בג"ץ שליט

בג"ץ שליט הוא עתירה לבג"ץ שההכרעה בה הוצגה בינואר 1970 על רקע המחלוקת "מיהו יהודי" בישראל, ובה דרש ישראלי שנשא לאישה לא-יהודייה שמשרד הפנים ירשום את ילדיו כיהודים. העתירה התקבלה ברוב של חמישה שופטים כנגד ארבעה, ובעקבות זאת תוקן חוק השבות.

רקע
בהכרזת העצמאות נקבעו שני עקרונות:
 מדינת ישראל היא מדינה יהודית.
 יהודים בכל העולם הם אזרחים בכוח של מדינת ישראל וזכאים לעלות אליה.

בשנת תש"י-1950 קיבלה הכנסת חוק המבטא את שני עקרונות אלה: חוק השבות, האומר כי כל יהודי זכאי לעלות לישראל. החוק התקבל ללא התנגדות. בשנת 1970 שונה החוק ובו הזכויות הניתנות ליהודי, מוקנות גם לילד ולנכד של יהודי, לבן זוג של יהודי ולבן זוג של ילד ושל נכד של יהודי, להוציא אדם שהיה יהודי והמיר דתו מרצון.

חוק השבות לא הגדיר את המושג "יהודי". שר הפנים ישראל בר-יהודה הנחה את פקידי משרד הפנים לרשום כיהודי כל ילד שהוריו מבקשים לרשום אותו כיהודי. הוראה זו גרמה למשבר שבעקבותיו פרשה המפד"ל מהקואליציה, על אף שהממשלה הוסיפה (בהחלטה מן ה-20 ביולי 1958) את הקריטריון של "ואינו בן דת אחרת". במסגרת משבר זה פנה בן-גוריון לכ- 50 "חכמי ישראל" בישראל ובעולם, ורובם תמכו בקריטריון ההלכתי. לאחר הבחירות הבאות שנערכו, בדצמבר 1959, בן-גוריון מינה את איש המפד"ל חיים משה שפירא כשר הפנים והוא הנחה את הפקידים לרשום כיהודי רק מי שהוא בן לאם יהודיה או שנתגייר כהלכה.

בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20 נפסק בבג"ץ רופאייזן כי יהודי שהמיר את דתו לא זכאי להתאזרח מכוח חוק השבות. החלטה זו גובתה מאוחר יותר בשינוי החוק על ידי הכנסת.

בג"ץ שליט
בנימין שליט (יליד חיפה, 1935), קצין בדרגת רב-סרן, נשא במהלך לימודיו בחו"ל את אן גדס, בת למשפחה לא יהודייה, נכדתו של סר פטריק גדס, שתכנן תוכניות עיר לתל אביב וירושלים. השניים התגוררו בישראל ונולדו להם שני ילדים. בשנת 1968 ביקש שליט לרשום את ילדיו כחסרי דת אבל בעלי לאום יהודי. פקידי משרד הפנים סירבו לעשות זאת, לכן עתר שליט לבג"ץ נגד שר הפנים. רעייתו הצהירה על עצמה שהיא לא מזדהה עם שום דת, דבר שהיה נהוג במשפחתה מזה זמן רב.

שליט נימק את עתירתו בכך שהוא מתכוון לחיות בארץ עם משפחתו ולחנך את ילדיו כיהודים. בנימוקים להכרה בילדים כבני הלאום היהודי הובא גם פועלו של הסב, פטריק גדס, שהביא לתיאורה של אן בידי העותר כ"בת לאב סקוטי, ממשפחה ציונית ותיקה".

בג"ץ קיבל את העתירה ברוב של חמישה שופטים לעומת ארבעה, וקבע שעל משרד הפנים לרשום את הילדים כיהודים.

הנימוק לפסיקה היה שאין לתת פרשנות דתית למושג "יהודי" בסעיף הלאום בחוק שהוא במהותו חילוני. מי שמצהיר שהוא יהודי ואינו בן דת אחרת יירשם כיהודי (בתנאי שההצהרה ניתנה בתום לב).

תיקון חוק השבות
פסיקת בג"ץ עוררה סערה בקרב הציבור היהודי בישראל, ובעקבותיו הוכנס בשנת 1970 התיקון לחוק השבות, הנותן לראשונה הגדרה אזרחית-חוקית (המבוססת על ההלכה היהודית, אך בהבדלים משמעותיים) למושג מי הוא יהודי: "יהודי – מי שנולד לאם יהודייה או שנתגייר, והוא אינו בן דת אחרת".

קורות המשפחה לאחר המשפט 
בשנת 1972 עתר שליט בשנית לבג"ץ, הפעם בתביעה שירשמו גם את בנו השלישי באופן דומה - כיהודי או כעברי בלאומו. בפעם זו בג"ץ דחה את תביעתו, וזאת לאור השינויים שהוכנסו בחוק השבות בשנת 1970.

בשנת 1975 עזב שליט את משרתו כפסיכולוג הראשי של חיל הים והיגר מהארץ יחד עם משפחתו לשוודיה, שם עבד כפסיכולוג בצבא השוודי. בשנת 1981 התגרשו בני הזוג ושליט התחתן בשוודיה בשנית. שליט נפטר ב-1988 בעת ביקור בבריטניה.

ראו גם
שמואל אוסוואלד רופאייזן

לקריאה נוספת
 "מיהו יהודי?: בית משפט העליון בפרשת שליט; בית המשפט העליון בפרשת רופאייזן; דעות חכמי ישראל; הוויכוח בכנסת; הוויכוח בציבור", בעד ונגד (ילקוט לבירור בעיות חברה ומדינה) 39, ז (תש"ל) 3–48.
 פנינה להב, "זהות אישית וזהות קולקטיבית, מודרניות ויהודיות בפרשת שליט", בתוך: מנחם מאוטנר, אבי שגיא, רונן שמיר (עורכים),  רב-תרבותיות במדינה דמוקרטית ויהודית: ספר הזיכרון לאריאל רוזן-צבי ז"ל, תל אביב: הוצאת רמות – אוניברסיטת תל אביב, תשנ"ח, עמ' 409–439.
 שחר ליפשיץ, "מיהו המחליט בשאלה "מיהו יהודי"?: על פרשת שליט ותפקידו הראוי של בית המשפט בחברה דמוקרטית", מחקרי משפט כב, 2 (תשס"ו), 269–326.
 אליעזר דון יחיא, "דת וזהות לאומית בחקיקה, במשפט ובפוליטיקה: פרשת שליט והפולמוס בשאלת "מיהו יהודי"", בתוך: צבי צמרת וחנה יבלונקה (עורכים), העשור השלישי: תשכ"ח–תשל"ח, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשס"ח, עמ' 379–400.

קישורים חיצוניים
 בג"ץ 58/68 בנימין שליט נ' שר הפנים, פ"ד כג(2)
 עפרה אליגון, ריאיון עם בני משפחת שליט, באתר הבית של עפרה אליגון

הערות שוליים 

שליט
1970 בישראל
משרד הפנים
פסקי דין בענייני יחסי דת ומדינה בישראל