מערך הבקרה בחיל האוויר הישראלי

מערך הבקרה בחיל האוויר הישראלי אחראי על יצירת התמונה האווירית, תמונה של כל כלי הטיס הנמצאים במרחב האווירי של מדינת ישראל וסביבתה. המערך ממונה על בקרת התנועה האווירית בכל המרחב האווירי של ישראל, וכן על גילוי וזיהוי ניסיונות חדירה למרחב האווירי של מדינת ישראל, הפעלת מערכות הנשק השונות והכוונת כלי הטיס המיירטים של החיל וסוללות ההגנה האווירית אל עבר מטרות אוויריות.

המערך מחולק ליחידות בקרה אזוריות (יחידת־בקרה אווירית אֲזורית) בהר מירון (יב"א 506), בקרבת מצפה רמון (יב"א 509), יחידת גילוי על הר בעל חצור (י"ג 503) המסייעת ליב"אות ויחידת בקרה מקומית, דוגמת זו שבבסיס עובדה (בית הספר לבקרה אווירית ופיקוח טיסה), הפרוסות ברחבי הארץ ומספקות כיסוי של המרחב האווירי של מדינת ישראל וסביבתה באמצעות מכ"מים. על כל יב"א מפקד קצין בדרגת סגן־אלוף.
בית הספר לבקרה אווירית ופיקוח טיסה הממוקם בבסיס עובדה (בח"א 10) מכשיר קצינים וחיילים לשירות במערך הבקרה של החיל - קציני בקרה אווירית ומש״קי בקרה אווירית, המשרתים ביחידות הבקרה האזוריות וקציני פיקוח טיסה ופקחי טיסה המשרתים במגדלי הפיקוח בבסיסי החיל. בראש מפקדת יחידות הבקרה (מיח"ה 517) עומד קצין בדרגת אלוף־משנה.

תפקיד 
בשגרה ממונה המערך על בקרת התנועה האווירית, צבאית ואזרחית, בכל המרחב האווירי של ישראל. יחידות הבקרה מקצות נתחים מהמרחב האווירי, בגבהים ובנתיבים שונים, לכלל סוגי כלי הטיס באוויר, בבטיחות וביעילות, ובמטרה למנוע התנגשות בין כלי הטיס. יש בקרי אוויר אזרחיים, העוסקים בתעבורה האזרחית, בקרי ״גובה נמוך״ ובקרי ״גובה גבוה״ השולטים במרבית המרחב האווירי, ובאזורי האימונים של מטוסי הסילון.

גילוי וזיהוי 
עבודת הגילוי והזיהוי מבוצעים באמצעות כלים טכנולוגים שונים, המופעלים על ידי מש"קי בקרה אווירית וקציני הבקרה.

כל כלי טיס נראה במכ"ם במרחק של יותר מ־200 מייל ימי (כ־360 ק"מ), הרחק מגבולות ישראל. על־פי חוקי התעופה הבינלאומיים, חייב כל כלי טיס שמתקרב למרחק של 80 מייל (120 ק"מ) מגבולות ישראל להזדהות מול מערך הבקרה הישראלי. במקרה שכלי טיס לא מזדהה מול מערך הבקרה או מעלה חשדות שונים, מוזנקים לכיוונו זוג מטוסי או מסוקי קרב, שמתקרבים, ובודקים כי לא מדובר באיום. כמעט בכל חשד לחדירה מוזנק גם זוג מטוסי יירוט לאזור הקריה למחקר גרעיני בדימונה, שמוגנת גם על ידי סוללות טילי קרקע־אוויר מסוג פטריוט.

אמצעים טכנולוגיים 
כל יב"א מצוידת במכ"מים מתקדמים השוכנים בתוך ראדומים ענקיים. המכ"מים מאפשרים לגלות כלי טיס במרחק של יותר מ־200 מייל ימי (כ־360 ק"מ), הרחק מגבולות ישראל.

