ממלכת פרס

ממלכת פָּרַס היא ישות תרבותית עתיקת יומין, ששורשיה נטועים בעת העתיקה ובגלגולה המודרני היא מוכרת בשם איראן. במהלך הדורות ידע אזור זה כובשים רבים ותרבויות רבות התחלפו בו זו אחר זו. הכובשים השונים של אזור פרס נחשבים כחלק מהיסטוריית תרבותם בעיקר בשל העובדה שרבים מהם דיברו בשפה הפרסית.

הממלכה האחמנית 

ממלכת פרס האחמנית הייתה ממלכה ששלטה בחלק גדול של אסיה במשך תקופה של כמאתיים שנה (550 לפנה"ס - 331 לפנה"ס). היא הייתה הגדולה בממלכות העולם העתיק עד תקופתה, ושלטה על עמים רבים השונים בדתם, שפתם ותרבותם. בספרות חז"ל נמנית האימפריה כאחת משלוש האימפריות ששלטו "בכיפה", כלומר בכל העולם המוכר.

השושלת נוסדה על ידי האחמניש, והגיעה לשיא כוחה בתקופת כורש השני, הידוע כ"כורש הגדול", ששחרר את פרס מידי ממלכת מדי ואף כבש את שטחי ממלכת מדי, שהייתה אחת מן הממלכות החזקות באזור באותה עת. לאחר מכן פלש כורש לאסיה הקטנה, וכבש את ממלכת לידיה ואת ערי המדינה היווניות השוכנות באזור. לאחר מכן, כבש כורש את בבל - בין הממלכות הגדולות ביותר באותה תקופה.

מלכי הממלכה האחמנית שמוזכרים בתנ"ך:
 כורש השני - פרסם את הכרזת כורש, בה נתן ליהודים הגולים לשוב לארצם ולבנות מחדש את בית המקדש.
 אחשוורוש במגילת אסתר - יש הסוברים שהכוונה לחשיארש הראשון, ויש הסוברים שזהו יורשו למלוכה ארתחשסתא הראשון.

לאחר תבוסת הממלכה האחמנית על ידי אלכסנדר הגדול וכיבושה על ידיו עברה השליטה ליוונים שפתחו את התקופה ההלניסטית באזור. לאחר כמה מלחמות התייצב השלטון באזור תחת בית סלאוקוס ששלט באימפריה הסלאוקית. לאחר מכן עברה השליטה לאימפריה הפרתית, עד 226 לספירה. לאחר תקופה זו שבה השליטה לבני המקום.

תחת שלטון הממלכה הסלאוקית 

הממלכה הסלאוקית הייתה מדינה הלניסטית שנוסדה בשנת 312 לפנה"ס על ידי סלאוקוס הראשון ונשלטה על ידי בית סלאוקוס. בשיא כוחה חלשה על מסופוטמיה, אסיה הקטנה, סוריה, ארץ ישראל, והמישור האיראני עד לנהר האינדוס ולזמן קצר אף בתראקיה. הייתה זו המדינה הגדולה ביותר בעולם ההלניסטי.

האימפריה הפרתית 

האימפריה הפרתית הייתה המעצמה השלטת באזור שבו שוכנת כיום איראן, מסוף המאה ה-3 לפנה"ס. בהדרגה השתלטה על מסופוטמיה (עיראק של ימינו) בין 190 לפנה"ס ל-224 לספירה, והפכה לאויבתה המרה של האימפריה הרומית, בכך שהגבילה את השתלטותה מזרחה אל מעבר לקפדוקיה (היא מרכז טורקיה של ימינו).

האימפריה הפרתית הייתה אחת מהאימפריות העמידות ביותר של המזרח הקרוב. היא שלטה בכל השטח הקרוי כיום איראן, עיראק וארמניה, וכן בחלקים מטורקיה, גאורגיה, אזרבייג'ן, טורקמניסטן, אפגניסטן וטג'יקיסטן, ולתקופות קצרות בשטחים המהווים כיום חלקים מפקיסטן, סוריה, לבנון ואף ארץ ישראל. סופה של אימפריה זו בא בשנת 224 לספירה, כאשר מלכה האחרון ארטבן הרביעי  הובס על ידי אחד מן הווסאלים שלו, ונוצרה האימפריה הסאסאנית.

האימפריה הסאסאנית 

האימפריה הסאסאנית (ساسانیان, 226–651) הייתה האימפריה הפרסית הקדם-אסלאמית האחרונה.

תחת שלטון האימפריה המוסלמית 

במאה ה-7 נכבשה האימפריה הסאסאנית על ידי המוסלמים מחצי האי-ערב ורוב תושביה קיבלו עליהם את דת האסלאם. אף על פי שהיו מוסלמים, שמרו הפרסים על עצמאות לאורך מרבית תקופת ח'ליפות אומיה ועבאס.

