פיליפו יוברה

פיליפו יוברה (באיטלקית:  Filippo Juvarra; 7 במרץ 1678 – 31 בינואר 1736) היה אדריכל ומעצב תפאורות איטלקי, נציג של הזרם רוקוקו.

ביוגרפיה
פיליפו יוברה נולד ב-7 במרץ 1678 במסינה שבסיציליה, איטליה. בין השנים 1703-1705 למד אצל קרלו פונטאנה ברומא. בשנת 1715 עבר להתגורר בטורינו ועבד עבור ויטוריו אמדאו ה-2 מלך מבית סבויה. בתקופה זו החל יוברה לתכנן מחדש את טורינו כבירת ממלכה אירופאית.

עבודתו עבור משפחת רופיו
ב-1705 שב יוברה למסינה ועבד עבור משפחת האצילים רופיו (Ruffio). יוברה עבד על תכנון המגדל בצורת ספירלה של כנסיית סן גרגוריו. המגדל נבנה לפי תוכניותיו שלו בשנת 1717. כמו כן עבד על תכנון ארמון מסינה בשם ה"פאלאצאטה" (Palazzata). ארמון מסינה היה הארמון הארוך ביותר בסיציליה שאורכו 1,5 ק"מ.

בשירות בית סבויה
בעיר טורינו ובסביבתה הקרובה הוא תכנן אחדים מהמעונות המלכותיים של בית סבויה. בין השאר הוא תכנן את הארמונות הבאים:
 חזית הארמון מדאמה. הארמון המרכזי בככר קסטלו במרכז טורינו. 
 מעון הציד של סטופיניג'י. הוא נבנה בתחילת המאה ה-18 על ידי יוברה בהזמנת מלך סרדיניה, ויטוריו אמדאו השני. מעון הציד נמצא בסטופיניג'י, פרבר של העיר ניקלינו, כעשרה קילומטר דרומית-מערבית מטורינו. הפארק שמסביב למעון הציד הוכרז כפארק לאומי בשנת 1992. שטחו הוא 16,110 דונם, ויש בו יערות טבעיים ושטחים חקלאיים. 
 חזית הקסטלו די ריבולי. במקום נבנה מבנה נוסף הנקרא ה"מניקה לונגה" (השרוול הארוך). המבנה הנוכחי שהוא מוזיאון כולל את החלק שעוצב על ידי פיליפו יוברה וגם את המבנה ה"מניקה לונגה" - צרוף שנראה מוזר בפני עצמו.
 רג'ה די ונריה ריאלה תוכנן להיות אחד המעונות הגדולים של בית סבויה בפיימונטה. משערים כי תוכנן להיות כדוגמת ארמון ורסאי בפריז שבצרפת. תרגום שם המקום בעברית הוא "ארמון המלוכה של ונריה המלכותית". לאחר מותו של מתכנן הארמון, האדריכל מיכלאנג'לו גרובה, בשנת 1713 הגיע לארמון פיליפו יוברה ובנה את הגלריה הגדולה והכנסייה סנט אומברטו. הכנסייה, שנבנתה בסגנון "trompe-l'oeil", שולבה בין הארמונות.

בחצר של מלך ספרד
בין השנים 1736-1735 עבד עבור פליפה החמישי מלך ספרד ותכנן ארמון גרנחה דה סן אילדפונסו שבקסטיליה ולאון וארמון מדריד הוא ארמון בית המלוכה. אינו משמש כיום כמקום מגורים רשמי של בית המלוכה, אלא כאתר לטקסים ממלכתיים.

סגנון האדריכלות של פיליפו יוברה
סגנון האדריכלות של פיליפו יוברה הושפע מאדריכלות הבארוק, שתחילתה בשנותיה הראשונות של המאה ה-17 באיטליה. אדריכלים איטלקים מן התקופה הם ג'ובאני לורנצו ברניני ופרנצ'סקו בורומיני.

יצירותיו ממסינה

יצירותיו מפיימונטה

יצירותיו מספרד

לקריאה נוספת
BOSCARINO S., Juvarra architect, Rome, Workshop, 1973
COMOLI MANDRACCI V. - GRISERI To. (edited by), Filippo Juvarra architect of the understood one them from Turin to Madrid, 1714-1736, Milan, Fabbri, 1995 
GRISERI To. 'ROMANO G. (edited by), Juvarra to Turin. New plans for the city, Turin, Savings and loan company of Turin, 1989 (novaj planoj de Juvara por la urbo de Torino)
GRITTELLA J., Filippo Juvarra, l'architettura, Modena 1992 
LENZO F., Filippo Juvarra a Messina: la chiesa di San Gregorio in Annali di Architettura n° 15, Vicenza 2003 
MASINI L., the life and the art of Filippo Juvarra, “Actions SPABA”, vol. IX, fasc. II, 1920 
MILLON H.A., Filippo Juvarra. Drawings from the Roman Period 1704-1714, Rome, Editions of the Elephant, 1984 
ORSINI Laura, Il progetto di Filippo Juvarra per la chiesa reale di Venaria. Proposte per una storia in Annali di Architettura n° 17, Vicenza 2005 
STRICT D. (edited by), Filippo Juvarra, Bologna, Zanichelli Editions, 1996
WITZTHUM V., Gaspar van Wittel and Filippo Juvarra, “illustrated Art”, May 1972 (ilustrita arto)
POMMER, R. . Eighteenth Century Architecture in Piedmont,1967

קישורים חיצוניים

 גלריית תמונות אדריכלות 
 אנציקלופדיית:אמן
 ביוגרפיה 
 בזיליקה די סופרגה
 ביוגרפיה 
 פורטל:אדריכלות
 אמנות:אמן & אדריכל
 

אדריכלים איטלקים במאה ה-17
אדריכלים איטלקים במאה ה-18
ילידי 1678
נפטרים ב-1736