בלוני תצפית 
בנוסף למכ"מים הקרקעיים פועלת במערך הבקרה יחידת בלוני תצפית הנושאים מכ"ם ושייכת ליב"א 509 הדרומית. יחידת בלוני התצפית של חיל האוויר הוקמה בספטמבר 1990 והבלון הראשון נכנס לשירות במרץ 1991. המכ"ם בבלון צופה כלפי מטה ומשלים את התמונה האווירית על ידי גילוי כלי טיס בגובה נמוך. המכ"ם הנישא כיום על הבלון מבוסס על מכ"ם "אורן ירוק" של מערכת ה"חץ 2" שפותח על ידי חברת "אלתא", והוא נחשב לאחד המתקדמים בעולם בתחומו. המערכות שעל הבלון מספקות גם מידע מטאורולוגי לחיל האוויר, באמצעות גף "כמוס".

גודלו של בלון התצפית הוא 71 מטר והוא עשוי מסיבי דקרון־פוליאסטר בעלי ציפוי מיוחד. הוא עמיד למים, זליגות גז וקרינה אולטרה־סגולה. הבלון קשור כל הזמן לכבל המחובר למערכת עגינה מיוחדת, או למערכת העגינה ישירות. מלבד החזקת הבלון, מספק הכבל את החשמל ואת התקשורת לבלון באמצעות סיבים אופטיים והוא מוחלף פעם בשלוש שנים. לכבל יש סיכוך, כך שגם אם ברק יפגע בכבל, הבלון לא ייפגע. הבלון מוצב באזור הדרום, במרחק של קילומטירם רבים מיב"א 509 ונראה בקלות בכל האזור.

בלונים ישנים של צה"ל שימשו את יחידת המסוקים של משטרת ישראל.

ב-2022 נוסף למערך בלון התצפית "טל שמיים" המאפשר לגבש תמונה מדויקת ורחבה של המרחב האווירי, גם בטווחים רחוקים ובגבהים נמוכים יחסית. הוא מופעל מאתר ייעודי בצפון ישראל, שהקים אגף ההנדסה והבינוי במשרד הביטחון ונושא מערכת מכ"ם שפותחה בחברת אלתא.

מיכשור וציוד בתקופות שונות 

 מכ"ם נישא על בלוני התצפית והגילוי, מבוסס על מכ"ם "אורן ירוק".
 מכ"ם נייד דו־ממדי AN/TPS-44 , תוצרת קרדיון אלקטרוניקס, ארצות הברית.
 מכ"ם נייד תלת־ממדי AN/TPS-43  המספק גם נתוני גובה. תוצרת Westinghouse Defense and Electronic Division, ארצות הברית.
 מכ"ם חיפוש ראשי נייח AN/FPS-100 מותקן בתוך ראדום, תוצרת בנדיקס, ארצות הברית.
 מכ"ם גובה נייח AN/FPS-89 מותקן בתוך ראדום, תוצרת ג'נרל אלקטריק, ארצות הברית.
 מעכ"ן "פָּרַש" ‒ מערכת כיוון שכללה את המכ"ם Super Fledermaus D-7 ויחידת השליטה ששימשה במקור לאיכון והכוונת תותחי בופורס.
 מערך הבקרה עשה לעיתים שימוש, לצורך תגבור וכיסוי "שטחים מתים" ברשת הגילוי המכ"מית, גם במכ"מים של סוללות טילי ההוק.
 מכ"ם רמית.
 מכ"ם C-70 לגילוי והכוונה (יצרן לא ידוע).
 מכ"ם D-3 (יצרן וייעוד לא ידועים).
 מכ"ם ימי SO9 ששופץ והוסב למכ"מ קרקעי על ידי חברת "תומפסון" בצרפת.
 מכ"ם מוטס SCR-010 שהוסב למכ"מ קרקעי (יצרן וייעוד לא ידועים).
 מכ"ם נייד SCR-7, תוצרת ארצות הברית (יצרן וייעוד לא ידועים).
 מכ"ם SM, תוצרת ארצות הברית (יצרן וייעוד לא ידועים).
 מכ"ם SC, תוצרת ארצות הברית (יצרן וייעוד לא ידועים).
 מכ"ם קרקעי להתרעה, תוצרת צרפת (דגם ויצרן לא ידועים). נרכש ביולי 1956.
 מכ"ם קרקעי למדידת גובה, תוצרת צרפת (דגם ויצרן לא ידועים). נרכש ביולי 1956.
 מכ"ם מתוצרת "קרדון", לפריסה ולהצבה באתרים רחוקים (דגם וארץ יצור לא ידועים).
 מכ"ם גובה מתוצרת "וסטינגהאוס אלקטריק" (דגם לא ידוע).

