בן כספית

בן כספית (נולד ב-18 באוקטובר 1960 בחולון) הוא עיתונאי ופובליציסט ישראלי. שימש ככתב המדיני של "מעריב", כותב טורי דעה, הגיש מספר תוכניות טלוויזיה וכתב ספרים.

כיום הוא פרשן מדיני ופוליטי וכתב בכיר בעיתון "מעריב השבוע" ובאתר החדשות הערבי-אמריקאי אל-מוניטור, מגיש תוכניות יומיות בתחנת הרדיו 103FM בתוכנית בוקר לצד ינון מגל ובתוכנית ערב לצד אריה אלדד, וכן מגיש לצידו של עמית סגל את פגוש את העיתונות של חברת החדשות בערוץ 12 וכותב באתר החדשות וואלה.

ראשית חייו 
כספית נולד בחולון, לרחל וליצחק כספית. רחל אמו הייתה נצר למשפחה ספרדית יוצאת בולגריה, ואביו יצחק (במקור: זילברמן) נולד בטבריה למשפחה אשכנזית מחסידות קרלין. יצחק היה חבר מרכז הליכוד וסגן יו"ר התאחדות הגמלאים. 

עם גיוסו לצה"ל בשנת 1979 שובץ בחיל השריון, שם עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים ושימש מפקד טנק מרכבה בגדוד 82 של חטיבה 7 עד שחרורו ב-1982. סיים לימודי תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת תל אביב. עבד כחוקר פרטי ועסק בחקירות כלכליות וחקירות ביטוח.

קריירה 
בשנת 1985 התקבל ל"מעריב" בהמלצת חברו לכיתה בתיכון אילון בחולון, עמנואל רוזן. תחילה עבד ככתב ספורט. בהמשך, שימש כתב מוניציפלי, כתב לענייני משטרה, ובמשך ארבע שנים היה שליח "מעריב" בניו יורק. כשחזר לישראל הפך לכתב המדיני של העיתון. בנובמבר 2012, כחלק מתהליך רכישת "מעריב" על ידי שלמה בן צבי, פוטר כספית מהעיתון, יחד עם עובדים נוספים.

זמן קצר לאחר פיטוריו נמנה, יחד עם אחדים ממפוטרי "מעריב", עם ראשוני השבועון החדש, "סופהשבוע". במאי 2014 לאחר רכישת עיתון "מעריב" ואיחודו עם "סופהשבוע" בידי קבוצת ג'רוזלם פוסט חזר לעבוד בעיתון החדש-ישן שעתה נקרא מעריב השבוע והוא אחד הפרשנים הבכירים בעיתון הכותב טורי דעה מספר פעמים בשבוע בקונטרס הראשי ובמוסף מעריב סופהשבוע.

בעבר שימש כנציג הציבור בהתאחדות לכדורגל ואף היה יו"ר ועדת חינוך והסברה מטעמה.

החל מ-2012 מגיש כספית תוכנית רדיו יומית בתחנת הרדיו "103FM". בתחילה הוא עשה זאת יחד עם עמנואל רוזן ובשנת 2013 עבר להגיש את התוכנית עם חברי הכנסת לשעבר אריה אלדד ורוני בר-און.

החל מ-2012 משמש פרשן באתר החדשות הערבי-אמריקאי אל-מוניטור.

כספית הוא מבקר חריף של ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, ואף כתב עליו שני ספרים (הראשון היה "נתניהו: הדרך אל הכוח" והשני היה "נתניהו: ביוגרפיה"). לדבריו: .

בינואר 2020 פורסם בעיתון "גלובס" שלאורך השנים כספית העביר למשטרה מידע בפרשיות משפטיות שונות הקשורות לנתניהו, בכלל זאת הקלטה של השופטת הילה גרסטל משוחחת איתו על דרך מינויו של אביחי מנדלבליט לתפקיד היועץ המשפטי לממשלה.

