חיל האוויר האיראני

חיל האוויר של הרפובליקה האסלאמית של איראן (בפרסית: نیروی هوایی ارتش جمهوری اسلامی ایران) הוא הזרוע האווירית של צבא איראן. המידע הזמין על כוחו של החיל כיום מועט. שלטונות איראן מפריזים במקרים רבים ביכולות אמצעי הנשק שברשותם בעוד מקורות המידע המערביים מזלזלים ביכולתם. במקביל אליו פועל כוח אווירי נוסף – חיל האוויר והחלל של משמרות המהפכה האסלאמית שאחראי גם על יחידת הטילים האסטרטגיים של איראן.

היסטוריה

טרום המהפכה האיראנית 
החיל נוצר תחילה תחת השם "חיל האוויר האימפריאלי של איראן" בשנת 1920 על ידי רזה שאה והפך למבצעי ב-1925 עם סיום אימוניהם של הטייסים הראשונים.
כבר מראשית הקמתו, ניהלה איראן קשרים צבאיים עם ארצות הברית. בשנות ה-20 של המאה ה-20 נעשה ניסיון לרכוש מטוסים אמריקאיים, צעד שנכשל בעקבות מלחמת העולם הראשונה. עד מלחמת העולם השנייה כלל החיל בעיקר מטוסים בריטיים וגרמניים. לאחר תום מלחמת העולם השנייה החלה איראן להעמיק את יחסיה עם ארצות הברית ואלה הגיעו לשיאם בשנות ה-70 של המאה ה-20 עם אספקת מטוסי F-14. בכך הייתה איראן למדינה היחידה בעולם מלבד ארצות הברית המתפעלת מטוסים אלו – שנחשבו בין המתקדמים בעולם.
איראן גם חתמה על הסכם לרכישת 150 מטוסי F-16 ב-1976, אך עסקה זו לא יצאה לפועל עקב עזיבתו של השאה ועליית ח'ומייני לשלטון.

אחרי המהפכה האיראנית 
עליית ח'ומייני לשלטון הביאה לסיום הקשר בין איראן לארצות הברית ולהטלת סנקציות מצד ארצות הברית.
פלישת עיראק ב-1980 ופרוץ מלחמת איראן–עיראק תפסו את החיל לא מוכן. לאחר המהלומה הראשונית, הצליח החיל להתאושש ולמלא תפקיד חשוב בתקיפות הצבא האיראני. ב-30 בספטמבר 1980 נערך מבצע חרב צרובה.

בתום המלחמה רכשה איראן מטוסי קרב מסין (מטוסי J-7 המבוססים על המיג 21) וניהלה משא ומתן עם רוסיה לרכישת מטוסים מתקדמים כדוגמת המיג 29 והסוחוי 24 במקביל לניסיונות לתחזק ולשדרג את המטוסים האמריקאיים שברשותה.
עם פרוץ מלחמת המפרץ ב-1991, ברחו מטוסים עיראקיים רבים לאיראן. למרות ההתחייבות הראשונית להחזיר את המטוסים בתום המלחמה, החליטה איראן לצרפם לחיל האוויר שלה. המטוסים כללו את הדגמים מיג 29, סוחוי 24, מיראז' F1, סוחוי 25, וכן מיג 23.
בשנות האלפיים ניסתה איראן לרכוש מטוסים מתקדמים מרוסיה. הניסיונות לרכוש את מטוס הסוחוי 27 נתקלו בהתנגדות אמריקאית עזה. ישנן טענות ששתי המדינות הצליחו לבצע עסקת נשק סודית במסגרתה רכשה איראן מטוסי סוחוי 25.

התעשייה האווירית המקומית 
לנוכח האמברגו על איראן שהטילו ארצות הברית ובעלות בריתה, נאלצה איראן לפתח תעשיית נשק מקומית. המדענים המקומיים הצליחו לייצר חלקי חילוף, לבצע שדרוגים וכן להעתיק מערכות נשק.
איראן גם משתפת פעולה עם סין, ברזיל ואוקראינה בייצור מטוסים. הבולט שבהם הוא מטוס התובלה איראן-140 המבוסס על האנטונוב 140.

כלי התעופה שברשות החיל

מטוסי קרב 
 F-14 – ארצות הברית סיפקה לאיראן 79 מטוסים לפני נפילת שלטון השאה ב-1979. לאור האמברגו האמריקאי סביר כי מרביתם אינם כשירים לטיסה כיום, וההערכה היא כי כרגע אין לאיראן מטוסים כשירים מבצעית. התעשייה האיראנית מנסה לתחזק ולשדרג את המטוסים אך הדבר כמעט בלתי אפשרי בעקבות חוסר בחלקי החילוף שמיוצרים רק על ידי ארצות הברית. המטוסים הותאמו לנשיאת טילי הוק המשמשים במקור כטילי נ"מ. איראן מנסה לפתח ולייצר מטוס המבוסס על ה-F-14.
 F-4 פנטום – לפי ההערכות, ברשות החיל 65 מטוסים במידת תחזוקה לא ברורה.
 מיג 29 – לפי ההערכות, 75 מטוסים מצויים בשירות ועברו שדרוגים משמעותיים.
 מיג 23/מיג 27 – 24 מטוסים עיראקיים שברחו לשטחי איראן במהלך מלחמת המפרץ.
 F-5 – כ-60 מטוסים עדיין מצויים בשירות. איראן פיתחה שני דגמי מטוסים המבוססים על המטוס (ראה בהמשך).
 סוחוי 24 – מטוס תקיפה רוסי, כ-30 מטוסים מצויים בשירות.
 סוחוי 25 – מטוס המשמש לתקיפה קרקעית ולחיסול טנקים, המקבילה הרוסית למטוס ה-A-10 האמריקאי, בשירות נמצאים 13 מטוסים, מתוכם 7 מטוסים עיראקיים ו-6 שככל הנראה נרכשו מרוסיה.
 מיראז' F1 – כ-24 מטוסים מדגם זה ברחו לשטחי איראן לאחר מלחמת המפרץ.
 J-7 – מטוס סיני המבוסס על המיג 21, 24 מטוסים מצויים בשירות.
 J-6 – מטוס סיני המבוסס על המיג 19, 18 מטוסים מצויים בשירות.
 אזרגש – מטוס מתוצרת איראן המבוסס על ה-F-5.
 "סאעקה" (Saeqeh) – מטוס מתוצרת איראן. ישנה מחלוקת בנוגע למקור המטוס, האיראנים טוענים שהמטוס פותח ללא סיוע חיצוני, מומחים בעולם גורסים שככל הנראה מדובר בפיתוח של ה-F-5. המטוס מזכיר שילוב של ה-F-5 עם ה-F-18, וכן את מטוס ה-F-20 שפיתוחו בוטל.
 שפק – מעט ידוע על המטוס שלפי גורמי צבא איראניים אמור להיות מטוס מתקדם עם יכולות התחמקות ממכ"ם. עד כה פורסמו רק מספר תמונות ישנות של המטוס ללא מידע על יכולותיו. על פי ההערכות, המטוס מצוי עדיין בשלבי פיתוח וככל הנראה מבוסס על תוכניות של מטוסים רוסיים שבוטלו.
 F-313 "קהאר" – על-פי כל המחקרים ה"קהאר" אינו יכול להתרומם מהקרקע ואינו באמת מטוס אמיתי.

קישורים חיצוניים 

 אתר חיל האוויר האיראני 
 חיל האוויר האיראני, באתר Global Security

הערות שוליים

הכוחות המזוינים של איראן
איראן: תעופה צבאית
איראן