ובקומיקס

וֶבְּקומיקס (באנגלית: Webcomic) או קומיקס מקוון או קומיקס רשת הוא קומיקס שמועלה לצפייה באתרי אינטרנט. חלקם מופצים במקביל גם בכתבי עת, עיתונים וספרים.

כחלק מתרבות האינטרנט ובשל הגישה הנוחה לפרסום הקומיקס באינטרנט, יוצרי הקומיקס מעלים את יצירותיהם לרשת לקהל הרחב. לרוב הסיבות לפרסום שכזה הן אומנותיות או כלכליות.

תופעת הוובקומיקס דומה להפצה עצמית של קומיקס מודפס בכך שקל לפרסם יצירה עצמית. בשנת 2007 הופצו, באופן משוער, 38,000 ובקומיקס. המגוון הוא רחב, ונע בין רצועות קומיקס ורומנים גרפיים לבין קומיקס אוונגרד. הפורמטים השונים פועלים בתוך ז'אנרים, סגנונות ונושאים שונים. רק מעטים מביניהם אכן כדאיים כלכלית.

מדיום 
ישנן מספר נקודות שוני בין ובקומיקס לקומיקס מודפס. בוובקומיקס מגבלות העיתונות המסורתית לא קיימות, מה שמאפשר לאמנים ולכותבים לנצל את היתרונות הייחודיים של הרשת.

סגנונות 
החופש שה-ובקומיקס מייצרים נותן לאמנים את האפשרות לעבוד בסגנונות לא מסורתיים. קליפ-ארט או קומיקס תמונות הם סוגי ובקומיקס שלא משתמשים בטכניקות אמנות מקובלות. "עולם רך יותר" (A Softer World), לדוגמה, משלב שכבות של תמונות עם רצועות טקסט בסגנון מכונת כתיבה. כמו במסורת של הקומיקס ששם לעצמו מגבלות, מספר ובקומיקס כדוגמת "קומיקס דינוזאור" (Dinosaur Comics) של ריאן נורת' מצוירים כשרוב רצועות הקומיקס מועתקות מתבנית קומיקס אחת או יותר, כשרק הטקסט משתנה. אמנות פיקסלים כמו זו הנעשית על ידי ריצ'רד סטיבנס מ-Diesel Sweeties, דומה לקומיקס השואל את דמויותיו מגרפיקת משחקי מחשב, אך בניגוד לאחרון, היא משתמשת בתמונות ברזולוציה נמוכה שצוירו בידי האמן עצמו.

תוכן 
ובקומיקס המופצים עצמאית עינם נתונים תחת המגבלות של מפיצי ספרים ועיתונות, ולכן יכולים ליהנות מחופש יצירתי הדומה לזה של קומיקס מחתרתי וקומיקס אלטרנטיבי. ובקומיקס מסוימים מותחים את גבולות הטעם הטוב, מנצלים את העובדה שצנזורת אינטרנט כמעט ואינה קיימת במדינות כמו ארצות הברית. תוכן ה-ובקומיקס עדיין עלול ליצור בעיות, כמו בעיות החוק של טריסטן פארנון, אמן "עיר הפנאי" (Leisure Town), אחרי שיצר פרודיה הומואירוטית על דילברט או כמו המחאה של הליגה הקתולית נגד "היחס מחלל הקודש כלפי ישו" של אריק מאנסטר מיליקין.

סגנון 
סקוט מקלאוד, אחד מהתומכים הראשונים של ה-ובקומיקס, היה חלוץ רעיון הקנבס האינסופי, בו אמנים, במקום להיות מוגבלים על ידי ממדי הדפסה רגילים, חופשיים להתפשט לכל כיוון שירצו עם הקומיקס שלהם, ללא הגבלה. ובקומיקס אחרים, כמו "ארגון זארק!" (Argon Zark!) של צ'ארלי פארקר או עבודתו של המאייר הפוליטי מארק פיור, משלבים בתוך הקומיקס שלהם אנימציות ואפילו אלמנטים אינטראקטיביים.

אולם, הפורמט והסגנון של ובקומיקס רבים, אם לא של רובם, עדיין דומים לאלה של רצועות הקומיקס המסורתיות המופיעות בעיתונים, כדוגמת פינאטס שכוללות שלושה או ארבעה ריבועים. בדומה לספרי קומיקס, למאנגה, ולרומנים גרפיים, ובקומיקס אחרים באים בפורמט של דף במקום רצועה, ונוטים להתמקד יותר בסיפור מאשר בבדיחות. יוצרי ובקומיקס מוציאים לעיתים קרובות אוספים מודפסים כשהארכיון שלהם מונה מספר משמעותי של רצועות קומיקס. אמנים היוצרים ובקומיקס בפורמטים לא סטנדרטיים עלולים להתקשות במציאת פריסת דף מתאימה.

קהל 
פרסום קומיקס ברשת מאפשר ליוצר ליצור אינטראקציה מיידית, תכופה ומרוכזת עם קוראיו. עובדה זו מאפשרת הן לקוראים להגיב מיידית לקומיקס המפורסם, והן ליוצר לתקשר בדרכים נוספות עם קוראיו, באמצעות פוסטים בבלוגים, פורומים, מענה לתגובות וכדומה. לשם השוואה, בעבר נדרשו קוראים אשר רצו לתקשר עם יוצרי קומיקס לשלוח מכתבים למערכת העיתון או ההוצאה המפרסמים את הקומיקס, והיוצרים היו עלולים לקרא מכתבים אלו רק לאחר ימים או שבועות ארוכים, אם בכלל.

