שלושה ימים וילד (סרט)

שלושה ימים וילד הוא סרט קולנוע ישראלי מ-1967 בבימויו של אורי זוהר, המבוסס על הסיפור בעל אותו השם מאת אברהם ב. יהושע. זהו אחד מהסרטים הישראליים הראשונים שהעבירו ביקורת על האדרתם של ערכים ציוניים כגון החלוציות. הוא נחשב לאחד הסרטים החשובים ביותר בקולנוע הישראלי של תקופתו, ובפרט בתנועת "הרגישות החדשה". הסרט היה מועמד לפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל קאן.

עלילה
הסרט מתאר שלושה ימים בחייו של אלי, יוצא קיבוץ החי בירושלים, סטודנט ומורה למתמטיקה. אלי מקבל להשגחה למשך שלושה ימים אלו את שי, בנה של אהובתו מימי הקיבוץ, נועה, ובעלה זאב, הנאלצים לעזוב את הילד לקראת הבחינות לאוניברסיטה, לאחר שהחליטו לעזוב גם הם את הקיבוץ.

במשך שלושה ימים מתעמת אלי עם הילד והוריו, הוריה של בת זוגו הנוכחית יעל וידידה צבי, עם שכנתו ותלמידותיו, עם בית קברות וחומה גבוהה, נדנדה ומחלה, קוצים ונחש, וכל אלו מעורבים בזיכרונותיו על אהבתו הנושנה בקיבוץ. אלי מנסה להתנקם באהבה הישנה דרך ניסיונות התנקשות שונים בילד, ועם זאת מנסה גם לאהוב את שי עוד ועוד, בניסיון פתטי לחזור אל האהבה שאבדה.

במהלך שלושת הימים משנה אלי את תפיסותיו בנוגע לאהבה הישנה בקיבוץ, אך אינו מצליח להבין שהחיים בירושלים טומנים בחובם אהבה. חייו של אלי בעיר מעורבים בחייהם של אחרים, והקיבוץ נתפס בעיניו בתחילה כמקום שבו הייתה פרטיות והיה שקט. הקיבוץ נתפס כפורח בעוד העיר יבשה, ובקיבוץ הייתה האהבה טהורה בעוד שבעיר היא מינית בלבד. במהלך שלושת הימים חווה אלי מהפך כאשר הוא מצליח לצאת מהדחקת אירוע יחסי המין הראשונים שלו עם נועה, בצריף פח רעוע, חורק ומלוכלך. הזיכרון הזה גורם לתפיסותיו להשתנות, אך הוא עדיין אינו מבין שיעל, אהובתו הנוכחית, יכולה לשמש תחליף ראוי לאהבה הישנה שמתה, והסרט מסתיים בכך שהוא מפנה גב ליעל.

שחקנים ודמויות

הפקה
הסרט בוים על ידי אורי זוהר וצולם על ידי דוד גורפינקל, צוות שנטה להשתמש בטכניקות של הגל החדש והקולנוע האירופי המודרני דאז. עם זאת, הסרט נטה להדגיש את העלילה הקוהרנטית והשתמש במלודרמה, שלא כמו בקולנוע האירופי ושלא ברוח הסיפור המקורי. חלק מהסיבות לשינוי זה באופי הספר ניתן לתלות ב"חור בלבנה", סרטם הראשון של זוהר וגורפינקל, שנכשל בקופות בגלל היותו קרוב מדי לרוח המודרניסטית האירופית והניו-יורקית.

תגובות
המבקר זאב רב-נוף טען עם יציאתו של "שלושה ימים וילד" כי הוא הסרט הישראלי הראשון שאינו חוטא בפרובינציאליות אלא עוסק בבעיות כלל-אנושיות, אך גם כי הסרט "נעדר עמוד שדרה" בכך שמניעיהן של הדמויות ואופי היחסים ביניהם אינם ברורים לצופה.

אברהם ב. יהושע כמעט שלא היה מעורב כלל ביצירת הסרט. עם יציאת הסרט טען כי אינו מרוצה מפרשנותו של זוהר לסיפור, ובפרט מסצנת יחסי המין בין אלי לשכנתו שלא נכללה בסיפור המקורי.

עודד קוטלר זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל קאן של 1967 על גילום דמותו של אלי. הסרט הועמד כאמור גם לפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל אך הפסיד ל"יצרים" של מיכלאנג'לו אנטוניוני. קוטלר גם היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן המבטיח ביותר, שאותו הפסיד לדסטין הופמן ("הבוגר").

לקריאה נוספת
 נורית גרץ, סיפור מהסרטים - סיפורת ישראלית ועיבודיה לקולנוע, האוניברסיטה הפתוחה, 1993, פרק 3 - "לאן נעלמו המחרשה והטנק: שלושה ימים וילד", עמ' 139-97

קישורים חיצוניים

 הסרט המלא לצפייה בתשלום באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים
 נורית גרץ, נשים מחכות בחוץ: "שלושה ימים וילד" ו"מיכאל שלי", באתר "אופקים חדשים"

הערות שוליים

סרטי 1967
סרטי אורי זוהר
סרטים ישראליים
סרטים מבוססי סיפורים קצרים
סרטי שחור-לבן ישראליים
ירושלים בקולנוע
סרטים על פי ספרי אברהם ב. יהושע
הקיבוץ בתרבות ובאמנות: סרטים
סרטים ישראליים משנת 1967