נחש הנחושת

על פי התנ"ך, נְחַשׁ הַנְּחֹשֶׁת הוא צורת נחש שהכין משה מנחושת, על פי הוראת אלוהים, על מנת להפסיק הרג בעם ישראל בעקבות מכת נחשים. כל מי שהוכש על ידי נחש, הסתכל על נחש הנחושת ונרפא. במהלך השנים הפך הנחש למושא פולחן ונקרא "נחושתן", וחזקיהו המלך השמיד אותו בשל כך.

מקור 
בספר במדבר מסופר, כי במהלך הדרך שעברו בני ישראל במדבר, הם באו בטענות כלפי משה ואלוהים: . בתגובה, שילח אלוהים בעם את , שהפילו בנשיכתם חללים רבים. העם הודה שחטא, וביקש ממשה שיתפלל ויעצור את המכה. אז הורה אלהים למשה:

במשנה 
חז"ל מתייחסים למקרה זה במשנה:

המשנה מפריכה טענה שיכולה להיות מובנת מהפסוק – שהנחש עצמו הוא זה שיכול להמית ולהחיות והוא שגרם לכך שהנִגפים המביטים בו יחיו. הסבר המשנה לפסוק הוא שמכיוון שנחש הנחושת היה על נס (מקום גבוה) כאשר בני ישראל הסתכלו לכיוונו למעשה הם הסתכלו לשמיים ושיעבדו לבם לאלוהים ולכן נרפאו, ומי שרק הסתכל על הנחש ללא שיעבוד ליבו אל אלוהים – לא נרפא.

במדרש 
המשנה אומרת שלא הנחש ממית ומחייה אלא החטא וכוונתם של בני ישראל. מסר דומה נמצא בסיפור של רבי חנינא בן דוסא, שנבחן על פי מעשיו:

פירשונים נוספים 
הרב חיים סבתו במאמרו מעלה שתי שאלות מרכזיות על הפרשה: כיצד הנחש המשמש להמית יוכל לרפא כאשר השפעותיו מנוגדות? האם הנוכחים מפרשים את תלות הניצחון וההפסד בידי משה?

ישראל הסתכלו על משה, ראו את ידיו המושטות כלפי השמים והפרושות כלפי הקב"ה ונזכרו כי רק הקב"ה יכול להושיע אותם. כשמשה הוריד את הידיים, מחשבתם אבדה. וחסרים היו את האמצעי לכוון באמצעותו את ליבם לשמים. טענתו המרכזית של הרב חיים סבתו הייתה כי בני האדם נוטים לתלות אמונה בתיאור או צורה מוחשית הנראית לעין כחלק מטבעם ולכן שימוש בנחש מוחשי יעזור במקרי מצוקה שבהם האמונה היא המונותיאיסטית ומופשטת.

הטענה המרכזית במאמר של ד"ר רונן אחיטוב היא שיש שתי תפיסות של חז"ל על הנחש. התפיסה הראשונה היא שנשיכת הנחש היא פעולה על טבעית, והתפיסה השנייה היא שהנחש נשלח מה' כעונש לחטא. אבל בפסוקים של הפרשה מצוין משהו שונה לגמרי מהתפיסות של חז"ל:  בפרשה מופיעים הנחשים בבירור כשליחים של ה', בני ישראל מתלוננים וה' מעניש – הנחש לא ממית, החטא ממית.

השמדתו 
נחש הנחושת השתמר במשך דורות רבים, עד ימיו של חזקיהו. ככל הנראה, בני ישראל ייחסו לנחש הנחושת בעקבות הנס תכונות אלוהיות, ולכן עבדו אותו. המלך חזקיהו השמיד את נחש הנחושת, בין שאר העבודה הזרה שהשמיד: 

במשנה מובא כי חכמי דורו של חזקיה הסכימו עם מעשהו זה:

בדתות אחרות 
גם בתרבויות אחרות נחש מופיע כדמות מיתולוגית וכסמל פולחני. תכונותיו היו בעיקר להבריא חולים, וכן תכונות של פריון, כוח חיים וחוכמה.

צלמיות נחשים עשויי נחושת או ברונזה נתגלו בחצור, בתמנע, ובאתרי פולחן מהתקופה הכנענית ונראה שפולחנם רווח באזור. הם נתגלו גם בתוך המקדשים, וניתן להניח ששימשו במשמעות פולחנית. חריטה של נחש מופיעה גם על מזבח הקרנות הגדול בתל-שבע מהתקופה הישראלית, המזבח פורק כנראה על ידי אחד ממלכי יהודה, ככל הנראה חזקיהו.

מטה אסקלפיוס, אשר סביבו כרוך נחש, סמלו של אל הרפואה היווני, משמש עד היום כסמל הרפואה.

בהיפודרום קונסטנטינופול נמצאו עמודי נחושתן, עמודים שבראשם ראשי נחש. מספר ראשי נחש מוצגים במוזיאון לארכאולוגיה של איסטנבול.

לקריאה נוספת

קישורים חיצוניים

 
 הרב יהודה זולדן, נחש הנחושת – ממשה רבנו עד חזקיה מלך יהודה, הדף השבועי של אוניברסיטת בר-אילן
 יצחק ברט ואוהד לזר, ד"ת על נחש הנחושת, דף הקשר של ישיבת הר עציון
 הרב עזריאל אריאל, מבוא לפרשת חוקת, אתר ישיבת בית אל
 דוד פרישמן, נחש הנחושת, בפרויקט בן-יהודה
 נחש הנחושת במהלך הדורות, בתוך: ד"ר לאה מזור: על מקרא, הוראה וחינוך
 נחש הנחושת באתר פרשת השבוע

הערות שוליים

נדודי בני ישראל במדבר
נחשים אגדיים
עבודת אלילים
סמלים
ארכיטיפים
רפואה עתיקה
סמלים יהודיים
סיפורי ספר במדבר
נסים בתנ"ך
תולדות עם ישראל: בריאות ורפואה
חטאים במקרא
פרשת חקת
נחושת במקרא