מונה זילברשטיין

הרמינה מונה זילברשטיין (30 בנובמבר 1948 – 21 במרץ 1988) הייתה שחקנית קולנוע ודוגמנית ישראלית שהתפרסמה הודות לסרטים בהם השתתפה, בהם: "מציצים" ו"עזית הכלבה הצנחנית". 

היא הייתה מהדמויות הבולטות בבוהמה התל אביבית של שנות ה-60 וה-70.

זילברשטיין הביאה לישראל את מכורים אנונימיים ותוכנית 12 הצעדים למכורים, אולם חרף זאת מצאה את מותה בעקבות התמכרותה לסמים.

קורות חייה
מונה זילברשטיין נולדה בתל אביב בשנת 1948 כבת יחידה לרחל ומיכאל (מייק). אביה, מעולי רומניה, היה בעל חנות למוצרי חשמל ופקיד במשרד האוצר. גדלה בצפון תל אביב.
כאשר הייתה בת אחת-עשרה, הורשע אביה במעילה ונדון לשנתיים וחצי מאסר.
זילברשטיין קיבלה מפתח מאמה והייתה חוזרת לבדה הביתה. כאשר הייתה האם נעלמת מן הבית (לבקר את האב בבית הסוהר) שוטטה זילברשטיין תכופות ברחובות תל אביב. את עובדת מאסרו של האב הסתירה האם מבתה. אולם, דבר המאסר נודע בתל אביב והיא סבלה מהצקות של בני כיתתה. כיוון שהרביצה למישהו בבית הספר, ואמהּ ניסתה ללא הצלחה לשבור את מרדנותה, נאלצה לעבור לבית הספר האנגלי הפרוטסטנטי לבנות ביפו.

החל מגיל 12, בעצת אמה, החלה לקחת תרופות כאשר תקפו אותה מצבי-רוח לא-מאוזנים. לימים סיפרה:

בגיל 14 החלה לפקוד את בית הקפה "כסית" למרות ההתנגדות של אמה, והפכה ללקוחה קבועה שם ונמנתה עם "חבורת לול" יחד עם אורי זוהר, אריק איינשטיין וצבי שיסל.

ב-1964 כשהייתה בת 16 בלבד, כתב עליה חיים חפר בגרסה העברית לשיר, שבוצע מאוחר יותר על ידי שלישיית גשר הירקון, "אל תעברי לבד": 

תפקידה הקולנועי הראשון היה בגיל 18 ככפילתה של סופיה לורן בסרטו של דניאל מאן "יהודית" (לסרט זה קדם תיעוד קצר שלה בת 16 בקפה רוול, בסרט "חור בלבנה", בבימויו של אורי זוהר). מאז עבדה בהפקות קולנוע ובמה נוספות. ב-1968 עזבה ללונדון בעקבות אהבתה למתופף האנגלי ג'ון בנקס מלהקת "המרסיביטס" (Merseybeats). כעבור שנתיים, עם חזרתם לארץ, המשיכה להשתתף בשורה ארוכה של הפקות קולנוע ישראליות ובינלאומיות.

זילברשטיין זכורה במיוחד בזכות השתתפותה בסרט "מציצים" בתפקיד דינה, לצד אורי זוהר, ואריק איינשטיין.

בין הסרטים בהם שיחקה: "שתי דפיקות לב" (שמואל אימברמן), "חגיגה לעיניים" (אסי דיין), "עזית הכלבה הצנחנית" (בועז דוידזון), "מבצע יונתן" (מנחם גולן), "הגונב מגנב פטור" (זאב רווח), "לא ביום ולא בלילה" (סטיב שטרן), "הבלש האמיץ שוורץ" (עמי ארצי), "כץ וקרסו" (מנחם גולן), "Carlos"  (האנס גייסנדרפר) ו"מבצע קהיר" (מנחם גולן).

ב-1973 נסעה לניו יורק ללמוד במכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע. שם, כפי שסטרסברג עצמו סיפר, היא התבלטה ביכולתה הקומית הבימתית יוצאת הדופן. כדי לממן את לימודיה עבדה במלצרות.
באותה תקופה שקעה זילברשטיין בסמים קשים ולא הספיקה לממש את כישרונה הייחודי שהועיד לה סטרסברג.
לאחר כשנה שבה לארץ והייתה במערכת יחסים קצרה עם יצחק קלפטר.

זילברשטיין התמכרה לסמים בתחילת שנות העשרה לחייה, התמכרות שהלכה והחריפה עד שנמצאה לא אחת מחוסרת הכרה, עברה אשפוזים ומעצרים, וניסיונות גמילה חוזרים ונשנים. צילומי הסרט "מבצע יונתן", שהיא השתתפה בו ב-1977, השתבשו בגלל היעדרויותיה ומעצריה, ומאז כמעט ולא שיחקה יותר. 

