מצוות יישוב ארץ ישראל

מצוות יישוב ארץ ישראל או בשמה המקורי ישיבת ארץ ישראל היא מצווה ביהדות שנפסקה להלכה על ידי רוב הראשונים. גם לדעה שזוהי אינה מצוות עשה, ישיבת ארץ ישראל היא יסוד חשוב ביהדות, וחז"ל אף קבעו שהיא שקולה כנגד כל המצוות שבתורה.

ישנה מחלוקת ראשונים האם המצווה כלולה במניין תרי"ג המצוות.

גבולות ארץ ישראל לגבי מצוות ישוב הארץ, אינם קשורים לגבולות הארץ לגבי מצוות התלויות בארץ שהם לכל היותר גבולות פרשת מסעי, אלא הם תלויים בגבולות הארץ המובטחת.

המקור בתורה ובהלכה 
בתורה נאמר: , ועל סמך פסוק זה כתב הרמב"ן:

הרמב"ן בהגדרה זו מגדיר את המצווה כמצווה כללית שמוטלת על כל עם ישראל. ואילו הרמב"ם לעומתו מגדיר את המצווה כמצווה פרטית שמוטלת על כל אדם מישראל:

הגדרת המצווה וחלוקתה
נחלקו הדעות האם מצוות ישיבת ארץ ישראל היא מצווה מיוחדת מהתורה הנוהגת בכל זמן, או שמא ישנן רק מצוות פרטיות רבות הקשורות בישיבה בארץ. המחלוקת לגבי מצוות ישיבת הארץ, בין דאורייתא ובין דרבנן, מתחילה בגמרא וממשיכה אצל הראשונים. מחלוקת נוספת היא השאלה האם ישנו הבדל בין אדם יחיד לבין קִבוץ אנשים ("חומה") שרוצים לעלות לארץ ישראל.

בגמרא, מסכת כתובות, ישנה דעה, של רב יהודה (מייסד וראש ישיבת פומבדיתא בבבל), שאסור לעלות לארץ ישראל מבבל, עד שהאל יפקוד את עמו ויעלה אותם לארץ (לפי נבואת ירמיהו כ"ז, כ"ב).

הרמב"ם והרמב"ן נחלקו בשאלה אם מצוות ישיבת הארץ היא כלולה בתרי"ג מצוות. לדעת הרמב"ן היא מצווה מן התורה, הנלמדת מתוך הפסוק "והורשתם את הארץ וישבתם בה", והוא משיג על הרמב"ם שלא כלל אותה בספר המצוות.

בדעת הרמב"ם שהשמיט את מצוות ישיבת ארץ ישראל ממנין תרי"ג המצוות נכתבו כמה הסברים:
 הרמב"ם מונה להלכה מצוות התלויות בארץ, מה שמעיד על כך שלדעתו זוהי מצווה, והסיבה שלא מנה אותה היא . וראה עוד כאן.
 בספר מגילת אסתר כתב לבאר שהרמב"ם לא מנה את המצווה הוא משום שאינה נוהגת בזמן הגלות. על הסברו של בעל מגילת אסתר הקשו קושיות רבות, בין היתר שדרכו של הרמב"ם למנות גם מצוות שאינן נוהגות בזמן הגלות (כגון הפרשת תרומות ומעשרות).
 באבני נזר כתב הסבר נוסף, לפיו הרמב"ם לא מנה מצווה זו משום שהיא נכללת במצוות "החרם תחרימם", ודרכו לא למנות מצווה שכלולה במצווה אחרת.

ובמחלוקת האם מצוות ישיבת ארץ ישראל היא מצווה הנוהגת היום, או שמא אינה, חולקים רבים מן הראשונים. ישנם מן הראשונים שהתייחסו לנושא זה וסבורים כי מצוות ישיבת הארץ ליחיד נוהגת גם לאחר החורבן אף על פי שעם ישראל בגלות, ויש הסבורים שאין מצוות יישוב הארץ בזמן הגלות. יש מהראשונים שיש ספק או מחלוקת מהי שיטתם.

קניית בית בארץ ישראל 
מלבד המצווה לגור בארץ ישנה מצווה נוספת לקנות בית בארץ, שיהיה ישובו קבוע וחשוב. מצווה זו נלמדת מהפסוק הנאמר בתורה לגבי היוצאים למלחמה:  התורה פוטרת את החייל משירות צבאי אם בנה בית ועדיין לא זכה לגור בו

מצוות יישוב ארץ ישראל מתקיימת בקניין ובעלות, שהיא ההפך מגרות תחת שלטון זרים. לכן הקונה בית בארץ ישראל – מקיים בכך את המצווה.

