יחיא יצחק הלוי

הרב יחיא יצחק הלוי (תמוז ה'תרכ"ז או ה'תרכ"ח - י"א בסיוון ה'תרצ"ב; יולי-אוגוסט 1867 או 1868 - 15 ביוני 1932) היה הרב הראשי וראב"ד ליהודי תימן במשך שלושים שנה עד פטירתו.

חייו
יחיא יצחק הלוי נולד בצנעא בירת תימן. אביו משה היה מראשי הקהילה וסבו מצד רומיה ,אמו, הוא הרב שלום מנצורה.

תחילת לימודו היה אצל סבו (מצד אמו) עד שנפטר בשנת ה'תרמ"ד (1885). הוא הוסמך לשחיטה בגיל 11 כשסבו "עומד על גביו". לאחר מכן למד בישיבתו של הרב חיים קורח שם נודע בלמדנותו הרבה.

פעילותו
בשנת 1888 נטל חלק פעיל בפולמוס ההלכתי בין רבני תימן בדבר הספד תלמיד חכם ביום טוב שני. הרב יצחק הלוי כתב תשובה ארוכה עם ידידו ובן גילו מארי אברהם אלנדאף (לימים דיין וראש הקהילה התימנית בירושלים), בה קבעו כי מותר להספיד תלמיד חכם ביום טוב שני, ושכך הוא מנהג תימן הקדום.

בשנת 1902 נבחר לרב הראשי של צנעא, אך סירב ורק בשנת 1905 החל לשמש בתפקידו כשהוא למעשה הרב הראשי לכל קהילות יהודי תימן ומוכר כגדול בתורה ובעל חכמה דיפלומטית.

הרב שאף להקנות לבני דורו גם השכלה כללית והיה מתומכי הקמת בית ספר בשנת 1910 שנלמדו בו לימודים כלליים בנוסף ללימודי הקודש, בהנהלתו של הרב יחיא קאפח, אך לאחר כארבע שנים נסגר בית הספר בגלל חזרת האימאם יחיא לשלטון.

פעילותו הציבורית 
פעילותו הציבורית הייתה ענפה ביותר. הוא מינה את הרב יחיא נחום כשליח בית דין צנעא לבדיקת הרבנים והשוחטים בכל מרחבי תימן. פעילות זו ביססה את מעמדו של הרב הראשי כסמכות הלכתית שאין לה עוררין. וכן פעל להצלת יתומים יהודים מהתאסלמות כפוייה (דבר הנקרא "גזירת היתומים"), דאג להשיג רישיונות עלייה לארץ ישראל אליה ייחל לעלות כל ימיו. עמד בקשר תמידי עם מנהיגי היישוב בארץ ישראל ועודד את העלייה לארץ ישראל מתוך מטרה להיאחז בה. תמך בתנועה הציונית ובמכתביו ניכרת חיבתו אליה. גאל את אדמות היהודים מהווקף המוסלמי. מלך תימן האימאם יחיא חמיד אלדין העריכו מאוד, והיה מתייעץ איתו בעניינים מדיניים ופוליטיים. בשנת 1908 בערך, נשלח לבית הסוהר על ש"הסיג את גבול סמכותו של הקאצ'י", אולם שוחרר, הודות למחאת הציבור ומחאתו הוא. עמד בקשר עם קהילות יהודיות בגולה ובארץ ישראל. הקים ישיבה ועמד בראשה. כל פעילותו הענפה של הרב יצחק הלוי נעשתה תמורת שכר מועט, כדרכם של חכמי תימן לדורותיהם.

בפולמוס הקבלה
בשנת ה'תרע"ד (1914) יצא הדיין הרב יחיא קאפח במלחמה נגד ספר הזוהר והמקובלים והקים את תנועת "דור דעה", ובכך פרצה מחלוקת גדולה בקרב יהודי תימן. 

בראש המתנגדים לרב קאפח עמדו הרב יצחק הלוי (על אף שהיה מסויג מהקבלה) והרב סעיד עוזרי. הם כינו את תנועתו וחסידיו של הרב קאפח בלעג "דרדעים". עם זאת, הרב יצחק הלוי כיבד את הרב קאפח והם המשיכו לשתף פעולה בהנהגת הקהילה. מתנגדיו של הרב יצחק הלוי במחלוקת זו טענו שאינו מקובל על רוב העם, ובשנת 1920 (ביום שבת, בעת קריאת התורה), בוצע משאל עם בינו לבין הרב קאפח. במשאל עם זה ידו של הרב יצחק הלוי הייתה על העליונה והסתבר שהוא היה מקובל על רוב הציבור. הרב הצליח לאחד סביבו את רובה המוחלט של יהדות תימן ורבניה, למרות הפוליטיקה ששררה אז סביב מחלוקת זו.

לימודו
בית המדרש בו לימד הרב תורה והתפלל כל תפילותיו נקרא "אלמדרש". בבית מדרש זה למדו תלמוד בבלי וירושלמי משנה תורה לרמב"ם. בין כתליו התקבצו טובי תלמידי החכמים אשר ביקשו ללמוד תורה מפיו. בשעה שתים אחר חצות לילה הקדים הרב את כולם בפתיחת שערי בית המדרש. תוך שעה קלה התמלא המקום בתלמידים שהצטופפו ארבעה סביב גמרא אחת לאור עששית נפט, זאת לאור קביעת הרמב"ם כי "אין אדם למד רוב חכמתו אלא בלילה".

רבי יחיא שם לב לבעיות כל התלמידים, כשהוא עונה לשואלים ושואל אחרים כדי לבדוק מה מידת הבנתם. לימודו היה בעומק העיון מתוך מגמה לאסוקי שמעתתא אליבא דהלכתא. לסיום השיעור חזרו כולם יחד על מה שלמדו.

תלמידיו
מתלמידיו המובהקים נמנים בנו, הרב שלום יצחק הלוי (לימים, דיין והרב הראשי ליהודי תימן בישראל), הרב יוסף שמן (לימים, רב העיר הרצליה) והרב חיים חובארה (לימים, דיין בביה"ד בבאר שבע). מבין באי ישיבתו המפורסמים היו גם הרב ישראל עוזרי (ראב"ד העיירה בית עד'אקה) שהיה כבן בית אצלו, והרב יחיא נחום שליח בית דין צנעא.

הרב הראשי יחיא יצחק הלוי נפטר בצנעא בירת תימן בי"א בסיוון ה'תרצ"ב 1932. בנו חיים כיהן כרב הראשי להרצליה.

הרב יחיא יצחק הלוי הותיר אחריו מכתבים רבים בהם מאות תשובות בהלכה ובהשקפה. כל הכתבים עדיין ספונים בכתב יד ומצפים לגואלם אצל נכדו יהודה יצחק הלוי מירושלים. פרסום הכתבים ישפוך אור על פרשיות רבות בדורו ועל אישיותו.

לקריאה נוספת
 
 אבירן יצחק הלוי (עורך), איש ימיני, בני ברק: מכון החיים והשלום, תשע "ג
 יהודה רצהבי, יצחק הלוי, ר' יחיא, האנציקלופדיה העברית (כרך כ' עמ' 182–183), חברה להוצאת אנציקלופדיות, ירושלים - תל אביב תשל"א
 הרב אבירן יצחק הלוי, "אם אשכחך ירושלים תשכח ימינ"י", עת-מול 219, עמ' 16–19

קישורים חיצוניים

 מארי יחיא יצחק הלוי באתר נוסח תימן.

הערות שוליים

רבני צנעא
אחרוני תימן
יחיא
ילידי 1867
נפטרים ב-1932