אני מאשים...!

אני מאשים...! (בצרפתית: ), הוא מאמר דעה מפורסם של אמיל זולא שהתפרסם בעיתון הצרפתי ל'אורור  ב־13 בינואר 1898, ובו תקף בחריפות יוצאת דופן את התנהגות השלטון והצבא הצרפתיים כלפי אלפרד דרייפוס.
המאמר הוא למעשה מכתב פומבי הממוען אל נשיא צרפת פליקס פוֹר, ומאשים את המעורבים במשפט בזיופי מסמכים, בחקירה מוטה ובעיוות דין. למאמר היו השפעות חזקות על דעת הקהל בצרפת, והוא היה מהגורמים למשפט חוזר שבסופו דרייפוס קיבל עונש מקל של 10 שנות מאסר בצרפת, ולאחר מכן חנינה. ב-12 ביולי 1906 ביטל בית המשפט העליון את אשמתו של דרייפוס והוא זוכה סופית.

תוכן המאמר
בין היתר כתב זולא (המאמר השלם ארוך מאוד):

למאמר הייתה השפעה עצומה על דעת הקהל. אמיל זולא הועמד לדין ונגזר עליו עונש של שנת מאסר וקנס, אך התעוררות הפרשה הביאה לקביעת משפט חוזר לדרייפוס, שבסופו זוכה. הוא נפטר בגיל 62 שנה, ארבע שנים לאחר שהתעוררה הפרשה עם פרסום מאמרו "אני מאשים" וככל הנראה הורעל.

שימושים נוספים בביטוי
הביטוי אני מאשים... הפך למטבע לשון של מחאה כלפי רדיפה משפטית. שימוש מעין זה נעשה בפרשת דרעי בשמו של הסרט אני מאשים שהאשים את מערכת המשפט ברדיפה מגמתית של אריה דרעי על רקע דתי וגזעני. גם נאומיו של משה קצב בעניין פרשת החקירה וכתב האישום נגדו, בהם השווה עצמו לדרייפוס, כונו בתקשורת "נאומֵי אני מאשים".

תרגום עברי
 אמיל זולא, אני מאשים, ירושלים: מוסד ביאליק, תש"ט. (שני תרגומים: אחד מאת יצחק שנברג [=שנהר] והשני מאת אברהם אבא רקובסקי, שפורסם ב"הצפירה" זמן קצר לאחר הופעת המאמר המקורי. לצדם הובאה פקסימיליה של המאמר המקורי.) (הופיע לרגל 50 שנה לפרסום המאמר)
 אמיל זולא, אני מאשים...!, מצרפתית: הדר קלונובר, הוצאת קמין־ברזילי, 2017. (הופיע לרגל 120 שנה לפרסום המאמר)

לקריאה נוספת
 בן־ציון דינבורג [=דינור], "ה'אני מאשים' של אמיל זולא ומשמעותו ההיסטורית", בתוך: אמיל זולא, אני מאשים, ירושלים: מוסד ביאליק, תש"ט, עמ' סג–צב.

קישורים חיצוניים

 , , ,  (תרגומו של אברהם אבא רקובסקי, שפורסם ב"הצפירה" זמן קצר לאחר הופעת המאמר המקורי)
 
 המאמר המקורי בצרפתית

הערות שוליים

פרשת דרייפוס
צרפת: אנטישמיות
הרפובליקה הצרפתית השלישית
יהדות צרפת
1898
מכתבים
מאמרים