סינישה מיכאילוביץ'

סינישה מיכאילוביץ' (בסרבית: Синиша Михајловић; 20 בפברואר 1969 – 16 בדצמבר 2022) היה כדורגלן ומאמן כדורגל סרבי.

מיכאילוביץ' נודע ברחבי אירופה בבעיטות החופשיות המצוינות שלו, שעזרו לו להבקיע רבות על אף תפקידו האחורי כבלם (92 סה"כ). עוד תכונה שאפיינה את מיכאילוביץ' כשחקן היא מזגו החם, שבגינו הספיק לאסוף מספר כרטיסים אדומים במהלך הקריירה שלו.

קריירה

קריירה כשחקן
מיכאילוביץ' נולד בווקובאר שביוגוסלביה, כיום קרואטיה. התחיל את הקריירה בקבוצת אן. קיי. בורובו הסרבית, בה שיחק בין השנים 1986 עד 1988. בשנת 1988 עבר לשחק בוויוודינה הסרבית, שם שיחק עד תחילת שנת 1991. משם קנתה אותו קבוצת הצמרת הכוכב האדום בלגרד. בבלגרד מיכאילוביץ' עשה את פריצת הקריירה שלו, כאשר היה משחקני המפתח של הכוכב האדום, איתה זכה בגביע אירופה לאלופות בעונת 1990/91, כאשר היה אחד מבועטי הפנדלים במשחק הגמר נגד אולימפיק מרסיי. מיכאילוביץ' הבקיע גם שער בחצי הגמר בבלגרד מול באיירן מינכן מבעיטה חופשית, שהעלה את קבוצתו לגמר. באותה עונה זכה מיכאילוביץ' עם קבוצתו גם באליפות יוגוסלביה, וגם בגביע הבין-יבשתי.

בשנת 1992 עבר לרומא, בה שיחק שנתיים והבקיע 2 שערים ב-59 משחקים. בסמפדוריה שיחק 4 עונות (1994–1998), בלאציו 6 עונות, ולבסוף עבר לאינטר בהעברה חופשית, שם סיים את הקריירה שלו בסוף עונת 2005/2006.

קריירה כמאמן
את קריירת האימון שלו החל מיכאילוביץ' בשנת 2006 כאשר שימש כעוזר מאמן בקבוצה בה פרש ממשחק פעיל, אינטר. מיכאילוביץ' שימש כעוזר מאמן לתקופה של שנתיים, כאשר המאמן הראשי של הקבוצה היה רוברטו מאנצ'יני.

לאחר מכן, מיכאילוביץ' עבר לשמש כמאמן ראשי בקבוצות איטלקיות אחרות, כשהראשונה לקלוטו הייתה בולוניה. לאחר עונה אחת פוטר מיכאילוביץ' והוא עבר לאמן בקטאניה. בתום אותה עונה, עבר שוב קבוצה, הפעם לפיורנטינה.

ב-21 במאי 2012 מונה מיכאילוביץ' למאמן נבחרת סרביה. ב-20 בנובמבר 2013 התפטר מיכאילוביץ' מאימון הנבחרת הסרבית, ומונה למאמן סמפדוריה האיטלקית. ביוני 2015 הודיע שלא ימשיך במועדון.

ביוני 2015 מונה למאמן מילאן. באפריל 2016 פוטר מהקבוצה בעקבות חוסר הצלחתו. במאי 2016 מונה מיכאילוביץ' למאמן טורינו, ופוטר מהקבוצה ב-4 בינואר 2018 לאחר הפסד 0–2 בגביע ליובנטוס.

ביוני 2018 מונה מיכאילוביץ' למאמן ספורטינג ליסבון מליגת העל הפורטוגלית אך פוטר כעבור תשעה ימים בלבד, לאחר שההנהלה התחלפה.

ב-28 בינואר 2019 מונה בפעם השנייה למאמנה של בולוניה, במקומו של פיפו אינזאגי, כאשר הקבוצה סבלה מרצף של תוצאות רעות והייתה מתחת לקו האדום. תחת הדרכתו, השיגה בולוניה 30 נקודות ב-17 משחקים ונשארה בליגה, ומיכאלוביץ' הוחתם לעונה הבאה.

ב-13 ביולי 2019 הודיע מיכאלוביץ' במסיבת עיתונאים שאובחן כחולה בלוקמיה, והנהלת בולוניה אישרה שיישאר בתפקידו על אף מחלתו. ב-6 בספטמבר 2022 פוטר מתפקידו. ב-16 בדצמבר נפטר.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

כדורגלנים סרבים
בלמי כדורגל סרבים
סרבים מקרואטיה
כדורגלנים יוגוסלבים
בלמי כדורגל יוגוסלבים
ווקובאר: כדורגלנים
כדורגלני וויבודינה נובי סאד
כדורגלני הכוכב האדום בלגרד
כדורגלני רומא
כדורגלני סמפדוריה
כדורגלני לאציו
כדורגלני אינטר מילאנו
כדורגלני מונדיאל 1998
כדורגלני יורו 2000
מאמני כדורגל סרבים
מאמני בולוניה
מאמני קטניה
מאמני פיורנטינה
מאמני נבחרת סרביה בכדורגל
מאמני סמפדוריה
מאמני מילאן
מאמני טורינו
מאמני ספורטינג ליסבון
ספורטאים סרבים באיטליה
סרבים שנולדו ב-1969
סרבים שנפטרו ב-2022