סנהדריה

סנהדריה היא שכונה חרדית בצפון ירושלים, ממזרח לכביש גולדה מאיר וצמוד לשכונת רמת אשכול, שמואל הנביא, ומעלות דפנה, וכן לבית הקברות סנהדריה. השכונה כוללת בתוכה את שיכון פאג"י.

השכונה קרויה על שם 70 חכמי הסנהדרין, אשר, לפי המסורת, קבריהם נמצאים במערת קבורה במתחם גן הסנהדרין שבפאתי השכונה הקרוי קברי הסנהדרין.

תולדות השכונה

רקע היסטורי
עולי רגל וחוקרי ארץ הקודש היהודיים זיהו עוד מהמאה השלוש עשרה את מערות הקבורה בצפון ירושלים, בדרך העולה לכיוון קבר הנביא שמואל, עם קברי הסנהדרין. וסיפרו כי במערת קבורה זו נטמנו שבעים חברי הסנהדרין הגדולה, שפעלה בירושלים בימי בית-שני.

הערבים קראו למערה זו קבור אלקוצ’א (אלקודא) ומכאן כונה האתר ההיסטורי בשם קברי השופטים (Tombs of the Judges).

בשנת 1897 התגלתה באזור מערת קבורה נוספת מערכת אשכולות.

בשנת 2005 חשפה רשות העתיקות ברחוב ניסן בק בשכונת מחניים הסמוכה, מחצבה מתקופת בית שני, שמשערים כי שימשה לחציבת אבנים לכותל המערבי ולחומה השלישית של ירושלים. האבנים שנמצאו במחצבה דומות בגודלן לאבנים הקטנות שניתן לראותן בכותל המערבי, או לאלה של החומה השלישית ולפיכך, משערים שאבני המחצבה הזו שימשו גם לבניית מבנים אלה. המחצבה ננטשה בתקופת המרד הגדול.

רכישת הקרקע
בשנת 1910 נודע לרבי דוד צבי אריה שניאורסון כי שטח אזור מערת קברי הסנהדרין עתידה להימכר על ידי הקונסול הגרמני, שפעל ככונס נכסים, והוא החל לפעול לרכישתה. שניאורסון (1869–1948), יליד חברון, היה עורך דין שהתמחה במשפט העברי וסחר בקרקעות. לאחר משא ומתן נחתם חוזה בין הצדדים בחודש יוני 1914. הידיעה על הרכישה הגיעה לאוזניו של אברהם משה לונץ, חוקר ירושלים, שציין:

באותה שנה פרצה מלחמת העולם הראשונה שמנעה את השלמת העסקה, והחלקה לא הועברה לידי הרוכש, אף ששילם את רוב הסכום הנדרש.

בשנת 1915 פרסם אברהם משה לונץ בלוח ארץ ישראל קול קורא להציל את החלקה:

הקמת השכונה
לאחר הכיבוש הבריטי נתמנה מנהל לנכסי הגרמניים שהוגדרו כנכסי האויב. דוד שניאורסון פנה בבקשה לאישור זכויותיו כפי שעוגנו בחוזה שנערך לפני המלחמה, והנושא נידון בפני בית משפט. במשך שלוש שנים השקיע שניאורסון ממרצו ומכספו בהמתנה לפסיקת בית-המשפט עד שעלה בידיו לממש חלקים מהקרקעות שרכש. בשנת 1923 נתקשרה חברת נחלת בית מיסודה של המזרחי הצעיר בחוזה עם דוד שניאורסון למימוש זכויותיו בשטח. אולם רק כעבור שלוש שנים בראשית 1926, הונחה אבן הפינה להקמת שכונת סנהדריה, בטקס רב משתתפים בנוכחות הרב הראשי לארץ ישראל, הרב אברהם יצחק הכהן קוק.

בתקנות אגודת 'נחלת בית' נאמר כי האגודה הוקמה משני טעמים מרכזיים: לשם פתרון בעיית הדיור בארץ ישראל, על ידי יסוד שכונות עירוניות, מתאימות לצורך ולדרישות ההיגייניות, ולהקל על התנאים הכלכליים של המתיישבים בארץ, על ידי יסוד כפרי גנים בסביבת ערי הארץ, שיסייעו למתיישב להכניס חיסכון בחייו הכלכליים".

