פופוקטפטל

פּוֹפּוֹקָטֵפֵּטְל (בספרדית: Popocatépetl; מוכר גם בכינויים אל פופו ודון גויו) הוא הר געש פעיל והפסגה השנייה בגובהה במקסיקו לאחר פסגת פיקו דה אוריסאבה (5,601 מ'). מקור השם פופוקטפטל הוא בשפת נאוואטל (אחת משפות האצטקים): "פופוקה" פירושו "הוא מעשן" ואילו "טפטל" הוא "הר" ומכאן שמו: "ההר המעשן". פופוקטפטל מחובר ברכס אוכף, בשם פאסו דה קורטס להר הגעש איצטקיהואטל השוכן מצפונו.

פעילות געשית
פופו הוא הר הגעש הפעיל הגבוה ביותר בחצי הכדור הצפוני. התפרצות משמעותית שאירעה בשנת 1947 החלה מחזור פעילות הנמשך עד היום. ביום 21 בדצמבר 1994 ההר המטיר גז ואפר שנישאו למרחק של 25 ק"מ עם כיוון הרוח. בעקבות ההתפרצות פונו תושבי הכפרים הסמוכים להר ומדענים החלו לנטר אחר פעילות ההר. ביום 30 באפריל 1996 נהרגו חמישה מטפסי הרים על שפת לוע ההר בהתפרצות פתאומית. בדצמבר 2000 פונו עשרות אלפי תושבים מן האזור לאחר שמדענים הזהירו מפני התפרצות נוספת קרובה. ביום 29 בינואר 2001, התפרץ ההר בעצמה שלא נראתה כמוה במקום, מזה אלפי שנים. זרם פירוקלסטי ירד במורד ההר לאורך 8 ק"מ וגרם להמסת הקרחון על מורדותיו.

התפרצותו ב-2012
פרק נוסף של פעילות החל ב-19 באפריל 2012 כאשר החלו להיפלט מההר גושי סלע לוהטים, אדי מים ואפר געשי – 15 פעמים במהלך אותה יממה. פעילותו של ההר נמשכה תוך התרוממות של עמודי התפרצות שהגיעו עד לגובה של 2 ק"מ, שהמטירו אפר געשי עד למרחק של 23 ק"מ. רצף אירועים זה – הדומה בקנה המידה שלו לזה שהחל בדצמבר 2000 – עשוי לעודד את השלטונות לפתוח בפינוי סביבתו הקרובה של הר הגעש.

סביבת ההר
פופו נמצא רק שבעים ק"מ מדרום-מזרח למקסיקו סיטי, וממנה ניתן לראות את פסגתו בימים שבהם הראות טובה (אולם אלה נדירים בעיר זו שבה זיהום אוויר קשה). ההר שוכן 40 ק"מ ממערב לעיר פואבלה (בת מיליון וחצי תושבים), ותושביה יכולים לצפות על ההר והקרחון היורד ממנו, כמעט בכל עונות השנה. הכובשים הספרדים טיפסו לראשונה לפסגת ההר במשלחת בראשות דיאגו דה אודז, בשנת 1519. המנזרים שנבנו במאה השש-עשרה על מורדות ההר הוכרזו כאתר מורשת עולמית.

האגדה על פופוקטפטל ואיצטקיהואטל
במיתולוגיה האצטקית פופוקטפטל היה לוחם שאהב את איצטקיהואטל. אביה של איצטקיהואטל שלח אותו לקרב בווחאקה (אזור במקסיקו), והבטיח כי יוכל לשאת את בתו לאישה לכשישוב (דבר שאביה של איצטקיהואטל הניח כי לא יקרה). לאיצטקיהואטל נאמר כי אהובה מת וכאשר שמעה זאת, מתה מצער. כאשר שב מן הקרב ושמע על גורל אהובתו, אף פופוקטפטל מת מצער. האלים כיסו אותם בשלג והפכו אותם להרים. הר איצטקיהואטל נקרא "האישה הנמה" כיוון שצלליתו דומה לדמות אישה השוכבת על גבה. פופוקטפטל, לעומת זאת, ממטיר אש על הארץ בזעם אדיר על אובדן אהובתו.

סיפור שונה מסופר על ידי תושבי טטלסינגו מורלס, דוברי נהואטל. לפי סיפור זה איצטקיהואטל הייתה אשתו של פופו, אבל נבדו דה טולוקה (ההר הרביעי בגובהו במקסיקו) רצה אותה ולכן הוא ופופו זרקו אבנים האחד על משנהו. כך נוצר רכס הרי הרוקי של יבשת צפון אמריקה וטבעת האש החוצה את מקסיקו. לבסוף, פופו בהתקף זעם, זרק על נברו דה טולוקה גוש קרח ענק וערף את ראשו. זו הסיבה שפסגתו של נברו דה טולוקה שטוחה, עם כתפיים רחבות וללא ראש. נראה שאגדה זו משמרת זיכרון של התפרצויות עצומות של פופו.

קישורים חיצוניים

 כתבה מתוך אתר נשיונל ג'אוגרפיק על פינוי תושבי האזור בדצמבר, 2000.
 מצלמת רשת המכוונת אל ההר. יש לשים לב להבדלי השעות בין ישראל למקסיקו.
 אוסף תמונות יומיות של ההר המראות בבירור את פעילותו הנמשכת.

הערות שוליים 

מקסיקו: הרי געש