תל תענך

תֵּל תַּעְנַךְ הוא תל יישוב קדום בצפון השומרון, בצד הכביש ג'נין-מגידו, כקילומטר מהכפר הערבי תיעניכ המשמר את השם הקדום.

היסטוריה
התל מזוהה עם העיר הקדומה תַּעְנַךְ, הנזכרת לראשונה בשנת 1468 לפנה"ס ברשימות ובתעודות מצריות מהמאה ה-15 לפנה"ס בהקשר לכיבוש העיר מגידו הסמוכה. 

בחפירות שנערכו במקום נתגלו מבני ציבור ומגורים, מזבח קטורת ומקטר, שרידי ביצורים מתקופת הברונזה המאוחרת ותקופה הברזל, וכן שלושה עשר לוחות חרס הכתובים בכתב היתדות האכדי, הקרויים מכתבי תענך. זהו הריכוז הגדול ביותר של לוחות חרס הכתובים בכתב אכדי שנתגלה בארץ עד כה. כשליש מהשמות על גבי הלוחות הללו הם ממוצא חֿורי. 

תענך מופיעה גם במכתבי אל-עמארנה מכתב א"ע 248, על פי מכתב זה מתלונן מושל(?) בשם יַשדַתַ במכתב ששלח למלך מצרים, שאנשי תענך שדדו את כל מה שנתן לו המלך, הרגו את שווריו וגרשו אותו ולכן הוא נמצא עם בירידיה שליט מגידו. 

ממצא חשוב שהתגלה בתל הוא שני כני קטורת עשויים טרקוטה מהתקופה הישראלית הקדומה, אחד מוקדש כנראה לאלה אשרה, ושני מוקדש לה ולעוד כמה אלים, כחלק מפולחן העממי של תושבי הארץ בתקופת הברזל בארץ ישראל שהיה נפוץ ביותר.

במקרא העיר תענך מוזכרת  בתקופת כיבושי יהושע בן נון, שנמנה מלכה של תענך עם 31 המלכים אשר לחמו נגד צבאו של יהושע, כאמור:
. לאחר תבוסת מלכה בידי יהושע סופחה העיר תאורטית לנחלת שבט מנשה, אך האחרונים לא הצליחו בפועל לכובשה והיא בעצם התקיימה כעין אוטונומיה בתוך נחלתם של בני מנשה, כפי שבא לידי ביטוי בספר יהושע: .

נמצאו שרידים וכלי חרס מהתקופה הרומית, מהתקופה הביזנטית ומימי הביניים. השרידים העיקריים הנראים שהשמרו בתל הם של ארמון עבאסי מהמאה ה-11.

חפירות ארכאולוגיות
החפירות הראשונות נערכו בשנים 1904-1902 בידי ארנסט זלין מאוניברסיטת וינה. בתחילת החפירה השתתף בו גם גוטליב שומכר ולאחר גילוי מכתבי תענך על גבי לוחות טין בכתב היתדות הצטרף לחפירה בדז'יך הרוזני. דוחות החפירה התפרסמו בשנת 1905. חפירה שנייה בתל נערכה על ידי משלחות אמריקאיות. החפירות נערכו בשנים 1963, 1966 ו-1968. נחפרו ארבעה שטחי חפירה בדרום מערב התל. מטרת החופרים הייתה לברר את אופי הביצורים, מבני המגורים, המבנים התעשייתיים, בנייני ציבור ופולחן.

מכתבי תענך

מכתבי תענך הם שלושה עשר לוחות הכתובים בכתב היתדות האכדי על גבי חומר (בדומה למכתבי אחתאתן (אל-עמרנה)). 12 תעודות התגלו בחפירות של 1903-1904, ותעודה נוספת התגלתה על ידי אלברט גלוק בשנת 1968. התעודות הן מתקופה שקדמה לתקופת אל עמרנה והן מתוארכות לתקופת הברונזה המאוחרת א, אבל מבחינת סגנונן שייכות לאותה תרבות.

ראו גם
תקופת הברונזה המאוחרת

לקריאה נוספת
אלברט א' גלוק, "תענך", האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכאולוגיות בארץ ישראל, החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה, כרך 4, עמודים 1619-1613
דובי טל, מוני הרמתי, רוני רייך, אבנים גדולות מן השמים, הוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1998, עמ' 38.
איתן אבניאון, המילון האנציקלופדי של המקרא, איתאב-בית ההוצאה לאור,2003.
כל מקום ואתר, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2000.
אדם זרטל, סקר הר מנשה כרך ג' אתר 38.

קישורים חיצוניים

 טקסטים של מכתבי תענך 1, 2, 5, ו-6
 אודות תקופת הברונזה המאוחרת בארץ ישראל, באתר עידן התנ"ך.

הערות שוליים

תענך
אתרים ארכאולוגיים יהודיים בארץ ישראל
אתרים ארכאולוגיים כנעניים בארץ ישראל
אתרי המקרא
ערי לויים
השומרון: אתרים ארכאולוגיים
נחלת שבט מנשה
מקומות במכתבי אל-עמארנה
חבל התענך