פוליטיקה של גרמניה המזרחית

המערכת הפוליטית בגרמניה המזרחית הייתה רודנית וצנטרליסטית. ב-7 באוקטובר 1949 אושרה חוקתה של גרמניה המזרחית, המגדירה אותה כרפובליקה סוציאליסטית ודמוקרטית.

כרפובליקה סוציאליסטית, באופן רשמי התקיימה מערכת בחירות פלורליסטית, אך בפועל המפלגה היחידה שהשתתפה בבחירות הייתה מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה. מפלגה קומוניסטית זו סינפה אליה מספר תנועות/מפלגות שרצו איתה כרשימה אחת - "החזית הלאומית של גרמניה הדמוקרטית". שירות הביטחון של גרמניה המזרחית, השטאזי פיקח מקרוב כדי לאתר כל פעילות פוליטית שלא קשורה במפלגה השלטת. אנשים שהשתתפו בפעילויות פוליטיות אלו נענשו בחומרה רבה. כל הארגונים במדינה נשלטו והוכוונו על ידי השלטונות. לכנסייה ניתן חופש יחסי כל עוד לא פעלה בתחום הפוליטי.

רק בשנת 1990 נערכו בחירות חופשיות, בהן זכתה השלוחה המזרח גרמנית של מפלגת ה-CDU המערבית. בראש שלוחה זו עמד לותר דה מייצירה, שהיה המנהיג המזרח גרמני היחיד שנכנס לשלטון באופן דמוקרטי. תחת שלטונו של דה מייצירה (ורשמית גם תחת קודמיו) המשטר התנהל כדמוקרטיה פרלמנטרית.

בעקבות איחוד גרמניה, שינתה מפלגת האיחוד הסוציאליסטי את שמה למפלגת הסוציאליזם הדמוקרטי וכיום שמה "די לינקה" (גרמנית: die Linke).

מבנה השלטון

מפלגת האיחוד הסוציאליסטי
כנהוג במדינות קומוניסטיות, למפלגה השלטת במדינה הייתה השפעה גדולה על הנעשה בה. אף על פי שרשמית ההחלטות אושרו או הוחלטו בגופים השונים, הגוף שמשך בחוטים היה מפלגת האיחוד הסוציאליסטי ששלטה רוב שנות קיומה, ובייחוד הגוף העליון שלה הפוליטביורו. פרטיזציה (הגברת השפעת המפלגה על מוסדות השלטון) של המערכת במדינה באה לידי ביטוי בכך שהשטאזי, שירות הביטחון של המדינה- סיסמתו הייתה "המגן והחרב של המפלגה".

מדינאים בולטים

יושב ראש מפלגת האיחוד הסוציאליסטי (תואר כבוד)
 וילהלם פיק
 אוטו גרוטהוול

מזכירים ראשונים / כללים של מפלגת האיחוד הסוציאליסטי
גרמנית: Erster Sekretär des Zentralkomitees der Sozialistischen Einheitspartei Deutschlands, Generalsekretär des ZK der SED.

ולטר אולבריכט (1950-1971)
אריך הונקר (1971-1989)
אגון קרנץ (1989)

ראשי המדינה

נשיאי גרמניה המזרחית (בוטל ב-1960)
גרמנית: Staatspräsident, Präsident der DDR.

וילהלם פיק (1949-1960)

יושבי ראש מועצת המדינה
גרמנית: Vorsitzender des Staatsrats.

ולטר אולבריכט  (1960-1973)
פרידריך אברט  (1973 (בפועל))
וילי שטוף (1973-1976)
אריך הונקר (1976-1989)
אגון קרנץ (1989)
מנפרד גרלך (המפלגה הדמוקרטית ליברלית של גרמניה) (1989-1990)

יושבי ראש מועצת השרים (ראש הממשלה)
גרמנית: Vorsitzender des Ministerrats.
נקרא גם נשיא השרים (Ministerpräsident)

אוטו גרוטהוול  (1949-1964)
וילי שטוף  (1964-1973)
הורסט סינדרמן  (1973-1976)
וילי שטוף (1976-1989)
הנס מודראו (1989-1990)
לותר דה מייצירה (1990)

נשיא הפולקסקאמר (יו"ר הפרלמנט)
גרמנית: Präsident(in) der Volkskammer.

יוהנס דיקמן  (1949-1969)
גרלד גוטינג  (1969-1976)
הורסט סינדרמן  (1976-1989)
גינתר מלידה (מפלגת האיכרים הדמוקרטית של גרמניה) (1989–1990)
סבינה ברגמן-פוהל  (1990)

קישורים חיצוניים