בוצין הגליל

בּוּצִין הַגָּלִיל (שם מדעי: Verbascum galilaeum Boiss) הוא צמח עשבוני דו-שנתי, נושא פרחים צהובים ערוכים בתפרַחת גבוה דמוית חנוכייה ממשפחת הלועניתיים. מין זה תת-אנדמי מדרום טורקיה דרך סוריה ולבנון ועד צפון ישראל. בישראל הוא מין זה נדיר, על סף איום ומוגן.  מין זה מאופיין בשושנת גדולה של עלים חרוקים ומחולקים לאונות בלתי ברורות, בחמישה אבקנים מכוסים שערות ארגמניות ובפרחים גדולים וצהובים שממוקמים בניצב למישור הקרקע, כלומר הם בעלי עמדה אנכית ולא אופקית כשאר הצמחים בעלי פרחי גלגליים.

העלים של בוצין הגליל מבצבצים בראשית החורף עד שמגיעים לגודלם המרבי ויוצרים מראה שושני. באביב עולה בין שושנת העלים גבעול הפריחה וגובהו עשוי להגיע בין מטר לשני מטרים. הצמח מתמלא בפרחים צהובים בעונת פריחתו. קוטר כל אחד מהפרחים הוא ארבעה סנטימטרים.

מאפיינים 

בוצין הגליל הוא עשבוני דו-שנתי זקוף, מתנשא לגובה 130 ס"מ עד 200 ס"מ, גונו ירוק-כהה, מכוסה בשערות כוכביות מועטות.

הגבעולים עגולים, עבים ומכוסים שיער קורי נשיר (דמוי קורי עכביש). הגבעול המרכזי זקוף, עבה, ומסתעף בחלקו העליון לתפרחת דמוית מנורה. 

העלים מסורגים על הגבעול וחלקם ערוכים בשוֹשֶנֶת (rosette). בשושנת העלים צמודים על פי רוב אל פני האדמה ומרוכזים בצורה מעגלית ולוליינית מסביב לבסיס גבעול זקוף. 

השושנת גדולה, אורך עליה עד 65 ס"מ, ללא לוואים וללא פטוטרות (לבוצין קיסריון יש לעלה פטוטרת ברורה, אמנם קצרה).

עלי השושנת מוארכים-אזמלניים, ענקיים, אורכם 35 עד 65 ס"מ רוחבם 10 עד 25 ס"מ. שפת העלה חרוקה ומחולקת לאונות בלתי ברורות.

עלי הגבעול מסורגים, פשוטים, משוננים וירוקים. עלי הגבעול יושבים ואינם סורחים. בסיס העלה מעוגל וקודקודו חד יותר כלפי מעלה.

התפרחת שיבולת, גדולה, מתפצלת כמנורה בחלקה העליון. 

הפרחים בקבוצות בנות 2 עד 7 בחיק חפים לאורך גבעולי התפרחת. קבוצות הפרחים מרוחקים זו מזו (בשונה מתפרחת של בוצין קיסריון איננה מסתעפת כמעט, וגם דורי הפרחים צמודים זה לזה).

הפרחים דו-מיניים, ובלתי נכונים (כמעט סימטריים), בעלי עטיף כפול. הם בעלי שחלה עילית, מאוחי עלי כותרת ועלי גביע. הפרחים צהובים ומרכזם ארגמני, ענקיים. הפרחים ממוקמים בניצב למישור הקרקע, כלומר הם בעלי עמדה אנכית ולא אופקית כשאר הצמחים בעלי פרחי גלגליים.

הגביע מחולק ל-5 אונות עד שני שלישים של אורכו והוא משתייר גם בזמן הבשלת הפרי. אורכו 8 עד 12 בזמן הפריחה ובזמן הבשלת הפרי אורכו מגיע ל-12 מ"מ. הגביע חסר שערות בלוטיות. הוא הגביע משתייר גם בזמן הבשלת הפרי[6].

