הכרעות בשחמט

במשחק השחמט, ניתן להגיע להכרעה במספר דרכים, המובילות לניצחון או לתיקו.

ניצחון

ניצחון בשחמט אפשרי בשלוש דרכים:
 מט - אחד הצדדים תוקף את מלך היריב (כלומר המלך במצב של שח), שאינו יכול להתחמק מהשח בשום צורה, כלומר כל מהלך שלו ישאיר את המלך מאוים.
 כניעה - אם אחד הצדדים רואה שאפסו סיכוייו, הוא עשוי להיכנע מטעמים ספורטיביים.
 סיום הזמן הקצוב למשחק - כאשר לאחד השחקנים תם הזמן שהוקצב לו, הוא מפסיד במשחק. בשחמט המודרני נהוג להגביל את המשחק בזמן. משכי הזמן הנפוצים הם: שעתיים ל-40 המהלכים הראשונים ותוספת שעה לסיום המשחק, שעה וחצי עם תוספת של 30 שניות למסע, 25 דקות, 5 דקות, דקה. 
הצד המנצח מקבל נקודה (למעט באחוז קטן של תחרויות על, בהן ניתנות שלוש נקודות על ניצחון). המפסיד אינו מקבל ניקוד.

הרוב מוחלט של המשחקים המקצועיים שנגמרים בניצחון אחד הצדדים הוא באמצעות כניעה.

תיקו

תיקו בשחמט, יכול להתבצע במספר דרכים:
 פט - מצב בו אין שום כלי של הצד שתורו לנוע שיכול לבצע מהלך חוקי, אך מלכו לא מאוים בשח.
 כאשר אין לאף אחד מהצדדים יכולת לבצע מט - למשל מלך נגד מלך או בצירוף פרש או רץ.
 כשהמצב על הלוח חוזר על עצמו שלוש פעמים (כולל זהות הצד שתורו לנסוע).
 לאחר שנעשו 50 מהלכים רצופים ללא הכאת כלי וללא הנעת רגלי. בעבר הוכרז התיקו אחרי 100 מהלכים כמוזכר לעיל, אך כיום די ב-50 מהלכים להכרזת תיקו.
 שח נצחי - מצב בו אחד הצדדים (בדרך כלל זה שיש לו עדיפות בחומר, אחרת השחקן שכופה את השח יוכל כנראה להגיע גם למט) אינו יכול להימלט מאיומים בלתי פוסקים בשח שמופעלים על מלכו. מצב זה אינו מזכה בתיקו אוטומטית, אולם אם שני השחקנים מבינים שאכן אין דרך לצאת מהמצב הזה ברוב המוחלט של הפעמים הם יסכימו על תיקו.
 הסכמת שני הצדדים על תיקו.
 בתחרויות שחמט, אפשר לדרוש תיקו מהשופט, גם ללא הסכמת היריב לכך, אם המצב הוא יתרון ברור של אחד הצדדים (ולעיתים תיקו ברור) והצד השני מנסה לנצח באמצעות משיכת זמן.
 לאחר תשעה עשר צעדים בהם לאחד מהשחקנים יש אך ורק את המלך.

במצב של תיקו, שני הצדדים מקבלים חצי נקודה.

הרוב המוחלט של המשחקים המקצועיים שנגמרים בתיקו הוא באמצעות הסכמה.

הערות שוליים 

חוקי השחמט