יחידות בקרה, גילוי ול"א בעבר ובהווה 

 י"ב 155 ‒ יחידת איכון והכוונה, בתחילה פעלה מכנף 2 ולאחר הפרדת והעתקת הכנף, נשארה בבסיס פלמחים. כמו כן פרסה במקומות רבים ושונים ובהם אום חשיבה. (היסטורי)
 יחידת בקרה מרכזית 333 (יב"מ 333) ‒ בסיס חפץ חיים ליד גדרה. עד להפעלתה המלאה של יב"א 509 בשנת 1967. (היסטורי)
 יב"א 501 ‒ בסיס חפץ חיים ליד גדרה, בה היה "שולחן מצפים מרכזי". (היסטורי)
 יב"א 503 ‒ על הר הכרמל בבסיס סטלה מאריס. פורקה בנובמבר 1968. (היסטורי)
 י"ג 503 ‒ על הר בעל חצור.
 י"ב 505 ‒ יחידת בקרת ל"א על הר חרמון.
 יב"א 506, היב"א הצפונית ‒ על הר מירון.
 יב"א 509, היב"א הדרומית ‒ על הר אריכא בקרבת מצפה רמון.
 יב"א 511, החלה את דרכה כ־י"ב 511, על הר אוּם מרג'ום, במערב סיני ופורקה ב־1979, בעקבות הסכם השלום עם מצרים (היסטורי). היחידה הוקמה מחדש כי"ג 511 (יחידת גילוי) בשנת 1991.
 י"ב 518 ‒ בסמוך לימת בארדאוויל או על ג'בל עתקה. (היסטורי)
 י"ב 528 ‒ על הר צפרא, אזור שארם א-שייח', דרום סיני. כיום בבח"א 10 בעובדה. בשנת 2020 הפכה היחידה ל"בית הספר לבקרה אווירית ופיקוח טיסה".
 י״ב 545 ‒ יחידת בקרת ל"א אזורית על הר אום חשיבה, מערב סיני. (היסטורי)
 י"ב/י"ג 547 ‒ יחידת גילוי חלופית (של חיילי מילואים) על ג'בל יעלק, מערב סיני. (היסטורי)
 י"ב 548 ניידת ‒ הוצבה לפי הצורך בהרי יהודה כדי לצפות לעבר ירדן. (היסטורי)

סמלי יחידות גילוי, חטיבות וגפים נפרדים

סיכות בקרי אוויר, מש"קי בקרה וקציני פיקוח טיסה

לקריאה נוספת 
 שלומי אבידר, "מערך הבקרה: העיניים של המדינה", הוצאת משרד הביטחון, 1998.  או 
 דני שלום, "כרעם ביום בהיר", באויר – פרסומי תעופה, 2002. באתר "הספרייה הדיגיטלית להיסטוריה ומורשת חיל האוויר".
 יורם רומם, "אני לוקח", הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, 2021, "מגן עורף" עמודים 162–201.

קישורים חיצוניים 

 .
 .
 .
 .
 
 .
 .
 .

הערות שוליים 

 מכשור וציוד 

יחידות חיל האוויר הישראלי

פיקוד ושליטה
בקרה אווירית