יליזבטה, קיסרית רוסיה

יליזבטה פטרובנה (ברוסית: Елизавета Петровна; 29 בדצמבר 1709 - 5 בינואר 1762) צאריצה (קיסרית) האימפריה הרוסית בין השנים 1741–1761.

ביוגרפיה
יליזבטה פטרובנה נולדה לצאר פיוטר הגדול ופילגשו מארטה סקאורונסקה (לימים הקיסרית יקטרינה הראשונה). יליזבטה נולדה מחוץ לנישואין (הוריה התחתנו באופן רשמי רק בשנת 1712). מסיבה זו לא נחשבה ליורשת אפשרית של כס המלכות לאחר מות אמה הקיסרית, ואף לאחר מות אחיינה פיוטר השני, למרות שבצוואה של יקטרינה הראשונה נכתב שהיא אמורה לרשת את פיוטר השני.

בתקופת שלטונה של אנה, קיסרית רוסיה הורחקה יליזבטה מהחצר. האצולה הרוסית, שלא הייתה מרוצה משליטת ארנסט בירון, התכנסה סביב יליזבטה. יליזבטה ניצלה את ההזדמנות שנקרתה לה בעת שלטונה של אנה לאופולדובנה כעוצרת, וביצעה הפיכת שלטון. בליל ה-6 בדצמבר 1741, יחד עם מיכאיל וורנצוב ופיוטר שובלוב ובתמיכת חיילי משמר הצאר, הדיחה יליזבטה את איוואן השישי. כל משפחתו נעצרה ונשלחה תחילה למעצר ליד ריגה ולאחר מספר שנים לכפר במחוז ארכנגלסק. המקורבים לשלטון כריסטופור מיניך ואנדריי אוסטרמן נעצרו ונשלחו לסיביר. יליזבטה ניצלה את מורת רוחם של בני האצולה הרוסית לנוכח העובדה שבמהלך שלטונם של הקיסרית אנה ושל איוואן השישי הוצבו ברוב עמדות המפתח אנשים ממוצא גרמני.

תקופת השלטון
לאחר תפיסת השלטון הכריזה יליזבטה על חזרה לעקרונות מדיניות פנים וחוץ אשר הונהגו על ידי אביה, פיוטר הגדול. היא ביטלה את כל מוסדות השלטון שהונהגו באימפריה הרוסית על ידי הקיסרית אנה.

בענייני המדינה היא סמכה על מקורבייה - אלכסיי רזומובסקי, פיוטר שובלוב, מיכאיל וורונצוב ואנדריי בסטוז'ב-ריומין.

במהלך כהונתה של יליזבטה המשיכה רוסיה במלחמה עם שוודיה בשנים 1741–1743. במלחמה זו הצליח הצבא הרוסי להביס את הצבא השוודי במספר קרבות. תוצאת המלחמה הייתה סיפוח של חלקים ניכרים מפינלנד לשטחה של האימפריה הרוסית.

ביוזמת פיוטר שובלוב בוצעו שינויים משמעותיים בתחום הכלכלי והמיסוי.

בהתאם להנחייתה חודשה עבודה על תרגום מחודש של הברית החדשה. התרגום החדש ראה אור בשנת 1751 והוא נמצא בשימוש עד היום, בשינויים קלים.

בשנת 1755, על מנת למנוע את התחזקותה של פרוסיה, כרתה רוסיה ברית עם אוסטריה. ברית זו הביאה את רוסיה להשתתף במלחמת שבע השנים. במהלך המלחמה היו לצבא הרוסי מספר הישגים מרשימים, כמו כיבוש פרוסיה המזרחית וכיבוש ברלין. אבל מותה של יליזבטה בטרם סיום המלחמה מנע מרוסיה לתרגם את הצלחותיה בשדות הקרב להישגים טריטוריאליים.

היא תמכה בהרחבת זכויות האצולה. היא ביטלה עונש מוות ואסרה על ביצוע עינויים קשים.

יליזבטה ראתה חשיבות רבה בפיתוח וקידום של תרבות, חינוך ומדע ברוסיה. במהלך כהונתה נוסדו האוניברסיטה הראשונה ברוסיה - אוניברסיטת מוסקבה והאקדמיה המלכותית לאומנויות. היא פרסמה צו על הקמת מערכת תיאטראות שהיו בחסות הקיסר.

חיים אישיים
יליזבטה לא נישאה מעולם באופן רשמי, לכן מינתה את אחיינה קרל פיטר אולריך (לימים פיוטר השלישי) ליורש העצר. יחד עם זאת חלק מההיסטוריונים טוענים כי בשנת 1744 התחתנה יליזבטה באופן חשאי עם מאהבה הרוזן אלכסיי רזומובסקי. מאהב נוסף שלה היה שר החינוך ומייסד אוניברסיטת מוסקבה איוואן שובלוב, שהיה צעיר ממנה בשמונה עשרה שנים. במהלך שלטונה של הקיסרית יקטרינה הגדולה הופיעה באיטליה אישה אשר הכריזה שהיא כביכול בתה של יליזבטה מנישואין אלו.

אילן יוחסין

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

האימפריה הרוסית: פוליטיקאים
פוליטיקאיות רוסיות
קיסרי רוסיה
שושלת רומנוב
מקבלי עיטור אנדריי הקדוש
אבירי מסדר העיט השחור
מקבלי עיטור אלכסנדר נבסקי (האימפריה הרוסית)
קיסריות
ילידות 1709
מנהיגי רוסיה שמתו במהלך כהונתם
נפטרות ב-1761