צ'אווין

צ'אווין (מספרדית: Chavín) הייתה תרבות דרום אמריקנית עתיקה, שהתקיימה לחופי האוקיינוס השקט ומורדותיו המערביים של רכס הרי האנדים, בשטח הנמצא כיום במדינת פרו המודרנית.
בני הצ'אווין, שהתקיימו בין השנים 1,000 ל-300 לפני הספירה לערך, הניחו את היסודות התרבותיים למרבית התרבויות המאוחרות בהרי האנדים, בהן אימפריית האינקה.

היסטוריה
בני הצ'אווין שלטו בשיאם בהרי האנדים המערביים ולאורך חופי פרו (של ימינו) מהעיר נאסקה בדרום ועד לגבול עם אקוודור. 
העיר צ'אווין דה ואנטאר (Chavín de Huantar) הוקמה במרכז הרכס המרכזי שבהרי האנדים כמרכז דתי-פולחני וחיו בה כ-3,000 איש. נשמרו שרידים רבים מהעיר, הממוקמת כ-250 קילומטרים צפונית ללימה בירת פרו המודרנית. 

במרכז העיר התגלה מתחם גדול הבנוי בצורת אמפיתיאטרון, ושם כנראה התקיימו חלק מהטקסים הדתיים. מסביב למתחם נמצאו תעלות תת-קרקעיות שעל פי ההשערה שימשו ליצרת שאון גדול כשהמים שבהן התנגשו והתערבלו, בעת טקסים דתיים.

תרבות
בני הצ'אווין התפרנסו מקדרות, אריגה ואף בניית כלים ועבודות ממתכות שונות. תחום המטלורגיה התפתח מאוד בתקופתם. תזונתם של בני הצ'אווין התבססה על חקלאות (בעיקר תירס, דלעת ושעועית) ועל ציד של אלפקות, למות וחזירי ים. 
בני הצ'אווין לא האמינו בכלי נשק, אך הודות לדתם המיוחדת והשפעתם התרבותית הרבה על העמים שסביב, לא סבלו מיריבות כלשהי בינם לבין מי מהעמים השכנים. לא מוכרת שום צורת כתב שבה השתמשו בני הצ'אווין.

דת
דתם של בני הצ'אווין הייתה מבוססת על ריבוי אלילים ועל שימוש בסמי הזיה, המופקים מפירותיו של קקטוס מסוג סן-פדרו. הטקסים של בני הצ'אווין בצ'אווין דה ואנטאר היו מוקד עלייה לרגל למאמינים רבים מהאזור.

היגואר היה חיה קדושה וחשובה בדתם והוא מוטיב החוזר על עצמו בממצאים שונים הקשורים בבני הצ'אווין. באתר הארכאולוגי צ'אווין דה ואנטאר נמצאו פסלים ותחריטים רבים של ראשים, חציו ראש יגואר וחציו השני ראש אדם.

ראו גם
 היסטוריה של פרו
 צ'אווין דה ואנטאר

לקריאה נוספת
תרבויות קדומות ביבשת אמריקה, מאת נחום מגד, הוצאת משרד הביטחון, 2006

קישורים חיצוניים

 
 

הרי האנדים
אינדיאנים
אמריקה הדרומית: תרבויות ארכאולוגיות