שרגא נצר

שרגא נצר (נוסוביצקי) (1 בינואר 1898, ז' בטבת תרנ"ח – 11 באפריל 1985, כ' בניסן תשמ"ה) היה ממנהיגי תנועת העבודה, נודע כ"ממליך המלכים" במפא"י, טיפל בכל העניינים המפלגתיים עבור בן-גוריון עד להקמת רפ"י.

ביוגרפיה
נולד בשם שרגא נוסוביצקי באימפריה הרוסית (באזור אוקראינה של ימינו) בשנת 1898. ברוסיה היה פעיל בתנועות "פועלי ציון", "החלוץ" ו"צעירי ציון", ונאסר על פעילותו זאת. ביוני 1920 נישא לוורה (דבורה) דיסקין, לימים דבורה נצר. בין השנים 1921–1922 התגוררו בסוסניצה, ובנם משה נולד בינואר 1922. משנת 1923 חיו בסנסובק, אז נאסר שוב עם אשתו בגלל כרוז שקרא לפעילות ציונית. בעקבות מעצרם עברו למוסקבה. ב-3 במאי 1925 עלה לארץ ישראל באנייה צ'צ'רין יחד עם בנו, אשתו וכ-60 חלוצים, כחלק מהעלייה הרביעית. הם נשלחו לגדוד העבודה אך התנאים הפיזיים לא התאימו למשפחה עם ילד, והם קיבלו סידור עבודה בתל אביב. הוא נרשם ללשכת העבודה, היא עבדה ככובסת ומבשלת לבני החלוצים שעבדו בבניין. נצר החל לעבוד כפועל ניקיון והתקדם עד לתפקיד סגן מנהל מחלקת התברואה בעירייה. בשנת 1932 נולדה הבת רנה. במקביל לעבודתו בעירייה נעשה פעיל מרכזי של מפא"י, ועמד, לצד יהושע רבינוביץ, בראש הקבוצה המרכזית שנקראה "הגוש" התל אביבי. בתפקידו זה היה בעל השפעה מכרעת בוועדות המינויים של המפלגה, שהיה להן תפקיד מרכזי באיוש תפקידים במפא"י, בדרגים מוניציפליים ובדרגי ביניים של השלטון, ביישוב, בתקופת המנדט ובשנותיה הראשונות של המדינה. נצר לא פעל להשיג לעצמו מינוי ציבורי (שמעון פרס אמר שהייתה לו חוכמה המספיקה לכמה שרים ואמביציה שלא להיות שר).

בשנת 1948, על פי הנחייתו של בן-גוריון לפיה בעלי הדרגות הגבוהות בצה"ל יישאו שם עברי, החליף בנו משה, שהיה אז קצין בכיר, את שם משפחתו לשם נצר ובעקבותיו עשו זאת יתר בני המשפחה. ביתם של דבורה ושרגא נצר ברחוב לוי יצחק 9 תל אביב היה למקום מפגש חברתי של מנהיגים רבים. בין הידועים נכללו יצחק נבון, פנחס לבון, דוד בן-גוריון, לוי אשכול, פנחס ספיר, יהושע רבינוביץ', מנהיגי שכונות הדרום, וגם שמעון פרס ויצחק רבין שהיה חברו הקרוב של הבן משה.

לאחר גירוש בן-גוריון ממפא"י, נותר נצר נאמן למפא"י (על אף שכל השנים תמך בהחלטותיו המדיניות של בן-גוריון ונחשב עושה דברו). עם זאת, מאז, הלך כוחו במפא"י ופחת. נפטר בשנת 1985 ונקבר בבית הקברות טרומפלדור, שם נטמנה גם אשתו, חברת הכנסת דבורה נצר.

משפחתו
בן זוגה של חברת הכנסת דבורה נצר, ואביהם של משה נצר ורינה שפירא. בת נוספת - רחל, נולדה ב-1929 ונפטרה בגיל שנה.

ספרו
 שרגא נצר, רשימות מפנקסי, תל אביב: עם עובד - תרבות וחינוך, תש"מ-1980.

הנצחה
בשנת 1992 נקראה גינה ברחוב מהר"ל 2 בתל אביב על שם שרגא ודבורה נצר.

לקריאה נוספת
 אהוד בן עזר, שרגא נצר - סיפור חיים, הוצאת ידיעות אחרונות, 1990.

קישורים חיצוניים

 
 
 
 
 
 

אנשי העלייה הרביעית
פעילים פוליטיים ישראלים
יקירי תל אביב-יפו לשנת 1978
אישים הקבורים בבית הקברות טרומפלדור
חברי צעירי ציון
חברי פועלי ציון
בני זוג של חברי הכנסת
משפחת נצר
ישראלים שנולדו ב-1898
ישראלים שנפטרו ב-1985