דפוס צילינדר

דפוס צילינדר (באנגלית: Rotogravure) היא שיטה הפועלת על עקרון ההדפסה הישירה והיא בבסיסה תוצר של טכניקת דפוס השקע. בשיטה זו הלוח הוא למעשה, גליל עשוי מתכת רכה יחסית, כאשר על גביו נגרעת הדמות. בעבר הרחוק השתמשו במסמרי פלדה לחריטת הדמות על הגליל (צילינדר). בתקופה מאוחרת יותר השתמשו באמבט חומצות ליצירת הדמות בדומה להדפס אבן וכיום משתמשים בצריבת לייזר, כאשר גודל הנקבים ועומקם (אשר נקבעים על ידי עוצמת הלייזר) קובעים את הרזולוציה. שיטה זו עובדת על עקרונות הפרוצס. בשיטה זו משתמשים להדפסה של מיליוני עותקים, והיא האיכותית ביותר.

שלבים בהתפתחות השיטה 
בטכניקה זו משתמשים בגליל (צילינדר) מתכת רכה שעליו יוצרים דמות עומק החריץ ורוחבו היו קובעים את עוביו וכהותו של הקו המודפס, בדומה לדפוס שקע. את הגליל מורחים בצבע דפוס ואותו מדפיסים.
יצירת הגליל נעשתה בעבר על ידי חריטה הגליל עצמו, עשוי היה מתכת רכה ובעזרת חרט פלדה קשה היו יוצרים חריטות בצורת הדמות המבוקשת, הגליל היה נמרח בצבע ולאחר מכן היו מנקים את שטח פני הגליל, התוצאה הייתה חריצים מלאים בצבע ופני שטח הגליל נקיים. הכוח המופעל על החרט היה קובע את עובי ועומק הקו. לאחר מכן היה מוצמד נייר לפני שטח הגליל, מפגש החריצים מלאי הצבע והנייר היו יוצרים את ההדפסה. 
בשלב מתקדם יותר יצירת השקעים נעשתה בעזרת אמבטיית חומצה - עם התקדמות הידע בכימיה יצרו את השקעים בדפוס הצילינדר בעזרת חומרים כימיים. גליל המתכת הרכה היה מכוסה בחומר ג'לטין עמיד לחומצה, הדמות הייתה למעשה נוצרת על ידי גריעת הג'לטין במקומות בהם היו רוצים הדפסה, את הגליל היו טובלים לאחר מלאכת הגריעה באמבט חומצה כאשר עומק החריץ נקבע על ידי זמן השהיה באמבט החומצה.
התפתחות טכנולוגיות הלייזר  - תהליך יצירת הדמות על הצילינדר שודרג לצריבה בלייזר. למעשה, כיום רוב השימוש בטכניקה זו נעשה על ידי צריבה בלייזר בעזרת אמצעים ממוחשבים כאשר עובי השקע ועומקו נקבעים על ידי מחשב.

שימושים 
טכניקה זו היא טכניקת הדפוס היקרה ביותר והאיכותית מבין טכניקות הדפוס התעשייתיות, משתלמת במקרים בהם ההדפסה היא במאות אלפי עותקים אם לא במיליוני עותקים משום יוקר הפקת צילינדר (גליל ההדפסה) ההדפסה.
כיום רוב השימוש בארץ נעשה על ידי חברות בתפוצה ארצית, אשר מדפיסות את הבסיס הקבוע, כלומר התוכן האחיד במכתביהן.

קישורים חיצוניים

 

דפוס שקע