פאנצר סימן 2

פאנצר סימן 2 היה טנק גרמני קל שנדרש לצוות של שלושה אנשים. 

בסוף שנות ה-30 של המאה ה-20 היה טנק "ביניים" בצבא הגרמני, עד לכניסה לשירות של הטנקים העיקריים - פאנצר סימן 3 ופאנצר סימן 4. טנקי פאנצר סימן 2 השתתפו בפלישה לפולין, מערכה בנורווגיה, פלישה לצרפת, ובשלבים ראשונים של הפלישה לברית המועצות. טנקים אלו גם היו בשימוש בלחימה בצפון אפריקה. 

בסוף 1940 ותחילת 1941 הוחלפו רוב טנקי פאנצר סימן 2 ביחידות השריון של הורמאכט בטנקים מתקדמים יותר, כמו הפאנצר סימן 3 והפאנצר סימן 4. טנקי הפאנצר סימן 2 הועברו ליחידות סיור וליחידות עורפיות. החל משנת 1943 הופסק באופן מוחלט יצורו של הטנק והטנקים הנותרים שימשו כבסיס לייצור כלי רכב משוריינים שונים.

דגמים 
פאנצר 2 а,b,c - דגמי טרום ייצור מבצעי, 125 יוצרו בשנים 1937–1935.
פאנצר 2 A,B,C - דגמים מבצעים עיקריים של טנק זה. 1,113 טנקים מדגמים אלו יוצרו בשנים 1937–1940. האותיות גדולות בשם הדגם מציינות את ההבדל בין דגמים אלו לדגמים הראשוניים (הטרום מבצעיים). 
פאנצר 2 E,D - דגמים מבצעיים, בהם הורכב מזקו"ם "כריסטי". טנקים מדגמים אלו היו קצרים יותר מהדגמים A-C אך גבוהים יותר ורחבים יותר. שימוש במזקו"ם "כריסטי" אפשר להגדיל את מהירות הנסיעה ל-55 קמ"ש (לעומת 40 קמ"ש בדגמים הקודמים). בסך הכול יצרו 43 טנקים מדגמים אלו בשנים  1939 - 1938. הם השתתפו בפלישה לפולין, אך לאחר מכן הוצאו מן השרות והוסבו לכלי רכב משוריינים אחרים.
פאנצר 2 F - בדגם זה בוצעה הגדלת עובי השריון בחלק הקדמי ל-35 מ"מ (לעומת 14.5 מ"מ בדגמים A-C), בצריח הטנק עובי השריון הוגדל ל-30 מ"מ ובצדדים ל-15 מ"מ. בשל כך עלה משקל הטנק ל-9.5 טון. 524 טנקים מדגם זה יוצרו בשנים 1941–1942.
פאנצר 2 G,H - דגמים ניסיוניים של הטנק שפותחו בשנת 1942. בסך הכול יוצרו 12 טנקים מדגמים אלו. 
פאנצר 2 J - בדגם זה בוצעה הגדלת עובי השריון בחלק הקדמי ל-80 מ"מ (לעומת 35 מ"מ בדגם F) ובצדדים - ל-50 מ"מ. בשל כך עלה משקל הטנק ל-18 טון ומהירות הנסיעה ירדה ל-30 קמ"ש. 22 טנקים מדגם זה יוצרו בשנת 1942. 7 טנקים מדגם זה השתתפו בלחימה בחזית המזרחית במסגרת דיוויזיית הפאנצר ה-12 של הוורמאכט.
פאנצר 2 (L (Luchs - טנק סיור קל. כ-100 טנקים מדגם זה יוצרו בשנים 1943–1944.

כלי רכב משוריינים שנבנו על בסיס הפאנצר סימן 2 

 פאנצר סימן 2 להביור - מבוסס על דגמים D ו-E של פאנצר סימן 2. בכלי רכב אלו התותח הוחלף בלהביור ועובי השריון הועלה ל-30 מ"מ בלוח הקדמי ול-20 מ"מ בצדדים. כ-150 כלים מגרסה זו יוצרו בשנים 1940–1941. הם השתתפו בפלישה לברית המועצות ביוני 1941. טנקים אלו לא נחלו הצלחה בשדה הקרב, בעיקר בשל שריונם הדק, אשר לא עמד בפני תותחי הנ"ט של הצבא האדום. מרביתם הושמדו כבר לקראת סוף 1941.
 מארדר 2 - משחית טנקים שנבנה על בסיס תובה של פאנצר סימן 2. בכלי רכב אלו הורכב תותח נ"ט גרמני בקליבר של 75 מ"מ או תותח שלל סובייטי בקליבר של 76.2 מ"מ. כ-600 כלים מגרסה זו נבנו בשנים 1942 - 1944. 
 וספה - תותח מתנייע, שנבנה על בסיס תובה של פאנצר סימן 2. הרכב נשא תותח הוביצר בקליבר של 105 מ"מ. 676 כלים מגרסה זו נבנו בשנים 1943- 1944.
 נושא תחמושת לתומ"ת "ווספה" - בחלק מתותחים מתנייעים מסוג ווספה לא הורכבו תותחים והם שימשו כמובילי תחמושת בשדה הקרב. רכב כזה יכול היה לשאת עד 90 פגזים של 105 מ"מ. כ-160 כלים מגרסה זו נבנו בשנים 1943–1944.
 שטורמפאנצר סימן 2 - תותח מתנייע שנבנה על בסיס תובה של פאנצר סימן 2. הרכב נשא תותח הוביצר בקליבר של 150 מ"מ. רק תריסר כלים מגרסה זו נבנו וכולם שירתו בקורפוס אפריקה. בתום מלחמת העולם השנייה הגיעו שני שטורמפאנצרים לידי הצבא המצרי, אשר הפעיל אותם כנגד כוחות צה"ל במלחמת העצמאות.

הערות
 הטבלה מתייחסת לפאנצר סימן 2 מדגם A שהיה אחד הדגמים הנפוצים של טנק זה.

קישורים חיצוניים 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
2
טנקים קלים