מריופול

מריופול (באוקראינית: Маріуполь; ברוסית: Мариуполь ביוונית: Μαριούπολη) היא עיר באוקראינה, אחת הערים המרכזיות במחוז דונצק והיא משמשת כמרכזו הבלתי רשמי של אזור צפון אגן ים אזוב (הים האזובי). אוכלוסיית העיר מנתה כ-480,000 תושבים בדצמבר 2021. זו אחת ממרכזי ייצור המכונות והמתכות החשובים באוקראינה ובה גם נמל ים גדול. זו אחת מעשר הערים הגדולות באוקראינה ונחשבת למרכז חשוב של תעשייה וכלכלה. העיר ניזוקה קשות במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה. נכון לאפריל 2023, לאחר תחילת המלחמה, האוכלוסייה של מריופול עומדת על פחות מ-100,000.

היסטוריה

העיר נוסדה בשנת 1778 בשם פבלובסק (Павловск), בשפך נהר קלמיוס (Кальмиус) לים אזוב, במקום בו היה יישוב ארעי. על פי הוראתה של הקיסרית יקטרינה הגדולה, יושבו העיר והאזור בשנת 1779 על ידי היוונים, אשר הועברו מחצי האי קרים, ושמה של העיר הוסב למריופול.

בין השנים 1948–1989 העיר נקראה ז'דאנוב (Жданов) על־שם אנדריי ז'דאנוב, אשר נולד בה.

מריופול היא עיר תעשייתית חשובה (בייחוד בשל תעשייה כבדה מפותחת: ייצור מתכות, מכונות, כימיה וכדומה), עיר נמל על ים אזוב, מרכז תרבות (2 מוסדות להשכלה גבוהה, תיאטרון וכדומה) וספורט (כדורגל, כדורסל - ראו אזובמאש מריופול, ועוד).

מאז 2014 ניטשו בתחומי העיר מאבקי שליטה בין צבא אוקראינה וכוחות בדלנים פרו-רוסיים. באפריל 2014 עקב המשבר הפוליטי במדינה הייתה העיר תחת שליטת כוחות בדלנים שהכריזו על עצמאות מחוז דונצק והחלפתו ב"הרפובליקה העממית של דונצק". ב-13 ביוני כוחות צבא אוקראינה השתלטו על העיר והעיר הפכה למרכז המחוזי של מחוז דונצק. ב-24 בינואר 2015 ספגה העיר מתקפת טרור גדולה במיוחד כאשר בוצע ירי ארטילרי מהשטחים הנשלטים על ידי הבדלנים הפרו-רוסיים ושום גורם לא לקח אחריות על מתקפה זו. בתקיפה נפגע בניין מגורים כש-30 איש נהרגו, 93 איש נפצעו ומתוכם 75 אושפזו. במתקפה נהרסו עשרות מבני מגורים, בתי ספר, חנויות, גני ילדים ושני שווקים במרכז המסחרי של העיר.

העיר עברה שיקום בצל המלחמה. בדצמבר 2021 אושרה בעיר תוכנית פיתוח, שנכתבה בהשראת יעד הנופש בטומי שליד חוף הים השחור בגאורגיה. מטרת התוכנית — שיעדה היה 2030 — היא להפוך את מריופול ליעד תיירות.

העיר הותקפה על ידי רוסיה במהלך קרב מריופול (2022), ועשרות אלפים מתושביה נהרגו או ברחו מערבה לשאר שטחי אוקראינה ולמדינות השכנות. בחודש אפריל 2022, עברה העיר תחת שליטתה של הרפובליקה העממית של דונצק ובתאריך 20 במאי 2022, נכנעו הלוחמים האוקראינים האחרונים בעיר ונלקחו לשבי.

היישר לאחר הכיבוש הרוסי, החלו השלטונות החדשים בפעולות שיקום בקנה מידה גדול של העיר, בתוכן בניית עשרות מבני מגורים חדשים, בית חולים ובתי ספר. על פי המקורות הרוסיים הרוסיים, חיים כרגע בעיר כשלוש מאות אלף תושבים.

הקהילה היהודית ותקופת השואה 
יהודים התגוררו בעיר מאמצע המאה ה-19. בשנים הבאות נפתחו בעיר חמישה בתי כנסת המבנה של אחד מהם, בית הכנסת הכוראלי , שנחרב בעת מלחמת העולם השנייה ובתקופה הסובייטית שלאחר המלחמה, שרד בחורבנו עד שנות ה-90 של המאה ה-20, אז קרס הגג תחת שלג כבד. שרידי המבנה הועברו לרשות הקהילה היהודית ובשנת 2022 נבחנה במועצת העיר האפשרות להכריז עליו כאתר מורשת.

ב-20–22 באוקטובר 1905 בוצע פוגרום ביהודי העיר. 21 יהודים נרצחו בפוגרום ובתים וחנויות רבים נבזזו.

