ג'וליה לואי-דרייפוס

ג'וליה סקרלט אליזבת' לואי-דרייפוס (באנגלית: Julia Scarlett Elizabeth Louis-Dreyfus; נולדה ב-13 בינואר 1961) היא שחקנית וקומיקאית אמריקאית ממוצא יהודי.

התפרסמה תחילה כאשר הצטרפה לצוות השחקנים בתוכנית המערכונים הפופולרית "סאטרדיי נייט לייב" (1985-1982). לאחר מכן גילמה את איליין בניס בסדרה "סיינפלד" (1998-1989), אחד הסיטקומים המצליחים ביותר בכל הזמנים מבחינה ביקורתית ומסחרית, בעבורו זכתה בפרס אמי ובפרס גלובוס הזהב. תפקידיה הנוספים בטלוויזיה כוללים את כריסטין קמפבל (אנ') בסדרה "כריסטין הישנה" (2010-2006), עבורו זכתה בפרס אמי נוסף ובשל הופעתה בתור סלינה מאייר (אנ') בסדרה "Veep" (2019-2012); זכתה בשישה פרסי אמי רצופים.

בקולנוע, היא ידועה מתפקידיה בסרטים "חנה ואחיותיה" (1986), "כיף של חופשה" (אנ') (1989), "לפרק את הארי" (1997) ו"דיברנו מספיק" (אנ') (2013); היא גם גילמה את ולנטינה אלגרה דה לה פונטיין ביקום הקולנועי של מארוול, בסדרה "הפלקון וחייל החורף" (2021) בסרט ״האלמנה השחורה״ (2021) ובסרט "הפנתר השחור: ואקאנדה לנצח" (2022).

לואי-דרייפוס זכתה באחד עשר פרסי אמי, שמונה על משחק ושלושה על הפקה, בנוסף לפרס גלובוס הזהב ותשעה פרסי גילדת שחקני המסך. לואי-דרייפוס קיבלה כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד בשנת 2010 והיא נכנסה להיכל התהילה של אקדמיית הטלוויזיה (אנ') בשנת 2014. בשנת 2016, Time Magazine מינה את לואי-דרייפוס כאחד ממאה האנשים המשפיעים ביותר בעולם. בשנת 2018 היא קיבלה את פרס מארק טוויין להומור אמריקאי (אנ'), שהוענק על ידי מרכז קנדי לאמנויות הבמה (אנ'), כאות הקומדיה הגבוה ביותר של אמריקה.

ביוגרפיה
לואי-דרייפוס נולדה במנהטן, ניו יורק, ב-13 בינואר 1961. אימה, ג'ודית (לבית לפבר), הייתה סופרת ומורה לצרכים מיוחדים, ואביה יליד צרפת, ג'רארד לואי-דרייפוס (אנ'), עמד בראש חברת לואי דרייפוס (אנ'), חברת סחר צרפתית העוסקת בחקלאות, עיבוד מזון, שילוח בינלאומי ומימון. סבה מצד אביה, פייר לואי-דרייפוס (אנ'), היה נשיא החברה ובן למשפחה יהודית מאלזס. הוא שירת כקצין פרשים וחבר במחתרת הצרפתית בתקופת מלחמת העולם השנייה. היא גם נינתו של לאופולד לואי-דרייפוס (אנ'), שהקים ב-1851 את חברת לואי דרייפוס (אנ'), שבני משפחתה עדיין שולטים בה. היא קשורה בעקיפין לאלפרד דרייפוס, הידוע מפרשת דרייפוס.

יש לה אחות למחצה מנישואיה השניים של האם, לורן בואלס (אנ'), אף היא שחקנית. יש לה גם שתי אחיות-למחצה מנישואיו השניים של האב; פיבי ואמה (האחרונה מתה באוגוסט 2018). רוברט לואי-דרייפוס (אנ'), אחד מבני דודיה, היה מנכ"ל אדידס והבעלים של מועדון הכדורגל אולימפיק מרסיי.

הוריה התגרשו כאשר הייתה בת שנה. כשהייתה בת ארבע, עברה לוושינגטון די. סי.. אימה נישאה שם בשנית כאשר לואי-דרייפוס הייתה בת שמונה - לדיקן בית הספר לרפואה של אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון, ל. תומפסון בואלס. בשל עבודתו של אביה החורג בארגון הומניטרי-בינלאומי, לואי-דרייפוס בילתה את ילדותה במספר מדינות, בהן קולומביה, סרי לנקה ותוניסיה. היא סיימה את לימודיה בבית הספר הולטון-ארמס (אנ') לבנות בבת'סדה, מרילנד, בשנת 1979. מאוחר יותר היא אמרה, "היו דברים שעשיתי בבית הספר, שאילו היו בנים איתי בכיתה, הייתה לי פחות מוטיבציה לעשות."

לואי-דרייפוס למדה בחוג לתקשורת באוניברסיטת נורת'ווסטרן באוונסטון, אילינוי, שם הייתה חברה באחוות דלתא גמא. היא למדה גם תיאטרון והופיעה במופעי אלתור ומערכונים של סטודנטים, לפני שנשרה במהלך השנה השנייה, לאחר שלוהקה לתוכנית "סאטרדיי נייט לייב". בשנת 2007 היא קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד לאמנויות מאוניברסיטת נורת'ווסטרן.

