ברכה לבטלה

בהלכה, בְּרָכָה לְבַטָּלָה היא ברכה הנאמרת כאשר אין חיוב או צורך לומר אותה.

משמעות ההלכה ומקורה 
לפי ההלכה אסור לברך ברכה לבטלה. מקור האיסור הוא בתלמוד הבבלי: , (הכוונה היא לפסוק: "לֹא תִשָּׂא אֶת שֵׁם ה' אֱלֹהֶיךָ לַשָּׁוְא"). ומכאן שהאיסור נובע מכך שהאדם אומר את שם ה' ללא צורך, ויש בכך משום פגיעה בכבוד ה'.

דרגת האיסור 
יש הסוברים כי דברי הגמרא הם כפשוטם, ואיסור זה הוא מהתורה אולם לפי מפרשים אחרים אין איסור מן התורה בברכה לבטלה, שכן האדם אינו אומר את שם ה' סתם, אלא כדי לברך את ה'. לדעתם, איסור ברכה לבטלה הוא איסור מדרבנן, והפסוק שהביאה הגמרא כמקור לאיסור זה - אינו אלא אסמכתא.

טעה וברך לבטלה 
אדם שבירך בטעות ברכה לבטלה, יש לו לומר מיד לאחר הברכה 'ברוך שם כבוד מלכותו לעולם ועד' כפי שכותב הרמב"ם:

מקורו של הרמב"ם הוא בדברי התלמוד הירושלמי, שם הוזכר לראשונה שיש לומר 'ברוך שם', במקרה שבירך ברכה לבטלה. וכן פסק בשולחן ערוך. האשכנזים ההולכים אחרי פסק הרמ"א נהגו לומר זאת לאחר הנחת תפילין של ראש מחשש שמא ברכו ברכה זו לבטלה.

מקומות שחששו לברכה לבטלה 
מחמת חשש איסור ברכה לבטלה, יש שנהגו שקודם בדיקת חמץ מפזרים בבית פירורים, מחשש שמא בשעת הבדיקה לא ימצא כלל חמץ, ויתברר שברך ברכה לבטלה, ויש שהתנגדו למנהג שמא ישכחו היכן שמו את הפירורים.

מקום נוסף שחששו לברכה לבטלה, הוא לאותן הדעות שיש לברך ברכת המצוות אף על תפילין של ראש, ומאחר וחששו לדעות שאין לברך ברכה נוספת, נהגו לומר לאחר הברכה "ברוך שם כבוד מלכותו לעולם ועד" (אפילו שבעיקרון זה לא מועיל כי אסור מלכתחילה לברך על ספק, הרמ"א כותב שזה לא נקרא ספק ועדיין עדיף להגיד ברוך שם).

השאלת הביטוי 
בהשאלה משמש הביטוי "ברכה לבטלה" לציון מאמץ שנעשה לריק, ללא שיש בו תועלת או סיכוי להצלחה.

קישורים חיצוניים
 אסופת מאמרים בנושא ברכה לבטלה, באתר ספריית אסיף

הערות שוליים

ברכות
ניבים וביטויים חז"ליים
כללי ברכות