ויז'ניציה

ויז'ניציה (אוקראינית: Вижниця, רוסית: Вижница, גרמנית: Wischnitza, רומנית: Vijniţa, יידיש: וויזשניץ) היא עיירה באוקראינה, הנמצאת במחוז צ'רנוביץ ומשמשת כמרכז למחוז ויז'ניץ, על גדות נהר הצ'רמוש הלבן, סמוך להרי הקרפטים. אוכלוסיית העיירה מונה כ-4,917 תושבים. על שם העיירה קרויה חסידות ויז'ניץ, שנוסדה בה.

היסטוריה
ויז'ניץ מוזכרת לראשונה ב-1501 בכרוניקות מולדוביות כחלק מנסיכות מולדובה. בשנים הבאות התפתחה כמרכז לתעשיית היער באזור וכמרכז הירידים. בתחילת המאה ה-17 נסיכות מולדובה נכבשה על ידי האימפריה העות'מאנית. ב-1768 האזור נכבש על ידי הצבא הרוסי, וב-1774 על ידי אוסטריה; העיר השתייכה לפלך בוקובינה החדש. בעקבות מלחמת העולם הראשונה והתפוררות הקיסרות האוסטרו-הונגרית (1918) נהפכה העיר לחלק מרומניה, וב-1939 צורפה לברית המועצות כחלק מאוקראינה לאחר הסכם ריבנטרופ–מולוטוב. ב-1941 חזר הצבא הרומני לעיר לפי הסכם עם בעלי בריתם הגרמנים. ב-1944 שוחררה על ידי הצבא האדום. למרות ניסיונות הסובייטיזציה של האזורים המסופחים, העיר שמרה על זהותה האוקראינית עד להכרזת העצמאות של המדינה ב-1991, עם התפרקות ברית המועצות.

הקהילה היהודית
פנקס הקהילה נפתח ב-1768. ב-1774, כבר נמנו 56 בתי-אב יהודים בעיר. בשנת 1854 התיישב בוויז'ניץ הרב מנחם מענדיל משושלת קוסוב, שייסד את חסידות ויז'ניץ העצמאית. רוב פרסומה וחשיבותה של העיירה בעולם היהודי נבעו מהחצר החסידית. ב-1880 מנו היהודים כ-90% מן האוכלוסייה. מספר משכילים פעלו בעיר, ובמאה ה-20 הוקמו מועדונים ציוניים. במלחמת העולם השנייה, היהודים גורשו למחנות בטרנסניסטריה על ידי הצבא הרומני, ושם רבים מהם הושמדו. הקהילה לא השתקמה לאחר השואה.

ערים תאומות

לקריאה נוספת

קישורים חיצוניים

 
 על העיירה ויז'ניץ 
 

מחוז צ'רנוביץ: עיירות יהודיות
יישובים שהוקמו במאה ה-16