עמי מעייני

עמי מעייני (13 בינואר 1936 - 17 בפברואר 2019) היה מנצח, מלחין ואדריכל ישראלי.

קורות חייו 
עמי מעייני נולד ברמת גן. בסביבות שנת 1938 עבר עם הוריו למעונות עובדים ח' בצפון תל אביב, שאביו, יהודה מעיני, מהנדס במקצועו, סייע להקים.
הוא למד בתיכון באקדמיה למוסיקה על שם רובין בירושלים וסיים בגיל 17 בלבד. היה תלמידו של פאול בן-חיים.
מעייני היה בין מייסדי תזמורת הגדנ"ע, שאותה ניהל ועליה ניצח בשנים 1953–1957 ולאחר מכן בשנים 1970–1973.
לאחר מכן סיים תואר ראשון באדריכלות בטכניון.
ייסד ב-1956 את תזמורת הנוער של עיריית תל אביב, והיה מנצחה עד 1960, במקביל ניצח על תזמורת הקונסרבטוריון של חיפה ועל תזמורת הטכניון.
יצירתו, "דיברטימנטו למיתרים", בוצעה ב-1960, עוד בזמן לימודיו בטכניון, על ידי תזמורת רשות השידור בניצוח גאורג זינגר. באותה שנה הלחין גם את הקונצ'רטו לנבל ותזמורת. על יצירתו זו זכה בפרס אנגל לשנת 1963.

סיים תואר שני בבניין ערים באוניברסיטת קולומביה שבניו יורק וכן במוזיקה אלקטרונית. סיים לימודי תואר שני בפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב. עבודת הגמר לתואר עסקה ב"הפילוסופיה של המוזיקה - עיון בתאוריות האסתטיות של הגל, שופנהאואר, ואגנר וניטשה".

מעייני למד נגינה בכינור, ויולה, חצוצרה ויותר מאוחר גם בעוגב. בביתו היה עוגב חלילים גדול אשר נבנה בידי גדעון שמיר. בשנת 2020 נתרם העוגב לפארק קרסו למדע בבאר שבע.

כמו כן היה תלמידם של איתן לוסטיג לניצוח ופאול בן-חיים לתורת המוזיקה. ובמקביל השתלם במוזיקה אלקטרונית אצל ולדימיר אוסצ'בסקי.

לאחר שובו לישראל עסק באדריכלות, תחילה אצל יצחק פרלשטיין ומאוחר יותר אצל אריה שרון. בין השאר תכנן ועיצב את אולם "קלרמונט" באקדמיה למוזיקה בתל אביב ואת בניין האקדמיה בירושלים בגבעת רם.
בשנת 1971 החליט להפסיק את עבודתו כאדריכל והחליט להקדיש את זמנו למוזיקה.

בשנות ה-80 היה היושב ראש של איגוד הקומפוזיטורים בישראל.

מאז 1980 כיהן כפרופסור לקומפוזיציה, לתורת המוזיקה ולפילוסופיה באקדמיות למוזיקה של תל אביב ושל ירושלים. בין השנים 1994–1998, ושוב משנת 2000 עד 2004 כיהן כמנהל האקדמיה למוזיקה על שם רובין בתל אביב.
ייסד את התחרות  למלחינים צעירים ע"ש פאול בן-חיים, הנערכת פעם בשנתיים.

אחותו של עמי מעייני היא הנבלאית רות מעייני. בתה סיון מעייני-זליקוב היא כנרת בתזמורת הפילהרמונית הישראלית.

מעייני נפטר ב-17 בפברואר 2019, והובא למנוחות בבית העלמין בשביל מנוחה נכונה בראשון לציון.

ארכיונו שמור בספרייה הלאומית .

יצירותיו

פרסים ואותות הוקרה
פרס אנגל
פרס אקו"ם
פרס "שואה ותקומה"
פרס ההסתדרות לאמנויות 1988

כתבים
 הפילוסופיה של המוזיקה : עיונים במשנתם האסתטית של היגל, שופנהאור, וואגנר וניטשה, 1974
 מונוגרפיה על ריכרד וגנר בשלושה כרכים: ביוגרפיה, "טבעת הניבלונג" ו"פרוזה", 1987
 "קלידוסקופ של חיים", 2013
 "חיים בפוליפוניה" – אוטוביוגרפיה, מחולקת לארבעה חלקים

מקור
יהודה כהן, נעימי זמירות ישראל, הוצאת עם עובד, 1990

קישורים חיצוניים 

 האתר הרשמי של עמי מעייני https://web.archive.org/web/20111020234728/http://www.amimaayani.co.il/
 
 
 
 
 חדשות כאן, הספד לעמי מעייני 17 בפברואר 2019                                                         ]

הערות שוליים

בוגרי התיכון שליד האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: אדריכלות
בוגרי אוניברסיטת קולומביה
מלחינים ישראלים
מלחינים ישראלים במוזיקה הקלאסית
אמני מוזיקה אלקטרונית
מלחיני מוזיקה אלקטרונית ישראלים
זוכי פרס אנגל
אדריכלים ישראלים
מנצחים ישראלים
אישים הקבורים בבית הקברות בשביל מנוחה נכונה בראשון לציון
ישראלים שנולדו ב-1936
ישראלים שנפטרו ב-2019