דרכי פרסום עלילונים ברשת 
ישנן מספר דרכים להעלות קומיקס ברשת:

כתוצר מוכן 
קומיקס שעולה לרשת כתוכן גמור, כך שהקומיקס מוצג לגולשים והם צריכים רק לדפדף ולקרוא את מה שהיוצרים העלו עד לסופו של הקומיקס.

כמתעדכן בתדירות 
בדרך זו היוצרים מעלים את הקומיקס כקומיקס המתעדכן בתדירות ברשת. ניתן בדרך זו ליצור סדרה עלילתית בהמשכים, או לחלופין, סדרה הומוריסטית המתעדכנת באופן קבוע, כאשר לפרקים השונים אין בהכרח קשר עלילתי אחד לשני.

סדרת "Cyanide & Happiness" מעלה לרשת כל כמה ימים פרק חדש.

כחלון הצצה 
דרך זו מאפשרת לגולשים לקרוא ברשת חוברת קומיקס שלמה המוצגת גם למכירה או עמודים ממנה והיא משמשת דוגמית לגולשים שמפיציה מקווים בתקווה שהגולשים יתאהבו בה וירכשו אותה או חוברות הקשורות אליה.

בישראל
 "וי בריבוע" (מאת ערן אביאני ואביב אור) - סדרת ובקומיקס העוסקת בתרבות הגיימינג (משחקי מחשב). פורסמה במקור במדור המחשבים של אתר ynet ובאתר Vgames. הסדרה הייתה פעילה בשנים 2005 עד 2007, וכיום ניתן למצוא אותה באתר של אביב אור.
 "הריאליסט" (מאת אסף חנוכה) - החל כקומיקס שפורסם במוסף כלכליסט, אך היום מתפרסם ברשת הן באנגלית והן בעברית. מתאר את החיים מנקודת מבטו של המאייר, ומתמודד עם סוגיות כמו חרדות כלכליות, משפחה, עבודה וכולי. הסדרה זכתה במקום הראשון בתחרות השנתית של איגוד המאיירים האמריקאי בשנת 2010.
 "הו לא" (מאת מתן בלומנבלט) - קומיקס רשת הכולל בעיקר הומור אובדני, ועוסק בנושאים שונים, כמו יחסים, טכנולוגיה, מוות, התאבדות ועוד. פעיל מאז שנת 2009 ועד היום.
 C-Section Comics (מאת עידן שניידר) - קטעי קומיקס ואינפוגרפיקה הומוריסטית בנושאים שונים, בהם טכנולוגיה, גברים ונשים, מיניות, הורות, התנ"ך, פוליטיקה, סאטירה טלוויזיונית ועוד. מפורסם באנגלית ובעברית. חלק מקטעי הקומיקס התפרסמו בעיתונות הכתובה העולמית ובאתרים כמו הפינגטון פוסט וטק קרנץ'. פעיל משנת 2009 ועד היום.
 "החיים המסריחים שלי" (מאת אורטל אברהם) - קומיקס אוטוביוגרפי הכולל הומור שחור, ומתאר בעיקר כישלונות בחייה של המאיירת. מאויר בשחור לבן. הקומיקס פורסם בעבר באתר ייעודי, אך כיום מפורסם ברובו בדף פייסבוק. פעיל משנת 2009 ועד היום.
 "שנייה לפני שגולש" (מושיק גולסט) - קומיקס פוליטי שבמרכזו שני חברים, יהודי וערבי, היושבים על כוס קפה ומשוחחים על ענייני דיומא. פעיל משנת 2011 ועד היום. חלק מקטעי הקומיקס תורגמו לאנגלית ואף לערבית.
 "דברים שקרו באמת" (מאת עדי קלגסברון) - כפי ששמו מציין, קומיקס זה מתאר את החיים של המאיירת וכולל ברובו אירועים אמיתיים מחייה, עם מעט גוזמאות למען ההומור. פעיל משנת 2011 ועד היום. קטעי הקומיקס תפרסמים הן באתר והן בדף הפייסבוק, והמחברת אף הוציאה לאור חוברת מודפסת.

ראו גם
 xkcd
 PhD Comics
 שבתאי (קומיקס)
 וולפמורגנתאלר
 פולנדבול

קישורים חיצוניים 

  טופ ובקומיקס, אתר המדרג עלילונים מקוונים
  וי בריבוע, מאת ערן אבירם ואביב אור
  הריאליסט, מאת אסף חנוכה
  הו לא, מאת מתן בלומנבלט
  C-Section Comics, מאת עידן שניידר
  שנייה לפני שגולש, מאת מושיק גולסט
  אודי, מאת אריאל ויסמן
  דברים שקרו באמת, מאת עדי קלגסברון
  עורלה, מאגר ובקומיקס אלטרנטיבי ישראלי ברשת

הערות שוליים

אינטרנט
תרבות אינטרנט
World Wide Web