סטיבן סיגל

סטיבן פרדריק סיגל (באנגלית: Steven Frederic Seagal; נולד ב-10 באפריל 1952) הוא אמן לחימה, שחקן, מפיק, תסריטאי ובמאי קולנוע אמריקאי ממוצא יהודי. שייך לדור גיבורי הפעולה בקולנוע שהופיעו ברבים מלהיטי המסך של סוף שנות ה-80 ושנות ה-90. פעיל למען איכות הסביבה ומשמש מספר חודשים בשנה כסגן שריף בקהילת מחוז ג'פרסון שבמדינת לואיזיאנה.

ביוגרפיה 
סיגל נולד בלאנסינג, מישיגן שבארצות הברית. אביו, סמואל סיגל (1928–1991), מורה למתמטיקה בתיכון, היה יהודי ממוצא רוסי. אמו פטרישיה (1930–2003), טכנאית רפואית בחדר מיון, הייתה נוצרייה ממוצא אנגלי, גרמני והולנדי. בגיל 5 המשפחה עברה עמו לקליפורניה, ובגיל 7 החל ללמוד קראטה בשיטת שיטוריו ואייקידו, וזכה לחגורות באייקידו, קראטה, ג'ודו וקנדו בשנות נעוריו המאוחרות. את לימודי התיכון סיים בבית ספר בואנה פארק בפולרטון, קליפורניה.

לאחר שסיים את לימודיו בקולג', עבר להתגורר ביפן. הוא החל את הקריירה שלו כמדריך אייקידו באוסקה שביפן, ולימד שם מספר אמנויות לחימה, בהן קראטה ואייקידו. הוא היה האמריקאי הראשון שאינו יפני שהפעיל דוג'ו (מרכז ללימודי אמנויות לחימה) באוסקה. גובהו 1.93 מ', הוא בעל חגורה שחורה דאן 8 באייקידו. לאחר תקופה של כ-15 שנה ביפן חזר לארצות הברית ועבד כשומר ראש. לאחר מכן עבר ללוס אנג'לס.

בקולנוע 
בשנת 1988 בעזרתו ובעידודו של סוכן שאצלו עבד סיגל, הופיע לראשונה בקולנוע במותחן פעולה בשם "ניקו" שבוים על ידי אנדרו דייוויס. למרות תקציבו הדל, הסרט נחשב להצלחה קופתית מרשימה שהפכה את סיגל לכוכב. מאז הוא המשיך לככב בסרטי פעולה מצליחים כגון "חשבון פתוח" (1990), "סימן קטלני" (1990), "סוגר חשבון" (1991) ובמה שנחשב לשיא הצלחתו "מצור ימי" (1992) לצדו של טומי לי ג'ונס וגארי ביוסי, וגם השיתוף שני של סיגל עם הבמאי אנדרו דייוויס. "מצור ימי" הפך לשובר בקופות ופרץ את סיגל למיינסטרים לצדם של ארנולד שוורצנגר, סילבסטר סטאלון וז'אן-קלוד ואן דאם.

ב-1994 לאחר הצלחה מרשימה, סיגל ניצל את המומנטום בסרטו הראשון שהוא מככב וגם מביים בשם "על קרקע בוערת", סרט פעולה שמתמקד על איכות הסביבה, אולם הסרט נכשל מבחינה קופתית וקיבל ביקורת נוקבת מאוד שאף הביאה לו את פרס ראזי המשפיל. שנה לאחר מכן שב לגלם את דמותו המפורסמת בסרט המשך למצור ימי בשם "תחת מצור 2: הצד האפל" שיצא ב-1995. הסרט קבל ביקורת מעורבת, אבל הכנסותיו היו מאכזבות בניגוד לקודמו. ב-1996 שיחק תפקיד משנה לצד קורט ראסל בסרט מתח "החלטה גורלית" שנחשב להצלחה קופתית.