דוגמה לעצמאות זו באה בדמותה של השושלת הסמאנית שנאבקה ממושכות בשושלת העבאסית. וכך קרה שבמאה ה-9 איסמעיל סמאני, אציל פרסי שהתאסלם, השיג מהח'ליף הסכמה לשליטתו באזור. השושלת הסאמאנית היא למעשה שושלת פרסית מוסלמית שנקראה על שם סמאני הנ"ל. נכדיו סייעו לח'ליף אל מאמון ומונו למושלים בח'וראסאן. בשנת 874 הוכרו הסאמאנים כשליטי טרנסאוקסאניה (אזור בוכרה באוזבקיסטן של היום). הם כוננו ממלכה תקיפה ובוכרה נהייתה לבירתם. בימי האמיר איסמעיל הראשון ששלט בבוכרה (907-892) נקרעה טרנסאוקסאניה מעל ח'וראסאן ונעשתה ממלכה חזקה, שנתפשטה מן הערבה בצפון ועד המפרץ הפרסי בדרום, בואכה בגדד במערב. הוא היה שליט מוכשר ונמרץ. בנו אחמד (907–913) ונכדו נאצר (913–943) היו אף הם שליטים מעולים (בימי נאצר בן אחמד השתרעה ממלכת הסאמאנים כמעט על כל פני איראן). בזמנם פרחה הארץ. ממלכת הסאמאנים שגשגה, כנראה, בגלל קשרי מסחר הדוקים עם אירופה. השושלת הסאמאנית השיבה את זוהר התרבות הפרסית לאזור - הפעם עם ניחוח איסלמי. ב-999 כבשו הטורקים (גזנווים) את טרנסאוקסניה וחיסלו את מלכות הסמאנים. ואולם כיבוש זה הוחלף במהרה על ידי הסלג'וקים שגם כן היו ממוצא טורקי.
בתחילת המאה ה-11 נכבשה הח'ליפות העבאסית על ידי השושלת הסלג'וקית. במאה ה-12 נשלטה פרס בידי האימפריה הח'ווארזמית.

במאה ה-13 נכבשה פרס מידי הח'ווארזמים ועברה לשליטת האימפריה המונגולית במסגרת כיבושי שטחים שביצעה בקרב ארצות האסלאם.

תחת שלטון האימפריה המונגולית 

בשנת 1219 החלה האימפריה המונגולית ובראשה ג'ינגיס חאן בכיבוש שטחי ממלכת פרס. במלחמת הכיבוש השתתף גם נכדו, גויוק חאן. לאחר מות ג'ינגיס חאן חולקה האימפריה המונגולית בין ארבעת ילדיו, התפרקה וירדה מגדולתה. השושלת המונגולית ששלטה בפרס נקראה השושלת האילח'אנית וקבעה את בירתה, תחילה במרגה אחר כך בתבריז ולבסוף בסולטנייה. תחילה היו השליטים המונגולים שמאניסטים ובודהיסטים אחר כך התאסלמו, מרבית שליטיהן האחרונים היו סונים מלבד הח'אן אולג'יתו חודבנדה שהיה שיעי.

פרס התגלגלה בין כמה שושלות טורקיות, שהאחרונה בהן הייתה אק קויונלו. בשנת 1500 נכבשה פרס על ידי האימפריה הספווית.

תחיית האימפריות והשושלות המוסלמיות בפרס 
כיבוש פרס והעברתה לידי האימפריה הספווית בשנת 1500 סימל את החזרה והתחייה של השליטה האסלאמית בפרס. על פרס שלטו 3 אימפריות/שושלות מוסלמיות שיעיות עיקריות: האימפריה הספווית (משנת 1500 עד 1722), השושלת הקאג'ארית (משנת 1722 עד 1925) ושושלת פהלווי (משנת 1925 עד 1979). בין היתר החלו ארצות אירופאיות: פורטוגל, בריטניה, האימפריה הרוסית וצרפת לייסד היאחזויות קולוניאליות באזור. כתוצאה מכך איבדה פרס את שלטונה על רבים ממחוזותיה בחוזים עם האימפריה הרוסית – הסכם טורקמנצ'אי, הסכם גוליסטן ואחרים.

ראו גם
 היסטוריה של איראן
 איראן המודרנית
 יהדות איראן

קישורים חיצוניים
 
  פרק 01 – דברי הימים: מלך פרסי זה מקצוע מסוכן – חלק א' בפודקאסט דברי הימים בהגשת אילן אבקסיס
  פרק 02 – דברי הימים: מלך פרסי זה מקצוע מסוכן – חלק ב' בפודקאסט דברי הימים בהגשת אילן אבקסיס

הערות שוליים

עמים הנזכרים בתנ"ך
כורש הגדול
מדינות לשעבר במזרח התיכון