קרמטים

הקָרַמָטִים (בערבית: قرامطة, מילולית: הכותבים באותיות הקטנות) הם חברי כת מוסלמית שנוסדה במאה ה-9 לספירה על ידי מוסלמים פרסים ששילבו בין הזרם האיסמאעילי לבין מיסטיקה פרסית.

תיאורים מסוימים על חיי הכת אומרים כי הקרמטים חיו חיי שיתוף בסגנון קומונה, הם הנהיגו בעלות משותפת על הרכוש והחזיקו בקופה משותפת שאליה הוכנסו כספי חברי הכת. הקרמטים נקראו "הירקנים", מפני שהיו צמחונים.

על-פי חברי כת זו, אללה נטש את הערבים, שדתם הייתה האסלאם, מפני שרצחו את חוסיין, בנם של עלי בן אבי טאלב ופאטמה בת מוחמד. במקום זאת הם טענו כי כעת תומך האל בפרסים ובצאצאי מלכם חוּסרַו, המלך הפרסי. מקורות מוסלמיים מתארים את הכת ככזו שזנחה את האסלאם לחלוטין. פעילותם של הקרמטים החלה להתבלט במיוחד בשנת 890, כאשר מנהיגם, חמאדן קרמט (קרמט מלשון מורה סוד בניב ארמי שהיה מדובר באזור איראן ועיראק) הקים, תוך ניצול היחלשות הח'ליפות העבאסית עקב מרד הזאנג', בסיס בסביבת כוּפָה וקרא לו "דאר אלהג'רה" (בית ההג'רה), על שם ההגירה של מוחמד מחוץ למכה. בכוונה ראשונית להדגיש את פרישתו שלו, כלומר של מנהיג הכת ואת הקמתו של סוג חדש של אסלאם. ראש הכת זכה לתמיכתם של איכרים ושל שבטים ערביים מהאזור. ב-899 הקימו הקרמטים רפובליקה אוטופית דתית במזרח חצי האי ערב (אזור אל-אחסא).

הקרמטים פשטו על אזורים שונים: החל עם הקמת הרפובליקה החלו בפשיטות על העיר כופה, ובשנת 906 ארבו לשיירה החוזרת ממכה, והרגו 20,000 מאמינים. בשנת 930 פשטו הקרמטים על הערים מדינה ומכה, ואף שדדו את האבן השחורה, אותה לא החזירו עד שנת 951, תמורת כופר. ב-964 פשטו על ארץ ישראל.

במשך מרבית המאה העשירית היוו הקרמטים הכוח השליט במפרץ הפרסי ובחופי עומאן, וגבו מכס הן מבית עבאס והן מהשושלת הפאטמית במצרים.

בשנת 931 אירע מאורע בעל חשיבות רבה לקרמטים: צעיר פרסי טען שהוא המהדי המצופה. מנהיג הקרמטים קיבל את מרותו, בהתאם לאמונה כי המהדי עתיד להיות פרסי. אך הצעיר הורה על סדרת פעולות יוצאות דופן: הוא ביטל את האסלאם, הנהיג את פולחן האש והוציא להורג רבים ממנהיגי הקרמטים. אחרי 80 יום בלבד הוצא הצעיר להורג.

הקרמטים נעלמו לחלוטין לפני המאה ה-14, כשכבר ב-1078 קרסה מדינתם לחלוטין.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

פלגים באסלאם
מוסלמים שיעים