סוניה פרס

סוניה פרס (נולדה בשם: סוניה גלמן ולימים: סוניה גל; 27 במרץ 1923, מיזוץ', פולין (כיום באוקראינה) – 20 בינואר 2011, תל אביב) הייתה רעיית נשיא מדינת ישראל וראש ממשלת ישראל שמעון פרס. שירתה בצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה, ובמשך שנים רבות התנדבה למען חולים, ילדים בחינוך מיוחד ונכים, בעילום שם.

ביוגרפיה 

נולדה בשם סוניה גלמן בעיירה מיזוץ' שבפולין (כיום באוקראינה) למלכה (ממצ'ה) ויעקב גלמן. בשנת 1927 עלתה לארץ ישראל עם הוריה, אחותה הגדולה בתיה ואחיה הצעיר איציק. משפחת גלמן הייתה מן הראשונים שעזבו את העיירה, במטרה לעלות לישראל, ועזיבתם גרמה להתרגשות גדולה. נערך טקס פרידה, שכלל מסיבה ונאומים בהשתתפות כל התושבים. המשפחה השתקעה בכפר הנוער בן שמן, כאשר מלכה הועסקה כאם הבית של המוסד, ויעקב שימש כחצרן ומורה לנגרות.

הכרותה עם בעלה 
סוניה גלמן למדה בכפר הנוער בן שמן שבמקום מגוריה, שם הכירה את שמעון פרסקי, לימים שמעון פרס. פרס הצטרף לגרעין שהקים את קיבוץ אלומות, וסוניה נשארה בכפר על מנת להשלים את לימודי הבגרות. הקשרים אמנם נמשכו, בעיקר בהתכתבות, אך עם סיום הלימודים, בתקופת מלחמת העולם השנייה, השניים נפרדו, כאשר שמעון נשאר בקיבוץ, ואילו סוניה התגייסה לצבא הבריטי.

אחות 
סוניה שירתה כאחות מעשית, בבית חולים שדה במדבר המערבי בזמן המערכה בצפון אפריקה. תפקידה היה לסייע לצוות המקצועי בכל הנדרש לטיפול בפצועים. פרס סיפרה כי באחד הימים כאשר האחות הראשית קראה לה "ילידה ארורה", היא נתנה לה סטירת לחי מצלצלת, ובעקבות זאת היא סולקה מבית החולים, ונשלחה לקורס נהיגת רכב כבד במחנה מינה שליד הפירמידות.

פועלה בישראל ונישואיה 
במאי 1945, לאחר ששבה לארץ בתום שירות בצבא הבריטי, נישאה לשמעון פרס. סוניה פרס הייתה לעקרת בית – היא בחרה להתרחק מאמצעי התקשורת ולשמור בקנאות על פרטיותה ועל פרטיות משפחתה, זאת למרות הקריירה הפוליטית הענפה של בעלה. לאורך השנים, התנדבה פרס במסגרת פעילויות שונות אשר נועדו לסייע לנזקקים בקרב החברה הישראלית. בין היתר, סייעה בחלוקת מוצרי מזון לנזקקים, וכן פעלה רבות למען אלמנות צה"ל. במקרה אחד, פרס אימצה את ילדיה של אחת מהאלמנות, עם פטירתה, והם אף התגוררו לתקופה מסוימת בבית ראש הממשלה. עם זאת, פעילותה ההתנדבותית התקיימה בסתר, תחת מסך חשאיות כבד, וזאת בשל חוסר רצונה של פרס להציג ברבים את פועלה.

תקופת נשיאותו של שמעון פרס 
עם בחירתו של שמעון פרס לנשיאות, הודיעה סוניה פרס כי לא תעבור איתו לבית הנשיא ותישאר בדירתם שבנווה אביבים, ומאז חיו בנפרד, זאת בעקבות הפרת הבטחתו של בעלה, שמעון פרס, שתפקידו כיו"ר מפלגת העבודה, אליו נבחר ב-2002, יהיה תפקידו הציבורי האחרון. בתקופה זו שינתה את שמה לסוניה גל, קיצור של שם נעוריה גלמן.

פטירתה 
נפטרה ב-20 בינואר 2011, בדירתה שבתל אביב. לבקשתה, נקברה בבית העלמין של כפר הנוער בן שמן ולא במקום שיועד לה, לצד בעלה, בחלקת גדולי האומה.

משפחתה 
פרופ' צביה ולדן, בתה הבכורה, היא בלשנית התפתחותית, נשואה לפרופ' רפאל ולדן, אשר שימש רופאו האישי של פרס; נכדתה היא השחקנית מיקה אלמוג. בנה האמצעי הוא הווטרינר ד"ר יהונתן (יוני) פרס; בנה הצעיר הוא נחמיה (חמי) פרס, מנהל קרן הון סיכון ששירת כטייס מסוקי קרב בחיל האוויר.

לקריאה נוספת 
 אילן בן עמי, האישה שאיתו: חייהן הפרטיים והציבוריים של נשות ראשי הממשלה בישראל, הוצאת מטר, 2010. סוניה פרס, עמ' 179–195.

קישורים חיצוניים 

 
 חברתה של סוניה פרס: "היא עשתה המון במישור הציבורי ולא רצתה שזה ייתפרסם", באתר רדיו ללא הפסקה

הערות שוליים 

בני זוג של נשיאי מדינת ישראל
בני זוג של ראשי ממשלת ישראל
בני זוג של שרי ממשלת ישראל
בנות זוג של שרי ממשלת ישראל
בני זוג של חברי הכנסת
סוניה פרס
בוגרות כפר הנוער בן שמן
אלומות: אישים
נשות העלייה הרביעית
אנשי העלייה הרביעית
ישראליות ילידות פולין
ישראלים ילידי פולין
יהודים מווהלין
מתנדבות היישוב לצבא הבריטי
מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
אחיות ישראליות
אחים ישראלים
ישראליות שנולדו ב-1924
ישראלים שנולדו ב-1924
ישראליות שנפטרו ב-2011
ישראלים שנפטרו ב-2011