התפתחות השכונה
במהלך מאורעות תרפ"ט נעזבה השכונה לזמן קצר, אך לאחר מכן חזרה ונתיישבה. דמי השכירות בשכונה, בתקופת המנדט, היו מהנמוכים בירושלים.

שנתיים לפני פרוץ מלחמת העצמאות, בשנת 1946, נבנה שיכון פאג"י בצמוד לשכונה. דוד שניאורסון עצמו נפטר במאי 1948, ונקבר בבית הקברות סנהדריה בסמוך לשכונה. ביוני 1947 נוספה תאורת רחוב בשכונה והשכונה הייתה במגמת התפתחות.

מספר ימים לאחר קום המדינה, ב-20 במאי 1948 תקף טור של הלגיון הירדני את בתי השכונה אך נהדף, ביום למחרת נערכה התקפה חוזרת על ידי יחידת חיל רגלים של הלגיון מכיוון בית הספר לשוטרים ואף היא נהדפה. הקו העירוני נמתח לאחר מלחמת העצמאות בסמוך לבתי השכונה וכך הפכה שכונת סנהדריה לשכונת ספר הסובלת מצליפות והתנכלויות מצד הלגיון הירדני. קו הגבול המזרחי עבר בסמוך לרחוב הקרוי היום רחוב 'משמר הגבול', ונמצא בשכונת רמות אשכול, הסמוכה. השכונה סבלה מהזנחה ומחירי הבתים בה היו נמוכים. כך תואר השכונה בשנת 1962:
"אין בונים בשכונה זו בתים חדשים. אין מבקשים דירות. משום כך נמוכים מחיריהן. רק כביש אחד, במצב תקין פחות או יותר, עובר במרכז השכונה אל שכוני פאג"י ואילו יתר הרחובות אינם סלולים, או שסלולים הם - אך מבוקעים שוקעים ומקועקעים. אין מדרכות לכבישים. ... בעמק הארזים, במרחק ניכר מהשכונה, מכון לטיהור מי שופכין, שבימות הקיץ נושאות ממנו רוחות ערב צחנת שופכין ומקשה את החיים בשכונה זו שהייתה ידועה באווירה הצח והטהור."
בסוף 1962 לאור התוכניות להקמת שכונת שמואל הנביא עלתה תקווה שהדבר יוציא את סנהדריה מבידודה.

במהלך מלחמת ששת הימים שימשה השכונה כמקום ריכוז לחטיבת הצנחנים לפני היציאה לקרב על גבעת התחמושת, והלוחמים עברו דרך אחד הבתים בשיכון פאג"י כדי להימנע מחשיפה לאויב.

לאחר מלחמת ששת הימים הוקמו בסמוך לשכונת סנהדריה שכונות הבריח בשטחים שהיו מפורזים או בשליטת ירדן. מצפון-מזרח לשכונה הוקמה רמת אשכול, וממזרח לה שכונת מעלות דפנה. בתחילתה, היו ברמת אשכול חילונים רבים והקרבה לסנהדריה החרדית יצרה חיכוך רב שבא לידי ביטוי בהפגנות ועימותים בעיקר על רקע 'מלחמות שבת'. אולם, בין סוף שנות השמונים לאמצע העשור הראשון של המאה ה-21 התפשטה האוכלוסייה החרדית אל השכונות הסמוכות לסנהדריה.

שכונת סנהדריה עצמה הורחבה בשנת 1971 לכוון צפון מערב, על ידי הקמת שכונת סנהדריה המורחבת.

