רבי אלעזר בן עזריה

רבי אלעזר בן עזריה (ראב"ע) היה תנא בן הדור השלישי לתנאים. כיהן תקופה מסוימת כנשיא הסנהדרין במקום רבן גמליאל דיבנה ולאחר מכן יחד עימו. ידוע בעושרו ובייחוסו ככהן, בהיותו דור עשירי לעזרא הסופר. דודו הוא התנא שמעון אחי עזריה, ובין צאצאיו נמנו רבי עזריה בן בנו של רבי אבטולס, ושלשלת ראשי ישיבת גאון יעקב (הישיבה הארץ-ישראלית בימי הגאונים) לדורותם. היה בר פלוגתא של רבי עקיבא.

מינויו לנשיא

כאשר חכמי יבנה החליטו להדיח את רבן גמליאל דיבנה מהנשיאות ולמנות במקומו חכם אחר, הם בחרו ברבי אלעזר בן עזריה בשל חכמתו, ייחוסו ועושרו.

על פי התלמוד הבבלי, רבי אלעזר בן עזריה היה אז כבן שמונה עשרה. כאשר הציעו לו להיות הנשיא, הוא התייעץ עם אשתו האם להיענות בחיוב, והיא ענתה לו שאין לו שערות לבנות של זקנה, כפי שראוי שיהיה לדרשן. נעשה לרבי אלעזר בן עזריה נס, וגדלו לו כשמונה עשרה שורות של שערות לבנות. תחת הנהגתו, ועל פי גישתו החינוכית, סילקו את שומר פתח בית המדרש ופתחו את שערי בית המדרש, כך שכל תלמיד שירצה לבוא יוכל. בו ביום נוספו לבית המדרש ארבע מאות ספסלים לתלמידים החדשים, ולפי דעה אחרת שבע מאות ספסלים. בנוסף, באותו יום נשנתה כל מסכת עדיות. מאוחר יותר החכמים התפייסו עם רבן גמליאל והוא הוחזר לתפקידו כנשיא, אך רבי אלעזר המשיך לשמש עמו כנשיא ברוטציה של שבוע אחד מכל ארבעה (ולפי חלק מהגרסאות שבוע אחד מכל שלושה).

בתלמוד הירושלמי מופיע הסיפור בשינויים: רבי אלעזר בן עזריה היה אז בן שש עשרה שנה "ונמלא כל ראשו שיבות", לבית המדרש נוספו שמונים או שלוש מאות ספסלים, ולאחר שרבן גמליאל חזר לתפקידו כנשיא התמנה רבי אלעזר בן עזריה לאב בית הדין.

אחד ממאמריו של רבי אלעזר בן עזריה במשנה פותח במילים: "הרי אני כבן שבעים שנה". על פי התלמוד הבבלי, את המשפט הזה אמר רבי אלעזר בן עזריה בצעירותו, וכוונתו היא "הרי אני נראה כמו בן שבעים שנה" בשל השערות הלבנות שנוספו לשיערו. הרמב"ם הסביר שהשיבה זרקה בשיערו של רבי אלעזר בן עזריה בשל שקידתו והתמדתו בתורה. מהתלמוד הירושלמי משמע שהמשפט המוזכר נאמר על ידי רבי אלעזר בן עזריה בזקנותו, בהיותו אכן כבן שבעים.

תורתו
רבי אלעזר בן עזריה נהג לפסוק הלכה לפי הפשט של התורה, ועל כך מיוחסת לו האמירה "דיברה תורה כלשון בני אדם". כמו כן מיוחסות לו מספר אמירות ידועות העוסקות ביחס בין ההלכה לבין המוסר האנושי וערך חיי האדם: "סנהדרין ההורגת אחד בשבוע נקראת חבלנית; רבי אלעזר בן עזריה אומר: אחד לשבעים שנה", "פיקוח נפש שדוחה את השבת" ואחרות.

שלושה דברים היה רבי אלעזר בן עזריה מתיר וחכמים אוסרים: הוא התיר להוציא בשבת פרה לרשות הרבים כשרצועה קשורה בין קרניה, כיוון שלדעתו הרצועה נחשבת כתכשיט ולא כמשא; התיר לקרד את הבהמה ביום טוב במסרק עבה, אף על פי שהדבר עשוי לגרום לעשיית חבורה והוצאת דם האסורה ביום טוב, מכיוון שסבר שדבר שאינו מתכוון מותר; והתיר לשחוק פלפלים בריחיים ביום טוב. במחלוקת הראשונה והשלישית נפסקה ההלכה כנגד דעתו, אמנם במחלוקת השנייה דעתו נפסקה להלכה.

עושרו
אודות עושרו האגדי מסופר, כי מעשר הבהמה שהפריש מבעלי החיים שבעדריו הגיע לסכום של שנים עשר או שלושה עשר אלף עגלים מדי שנה. יש שכתבו שזו לשון גוזמא, ומדובר במספר טיפולוגי.

באחרית ימיו גר כנראה בציפורי שבגליל. מקום קבורתו זוהה בימי הביניים על ידי עולי רגל ליד המושב עלמה, לצד אביו רבי עזריה ועוד תנאים.

לקריאה נוספת

קישורים חיצוניים

 
 הרב יצחק אייזיק הלוי, דורות הראשונים ח"א כרך ה ii פרק לט - נשיאות רבי אלעזר בן עזריה  בלוד

הערות שוליים 

אלעזר בן עזריה
כהנים בתקופת המשנה
כהנים מבני צדוק
תנאים ואמוראים הקבורים בעלמא
הדור השלישי לתנאים
אישים שחיו במאה ה-2