מנגו

מנגו (שם מדעי: Mangifera indica) הוא מין של עץ טרופי, שאזור הגידול הטבעי שלו הוא באזורים הטרופיים של הודו וסין. העץ כולל כ-35 זנים, והוא המין המוכר והנסחר ביותר בסוג מגניפרה.

עץ המנגו זקוק לסביבת גידול חמה ולהשקיה קבועה. עץ המנגו יתפתח היטב במבחר סוגי קרקע, מועשרת ברקבובית ומנוקזת היטב. קרקעות שהן עשירות ועמוקות יגדילו את היבול. רוב פרחי המנגו מתפקדים כזכר ומייצרים אבקנים שנאספים על ידי זבובים, צרעות ודבורים וחלקם דו-מיניים ומהם נוצרים הפירות.
גובה העץ יכול להגיע ל-35–40 מטרים, וקוטרו ל-10 מטרים. 

בהתאם לזן, פרי המנגו יכול להיות בגדלים שונים, צבעו משתנה בין צהוב, כתום ואדום וטעמו נע בין מתוק לחמוץ. במרכז הפרי גלעין אליפטי גדול המחודד בקצוותיו. 

למנגו שימושים שונים מלבד אכילתו כפרי, הוא משמש כמרכיב גם בסלטים, במאפים ובקינוחים. נוסף על כך, מאכל העמבה הנפוץ במטבח הדרום-הודי עשוי ממנגו מוחמץ.

אטימולוגיה
המילה מנגו מקורה במילה בשפת המלאיאלאם "מאנה" (מלאיאלאם: മാങ്ങ; מהשורש הדראווידי עבור מנגו) דרך המילה הפורטוגזית מנגה ודרך המילה האנגלית מנגו. השימוש הראשון המתועד במילה בשפה אירופאית הוא בטקסט שכתב חוקר הארצות האיטלקי לוּדוֹוִיקוֹ די וֶרתֶמָה באיטלקית בשנת 1510 בתור magna. המופעים המתועדים הראשונים בשפות כמו צרפתית ולטינית מאוחרת הם כנראה תרגומים של הטקסט הזה. מקורה של הסיומת o שהוספה באנגלית אינו ברור.

בארץ ישראל גידול המנגו כיום הוא נרחב, בעיקר בדרום הגליל העליון ובאזור הכנרת, וענף הייצוא החקלאי הוא משגשג ביותר. כשליש מתנובת המנגו המובחר ביותר הגדל בארץ נשלח למדינות אירופה השונות, ואילו שני השלישים הנותרים מהווים כ-90% מהיקף שוק המנגו בישראל.

זנים הקיימים בישראל 

 מאיה
 שלי
 קיט
 עומר
 לילי
 היידן
 איה
 טלי
 נועה
 קינג דייוויד
 אוסטינג
 פאלמר
 מברוקה
 פהירי
 טומי
 קנט

ראו גם
 פסטיבל המנגו הבינלאומי

קישורים חיצוניים

 
 
 מעט על המנגו, מתוך אתר גאמנון צמחים ומרפא
 
 מתכוני מנגו בפורום "מתכונים. נט"
 
 עץ המנגו באתר "צמח ישראלי"

הערות שוליים

טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
פירות
אלתיים
צמחים שתוארו ב-1753
הודו: עצים