הידרוגרפיה

הידרוגרפיה (באנגלית: Hydrography) הוא תחום בגאוגרפיה העוסק במים ובשימושיהם השונים בכדור הארץ. 

תת נושא בהידרוגרפיה הוא אנרגיה הידרואלקטרית – הפקת חשמל מזרימת המים.

אטימולוגיה 
מקור השם הוא ביוונית: "הידרו" – משמעותה "מים", "גרפיה" – רישום.

מושגי יסוד במים
 מעגל המים - תנועת המים המחזורית בטבע,
 השמש מחממת את הים וגורמת לאידוי.
 האדים מתחברים לטיפות ונוצרים עננים.
 העננים מורידים גשם ביבשה.
 הגשם זורם בנחלים לים וחוזר חלילה.
 פן ביני - אזור המגע והגבול הדמיוני בין מי התהום המתוקים למי הים המלוחים.

 סוגי המים השונים.
 מים שפירים - מים מתוקים המתאימים לשתייה. מי גשמים, מי שיטפונות.
 מים מלוחים - מי ים וימות בעלי רמת מליחות גבוהה שאינם מתאימים לשתייה.
 מי קולחין - מי ביוב מטוהרים או מים משימוש ביתי שאפשר להשתמש בהם לחקלאות ותעשייה.
 מים מליחים - מים מלוחים יותר ממים מתוקים ופחות מלוחים ממי ים. מגיעים בדרך כלל ממעיינות וניתנים לשימוש בתעשייה ובחקלאות.
 מי תהום - מאגר מי מתוקים ראויים לשתייה, הנמצא בשכבת האקוויפר. שכבת מים זו מתחדשת לאחר הגשמים. 
 מים פוסיליים - מאגר מים תת-קרקעי, שנלכדו כתוצאה מתזוזה של השכבות. מים אלו מליחים ומתאימים אך ורק לשימוש בחקלאות. מים אלו אינם מתחדשים. 
 מי מושבים - מים שעברו סינון וטהור וניתנים לשימוש בעיקר להשקיה.
 מי שפכים - מים מזוהמים משימוש ביתי, תעשייתי או חקלאי, חלקם רעילים.

 התפלה - הפיכת מים מלוחים ומליחים למים מתוקים הניתנים לשתייה.

 זרימת מים בטבע. בגאוגרפיה משתמשים במונחים שונים לתיאור מים. "נגר" זו זרימת מים. ישנם שני סוגי נגרים.
 נגר עילי - זרימת מים מעל פני הקרקע, אגם נהר ים וכו'.
 נגר תחתי - זרימת מים מתחת לפני השטח, נקראים גם מי תהום

 קו פרשת המים - קו דמיוני המחבר את הנקודות הגבוהות ביותר בשטח. לקו זה יש משמעות רבה שכן מהקו הזה מי הגשמים היורדים מתפצלים וזורמים לשני כיוונים שונים
 נחל - תוואי הדרך בה זורמים כמות גדולה של מים על פני השטח. לרוב מקור המים הוא בגשמים
 יובל - נחל עם כמות מים קטנה שמתחבר או מתפצל מהנחל המרכזי
 ספיקה - כמות המים שיש בנחל בלשון הגאוגרפיה. בנהר לרוב תהייה ספיקת מים גבוהה
 גדה - הצד של הנחל
 אפיק - רוחב הנחל מגדה אחת לגדה השנייה
 מוצא - המקום בו מתחילה הזרימה של הנחל
 אגן ניקוז - אפיק זרימת הנחל
 אגן היקוות - השטח בו יורד הגשם הנאסף לנחל מסוים

 בסיס הסחיפה - המקום בו מסתיים הנחל. בדרך כלל הנחל יסתיים בים. לצורה בה הנחל מתחבר לים קוראים שפך. ישנם שלושה סוגי שפכים:
 משפך - זרימה של מים ישירות לים, בדרך כלל בשיפוע שלילי לכיוון הים.
 דלתה - פיצול הנהר להרבה יובלים על שטח גדול לפני שהוא מתחבר לים. הדלתה היא אזור טוב לחקלאות, בשל הסחף ששקע בה, שהוא מקור עשיר לדשן אורגני. 
 אסטואר - ישנו כמו מפרץ שאליו זורמים מי הנחל. הים חודר ליבשה ומתחבר לנחל. מקור המילה היא לשון ים. אסטואר הוא מקום מוגן מרוחות וסערות, ולכן ישמש מקום בטוח להקמת נמל. 

 אקוויפר - שכבת קרקע ספוגית מתחת לפני השטח שיכולה לאגור בתוכה מי תהום.
 אקוויקלוד - שכבת קרקע אטומה המונעת ממי התהום להמשיך לחלחל לתוך האדמה
 משטר זרימה - כמות המים הזורמים בנחל לפי ארבע עונות השנה. לפי גאות או שפל
 באביב - גאות גדולה. כמות המים הרבה ביותר, השלגים מפשירים וגורמים לנהרות להתמלא.
 קיץ - שפל קטן. לא יורדים גשמים והחום גורם לאידוי המים. בנוסף לשאיבה התמידית מהנהרות.
 סתיו - שפל גדול. כמות המים הקטנה ביותר, עדיין לא יורדים גשמים וממשיכות תופעות האידוי והשאיבה.
 חורף - גאות קטנה - יורדים גשמים ומתחילים למלא את הנהרות
 מהלך הזרימה - מתייחס לכיוון זרימת הנהר, צורת הנהר ועוד.
 סלע רך - יגרום לנהר להתפתל
 סלע קשה - יגרום לנהר לזרום ישר

ניצול המים
בהידרוגרפיה בודקים את הדרכים השונות האם מנצלים או לא את המים. צורות הניצול השונות הן:
 אנרגיה - האם משתמשים בנהר או בים ליצור חשמל הידרו-אלקטרי על ידי תנועת המים
 חקלאות - האם יש שימוש במים להשקיה או לדייג
 תחבורה - האם קיימים נתיבי שיט לאורך הנהרות או הים
 מקום ישוב - האם הוקמו מקומות ישוב לארוך הנהר או החופים
 תעשייה - האם יש ניצול של מים לצורכי תעשייה, לקירור מכונות לדוגמה

קישורים חיצוניים

 

גאוגרפיה
מדעי כדור הארץ