מטולה

מטולה (מְטֻלָּה) היא מועצה מקומית ומושבה בגליל העליון והיישוב הצפוני ביותר במדינת ישראל. שטח השיפוט של המועצה הוא כ-10,000 דונם והיא שוכנת על גבעה בגובה 530 מטרים המשקיפה על הרי הגליל, על החרמון, על עמק החולה ועל עמק עיון. מטולה מוקפת בגבול עם לבנון ממזרח, מצפון וממערב.

מקור השם
בתחילה היה במקום כפר דרוזי בשם "אל-מֻטַ֫לַּה" (المطلة), שפירושו "התצפית".
לאחר שנקנה המקום על ידי הברון רוטשילד, הציע אליעזר בן-יהודה לקרוא למקום "עם סגולה" על שם הילדה הראשונה שנולדה ביישוב. שם נוסף שהוצע היה "מצפה בנימין", על שם אברהם בנימין אדמונד ג'יימס דה רוטשילד.
שמות אלה ואחרים היו כולם בעלי שתי מילים, כמו שמות כל שאר היישובים שעזר הברון רוטשילד להקים: פתח תקווה, ראשון לציון, זכרון יעקב, מזכרת בתיה ועוד.
לבסוף, נשאר עד היום העִברוּת של השם הערבי "אל-מֻטַ֫לַּה" – בעבר: מתולה, וכיום: מטולה.

היסטוריה
לפי ויקטור גרן, חוקר ארץ ישראל שסייר באזור בשנת 1870 וביקר בכפר, גרו במֶתֶלֶּה (Methelleh) באותה העת דרוזים שהגיעו מחבל החורן, ועיבדו בוסתנים ממזרח לכפר. הדרוזים החליפו אריסים נוצרים באומטללה אחרי 1860 בעקבות מרד הר הלבנון.

אדמות אומטללה נגאלו לכל המאוחר בשנת 1890 ביוזמת חברת יק"א, והברון רוטשילד באמצעות נציגו יהושע אוסוביצקי מג'בור בֵּיי, אפנדי ערבי נוצרי מצידון, שקצה נפשו במרדנותם של אריסיו הדרוזים, סירובם להעביר חלקו ביבול והסגת גבולו, חוסר יכולתו לאכוף את הסכם האריסות אף לא בכוח הזרוע של הג'נדרמים הטורקיים. לאחר גאולת הקרקע הצטרפו מספר יהודים מבירעם, חאצביא, פקיעין, גוש חלב וישובים אחרים בגליל לכפר הדרוזי והחלה תקופה בת חמש שנים של שיתוף פעולה וחיים בצוותא של אריסים יהודים ודרוזים בחסות הברון רוטשילד. בשנת 1895 פרץ המרד הדרוזי נגד השלטון הטורקי. הדרוזים נטשו את חלקותיהם, ובכך הפרו את החוזה מול בעל הקרקע, אוסוביצקי בא כוחו של רוטשילד, והצטרפו למרד. בצוק העיתים נאלצו לעזוב גם המשפחות היהודיות המעטות ובכך בא הקץ על היישוב המשותף.

המושבה מטולה הוקמה ב-17 במאי 1896 ויושבה על ידי 59 משפחות ממושבות הברון השונות (בעיקר ראשון לציון וזכרון יעקב) שנזעקו לגליל בעקבות קריאתו של אוסוביצקי להציל את העונה החקלאית באומטללה הנטושה.

עיתון "הצבי" פרסם ב-1896 ידיעה תחת הכותרת "נבחרו להתיישבות במושבה מטולה" ומוסיף: "מזכרון יעקב הודיעונו, כי ביום ערב ראש חודש סיון נקראו לבית הפקידות שמונה עשר מפועלי המושבה, אחד-עשר אשכנזים ושבעה ספרדים, ופקיד המושבה האדון בן-שימול, הודיעם כי הם נבחרו לאכרים במושבה החדשה מטולה. כמעט פג לבם של המאושרים האלה מפני שמחתם על הבשורה הטובה הזאת".

חשיבות מטולה בקביעת קו הגבול הצפוני של מדינת ישראל
ראשון התהליכים שהתרחשו קודם להכרזת המדינה ותרמו לעיצוב גבולותיה היה ייסוד מטולה ב-1896. "...קיומה של התיישבות במטולה במשך עשרים וחמש השנים שקדמו לדיוני הגבול, הביא גם הוא לקביעתו של קו הגבול במקום שנקבע".

בסיום מלחמת העולם הראשונה הועברה מטולה לתחום המנדט הצרפתי על לבנון. במהלך מאורעות תר"פ הותקפה גם מטולה. תושביה ברחו לצידון ומשם עברו דרך הים לחיפה. הם חזרו אל היישוב החרב בסוף 1920. בעקבות תיקוני גבולות בין הבריטים לצרפתים הוחזרה המושבה לתחומי המנדט הבריטי בשנת 1923. בשנות ה-20 וה-30 הייתה מטולה אחת מתחנות הגבול הרשמיות בין ארץ ישראל ולבנון.

במלחמת העולם השנייה
בזמן מלחמת העולם השנייה שימשה מטולה מרכז לפעילות הצבאית של הבריטים נגד צבאות וישי בסוריה. לאחר מלחמת העצמאות ובמסגרת הסכמי הפסקת האש בשנת 1949 הועברו הקרקעות החקלאיות של איכרי מטולה בעמק עיון לשטח לבנון, וזאת במטרה להפסיק את פעולות האיבה מהן סבלו תושבי המושבה. קו הגבול נקבע כ-30 מטרים מצפון לבתי התושבים.

