אורפה

אורפה (בטורקית: Şanlıurfa – שנלאורפה; מילולית: "אורפה רבת התהילה"; בכורדית: Riha/ڕحا - רחא; בערבית: الرها, תעתיק: אלרהא, או أورفة - אורפה; בארמית: ܐܘܪܗܝ – "אורהוי" או "אורפא"; בארמנית: Ուռհա) היא עיר בכורדיסטן הטורקית ובירת הנפה הקרויה על שמה במחוז דרום-מזרח אנטוליה שבטורקיה. העיר ממוקמת כ-80 ק"מ מזרחית לנהר הפרת. לעיר מעמד של עיר מטרופוליטנית (Büyükşehir - "עיר גדולה") ולפי אומדן רשמי משנת 2022 אוכלוסיית העיר מנתה כ-2.17 מיליון בני אדם, עובדה ההופכת אותה לעיר הגדולה ביותר במזרח טורקיה ולאחת מהגדולות במדינה כולה. רוב תושבי העיר הם כורדים אך יש בה גם מיעוט ערבי גדול. לעיר שמות רבים שניתנו על ידי עמים שונים ובתקופות שונות. בסורית היא נקראת ܐܘܪܗܝ (אורהי), והטיות דומות לאלו בערבית וביוונית. ב היא נקראה יוסטינופוליס וב נקראה אֶדֶסָה.

היסטוריה
בתקופה הצלבנית שימשה אורפה כבירת רוזנות אדסה. העיר נכבשה על ידי המוסלמים בשנת 1144. בתקופה העות'מאנית הייתה מרכז סחר של כותנה, בורסקאות וצורפות.

בשנת 1914 נמנו בעיר 75,000 תושבים: 45,000 טורקים, 25,000 ארמנים, 5,000 נוצרים סוריים ומעט יהודים. בתחילת 1916, לאור הידיעות על טבח הארמנים בצפון טורקיה, מרדו הארמנים בעיר והשתלטו על העיר העתיקה של אורפה, בה הצליחו להחזיק במשך מספר שבועות אל מול הפצצות ארטילריה של הצבא העות'מאני. בסופו של דבר הושג הסכם בתיווך גרמני שהביא לכניעת הארמנים תמורת הבטחה כי לא יגורשו. בסופו של דבר הטורקים הפרו את ההבטחה והארמנים הוגלו מהעיר.

עם תום מלחמת העולם הראשונה השתלטו הבריטים על העיר, ובהתאם להסכם סייקס–פיקו בינם לבין הצרפתים, קיבלו האחרונים את החזקה בעיר ב-30 באוקטובר 1919. הגעת הצבא הצרפתי אל העיר עוררה עימותים עם התושבים אשר התנגדו לחילופי השלטון, בעיקר בשל נוכחותם של חיילי הלגיון הצרפתי-ארמני. הצרפתים הפעילו את אנשי הלגיון הצרפתי-ארמני כעושי דברם וכן נסמכו על חייליו לשם איסוף מודיעין. באורפה כמו באנטפ ובמרש התפתח מרי אזרחי שהביא את הצרפתים לפנות את העיר ב-11 באפריל 1920. לפי הסכמה שהושגה בין נציגי התושבים לצבא הצרפתי, הייתה הנסיגה הצרפתית אמורה להתנהל בדרכי שלום, אך מארבים שהציבו התושבים לאורך עורקי הנסיגה הפרו את ההסכמה וגבו את חייהם של 296 צרפתים. ב-4 ביוני 1920 אולצו הצרפתים לסגת מכל השטחים שממזרח לנהר הפרת ובכך הורחקו מקרבתה של העיר. שמה של אורפה שונה בשנת 1984 ל"שנלאורפה" (Şanlıurfa - "אורפה רבת התהילה") כהוקרה על התנגדותה לכיבוש ועל חלקה במלחמת טורקיה–צרפת.

במסורת היהודית
חיים בר-דרומא קובע כי אורפה היא בעצם ״קלירוהי״ שמופיע בתרגומי התורה ובמדרשי חז"ל, ואף שכנה בתוך גבולה הצפוני המקראי של ארץ ישראל. על פי המסורת המוסלמית אורפה נמצאת במקום ההיסטורי של אור כשדים מקום הולדתו של אברהם. בעיר מסגד גדול המיוחס למקום הולדתו של אברהם. המסגד הגדול של אורפה נבנה בשנת 1170 על הריסות כנסייה שהערבים כינו "הכנסייה האדומה" והוקמה, כנראה, על גבי שרידים רומיים. מסורת מקומית מזהה את הבאר במסגד כבאר שבה הושלכה המגבת של ישו.

בצמוד למסגד אברהם (Rizvaniye Mosque) מצויה בריכה גדולה (Balıklı Göl) עם דגי קרפיון רבים. לפי המסורת זהו המקום בו השליך המלך נמרוד את אברהם לאש. אלוהים עשה לאברהם נס והפך את האש למים ואת העצים לדגים. המקום קדוש למוסלמים, אסורה פגיעה בדגים, והמקומיים נוהגים להאכיל את הדגים בביקורם במקום.

יהודי אורפה

על פי הערכות, קהילת יהודי אורפה, האורפלים, הם צאצאי גולים של בית המקדש הראשון וזאת לאור נוסח תפילות הקהילה שחסר תפילות שנוספו בתקופת בית שני או לאחריו. ועל כן הקהילה היא בת למעלה מ-2,500 שנה.

על פי הערכות מנתה הקהילה כ-1,000 יהודים במאה ה-19.

רוב יהודי אורפה עלו לארץ ישראל בשנת 1896, זאת בעקבות פרעות הסולטאן עבדול חמיד השני כנגד הארמנים שהתרחשו באורפה ב-28 בדצמבר 1895. בדרך לארץ ישראל עברו היהודים האורפלים בחלב (Aleppo) אשר בסוריה. חלקם נשארו שם ועלו לישראל מאוחר יותר. מקצת העולים התיישבו בטבריה, בראשון לציון, ורובם עברו לירושלים.

גלריה

קישורים חיצוניים

 

 אורפה באתר Jewishencyclopedia
 על הקהילה היהודית באורפה , באתר הארגון הארצי של יהודי כורדיסטן

הערות שוליים

טורקיה: ערים מטרופוליטניות
פרויקט דרום-מזרח אנטוליה
רוזנות אדסה
כורדיסטן הטורקית
כורדיסטן: ערים