הפרודיג'י

הפרודיג'י (באנגלית: The Prodigy, "ילד הפלא") הוא הרכב מוזיקלי בריטי, המשלב טכנו ורוק אלטרנטיבי, שזכה לפופולריות רבה בשנות ה-90.

חברי ההרכב כיום הם ליאם האולט (לחנים וקלידים) ומקסים ריאליטי (זמר ותקליטן). קית' פלינט הזמר שם קץ לחייו ב-4 במרץ 2019 ולירוי תורנהיל הרקדן פרש מההרכב בשנת 2000.

הפרודיג'י החלו את פעילותם בסצנת הרייב המחתרתית של תחילת שנות התשעים וזכו לפופולריות רבה בזירה העולמית. בין להיטיהם נמנים: " ,"Out of Space" ,"Smack My Bitch Up" ,"Voodoo People" ,"No Good (Start the Dance)" ,"Breathe" ו"Firestarter".

היסטוריה

תחילת דרכם
הלהקה נוסדה בעיירה בריינטרי, שבמחוז אסקס, בשנת 1990 על ידי הקלידן וכותב השירים ליאם האולט. האולט לקח שיעורי פסנתר בצעירותו, ורכש יכולת לנגן קטעים קשים בכמה שיעורים בלבד. לאחר שהחליט להמשיך בקריירה מוזיקלית, האולט פגש באמצע 1989 את הרקדן והזמר קית' פלינט במסיבה בה שימש כתקליטן. לאחר שפלינט ביקש מהאולט להכין לה קלטת מיקס, האולט מסר לו קלטת כעבור מספר ימים, עם אוסף של שיריו בצד השני שלה. האולט כתב את המילה "פרודיגי" על הקלטת, שם זהה לזה של הסינתיסייזר האנלוגי שלו "Moog Prodigy" , שהיה גם הכינוי שלו. הקלטת התקבלה היטב על ידי פלינט והקלידן לירוי ת'ורהיל, שיצרו מספר ריקוד חדשים למוזיקה, והציעו להאולט להקים להקה יחד. עד מהרה הצטרפו אליהם הזמר מקסים, שכונה אז "מקסים ריאליטי", והרקדנית והזמרת שארקי, חברה של פלינט. יחד הם הפכו להרכב הראשון של הפרודיג'י.

ההופעה החיה הראשונה של הקבוצה התרחשה במועדון Four Aces בשכונת דאלסטון, בלונדון. האולט כתב, הפיק והקליט קלטת הדגמה של 10 קטעים, על מקלדת תחנת עבודה מסוג Roland W-30, ופנה לחברת "תם טם רקורדס" בתקווה להשיג חוזה הקלטת, אך הם סירבו. לאחר מכן הוא פנה לחברת "XL רקורדס", שהסכימו לפגישה ולאחרחתמו על הקבוצה על חוזה להפקת סינגל. בפברואר 1991 הוציאה הלהקה את המקסי סינגל What Evil Lurks על ויניל בגודל 12 אינץ', המכיל ארבעה שירים שהאולט הפיק בקלטת ההדגמה.

באוגוסט 1991 הוציאו הפרודיג'י את סינגל הבכורה שלהם "צ'ארלי", שהפך ללהיט בזירת הרייב באותה תקופה, והגיעה למקום השלישי במצעד הסינגלים בבריטניה, וכך קיבלה הלהקה תשומת הלב ציבורית רחבה. ההצלחה של "צ'ארלי".

השם "פרודג'י" נבחר על ידי ליאם האולט כמחווה לסינתיסייזר האנלוגי הראשון שלו, מוג פרודיג'י. ב-1991 שלח האולט קלטת דמו לחברת "XL Records", ובפברואר של אותה השנה הופק הסינגל "What Evil Lurks". הופעתו הראשונה של ההרכב, בה השתתפו האולט והרקדנים פלינט ותורנהיל, התקיימה במועדון "Four Aces" בלונדון. בעקבות הצלחת ההופעה והצלחתו של הסינגל "Charly" יצא אלבומו הראשון של ההרכב  "Experience", אשר נחשב לאחד מאבני היסוד של סצנת הרייב הבריטית. בשיר "Death of the Prodigy Dancers", הנועל את האלבום, השתתף הראפר מקסים ריאליטי, שלאחר מכן הצטרף כחבר קבוע בהרכב.

