בסיס חיל האוויר לוד

בסיס חיל האוויר לוד (בח"א 27) היה בסיס טיסה ותובלת אוויר של חיל האוויר הישראלי. הבסיס שכן בצמידות לנמל התעופה בן-גוריון והשתמש באותם מסלולי הטיסה של השדה האזרחי. בשנת 2008 החלה סגירתו בשלבים של הבסיס, עד שבינואר 2010 נסגר סופית ורוב יחידותיו הועברו לבסיס נבטים.

היסטוריה

הקמת שדה התעופה 
שדה התעופה המשמש את נמל התעופה האזרחי בן-גוריון ואשר שימש גם את הבסיס הצבאי בח"א 27, תוכנן והוקם על ידי שלטונות המנדט הבריטי בשנות ה-30 של המאה ה-20. בשנת 1935 החלה בניית השדה ובשנת 1937 נחנכו מסלולי הבטון הראשונים שאורך כל אחד מהם עמד על 800 מטר ורוחבם הגיע ל-100 מטר. הבריטים העניקו לשדה את השם "שדה התעופה וילהלמה", ע"ש המושבה הטמפלרית הסמוכה וילהלמה (לימים מושב בני עטרות).

ציוני דרך בהיסטוריית הבסיס 
 בתחילה שימש שדה התעופה כשדה אזרחי בלבד, אולם ב-1 במרץ 1943, בעקבות התפשטות הלחימה במזרח התיכון במסגרת מלחמת העולם השנייה, הוסב לשדה תעופה צבאי של חיל האוויר המלכותי הבריטי, תחת השם "אַר־אֵיי־אֵף לִידָּה" (RAF Lydda).
 בשנת 1946 שב השדה לפעול במתכונת אזרחית.
 בחודש אפריל 1948 נפסקה פעילותו האזרחית של השדה במסגרת המנדט הבריטי והוא הועבר לידי הלגיון הערבי.
 בחודש יולי 1948, במהלך מלחמת העצמאות (במסגרת "מבצע דני"), נכבש שדה התעופה מידי הלגיון הערבי על ידי חטיבה 8 בפיקודו של יצחק שדה.
 בחודש נובמבר 1948 נפתח השדה, כשדה התעופה הרשמי של מדינת ישראל ושמו שונה ל"שדה התעופה לוד".
 ב-15 במאי 1963 הוקם בשדה התעופה לוד גף טיסה צבאי (כשלוחה של טייסת 103) שהיה כפוף לבסיס תל-נוף ושכלל חמישה מטוסי סטרטוקרוזר ("ענק") מדגם אזרחי שנרכשו בארצות הברית, וזוג מטוסי דקוטה. ב-1 ביולי 1964 (טרם הקמת הבח"א) הפך הגף לטייסת "הבינלאומית", היא טייסת 120.
 בשנת 1965 הוקם בח"א 27 ונפתח באופן רשמי לצד נמל התעופה האזרחי.
 בחודש מאי 1967, שבועיים לפני פרוץ מלחמת ששת הימים, הובאה טייסת 107 לפריסה בבסיס, כדי שלמטוסי האוראגן קצרי הטווח יהיה קל יותר להגיע לחזית המצרית.
 ב-1 ביוני 1971 הוקמה טייסת 122, כטייסת דקוטות.
 ב-14 באוקטובר 1973 הוקמה טייסת 131, כטייסת "קרנפים".
 ב-15 באוגוסט 1974 הועברה "טייסת 103" לבח"א, מבסיס תל-נוף, וזאת במסגרת ריכוז מטוסי התובלה בשדה, כבסיס מטוסי התובלה הבינונית והכבדה.
 בשנת 1987 נפתחה בבסיס "טייסת נווטי תובלה ומכוננים" (נתו"ם) שהיא מגמה בקורס הטיס ושלוחה של בית הספר לטיסה.
 הבסיס, טייסותיו ויחידותיו, היו מעורבים במבצעים והפעולות הבאים (רשימה חלקית מאוד):
 מבצע אנטבה (שנת 1976)
 מבצע משה (נובמבר 1984 עד ינואר 1985)
 מבצע שלמה (שנת 1991)
 "מבצע ניצני תקווה" בעת רצח העם ברואנדה (שנת 1994)
 משלחת רפואית של צה"ל למקדוניה, להגשת סיוע רפואי לפליטי המלחמה בקוסובו (שנת 1999)

