ארתור בראון (מוזיקאי)

ארתור בראון (באנגלית: Arthur Brown; נולד ב-24 ביוני 1942 בשם ארתור וילטון - Arthur Wilton) הוא זמר רוק אנד רול אנגלי הידוע בעיקר בזכות סגנונו הצעקני והתיאטרלי ובזכות להיטו "Fire" משנת 1968. בין היתר, הייתה לו השפעה ניכרת על הזמר אליס קופר ועל הלהקה קיס.

ביוגרפיה
בראון למד באוניברסיטת לונדון ובאוניברסיטת רדינג לימודי פילוסופיה ומשפטים, אך נמשך לקריירה במוזיקה. במשך זמן מה היה חבר בלהקת הרית'ם אנד בלוז/סול/סקא הלונדונית "The Ramong Sound". מאוחר יותר אוחדה הלהקה ללהקת הסול "The Foundations", אבל טרם דרך כוכבה ובזמן שרק השיגה חוזה תקליטים ראשון, אצל חברת Pye Records, עזב בראון את הלהקה והקים להקה משלו - The Crazy World of Arthur Brown.

בראון צבר מוניטין תוך זמן קצר, בזכות הופעותיו המשונות ומעוררות-הבעתה לעיתים, שכללו שימוש בקסדת מתכת בוערת, שלווה מפעם לפעם בתקלות וליבויי אש פתאומיים. לעיתים מופעים אלו כללו גם התנהלות בעירום על הבמה. האש הייתה אלמנט מרכזי בהופעותיו, ובראון ניסה ליצור את התחושה כי כל העת הוא על סף העלאת הבמה בלהבות.

ב-1968 יצא לאור אלבום הבכורה שלו,  The Crazy World of Arthur Brown, בהפקת קיט למברט ובהפקה מוזיקלית של פיט טאונסנד מלהקת המי, והפך ללהיט ברחבי העולם. בין היתר כלל האלבום את להיט-הענק "Fire" וחידוש מקברי לקלאסיקה "I Put a Spell on You" של סקרימינג ג'יי הוקינס.

להקתו כללה נגן באורגן האמונד (וינסנט קריין), מתופף (דראצ'ן ת'יקר) ונגן בס (ניק גרינווד). במהלך מסע הופעות בארצות הברית עזב ת'יקר והוחלף בקרל פאלמר. זמן קצר לאחר מכן התפרקה הלהקה, בשנת 1969. קריין ופאלמר הקימו את Atomic Rooster  וגרינווד עזב ללהקת Khan.

בשנות ה-70, לאחר התפרקות "דה קרייזי וורלד אוף ארתור בראון", הקים בראון את להקת Kingdom Come, שהוציאה שלושה אלבומים, וזכתה להצלחה מסוימת, אולם הוא לא הצליח מעולם לשחזר את הצלחתו עם השיר "Fire". הלהקה Kingdom Come שילבה רוק מתקדם עם אלמנטים תיאטרליים: צליבה מדוּמה בהופעות, תחפושות שלמות, איפור וכדומה.

בהמשך הקריירה שלו הוא הוציא מספר אלבומי סולו ובין היתר השתתף בתפקיד אורח בסרט טומי של להקת המי. בשנות ה-80 הוא עבר לגור באוסטין, בירת טקסס, ורכש תואר שני בייעוץ.

ב-1996 הוא חזר לגור באנגליה. ב-1997 הקליט שוב את להיטו "Fire" עם הלהקה הגרמנית Die Krupps. הוא יצא לאחר מכן למספר סיבובי הופעות ברחבי העולם, וב-2002 הצטרף למסע הופעות של רוברט פלנט, ובכך זכה לחשיפה תקשורתית מוגברת.

בסך הכול, הוציא בראון במהלך הקריירה 25 אלבומים.

דיסקוגרפיה חלקית
1966 - The Game is Over - פסקול
1968 – The Crazy World of Arthur Brown
1969 - Strangelands (יצא ב-1989)
1970 - Jam, עם Kingdom Come (יצא ב-1994)
1971 – Galactic Zoo Dossier, & Kingdom Come
1973 – Kingdom Come, & Kingdom Come
1973 – Journey, & Kingdom Come
1974 - Tales of Mystery and Imagination, & Alan Parsons Project
1974 – Dance
1976 – Lost Ears
1976 – Chisholm in My Bosom
1979 - Dune with Klaus Schulze
1979 - Time Actor - Richard Wahnfried
1980 - Klaus Schulze Live, & קלאוס שולץ (Klaus Schulze)
1981 - The Intergalactic Touring Band
1979 – Faster Than the Speed of Light, & וינסנט קריין (Vincent Crane)
1980 - Brown Black And Blue
1980 – The Complete Tapes of Atoya, & קרייג לאון (Craig Leon)
1982 – Speaknotech
1982 – Requiem
1993 - Order From Chaos
2000 - Tantric Lover
2002 - Legboot - Arthur Brown on Tour
2003 - Vampire Suite
2003 - Fire - The Anthology
2007 - Voices of Love
& = עם

קישורים חיצוניים

 

מוזיקאי רוק
מוזיקאים בריטים
אנגלים שנולדו ב-1942