ממלכת אימרתי

ממלכת אימרתי (בגאורגית: იმერეთის სამეფო, מילולית: אימֶרֶתיס סַמֶפּוֹ) נוסדה בשנת 1455 על ידי חבר בית בגרטיוני, כאשר ממלכת גאורגיה התפרקה לממלכות יריבות. לפני כן, אימרתי נחשבה לממלכה נפרדת בתוך ממלכת גאורגיה, כאשר חניך של ענף מהשושלת המלכותית בגרטיוני החזיק בכתר בתחילת 1260 - דוד השישי נארין. זה היה בתקופת הכיבוש המונגולי של המאה ה-13, שביזרה וריסקה את גאורגיה, ואילצה את המרכז השלטוני לפרובינציות. משנת 1455 והלאה, הפכה הממלכה לשדה קרב קבוע למלחמות שהתחוללו בין הפרסים והטורקים ומהמאה ה-19 בין הטורקים לרוסים. בשנת 1810 סופחה לרוסיה. 1651–1661 התחלקה ממלכת אימרתי ל-4 אזורים צבאיים רצ'ה, ארגוותי (אימרתי עילית), וקיסה (אימרתי תחתית) ואוקריבה-לצ'חומי במהלך הזמן, נסיכויות מגרליה, אבחזיה וגוריה, הכריזו על עצמאותן מאימרתי והיה להן שלטון עצמאי משלהן.

ראו גם 
 מלך ממלכת אימרתי

קישורים חיצוניים 

 מלכי אימרתי, באנגלית

אימרתי, ממלכת
ממלכת גאורגיה
אימרתי
גאורגיה בתקופת האימפריה הרוסית
מדינות חסות רוסית לשעבר