תבנין

תִּבְּנִין (בערבית: تبنين) היא עיירה (בת כעשרת אלפים תושבים) השוכנת במרכז רמת תבנין שבגליל העליון הלבנוני, כ־25 קילומטר ממזרח לצור ומשתרעת על מספר הרים שגובהם נע בין 700 ל־800. מוניציפלית תבנין משויכת לנפת בינת ג'בייל במחוז א-נבטיה. במרכז היישוב נמצאת מצודה צלבנית, ממנה נשקף נוף למרחק רב.

היסטוריה
תבנין מוזכרת כבר בשנת 1850 לפנה"ס ברשימות הכיבוש של אחד מפרעוני מצרים העתיקה ומאוחר יותר נזכרת בספר יהושע. בשנת 680 לפנה"ס הותקפה העיר ונהרסה על ידי האשורים.

בתקופת המשנה ותקופת התלמוד (בעיקר התלמוד הירושלמי) היה קיים במה שהוא דרום לבנון של ימינו יישוב בעל אוכלוסייה יהודית בשם "תפניס" שהיה חלק מגבולה הצפוני של פרובינציית יהודה בערוב ימיה, המקום הזה מזוהה על פי המסורת עם תבנין.

במרכז העיירה נבנתה מצודה צלבנית על ידי מושל טבריה הצלבנית בשנת 1105, לאחר קרב קרני חיטין ב־1187 נכבשה המצודה על ידי צלאח א-דין אולם הצרפתים כבשו אותה שנית ב־1229, לבסוף נכבשה המצודה על ידי הממלוכים ב־1266.

במהלך מלחמת האזרחים בלבנון לא נפגע כמעט המקום בשל העובדה כי חלק מתושביו הם נוצרים וחלק הם מוסלמים, במקביל לא הורשו אנשי אש"ף להתקרב ליישוב בשל החשש מהטרדות של צד"ל. עם יסוד יוניפי"ל בשנת 1978 הפך היישוב לבסיסו של הכוח האירי, דבר המספק תעסוקה לתושבי האזור.

במלחמת מלחמת לבנון השנייה היה בית החולים במקום מרכז לפליטים ובעקבותיה חזר צבא לבנון למקום בפעם הראשונה מאז תחילת מלחמת האזרחים.

קישורים חיצוניים

 

הגליל
לבנון: ערים
יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
יישובים שהוקמו ב-1850