כירופרקטיקה

כירופרקטיקה (Chiropractic מיוונית: "כירו" – ידיים, "פרקטיקה" - ביצוע) היא סוג של רפואה אלטרנטיבית. כירופרקטורים מבצעים מניפולציות לעמוד השדרה או לחלקים אחרים בגוף, במטרה ליישר את הגוף, להקל על כאב ולתמוך ביכולתו של הגוף לרפא את עצמו. בנוסף למניפולציות, כירופרקטורים מטפלים גם בעזרת קור וחום, גירוי חשמלי, טכניקות הרפיה, וייעוץ על הרגלי חיים. האפקטיביות של הכירופרקטיקה אינה ברורה. סקירת מחקרים של ארגון  משנת 2015 מצאה שקיימות מעט עדויות התומכות במניפולציות כירופרקטיות לכאבי צוואר, תפקוד ואיכות חיים, אך יתכן שגם הן אינן מייצגות, ושהן נוצרו עקב הטיה בפרסום של ממצאים חיוביים.

היסטוריה

הכירופרקטיקה נוסדה בשנת 1895 על ידי המגנטותרפיסט דניאל דייוויד פאלמר בארצות הברית. הוא הקים את בית הספר לכירופרקטיקה באיווה. לתפיסתו, ניתן לטפל או למנוע מחלות באמצעות מניפולציות ידניות על עמוד השדרה.

הכירופרקטים הראשונים האמינו שכל המחלות נגרמו בגלל הפרעה בזרימה של "אינטליגנציה פנימית", שהיא "כוח חיים" של אנרגיה עצבית או כוח חיים שמייצג את נוכחות האל באדם; מנהיגי הכירופרקטים יצרו לעיתים קרובות דימויים דתיים ומוסריים. פאלמר ובנו וממשיך דרכו, בארטלט יהושע פאלמר, שקלו באופן רציני להצהיר שכירופרקטיקה היא דת, אשר צריכה להיות מעוגנת בחוקה האמריקאית, אבל לבסוף החליטו שלא לעשות זאת, כדי למנוע בלבול עם עקרונות שהיו קשורים בתפיסות נוצריות של מדע
.
הכירופרקטים הראשונים חדרו לתנועות פופולריות בהדגישם יצירה אומנותית, עבודה קשה, תחרות, פרסום ושילבו את עצמם עם האנשים הפשוטים כנגד האינטלקטואלים והמונופולים שבהם הם הכלילו גם את AMA - האיגוד האמריקאי לרפואה
.

במאה ה21, הכירופרקטיקה הפכה למקובלת יותר בשירותי הבריאות. עם זאת בעוד שמספר העוסקים בכירופרקטיקה עולה, עולה דרישה מצד הרפואה מבוססת ראיות להוכחת ערך הטיפול ולהתנהלות בתקציב מוגבל. התחום נמצא בתחרות מול עיסוי רפואי, אוסטאופתיה ומקצועות בריאות אחרים, ומגיב על כך על ידי מכירת מוצרים טבעיים, פעילות יותר אגרסיבית, ועל ידי כניסה עמוקה יותר לרפואה אלטרנטיבית ולשירותי הבריאות.

סיווג המקצוע 
הן בכירופרקטיקה והן מחוץ לה יש המסווגים כירופרקטיקה כתחום ברפואה האלטרנטיבית. המכונים הלאומיים לבריאות בארצות הברית מסווגים את הכירופרקטיקה כרפואה אלטרנטיבית.

בישראל, חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות לא עסק בסיווג הטקסונומי של המקצוע, והוא מתמקד בעיקר במי זכאי להיות מוכר ככירופרקט, מבלי לפרט על תפקיד הכירופרקט ואחריותו. בישראל, מי שמעוניין לקבל טיפול כירופרקטי במסגרת קופות החולים, מופנה למרפאות של "רפואה משלימה/אלטרנטיבית" של הקופה. בעוד שהטיפול אינו נכלל בסל הבריאות, בעלי ביטוחים פרטיים מתאימים, יכולים לקבל החזר חלקי ככל טיפול אלטרנטיבי אחר.

