אבן משכית

איסור השתחוויה על אֶבֶן מַשְׂכִּית הוא מצוות לא תעשה מתוך תרי"ג מצוות, לפיה אסור להשתחוות על אבן, ואפילו לעבודת ה'. המונח "אבן משכית" מתייחס גם לבסיס אבן המונח לפני פסלים לצורכי השתחוויה.

מקור המצווה
"לֹא-תַעֲשׂוּ לָכֶם אֱלִילִם, וּפֶסֶל וּמַצֵּבָה לֹא-תָקִימוּ לָכֶם, וְאֶבֶן מַשְׂכִּית לֹא תִתְּנוּ בְּאַרְצְכֶם, לְהִשְׁתַּחֲו‍ֹת עָלֶיהָ:  כִּי אֲנִי ה', אֱלֹהֵיכֶם."

דיני המצווה
ביהדות אסור להשתחוות על אבן משכית ב"פישוט ידיים ורגליים" (מצב שבו כל הגוף אופקי) אפילו לעבודת ה', חוץ מבבית המקדש.  מדרבנן אסורה גם השתחוויה ללא פישוט ידיים ורגליים. בעת השתחוויה מלאה בבית כנסת בעל רצפת אבן (כמו שנעשה בראש השנה וביום כיפור), מכסים את הרצפה כדי שלא תהיה השתחוות על האבן.

טעמי המצווה
הנימוק שמביא הרמב"ם למצווה זו היא שמכיוון שהאבן משכית הייתה אמצעי לעבודת אלילים, הוא נאסר גם לעבודת ה'. הרש"ר הירש מביא הסבר אחר: ביהדות ההתמסרות לה' אינה לפי ראות העיניים, אלא על פי הוראות התורה.  מוקד התורה היא מרכז בית המקדש, שכן היא נמצאת בתוך ארון הברית המונח בבית קודש הקודשים.  השתחוויה מבטאת התמסרות מלאה לה' ועל כן המקום היחיד המותר בכך באופן מסודר הוא בית המקדש.  מחוץ לבית המקדש מותר אמנם ביהדות להשתחוות לה', אך לא על מקום מיוחד, אבן המשכית, אלא על הארץ, המקיפה את בית המקדש. בכך נשמר המעמד של בית המקדש כמרכז התורה העולמי.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

תרי"ג מצוות
מצוות הנוהגות בזמן הזה
פרשת בהר
איסורי עבודה זרה