לא בלי בתי

"לא בלי בתי" (באנגלית: Not Without My Daughter) הוא ספר שנכתב על ידי הסופרת בטי מחמודי. הסופרת מתארת בספר את חייה שלה כאישה אמריקאית אשר מתאהבת באזרח אמריקאי-איראני ונקלעת למציאות דתית וחברתית קיצונית באיראן בראשית תקופת שלטונו של רוחאללה ח'ומייני. הספר תורגם מאנגלית על ידי המשורר והמתרגם עמשי לוין ויצא לאור בהוצאת כנרת.

עלילה
בטי, אמריקאית גרושה ואם לשני בנים, הכירה את מודי (קיצור שמו -סייד בוזורג מחמודי) בבית חולים. הקשר ביניהם התהדק, מודי טיפל וסעד אותה ולאחר מכן הם נישאו. בטי ומודי ניהלו חיי נישואים שגרתיים ונולדה להם בת. לאחר שמודי מפציר בבטי, היא מסכימה שיבקרו למשך שבועיים בלבד במולדתו איראן כדי להכיר אותה ואת בתם מהטוב למשפחתו. בתום שבועיים באיראן, מודי מודיע לבטי כי הם יישארו באיראן לתמיד.

התקופה הייתה תחילת שלטונו של ח'ומייני, שהתאפיינה במעבר מהיר מהחוק האזרחי לחוק האסלאמי הקיצוני. בתקופה זו המשטרה החשאית החלה לעצור אזרחים שנהגו שלא על פי חוקי האסלאם ובעיקר נשים שלא לבשו צ'אדור (גלימה ארוכה שחורה שמכסה את הגוף כולו, בדומה לבורקה). על פי החוקים החדשים הנשים והילדים הפכו לרכושו של הגבר שהיה רשאי לצוות עליהם את רצונו ואף לנקוט כלפיהם באלימות.

מודי החל לנקוט כלפי בטי באלימות והחזיק בה ובמהטוב שהייתה בת חמש בהסגר. הוא הרשה להן לצאת מהבית בליווי צמוד בלבד. הכבוד שרחשה בטי לבעלה נעלם והיא החלה לנטור לו טינה. לאחר 18 חודשים בתנאים קשים, בטי ומהטוב הצליחו להימלט דרך ההרים והגיעו לטורקיה שם נעזרו בשגרירות ארצות הברית וחזרו בסופו של דבר למישיגן שם התאחדו עם משפחתה של בטי.

בטי מחמודי לאחר הבריחה
לאחר שמחמודי חזרה לארצות הברית היא כתבה את ספרה על החיים באיראן. היא השתתפה בהרצאות על ילדים חטופים והשתתפה בהכנת סרט שנעשה על פי סיפור חייה בשנת 1991. הסרט צולם בישראל (בתל אביב ביפו העתיקה ובעכו בחאן אל-עומדאן) במשך שבעה שבועות. כוכבת הסרט, שגילמה את בטי מחמודי, הייתה סאלי פילד.

לאחר מכן הוציאה מחמודי ספר נוסף בשם "למען אהבת ילדי" שהוא סיפור ההמשך של "לא בלי בתי". הספר מספר על המאורעות אחרי שחזרה למשפחתה בארצות הברית, על הפחד שמודי יחזור, על מסעותיה בעולם לקידום הספר, ועל האנשים שפגשה במהלכם.

קישורים חיצוניים
 

אוטוביוגרפיות
ספרי 1987
ספרים שעובדו לסרטים
ספרי הוצאת כנרת