הכשרה

חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות, כפי שתוקן ב-2010, מסדיר את ההסמכה הנדרשת לעיסוק בכירופרקטיקה בישראל. על פי החוק ההכשרה יכולה להינתן רק במוסדות מתאימים בחו"ל. נכון לשנת 2013 לא ניתן ללמוד את המקצוע באוניברסיטאות בישראל.

תהליך ההכשרה בכירופרקטיקה לאדם שאינו בעל רקע לימודי קודם אורך בין 4 ל-7 שנים. קיימות תוכניות הסבה לכירופרטיקה המיועדות לאנשים בעלי רקע מתאים שאורכן נע בין שנתיים לבין 4 שנים. כמו במקצועות בריאותיים אחרים, ההסמכה לעיסוק בכירופרקטיקה נחשבת לתקפה רק אם ניתנה מידי מוסד אקדמי מוכר ואושרה ברשויות הבריאות של המדינה הרלוונטית לאחר מכן.

בתחילת המסלול התקני רוכש הסטודנט ידע פרה-קליני בסיסי באנטומיה, פיזיולוגיה, פתולוגיה, ורדיולוגיה של מערכת העצבים ועמוד השדרה, אחרי כן רוכש פרקטיקה טיפולית לבעיות שדרה ספציפיות. התואר הניתן בסוף תקופת ההכשרה תואם למסלול הלימודים הנבחר על ידי הסטודנט - ברוב המקרים זהו אחד מן התארים: מאסטר לכירופרקטיקה (.M.C), או ד"ר לכירופרקטיקה (.D.C). לגבי התוכנית לתואר דוקטור בכירופרקטיקה, ארגון הבריאות העולמי דורש שתיכללנה לפחות 4200 שעות לימוד פרונטליות (כלומר תאורטיות), ובנוסף לכך גם סטאז' קליני במרפאות חיצוניות ו/או בבתי חולים אשר יכלול לפחות 1000 שעות אימון באבחון ובטיפול כירופרקטיים בפיקוח רפואי-קונבנציונלי צמוד.

טיפול 
כירופרקטורים מבצעים מניפולציות לעמוד השדרה או לחלקים אחרים בגוף, במטרה ליישר את הגוף, להקל על כאב ולתמוך ביכולתו של הגוף לרפא את עצמו. במניפולציה של עמוד השדרה הכירופרקט משתמש בידיו או במנגנון כלשהו כדי להעביר מכה נשלטת למפרק בעמוד השדרה. בנוסף למניפולציות, כירופרקטורים מטפלים גם בעזרת קור וחום, גירוי חשמלי, טכניקות הרפיה, וייעוץ על הרגלי חיים.

האבחון הכירופרקטי נעשה לרוב על פי "מסורת הכירופרקטיקה" וכולל הסתכלות ובדיקה ידנית, עיון בחומר רדיולוגי, ולעיתים נסמך במידת-מה על הערכה אורתופדית, או באופן פחות נפוץ, נוירולוגית. כירופרקטיקה איננה התמחות רפואית, וכירופרקט כשלעצמו בדרך כלל אינו קובע אבחנה רפואית, או נותן ייעוץ רפואי. אבחון רפואי של בעיות שדרה נעשה בדרך כלל אצל רופא אורתופד. ייתכן וכירופרקט יפנה את המטופל לרופא . בישראל, כירופרקט מוסמך רשאי לספק הפנייה לצילומי דימות מסוימים, כגון צילום רנטגן, אשר ייעשו בקופת החולים או במכון עצמאי.

אפקטיביות 
נכון לשנת 2022, קיימים מעט מדי מחקרים באיכות טובה כדי להסיק מסקנות לגבי מידת האפקטיביות של הכירופרקטיקה. סקירת מחקרים של חברת קוקריין משנת 2015 מצאה שישנן מעט עדויות התומכות במניפולציות כירופרקטיות לכאבי צוואר, תפקוד ואיכות חיים, אך יתכן שהן תוצר של הטיה בפרסום ממצאים חיוביים. סקירה משנת 2021 על 13 מחקרים לא מצאה ביסוס או הפרכה לטענה שמניפולציה צווארית יכולה להשפיע על התפקוד החיסוני.

