א-סמוע

אַ-סַּמוּע (בערבית: السموع) (בעברית: סמוע) היא עיירה פלסטינית בדרום הר חברון, המונה כ-18,000 תושבים. תושביה מעבדים כ-20 אלף דונם, ובכלל זה גידולי תבואה, ירקות ומעט מטעים. ענף גידול הצאן הוא מענפי הפרנסה העיקריים.

הכפר מעיד ומשמר את שמו של היישוב המקראי אשתמוע, שהיה יישוב יהודי גדול במהלך תקופת המשנה והתלמוד. הוא כנראה שכן במקום הנוכחי של הכפר.

תולדות היישוב

העת העתיקה 
בתקופת המקרא היה במקום יישוב כהנים בשם אשתמוע, המוזכר לראשונה בספר יהושע. בכפר נמצאו חמישה קנקני חרס המתוארכים למאות ה-9–8 לפני הספירה, הנושאים כתובות בכתב העברי הקדום. קנקנים אלו הכילו את אחד ממטמוני המטבעות הגדולים ביותר שהתגלו אי פעם בישראל.

אוסביוס מקיסריה בן המאה ה-4 ציין כי בימיו אשתמוע היה "כפר גדול מאוד של יהודים בדרומא מצפון לעָנִים בתחום אלויתרופוליס". בכפר נתגלו שרידים רבים, המעידים על יישוב גדול ומבוסס בתקופת המשנה והתלמוד. החשוב שבהם הוא בית הכנסת הגדול, שנחשף במרכז הכפר ובחצרותיו נמצאו, בשימוש משני, שברים ארכיטקטוניים ובהם סמלים יהודיים אופייניים כגון מנורת שבעת הקנים. חלקם מוצגים כיום במוזיאון רוקפלר בירושלים. בית הכנסת מתוארך לסביבות המאה ה-4 וה-5 לספירה. במהלך המאה ה-7 בית הכנסת הוסב למסגד.

ימי הביניים 
במאה ה-12 הוקמה במקום מצודה צלבנית, שהייתה חלק ממערך ההגנה על הדרך לעבר הירדן, אל המרכז הצלבני החשוב בקיר מואב (אל-כרכ).

התקופה העות'מאנית 
על הכפר בתקופת שלטון העות'מאני כתב החיד"א (הרב חיים יוסף אזולאי) בספר "מעגל טוב", כי הוא עבר במקום בשנת תקל"ג (סוף שנת 1772) בדרכו מחברון לאל עריש, וכי תושבי שמוע הטילו מס מיוחד על זרים שעברו בגבולות העיר.

בשנת 1838 זיהה אדוארד רובינסון את סמוע עם אשתמוע המקראית. הוא תיאר את סמוע ככפר "משמעותי מלא צאן ועדרים". הוא מצא גם שרידי קירות שנבנו מאבנים גדולות מאוד, שחלקם היו באורך של יותר מ-10 מטרים.

החוקר הצרפתי ויקטור גרן ביקר במקום בשנות ה-60 של המאה ה-19, וכתב כי זהו "כפר היושב על ראש גבעה גבוהה ומוארכת ועל צלעותיה [...] על הפסגה ניכרים שרידי מצודה [...] היא נבנתה מאבנים מהוקצעות יפה מאוד, כנראה בימי קדם, אך דומה ששופצה בתקופות שונות, ובעיקר בימי מסעי הצלב. החלק העליון הוא אפילו חדש יותר, וזה היום 'הבורג'' של הכפר". לדבריו, חיו אז בכפר פחות ממאתיים תושבי קבע, לצד 800 נפש נוספים שהתגוררו באוהלים ובמערות הסמוכות כדי להשתמט ממסים ומגיוס לצבא. הוא ציין כי בכפר חורבות של בתים רבים שקרסו, חלקם עתיקים, ובאחד מהם הבחין באבנים הדומות במידותיהן לאלו של חומות הר הבית. בנוסף, בכניסה למסגד קטן בכפר, הוא מצא תבליט שהועתק ממנצב עתיק ומשמש כמשקוף, ועליו תגליף אשכולות ענבים שמזכיר עיטור שכיח באמנות היהודית הקדומה, ולצידו גילופים שושנות ואגרטלי פרחים.

המאה ה-20 וה-21 
תושבי הכפר מעבדים כ-20 אלף דונם, ובכלל זה גידולי תבואה, ירקות ומעט מטעים. ענף גידול הצאן הוא מענפי הפרנסה העיקריים.
ב-13 בנובמבר 1966 פשט צה"ל על הכפר בפעולת תגמול שנודעה כפעולת סמוע, בעקבות פעולות חבלה שנעשו נגד מטרות ישראליות. בפעולה פוצצו עשרות בתים. לירדנים היו 18 הרוגים, ולצה"ל הרוג אחד – מפקד גדוד צנחנים, סא"ל . מהפיצוץ במקום נפגע גם מבנה בית הכנסת העתיק במקום.

ארכאולוגיה 
חפירות ארכאולוגיות נערכו במקום בשנת 1934 בידי החוקרים מאיר ורייפנברג. במקום נמצאו שרידי בית כנסת עם כתובת פסיפס ומטמון מטבעות גדול. החפירות נמשכו לאחר מלחמת ששת הימים. בשנת 1969 הן הושלמו על ידי זאב ייבין. באותה שנה פונו הדיירים שגרו מעל המבנה ובית הכנסת הוכשר לביקורי הקהל.

בשנת 1970 סקר שמריהו גוטמן את בתי הכפר א-סמוע ומצא בהם פריטי אדריכלות יהודית: 15 משקופים מעוטרים, עם רוזטות אופייניות. על ארבעה משקופים נמצאו תאורי מנורת שבעת הקנים. בקירות המבנים בכפר נמצאו ציורי מנורות פשוטות. שני משקופים הועברו למוזיאון רוקפלר ושלישי לכפר עציון.

קישורים חיצוניים 

 דוד עמית, סמוע-אשתמוע – בית ספר שדה כפר עציון
 דוד עמית. יוני 1993. על מקור תוכניותיהם של בתי-הכנסת בדרום הר-יהודה, מתוך "קתדרה" לתולדות ארץ ישראל וישוביה (68). יד יצחק בן צבי:ירושלים

הערות שוליים 

יהודה
הר חברון
נפת חברון

הרשות הפלסטינית: יישובים
יישובים ערביים המשמרים שם עברי