מקור חסידה

מַקּוֹר חֲסִידָה (שם מדעי: Erodium) הוא סוג של צמח בעל פרחים במשפחת הגרניים. הסוג מונה כ-90 מינים ונפוץ ברחבי העולם ובישראל. כאשר מבשיל הפרי גדלה מצעית הפרי.

שמו העברי של הסוג נובע מצורת מצעית הפרי המוארכת והמחודדת, שהיא למעשה עמוד העלי שהתארך, המזכירה מקור של חסידה. אפשרות אחרת היא תרגום לקוי של שמו המדעי של הצמח, Erodium שמתורגם מיוונית עתיקה כאנפה.

כאשר מבשיל הפרי מתנתקים ה"מקורים" ומסתלסלים בדומה למחוגי שעון. כל מקור מתנתק יחד עם קפסולה שהיא עלה שחלה העוטף זרע. הסלסול מסייע לטמון את הקפסולה באדמה או בסדקים שונים. בסוג גרניון, לעומת מקור החסידה, לא מקור מסתלסל אלא הקפסולה מסתלסלת ומתנתקת מעלה. המינים רב-שנתים או חד שנתיים. רוב המינים בעלי פרחים ורודים.

מיני מקור חסידה הגדלים בישראל

מקור חסידה גדול
Erodium gruinum

מקור חסידה גדול מתייחד בפרחיו הגדולים בעלי הגוון התכול, המייחדים אותו ממינים אחרים של מקור חסידה שצבעם, כאמור, על פי רוב ורוד. הצמח חד שנתי, גובהו בסביבות 20 ס"מ, והוא לרוב שרוע על הקרקע. גודל הפרחים הוא כ-20–24 מ"מ והם משנים את כיוון פריחתם במשך היום אל עבר השמש. הצמח פורח בחודשים פברואר - אפריל. הפרי דמוי המקור גדול מאוד ביחס למינים האחרים, כ-11 ס"מ אורכו. מקור חסידה גדול נפוץ ברחבי החבל הים תיכוני בשדות פתוחים ובמקומות עזובים.

מקור חסידה תל אביבי
Erodium telavivense
זהו מין חד-שנתי אנדמי בארץ ישראל, הוא קרוב מאוד בתכונותיו למקור חסידה גדול, אך נבדל ממנו בכיסוי של שערות בלוטיות על גביו. ניתן למצאו באזור מישור החוף.

מקור חסידה ארוך
Erodium ciconium

צמח חד-שנתי בעל "מקור" ארוך המעניק לו את שמו. 
גדל על הכרמל, ברמות מנשה, לאורך מישור החוף וכן בערומי נחלים ועל קרקעות חוליות בצפון הנגב ובמדבר יהודה, פורח בחודשים מארץ עד מאי ופרחיו גדולים ותכולים.

מקור חסידה מפוצל
Erodium laciniatum

זהו צמח חד שנתי, והוא לרוב שרוע על הקרקע. שמו נובע מעליו המפוצלים לאונות גדולות. עם זאת ישנן קבוצות שבהן העלים שלמים כמעט. ניתן לזהותו בבירור לפי עלי לוואי גדולים המצויים בבסיסו של כל עלה, וכן עלי לוואי מצויים במפרקי הגבעול. פרחיו הסגולים פורחים בבוקר ונושרים בצהריים. מקור חסידה מפוצל הוא המין הנפוץ ביותר בנגב ובמישור החוף.

מקור חסידה תמים-עלים
Erodium subintegrifolium

זהו מין אנדמי של מקור חסידה מפוצל הקיים רק במישור החוף, ונפוץ באזור של סלעי כורכר.

מקור חסידה גזור

Erodium cicutarium

ניתן לזהות מין זה בעליו הגזורים (שסועים עד לעורק הראשי בעלה) והמחולקים לאונות רבות וצרות. המין נפוץ מאוד בחבל הים תיכוני, בצידי דרכים ומקומות עזובים. פורח בחודשים פברואר - מאי.

מקור חסידה חלמיתי
Erodium malacoides

נפוץ בצידי דרכים ומקומות עזובים.

מקור חסידה מדברי
Erodium deserti

המין חד שנתי, נמוך יחסית, כ- 5-9 ס"מ מעל האדמה. גבעוליו שרועים על הקרקע או גדלים באלכסון. מין זה מתאפיין בשערות בלוטיות הגורמות לחול להדבק אליו. הצמח מכוסה גם בשערות פשוטות; עליו גזורים. פרחיו בקוטר 6–10 מ"מ והוא פורח בחודשים ינואר - אמצע אפריל. בשל דמיון רב מאוד בינו, הגדל במדבר, לבין מקור חסידה גזור הגדל בצפון ישראל, יש הרואים בהם שני תת-מינים של מין אחד.

מקור חסידה חלק
Erodium alnifolium

מקור חסידה מלבין
Erodium bryoniifolium

גדל במקומות יבשים ביותר בנגב. שמו נובע מהגוון של עליו. פרחיו פורחים לשעות בודדות החל מהבוקר. לרוב הצמח חד שנתי, אולם ישנם מקרים של פרטים רב שנתיים, הדבר תלוי בשכיחות המשקעים באזור.

מקור חסידה שעיר
Erodium hirtum

פרחיו של מין זה גדלים קרוב לקרקע, עליו מחולקים לאונות עמוקות ולרוב הם מכוסים שערות צפופות. הפרחים בצבע לילך ומרכזם סגול כהה. הפרח פורח לאורך שעות האור. הוא נפוץ באזורי המדבר ובעיקר במדרונות. ניתן לראות את הקבוצות הגדלות בצפון מדבר יהודה אשר חסרות שערות על העלים כזן מיוחד.

מקור חסידה מעוצה
Erodium arborescens

זהו מין דומה מאוד למקור חסידה שעיר, אולם השוני נמצא בעליו השלמים וחסרי האונות. בנוסף עליו חסרי שערות. פורח מסוף פברואר ועד תחילת אפריל. גדל באזורי מדבר קיצוניים ובאזורי סלע גיר.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

צמחים שתוארו ב-1789
טקסונים שתוארו בידי ויליאם אייטון
גרניים
טקסונים שתוארו בידי שארל לואי ל'אריטייה דה ברוטל