הסכם קרלוביץ

הסכם קרלוביץ, או שלום קרלוביץ (בגרמנית: Frieden von Karlowitz; בסרבית: Karlovački mir ,Карловачки мир, "שלום קרלוביץ"; בטורקית: Karlofça Antlaşması, "הבנות קרלוביץ") היה הסכם שנחתם בעיר קרלוביץ שבסרביה (בגרמנית: Karlowitz; בטורקית: Karlofça; בסרבית: Sremski Karlovci ,Сремски Карловци) ב-26 בינואר 1699 בין האימפריה הרומית הקדושה (אוסטריה), האיחוד הפולני-ליטאי, הרפובליקה של ונציה ורוסיה הצארית לבין האימפריה העות'מאנית.

הסכם זה סיים את מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) אשר הוכרעה צבאית לטובתה של אוסטריה כבר בקרב זנטה  ב-11 בספטמבר 1697. בעקבות קונגרס בן חודשיים בין האימפריה העות'מאנית מצד אחד והליגה הקדושה של 1684 מהצד השני, נחתם ההסכם ב-26 בינואר 1699.

במסגרת ההסכם נאלצו העות'מאנים לעשות ויתורים טריטוריאליים נרחבים:
 רובה של הונגריה, טרנסילבניה וסלאבוניה נמסרו לאוסטריה.
 פודוליה הועברה לשליטת פולין.
 דלמטיה ומוראה (הפלופונסוס של ימינו) נמסרו לוונציה.

הסכם קרלוביץ סימן את תחילת סופה של ההגמוניה העות'מאנית בדרום-מזרח אירופה, ואת הפיכתו של בית הבסבורג לכוח הדומיננטי באזור.

קישורים חיצוניים

 
 English text of treaty

הערות שוליים

קרואטיה: היסטוריה
הונגריה: היסטוריה
יוון: היסטוריה
סרביה: היסטוריה
בוסניה והרצגובינה: היסטוריה
קרלוביץ
קרלוביץ
קרלוביץ
קרלוביץ
קרלוביץ
הרפובליקה של ונציה
קרלוביץ
קרלוביץ