יעקב עמידרור

יעקב (יקי) עמידרור (נולד ב־15 במאי 1948, ו' באייר תש"ח) הוא אלוף בצה"ל במילואים, כיהן כראש המטה לביטחון לאומי, ראש חטיבת המחקר באמ"ן, מזכיר צבאי לשר הביטחון, ומפקד המכללות הצבאיות. נכון ל־2021, עמידרור הוא עמית בכיר במכון ע"ש אן וגרג רוסהנדלר במכון ירושלים לאסטרטגיה ולביטחון.

ביוגרפיה 
הוריו אריה וצלה עמידרור היו אנשי אצ"ל. אביו התגייס לצבא הבריטי ונפל בשבי, ואמו הייתה מפקדת בבית"ר הצעירה ובאצ"ל ואף נאסרה. יעקב גדל בתל אביב ולמד בבית הספר צייטלין. זכה לפרס חינוך חינם מידי ראש עיריית תל אביב, ישראל רוקח, עם ילדים נוספים שנולדו ביום הכרזת המדינה.

קריירה צבאית 

עם גיוסו לצה"ל, באוגוסט 1966, התנדב עמידרור לצנחנים, שם שובץ בגדוד 202. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם והשתתף באימונים ופעילות מבצעית במסגרת הגדוד והחטיבה, וכן עבר קורס מ"כים חי"ר. עמידרור לחם במסגרת הגדוד במלחמת ששת הימים בקרבות ברצועת עזה וברמת הגולן. לאחר המלחמה יצא לקורס קציני חי"ר ובשנת 1969 עבר לאגף המודיעין. במלחמת יום הכיפורים לחם בחזית המצרית כקצין מודיעין בחפ"ק של עוצבת הפלדה. בהמשך שימש, בין השנים 1986-1983, כראש מחלקת הבקרה באמ"ן, העוסקת בביקורת המחקר ובהצגת דעה נגדית לדעה הראשית. בשנים 1989-1986 שירת כקצין המודיעין של פיקוד הצפון, והיה בין אלו שהגו את נוהל חניבעל.

לאחר מכן, בין השנים 1992-1990, עמד בראש פרויקט טכנולוגי בחיל המודיעין. לאחר מכן שימש כארבע שנים כראש חטיבת המחקר באמ"ן בדרגת תא"ל. בין השנים 1998-1996, היה מזכיר צבאי לשר הביטחון יצחק מרדכי. לדברי אבי בניהו, הוא לא מונה לראש אמ"ן ב-1998 משום שאמר בריאיון עיתונאי "מבחינתנו, היהודים הדתיים, החילונים הם גויים דוברי עברית". בשנים 1998–2002, בתפקידו האחרון בצה"ל, בדרגת אלוף, כיהן כמפקד המכללות הצבאיות. במינוי זה היה לדתי הראשון בצה"ל (לבד מהרב הצבאי הראשי) שענד דרגת אלוף.

במהלך שירותו בצה"ל למד לתואר ראשון כללי באוניברסיטת תל אביב, ולתואר שני במדעי המדינה באוניברסיטת חיפה. הוא בוגר המכללה לביטחון לאומי ובוגר המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה בצה"ל.

במסגרת הסדרה "אוניברסיטה משודרת" יצא לאור ספרו "מודיעין הלכה למעשה".

עמידרור הוא כותב פעיל בכתב העת בין הקטבים, השייך למרכז דדו לחשיבה צבאית בינתחומית.

פעילות ציבורית 

כיהן כסגן נשיא המכללה האקדמית "מכון לנדר", ירושלים, יושב ראש תוכנית ההסברה של המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה, שימש בהתנדבות כחבר בוועדת משרד הביטחון לתפיסת הביטחון העתידית של ישראל, וראש הצוות הממונה על חיפוש הנעדרים בחזית המצרית. עמד בראש הוועדה לבדיקת פעילות המודיעין במלחמת לבנון השנייה. חבר במועצות מנהלים של תאגידים שונים. בעל טור בעיתון "ישראל היום".

ב-2008 מונה לעמוד בראש ועדה ציבורית שתפקידה לקבוע את רשימת המועמדים בבחירות לכנסת השמונה עשרה של מפלגת הימין החדשה (מאוחר יותר נבחר שמה: הבית היהודי) שהוקמה מאיחודה של המפדל עם מפלגות האיחוד הלאומי. על חוויותיו בתפקידו זה אמר: "אנשים באו אלי לסוכה ופשוט הונו אותי. הם שיקרו לי במצח נחושה. מדובר באנשים שלא באו על סיפוקם הפוליטי ועכשיו, כשבעזה מתחוללת מלחמה, הם החליטו לשרוף את הבית".

