פרוגרסיב טראנס

מוזיקת פרוגרסיב הוא ז'אנר שהתפתח מאוחר יותר מ"גואה טראנס"

המאפיינים הגולמיים של טראנס גואה - שכבות צלילים עמוסים, בי.פי. אמים גבוהים (ממוצע של 145) פסיכדליה, מלודיות, האמוציות (עליות) והריקוד בטבע עברו שינויים עם השנים.

הטראנס כזרם מוזיקלי הושפע בראשיתו מטכנו ובמיקום גאוגרפי ניתן לייחס זאת ליוצרים גרמנים.

במהלך המחצית הראשונה של שנות ה-90, גואה (הודו) היוותה את המרכז התרבותי מוזיקלי של הסצנה, ולא היה בעצם שום ז'אנר משמעותי אחר חוץ מגואה טראנס.

הרבה מהאייקונים הראשונים של הטראנס עברו את המסלול המוזיקלי של מוזיקת רוק (כבד) וגילוי ראשוני של החוויה האלקטרונית דרך הטראנס.

גידול פופולריות של מוזיקת הטראנס
היותה אבן שואבת למוזיקאים אלקטרוניים החלה לייצר את המגוון המבורך של השפעות מוזיקליות "חיצוניות". יוצרים שגדלו על מוזיקה אלקטרונית עם מסורת וותיקה יותר כמו האוס וטכנו החלו לפעול בסצנת הטראנס והביאו איתם את ההשפעות האלו אל המוזיקה שיצרו.

ניתן לומר שבמהלך כל שנות ה-90 הטראנס גיבש לעצמו את הזהות הייחודית שלו - החיבור ל-LSD, להודו ורוחניות, גלובאליות וחיבור בלתי אמצעי בין אנשים שנעטפו בהרגשה של משהו ראשוני, אפילו מהפכני.
לפחות בכל מה שאמור לעשות חיבור בין רעיונות מוזיקה ופורקן.

בתוך ז'אנר הגואה טראנס ניתן היה להבחין בין שני זרמים סגנוניים עיקריים, נאיביים ופשטניים יחסית אבל כאלו שהיוו את הדיכוטומיה הבסיסית בטראנס - מוזיקת לילה ומוזיקת יום.
הלילה התאפיין במסעות מוזיקליים אינטנסיביים, הזייתיים, שורטים ויחסית איטיים.
הבוקר היה הקתרזיס - זריחות, טבע, פרצופים, מלודיות מרגשות, בי.פי. אמים גבוהים והרבה ניצחונות.

זה היה הבסיס.

ב-2000 ניתן לציין את קו פרשת המים בהגדרה של הפרוגרסיב טראנס.

שני אלבומים שיצאו כמעט במקביל היוו את היצירות השלמות הראשונות של הז'אנר.
הראשון והמפורסם יותר הוא אלבום הבכורה של Atmos - HeadCleaner מוזיקאי פולני בשם Tomasz Balicki ושיצא בלייבל שהיווה את הבית והבסיס האיתן לז'אנר בשנים הבאות Spiral Trax.

היה באלבום הזה את כל מה שהגדיר את הפרוגרסיב טראנס - מוזיקה עדינה יותר מהטראנס הקלאסי, איטית יותר, מאופקת, שהגרוב והקצב באים במקום הראשון. לא גודש הסאונדים הוא החשוב, אלא הקצב. הבייס ליינים ולא הגיטרות. השפעות משמעותיות של האוס וטקנו, מלודיות מאופקות וביעקר סאונד חדש שעד אז פשוט לא נשמע, בטח לא בקרב טראנסאים פאנאטיים.

אטמוס פרץ עם האלבום הזה וניגן בכל מקום אפשרי, זו הייתה ההצלחה המסחרית הראשונה של הז'אנר.

הזרז השני היה אלבום בכורה נוסף של צמד שוודי. Marcus Henriksson & Sebastian Mullaert היוו את הדואו Son Kite שהוציאו את אלבומם הראשון Minilogue בסאב לייבל Liquid Audio Soundz של NovaTekk.
האלבום של סון קייט היה שילוב קטלני של מוזיקה איטית, מינימליסטית אבל עם הכוח והפסיכדליה המאפיינים של הטראנס הקלאסי.
ההשפעות של טקנו היו ברורות באלבום הזה הרבה יותר מזה של אטמוס, היו בו חידושים משמעותיים בתפיסה של גרוב ובניית סיפור, בהגשה ובמיקסים.
לפי הדיכוטומיה הקלאסית סון קייט ניגנו מוזיקת לילה, אטמוס ניגן "בוקר".

מכאן ואילך החלה ההתפצלות וה"התערבבות" של הטראנס, היציאה מהגטו התרבותי מוזיקלי של הסצנה.
ובשנים הבאות ניתן יהיה לשמוע בז'אנר הפרוגרסיב טראנס את ההשפעות של האלקטרו, הברייק ביט וכל שאר הז'אנרים האלקטרוניים האחרים מחלחלים במהירות ומקבלים פרשנות טראנסאית, זה בעצם הפרוגרסיב טראנס.

היום הדיכוטומיה המרכזית בז'אנר הטראנס תהיה מוזיקת Full on מול פרוגרסיב, כמו החלוקה המסורתית של לילה ויום, את הלילה יקבל הפרוגרסיב האיטי, הסקסי והעמוק יותר, ולכן הוא גם יתפוס חזקה במועדונים ובסצינות אורבניות. את היום על משמרות הקרחנה שלו, והשעות הארוכות של ריקודים וחפירות יקבל לידיו הפול-און.

סגנונות מוזיקליים
מוזיקה אלקטרונית

en:Progressive electronic dance music#Progressive trance