בטיחות 
קיים קשר בין מניפולציה של הצוואר לבין הופעתם של קרעים קטנים ומסוכנים בדופן העורקים בצוואר (cervical artery dissections). קרעים אלה נדירים, אך הם עלולים לגרום לשבץ. מאמר סקירה שהתבסס על כ־120 מאמרי סקירה קודמים טען כי לא ניתן להגיע למסקנה כוללת לגבי רמת הבטיחות של מניפולציה של עמוד השדרה. יחד עם זאת, עלולות להיות מספר השפעות שליליות כגון כאבי ראש, קרע בעורק חולייתי או שבץ. בין השנים 2016-2022 דווחו בספרות המדעית 154 מאמרים בתחום הכירופרקטיקה. ב־61% מהם דווח על ארועים שליליים, אך אף ארוע לא היה חמור. לא נעשו די מחקרים על הבטיחות של מניפולציה צווארית בתקופת ההיריון, אך ישנם דיווחים על מקרים נדירים מאוד של השפעות שליליות חמורות.

ביקורת
הכירופרקטיקה נתונה במחלוקת רבה מאז היווסדה. מעבר לוויכוח על מידת האפקטיביות והבטיחות שלה, קיימת ביקורת העוסקת במייסד השיטה, בטענות התיאורטיות שלה ובתהליך ההסמכה של המטפלים בה.

מייסד השיטה, דניאל פאלמר, טען כי מעין סימנים בעמוד השידרה (vertebral subluxation) הם הגורם היחיד למחלות; וכי טיפולים באזור זה הם המרפא לכלל המחלות. שורשי תפיסתו מתבססים על בסיס מיסטי, דבר שגרם למחלוקות כלפי המקצוע הכירופרקטי. כירופרקטורים, ובהם גם פאלמר הורשעו ונכלאו בבית סוהר, בשל פעילות רפואית ללא רישיון.

הכירופרקטיקה שרויה שנים רבות במאבק עם הזרם המרכזי של הרפואה, זאת בשל תמיכתה בטענות החורגות מהתפיסות המדעיות המקובלות ותמיכתה בפסאודו מדע, כמו ה-vertebral subluxation. האיגוד האמריקאי לרפואה (The American Medical Association) ביקורתי במיוחד זמן רב, ומציין מ-1966 את הכירופרקטים כמטרה ל"מסע עולמי נגד רמאות והתחזות רפואית".

כותבים בתחום הכירופרקטיקה ציינו שהונאה, ניצול והתחזות - שכיחים יותר בכירופרקטיקה לעומת מקצועות בריאות אחרים. המושג אשר הוא לב ליבו של כירופרקטיה קלאסית - vertebral subluxation, אינו נשמע אפילו מדעי. רשימות המערכות הביומכניות אשר לפיהן לומדים במכללות של הכירופרקטים, ספגו ביקורת על כך שאינן מדויקות, אינן תואמות את המציאות וחסרות תוקף.
שיטת הטיפול העיקרית שמבוצעת על ידי כירופרקטים, היא עשיית מניפולציות שונות על עמוד השדרה. הערכה ביקורתית מצאה, ששיטה זו אינה יעילה למצב רפואי כלשהו, למעט חריג אפשרי במקרה של כאב גב, זאת בעוד שסקירה אחרת מצאה שטיפול ידני באופן כללי (כלומר לאו דווקא במסגרת כירופרקטיקה) יכול להיות יעיל בכאב גב, כאבי צוואר, כמה סוגים של כאב ראש, ובכמה מצבים של חיבורי הגפיים. על אף שהדבר נדיר, מניפולציות על עמוד השדרה, במיוחד על חלקו העליון יכולות לגרום לסיבוכים ובהם נכות תמידית ומוות; אלה יכולים לקרות אצל מבוגרים ואצל ילדים. 

אחת הביקורות כלפי התחום סובבת סביב ההסמכה לעיסוק בו, אשר יש הטוענים כי אינה מוסדרת דיה.

ראו גם
 רפואה משלימה
 ריפוי או פיתוי

קישורים חיצוניים 

 האגודה הישראלית לכירופרקטיקה

הערות שוליים

רפואה אלטרנטיבית
פסאודו-מדע

no:Kiropraktor