החל מסוף 1996 הקריירה הקולנועית של סיגל החלה לדעוך, לאחר שסרטים כמו "מרדף הצללים" (1996) ו"עיר במצור" (1997) נכשלו ברצף, ועם סיום החוזה בין סיגל להאחים וורנר מאז 1988. ב-1998 סיגל כיכב בסרטו הראשון שיוצא ישירות לווידאו "הפטריוט", סרטו השלישי שמתמקד באיכות הסביבה. ב-2001 שלוש שנים מאז סרטו האחרון שיצא לקולנוע סיגל שב למסך הגדול עם סרט הפעולה "בשם החוק" לצד הראפר DMX. הסרט הפך ללהיט לא צפוי בקופות ונחשב לקאמבק הגדול של סיגל. למרות זאת הוא לא הצליח לחזור על ההצלחה עם הסרט "חצי מת" (2002) שנכשל ואף לא כיסה את תקציבו. באותה תקופה שיחק סיגל תפקיד משנה בסרט "אומנות החבלה" לצדם של טום סייזמור ודניס הופר, שיצא ישירות ל-DVD. מאז עבר סיגל כמעט קבוע לככב בסרטי פעולה שיוצאים ישירות ל-DVD, רובם צולמו בתקציב נמוך ברחבי אירופה ואסיה. ב-2010 אחרי כמעט עשור, חזר לקולנוע בסרטו של רוברט רודריגז "מצ'טה" לצד דני טרחו, ג'סיקה אלבה ורוברט דה נירו.

ב-2010 הציע השחקן סילבסטר סטאלון לסיגל להשתתף בסרט הפעולה "בלתי נשכחים", שנועד להחזיר את כוכבי סרטי האקשן של הדור קודם, אך הוא סירב בשל בעיות יחסים עם מפיק הסרט אבי לרנר, שעבד עם סיגל בסרטיו הקודמים.

בתחילת 2016 הוענקה לו אזרחות סרבית לאחר מספר ביקורים במדינה. בסוף 2016 הושלמה בקשתו גם לאזרחות רוסית.

אחר 
פרט לקולנוע פעיל סיגל בתחומים נוספים. הוא זמר, מוזיקאי וגיטריסט, וכן ייסד חברה בשם "מפעלי סטיבן סיגל", המשווקת משקה אנרגיה הקרוי על שמו, ובכוונתה לשווק מוצרים נוספים מסוג זה. ב-20 שנה האחרונות משרת סטיבן סיגל גם כסגן שריף בעיירה קטנה במחוז ג'פרסון שבמדינת לואיזיאנה, ארצות הברית. במהלך 2009 הצטלם סיגל לתוכנית ריאליטי הנקראת "סטיבן סיגל: איש חוק" המתעדת את פעילות השיטור בה עוסק סיגל.

בשנת 2016 הפך לאזרח רוסי ובמאי 2021 קיבל כרטיס חבר במפלגת רוסיה הוגנת – למען האמת. בשנת 2023 מונה ע"י פוטין לתפקיד שר ההגנה.

חיים אישיים 
סיגל נישא ארבע פעמים ואב לשבעה ילדים. אשתו השנייה הייתה קלי לה ברוק. הזוג נישא בשנת 1987, נולדו להם שלושה ילדים, ובשנת 1996 הם התגרשו.

הוא פעיל בתחומי איכות הסביבה וזכויות בעלי חיים. כמו כן, הוא פעיל למען חירותה של טיבט, ותומך בדאלאי לאמה. סיגל מתעניין בעניינים שברוח, ואמר כי הבודהיזם מהווה חלק חשוב בחייו. הוא הוכר בידי הלאמה פנור רינפוצ'ה, כטולקו, גלגול נשמות של נזיר בודהיסטי שנדר את נדר הבודהיסטאווה, להביא את כל בני האדם לנירוואנה כל עוד נמשך מחזור הסמסרה של המוות והלידה מחדש.

במרץ 2022, במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה, ביקר סיגל במוסקבה וחגג את מסיבת יום הולדתו ה-70, בהשתתפות אנשים רבים הקשורים לוולדימיר פוטין, כולל כמה שהושפעו מעיצומים בין-לאומיים בסכסוך האוקראיני-רוסי. מסיבה זו זכתה לביקורת לאור החרם הבינלאומי הגובר על רוסיה. באוגוסט של אותה שנה הוא ביקר באולניבקה במחוז דונצק, המקום שבו בוצע הטבח בכלא אולניבקה, ונפגש שם עם מנהיג הרפובליקה העממית של דונצק, דניס פושילין, שטען שסיגל מצלם סרט תיעודי על המלחמה בדונבאס. סיגל נפגש גם עם לאוניד סלוצקי.

