הקומדיה האנושית (בלזק)

הקומדיה האנושית הוא אוסף סיפורים ורומנים מאת הסופר הצרפתי אונורה דה בלזק. הסיפורים כוללים עשרות דמויות המופיעות רובן ביותר מסיפור אחד, ומתארים את החיים בצרפת בתקופת הרסטורציה (1815) והמונרכיה של יולי (1830). בסך הכול כוללת הקומדיה האנושית 91 יצירות גמורות, בהן רומנים, נובלות ומאמרים, ועוד 46 יצירות שלא הושלמו.

קווים כלליים בקומדיה האנושית 
"הקומדיה האנושית" הוא אוסף עצום של רומנים, נובלות וסיפורים הקשורים זה בזה מאת הסופר הצרפתי אונורה דה בלזק, שפורסם בין 1829 ל-1855. האוסף מורכב מיותר מ-90 יצירות, החוקרים את הנוף החברתי, הכלכלי והפוליטי של צרפת בתחילת המאה ה-19. האוסף מחולק לשלושה חלקים עיקריים: "מחקרי נימוסים", "מחקרים פילוסופיים" ו"מחקרים אנליטיים". החלק הראשון, "מחקרי נימוסים", כולל יצירות כמו "יוגני גרנדה" ו"אשליות אבודות", שבוחנות את חיי הבורגנות והאצולה הצרפתית. יצירות אלו מתאפיינות בתשומת לב לפרטים ובתיאורים עזים של המציאות החברתית והכלכלית של אותה תקופה. החלק השני, "מחקרים פילוסופיים", כולל יצירות כמו "עור היחמור" ו"לואי למברט", שחוקרות נושאים פילוסופיים ומטפיזיים. יצירות אלה מסומנות בשפתן הצפופה והמורכבת ובחקירתן של רעיונות מופשטים. החלק השלישי, "מחקרים אנליטיים", כולל עבודות כמו "הפיזיולוגיה של הנישואין" ו"יצירת המופת הלא ידועה", הבוחנים את הפסיכולוגיה של יחסי אנוש ואת תהליך היצירה. עבודות אלו מתאפיינות בעומק הפסיכולוגי שלהן ובחקירת המורכבות של הרגש והתשוקה האנושיים. לאורך "הקומדיה האנושית", בלזק יוצר עולם עצום ומקושר המשקף את המציאות החברתית והכלכלית של צרפת בתחילת המאה ה-19. דמויות מיצירה אחת מופיעות לעתים קרובות בעבודה אחרת, ואירועים בעבודה אחת זוכים להתייחסות באחרות. זה יוצר תחושה של המשכיות וקוהרנטיות לאורך הקולקציה, ומאפשר לבלזק לחקור את ההיבטים הרבים של החברה הצרפתית בצורה מקיפה וניואנסית. בסך הכל, "הקומדיה האנושית" היא יצירת מופת של ספרות המאה ה-19, ונשארה אחת היצירות החשובות והמשפיעות ביותר בקאנון הספרותי הצרפתי. חקר המורכבות של מערכות יחסים אנושיות, תשומת הלב לפרטים ולריאליזם, והיקפו העצום והקישוריות שלו ממשיכים לרתק את הקוראים והחוקרים כאחד. מאפיין חשוב נוסף של "הקומדיה האנושית" הוא חקר הפסיכולוגיה האנושית. בלזק הוקסם מהמורכבות של הרגש והתשוקה האנושיים, ורבות מיצירותיו מעמיקות בחייהן הפנימיים של דמויותיו. הוא התעניין במיוחד באופן שבו הרצונות והמניעים של אנשים מעצבים את מעשיהם, ועבודותיו חוקרות לעתים קרובות את ההיבטים האפלים יותר של הטבע האנושי.  בסך הכל, "הקומדיה האנושית" הוא הישג מתנשא של ספרות המאה ה-19. חקר המעמד החברתי והכלכלי שלו, העומק הפסיכולוגי שלו, היקפו העצום והקשורות ההדדית שלו ממשיכים לרתק את הקוראים והחוקרים כאחד, ולחזק את מקומו של בלזק כאחד מגדולי הסופרים בתקופתו.