הישגים עיתונאיים בולטים
 חשיפת פגישותיו של האלוף אורן שחור עם שמעון פרס, עוד בהיותו בצבא.
 חשיפת חילופי מסרים בין ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו ונשיא סוריה חאפז אל-אסד.
 בנובמבר 2009 חשף כספית את העובדה שיושב ראש הוועדה לאיתור היועץ המשפטי לממשלה, השופט בדימוס תאודור אור, תמך במועמדותו של מנהל בתי המשפט משה גל, אף על פי שרעייתו של אור הועסקה על ידי גל בחוזה אישי ללא מכרז ומבלי שאור מסר עובדה זו ליתר חברי הוועדה.
 באוגוסט 2017 ניתן לבקשתו פסק דין המחייב את עיריית ירושלים לפרסם את תנאי העסקתה של שרה נתניהו בעירייה.
בינואר 2022 חשף כי בנימין נתניהו מנהל עם אביחי מנדלבליט מגעים להסדר טיעון במשפטו למרות טענותיו הציבוריות. בהמשך חשף ירון אברהם כי נתניהו פנה אל אהרן ברק בבקשה שיתמוך בקיום העסקה.

פרסומים שנויים במחלוקת
 בעקבות כתבה מאת כספית שפורסמה ב-21 ביולי 1995 ובה התקפה על התנועה לאיכות השלטון ואליעד שרגא העומד בראשה, נאלץ "מעריב" לפרסם התנצלות בולטת, שבה נאמר, בין השאר, "העובדות הפוגעות אין בהן אמת ונתפרסמו ללא בדיקה ראויה".
 בשנת 1999 פרסם כספית מידע המעיד על קבלת שוחד מיני על ידי שופט בית המשפט העליון תאודור אור, בעת שזה כיהן בתפקיד שופט בית המשפט השלום ("פרשת אוחנה"). בהמשך, המידע הופרך.
 ביוני 2009 הוציא דובר שגרירות ארצות הברית בישראל הכחשה לידיעה שפורסמה על ידי כספית, ובה הביא ציטוטים כביכול של הסנאטור לשעבר ג'ורג' מיטשל בגנות אופי יחסי ישראל וארצות הברית. הדובר כינה את ידיעתו של כספית "המצאה מוחלטת" ו"שערורייה" וציין כי הוא שותף לכעסו של מיטשל. בתגובה, פרסם בן כספית מאמר שכותרתו: "ג'ורג' מיטשל מכחיש – המציאות מוכיחה אחרת", ושם הציג מברק שנשלח מנציגות ישראלית גדולה בארצות הברית, שמאשר את גרסתו.
 בשנת 2010 הגיש יוני קורן, עוזרו של שר הביטחון, תביעת דיבה נגד כספית ו"מעריב". בפשרה נקבע ש"מעריב" יפרסם התנצלות במדורו של כספית ויתרום 10,000 ש"ח ל.
 בשנת 2010 הגישה רעיית ראש הממשלה, שרה נתניהו, תביעה בגין לשון הרע בשל פרסום כוזב בעיתון מעריב בו טען כספית כי נתניהו הייתה מעורבת בפיטורם של אנשי משק בבית ראש הממשלה, בהם אב שכול. באוקטובר 2017 הושג הסכם גישור בו נקבע כי על כספית לפרסם התנצלות וכי מעריב ישלם 50,000 ש"ח לכיסוי ההוצאות המשפטיות.
 בדצמבר 2018 הגיש ראש הממשלה, בנימין נתניהו, תביעת לשון הרע נגד כספית, על שפרסם שנתניהו היה מעורב בהחלטה לשיפור תנאי הפרישה של היועץ המשפטי לכנסת, איל ינון, כדי להשפיע על בת זוגו של ינון, עו"ד עמית מררי, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה. בתגובה כינה כספית את התביעה "תביעת השתקה או הפחדה, או גם וגם." התביעה הסתיימה במאי 2023 בפשרה לפיה כספית יפרסם הבהרה שלנתניהו לא הייתה כוונה לתת שוחד לינון או למררי.
 בדצמבר 2021 פרסם כספית טור ב"מעריב" שבו כתב בין היתר "שדמם של 45 נספי אסון מירון מרוח על ידיו" (של דרעי). אריה דרעי הגיש תביעת דיבה ובית המשפט חייב את כספית ב-28 באוגוסט 2023 לפצות את דרעי ב-40 אלף ש"ח בתוספת 20 אלף ש"ח הוצאות משפט.
 כספית פרסם שהשר דודי אמסלם הודח מגדוד המילואים שבו שירתו שניהם. אמסלם הכחיש זאת וטען שכספית שיקר, וכינה את כספית "נוכל" ו"רכלן". בעקבות זאת הגיש כספית תביעת דיבה נגד אמסלם.
 באוקטובר 2023 פרסם כספית ברשת החברתית X כי 200 עובדי שגרירות גרמניה עוזבים את הארץ בעקבות המלחמה מול עזה. הידיעה הוכחשה ע"י שגריר גרמניה בישראל סטפן סייברט ברשת החברתית X בתוספת הבהרה שמדובר בעזרה לתיירים גרמניים המעוניינים לעזוב את הארץ.

