פזית ים סוף

פַּזִּית יַם-סוּפִית או פזית ים סוף (שם מדעי: Pseudanthias squamipinnis) היא דג ים ממשפחת הדקריים.

תחום תפוצה
הפזיות מצויות במערב האוקיינוס ההודי, לרבות הים האדום (ים סוף, על שמו הן נקראות בעברית), ובאוקיינוס השקט עד למזרח יפן ודרום-מזרח אוסטרליה.

סביבת חייה
פזיות ים סוף חיות בסביבת אלמוגים בלגונות צלולות, בשוניות קטנות ובמדרונים תלולים בעומק של כ-35 מטרים. על כן צוללנים באוקיינוס ההודי נתקלים בהן פעמים רבות. לרוב הן מצויות בלהקות דגים גדולות מעל השונית.

תיאור
ישנם הבדלים ניכרים בין מיני פזית ים סוף (דו-צורתיות זוויגית):
 אורך הנקבה עד 7 סנטימטרים, צבעה כתום-זהוב, ומתחת לעינה יש פס סגול.
 אורך הזכר עד 15 סנטימטרים, צבעו סגול פוקסיה, עם סנפיר גבי מוארך, כתם אדום על סנפיר החזה ושולי זנבו מוארכים.

תזונה
פזית ים הסוף ניזונה בעיקר מפלנקטון.

טורפים
הדקרן האדום (Cephalopholis miniatus) הוא אחד מטורפיה של פזית ים סוף.

התנהגות
כמו דגים רבים בתת-משפחת הפזיתיים, פזית ים סוף מתאפיינת בדיכוגמיה, כלומר שינוי מין במהלך חיי הפרט. חוקרים ישראלים, ביניהם דן פופר, נורית פופר ולב פישלזון, חקרו את תהליך שינוי המין של פזית ים סוף במפרץ אילת. לזכותו של פישלזון נזקף הגילוי שבלהקה של דגי פזית ים סוף לנקבה יש יכולת לשנות את מינה לזכר כאשר הלהקה נותרת ללא זכרים. הזכר מוביל קבוצה של 5 עד 10 נקבות, אך כאשר הזכר מת אחת הנקבות בקבוצה תעבור שינוי מין, ותתפוס את תפקיד הזכר. לאחר מכן התגלתה תכונה זו בדגים נוספים.
כל הפרטים נולדים כנקבות.

הרבייה מתקיימת בשעת השקיעה, בחודשי דצמבר עד פברואר (בים סוף).

לקריאה נוספת
דן פופר, אקולוגיה והתנהגות של פזות ים-סוף... בשוניות האלמוגים באילת, עבודת גמר מ.א., אוניברסיטת תל אביב, 1972.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

בעלי חיים שתוארו ב-1885
טקסונים שתוארו בידי וילהלם פטרס
דקריים
דגים במפרץ אילת