קרל בוש

קרל בּוֹש (גרמנית: Carl Bosch; 27 באוגוסט 1874 - 26 באפריל 1940) היה כימאי ומהנדס גרמני, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1931, במשותף עם פרידריך ברגיוס, "על התרומה לשיטות כימיות בלחץ גבוה".

חייו 
בוש נולד בקלן, ולמד מטלורגיה והנדסת מכונות בבית הספר הטכני של שרלוטנבורג (כיום - האוניברסיטה הטכנית של ברלין), בין 1894 ל-1896. לאחר מכן למד כימיה באוניברסיטת לייפציג בין השנים 1896 ל-1898. ב-1899 החל לעבוד בחברת BASF, והשתתף בפיתוח דיו האינדיגו הסינתטי. בין 1908 ל-1913 פיתח יחד עם פריץ הבר את תהליך הבר-בוש, לייצור אמוניה.

לאחר מלחמת העולם הראשונה עבד על סינתזת בנזין ומתאנול בכימיה של לחץ גבוה. ב-1925 היה ממייסדי חברת אי גה פארבן ומונה למנכ"ל החברה. ב-1931 זכה בפרס נובל לכימיה, יחד עם פרידריך ברגיוס, על פיתוח שיטות בכימיה של לחץ גבוה. בשנת 1935 החל לכהן כיושב ראש מועצת המנהלים של אי גה פארבן, אשר במהלך מלחמת העולם השנייה ייצרה את הגז ציקלון בה עבור מחנות ההשמדה הנאציים. בשנת 1939 זכה בפרס גתה, שבשנות השלטון הנאצי הוענק לאישים שהזדהו עם המשטר הנאצי ותמכו בו.

ב-1940 מת בהיידלברג, לאחר מחלה ממושכת.

בוש היה אסטרונום חובב, והאסטרואיד "7414 בוש" קרוי על שמו.

קישורים חיצוניים

 
 פרטים אודות בוש באתר NNDB
 

זוכי פרס נובל לכימיה
כימאים גרמנים
זוכי פרס נובל גרמנים
בוגרי אוניברסיטת לייפציג
זוכי פרס גתה
כימאים אורגניים
גרמנים שנולדו ב-1874
גרמנים שנפטרו ב-1940