תוכניתו של בלזק
שמה של היצירה נחשב כהרמז לפואמה של דנטה, "הקומדיה האלוהית". השם מוזכר לראשונה במכתב ששלח בלזק למו"ל שלו ב-1839. הקומדיה האנושית הופיעה לראשונה במהדורה אחת בשנת 1842. בהקדמה למהדורה זו כתב בלזק:

התוכנית רחבת ההיקף של "הקומדיה האנושית" התגבשה אצל בלזק במשך תקופה ארוכה. בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-19 הוא החל לקבץ את כתביו השונים תחת כותרות שונות: הרומנים "גובסק" ו"סראזין" שהתפרסמו באותה התקופה נועדו להיות חלק מסדרה שנקראה "תמונות מהחיים הפרטיים" (Scènes de la vie privée), שכללה מאוחר יותר, בין היתר את הרומנים "אבא גוריו" ו"חוזה הנישואים", ואת הסיפור "קולונל שאבר". הרומן "אז'ני גרנדה" נועד להיות החיבור הראשון בסדרה "תמונות מהחיים בפרובינציה" (Scènes de la vie de province), שכללה בהמשך גם את הרומן "אשליות אבודות". בסך הכול תכנן בלזק שש סדרות של תמונות, כולל "תמונות מהחיים הפריזאיים" (Scènes de la vie parisienne), "תמונות מהחיים הפוליטיים" (Scènes de la vie politique), "תמונות מהחיים הצבאיים" (Scènes de la vie militaire) ו"תמונות מחיי הכפר" (Scènes de la vie de campagne).

סדרות אלה נועדו להרכיב את החטיבה הראשונה של "הקומדיה האנושית", שלה קרא בלזק "מחקרים בחיי החברה". החטיבה השנייה נקראה "מחקרים פילוסופיים", ונועדה לכלול כתבים שאינם נוגעים ישירות בחיי החברה, כמו "עור היחמור" ו"סרפיטה". החטיבה השלישית, המצומצמת ביותר, נקראה "מחקרים אנליטיים", וכללה בסופו של דבר שני כתבים בלבד, "פיזיולוגיה של חיי נישואים" ו"הייסורים הקטנים של החיים במשותף".

הרעיון לעשות שימוש בדמויות חוזרות, שישובו ויופיעו בקטעים שונים של הקומדיה האנושית, עלה בראשו של בלזק במהלך העבודה על כתב היד של "אבא גוריו". דמותו של אז'ן דה ראסטיניאק, גיבור הסיפור, כבר הופיעה קודם לכן ברומן "עור היחמור", אך שם הוצג ראסטיניאק כאיש זקן. בלזק החליט להשתמש באותה דמות, ושינה בגרסאות מאוחרות יותר של "עור היחמור" את דמותו של ראסטיניאק לצעיר פריזאי המיודד עם הדמות הראשית, ומייעץ לה כיצד להתקדם בחברה. חידוש זה של בלזק העניק לדמויות נפח וממשות שחרגו מעבר למה שהיה יכול להשיג ברומן אחד בלבד. כשדמות מוכרת מופיעה באחד הרומנים המאוחרים של בלזק, כמו הברון דה נוסינגן ב"זוהר ושקיעה של יצאניות צמרת", הקוראים כבר יודעים במי מדובר, ובמקום להשקיע מאמץ בתיאור הדמות מחדש התפנה בלזק להעמיק ולחזק את קווי האופי וההתנהגות שהתווה ברומנים הקודמים.

כל כתבי הקומדיה האנושית

מחקרים בחיי החברה

מחקרים פילוסופיים

מחקרים אנליטיים

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

אונורה דה בלזק
ספרות צרפתית