משה לוינגר

הרב משה לוינגר (תרצ"ה, 1935 - כ"ז באייר ה'תשע"ה, 16 במאי 2015) היה ממקימי גוש אמונים, ממייסדי מועצת יש"ע וממנהיגיה הראשונים. נחשב לאבי היישוב היהודי בחברון ולאחד מאבות ההתנחלות היהודית ביהודה, שומרון וחבל עזה לאחר מלחמת ששת הימים.

לאחר פינוי גוש קטיף ב-2005, הקים יחד עם דניאלה וייס את תנועת ההתנחלות "נחלה".

בשנת 2013 זכה בפרס מוסקוביץ' לציונות.

קורות חיים
נולד בירושלים לד"ר אליעזר ותרצה (פאולה) לוינגר, אנשי פועלי אגודת ישראל שעלו מגרמניה לארץ ישראל בשנת 1933 והתיישבו בשכונת שערי חסד בירושלים. אביו היה רופא ומקורב לרב יעקב משה חרל"פ ואמו ניהלה פנסיון בביתם. למד בישיבת חורב, בישיבת כפר הרוא"ה ובישיבת מרכז הרב שבה הוסמך לרבנות. הוא תלמידם של הרב צבי יהודה הכהן קוק ושל הרב אברהם שפירא. היה פעיל בתנועת הנוער עזרא. הוא כתב מאמרים בביטאונה והיה חבר בגרעין נח"ל של התנועה בקיבוץ שעלבים. בשנת 1960 היה חבר ההנהלה הארצית של תנועת עזרא ומרכז הסניף בירושלים.

בשנת תש"ך (1960) מונה לרב של קיבוץ לביא ובכך היה הראשון לשרת כרב של קיבוץ. בכ"ט באדר ב' תשכ"ז (1967) החל לכהן כרב המושב נחלים. באותה שנה נבחר למועצה הארצית של בני עקיבא.

חברון וגוש אמונים
מיד לאחר מלחמת ששת הימים קרא להתנחלות מיידית בשטחי יהודה ושומרון כדי שהישגי המלחמה לא יישמטו מידי מדינת ישראל. הוא הצטרף לגרעין של יוצאי נווה יעקב שהתגוררו בנחלים ודרשו לשוב ליישובם, וסייע לבני כפר עציון ששבו למקום.

בתחילת 1968 ארגן משפחות שדרשו לעלות להתנחלויות בחברון. בפסח 1968 עמד בראש קבוצה של כמאה יהודים שערכו את ליל הסדר במלון פארק בעיר (לצד הרב חיים דרוקמן שערך את הסדר), במטרה להישאר במקום. לשם כך הוא לקח חופשה ללא תשלום מתפקידו כרב המושב. במשך שלוש שנים התגוררו חברי הקבוצה בהנהגתו בבית הממשל הצבאי בחברון, עד שהוקמה קריית ארבע הסמוכה, שאליה עברו. פעל למען הגברת הנוכחות היהודית במערת המכפלה וקרא לספח את חברון למדינת ישראל. במרץ 1972 קיבל את פרס גרשון שץ בשם מתנחלי חברון. באותו זמן מונה ליו"ר המועצה הדתית של קריית ארבע. בראשית 1975 זכתה רשימה בראשותו ל-4 מתוך 7 מושבים במועצת קריית ארבע. זמן קצר לאחר מכן התפטר מתפקידו כדי שיוכל להקדיש יותר זמן לפעילות בגוש אמונים.

במקביל קרא להתארגנות רחבה יותר להתנחלות ביהודה ושומרון. לאחר מלחמת יום הכיפורים השתתף, כאחד מראשי גוש אמונים, בפעילות להקמת גרעיני יישוב בשומרון. באוקטובר 1974 הוא השתתף בעלייה לבית הכנסת בנערן ליד יריחו ובעלייה לבעל חצור, שבה נעצר עם חנן פורת. הרב לוינגר ייצג את הקבוצה שהתנחלה בסבסטיה במגעים עם הממשלה בראשות יצחק רבין. פעילותו זו הפכה אותו לאחד מאבות ההתנחלות ביהודה ובשומרון.

בשנת 1984 קיים שביתת שבת ארוכה מול דהיישה במחאה על המצב הביטחוני בכביש ליד המחנה.

התמודד בבחירות 1992 בראש מפלגת "התורה והארץ". רשימתו זכתה ב-3,708 קולות ולא עברה את אחוז החסימה.

הרב לוינגר הוצג לעיתים בכלי התקשורת כסטריאוטיפ של המתנחל הדתי: יהודי תוקפני וזועף, חבוש כיפה גדולה ובעל זקן, מעיל דובון ורובה. בין השאר הוצגה כך דמותו בתוכניות הסאטירה והבידור "ניקוי ראש" ו"זהו זה!", שבה הוצג יורה לכל עבר. הרב לוינגר ותומכיו טענו כי הצגתו באופן כזה נועדה ליצור דה-לגיטימציה לו ולכלל ציבור המתנחלים. בתוכנית "היהודים באים" הוצג לוינגר כאדם קפדן שנדנד לבעלי מלון פארק הפלסטינים בבעיות הלכתיות שהיו במלון שלהם.

