בארי מזור

בארי מזור (באנגלית: Barry Mazur; נולד ב-19 בדצמבר 1937) הוא יהודי-אמריקאי, פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת הרווארד.

קורות חיים
בארי מזור נולד בניו יורק. למד בתיכון ברונקס למדעים. קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת פרינסטון בשנת 1959. בשנה זו הצטרף לסגל של אוניברסיטת הרווארד. בשנת 1962 מונה למרצה בכיר, בשנת 1965 מונה לפרופסור חבר, ובשנת 1969 מונה לפרופסור מן המניין. עבודתו הראשונה הייתה בטופולוגיה גאומטרית. בהשפעת הגישה של אלכסנדר גרותנדיק לגאומטריה אלגברית, הוא עבר לעסוק בגאומטריה דיופנטית. תאוריית העיוות של מזור קשורה לעקומים אליפטיים. בשנת 1982 נבחר כחבר של האקדמיה הלאומית למדעים. קיבל את פרס ובלן בגאומטריה ואת פרס קול.

הוא ידוע גם בשל ההיכרות בין האידיאל של אייזנשטיין לאלגברה מתקדמת. רעיון זה היה בסופו של דבר אחד מן השלבים המוצלחים בהוכחתו של אנדרו ויילס למשפט האחרון של פרמה. מזור וויילס עבדו יחד קודם על מאמרים חשובים על בעיית תאוריית איווסווה בתחום השדות הממשיים לחלוטין.

מזור פיתח את תורת הדפורמציות של הצגות גלואה, המתארת באופן קטגורי את ההרמות של הצגות המוגדרות מעל שדה סופי של חבורות גלואה מסוימות, להצגות המוגדרות מעל חוג מקומי שלם ונותרי, שהשדה הסופי הוא שדה השאריות שלו.

מזור היה עורך כתב העת Inventiones Mathematicae לו הוגש מאמרו של אנדרו ויילס לפתרון המשפט האחרון של פרמה, והוא זה שמינה את צוות הבדיקה בן שישה בודקים.

בארי מזור הנחה למעלה מ-50 סטודנטים במהלך השנים, עם תלמידיו נמנים נועם אלקיס (כיום פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת הרווארד) והמתמטיקאי הישראלי רון ליבנה (כיום פרופסור למתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים).

במאמר מנחה, "תורת המספרים כזבוב הבקר", מזור מתאר את תורת המספרים כתחום:

לקריאה נוספת
 סיימון סינג, המשפט האחרון של פרמה, הוצאת ידיעות אחרונות, 2000.

קישורים חיצוניים

ניו יורק: אישים
מתמטיקאים יהודים אמריקאים
בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פרינסטון
סגל אוניברסיטת הרווארד
יהודים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
זוכי פרס קול
חוקרי תורת המספרים יהודים
יהודים עמיתי האגודה האמריקאית למתמטיקה
אמריקאים שנולדו ב-1937