ערכין (יהדות)

ערכים הוא נדר, צורת התחייבות לתרומה כספית לבית המקדש. המצווה לדון לפי כללי הערכים היא מצוות עשה.

אדם המחייב עצמו לתרום לבית המקדש סכום כספי השווה לערך אדם מסוים, משלם על פי תעריף קבוע, התלוי בגילו ובמינו של הנערך כפי שנערך על ידי עשרה דיינים ובתוכם (לפחות) דיין אחד שהוא כהן.

דיני ערכין מפורטים במקרא בהרחבה בסופו של ספר ויקרא, ולדעתו של התנא אבא יוסי בן חנן נמנה כאחד מ"שמונה מקצועי תורה" ש

המקורות במקרא 

בפרשת בחוקותי, התורה כותבת את פרטי דיני ערכין במפורש;
.

רמז למצוות ערכין 

לדעת חז"ל, הוריית כהן בנדרי ערכין גם מרומז בפרשת שמיני בעניין איסור עבודה במקדש והוראה בשכרות;

 הביטוי ולהבדיל בין הקדש ובין החל פורש בספרא ובתלמוד הבבלי, כמדבר כלפי הוריית כהן בדיני ערכין - שבעצם הכהן קוצב את הערך הכספי אותו כיוון הנודר בליבו בשעת נדרו. בכך, הכהן "מבדיל" סכום זה (שנהפך ל"קודש") משאר הכספים של הנודר (שנשארים כ"חולין").

בניין אב

לפי הספרא, המילים "יַעֲרִיכֶנּוּ הַכֹּהֵן" נדרשים כבאים לייצג בניין אב ל"כל הנערכין" (אדם, קרקעות וגם מטלטלין) שיוחלטו שווים על פיו של כהן -ואף על פי שהסכום כתוב במקרא במפורש.

הערכין בימי יואש המלך 

מובא בספר מלכים דיבורו של המלך יהואש אל הכהנים אודות כספי נדרי ערכין; 

מאידך, מסופר על אחאב מלך ישראל שהיה מעריך את עצמו על מנת להקריב את סכום לעבודה זרה;
.

פרטי הדינים

דיני ערכי אדם 
התעריף הנקבע לתשלומי ערכים, מפורט בתורה, ב:
 ערכו של ילד מגיל חודש עד בן חמש שנים הוא חמישה שקלי כסף לזכר, ושלושה שקלים לנקבה
 ערכו של נער מגיל חמש שנים עד היותו בן עשרים שנה הוא עשרים שקלים לזכר, ועשרה שקלים לנקבה.
 ערכו של אדם מגיל עשרים עד גיל שישים הוא חמישים שקלים לזכר, ושלושים שקלים לנקבה.
 ערכו של אדם מבוגר, מעל גיל שישים, הוא חמישה עשר שקלים לזכר ועשרה שקלים לנקבה.
המתחייב לשלם את ערכו של תינוק שגילו לא עולה על חודש, אינו משלם כלום.

במקרה שאדם התחייב לשלם ערך, אך אינו יכול לעמוד בתשלום, הכהן מעריכו כפי ראות עיניו. הקלה זו בתשלום, שונה משאר נדרים והתחיבויות בהם חייב האדם לשלם כשיוכל.

רבי אברהם אבן עזרא בפירושו כותב כי ערכים אלו הם בגדר חוק, ללא הסבר.

דיני ערכי קרקעות 
אם אדם אמר ערך קרקע זו עלי, התחייב בזה לתת את ערך שווי הקרקע כפי מה שישומו אותו הכוהנים.

ערך ביתו של אדם 
בעניין ערכי קרקעות, דעת הרמב"ם והחינוך כי בעל הבית שמעריך את ביתו יש לו להוסיף חומש.