במלחמת העולם הראשונה אירחה העיר גולים יהודים רבים, בין היתר השתכנה בה גם ישיבת פוניבז' בראשות רבי יצחק יעקב רבינוביץ. מ-1916 ועד 1922 כיהן כרב העיר, הרב יצחק קוסובסקי.

בתקופה שבין שתי מלחמות העולם הפכה העיר למרכז תעשייתי ויהודים רבים הועסקו במוסדות שלטוניים ובתעשייה. בעיר פעל בית ספר ביידיש. ב-1939 מנו היהודים בעיר 10,444 נפש, כ-5% מאוכלוסיית העיר. ב-8 באוקטובר 1941 כבשו הגרמנים את העיר ותוך פחות מחודש רצחו, ביחד עם משתפי פעולה אוקראינים, את רוב יהודי העיר בשני מבצעי רצח בבורות ירי.

הוצאה להורג בוצעה על ידי זונדרקומנדו 10A, שהייתה חלק מ-Einsatzgruppe D. המנהיג היה אובר-שטורמבאנפיהרר
היינץ זֶטצן (בגרמנית:Heinz Seetzen)

העיר שוחררה על ידי הצבא האדום ב-10 בספטמבר 1943 (יום זה נחוג כיום בעיר).
בשנת 1991 הוצבה אנדרטה לזכר הקורבנות היהודים של מריופול.

בעשורים הראשונים של המאה ה-21 פעילה קהילה יהודית קטנה במריופול.

דמוגרפיה

הרכב אתני 
ב-2002, 48.7% מאוכלוסיית העיר היו אוקראינים, 44.4% רוסים, ו-4.3% יוונים. סקר מ-2017 הראה שאחוז האוכלוסייה האוקראינית בעיר גדל לכדי 59% מהתושבים, ואחוז הרוסים ירד ל-33%.

בעיר נמצאת האוכלוסייה הגדולה ביותר באוקראינה של יוונים פונטים, כאשר נכון ל-2002 היו בעיר עצמה 21,900 יוונים פונטים, ו-31,400 נוספים באזורים הכפריים סביב העיר, ובסך הכל האוכלוסייה הפונטית באזור מהווה כ-60% מזו שבכל אוקראינה.

שפות 
לפי מפקד האוכלוסין של 2001, שפת האם של 89.64% מתושבי העיר היא רוסית, ושל 9.92% היא אוקראינית.

הסקר הנ"ל מ-2017 הראה ש92% מדברים רוסית בביתם, 4% רוסית ואקראינית במידה שווה, ורק אחוז אחד מדברים אוקראינית בביתם.

שלטון וחלוקה מנהלית
מועצת העיר מורכבת מ-76 חברים וממנה את הרשויות העירוניות המבצעות. תקציב העיר עומד על כ-170 מיליון דולר (2011). בעיר 4 אזורים: ז'ובטנבי (מרכז העיר), פרימורסקי (חוף הים), איליצ'ובסקי (צפון העיר), אורדז'וניקידזבסקי (הגדה השמאלית של קלמיוס).

כלכלה
ענפי כלכלה עיקריים
תעשייה: כ-56 מפעלים - ייצור מתכות (תשלובת ע"ש איליץ', אזובסטאל), ייצור מכונות (אזובמאש, מנועים, ציוד חקלאי, אוניות), מזון ועוד; סך ערך הייצור התעשייתי - כ-7.4 מיליארד $ (2010).
בינוי - תעשייתי ומגורים. מדע: 2 אוניברסיטאות (כ-20 אלף סטודנטים), כ-10 מכוני מחקר.

התעשייה המפותחת, אשר חלקה הוקם ללא התחשבות בכיוון הרוחות, מהווה נטל אקולוגי כבד על אוכלוסיית העיר ומרחבי הים הסמוכים.

תחבורה
תחבורה בינעירונית: נמל תעופה בינלאומי (מוסקבה, קייב, אתונה), רכבות (2 תחנות בתחומי העיר - תחנת מוצא מריופול ותחנה סרטנה; רכבות יומיות למוסקבה, קייב וחרקוב, בתדירות נמוכה יותר - ליעדים נוספים), רכבות חשמליות פרבריות, אוטובוסים.

תחבורה עירונית: כ-80 קווי אוטובוס, 12 קווי טרוליבוס, 11 קווי חשמלית, מוניות.

ראו גם
 קרב מריופול
אזובמאש מריופול

קישורים חיצוניים

 

 אתר הקהילה היהודית במריופול 
 
 ביקור במריופול, מעוז של עוינות והתנגדות לממשלה בקייב
 בעיר האוקראינית הזאת אהדו את פוטין. הכלכלה שנהרסה שינתה את כיוון הרוח

הערות שוליים

בורות ירי בשואה
אוקראינה: ערי נמל
אוקראינה: ערי חוף
מחוז דונצק: ערים
יישובים שהוקמו ב-1778