יאיר חסדיאל

יאיר חסדיאל (נולד ב-10 במאי 1971) הוא סופר, תסריטאי, סאטיריקן ומשפטן ישראלי, ושופט בית משפט השלום בת"א.

קורות חייו 
חסדיאל (במקור: גוטסגנדה) נולד בחיפה למשפחה (הוריו דבורה ומנחם) שמוצאה מחסידות גור. סבו משה בליטנטל היה מראשי תנועת פועלי אגודת ישראל וראש החזית הדתית בעיריית חיפה. אביו נפטר בהיותו בן 13.

הוא בוגר ישיבת היישוב החדש בתל אביב, וישיבת תורה אור בירושלים. בעל תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן והיה מורה.

במשך עשר שנים שימש כפובליציסט בעיתונות החרדית, תחת שמות עט שונים. בשנת 2000 ייסד ביחד עם חבריו קובי אריאלי וידידיה מאיר את עיתון האינטרנט הסאטירי "אפעס", שנשלח בדואר אלקטרוני לרשימה מצומצמת של עיתונאים ואנשי תקשורת. עם הפיכת "אפעס" למדור הסאטירה הקבוע של מוסף "הארץ" בשנת 2004, היה ידידיה מאיר לעורך המדור, וחסדיאל כותב ראשי שלו.

בשנת 2003 שימש חסדיאל כתסריטאי של הטלנובלה החסידית הראשונה "החצר", ששודרה בערוץ התכלת ובערוץ 10.

במקביל עבד חסדיאל כיועץ משפטי בעיריית בני ברק עד שבשנת 2006 מונה על ידי שרת המשפטים ציפי לבני לעמוד בראש הוועדה המכריעה בתביעות הפיצויים של מפוני תוכנית ההתנתקות. לאחר מכן כיהן כיו"ר הוועדה להשגה על שומות מקרקעין במשרד המשפטים.

בתחילת חודש נובמבר 2007 יצא לאור בהוצאת ידיעות ובסיוע מפעל קסת לספרות ביכורים, ספרו הראשון של חסדיאל, קובץ הסיפורים "הרב של הקרקס", אשר עוד טרם ראה אור זכה בפרס שר התרבות והמדע לספר ביכורים לשנת תשס"ז. הספר זכה לביקורות מגוונות.

ספרו השני של חסדיאל, רומן הביכורים "תל אביב", המתרחש על רקע היסטוריה חלופית של הקיום היהודי במאה ה-20, יצא לאור בסוף שנת 2012.

היה נשוי לעיתונאית שלהבת חסדיאל, ועקב עזיבתו את העולם החרדי, השניים נפרדו. חסדיאל נשוי בשנית, אב לחמישה, שלושה מנישואיו הקודמים, ומתגורר בתל אביב.

ב-2016 נבחר לכהונת שופט בבית משפט השלום במחוז תל אביב.

פסקי דין נבחרים 
בפסקי דין שהוא מוציא תחת ידיו, חסדיאל מרבה לשלב קטעי שירה ממשוררים ישראלים, ואף לשבץ באחדים מהם, ממטבעות לשונו המליצית, וממעיין עולמו הספרותי-ציורי: 

 את פסק הדין שעסק בתביעה של תושב תל אביב את העירייה בגין גדימת עץ פקאן בן מאות שנים שצמח בחצרו, בחר חסדיאל לכנות בשם הציורי - איש אחד ועץ אחד נ' עיריית תל אביב חלף הכינוי הפשטני 'פלוני' הנצרך במקרה בו מוטל חיסיון על שם התובע.

 בפסק דין אחר בו זיכה גולש מכתב אישום שהוגש נגדו בגין 'אי-ציות להוראות המציל' בחר חסדיאל לצטט בפתחו קטע משירו של יהודה עמיחי, "כְּשֶׁהַיַּם יֹאמַר 'חוֹף' וּכְשֶׁהַחוֹף יֹאמַר 'יַם' תָּבוֹא גְּאוּלָה לָעוֹלָם יַחֲזוֹר הָעוֹלָם לתֹהוּ".
בפסק דין שעסק בתביעה של בן זוג בגין מתנות שהרעיף על בת זוגו בחודשי היכרותם שלטענתו היו אך בגדר הלוואה, ראה חסדיאל לצטט מויליאם שייקספיר: "והנאהבים נוטים אחרי הפיוט, וכל נדר שנדרו בפייטם, הווה אומר שכזב הוא באהבתם" זאת כדי להסביר שהוא אינו רואה בביטויי אהבה שהרעיף בן הזוג על זוגתו כמי שהופכים את הלוואות הכספים שנתן לה לכדי מתנה על פי החוק.
 בפסק דין שעסק בתביעת לשון הרע שהגישה עמותה לזכרו של אברהם יצחק הכהן קוק נגד האתר כיכר השבת, נטה חסדיאל להשתמש בשפה השגורה בספרות התורנית, זאת כדי להסביר את מופרכות התביעה:

 ואילו בפסק דין שדחה "תביעה לביצוע שטר" בחר חסדיאל לפתוח בתיאור ציורי של הקורה באולמו:

תוך שהוא ממשיך בפיוטיות להסביר את הרושם שעשה עליו התובע בגרסתו החצויה והפתלתלה:

 בפסק דין שעוסק בתביעה של אדם עם מוגבלות נפשית נגד פרק שעשועים בגין חסימת אפשרותו לעלות למתקן אקסטרים, פתח קסטיאל כך: 

במהשך מצטט קסטיאל את החזון איש:

לקריאה נוספת

באסופה
בית הדיו, אסופת סיפורים בעריכת יובל שמעוני, הוצאת עם עובד, 2011
 Nouvelles hébraïques d’aujourd’hui, Espaces et Territoire – Pouvoirs et marginalités אנתולוגיה צרפתית לספרות עברית בת ימינו בעריכת Ruth Amar, Mathias Morgenstern, Françoise Saquer-Sabin הוצאת LIT Verlag 2017

ספריו
 יאיר חסדיאל, הרב של הקרקס, הוצאת ידיעות אחרונות, 2007
 יאיר חסדיאל, תל אביב, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, 2012

קישורים חיצוניים 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 ,
 תהל פרוש, העיר האפורה, ריאיון עם חסדיאל במוסף של בית אבי חי, 2 ביולי 2013

הערות שוליים 

בוגרי ישיבת היישוב החדש
סופרים ישראלים
עובדי רשויות מקומיות בישראל
עורכי דין ישראלים
שופטי בית משפט השלום בתל אביב
סאטיריקנים ישראלים
בוגרי אוניברסיטת בר-אילן: משפטים

ישראלים שנולדו ב-1971