מרג'ע תקליד

מרג'ע תקליד (בערבית:  مرجع تقليد), או בקיצור מרג'ע, היא הדרגה הדתית השנייה בחשיבותה באסלאם השיעי התריסרי, אחרי הנביא (מוחמד) והאימאמים השיעיים. פירוש השם: "מקור לחיקוי" או "סמכות במסורת". בעלי התואר "מרג'ע" נושאים בדרך כלל את התואר "אייתוללה" או "אייתוללה עליון" (אייתוללה עט'מא). דרגה זו היא למעשה דרגה מוסרית, ומשמעותה היא שיש לחקות את מעשיו ורעיונותיו של הנושא אותה.

דרגה זו דומה לדרגת האייתוללה בחשיבותה, אך הן נבדלות בכך שהאייתוללה היא דרגה דתית המעניקה סמכות פסיקה הלכתית, בעוד שדרגת המרג'ע תקליד היא דרגה מוסרית אשר מהווה למאמינים מודל לחיקוי. הנושא בדרגה זו צריך לעמוד במספר קריטריונים: בגרות, חכמה, אמונה, צדק, להיוולד בדרך לגיטימית (להורים נשואים), ולהיות זכר (נשים יכולות לבצע אג'תהאד, אך לא להגיע לדרגת מרג'ע תקליד). נוסף על תנאי אלה, המרג'ע צריך להיות גם אדם הידוע בידע הדתי שלו, בפסיקותיו, ובהיותו מורה ונושא דרשות בעל ניסיון.

החל מהמאה ה-19, רק אדם אחד יכול להחזיק בה בזמן נתון, ועל כן מספרם מועט:

לאחר תקופה זו ומותו של בורוג'ידרי עברה דרגת המרג'ע תהליך של דיסאינטרגציה, וכבר לא הייתה הסכמה בנוגע לזהותו של המרג'ע. מחכמי הדת הבולטים שנחשבו למרג'ע לאחר מות בורוג'ידרי ניתן למצוא את  האייתוללה רוחאללה חומייני אשר הנהיג את המהפכה האסלאמית באיראן בשנת 1979, ואת מוסא סדיק א-צדר אשר היה דמות בולטת בלבנון ובמזרח התיכון בחצי השני של המאה ה-20.

הערות שוליים 

תארים ותפקידים באסלאם
שיעה