בשו"ת המרחשת (ח"א סי' כב אות ז) כתב: מצות ישוב ארץ ישראל נוהגת בנשים כבאנשים, אבל מצווה זו אינה מתקיימת בישיבה לבדה, כי אם גם כן בקנין קרקע בארץ ישראל. כמפורש בפסוק "וירשתם אותה וישבתם בה", שצריך ירושה וישיבה (הקנין – הוא הירושה, והדירה – היא הישיבה) ויש צורך בשניהם עבור קיום המצווה.

לחלק מהדעות גם קניית קרקע, בלא בית, היא מצווה, דבר זה נלמד מאברהם אבינו שקנה קרקע מעפרון. היו שהגדילו לטעון כי קניית חלקת שדה בארץ ישראל ישראל, כמוה כקניית חלקה בגן עדן. בשו"ת אבני נזר (יו"ד סימן תנה) נכתב, כי אפילו עבור אנשים היושבים מחוץ לישראל זו מצווה לקנות נחלה בארץ ישראל, והדבר נחשב כאלו יושבים בארץ ישראל.

מצוות נטיעת עצים בארץ ישראל 
נטיעת עצי פרי בארץ ישראל היא חלק ממצוות ישוב ארץ ישראל. נטיעת עצים בארץ ישראל מהווה אחד מסימני הגאולה. במדרש נאמר כי יש בנטיעת עצים עוד כמה מעלות ומצוות, לדוגמה - נטיעת אילנות מאכל בארץ ישראל פוטרת את החייל משירות צבאי, עד סוף השנה הרביעית. מקורות: בפרשת קדושים (ויקרא, י"ט, כ"ג) נאמר ”וְכִי תָבֹאוּ אֶל הָאָרֶץ וּנְטַעְתֶּם כָּל עֵץ מַאֲכָל וַעֲרַלְתֶּם עָרְלָתוֹ אֶת פִּרְיוֹ“. על פי פשוטו של מקרא, וכן גם פירושו בהלכה, הפסוק עוסק באיסור ערלה, ונאמר בו שכאשר אדם נוטע עץ בארץ ישראל, אסור לו לאכול את פירות הערלה. אולם, במדרש למדו חז"ל מכך שהתורה ציינה בפירוש את פעולת הנטיעה במילה "ונטעתם", ולא הסתפקה בכתיבת האיסור ("שלש שנים יהיה לכם ערלים"), לרמז שבבואם לארץ ישראל יתעסקו תחילה בנטיעת עצים.
במדרש מסופר שמשה רבנו ציווה את עם ישראל הנכנסים לארץ, לקחת מעדר ולטעת עצים. וז"ל ”כיון שנכנסו ישראל לארץ אמר להם משה כל אחד ואחד מכם יטען מכושיה ויפוק וינצוב ליה נציבין הה"ד כי תבאו אל הארץ ונטעתם“.

עידוד ישיבת ארץ ישראל

מחלוקת בין בני זוג 
במשנה במסכת כתובות נכתב:
על פי פרשנותה המקובלת של משנה זו, אם איש ואישה אינם מצליחים להגיע להסכמה האם לגור בארץ ישראל או מחוצה לה, האיש רשאי לגרש את אשתו ללא כתובה אם היא מסרבת לדור עמו בארץ, והיא רשאית לדרוש ממנו גט וכתובה אם הוא מסרב לדור עימה בארץ. משנה זו נפסקה להלכה על ידי כמעט כל הפוסקים.

קניית בית מגוי בשבת 
על פי ההלכה אין לומר לגוי לעשות מלאכה האסורה על יהודי בשבת. אולם לצורך קניית בית מגוי בארץ ישראל התירו חכמים לומר לגוי לכתוב ולחתום חוזה לקניית הבית בשבת מידי גוי. בקניית קרקע בארץ ישראל מגוי ישנה מצווה כפולה: א. יישוב ארץ ישראל בכך שיגור בקרקע יהודי. ב. מצוות כיבוש הארץ בגאולת הקרקע מהגוי. לכן אפילו כבר יש לו דירה מצווה לגאול את הקרקע מהגוי.

איסור גידול בהמה דקה בארץ ישראל 
על פי המשנה. אסור לגדל בהמה דקה (צאן) בארץ ישראל, אלא אם מגדלה ביערות או במדברות. המפרשים נתנו טעמים שונים הקשורים למצוות יישוב ארץ ישראל. רש"י סבר שהטעם לכך הוא מפני שבהמות דקות מכלות את השדות והעצים, והרמב"ם סבר שטעם לכך הוא מפני שבהמות דקות אוכלות את הזרעים, ובכך מכלות את הצומח.

