לשם

לֶשֶׁם היא האבן הראשונה בטור השלישי בחושן הכהן הגדול, והיא מיוחסת לשבט דן.

הלשם במקורות

לשם היה גם כינוי לעיר ששבט דן כבש, והסב את שמה ל-'דן'. נראה שלשם וליש הם שמות נרדפים לאותה עיר. כנראה שבעיר זו הוקם המקדש של שבט הדני, בו הוצב פסל מיכה, ובו שירתו בני השושלת של יהונתן בן גרשום ככוהנים עבור השבט.

זיהוי
מאחר שאין במקורות פרטים מזהים לאבני החושן, הרי שאין לדעת לאיזו אבן חן התכוונו ואפילו מה היה צבעה.
 הלֶשֶׁם מתוארת במקורות שונים כאבן בוהקת בצבע כתום-זהוב. יש גורסים כי מדובר בעצם בענבר (Amber), שרף מאובן בצבע כתום עז.
 תרגום אונקלוס מתרגם קַנְכֵרִי, Cenchros, ותרגומים ארמיים נוספים מתרגמים קַנְכִּירֵי או קַנְכִּירִינוּן. ייתכן שכוונתם למילה יוונית שפירושה דוחן – אבן הנראית כאילו פיזרו עליה גרגירי דוחן.
 המדרש (במדבר רבה) מייחס לאבן הלשם את צבע הספיר – כחול.
 בתרגום השבעים מופיע Ligurius שמגיע מן המילה היוונית Ligyrion. ליגוריוס היא אבן חן קשה ושקופה, כנראה ענבר או טורמלין.
 גם תרגום המלך ג'יימס גורס Ligurius. ליגוריוס היא בעצם שמה הקלאסי של אבן החן היאסינת' (Jacinth, Hyacinth), זירקון בצבע כתום-צהוב או כתום-אדמדם.
 יוסף בן מתתיהו ב"מלחמות היהודים" מתרגם ל-Achates, אגט.
 תרגומים מודרניים מציעים סיטרין (Citrine), סוג כתום-צהוב של קוורץ.
 גם בעברית המודרנית משמשת אופאל כתרגום מקובל ללשם המקראית.
 מכון המקדש זיהו את האבן עם סודליט.
 על פי רבינו בחיי בן אשר, לשם היא אבן החן טופז.

אבני חן ומינרלים המיוחסים ללשם

ראו גם
 לשם שבו ואחלמה

לקריאה נוספת
 מ' סברדמיש וא' משיח, אבני חן, הוצאת מדע אבנים יקרות
 עולם התנ"ך, ספר שמות, הוצאת דודזון-עתי

קישורים חיצוניים

 אודות תרגום שמות אבני חן
 אבן לשם מידע נוסף

הערות שוליים

אבני החושן
שבט דן