הכותרת גלגלית, כמעט סימטרית, בעלת 5 עלים וקוטרה 10 עד 15 מ"מ קצת יותר. חמשת עלי הכותרת פרושים לרווחה על מישור אחד ומאוחים בבסיסם, לכדי צינור כותרת קצר מאוד. עלי הכותרת (האונות) אליפיסיות, חופות במקצת זו לזו. בלתי שווים במקצת. הפרח אינו בעל סימטריה רב-צדדית (מעגלית), אלא בעל סימטריה דו-צדדית בגלל שעלה הכותרת התחתון קטן יותר משאר עלה הכותרת.

הכותרת בעלת 5 עלים, ענקית וקוטרה 40 עד 55 מ"מ. חמשת עלי הכותרת פרושים לרווחה על מישור אחד ומאוחים בבסיסם, לכדי צינור כותרת קצר מאוד. עלי הכותרת (האונות) אליפיסיות, חופות במקצת זו לזו. בלתי שווים במקצת. הפרח אינו בעל סימטריה רב-צדדית (מעגלית), אלא בעל סימטריה דו-צדדית בגלל שעלה הכותרת התחתון קטן יותר משאר עלה הכותרת.

הכותרת שעירה מבחוץ, לועה סגול. בבסיס הכותרת מצוירים פסים סגולים, ועל העורק המרכזי יש בבסיס הכותרת גם שערות סגולות.

האבקנים 5, הזירים קבועים על הכותרת, במרכזה, לסירוגין עם אונות הכותרת הזירים מכוסים שערות ארגמניות האבקנים 5, הזירים מכוסים לכל אורכן שערות ארגמניות.

בפרח עמוד עלי יחיד וצלקת דמוית גולה רחבה. הפרח חסר צוף ומציע למאביקים רק אבקה.

השחלה עילית בעלת שני עלי שחלה, שתי מגורות ושיליה זוויתית. עמוד השחלה אחד, והצלקת בראשו דמוית גולה. הפרח חסר צוף, מציע רק אבקה

הפרי הוא הלקט דמוי ביצה מוארכת, רב-זרעים. אורך הפרי 6 עד 7 מ"מ. ההלקט, שבראשו נישא עמוד שחלה, עטוף בגביע משתייר וקצר ממנו. והוא נפתח בראשו על ידי 2 קשוות באופן לא סימטרי.

הזרעים מרובים, קטנים, שחורים ומקומטים (בעלי גומות).

העלווה מצויה מסוף אוקטובר ועד סוף יוני. הפריחה מאמצע מרץ ועד תחילת אוגוסט ועיקרה במחצית השנייה של אפריל ובמשך מאי. פרי ירוק מתחילת אפריל, ופרי מפיץ זרעים מאמצע יולי ועד אמצע נובמבר.

בית גידול ותפוצה 
בוצין הגליל גדל בבתי-גידול טבעיים בלבד. בשוליים הלחים של מקווי מים, ושקעים לחים המוצפים בחורף ומעונות לחים נמוכים לאורך ערוצים תעלות וכבישים, לרוב באדמה כבדה.

התפוצה העולמית משתרעת מדרום טורקיה דרך סוריה ולבנון עד צפון ישראל.

בוצין הגליל מוגבל בתפוצתו לצפון הארץ הוא נדיר מאוד בגולן, בקעת חולה, בגליל העליון, בעמק ירדן עליון, בבקעת כנרות בעמק עכו וברמת מנשה . רק בעמק יזרעאל  ובמיוחד בגליל התחתון (למשל, בשמורת נחל יפתחאל - יער אלונים ומעיינות בגליל התחתון) הוא נמצא במספר אתרים רב ( 8 ו-12 בהתאמה), ובכל אתר נרשמו פרטים אחדים ועד עשרות פרטים.

בוצין הגליל קרוב דווקא למיני בוצין ערבתיים בטורקיה, מינים שאינם גדלים במקווי מים.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

צמחים שתוארו ב-1853
טקסונים שתוארו בידי פייר אדמון בואסייה
לועניתיים
ארץ ישראל: לועניתיים
צמחי בר בסכנת הכחדה בישראל
פרחים צהובים בארץ ישראל