טלוויזיה 
בעברו, כספית הגיש מספר תוכניות טלוויזיה:
 "בן ורוזן", יומן חדשות בערוץ 10, עם עמנואל רוזן
 "רשת על הבוקר" בערוץ 2
 "בנעלי בית" בטלוויזיה החינוכית (תוכנית ראיונות אחד על אחד)
 "מבט בשניים" בטלוויזיה החינוכית, עם בילי מוסקונה לרמן (מגזין על ענייני נשים וגברים)
 "יומן" בערוץ 1 של רשות השידור, עם איילה חסון
 "עושים סדר" / "עושים סדר חדש" בטלוויזיה החינוכית (הגיש לסירוגין עם גל גבאי)
 "הקשר הישראלי", בטלוויזיה החינוכית וערוץ 2 (תוכניות על פרשיות עבר ושערוריות ציבוריות)
כיום, הוא מגיש את "פגוש את העיתונות" בערוץ 12 עם עמית סגל.

רדיו 
 ינון מגל ובן כספית ב-103FM
 בן כספית ואריה אלדד ב-103FM

חיים אישיים 
לכספית בן מנישואיו הראשונים ושתי בנות מנישואיו השניים. באוגוסט 2019 נפרד מאשתו הילה, לאחר 20 שנות נישואים.

מתגורר בהוד השרון.

ספריו 
 בן כספית, חנן קריסטל, אילן כפיר, ההתאבדות: מפלגה מוותרת על שלטון, תל אביב: אביבים, תשנ"ו 1996 (על הפסד מפלגת העבודה בבחירות 1996).
 השתתף בעריכת האלבום ישראל 50, שיצא לרגל שנת היובל של מדינת ישראל, יחד עם יהודה שיף, דני דור ואילן כפיר.
 בן כספית, אילן כפיר, נתניהו: הדרך אל הכוח, עורך: דני דור, תל אביב: אלפא תקשורת, 1997.
 בן כספית, אילן כפיר, ברק: חייל מספר 1, עורך: דני דור, תל אביב: אלפא תקשורת, תשנ"ח. (הופיע בתרגום לערבית)
 בן כספית, חמקן: הסיפור האמיתי על אהוד ברק, עורך: רמי רוטהולץ, אור יהודה: כנרת זמורה-ביתן, תשע"ג 2013.
 בן כספית, נתניהו - ביוגרפיה, עורך: איתי זיו, ידיעות ספרים, 2018.

קישורים חיצוניים 

 

 Ben Caspit בן כספית, בפייסבוק
 בן כספית, בטוויטר
 על בן כספית, באתר "חדשות מחלקה ראשונה"
 הטור של בן כספית במעריב, באתר מעריב און ליין
 הבלוג של בן כספית, באתר nrg
 הטור של בן כספית, בעברית ובאנגלית, באתר אל מוניטור
 עמוד תוכנית הרדיו של בן כספית ואריה אלדד, באתר 103fm
 עמוד תוכנית הרדיו של בן כספית וינון מגל, באתר 103fm
 
 
 
 
 The Post, בן כספית, הסיפור האמיתי: כל מה שסיפר שליט לחוקריו בצה"ל אחרי שחזר מהשבי, 25 במרץ 2013
 בן כספית, ארבעים שנה אחרי: איך נראה ליל מבצע "אביב נעורים" בעיניו של לוחם?, 13 באפריל 2013.
 
 
 Calev Ben-Dor, The Netanyahu Years: an interview with Ben Caspit, 24-1-2018
 
 
 שרה ליבוביץ-דר, ביבי ואני // הסיפורים שהובילו את בן כספית לכתיבת הספר הביוגרפי על בנימין נתניהו, באתר ליברל, 14 במרץ 2018
 רוני קובן, פגישה עם בן כספית, באתר כאן 11, מאי 2018

הערות שוליים

שדרני רדיו ישראלים
פובליציסטים ישראלים
סגל מעריב
סגל מעריב השבוע
סגל חברת החדשות
הערוץ הראשון: שדרנים ומנחים
הטלוויזיה החינוכית הישראלית - אישים
פרשנים פוליטיים ישראלים
סגל 103fm
סגל רשת
בוגרי תיכון אילון/חדש (חולון)
בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
ישראלים שנולדו ב-1960