לאחר הקמת המדינה
בפברואר 1960 חוברה מטולה לרשת החשמל הארצית.

בתקופת לחימת הגבול של שנות ה-70 (ימי הפתחלנד) סבלה מטולה ממקרים רבים של הפגזות וירי ואיבדה אחדים מבניה. בתחילת 1970 נחטף שמואל רוזנווסר, שומר לילה ביישוב, בידי מחבלים מארגון הפת"ח ולבסוף הוחזר תמורת המחבל מחמוד חיג'אזי.

באמצע שנות השבעים עם פרוץ מלחמת האזרחים של לבנון הפך הגבול באזור זה למה שכונה "הגדר הטובה" ודרכו העניקה ישראל סיוע הומניטרי לתושבים בדרום לבנון. נוצרים ואף מתואלים (שיעים) קיבלו היתרי עבודה בישראל. השער במטולה נודע בתור שער פאטמה והוא פעל מיוני 1976 עד לנסיגת צה"ל מרצועת הביטחון במאי 2000.

לאחר פינוי כוחות צה"ל מלבנון במאי 2000 התקיימו אירועי מחאה רבים לאורך גדר הגבול מול מטולה על ידי אנשי החזבאללה ותומכיהם תוך ידויי אבנים לעבר הגדר והיישוב.

באוקטובר 2023 במהלך מלחמת חרבות ברזל פונתה מטולה מתושבים והוכרזה כשטח צבאי סגור.

ראשי המועצה
 בשנות ה-60 כיהן יצחק יהלום שעוני כראש המועצה.
 מ-1969 ראש המועצה היה אסף פרנקל ("בומבה") ויד ימינו היה ביאליק בלסקי – בתקופה זו מועצת מטולה הגיעה לחובות גדולים שגרמו לניתוק אספקת המים שלה ולאי כיבוד המחאות שלה.
 בשנים 1978–1998 כיהן כראש מועצת מטולה יוסף גולדברג. גולדברג הוא בן של "מוכתר" מטולה לשעבר וגם נכד של "מוכתר" מטולה לשעבר.
בשנים 1998–2008 כיהן כראש מועצת מטולה יעקב (קובי) כץ (בשנים 1993–1998 כיהן כסגן וממלא מקום ראש המועצה).
 בשנים 2008–2015 כיהן בתפקיד הרצל בוקר, שמילא את התפקיד עד שנפטר
 מאז יולי 2015, ראש המועצה הוא דוד אזולאי (אבי נדיב שימש כממלא מקום של בוקר, במשך חודשיים–שלושה, עד להסדרת כניסתו של אזולאי לתפקיד)

אוכלוסייה

כלכלה
רבים מתושבי מטולה מתפרנסים ממטעי פרי, בתי הבראה ופעילות תיירותית, בעיקר בתי אירוח (צימרים) וכן בתי קפה ומסעדות ברחוב הראשונים. בתחומי המושבה נמצאים נחל עיון והמפלים "מפל עיון", "מפל הטחנה", "מפל האשד" ו"מפל התנור", וכן מרכז קנדה, שהוא מרכז ספורט ונופש הכולל משטח החלקה על הקרח ואולם באולינג. כמו כן, ישנו תל ארכאולוגי גדול – תל אבל בית מעכה.

לקריאה נוספת
 'מטולה', בתוך לכו ונלכה: סיורים במושבות העלייה הראשונה, רן אהרנסון, הוצ' יד בן-צבי, ירושלים 2004, עמ' 372–385
 'בנייתה של מטולה', יוסי בן-ארצי, בתוך: ישראל - עם וארץ, ה'-ו' (1987/9), עמ' 219–232
 מטולה, יעקב הרוזן, ירושלים 1978
 אהרון אבן חן, "הלישנסקים ממטולה", בתוך: חתונה בצידון, הוצאת מסדה, 1972
 אהרון אבן חן, "הפסג'ירים של רובין", בתוך: חתונה בצידון, הוצאת מסדה, 1972
 יצחק אפשטיין, שאלה נעלמה, אודסה: אחיאסף, תרס"ז-ס"ח-1907.

קישורים חיצוניים

אתר המועצה המקומית מטולה
 
 מתיה קם, ייסוד המושבה מטולה, באתר מט"ח
דף התל הארכאולוגי תל אבל בית מעכה באתר רשות העתיקות.
 
 
 על בית הכנסת היפה במטולה - כולל תמונת בית הכנסת (באתר ישראל טרוולר)
 
 מתולה, הפועל הצעיר, 05 ינואר 1908
 * 
 ביקור מצולם במצודת הטיגארט של מטולה - משטרת מטולה (לשעבר בסיס יחידת הקישור ללבנון) באתר youtube - צולם במהלך יוני 2020.
 כתבה ואלבום תמונות בניין משטרת מטולה (מצודת טגארט) (מחנה יחידת הקישור ללבנון לשעבר) - 6 ביולי 2020

הערות שוליים

אצבע הגליל
מושבות
ישראל: מועצות מקומיות
קהילות ויישובים עבריים שנחרבו בתקופת המאורעות
יישובים שהוקמו בעלייה הראשונה
מאורעות תר"פ
ישראל: מועצות מקומיות במחוז הצפון
יישובים שהוקמו ב-1896
יישובים עבריים המשמרים שם ערבי
מקבלי נס הקוממיות