טראנסאארו

חברת התעופה טראנסאארו (רוסית Авиационная компания ТРАНСАЭРО) הייתה חברת תעופה רוסית פרטית הגדולה מסוגה ברוסיה שהפסיקה את פעילותה באוקטובר 2015. בסיסי פעולתה המרכזיים נמצאו בנמל התעופה דומודדובו ובנמל התעופה ונוקובו במוסקבה והפעילה בסיס פעולה משני גם מנמל התעופה פולקובו שבסנקט פטרבורג. משרדי החברה הראשיים ממוקמים במוסקבה.

החברה ביצעה טיסות תובלה וטיסות נוסעים לכל רחבי רוסיה וברחבי העולם וצי המטוסים שלה עמד של 104 מטוסים מדגמים שונים. בשיאה הייתה החברה לחברה השנייה בגודלה ברוסיה ולחברת התעופה הפרטית הגדולה ברוסיה. נכון לשנת 2014 החברה הטיסה 13.2 מיליון איש.

החברה נכנסה להליכי פירוק באוקטובר 2015 כשהסוכנות הפדרלית לתחבורה אווירית הורתה לעצור את טיסות החברה עד להסדרת ענייניה הפיננסיים. ב-20 באוקטובר החברה ניסתה לחתום על הסכם עם חברת התעופה S7 איירליינס למכירה של לא פחות מ-51% ממניות טראנסאארו, על מנת להימנע מהכרזה על פשיטת רגל אך לאחר בדיקת משרד התחבורה של רוסיה הוחלט לבטל את העסקה, לאחר שS7 איירליינס  הכריזה על חוסר רצונה לרכוש את חברת התעופה. כל הנוסעים שרכשו כרטיסים לפני ה-15 באוקטובר הועברו לטיסה בחברות תעופה אחרות ועד סוף אוקטובר 2015 החברה חדלה מלפעול.

בעת פירוקה עמדו בראשה דמיטרי סאפריקין כמנכ"ל, אולגה פלשאקובה כיו"ר הדירקטוריון.

תולדות החברה

החברה נוסדה ב-28 בדצמבר 1990. מטוסיה הראשונים היו חכורים מחברת התעופה הלאומית איירופלוט והיא הייתה חברת התעופה הרוסית הראשונה שנוסדה לאחר שנים רבות בהן איירופלוט הייתה חברת התעופה היחידה ברוסיה.

טיסתה הראשונה של החברה הייתה לקו מוסקבה - תל אביב בנובמבר 1991 וקו זה נפתח רשמית בשנת 1993. באותה שנה רכשה החברה מטוסי בואינג 737-200 ובואינג 757-200 והפכה לחברה הראשונה ברוסיה שהפעילה מטוסים שאינם מתוצרת רוסית.

בשנת 1995 הפכה לחברה הראשונה ברוסיה שהפעילה מועדון נוסע מתמיד ובאוקטובר 2011, טרנסאארו הייתה לחברת התעופה הראשונה ברוסיה ובמזרח אירופה שהזמינה את מטוס האיירבוס A380.

החברה נכנסה להליכי פירוק באוקטובר 2015 לאחר שלא הצליחה להוציא לפועל רכישת מטוסים חדשים ומצבה הפיננסי התדרדר. באוגוסט 2015 ממשלת רוסיה הכריזה שחברת אארופלוט תרכוש כ-75% ממניות טראנסאארו. החברה תוכננה לעבור לידי חברת אארופלוט בספטמבר 2015 כשלמנהל החברה מונה דמיטרי סאפריקין. החברה הוצעה למכירה סמלית במחיר רובל אחד למניה, בעסקה שאושרה על ידי ממשלת רוסיה, כש-75% ממניות החברה היו אמורים להימצא בחזקת אארופלוט ו-25% ממניות החברה בידי הממשלה הפדרלית, אך באוקטובר 2015 אארופלוט ביטלה את העסקה בטענה שאינה רוצה לקבל על עצמה את חובותיה הגדולים של טראנסאארו וטראנסאארו התקדמה לקראת הליך פשיטת רגל. הסוכנות הפדרלית לתחבורה אווירית הורתה לעצור את טיסות החברה עד להסדרת ענייניה הפיננסיים. ב-20 באוקטובר החברה עוד ניסתה לחתום על הסכם רכישה עם חברת התעופה S7 איירליינס שתרכוש עד מ-51% ממניות טראנסאארו, על מנת להימנע מהכרזה על פשיטת רגל אך לאחר בדיקת משרד התחבורה של רוסיה הוחלט לבטל את העסקה בטענה שהחברה הפרה את הרישיון שלה. כל הנוסעים שרכשו כרטיסים לפני ה-15 באוקטובר הועברו לטיסה בחברות תעופה אחרות ועד סוף אוקטובר 2015 החברה חדלה מלפעול.

ב-26 באוקטובר 2015 רישיון החברה בוטל והיא הפסיקה את פעילותה באופן סופי כחברת תעופה. בנובמבר 2016 כל מניות החברה התייקרו ביותר מ-70% בבורסת מוסקבה לאחר שהנהלת החברה הצהירה על כוונתה לחדש את פעילותה.

צי המטוסים

צי המטוסים של טראנסאארו הורכב מהדגמים הבאים (ספטמבר 2015) וגילם הממוצע עמד על 16.9 שנים:

פעילות החברה בישראל
החברה הפעילה 3 טיסות יומיות בקו בין נמלי התעופה דומודדובו ונמל התעופה הבינלאומי ונוקובו לנמל התעופה בן-גוריון. כמו כן, החברה הפעילה שתי טיסות שבועיות בקו סנט פטרסבורג-תל אביב. הטיסות בוצעו במגוון מטוסי החברה. החברה הפעילה 2 טיסות שבועיות בין מוסקבה לנמל התעופה בעובדה.

הטיסות בוצעו במטוסי בואינג 737-500, 737-800 ובמטוסי בואינג 747-400.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

חברות תעופה רוסיות שנסגרו