ויטוריו אמנואלה השני, מלך איטליה

ויטוריו אמנואלה השני, מלך איטליה (באיטלקית: Vittorio Emanuele II, 14 במרץ 1820 – 9 בינואר 1878) היה מלך ממלכת סרדיניה ופיימונטה בין השנים 1849–1861. במהלך שנים אלו היה משתתף משמעותי בתנועה לאיחוד איטליה. בשנת 1861 הכריז עליו פרלמנט כלל-איטלקי כעל מלכהּ הראשון של ממלכת איטליה המאוחדת, תואר שבו נשא עד מותו.

תולדות חייו
נולד בטורינו ב-14 במרץ 1820, כבנם הבכור של קרלו אלברטו, נסיך קריניאנו, ושל מריה תרזה מאוסטריה. אביו היה למלך סרדיניה בשנת 1831. בצעירותו חי שנים מספר עם אביו בפירנצה, והתעניין בפוליטיקה, בצבא ובספורט. לפני שהומלך על סרדיניה היה תוארו דוכס סבויה.

ויטוריו אמנואלה השתתף במלחמת העצמאות האיטלקית הראשונה, ולחם בקו הקדמי בקרבות פסטרנגו (), סנטה לוצ'יה (), ג'ויטו () וקוסטוצה ().

בשנת 1849 ויתר אביו על כס המלוכה בעקבות הפסד לאוסטרים בקרב נובארה  במלחמת העצמאות, ובנו החליפו בתור מלך סרדיניה. באותה שנה הוא הצליח להשיג הסכם שביתת נשק נוח עם האוסטרים. בית הנבחרים של פיימונטה לא אישר את ההסכם והוא פיטר את ראש ממשלתו. לאחר שערך בחירות חדשות, אושר ההסכם עם אוסטריה על ידי בית הנבחרים החדש. ויטוריו אמנואלה השני דיכא באכזריות מרד שפרץ בעיר ג'נובה וכינה את המורדים: "שפלים וגזע מזוהם של פחדנים". בשנת 1852 הוא מינה לראש ממשלה את קמילו דה קאבור, מדינאי נבון אשר תרם רבות לאיחוד איטליה, וכך הפך ויטוריו אמנואלה השני במהרה לסמל התנועה לאיחוד איטליה. הוא היה פופולרי במיוחד בממלכת סרדיניה בשל החוקה החדשה שהעניק ובזכות הרפורמות הליברליות שהנהיג.

משפחתו

ב-1842 נישא לבת דודתו - אדלהייד מאוסטריה מהענף האוסטרי של בית הבסבורג, בתו של ריינר יוזף, ארכידוכס אוסטריה בנו של לאופולד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ונינתו של קרלוס השלישי, מלך ספרד לבית בורבון. נולדו להם 8 צאצאים:
 מריה קלוטילדה, נסיכת סבויה (1843–1911), התחתנה עם הנסיך נפוליאון בונפרטה
 אומברטו הראשון, מלך איטליה (1844–1900)
 אמדאו הראשון, מלך ספרד (1845–1890)
 הנסיך אודונה, דוכס מונטפראט (1846–1866)
 מריה פיה, נסיכת סבויה (1847–1911), התחתנה עם לואיש הראשון, מלך פורטוגל
 קרלו אלברטו, נסיך סבויה (1851–1854)
 ויטוריו אמנואלה, נסיך סבויה (1852)
 ויטוריו אמנואלה, רוזן ג'נובה (1855)

ב-1869 נישא בנישואים מורגנטיים לפילגשו, היו להם שני צאצאים. בנוסף על כך נולדו לו ילדים ממספר פילגשים.

הנצחה
לאחר מותו הוקמה ברומא אנדרטה לכבודו בפיאצה ונציה, שבה מוקמה מצבת החייל האלמוני. כמו כן, במרכז מילאנו הוקמה מספר שנים לאחר מותו גלריה ויטוריו אמנואלה השני שהייתה אחד ממרכזי הקניות העירוניים הראשונים בהיסטוריה.

אילן יוחסין

קישורים חיצוניים

 
 
 

אבירי מסדר גיזת הזהב
פוליטיקאים איטלקים
מלכי איטליה
בית סבויה
מלכי סרדיניה
אנשים שנודו על ידי הכנסייה הקתולית
אבירי מסדר הפיל
מסדר הבירית: אבירים וגבירות זרים
מקבלי עיטור אנדריי הקדוש
גנרלים איטלקים
מלחמת קרים: אישים
אביב העמים: אישים
איטלקים שנולדו ב-1820
איטלקים שנפטרו ב-1878