שימוש חילות אוויר זרים בשדה 
בין השנים 1938 ל-1945, הוצבו בשדה והופעלו ממנו הטייסות הצבאיות שלהלן:
 טייסת RAF 14 - מטוסי בריסטול־בלנהיים IV (שנת 1941).
 טייסת RAF 33 - גף מטוסי גלוסטר־גלדיאטור (שנת 1938).
 טייסת RAF 55 - גף מטוסי מרטין־בולטימור (שנת 1942).
 טייסת RAF 134 - מטוסי סופרמארין־ספיטפייר VB (שנת 1942).
 טייסת RAF 162 - גף מטוסי בריסטול־בלנהיים V (שנת 1942).
 טייסת RAF 203 - מטוסי בריסטול־בלנהיים IV (שנת 1941).
 טייסת RAF 211 - מטוסי בריסטול־בלנהיים I (שנת 1941).
 טייסת RAF 294 - גף מטוסי ויקרס ולינגטון (שנת 1944).
 טייסת RAF 1413 מטאורולוגית (משנת 1942 ועד 1943, ושוב ב-1945).
 טייסת RAAF 3 - מטוסי קרטיס P-40 טומאהוק (שנת 1941).
 טייסת RAAF 459 - מטוסי לוקהיד־הדסון III (עד 1943).
 במחצית שנת 1942, נסלל בשדה מסלול נוסף על ידי כוחות אמריקאים ומחודש יולי 1942 ועד נובמבר שנת 1943, הוצבו והופעלו מהשדה מטוסי B-17 מבצר מעופף ו-B-24 ליברייטור של "חיל האוויר המזרח־תיכוני של צבא ארצות הברית" (US Army, Middle East Air Force - USAMEAF).
 טייסת 200 הצרפתית - הוצבה בשדה לצורך מבצעי קדש ומוסקטר. הטייסת הפעילה מטוסי F-84 ת'אנדרג'ט (שנת 1956).

סגירת הבסיס 
ב-25 באוגוסט 2008, כחלק מהמגמה הכלל־צה"לית של העברת בסיסים מהמרכז לנגב, הועברו כמעט כל טייסות התובלה של חיל האוויר וכמעט כל היחידות אשר פעלו בבח"א 27, לבסיס נבטים שבנגב הצפוני.

הבסיס נסגר בהדרגה. בשלב ראשון, עד 27 באוגוסט 2008 (תאריך שבו התקיים טקס הסגירה הרשמי), עברו רוב טייסות ויחידות הבסיס (למעט טייסת 122, יחשת"פ וי"ק 533) אל בסיס נבטים. בשלב שני, ב-8 בפברואר 2009, הועברה גם טייסת 122 לנבטים. בשלב שלישי, עד תחילת ינואר 2010, הועברו היחידות הנותרות משטח הבסיס. יחשת"פ עברה לשני מיקומים חדשים, לבנין הכנרית במטה חיל האוויר ולבסיס פלמחים. י"ק 533 עברה ל"בית הספר להגנה אווירית" (ביסנ"מ לשעבר).

בחודש מרץ 2010, הועבר שטחו של הבסיס (כ-1,500 דונם) לאחריותו של משרד הביטחון, לצורך שיקום המקרקעין והמים, ולאחר מכן לידי מינהל מקרקעי ישראל.

בדצמבר 2014, הודיע משרד הביטחון כי פינוי הבסיס הושלם. במסגרת הפינוי נהרסו חלק מהמבנים וכן פונו 50 אלף מ"ר של גגות אזבסט.

לפי החלטות ממשלה והסכמים בין הגופים השונים, חולק שטח הבסיס בין התעשייה האווירית (שקיבלה את כל השטח הבנוי) ורשות שדות התעופה (שקיבלה את כל שטח רחבות המטוסים ומסלולי ההסעה, מהכביש המנהלתי ומערבה).

יחידות הבסיס טרם סגירתו
 טייסת 103 - "טייסת הפילים".
 טייסת 120 - "הבינלאומית" (נקראת עכשיו "טייסת ענקי המדבר"). 
 גף סיורי ים - המופעל במשותף על ידי חיל האוויר וחיל הים.
 טייסת 122 - "טייסת הדקוטה" (נקראת עכשיו "טייסת הנחשון").
 טייסת 131 - "טייסת הציפור הצהובה" (נקראת עכשיו "טייסת אבירי הציפור הצהובה").
 י"ק 533 - יחידת הקשר של חיל האוויר (נקראת עכשיו "גדוד הקשר").
 יחידה 555 - יחידת ל"א מוטסת, פעלה במסגרת טייסת 122, בגף "כוכב חמה" ומאוחר יתר גם במסגרת טייסות תובלה אחרות.
 יחידת העמסה 757.
 יחשת"פ 5620 - היחידה לשיתוף פעולה בין חילות היבשה לבין חיל האוויר.
 יה"ק 5700 - יחידת הנחתה קדמית.
 אס"מ 5708 - יחידת מודיעין לאיסוף וסימון מטרות.
 יחידת בינוי 305.

סמלי הטייסות התומכות

סמלי טייסות ויחידות הבסיס

מפקדי הבסיס לדורותיו 

להלן שמות מפקדי הבסיס:

קישורים חיצוניים 
 Airliners.net - תצלום אווירי. מבט מכיוון רחבת טייסת 120, אל "רחבת ורד" והעיר אור יהודה (23 באוקטובר 1995). 
 בח"א 27 לא גר כאן יותר – כתבה באתר דובר צה"ל, 13 בינואר 2010.
 ההרקולסים עוברים דירה - סרטון באתר ynet, 25 באוגוסט 2008. 
 בח"א 27 – 1965-2007, באתר "הספרייה הדיגיטלית להיסטוריה ומורשת חיל האוויר".

הערות שוליים 

בסיסי חיל האוויר הישראלי שנסגרו
בסיסי חיל האוויר המלכותי בארץ ישראל
בסיסי חיל האוויר המלכותי במלחמת העולם השנייה
נמל התעופה בן-גוריון