שלם (אל)

שָׁלֶם (באוגריתית 𐎌𐎍𐎎) הוא אל השקיעה במיתולוגיה הכנענית, ותאומו של שחר אל הזריחה. שניהם נולדו כתוצאה מיחסי מין בין ראש הפנתיאון הכנעני אל לבין "אתֿרת ורחמי", כלומר האלה אשרה והאלה ענת או שם כפול של האלה אשרה. סיפורם מוזכר בשירה האוגריתית ב"שיר האלים הנעימים והיפים".

בלוח משירת אוגרית, ובו לחש נגד נשיכות נחשים, הדמות המרכזית "אם פחל" קוראת לאמה, הדמות המרכזית השנייה, שמש, להוביל קול אל אלים שונים במעונותיהם, כדי להודיעם לחש קסם נגד נשיכת נחשים. סדר הופעת האלים הוא אל, בעל, דגן, ענת ועשתרת (מופיעות יחד), ירח, רשף, טֿיטֿ וכמוש, מלך, כושר וחסיס, שחר ושלם, וחורון. כאשר מוזכר חורון חלה תפנית, אך אין לכך קשר לשחר ושלם. מעון שחר ושלם הנזכר בלוח הוא "שממ" (השמים). בלוח הממשיך את הלוח הזה, בשל ערפל שכיסה את הארץ גברה "חמה" (ארס), ובין האלים הרבים שנזכרו כאוספי ה"חמה" מוזכרים שוב שחר ושלם. 

שמו מופיע כנראה כרכיב תיאופורי בכתבי אוגרית בשמות 𐎛𐎍𐎌𐎍𐎎 (אִלשלם), 𐎁𐎓𐎍𐎌𐎍𐎎 (בעלשלם), ו-𐎕𐎄𐎖𐎌𐎍𐎎 (צדקשלם), וכן בשם התאופורי הפיניקי 𐤉𐤊𐤍𐤔𐤋𐤌 (יכנשלם). 

מקור השם "ירושלים", או במקור "ירושלם", הוא: 'ירה-שלם' כלומר: "[העיר ש]יסד שלם", או "העיר שהורתה (נולדה מזרעו של) שלם". בספר בראשית מתואר מלכיצדק כמלך העיר שלם וככהן לאל עליון.

באכדית, šúl-mu היא שקיעה.

ראו גם
 שחר (אל)
 שפש

הערות שוליים

אלים כנעניים
אלי שמש
ירושלים