במרץ 2011 מונה לראש המטה לביטחון לאומי, במקום עוזי ארד וכיהן בתפקיד עד נובמבר 2013. נכון ל-2020, הוא עמית בכיר ע"ש אן וגרג רוסהנדלר במכון ירושלים למחקרים אסטרטגיים.

עמדותיו ומחקריו
כראש חטיבת המחקר באמ"ן היה ממתנגדי הסכמי אוסלו, ואף זומן לכנסת להשמיע את הערכות המודיעין שגיבשו באמ"ן. לימים היה מהמתנגדים הבולטים לתוכנית ההתנתקות.

עמידרור כתב מאמרי פובליציסטיקה ופרשנות, בעיקר בנושאי ביטחון, בעיתון "ישראל היום". עם תחילת מבצע עופרת יצוקה סבר כי אין להסתפק בפעילות מהאוויר, אלא יש להיכנס קרקעית ולכבוש את רצועת עזה.
במבצע צוק איתן סבר שיש להיכנס לתוך הרצועה רק בלית ברירה, ואם עושים זאת - יש לכבוש את כולה ולמוטט את החמאס, בניגוד למה שנעשה במבצע 'עופרת יצוקה'. בבחירות לכנסת העשרים ב-2015 התנגד להתערבות של קצינים בכירים בזירה הפוליטית
.

עמידרור תמך בטענות של תנועת "אם תרצו" כלפי "הקרן החדשה לישראל", וכתב: "על המדינה לפעול נגד הקרן בכל האמצעים העומדים לרשותה, ואם אין אמצעים שכאלה - עליה ליצור אותם".

בפברואר 2017 פרסם עמידרור את חיבורו "הגישות לפתרון הסכסוך בין ישראל לבין הפלסטינים" באתר של מרכז בגין-סאדאת. במסמך מתנגד עמידרור להקמת מדינה פלסטינית או למהלכים חד-צדדיים, מימין ומשמאל, בתהליך השלום הישראלי-פלסטיני. לדבריו, לימין אין תשובה ממשית לבעיה הדמוגרפית, ולשמאל אין פתרון מוצלח לסכנה הביטחונית בפתרון שלו. לפיכך, יש לבחור בסיכון הפחות חמור וזה שיאחד מאחריו חלק גדול ככל האפשר של האוכלוסייה וימנע קרע בעם. לכן יש לצמצם את הבנייה ביהודה ושומרון לגושי ההתנחלויות ולגבי יתרת השטח יש להמתין להנהגה פלסטינית אחרת.

ב-2017 פרסם במסגרת מכון ירושלים למחקרים אסטרטגיים את נייר העמדה "איראן: סקירה רב-ממדית".

חיים אישיים
נשוי לדורית ואב לבן וארבע בנות. מתגורר ברעננה ומנהל אורח חיים דתי.

משפחתו 
אחותו, אל"ם אהובה ינאי, שירתה כקצינת פניות הציבור בצה"ל ונשואה לאלוף שלמה ינאי. אחיו הבכור בנימין עמידרור נחשב לאחד המומחים הבכירים בישראל לתאוריה והיסטוריה צבאית.

קישורים חיצוניים

 קורות חיים של אלוף (במילואים) עמידרור יעקב
 
 
 חגי הוברמן, עמידרור: נתניהו צריך להגיע להסכם עם הפלסטינים, אתר MySay, 10 במרץ 2011
 סדנת מנהיגות - "בכל דרכיך" לכתות י"ב עם האלוף במילואים: יעקב עמידרור 
 .
 
מאמרים ופרסומים
 טורים מאת יעקב עמידרור, באתר ynet
 טורים מאת יעקב עמידרור, באתר "ישראל היום"
 
 .
 דרישותיה של ישראל לגבולות בני הגנה, 1 בינואר 2005, אתר המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה 
 .
 דתיים בצה"ל הארות לגאווה ולמחשבה, ישראל היום,  10.01.2010.
 הסיכונים הכרוכים בפריסת כוחות שלום זרים בגדה המערבית, בתוך: "צורכי הביטחון של ישראל לקראת הסדר מדיני עם הפלסטינים", המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה, 2010
 כאוס בשל סערה מושלמת, מרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים, מזכרי מרכז בס"א מס' 8, 2015.

הערות שוליים

אלופי צה"ל
מפקדי המכללות הצבאיות
ראשי המטה לביטחון לאומי
ראשי חטיבת המחקר
דירקטורים ישראלים
סגל ישראל היום
יעקב
ציונות דתית: אנשי ציבור
חיילי אגף המודיעין
בוגרי בית הספר צייטלין
בוגרי אוניברסיטת תל אביב
מזכירים צבאיים של שר הביטחון
סגל המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה
סגל מכון ירושלים לאסטרטגיה ולביטחון
קציני מודיעין של פיקוד הצפון
ראשי מחלקת הבקרה
ישראלים שנולדו ב-1948