מוסקבה (מחוז)

מחוז מוסקבה (ברוסית: Московская область; תעתיק: מוסקובסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטח של המחוז הפדרלי המרכזי. המרכז האדמיניסטרטיבי של מחוז מוסקבה היא העיר מוסקבה (שלא כלולה במחוז). חלק מרשויות השלטון של המחוז נמצאים בעיר קרסנוגורסק.

מבחינת גודל האוכלוסייה, מחוז מוסקבה הוא הסובייקט השני בגודלו ברוסיה אחרי מוסקבה. המחוז הוקם ב-14 בינואר 1929 ומבחינה אדמיניסטרטיבית המחוז מחולק ל-39 נפות משנה.

מושל המחוז הוא אנדריי וורוביוב.

היסטוריה

השטח של אזור מוסקבה המודרני היה מיושב לפני יותר מ-20 אלף שנה. בשנת 1708, בצו של פיטר הראשון, הוקם מחוז מוסקבה, שכלל את רוב שטחו של אזור מוסקבה הנוכחי. עם העברת הבירה ממוסקבה לסנט פטרסבורג, חשיבותו של אזור מוסקבה כמרכז כלכלי החלה לרדת, במאה ה-18 החלה התעשייה הקלה, בעיקר תעשיית הטקסטיל, למלא תפקיד מכריע בכלכלה. במאה ה-18 התפתחה במוסקבה ובערי מחוז מוסקבה תעשיית המפעלים. דרכי המים מילאו תפקיד משמעותי בפיתוח המסחר - למשל, האוקה הייתה עורק סחר חשוב לנמלים של סרפוצ'ובוקולמנה. העברת הבירה מפטרוגרד למוסקבה ב-1918 תרמה להתאוששות הכלכלית של המחוז. כעת אזור מוסקבה הוא סובייקט של הפדרציה הרוסית.

בפורום סנקט פטרבורג הבינלאומי לכלכלה שנערך ביוני 2011, פרש נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב, את משנתו בדבר חיזוק הגלעין של המדינה - מוסקבה ומחוז מוסקבה. אין המדובר באיחודם, אלא בהקמת "המחוז הפדרלי של עיר הבירה", שעתיד להכיל בתוכו את מחוז מוסקבה והעיר מוסקבה בנפרד מהמחוז הפדרלי המרכזי, אך ההחלטה טרם יושמה ולבסוף הוחלט להותיר את המצב על כנו ולהגדיל את שטחי העיר מוסקבה, על חשבון המחוז.

דמוגרפיה
אוכלוסיית האזור, לפי נתונים של רוסטט, מונה 7,768,878 נפשות (2022). צפיפות אוכלוסין - 175.25 נפשות/קמ"ר (2022) - הגדול ביותר מבין האזורים הרוסיים (למעט מוסקבה וסנט פטרסבורג), אשר נובע מהשיעור הגבוה של האוכלוסייה העירונית - 80.55% (2020). רוסים מהווים כ-92.92% מאוכלוסיית המחוז, במקום ה-2 האוקראינים (119,4 אלף נפשות) ובמקום ש-3 הטטרים (56,2 אלף נפשות). בנוסף לכך קיים מספר רב של מהגרי עבודה בלתי חוקיים מתגוררים במחוז מוסקבה, בעיקר ממדינות שכנות. כ-80% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים. במחוז מוסקבה נכון לשנת 2019 יש 74 ערים.

כלכלה
מאפיין כלכלי חשוב של האזור הוא קרבתו למוסקבה: מצד אחד, קרבתה של הבירה תורמת לפיתוח התעשייה והמדע באזור שזה גורם משמעותי שהופך את האזור לאזור אטרקטיבי להגירה. מצד שני, מוסקבה לוקחת את משאבי העבודה של האזור, מיסים משולמים לתקציב מוסקבה חלק ניכר מאוכלוסיית האזור שעובדת במוסקבה. כלכלה המחוז מתבססת על ענפי תעשייה שונים. חלק משמעותי של האוכלוסייה עובד במוסקבה. בשטח המחוז קיימים מרכזי מדע ידועים: ז'וקובסקי (חקר תעופה), קורוליוב (מרכז החלל הרוסי), דובנה (מרכז תעשיית הגרעין) וכו'.

