פסמון

פְּסָמוֹן (שם מדעי: Psammomys obesus; מילולית: עכבר החול השמן) הוא מין של מכרסם בינוני מתת משפחת הגרביליים, החי ומתבסס בחיים באזורים חוליים ומדבריים ומכאן שמו.

מאפיינים 
הפסמונים הם פעילי יום, ופעילותם קשורה לטמפרטורת הסביבה; בעונות הקרירות פעילים מזריחה לשקיעה ובעיצומה של עונת הקיץ החמה, נמנעים מפעילות רוב שעות היום ופעילותם מתרכזת בשעות הבוקר הקרירות יחסית. לאחר שהשביעו את רעבונם בשעות הבוקר הם אוגרים את מזונם על ידי גיזום ענפים וגרירתם למחילה, ובימים חמים במיוחד הפסמונים יישארו במחילה ויאכלו את המזון האגור.

מזונם העיקרי של הפסמונים הוא צמחי מליחה מדבריים, רבים ממשפחת הסלקיים; מינים של מלוח, אכם, יפרוק המדבר, חמדה, מלחית ועוד. בהיותם ניזונים מהשיח מלוח קיפח, נמצא שמגרדים את שכבת המלח הנמצאת על גבי העלים עם הרגליים הקדמיות והשיניים. התנהגות אכילה דומה של צמחי מלוח נמצאה אצל המכרסם האמריקאי "עכבר הקנגורו" מהמין "Dipodomys microps". כדי להתמודד עם ריכוזים כה גבוהים של מלחים המצויים במזונם, הפסמונים פיתחו כליות מפותחות ויעילות במיוחד שמסוגלות להיפטר מכמויות המלח הגדולות ולרכז שתן עד פי 4 לערך מכליית האדם.

הפסמונים מתבססים תחת שיחי המלוח, וחיים תחתם במחילות. לכל פרט מערכת מחילות מסועפת הכוללת אפיקים לשינה, אגירת מזון ורבייה. לזכרים טריטוריות גדולות יותר, הכוללות לעיתים מספר טריטוריות של נקבות. הזכרים נפגשים עם הנקבות לצורך רבייה. ההיריון נמשך כ-25 יום ובסופם ממליטה האם 1–8 גורים השוהים איתה במחילה.

כאשר משתנה תזונתם הטבעית של הפסמונים, חלק מן הפרטים מפתחים תסמינים של מחלת הסוכרת או השמנת יתר ולכן משמשים הפסמונים חיות מחקר חשובות בחקר התופעות הללו. ברם, החזקתם אינה קלה שכן תזונתם ייחודית, ולכן קיימות מושבות מחקר מעטות.

תפוצת המין היא ממדינות צפון אפריקה ועד חצי האי ערב. בישראל חי המין בנגב ובמדבר יהודה, באפיקי נחלים, מלחות ומישורים חוליים.

גלריה

קישורים חיצוניים

 פסמון באתר הרשימה האדומה של IUCN
 פסמון באתר אוניברסיטת תל אביב
 פסמון באתר גן החיות התנכי

הערות שוליים

טקסונים שתוארו בידי פיליפ ז'קוב קרצשמר
בעלי חיים שתוארו ב-1828
גרביליים
ארץ ישראל: עכבריים
בעלי חיים במדבריות המזרח התיכון
תימן: יונקים
אורגניזם מודל