שפות כושיות

השפות הכושיות (באנגלית: Cushitic) הן ענף במשפחת-העל האפרו-אסיאתית (שבעבר נקראה "שמיות-חמיות"). השם "כושיות" הוטבע על שמו של כוש בן חם בן נח המקראי. הכינוי מתבסס על המיון בספר בראשית של העמים השונים בין בניו של נח, שעל פי סיפור המבול, האנושות כולה היא מצאצאיו:

שפות כושיות חיות ומספר דובריהן
השפות הכושיות מדוברות בעיקר באזור קרן אפריקה, שלוחה במזרח אפריקה החודרת לאוקיינוס ההודי, מדרום למפרץ עדן.

אורומו - כ-25 מיליון דוברים.
סומלית - כ-15 מיליון דוברים בסומליה, באתיופיה, בג'יבוטי, בתימן ובקניה.
סידאמית - כ-2 מיליון דוברים באתיופיה.
האדייה - כ-1.6 מיליון דוברים במחוז האדייה שבמדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום.
עפרית - בת כ-1.5 מיליון דוברים באריתריאה, אתיופיה וג'יבוטי.
 - כ-1.4 מיליון דוברים באתיופיה.
 - מדוברת בקניה.

מיון

הבלשן ג'וזף גרינברג מיין בעבודתו, את משפחת השפות הכושיות כדלהלן:
 קבוצת השפות הכושיות המרכזיות, המכונה גם אגאו: כולל אוונגי, בלין, כיילה, קווארה (שני אלו שימשו את ביתא ישראל) והמתית. דוברי שפות אלו ידברו לרוב גם שפה אחרת, למשל אמהרית או אחת מהשפות השמיות.
 קבוצת השפות הכושיות המזרחיות: כולל אורומו, סומלית, סידאמית, סאהו, עפרית, אף-מאי, קונסו, ליבידו, בוּן ובוּסה.
 קבוצת השפות הכושיות הדרומיות, המכונה גם ריפט: כולל איראקו-אלאגואה, בורונגה, ואולי גם דהאלו הקניתית העומדת על סף הכחדה.
 ייתכן שגם שפת באג'ה (בדאווי) כנציגת קבוצת השפות הכושיות הצפוניות.

בלשנים אחרים, המתמחים בשפות אלה, הציעו תאוריות שונות אודות מיונן. חלקם מעלים סברות שכל קבוצת שפות למעשה מהווה ענף נפרד במשפחת-העל של השפות האפרו-אסיאתיות, ומנגד חלקם מקבצים אחרת את הקבוצות, למשל לשפות תושבי ההרים (כמו סידאמו) לעומת שפות תושבי השפלה (כמו עפרית, סומלית ואורומו).

קישורים חיצוניים

 

כושיות