שניאור ליפסון

שניאור ליפְסוֹן (18 בפברואר 1914 – 22 בינואר 2001) היה המנהל המדעי של מכון ויצמן למדע וממקימי האוניברסיטה הפתוחה בישראל, חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים וחתן פרס ישראל למדעי החיים (תשכ"ט).

קורות חייו
ליפסון נולד ב-1914 בתל אביב להורים יוצאי רוסיה. למד בגימנסיה "הרצליה". באותה תקופה החל להיות פעיל בתנועת השומר הצעיר. לאחר לימודיו הצטרף לקן התנועה בייסוד קיבוץ תל עמל בעמק יזרעאל. בשנת 1942 התגייס לפלמ"ח, וכעבור שנה שוחרר ללימודים אקדמיים. לאחר שסיים תואר ראשון בפיזיקה ובמתמטיקה חזר ללמד במוסד החינוכי של קיבוץ משמר העמק, בו הורה עד מלחמת העצמאות.

עם פרוץ המלחמה גויס ליפסון לחיל המדע ושירת תחת אהרן קציר, שהיה באותה עת מנהל מחלקת הפולימרים במכון ויצמן למדע. לאחר שחרורם מהצבא נענה ליפסון להצעתו של קציר ובא לעבוד עמו במכון, על אף אי-היכרותו עם התחום העיקרי שבו עסקה המחלקה – כימיה. מחקריו עסקו בתחום התפר של תגובתם הפיזיקלית של חומרים כימיים. במקביל המשיך בלימודיו באוניברסיטה העברית, ובשנת 1954 סיים את לימודי הדוקטורט (כותרת הדיסרטציה שהגיש: "האנרגיה החפשית של תמיסות פוליאלקטרוליטיות").

בראשית עבודתו העצמאית כחוקר יצא ליפסון לאוניברסיטת קורנל ועבד עם פרופ' פיטר דביי, מומחה בעל שם עולמי לכימיה פיזיקלית. בתקופה זו פיתח את הנוסחה לחישוב תכונות תמיסה של שרשרות פולימריות, ובסופה חזר למכון ויצמן. עבודתו זו, כמו גם עבודתו כחוקר אורח באוניברסיטת הרווארד, הובילו אותו לפיתוח תאוריות נוספות, בהן תאוריה למעברי הליקס ופיתוח שיטות SGF (Sequence Generating Function) ו-CFF (Consistent Force Field), המתארות את התנהגותן התרמודינמית של שרשרות פולימריות והשימוש האופטימלי בפרמטרים המצויים בהן (באמצעותן, למשל, נחשף המבנה הטבעי של החלבון).

בשנים 1963–1967 כיהן ליפסון כמנהל המדעי של מכון ויצמן. בשנים 1973–1978, כיהן כדקאן הפקולטה לכימיה במכון. בשנת 1970 מונה על ידי שר החינוך, יגאל אלון, לעמוד בראש ועדה לבדיקת נחיצותה של אוניברסיטה פתוחה בישראל. הוועדה המליצה על הקמת האוניברסיטה במתכונת הנהוגה באנגליה. לאחר הקמתה של האוניברסיטה הפתוחה מונה ליפסון לרקטור האוניברסיטה, והיה בין מתווי דרכה.

בשנת 1959 זכה ליפסון בפרס ויצמן למחקרים במדעים מדויקים, על מחקרו "בעיות מכניקה סטטיסטית של פולימרים". בשנת תשכ"ט זכה בפרס ישראל למדעי החיים. כמו כן היה חבר כבוד של האוניברסיטה הפתוחה, דוקטור לשם כבוד של האוניברסיטה העברית, חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, ויקיר העיר רחובות לשנת 2000.

בשנת 2013 זכו תלמידיו אריה ורשל ומיכאל לויט בפרס נובל לכימיה.

בתו של ליפסון, אילנה, נשואה לרב אורי ריוח, בנו של הרב יצחק ריוח.

קישורים חיצוניים
 פרופ' שניאור ליפסון באתר מכון ויצמן
 כרטיס אישי ואודותיו, האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
 
 
 
 
 
 
 , 
 לזכר חברים: פרופ' שניאור ליפסון ז"ל (1914–2001), איגרת האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים 20 (2001), 20–21
 פרס נובל בכימיה למחקר שהתחיל במעבדה של פרופ' ליפסון - המאור הקטן, רשת ב', אוקטובר 2013

מפרי עטו
 ראשית התהוות החיים, כיצד?, מדע כו, 3 (מאי 1982), 116–121, 142, באתר סנונית (על ברירה טבעית של מולקולות הנושאות מידע לשכפול עצמי)
 
 מותר החי מן הדומם: מוצא הברירה הטבעית, איגרת האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים 18 (2000), 2–3

הערות שוליים

מדעני חיל המדע
פיזיקאים ישראלים
חברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
זוכי פרס ישראל למדעי החיים
זוכי פרס ויצמן
סגל מכון ויצמן למדע: כימיה
סגל האוניברסיטה הפתוחה
אתאיסטים יהודים
אתאיסטים ישראלים
יקירי רחובות
בוגרי גימנסיה הרצליה
בוגרי השומר הצעיר
בעלי תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים
אישים הקבורים במשמר העמק
ישראלים שנולדו ב-1914
ישראלים שנפטרו ב-2001