בנדטו קרוצ'ה

בנדטו קרוצ'ה (באיטלקית: Benedetto Croce; 25 בפברואר 1866 – 20 בנובמבר 1952) היה מבקר, פילוסוף ופוליטיקאי איטלקי שעסק בנושאים מגוונים, בהם הפילוסופיה של ההיסטוריה ואסתטיקה. ליברל בולט, למרות התנגדותו לסחר חופשי. השפיע רבות על אנטוניו גראמשי.

פילוסופיה של הרוח
קרוצ'ה הושפע מאוד מהגל ומאידיאליסטים גרמנים אחרים, כמו פיכטה, ויצר את מה שכינה "הפילוסופיה של הרוח". קרוצ'ה לא האמין כי קיימת מציאות כלשהי מלבד רעיונות, או "מושגים טהורים". אלה מקבילים לרעיונות של אפלטון, או לקטגוריות של קאנט - איכות, כמות, אבולוציה, וכל דבר אחר שאפשר לתארו כרעיון אוניברסלי. הוא הגיע למסקנה שאם המציאות היא רעיון, ניתן לעשות רדוקציה של המציאות למושגים לוגיים טהורים, ורוב העבודה שלו משם והלאה היא הרחבה על לוגיקה. הוא דחה כל צורה של דת כלא לוגית דיה, וכך ראה גם את רוב המטאפיזיקה.

היסטוריה
קרוצ'ה רחש כבוד רב לג'אמבטיסטה ויקו, והסכים עמו בדעה שההיסטוריה צריכה להיכתב על ידי פילוסופים. בספרו על ההיסטוריה, קרוצ'ה רואה את ההיסטוריה כ"פילוסופיה בתנועה", וקובע כי אין "תוכנית קוסמית" או תוכנית כלשהי בהיסטוריה, וש"מדע ההיסטוריה" הוא מצגת שווא. לפיכך הוא זלזל בתאורטיקנים כמו קרל מרקס והגל שניסו לעשות רדוקציה להיסטוריה לכמה עקרונות מנחים . ככלל, הסכים עם רוסו, כשאמר שההיסטוריה היא סדרה של שקרים, ויש לבחור את הקרוב ביותר לאמת.

אחד מתלמידיו היה זאב ז'בוטינסקי, בעת לימודיו ברומא.

אנטי פשיזם
ב21 במאי 1925 חיבר את מניפסט האינטלקטואלים האנטי-פשיסטים.

ספריו בתרגום עברי
 תולדות אירופה במאה התשע-עשרה; תרגם וצירף הקדמה ביאוגראפית: חיים ורדי; מבוא מאת אפרים שמואלי; ערך: צבי וויסלבסקי, ירושלים: מוסד ביאליק, תשי"ג.
 מדריך לאסתטיקה; מאיטלקית: גאיו שילוני; אחרית דבר: חיים ורדי; הערות: מנחם דורמן, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשמ"ג 1983.

לקריאה נוספת
 בנדטו קרוצ'ה – אסתטיקה כמדע של ביטוי ובלשנות כללית (מאיטלקית: שירלי פינצי-לב), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ז', 2016

קישורים חיצוניים

 
 
 
 

פילוסופים איטלקים
פילוסופים של המאה ה-20
אסתטיקנים
איטלקים שנולדו ב-1866
איטלקים שנפטרו ב-1952