אברהם אמינוף

הרב אברהם אמינוף תלמודי (ה'תרי"ז, 1857 – ט' בשבט ה'תרצ"ט, 1939) היה רבה ומנהיגה של הקהילה הבוכרית בירושלים.

קורות חיים 
נולד בשנת 1857 (ה'תרי"ז) בבוכרה, לרבי בנימין ולציפורה. בבגרותו למד בישיבה של סבו, רבי פנחס הידוע בכינוי "פנחס הקטן", אשר היה חתנו של רבי יוסף ממן מערבי.

למד בבוכרה עם הרב יוסף כוג'הינוף, הרב משה יצחקוף הכהן, הרב שלמה מוסיוף ועם השד"ר הרב יהושע שושן. בשנות השמונים של המאה התשע עשרה עבר עם משפחתו ועם הרב יוסף כוג'הינוף להתגורר בעיר סמרקנד, שם פעל רבות בקרב היהודים לחיזוק ידיעותיהם בלימוד התורה ובקיום המצוות.

רבה של הקהילה הבוכרית בירושלים 
בשנת 1889 (ה'תרמ"ט) עלה מבוכרה לישראל והשתכן בירושלים. בשנים אלו גדל זרם העולים לישראל מארצות אסיה התיכונה, ובעידודו של הרב יעקב מאיר הוקמה חברת "חובבי ציון" במטרה לספק את צורכי הקהילה הבוכרית בירושלים. יחד עם חבריו הרב שמעון חכם הרב שלמה מוסיוף, הרב יוסף כוג'הינוף ועוד, הקימו שכונה בשם "רחובות" (המכוּנה כיום "שכונת הבוכרים") לבני הקהילה. 

הרב אמינוף הקים בבית הכנסת שושנים לדוד את תלמוד תורה בני ציון, בו למדו בעשורים שלאחר מכן עשרות רבנים מוכרים. 

בשנת 1891 (ה'תרנ"א) התמנה לשמש כרבה של הקהילה היהודית הבוכרית בירושלים וכיהן בתפקיד זה עד יום מותו.

חיי שכונת "רחובות" עד מלחמת העולם הראשונה התנהלו בפיקוח וועד השכונה אשר רבי אברהם עמד בראשו, הוועד זכה לתמיכת מוסדות השלטון המקומיים ונהנה מיוקרה רבה בקרב בני הקהילה בארץ ומחוצה לה, פעילות הוועד הייתה רחבה וסיפקה את כל צורכי התושבים.

בשלהי המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 פעל הוועד רבות למען בניית השכונה ומוסדותיה, בתקופה זו נבנו בשכונה בנייני פאר ובניהם "הארמון", בית דוידוף (אשר שימש כמשכנה של הגימנסיה העברית), בית משהיוף (אשר היה הבית הגדול בשכונה, כחמישה דונמים שטחו), בית שמחיוף ועוד. 

על מנת לאפשר גם לבני הקהילה מעוטי היכולת לגור בשכונה הוקמו 25 בתי דירות אשר היו כמעין "שיכון" ומחירן היה נמוך ממחירו של בית פרטי וכן הוקם במרכז השכונה חצר אשר כולה נבנתה מכספי הקדש ואשר פעלו בה חמישה בתי כנסת, ישיבות, תלמוד תורה של הקהילה ובור מים גדול אשר שימש את תושבי החצר הרבים. הוועד דאג לסלילת כבישים ונטיעת עצים בשכונה "גן אילנות ופרחים כדי להיות אוויר חשוב לילדים".

בבקרים למד עם הרב מרדכי אקלר.

מותו 
רבי אברהם נפטר ב-29 בינואר 1939 (ט' בשבט ה'תרצ"ט). רחוב "אברהם תלמודי" בשכונת הבוכרים בירושלים נקרא על-שמו.

לאחר פטירתו מונה הרב משה יצחקוף הכהן לשמש כרב העדה.

פועלו הספרותי 
את כל ספריו הוציא רבי אברהם בירושלים ושלח אותם לבוכרה כדי שיופצו לרבים ללא תשלום, כל ספריו היו מנוקדים וחלקם תורגמו לתג'יכית על ידי רבי שמעון חכם. ספרו העיקרי הוא "ליקוטי דינים" הכולל דינים והלכות מעשיות לכל השנה על פי מנהגי יהדות בוכרה, וכך כתב בהקדמתו לחלק א' של ספרו:

ספריו 
 "ליקוטי דינים" - תורגם לשפה הבוכרית, חלק א' - יצא בשנת תר"ס, 1890, חלק ב' - יצא לאור בשנת תרס"א, 1891, חלק ג' וד' - יצאו לאור בשנת תרס"ב, 1892, חלק א' ביורה דעה - יצא לאור בשנת תרס"ג, 1893, חלק ב' ביורה דעה וחלק אבן העזר - יצא לאור בשנת תרס"ד, 1894.
 "שולחן הטהור" - ספר כיס בו ליקוט הברכות הנחוצות ליום-יום עם הלכותיהם, יצא לאור בשנת תרס"ד, 1894.

ספרים אשר נערכו והודפסו על ידו 
 ספר תהילים - יצא לאור בשנת תרס"ה, 1905.
 תרגום התנ"ך לטג'יקית יהודית, מרבית התרגום נעשה על ידי רבי שמעון חכם.
 הוצאה מנוקדת ומסודרת של הספר "חק לישראל" על-פי הסדר המלא שתיקן רבי חיים יוסף דוד אזולאי, יצא לאור בשנת תרס"ט, 1909.

לקריאה נוספת
 'אמינוף, אברהם', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 53. 
 משה דוד גאון, יהודי המזרח בארץ ישראל, חלק ב' (עמ' 109)

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

אנשי חינוך יהודים אוזבקים
רבנים בוכרים
אנשי העלייה הראשונה
רבנים ביישוב
ירושלים: רבני שכונות
יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
ארץ-ישראלים שנולדו ב-1845
ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1939