המחזור של ארגונים בשנת 2010 הסתכם ב-4,589.3 מיליארד רובל (מקום 3), בעוד שהמחזור הגדול ביותר היה במגזר השירותים (2,428.9 מיליארד רובל). אזור מוסקבה מדורג במקום השלישי ברוסיה מבחינת מספר הארגונים בעלי הון זר (2010 - מעל 800 ארגונים כאלה) ובעל פוטנציאל השקעה גבוה.

פוליטיקה

 ממשלת מחוז מוסקבה אחראית לניהול ענייני המחוז. מושב הממשלה הוא בבית הממשלה שבעיר קרסנוגורסק.
 הדומה של מחוז מוסקבה הוא בית המחוקקים המחוזי שהוקם ב-12 בדצמבר 1993 ובו 50 חברים. הדומה מתחלפת כל 5 שנים בבחירות שנערכות באופן יחסי בתחומי המחוז. בית הדומה שוכן בשדרות השלום 72 בעיר מוסקבה, על אף שהעיר עצמה אינה שייכת למחוז ומהווה סובייקט פדרלי נפרד.
 מושל מחוז מוסקבה הוא המשרה הפוליטית הרמה ביותר והוא נבחר לתקופת כהונה של 5 שנים. בספטמבר 2013 נבחר אנדריי וורוביוב.
 משטרת מחוז מוסקבה הוא גוף אכיפת החוק המרכזי של המחוז.

תחבורה
למחוז מוסקבה יש רשת תחבורה נרחבת מאוד, הכוללת כבישים ומסילות ברזל, נתיבי מים לאורך נהרות גדולים, אגמים ומאגרים. מבנה קווי היבשה הוא סדרה של כבישים מהירים הקורנים ממוסקבה לכל הכיוונים ומחוברים בטבעות. שלוש טבעות של כבישים מהירים (כביש הטבעת הקטן , כביש הטבעת הגדול , כביש הטבעת המרכזי) והטבעת הגדולה של רכבת מוסקבה  עוברים בשטח המחוז. 

בשטח המחוז יש את צומת הרכבת המוסקבאי, שהוא הגדול ביותר ברוסיה ובברית המועצות לשעבר (11 כיוונים רדיאליים מתפצלים ממוסקבה, יותר מ-1.5 מיליון נוסעים מועברים מדי יום.

במחוז מוסקבה ממוקמים שני שדות התעופה הגדולים ביותר ברוסיה: נמל התעופה הבין-לאומי שרמטייבו, ונמל התעופה הבין-לאומי דומודדובו.

תרבות 
מבחינת מספר אתרי המורשת התרבותית (מעל 6400), אזור מוסקבה תופס את אחד המקומות הראשונים בפדרציה הרוסית. במחוז מוסקבה יש מתחמי אחוזה מפורסמים, ערים עתיקות עם מונומנטים ארכיטקטוניים (וריה, וולוקולמסק, קולומנה, סרגייב פוסאד וכו'). מבני דת - מקדשים (מעל 1100) ומנזרים. האנסמבל האדריכלי של השילוש-סרגיוס לאברה הוא אתר מורשת עולמית של אונסק"ו.

למעלה ממאתיים אנדרטאות לתפארת צבאית ואובליסקים (בשנת 2004 - 222 אנדרטאות לתפארת צבאית, מתוכם 36 בעלות משמעות פדרלית) מזכירות את המלחמות של 1812 ו-1941-1945, שהאירועים החשובים שלהן התרחשו בשטח של מחוז מוסקבה המודרני.

בנוסף לכך, במחוז מוסקבה ממוקמים בסך הכל יותר מ-360 אחוזות שחלקם הפכו להיות מוזיאונים. בין המשמעותיים ביותר ניתן למנות את:
 אחוזת ארכנגלסק, שהיא גם שמורת מוזיאון גדולה עם אוסף עשיר של אמנות מערב אירופה ורוסית מהמאות ה-17-19.
 מוזיאון מרכז הספרות והאמנות - שמורת "אברמצבו".
 ״מליכובה״ - אחוזה שהשתייכה לסופר למחזאי אנטון צ׳כוב בסוף המאה ה-19.
 המוזיאון ההיסטורי והספרותי של אלכסנדר פושקין.
 בית-מוזיאון של המלחין פיטר צ'ייקובסקי.

קישורים חיצוניים 
 ד״ר גילי חסקין, היסטוריה של מוסקבה, מדריך חובק עולם
 
 אתר האינטרנט הרשמי של הפדרציה הרוסית Rosstat (ברוסית ואנגלית)
 יחסי רוסיה־ארצות הברית, U.S Department of State (אנגלית)

הערות שוליים 

ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
מוסקבה
מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1929