ב-1993 הוציא האולט את הסינגל "One Love" שהתאפיין בצליל קשה ומחוספס יותר מזה שאפיין את סגנון האלבום שקדם לו. הסינגל זכה לאהדת המבקרים והגיע למקום השמיני במצעדי הפזמונים בבריטניה.

Music for the Jilted Generation

כשנה לאחר מכן יצא האלבום השני של הפרודיג'י, "Music for the Jilted Generation". האלבום מכיל מגוון סגנונות מוזיקליים: שירים אנרגטיים לרחבת הריקודים ("Voodoo People"), מלודיות שקטות ורגועות (ב-"The Narcotic Suite"), ואלמנטים שאולים מעולם הרוק ("Their Law"). ב-1995 יצא ההרכב למסע הופעות עולמי בשילוב הגיטריסט ג'ים דייוויס. ב-1996 יצא הסינגל לשיר "Firestarter", בו פלינט, שהיה עד אז רקדן, שר לראשונה. הסינגל הגיע למקום הראשון במצעדי הפזמונים הבריטיים.

The Fat of the Land

ב-1997 הוציא ההרכב את אלבומו השלישי, "The Fat of the Land" (ביטוי אנגלי, המתאר חיי שפע נטולי מאמץ). האלבום דורג בראש מצעד המכירות האמריקאי, עם מכירות של למעלה משני מיליון עותקים בארצות הברית ולמעלה מעשרה מיליון עותקים ברחבי העולם. האלבום הועמד לפרס הגראמי בקטגוריית אלבום האלטרנטיב הטוב ביותר, ונרשם בספר השיאים של גינס לשנת 1999 כאלבום הבריטי בעל קצב המכירות הגבוה ביותר.

המחלוקת סביב השיר "Smack My Bitch Up" 
בעקבות הצלחת השיר "Smack My Bitch Up" (מילולית: "הכה/סמם את הכלבה שלי") והשמעתו בתחנות רדיו רבות, נשמעה מחאה מצד ארגוני נשים, אשר ראו במילות השיר ( המסומפלות מ-"Give The Drummer Some" של אולטראמגנטיק אמ.סי'ז) מסר המעודד אלימות כנגדן. בעקבות המחאה, הורד האלבום ממדפי רשתות המרכולים קיי מארט ווולמארט בארצות הברית. בתגובה, דחה ליאם האולט את הפרשנות המילולית וטען כי מדובר בסלנג אנגלי, המתאר את שטף האנרגיה הקיצוני שמאפיין הופעות חיות. 

הוידאו קליפ של השיר, שבויים על ידי יונס אקרלונד, עורר גם הוא מחלוקת רבה. הקליפ מציג דמות היוצאת לערב רווי אלכוהול וסמים, מנקודת מבטה בגוף ראשון. במהלך הקליפ מסתבכת הדמות בקטטות, מבצעת מעשי ונדליזם, מטרידה מינית נשים ולבסוף מקיימת יחסי מין עם נערת ליווי. כאשר הדמות מביטה במראה בסוף הקליפ, מתגלה כי מדובר באישה. בעקבות התכנים המיניים ומעוררי המחלוקת שבקליפ, חלה הגבלה על שעות הצגתו ב-MTV. ב-2002 נבחר כקליפ הכי מעורר-מחלוקת ששודר אי פעם.

הופעות בישראל
ההרכב הופיע בישראל ארבע פעמים: באולם הסינרמה בשנת 1995, בהאנגר 11 בשנת 1996, בפסטיבל דאנס אנד ליוויס בפארק הירקון בשנת 1998 וב-29 במאי 2014 בגני התערוכה בתל אביב.

אלבומים

אלבומי אולפן 
 1992 - Experience
 1994 - Music for the Jilted Generation
 1997 - The Fat of the Land
 2004 - Always Outnumbered, Never Outgunned
 2009 - Invaders Must Die
 2015 - The Day Is My Enemy
 2018 - No Tourists

אלבומים חיים
 2011 - Live - World's On Fire

אלבומי אוסף 
 1999 - Dirtchamber Sessions Volume 1
 2005 - Their Law: The Singles 1990-2005

פרסים ומועמדויות

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
להקות בריטיות
אמני XL Recordings
זוכי פרס המוזיקה הבריטית
אמני וורנר רקורדס
זוכי פרס המוזיקה של MTV אירופה