נמל התעופה הבין-לאומי הונג קונג

נמל התעופה הבין־לאומי של הונג קונג (באנגלית: Hong Kong International Airport, סינית: 赤鱲角機場) הוא נמל התעופה המרכזי בהונג קונג. הנמל ידוע גם בשם צ'ק לאפ קוק (Chek Lap Kok) או בשם לנטאו כשם האיים שעליהם נמצא השדה. שדה התעופה בנוי על כ־12.48 קמ"ר וחלק ניכר משטחו של השדה היה בעבר מכוסה בים ויובש לצורך בנייתו.

נמל התעופה, שנבנה כתחליף לנמל התעופה ההיסטורי של הונג קונג - "קאי טאק", נפתח לפעילות מסחרית בשנת 1998 והוא מהווה מרכז אזורי לתעבורה אווירית הן לנוסעים והן למטען. זהו נמל מעבר מקובל לנוסעים ליעדים בסין ובמזרח ודרום-מזרח אסיה. נמל התעופה זכה בפרס "נמל התעופה הטוב ביותר" במספר תחרויות עולמיות, בין היתר בפרס Skytrax בשנים 2005 ו־2011, ומאז ועד 2019 נשאר בין חמשת הטובים בדירוג זה., בשנת 2020 זכה הנמל במקום השישי בדירוג "שדה התעופה הטוב בעולם" של SKYTRAX

הנמל פועל 24 שעות ביממה ומסוגל לשרת 45 מיליון נוסעים ושלושה מיליון טון מטען בשנה. נמל התעופה משמש כנמל הבית של חברת התעופה קת'אי פסיפיק וכן של מספר חברות קטנות יותר, ביניהן הונג קונג אקספרס, הונג קונג איירליינס, אואזיס הונג קונג, קת'אי דראגון ואייר הונג קונג.

נמל התעופה מוזכר כדוגמה לאירוטרופוליס, צורה חדשה (או שלב התפתחות חדש) של יישוב עירוני שנסמך על נמל תעופה גדול כעוגן כלכלי ותעסוקתי מרכזי.

היסטוריה
נמל התעופה נבנה על גבי אי מלאכותי שנוצר מהרחבת וחיבור שני האיים הקטנים "צ'ק לאפ קוק" ו"לאם צ'או". שטחם המקורי של האיים מהווה כעשרים וחמישה אחוזים מתוך 12.48 קמ"ר - שטחו של נמל התעופה.
שטח האדמה שיובש במהלך בניית השדה הגדיל את שטחה היבשתי הכולל של הונג קונג בכמעט אחוז אחד.
בניית נמל התעופה הייתה חלק מתוכנית בנייה גדולה (מגה פרויקט), שכללה כביש ומסילת ברזל לחיבור הנמל עם קאולון והונג קונג, בניית גשרים ומנהרות וייבוש שטחי ים נוספים. על פי ספר השיאים של גינס זהו נמל התעופה היקר ביותר שנבנה אי פעם. בועידת ConExpo של שנת 1999 נבחר הפרויקט כאחד מעשרת הישגי הבניה הגדולים של המאה ה-20.

הנמל נפתח ב-6 ביולי 1998. בנייתו נמשכה שש שנים ועלתה 20 מיליארד דולר. משרד האדריכלים פוסטר ושות' היה אחראי על התכנון. לאחר פתיחתו סבל נמל התעופה במשך מספר חודשים מבעיות תפעוליות, טכניות ומכניות קשות, עד כדי כך שלתקופה מסוימת החליטה ממשלת הונג קונג על פתיחתו מחדש של מסוף המטען בנמל התעופה הישן, קאי טאק. התקלות הראשוניות טופלו והחל משישה חודשים לאחר פתיחתו פעל הנמל כמצופה.

בקרבת הנמל נבנים כעת מספר מיזמי בנייה גדולים, דוגמת העיר החדשה של טונג צ'ונג.

פעילות 
נמל התעופה מופעל על ידי רשות שדות התעופה של הונג קונג. מנהל התעופה האזרחית של הונג קונג אחראי לשירותי בקרת התנועה האווירית, רישוי ופיקוח על קיום הסכמי ותקנות התעופה האזרחית בשדה.
בנמל התעופה שני מסלולי המראה ונחיתה מקבילים באורך 3,800 מטרים ורוחב 60 מטרים. ממדי המסלולים מאפשרים לנמל לקלוט מטוסים חדישים דוגמת האיירבוס 380, וקיימים במסוף הנוסעים שערים מתאימים לכך. למסלולים אישור לנחיתות אף בראות מוגבלת של 200 מטרים בלבד. ניתן להפעיל את השדה בקצב של עד 60 המראות או נחיתות בשעה.

אל על מפעילה טיסות יומיות בימים ראשון עד חמישי מנמל התעופה בן-גוריון להונג קונג וחזרה. הטיסות מבוצעות במטוסי בואינג 9–787.

ב-26 במרץ 2017 חנכה חברת התעופה קת'אי פסיפיק את הפעלת קו תל אביב-הונג קונג. הקו מבוצע במטוס איירבוס A350-900. החל מה-1 במרץ 2019 החלה החברה להפעיל טיסה יומית בקו זה.

קישורים חיצוניים

 

 מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבין־לאומי של הונג קונג באתר Airliners.net

הערות שוליים

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
הונג קונג
הונג קונג: תעופה
הונג קונג: מבנים
מבנים שתכנן נורמן פוסטר
שיאי גינס
מגה-פרויקטים