אגאדיר

אגאדיר (בערבית: أغادير; תעתיק מדויק: אע׳אדיר; בברברית: ⴰⴳⴰⴷⵉⵔ) היא עיר בדרום-מערב מרוקו לחופי האוקיינוס האטלנטי. בעיר חיים למעלה מ-600 אלף תושבים. היא ידועה במיוחד באקלים החם שלה, המושך תיירים צפון-אירופאים במהלך החורף.

היסטוריה 
בעת העתיקה הייתה העיר מושבה פיניקית בשם "אגדר", כלומר "הגדר", בדומה למושבה הפיניקית גדיר שבחצי האי האיברי, שהוקמה על ידי סוחרים מצור בסביבות 1104 לפנה"ס. העיר הוקמה ב-1505 על ידי הפורטוגלים כעיר נמל, בשם "סנטה קרוז דו קאבו דה אַגֵר" (Santa Cruz do Cabo de Aguer), כחלק משרשרת מבצרים ותחנות סחר לאורך נתיב המסחר הימי המקיף את אפריקה. הם נטשו אותה ב-1541. בסוף המאה ה-16 הוקמה הקסבה של העיר, ומאז היא שגשגה במשך לפחות מאתיים שנה. בשנים אלו שגשגה גם הקהילה היהודית בעיר, עד אשר גורשה בתחילת המאה ה-18. היהודים חזרו לאגאדיר בתחילת המאה ה-20 ומאז נותרה בעיר קהילה קטנה.

משבר אגאדיר הידוע ב-1911 בין גרמניה לצרפת פרץ לאחר עגינתה של אוניית הצי הקיסרי הגרמני ("פנתר") ופריקתם של חיילים גרמניים אשר לטענתם הגיעו "להגן על תושביה הגרמנים של העיר". המשבר פרץ למעשה על רקע המאבק בין האימפריה הגרמנית לבין האימפריה הצרפתית באותם ימים. הגרמנו-פרוסים ערערו על אחיזתה של צרפת במרוקו. מאוחר יותר הביא המשבר לפרוטקטורט צרפתי במרוקו, שהיווה הכרה רשמית בשלטון הצרפתי במדינה.

ב-1960 הרסה רעידת אדמה את מרביתו של מרכז העיר ההיסטורי וגרמה ל-15,000 קורבנות. ברעידת האדמה נחרבה ישיבת חב"ד, ועשרות תלמידים נהרגו, ועמם גם ראש הישיבה חיים אלבז והמשגיח מסעוד קאקון אחיו של איש התקשורת ניסים קינן. ביוזמת דן קריב מספר קבוצות יהודים הצליחו לעזוב את המדינה בעזרת טייסים אמריקאים.

לאחר בניית אגאדיר מחדש, בסמוך לעיר שנחרבה ברעידת האדמה, הפכה העיר החדשה למרכז שוקק של תיירות ומסחר בממלכה המרוקאית. בסוף שנת 2016 התחדשו החיפושים אחר תלמידי ישיבת חב"ד הנעדרים מאז רעידת האדמה.

ערים תאומות 
לאגאדיר ברית ערים תאומות עם הערים:

גלריה

ראו גם 
 רעידת האדמה באגאדיר (1960)

קישורים חיצוניים

 
 
 
 אוסף יהדות אגאדיר, מאוספי הארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי.

הערות שוליים

מרוקו: ערים
מרוקו: ערי חוף
מרוקו: ערי נמל
ערים שנהרסו על ידי רעידת אדמה
פיניקים: מושבות
יישובים שהוקמו במאה ה-16