לונגיירבין

לונגיירבין (בנורווגית: Longyearbyen) היא עיר הבירה של הארכיפלג סבאלברד שבאוקיינוס הארקטי, ושוכנת באי שפיצברגן. אוכלוסיית העיר מונה יותר מ-2,000 תושבים, והיא נחשבת ליישוב הקבע הצפוני ביותר בעולם המונה יותר מ-1,000 איש (למעלה מ-1,300 ק"מ צפונית לחוג הארקטי).

לוגיירבין הוקמה וקרויה על שמו של התעשיין האמריקאי ג'ון מונרו לונגייר. לונגייר ביקר בשפיצברגן כתייר ב-1901, ונפגש עם משלחת שחיפשה פחם. ב-1903 חזר לשפיצברגן וקיבל דגימות ומידע על שדות פחם. יחד עם מקורבו פרדריק אייר, לונגייר קנה את הזכויות לכריית פחם באי. בשנת 1906 חברת Arctic Coal, שבסיסה בבוסטון, עם אייר ולונגייר כבעלי המניות העיקריים, החלה לכרות פחם באי. מאז ועד שנת 2017, עת פחת הביקוש לפחם, כריית הפחם היוותה מרכיב משמעותי בכלכלת העיר.

מבחינה פוליטית ומדינית, הארכיפלג שייך לנורווגיה, ודגל האי הוא כדגל המדינה.

בגלל מיקומה הצפוני של העיר, לילות חוג הקוטב בעיר מתחילים בסוף חודש אוקטובר ונמשכים עד אמצע חודש פברואר (כשלושה וחצי חודשים), וימי חוג הקוטב מתחילים בה באמצע אפריל ומסתיימים באמצע אוגוסט.

רוב התיירים המבקרים בלונגיירבין מגיעים בתקופת האביב והקיץ (מאי-אוגוסט). האביב הוא הזמן המועדף על התיירים, מכיוון שבתקופה זו זהו אחד המקומות הבודדים בנורווגיה שמותר לנסוע בו באופנוע שלג בחופשיות. אולם, עקב החוקים המחמירים בנוגע לאיכות ושמירת הסביבה, לא כל האזורים סביב העיר ובאי נגישים.

לונגיירבין היא מקום המושב של מושל סבאלברד והמרכז המינהלי של הארכיפלג.

ראו גם
המרפסט

קישורים חיצוניים

 
 לונגיירבין באתר נורווגיה

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
נורווגיה: ערי חוף
נורווגיה: ערים
מקומות יישוב נידחים 
סבאלברד: יישובים
יישובים שהוקמו ב-1906