קריירה 
בשנים 1982–1985 הייתה חלק מצוות שחקני התוכנית סאטרדיי נייט לייב. בזמן עבודתה על התוכנית היא הכירה את הכותב לארי דייוויד, אשר מאוחר יותר היה מיוצרי הסדרה "סיינפלד". לאחר מכן היא שיחקה דמויות משניות במספר סרטים ותוכניות טלוויזיה.בשנת 1988 החלה לככב בסדרת הסיטקום ברשת NBC "המעון של משפחת הרפר" בהפקה של גארי דייוויד גולדברג. הסדרה, בה כיכבה לואי-דרייפוס לצדם של קורטני תורן-סמית, כריסטופר דניאל בארנס ות'ורה ברץ', הצליחה והמשיכה לעונה שנייה ולאחר מכן בוטלה.

תפקידה הגדול הראשון בקולנוע היה בסרטו של וודי אלן "חנה ואחיותיה" בשנת 1986, שם גילמה את דמותה של מארי. לאחר מכן שיחקה בסרטים "איפה הילד?" לצד רובין ויליאמס ובילי קריסטל, "כיף של חופשה" (אנ') לצד צ'בי צ'ייס ו-"לפרק את הארי" לצד וודי אלן וטובי מגווייר.

הפריצה הגדולה שלה הייתה בשנת 1989, כשעלתה קומדיית המצבים "סיינפלד". לואי-דרייפוס שיחקה בסדרה את הדמות איליין בניס במשך תשע עונותיה. על השתתפותה בסדרה זכתה לואי-דרייפוס בפרס גלובוס הזהב ב-1994 ובפרס אמי ב-1996.

בשנת 2002 כיכבה בסיטקום "Watching Ellie" של רשת NBC, בדמותה של אלי ריגס, וחודשה גם לעונה שנייה ב-2003 אך זו בוטלה לאחר 6 פרקים.

בשנים 2003–2005 לואי-דרייפוס שיחקה בתפקיד אורח כמגי ליזר בסדרה "משפחה בהפרעה".

זכתה בפרס אמי בשנת 2006 על תפקידה הראשי בסדרה הקומית "כריסטין הישנה".

במאי 2010 הוענק ללואי-דרייפוס כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.

החל ב-2012 ובמשך שבע עונות כמעט רצופות כיכבה לואי-דרייפוס בתפקיד הראשי כסגנית נשיא ארצות הברית (ובהמשך, כנשיאת ארצות הברית) בסדרה הקומית הפוליטית "ויפ" (VEEP) שברשת HBO. על תפקידה זה זכתה בשישה פרסי אמי רצופים (2012–2017) ובשלושה פרסי גילדת שחקני המסך בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית. הפקת העונה השביעית והאחרונה של "ויפ" התעכבה בשנה עקב מחלתה, והתחדשה מייד עם התאוששותה וחזרתה של לואי-דרייפוס לתפקוד מלא בשנת 2018. העונה השביעית של "ויפ" עלתה לאקרנים בארצות הברית בחודש מרץ 2019, כשלואי-דרייפוס מככבת במסע יחסי הציבור שליווה את הקרנת העונה השביעית ואת מהלכי סיום הפקתה של "ויפ".

בשנת 2013 שיחקה בתפקיד ראשי בדרמה הקומית "דיברנו מספיק" לצד ג'יימס גנדולפיני.

בשנת 2018 הוענק ללואי-דרייפוס פרס מארק טוויין , המחולק על ידי מרכז קנדי , שהוא אחד הפרסים היוקרתיים ביותר בארצות הברית בתחום אמנויות הבמה, ומוענק ליחידים שתרמו תרומה משמעותית לתרבות ההומור בארצות הברית.

בשנת 2020 תרמה את קולה לסרט האנימציה "קדימה".

בשנת 2023 החלה ביצירת הפודקאסט "Wiser Than Me", שבו היא משוחחת עם נשים מבוגרות כדי ללמוד מנסיונן.

חיים אישיים 
בשנת 1987 היא נישאה לשחקן והקומיקאי בראד הול (אנ'), לאחר שהשניים הכירו בלימודים באוניברסיטת נורת'ווסטרן. יש להם שני ילדים. 

ב-28 בספטמבר 2017 חשפה בטוויטר כי אובחנה כחולה בסרטן השד.
ב-18 באוקטובר 2018 פרסמה כי החלימה לאחר סדרת טיפולים נגד המחלה.

פילמוגרפיה

קולנוע

טלוויזיה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קומיקאיות אמריקאיות
סיינפלד
סאטרדיי נייט לייב
זוכי אמי בפריים טיים: שחקנית ראשית בקומדיה
זוכי אמי בפריים טיים: שחקנית משנה בקומדיה
זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקנית משנה
זוכי פרס גילדת שחקני המסך - שחקנים
אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: טלוויזיה
אמריקאים ממוצא צרפתי-יהודי
אמריקאיות ממוצא צרפתי
אמריקאיות שנולדו ב-1961
זוכי המדליה הלאומית לאמנויות