שבועת שווא ושבועת שקר

לֹא תִשָּׂא הוא מצוות לא תעשה ביהדות והדיבר השלישי מבין עשרת הדיברות, האוסר על שְׁבוּעַת שָׁוְא. המצווה אוסרת על כל שימוש בשמו של אלוהים לבטלה. דוגמאות לשבועת שווא: להישבע על דבר שידוע לכל שאינו נכון, להישבע על דבר שידוע לכל שהוא נכון, להישבע לעשות דבר שאי אפשר לעשות אותו או להישבע לעבור על אחת ממצוות התורה.

איסור שְׁבוּעַת שֶׁקֶר הוא איסור להישבע על דבר ולא לקיים אותו.

מקור המצווה 

מקור איסור שבועת שווא הוא בדיבר השלישי מתוך עשרת הדיברות: .

מקור איסור שבועת שקר הוא בספר ויקרא: .

דיני המצווה

טעמי המצווה 
לפי ספר החינוך, הטעם לאיסורים אלו הוא לזכור את קיומו של האל ולא להתייחס אליו בקלות ראש ולהישבע בשמו לשווא, או להישבע בשמו ולא לקיים. לדעת בעל ספר החינוך, "שבועה" פירושו שאדם מחליט לקיים דבר ולא לשנות אותו לעד כמו שה' קיים לעד ולא משתנה, ולכן אסור לבטל שבועה בשום אופן, רק בגלל חולשותיהם של בני האדם התורה מתירה להתיר נדר על פי כללי התרת נדרים, אבל באופן אחר עדיין אסור. 

העונש, לפי התורה, של אדם שנשבע שבועת שווא או שבועת שקר בכוונה (במזיד) הוא מלקות. אדם שנשבע לשווא בשוגג פטור לגמרי מעונש, אך אדם שנשבע לשקר בטעות חייב בקורבן עולה ויורד.

ראו גם 
 שבועה (יהדות)
 נדר (יהדות)
 הוצאת שם שמים לבטלה

לקריאה נוספת 
  ו
 ספר המצוות לרמב"ם - מצוות לא תעשה ס"א וס"ב.
  -

קישורים חיצוניים

 מצוות לא תשא במאגר "אספלקריא"
 

תרי"ג מצוות
מצוות שבין אדם לחברו
מצוות לא תעשה
נדרים ושבועות
עשרת הדיברות
מצוות הנוהגות בזמן הזה
מצוות שבדיבור
פרשת יתרו
מניין מצוות שמירת הלשון לפי החפץ חיים