פוסה טבעתית

פוסה טבעתית (שם מדעי: Pusa hispida) ובשפה האסקימוסית ידוע כנטסיק או נטיק, הוא מין יונק ימי מהסוג פוסה שבמשפחת כלבי הים החי באוקיינוס הארקטי.

המין נפוץ ברחבי אוקיינוס הקרח הצפוני. ניתן למצוא אותו בים הבלטי, בים ברינג ובמפרץ הדסון. בית המחיה המועדף על הפוסה הטבעתית הם אזורים הקופאים לקרח במהלך החורף. הפוסה הטבעתית חי מתחת לשכבת קרח במשך מספר חודשים בשנה. הם שוכנים במאורות בקרח ובשלג, שאותן הם בונים באמצעות הסנפירים הקדמיים שלהם. מאורות אלו משמשות להם מקלט מפני טורפים ומחסה מפני הקור. הם מסוגלים לתחזק חורי נשימה בקרח בעובי של עד שני מטרים, אשר מאפשרים להם להשתכן במקומות שכלבי ים אחרים לא מסוגלים להתגורר בהם.

צבעו של הפוסה הטבעתית אפור בהיר עם נקודות שחורות, שמוקפות לעיתים קרובות בסימון טבעתי בהיר, תכונה אשר הקנתה לפוסה הטבעתית את שמו המקומי. ראשם קטן, וחוטמם קצר וצר.

קיימים מספר תת-מינים של פוסה טבעתית. אלו שונים בממדיהם הפיזיים. אורך הגוף של הפוסה הטבעתית מתת-המין P. h. hispida  (תת המין הארקטי) ומתת המין P. h. ochotensis (הנפוץ בים אוחוצק) הוא 1-1.5 מטר, והמשקל כ-50–70 ק"ג, כאשר הנקבות קטנות במקצת מן הזכרים. תוחלת חייהם של תת-מינים אלו מגיעה לכ-43 שנה. תת-המין הנפוץ בים הבלטי P. h. botnica הוא הגדול ביותר מבין תת-המינים של הפוסה הטבעתית, אורך גופו 1.5-1.75 מטר ומשקלו 110–124 ק"ג. תוחלת חייו היא כ-40 שנה. משקלו של תת-המין הנפוץ בימת לדוגה 32-56 ק"ג, והוא קטן מתת-המינים P. h. botnica ו-P. h. saimensis וצבעו כהה יותר. תת-המין P. h. saimensis הנפוץ בימת סאימה שבפינלנד מגיע באורכו עד 1.5 מטר ומשקלו 45–100 ק"ג.

הנקבות מגיעות לבגרות מינית בגיל 5–7 שנים ואילו הזכרים בגיל 6–8 שנים. ההזדווגות מתחילה באפריל ומאי. הזכרים משוטטים בחיפוש אחר בת זוג. כאשר מוצא הזכר בת זוג, הוא עשוי לבלות עמה מספר ימים לפני ההזדווגות. לאחר מכן מחפש הזכר זיווג נוסף. העובר מתפתח ברחם הנקבה רק באוגוסט או ספטמבר, מספר חודשים לאחר ההזדווגות. לאחר היריון האורך 8–9 חודשים ממליטות הנקבות את גוריהן בתקופה שמאמצע מרץ ועד תחילת אפריל. הגורים זקוקים לטיפול אמהי במשך כ-40 יום.

טורפיו הטבעיים של הפוסה הטבעתית הם קטלנים, דובי קוטב, זאבים וגרגרנים. בנוסף על הסכנה מטורפים, עקב ההתחממות העולמית, קרחונים החלו להתפרק מוקדם מבעבר. כיוון שכך נהרסים לעיתים האזורים שבהם ממליטות הנקבות נהרסים לפני שהגורים בוגרים מספיק כדי לדאוג לעצמם ולבני זוגם.

תת-מינים
האוכלוסיות המתגוררות באזורים שונים התפתחו לכדי תת-מינים נפרדים:
Pusa hispida hispida - נפוצים בחופים הארקטיים של אירופה, רוסיה, קנדה ואלסקה, וכן נוביה זמליה, ספיטסברגן, גרינלנד והאי באפין. תת-המין הנפוץ ביותר. בשל תפוצתו הנרחבת קשה לאמוד את גודל אוכלוסייתו, אך הערכה גסה מעריכה את מספרם ב-2–7 מיליון פרטים.
Pusa hispida ochotensis - קמצ'טקה, ים אוחוצק ודרומה מ 35°N, לאורך חופי האוקיינוס השקט ביפן. אוכלוסייתו נאמדת ב-800 אלף עד מיליון פרטים.
Pusa hispida botnica - הים הבלטי, המפרץ הבוטני והמפרץ הפיני. מספרם נאמד בכ-5,500 פרטים.
Pusa hispida ladogensis - ימת לדוגה
Pusa hispida saimensis - חי רק בימת סיימה בפינלנד והוא אחד מכלבי הים הנמצאים בסכנת ההכחדה הרבה ביותר בעולם ואוכלוסייתו הכוללת נאמדת בכ-250 פרטים.

קישורים חיצוניים

Felcher, C. 1999. "Pusa hispida", Animal Diversity Web.
Pusa hispida, Ringed Seal - MarineBio.org.
Pusa hispida (Ringed Seal) - OBIS-SEAMAP

הערות שוליים 

בעלי חיים שתוארו ב-1775
טקסונים שתוארו בידי יוהאן כריסטיאן דניאל פון שרבר
כלבי ים
האזור הארקטי: יונקים
קנדה: יונקים
רוסיה: יונקים
נורווגיה: יונקים
בעלי חיים בים הבלטי
בעלי חיים אאוריהלינים
מגה-פאונה של האוקיינוס הארקטי