דיני ערכי בהמה 
אדם יכול להתחייב 'ערך בהמה עלי', ושווי הממון שיתחייב לתת הוא כפי שיעריכו הכוהנים את שווי הבהמה,

מספר הדיינים 
ככל הנראה, מספר הדיינים שחייבים לדון בערכין תלוי לפי הנערך, כלומר אם מדובר באדם, בבהמה או בקרקעות;

בערכי אדם, ולפי דעתו של שמואל (אמורא), ייתכן לומר שמזמינים חמישה כהנים להיזקק להערכה של אדם -ולא רק אחד- כי בעת גמר לימוד שני מיעוטים מתחילים למנות מחדש

ואילו על סמך הכתוב "כאשר יערוך אתו הכהן", חז"ל קובעים כי פדיית ההקדש בשלשה כהנים גזברים, הערכים מסוג המטלטלין גם בשלשה ובקרקעות ואדם תשעה דיינים ומתוכם יש חוב שאחד מהם יהיה כהן

במקרה שאיש נודר "אני נותן ערכו של פלוני" ובסופו של דבר מגלה שאין לו את סכום הכסף שהוא נדר, הוא צריך להביא מטלטלין בשווי הכסף במזומן, ויש להעריך את מטלטליו בשלשה דיינים. לדעת רבי יהודה אחד מהשלשה חייב להיות כהן.

בעניין ערכי אדם, יש מהאחרונים שהסבירו שמעמד הכהן מכריע במקרה שיש ארבע דעות כנגד חמש דעות. כלומר, אם הכהן יחליט להסכים לפסק דינם של ארבעה מהדיינים -הגם שבדרך כלל "אין בית דין שקול"- מצייתים להכריע כדעת הכהן וארבעת חבריו

ויש סוברים כי צריכים כל העשרה להסכים לערך האדם, כי במקרה שלא יסכימו ייקרא דיונם בשם "אומדנא" (השערה) ולא תהיה כאן שום הכרע

דינים נוספים 
גם כהן שנדר ערך למקדש חייב להיערך לפני כהן אחר, ואינו מעריך את עצמו.
שנים האמורין בערכין..הם שנים הנמנים מיום ליום כלומר מיום הלידה, וכל השקלים הם ..'שקל הקודש',..אין חילוק בערכין בין יפה..כעור..חולה..סומא..אלא הכל נערכין לפי השנים..,הדמים סתמן לבדק הבית ונותנין הכל בלשכה שהייתה מוכנת במקדש לקדשי בדק הבית.-חינוך מצווה שנ ערכי אדם גמרהו בעת

טעמי המצווה 
לפי המדרש הגדול, בעת שיצא משה מארמון פרעה והבחין שנוגשי פרעה היו מטעינין את העבריים משאות כבידות את הזקן ואת הבחור כאחד, ואת האשה כאיש, יעץ לפני פרעה להעריך את העובד ולהשוות את הסבל כפי כוח הפועל. בזכות הייעוץ הטוב זכה שתנתן פרשת ערכים על ידו להבחין "בין האיש לאשה בין הזקן לבחור ובין הקטן לגדול".

במדרש תנחומא הובא כי הבאת ערכים לפני הקדוש ברוך הוא מעולה כאילו המעריך מקריב נפשות לפניו, וגם בזכות הערכין מבטיח השם להציל אתכם מעריכות גיהנם וזוכים לעריכת שולחן לעתיד לבא.

ערכין בזמן הזה כשאין מקדש 

דין ערכי בהמה נוהג לעניין שמי שעבר והעריך בהמה בזמן הזה שצריך לעשות בדבר מה שציונו חכמים (היינו שיחללנו על שווה פרוטה ולא יעמד לפני כהן להראות אף טיפת הכנעה לכהני ה'),..היא.. בכלל המצות הנוהגות בזמן הזה.-חינוך מצווה שנג
אין מעריכין ואין מחרימין בזמן הזה.
העריך ו..לא עשה בדבר בזה"ז -חינוך מצווה שנ

ראו גם 
 גזבר (בית המקדש)
 חרם

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

תרי"ג מצוות
מצוות הנעשות על ידי כהן
בית המקדש
נדרים ושבועות
הקדש
פרשת בחוקותי
מצוות בית המקדש