אתרים בשכונה

בית הקברות סנהדריה

בפברואר 1948, לאור הסכנה בהגעה לבית הקברות היהודי בהר הזיתים נמסר לחברה קדישא קהילת ירושלים שטח בן 24 דונם ששימש כמשתלה ותחנת ניסיונות ממשלתית ליד שכונת סנהדריה, לקבורה זמנית. לאחר מלחמת העצמאות, משהתברר שאין אפשרות לחדש את הקבורה בהר הזיתים שהיה תחת שליטה ירדנית, הפך בית הקברות סנהדריה לבית עלמין קבוע ולידו הוקמה בית לוויות. כיום בית העלמין מלא וכמעט לא מתבצעת בו קבורה.

צומת סנהדריה (כיכר בית החיים)

בסמוך לשכונה נמצא צומת סנהדריה, שהוא צומת רחובות ראשי בצפון ירושלים. הצומת מחבר בין רחוב בר-אילן, רחוב שמואל הנביא רחוב חטיבת הראל (בהמשכו מתחלף לשדרות לוי אשכול) ושדרות גולדה מאיר. בסמוך לצומת נמצאת הכניסה לבית הקברות סנהדריה, כמו גם הכניסה המרכזית לשכונה עצמה.

עד לסלילתו של שדרות בר-לב וכביש בגין שימש הצומת חלק ניכר מהתנועה משכונת רמות למרכז העיר ירושלים, דבר שגרר הפגנות ועימותים רבים באזור לגבי התנועה בשבת, בכביש רמות וברחוב בר-אילן הסמוך לו, העוברים בצמוד לשכונות חרדיות.

רחוב שאול לוי (שאול המלך)
בעקבות הרצחו של הנוטר שאול לוי על משמרתו בסנהדריה ב-15 בינואר 1938, נקרא הרחוב הראשי של סנהדריה, שבאותו זמן נגמרה סלילתו, "רחוב הקדוש שאול לוי". טקס קביעת השם התקיים ביום ה-30 להרצחו. עבודות נוספות על רחוב זה היו לקראת סיום בסוף 1946 עת נחנך הכביש המקביל, רחוב הרב בלוי, שנסלל לשיכון פאג"י. שלט המציין את שם הרחוב המשיך להתנוסס בשכונה לפחות עד תחילת שנות ה-60. אולם לפחות משנת 1964 מופיע שם הרחוב כרחוב "שאול המלך" ובאתר עירית ירושלים יש אזכור רק לרחוב "שאול המלך" ולא לרחוב "שאול לוי". ברשימת מיקוד של ירושלים מופיעים מספרי מיקוד סמוכים, אך לא זהים, לרחובות "שאול לוי" ו"שאול המלך".

מוסדות חינוך בשכונה 
בשכונה שוכנים מוסדות חינוך רבים. 

 ישיבות: 'באר יהודה' בראשות הרב אליהו תופיק, 'מבקשי השם', 'שערי רחמים' מיסודו של הרב יהושע ברכץ, 'ראשית חכמה' מיסודו של הרב שבתי אטון, 'תפארת אברהם' טש, ישיבת 'חפץ חיים' ועוד.
 בתי ספר יסודיים: תלמוד תורה 'חכמת שלמה', תלמוד תורה 'באר יהודה', בית יעקב 'דרכי רחל', 'בית יעקב הצפון', 'אפיקים' מרשת סולם ועוד.

לקריאה נוספת
 משה ארנוולד, סנהדריה: סיפורה של שכונה בצפונה של ירושלים, היסטוריה, אתרים, אישים ומסלולי סיור. ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 2016

קישורים חיצוניים

 שכונת סנהדריה וקברי הסנהדרין
 מחצבת אבני הכותל נחשפה בשכונת סנהדריה
 סיכום הספר גאולת קברי הסנהדרין וראשיתה של שכונת "סנהדריה" בירושלים, מאת דותן גורן, באתר shvoong 
 שלומית פלינט, בין הפרט לקהילה: דפוסי מגורים של אוכלוסייה חרדית בירושלים, מכון ירושלים לחקר ישראל, 2004

מיכאל יעקובסון: סיבוב בגן הסנהדרין בשכונת סנהדריה בירושלים, באתר 'חלון אחורי', 29 בספטמבר 20222

הערות שוליים

ירושלים: שכונות
שכונות חרדיות בירושלים