אירוויזיון 1989

אירוויזיון 1989 הייתה השנה ה-34 שבה נחוג הפסטיבל האירופאי. הוא נערך ב-6 במאי 1989 בלוזאן שבמערב שווייץ. לוזאן מעולם לא אירחה בעבר את התחרות. למעשה זו הייתה התחרות הראשונה שהתקיימה בשווייץ מאז אירוויזיון 1956, וזאת מאחר שהחל מאירוויזיון 1957 עד לאירוויזיון 1988 נדיר היה למצוא את שווייץ במעלה הרשימה. שווייץ אירחה את התחרות עקב זכייתה בשנה שעברה בזכות הזמרת סלין דיון שהייתה אז בראשית דרכה. מנחי התחרות היו הדוגמנית לוליטה מורנה ומנחה הטלוויזיה ז'אק דשנו.

זוכת התחרות, הלהקה הקרואטית ריווה, העניקה ליוגוסלביה את זכייתה הראשונה בתחרות, אך גם האחרונה (כיוון שהמדינה התפרקה ב-1991). זוכת המקום השני הייתה בריטניה. סולן הלהקה "Live Report" שייצגה את המדינה, ריי קרואנה, טען שהשיר הזוכה היה פחות ערך משלו. ההפרש בין המקום הראשון לשני היה 7 נקודות.

בריטניה סיימה במקום השני עם 130 נקודות, שוודיה ודנמרק סיימו במקומות שלישי ורביעי בהתאמה, כשההפרש ביניהם היה נקודה אחת בלבד, שוודיה סיימה עם 110 נקודות ודנמרק סיימה עם 111 נקודות, אוסטריה שבמרבית האירוויזיונים בהם השתתפה הייתה רגילה לראות את עצמה בתחתית הדירוג סיימה הפעם במקום החמישי.
פינלנד הגיעה בתחרות למקום השביעי לאחר רצף של כישלונות.
היה זה מיקום השיא היחיד שלה בעשירייה הראשונה עד לניצחונה באירוויזיון 2006.

רקע
שניים מהזמרים המשתתפים, נטלי פאק (מצרפת) וגילי נתנאל (מישראל) היו בני 11 ו-12 (בהתאמה) כשהופיעו על הבמה. עקב פרסום רע שהקיף את ההשתתפות שלהם, איגוד השידור האירופאי הצהיר שהחל מהשנה הבאה, הגיל המותר להשתתפות בתחרות הוא השנה שבה המשתתף יחגוג לפחות 16 שנה. עוד חוק חדש שנקבע החל מהתחרות הזאת הוא שבמקרה של תיקו במקומות הראשונים, המנצח הוא זה שקיבל הכי הרבה זוגות של "12 נקודות". אם גם פה מדובר בתיקו, המנצח הוא זה שקיבל יותר "10 נקודות", וכך הלאה. תקרית כזו אכן קרתה בתיקו בין צרפת לשוודיה באירוויזיון 1991.

זוכת התחרות הקודמת, סלין דיון, פתחה את התחרות עם הופעה חיה של השיר איתו זכתה בשנה שעברה ("אל תעזוב בלעדיי") ועם השיר האנגלי הראשון שהוציאה לרדיו, "היכן ליבי פועם עכשיו?". כעבור שנה השיר הגיח אל המקומות הראשונים במצעדים של ארצות הברית והזניק את הקריירה של דיון לגבהים עצומים.

איטליה שלחה את הזמרים המצליחים ביותר במדינה באותה עת. פאוסטו ליאלי ואנה אוקסה שזכו בפסטיבל סן רמו באותה שנה, קיבלו את התואר רק שבועות אחדים לפני האירוויזיון עצמו. השירים של אוסטריה וגרמניה נכתבו על ידי אותו אדם – דיטר בולן, שהיה מוכר כחצי מהצמד מודרן טוקינג שצעד בפזמונים במשך כל שנות השמונים. השיר של המדינה המארחת, "Viver senza tei" שביצעה הלהקה Furbaz, היה השיר הראשון להיות מושר ברומאנש, אחת מהשפות הרשמיות של שווייץ, וזיכה את שווייץ במיקום באמצע הטבלה באירוויזיון האחרון שאירחה עד כה.

ה"פייבוריט" המובהק של השופטים היה טומי נילסון משוודיה, שבהופעתו נתמך על ידי זמרי ליווי שהכילו שמות גדולים בתעשיית המוזיקה השוודית. לבסוף הוא סיים במקום הרביעי.

השירים המשתתפים

קישורים חיצוניים

 
 אירוויזיון 1989 באתר האירוויזיון הרשמי
 היסטוריית ההצבעות של אירוויזיון 1989

1989
1989 במוזיקה
לוזאן: תרבות
שווייץ באירוויזיון