פילמוגרפיה 

 1988 - ניקו ("מעל החוק") (Above the Law)
 1990 - חשבון פתוח (Hard to Kill)
 1990 - סימן קטלני (Marked for Death)
 1991 - סוגר חשבון (Out for Justice)
 1992 - מצור ימי (Under Siege)
 1994 - על קרקע בוערת (On Deadly Ground)
 1995 - תחת מצור 2: הצד האפל (Under Siege 2: Dark Territory)
 1996 - החלטה גורלית (Executive Decision)
 1996 - מרדף הצללים (The Glimmer Man)
 1997 - עיר הצללים (Fire Down Below)
 1998 - הפטריוט (The Patriot)
 2001 - בשם החוק (Exit Wounds)
 2001 - אומנות החבלה (Ticker)
 2002 - חצי מת (Half Past Dead)
 2003 - הזר (The Foreigner)
 2003 - ללא גבולות (Out for a Kill)
 2003 - שביל הגיהנום (Belly of the Beast)
 2004 - לא משאיר סימן (Out of Reach)
 2004 - קלמנטיין (Clementine)
 2005 - אל תוך השמש העולה (Into the Sun)
 2005 - משימה בשטח האויב (Submerged)
 2005 - היום אתה מת (Today you Die)
 2005 - זריחה שחורה (Black Dawn)
 2006 - שכיר חרב למען הצדק (Mercenary for Justice)
 2006 - איש הצללים (Shadow Man)
 2006 - כוח תקיפה (Attack Force)
 2007 - טיסת הזעם (Flight of Fury)
 2007 - צדק עירוני (Urban Justice)
 2008 - מכת אקדח (Pistol Whipped)
 2008 - חדשות מטוגנות (The Onion Movie)
 2008 - להרוג בחסות החוק (Kill Switch)
 2009 - נגד החשיכה (Against the Dark)
 2009 - נחוש להרוג (Driven to Kill)
 2009 - השומר (The Keeper)
 2009 - סטיבן סיגל: איש החוק (סדרת טלוויזיה) (Steven Seagal: Lawman)
 2010 - איש מסוכן (A Dangerous Man)
 2010 - מצ'טה (Machete)
 2010 - כבוד ונקמה (Born the Raise Hell)
2011 - צדק אמיתי (סדרת טלוויזיה, 2011-2012) (True Justice)
 2012 - הרשעה מקסימלית (Maximum Conviction)
 2013 - כוח ההוצאה להורג (Force of Execution)
 2014 - המתנקש (A Good Man)
 2014 - מכה בבטן הרכה (Gutshot Straight)
 2015 - מחילה (Absolution)
 2016 - צלף: מבצע מיוחד (Sniper: Special Ops)
 2016 - קוד של כבוד (Code of Honor)
 2016 - הקשר האסייתי (The Asian Connection)
 2016 - קצה האקדח (End of a Gun)
 2016 - חוזה חיסול (contract to kill)
 2016 - הנשק המושלם (The Perfect Weapon)
2018 - המשימה האחרונה (Atrrition)
2019 - beyond the law

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
אמני לחימה אמריקאים
מפיקי קולנוע יהודים אמריקאים
במאי קולנוע יהודים אמריקאים
תסריטאי קולנוע יהודים אמריקאים
צמחונים אמריקאים
צמחונים יהודים
אמני אייקידו
בודהיסטים
פעלולנים אמריקאים
פעלולנים יהודים
אמני לחימה בקולנוע
זמרי קאנטרי אמריקאים
זמרי קאנטרי יהודים
חברי מפלגת רוסיה הוגנת
זוכי פרס פטל הזהב: במאים
אמריקאים ממוצא רוסי-יהודי
אמריקאים שנולדו ב-1952