מאיר שיף

הרב מאיר בן יעקב הכהן שיף (נודע בכינוי מהר"ם שיף; ה'שס"ה, 1605 – כ"א באדר ה'ת"א, 2 במרץ 1641) היה רב, ראש ישיבה, ופרשן תלמוד בגרמניה. הוא התפרסם בחריפותו הרבה. כתב חיבורים בתלמוד, בהלכה, ובקבלה, אך רובם נשרפו או אבדו. חיבורו הידוע ביותר הוא "חידושי מהר"ם שיף" המודפסים בסוף כל מסכת מהתלמוד הבבלי בדפוס האלמנה והאחים ראם.

ביוגרפיה
נולד לרבי יעקב הכהן שיף, ראש ישיבה ואב בית הדין בפרנקפורט דמיין, ולגוטל. על תאריך לידתו יש מסורות חולקות, אך נראה שנולד בשנת 1608 בשנת 1622 התמנה לרב וראש ישיבה בפולדה, שם יצא שמו ברחבי אירופה ומאות תלמידים למדו בישיבתו. לפני מותו נתמנה לכהן כרבה של פראג, אך נפטר בפתאומיות בגיל צעיר, בכ' באדר ה'ת"א. הוא הותיר בן יחיד, שנפטר ללא צאצאים, ובת.

תמצית משיעוריו על כל התלמוד שמסר לבני תלמידי הישיבה כתב, ושרידיהם הם חידושיו שנדפסו על חלק מ-11 מסכתות בתלמוד בבלי בתוך מהדורות התלמוד הבבלי הנפוצות, בשם חידושי מהר"ם שיף. על הספר נכתב פירוש מאת הרב מרדכי מארדוש מפוריצק. רבים מחיבוריו נשמרו בכתב יד בפרנקפורט, ונשרפו בשרפה שפרצה שם בכ"ד בטבת ה'תע"א.

קישורים חיצוניים

 
 
 
ספרו

ביאורים

הערות שוליים

ראשוני האחרונים
ראשי ישיבה גרמנים
פולדא: רבנים
אישים הקבורים בבית הקברות היהודי העתיק בפרנקפורט
ילידי 1608
נפטרים ב-1644