מלוכיה נאכלת

מַלּוּכְיָה נֶאֱכֶלֶת (שם מדעי: Corchorus olitorius) היא מין צמח בסוג מלוכיה ממשפחת החלמיתיים. מלוכיה נאכלת צומחת באקלים טרופי כולל דרום-מזרח אסיה ואפריקה הטרופית. בישראל היא צומחת, כעשב רע, בשטחים מעובדים ומושקים.

גבעוליה הקירחים צומחים לגובה של עשרים עד שמונים סנטימטרים. עליה ארוכי פטוטרת, מסורגים ומשוננים או מסוריים. מלוכיה נאכלת פורחת בחודשים מאי עד אוגוסט ופרחיה צהובים ומסודרים בתפרחת או כבודדים. הפרי דמוי תרמיל באורך חמישה עד עשרה סנטימטר הנפתח לחמש קשוות.

שימושים
עלים צעירים של מלוכיה נאכלת משמשים בישראל להתקנת מרק בשם מלוח'יה הפופולרי בקרב תושבים פלסטינים המגדלים אותה כצמח תרבות ובקרב יהודים יוצאי מספר מדינות מזרח תיכוניות, בעיקר יהודים ממוצא מצרי. ברחבי העולם היא משמשת לא רק לאכילה, אלא גם כמקור חשוב לייצור הסיבים מהם עשוי בד היוטה. בחלקים נרחבים מהדלתה של הגאנגס מגדלים אותה לשם כך.

אזכורים מוקדמים 
מקור שמה של המלוכיה בימינו מהערבית (ملوخي: "מלוח'י"; ראו עוד על שמה בערך "מלוכיה") אך היא מוכרת לאבותינו עוד מימים ימימה. היא הוזכרה כבר בספר איוב תחת השם תָּפֵל עם ציון חוסר התוחלת באכילתה ללא תבלינים, שכן אז חסרה היא טעם: , ואולי היא גם החָצִיר ממצרים שהתגעגעו אליו בני ישראל מעת שיצאו ממצרים .

הצמח היה מוכר גם לרמב"ם שמנה אותו כאחד מתשעת  ותיאר את שימושיו הרפואיים .

מקורות 
 נסים קריספיל, ילקוט הצמחים, יערה, עמ' 660-667, 1988
 נסים קריספיל, צמחי המרפא של הרמב"ם, יריד הספרים-כח ספרים, עמ' 152, 1989
 מלוכיה נאכלת באתר צמח השדה http://www.wildflowers.co.il

תמונות נוספות

קישורים חיצוניים 

צמחים שתוארו ב-1753
טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
ארץ ישראל: חלמיתאים
חלמיתיים