בשנת 1974 החלה לחיות בזוגיות עם רמי שי, ולאחר כמעט שנתיים וחצי של זוגיות השניים נישאו באוגוסט 1976, אולם נישואיהם הסתיימו כעבור חודשיים על רקע התמכרותה.

בשנת 1982, לאחר הצלחת הסרט הגרמני "אני, כריסטיאנה פ.", שעסק בהתמכרותה של נערה בברלין לסמים קשים, הוזמנה זילברשטיין לספר במוסדות נוער ובתי ספר על חייה כמכורה.

ב-1984, לאחר ניסיון גמילה מוצלח בארצות הברית, הביאה איתה לישראל את תוכנית שנים עשר הצעדים לגמילה מסמים שבוצעה בקבוצות התמיכה מכורים אנונימיים. תוך מספר חודשים גדלה פעילות התוכנית בכל רחבי הארץ ובבתי הסוהר בהיקף הולך וגדל, והתוכנית זקפה לזכותה סיפורי הצלחה רבים.

ב-1985 זילברשטיין שיחקה בסרט האחרון בחייה לאחר גמילתה מהסמים, שהיה סרט סטודנטים אילם בשם "גוף זר" מאת רחל מיכאלי.

ב-1988 זילברשטיין מעדה וחזרה שוב לסמים, והפעם הוביל הדבר למותה. היא נמצאה על ידי חברותיה מיקי בן-כנען ורחל מיכאלי בערב פסח ב-31 במרץ 1988 בדירתה בתל אביב ללא רוח חיים, עשרה ימים לאחר מותה ב-21 במרץ 1988 כשהיא שכובה במיטתה וסמוך אליה נמצאו מזרק וכפית. סיבת מותה נקבעה כמנת יתר של הרואין. 

זילברשטיין נטמנה בבית עלמין הדרום.

לאחר מותה 
המוזיקאי שמוליק קראוס הקליט לזכרה את השיר "מונה" שכתב שמוליק צ'יזיק, ושהופיע באלבומו של קראוס שנקרא "אחרי עשרים שנה" ושיצא ב-1988.

בהשראת סיפור חייה ביים שמואל אימברמן (בהפקתו של דורון ערן) את הסרט "מנת יתר" שיצא ב-1993.

עמותת "מכורים אנונימיים" התבססה וגדלה, וכבר ב-1997 אירחו חבריה בישראל את הכנס האירופי של "מכורים אנונימיים" במרכז הכנסים בחיפה. כיום כוללת התוכנית כ-300 קבוצות הנפגשות על בסיס שבועי בכל רחבי הארץ ביותר מ-30 יישובים.

פילמוגרפיה
 "חור בלבנה" – אורי זוהר, 1964
 "יהודית" – דניאל מאן, 1966
 "סבינה והגברים" – פיטר פריישטדט, 1966
 "שני קוני למל" – ישראל בקר, 1966
 "מבצע קהיר" – מנחם גולן, 1966
 "כץ וקרסו" – מנחם גולן, 1971
 "Carlos" – האנס גייסנדרפר , 1971
 "שתי דפיקות לב" – שמואל אימברמן, 1972
 "עזית של הצנחנים" – בועז דווידזון, 1972
 "מציצים" – אורי זוהר, 1972
 "לא ביום ולא בלילה" – סטיב שטרן, 1972
 "המשאית" – רוברט אליס מילר, 1972
 "הבלש האמיץ שוורץ" – לויד קאופמן, 1973
 "חגיגה לעיניים" – אסי דיין, 1975
 "הגונב מגנב פטור" – זאב רווח, 1977
 "מבצע יונתן" – מנחם גולן, 1977
 "גוף זר" – רחל מיכאלי, 1985

קישורים חיצוניים

 
 רחל מיכאלי, אני מונה זילברשטיין: סדרת שיחות ב-7 פרקים. להיטון 1987
 
 גילי איזיקוביץ', אחרי 20 שנה, nrg מעריב, 8 במאי 2008
 על מונה זילברשטיין באתר "בננות"
 
 גוף זר (סרט קצר, 1985)- מונה זילברשטיין בסרט אחרון

הערות שוליים

שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
חבורת לול
דוגמניות ישראליות
דוגמנים ישראלים
תל אביב-יפו: דוגמנים
אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
ישראליות שנולדו ב-1948
ישראלים שנולדו ב-1948
ישראליות שנפטרו ב-1988
ישראלים שנפטרו ב-1988