בתקופת תוכנית ההתנתקות הצטרף לקוראים לסרב פקודה. הרב היה גם חבר באיחוד הרבנים למען ארץ ישראל.
ב-2013 זכה בפרס מוסקוביץ' לציונות.

הרב לוינגר נפטר ב-כ"ז באייר ה'תשע"ה, (16 במאי 2015) ונטמן בבית העלמין העתיק בחברון.

בנובמבר 2020 החליטה שרת התחבורה מירי רגב לקרוא לכביש "לב יהודה" שיחבר את צומת גוש עציון עד כרמי צור בואכה קריית ארבע-חברון, על שמם של הרב לוינגר ואשתו מרים, בהוקרה לפועלם באזור.

מעצרים והרשעות
בשנת 1975 נדון לשבועיים מאסר על הפגנה נגד הנרי קיסינג'ר מול מלון המלך דוד באמצע הלילה.

ב-30 בספטמבר 1988 הותקף באבנים במרכז חברון, ירה באקדחו מכיוון עמדת צה"ל לעבר עוברים ושבים והרג את קאיד חסן סאלח ופצע את איברהים באלי. אחרי משפט שנמשך שנתיים נחתמה עסקת טיעון שבמסגרתה הורשע בגרימת מוות ברשלנות (בשל ירי מעבר לתכתיב ההגנה העצמית), בפציעה בנסיבות מחמירות ובהיזק בזדון. נגזרו עליו חמישה חודשי מאסר בפועל ושבעה חודשי מאסר על-תנאי. הוא שוחרר באוגוסט 1990, לאחר שריצה שלושה חודשי מאסר. בעקבות מאסרו נערך כנס רבנים וראשי ישיבות להזדהות איתו ולתמיכה בו.

בינואר 1991 נידון לארבעה חודשי מאסר בפועל וארבעה חודשי מאסר על תנאי, לאחר שהורשע בהתפרעות וגרימת נזק בבית משפחה ערבית בחברון שאחד מילדיה לעג לבתו.

הוא נעצר מספר פעמים עקב התנגשויות עם כוחות הביטחון והפלסטינים באזור מגוריו. בכמה מקרים הורשע, בין היתר בשל הפרת סדר וקריעת צו ב-1977; סטירה לילד ערבי בן 6 ב-1985 שזרק אבנים על בנו; דחיפת חייל צה"ל במערת המכפלה בשנת 1983; תקיפת שוטרים, הפרעה למילוי תפקידם והעלבתם, והפרעה לפולחן של האוכלוסייה הערבית בחברון; התפרעות ותקיפת שוטר בעת הפגנה שנערכה בכביש 60 ב-1999.

משפחתו
הרב לוינגר היה נשוי למרים ולהם 11 ילדים. בשנת ה'תשע"ט זכתה אלמנתו מרים בפרס ירושלים "על פועלה המבורך בעשרות השנים במסירות רבה למען ההתנחלות היהודית בעיר חברון". מרים נפטרה כ-5 שנים אחריו במוצאי יום כיפור התשפ"א (2020).

ב-2008 נבחר בנו מלאכי לוינגר לראשות המועצה המקומית קריית ארבע-חברון.

בתו עתיה זר היא עיתונאית בערוץ 7 וסופרת ילדים. שניים מאחיו הם הרב ד"ר ישראל מאיר לוינגר ופרופ' יעקב לוינגר.

בתו יראת נשואה לרב עוזיהו (עוזי) שרבף, ראש כולל "שלהבת תחיית הארץ" בחברון ומחברי המחתרת היהודית.

לקריאה נוספת
 נעם ושירה ונגרובר, מתנחלים בארץ האבות (2 כרכים), הוצאת דברי שיר.

קישורים חיצוניים

 
 
 צור ארליך, לחזור אל מרום החזון: עם הרב לוינגר, שנה לפני ההתנתקות
 
הודיה כריש-חזוני, אב טיפוס: בנות הרב לוינגר דורשות הכרה בפועלו, באתר מקור ראשון, י"ח בניסן ה'תשע"ח

הערות שוליים

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
פעילי גוש אמונים
חברון: רבנים
קריית ארבע: רבנים
היישוב היהודי בחברון: אישים
יהודה ושומרון: רבנים
אישי ציבור ישראלים שהורשעו בדין
מורשעים בגרימת מוות ברשלנות בישראל
מורשעים בפגיעות גופניות בישראל
מורשעים בפגיעה בעובד ציבור בישראל
רבני הציונות הדתית בישראל
בוגרי ישיבת מרכז הרב
בוגרי תנועת עזרא
תלמידי הרצי"ה קוק
תלמידי הרב אברהם אלקנה שפירא
בוגרי ישיבת כפר הרא"ה
משפחת לוינגר
רבני קיבוצים
רבני מושבים
בוגרי ישיבת חורב-ירושלים
זוכי פרס מוסקוביץ' לציונות
מייסדי התנחלויות
לביא (קיבוץ): אישים
נחלים: אישים
אנשי השנה של העולם הזה
המחאה נגד הסכם השלום בין ישראל למצרים: אישים
רבנים שקראו לסרב לפקודת פינוי שטחים
אישים הקבורים בבית הקברות היהודי בחברון
ישראלים שנולדו ב-1935
ישראלים שנפטרו ב-2015