נפסק בשו"ע שבזמן הגלות בטל איסור זה. עם התחדשות היישוב היהודי בעת החדשה דנו הפוסקים האם האיסור חוזר. רבים מתירים בנימוק שפקע האיסור ויש צורך בתקנה חדשה בשביל לאסור, או מחמת שכיום רואים בזה תועלת ליישוב. יש הסוברים שחזר האיסור למקומו.

במקום פיקוח נפש 
בכמה פסוקים עם ישראל מצווה לכבוש ולהילחם כדי לכבוש את ארץ ישראל. מכך שבמלחמה יש הרוגים ובכיבוש הארץ מסכנים את חיי הלוחמים למדו שמעלת מצוות ירושת ארץ ישראל עדיפה על שמירת חיי האדם וכך לדבריהם מצוות יישוב ארץ ישראל היא אף כאשר יש בדבר סכנת נפשות.

איסור יציאה מארץ ישראל

אף הרמב"ם, שכידוע לא פסק להלכה את מצוות יישוב ארץ ישראל (כמו הרוב המוחלט של הפוסקים) מציין שאסור לצאת מארץ, למעט לצרכים מסוימים:

מעלת המצווה
בגודל מעלת ישיבת ארץ ישראל נכתב רבות בתלמוד ובראשונים:
 כל הדר בארץ ישראל דומה כמי שיש לו אלוה, וכל הדר בחו"ל דומה כמי שאין לו אלוה.
 לעולם ידור אדם בא"י אפילו בעיר שרובה עובדי כוכבים.
 כל הקבור בא"י כאילו קבור תחת המזבח.
 כל המהלך ד"א בארץ ישראל, מובטח לו שהוא בן העוה"ב. וכעין זה מובא בספרי: "כל הדר בארץ ישראל... הרי הוא בן העוה"ב".
 ישיבת ארץ ישראל שקולה כנגד כל מצוות שבתורה.
 עיקר כל המצוות ליושבים בארץ ה', ובחו"ל אינם אלא ציונים.

ראו גם
 אהבת ארץ ישראל
 יציאה מארץ ישראל (הלכה)
 ברכת מציב גבול אלמנה
 מלחמת מצווה
 שלוש השבועות
 ארץ ישראל השלמה
 עיר מקלט

לקריאה נוספת
 הרב יעקב זיסברג, נחלת יעקב - ברורים במצוות ישיבת ארץ ישראל, הוצאת המכון התורני, ישיבת אור עציון, מרכז שפירא התשס"ה.
 יוסף טובי, "מצוות יישוב ארץ ישראל בכתבי ההגות והפרשנות של חכמי צפון אפריקה", בספר: אביעזר רביצקי (עורך),  ארץ-ישראל בהגות היהודית במאה העשרים, יד בן צבי, 2004.
 זאב הרוי, "הרב ריינס על מצוות יישוב ארץ ישראל", בספר: אביעזר רביצקי (עורך),  ארץ-ישראל בהגות היהודית במאה העשרים, יד בן צבי, 2004.

קישורים חיצוניים

 
 סדרת שיעורים ממטיב המרצים וכן ספרים רבים בנושא ישוב ארץ ישראל - באתר קול הלשון
 
הרב חיים נבון, מצוות יישוב ארץ ישראל, אתר דעת
ירמיהו מלחי, מצוות ישוב ארץ ישראל בראיה היסטורית, אתר דעת
הרב אליעזר מלמד, מצוות יישוב הארץ, באתר פניני הלכה

מצוות יישוב ארץ ישראל פרק יט מספר אור הרעיון, הרב מאיר כהנא
ספרי ארץ ישראל, באתר ארץ ישראל
פרויקט איל-ארץ ישראל לכל-מצוות יישוב הארץ
 הרב יעקב זיסברג, ויתור על חלקים מארץ ישראל, אתר דעת
 יהודה מוריאל, מצוות כיבוש ארץ ישראל ויישובה, אתר דעת
 מאמרים על מצוות יישוב הארץ מכתבי עת של בית המדרש הדתי לאומי, מאתר ספריית אסיף.
 הרב איתם הנקין, "מצוות יישוב ארץ ישראל - דאורייתא או דרבנן?

הערות שוליים 

תרי"ג מצוות
מצוות הנוהגות בזמן הזה
ארץ ישראל ביהדות
פרשת מסעי