בישון פריזה

בישון פריזה הוא גזע של כלבי לוויה קטנים.

היסטוריה 
מקור הגזע הוא בצרפת. הוא היה מוכר בצרפת וכנראה משם הובא לאי טנריפה. במאה ה-13 הוא התגלה מחדש על ידי יורדי ים איטלקים שהביאו אותו חזרה ליבשת אירופה. שם אומץ על ידי אצילים והפך לגזע מועדף בחצרות המלוכה השונות.

בסוף המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19 החל גזע הבישון פריזה לשמש ככלב שעשועים בקרקסים ובמופעי כלבים שונים, אולם כיום הוא משמש בעיקר כחיית מחמד וככלב בית משפחתי חם ואוהב.

אופי 
כלב בישון פריזה ידוע במזגו הטוב. מדובר בכלב רגוע וחביב מאוד בקרב משפחות, בשל התאמתו לחיים עם ילדים והיענותו לאהבה שילדים מפגינים כלפיו. זהו כלב נמרץ, אוהב משחקים וסקרן מאוד, ועל כן חשוב להעסיק אותו ולשחק איתו במהלך היום.
כלב בישון פריזה הוא כלב אינטליגנטי מאוד ובעל יכולת קליטה גבוהה, ועל כן הוא נוח מאוד לאילוף, בדרך כלל.

טיפול ובריאות 
בעייתו הנפוצה ביותר של הבישון פריזה, מבחינה בריאותית, היא עיניים דומעות. לבישון פריזה עיניים רגישות, אשר דומעות לעיתים קרובות ומחייבות טיפול קבוע. נוסף לכך, יש לכלבי בישון פריזה נטייה לבעיות עור שונות, המחייבות טיפול וטרינרי. במקרה זה, יהיה על בעליו לדאוג למזון מיוחד ולטיפול במשחות עור שונות. ככלל, מדובר בכלב חביב מאוד שאינו דורש טיפול מרובה מלבד המצוין לעיל.

פרוותו של הבישון פריזה אינה נושרת, וממשיכה לגדול עם השנים. יש לסרק אותו לעיתים קרובות, לרחוץ אותו, ולקצץ את פרוותו, באופן קבוע, על מנת למנוע הצטברות לכלוך בפרווה ובעיות עור. מאחר שהוא כמעט שאינו משיר את פרוותו, הוא נחשב לכלב היפואלרגני, שבאופן יחסי אינו מעורר אלרגיה.

מראה חיצוני 
צבעו של הבישון פריזה לבן, אולם לעיתים רחוקות נוספים ללבן גם גוונים של צהבהב או אפרסק.
כלבי בישון פריזה קטנים ומשקלם נע בדרך כלל בין 3 ל-7 קילוגרם, אך לא נדיר להיתקל בכלבים מעט גדולים מזה.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

הקבוצה התשיעית של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
הקבוצה הראשונה של מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית
הקבוצה השישית של מועדון הכלבים הקנדי
גזעי כלבים