פריבטיר

פְּרַיבֶטִיר (באנגלית: privateer) או קורסר (בצרפתית: corsaire) היה כינויה של אונייה חמושה, בבעלות ובפיקוד פרטיים, שפעלה בזמן מלחמה נגד הספנות המסחרית של האויב בתמורה לנתח מן השלל. רב החובל של אונייה שכזו, כמו כל אחד מאנשי צוותה, נקרא גם כן "פריבטיר" או "קורסר".

פריבטירים היו קיימים כבר בימי הביניים, אך עיקר פעולתם במאות ה-16 עד ה-18. בעלי האונייה קיבלו משליט המדינה כתב הרשאה, המעניק להם את הזכות לתפוס אוניות סוחר של האויב ולמכור אותן או את מטענן על פי חוקי השלל הימי (prize). בכתב ההרשאה נקבע גם כיצד יחולק השלל. בדרך כלל החלוקה הייתה 10% למלך ו-90% לפריבטיר. בתחילה נקראה אונייה מעין זו בלשון הדיבור private man-of-war ("אוניית מלחמה פרטית"). 

הפריבטיריות לא נחשבה לשוד ימי, אך נאסרה בהסכמה בינלאומית בהצהרת פריז (אנ) ב-1856.

ראו גם
שוד ים

קישורים חיצוניים

 נחום סוקולוב. "החוטפים." "הצפירה", מס' 87, 2 במאי 1887, עמ' 1. העתקה באתר "שפת הים" - ים וספנות בעיתוני ההשכלה, התחייה והיישוב, 1948-1856.

הערות שוליים

סוגי כלי שיט
משפט ימי