וחטנג גורגסלי

וחטנג גוֹרגַסַלי (בגאורגית: ვახტანგ გორგასალი) (440-502) נקרא גם וחטנג הראשון מלך איבריה, היה מלך ממלכת איבריה בשנים 452–502, שהוביל מלחמה ממושכת אנטי-פרסית, וייסד את טביליסי, בירת גאורגיה המודרנית, לבירת ממלכתו.

חייו 
הוא היה בנו של מיתרידטס החמישי. גורגסלי הוא השם הפרסי שניתן לו על ידי הפרסים, ופירושו בפרסית: "בעל ראש הזאב" בגלל צורת הקסדה שחבש. הוא נישא לנסיכה פרסית, הוא שמר על המעבר הצפוני לכארתלי מפני האלאנים (אוסטים), והשתתף במערכה של האימפריה הסאסאנית כנגד האימפריה הביזנטית בין השנים 455–458 ובהודו, כנראה במלחמותיו של השאח פרוז הראשון כנגד ההפתליטים ("Hephthalites", שמם היווני) או כפי שכונו "ההונים הלבנים" בשנים 474–476. וחטנג התמרמר על הפלישה לעצמאותו וחיזק את עמדתו על ידי תמיכה ברמה גבוהה יותר של סטטוס דתי לכנסייה האורתודוקסית והאפוסטלית הגאורגית (אוטוכפליה - כנסייה היררכית לעיתים בראשות בישוף מטרופוליטני), וביסס את שליטתו על הממלכות המערב גאורגיות שהיו תחת חסות ביזנטיון (ממלכת אגריסי וממלכת אבחזיה), חימש את המצודות בכארתלי, כרת ברית עם הארמנים והחל בהכנות למרידה גדולה כנגד האימפריה הסאסאנית.

בשנת 482, הוא הורה להרוג את ורסקן, הוסאל הנאמן ביותר של הפרסים, והפיטיאקסש המשנה לוויטאחה) של אחד מהפרובינציות של כארתלי, שנשא לאישה את שושניק בשנת 475. וחטנג עצמו נשא לאישה את הנסיכה הלנה מבזנטיון וביקש עזרה מקיסר האימפריה הביזנטית, יוסטיניאנוס הראשון, אבל לשווא. המרד הגאורגי-ארמני בשנת 482 נכשל והמדינות נחרבו על ידי הפרסים במשלחות ענישה בשנים 483 ו-484. אחרי גלות קצרה בממלכת לזיכה, הוא כרת ברית שלום עם פרס וחזר לכארתלי בשנת 485. אף על פי שכרת ברית שלום סירב וחטנג להצטרף למערכה הפרסית כנגד ביזנטיון, והשאח קבד תקף את כארתלי בשנת 502. הגאורגים נלחמו בגבורה ונסוגו לגבולם לאחר ארבעה ימי קרבות, למרות שכוחות הפרסים היו גדולים פי שלושה. ביום האחרון לקרב העקוב מדם, נפצע וחטנג אנושות. ועל פי האגדה, אחד מעבדיו של המלך בגד בו ודקר אותו בנקודת החולשה של שירונו - בית השחי. שומרי ראשו של וחטנג נשאו אותו יחד עם כלי הנשק שלו למגורים באוּרגַ'מה, שם נפטר לאחר מספר ימים ונקבר בקתדרלת סווטיצחובלי.

המלך וחטנג גורגסלי הפך לגיבור לאומי של הגאורגים. הרבה אגדות ושירי פולקלור נוצרו סביב דמותו. במשך מאות בשנים נקרא הדגל הגאורגי "גורגסליאני" על שמו. כמו כן "עיטור וחטנג גורגסלי" הוא אחד העיטורים הגבוהים המוענקים על ידי גאורגיה.

אגדת טביליסי 

האגדה על ייסוד העיר טביליסי, בירת גאורגיה, סופרה מאז במשך מאות בשנים. על פי גרסה נפוצה של סיפור עם עתיק, שטחה הנוכחי של טביליסי היה מכוסה יערות, והמלך וחטנג, יצא לציד פסיונים יחד עם חבריו, באזור, שהיה מכוסה ביערות, עם בז (בגרסאות אחרות מופיע כנץ או כעוף דורס אחר). במהלך הציד, הבז הכה בפסיון בעודו עף באוויר, והשנים נפלו לתוך מעיין חם ומתו. כשהגיעו הציידים היו שתי הציפורים מבושלות. המלך וחטנג התלהב כל כך מן המעיינות החמים עד כי שכח את אובדן הבז, והחליט לגדוע את היער ולבנות עיר באותו המקום. מאז קרא למקום תבּיליסי מהמילה "תבּילי" (თბილი). שפירושה בגאורגית "חמים" (warm) ומכאן "תבּיליסי" - "מקום חמים". (לפי המקובל בעברית טביליסי). והעתיק את בירת ממלכתו ממצחתה לטביליסי.

גם בימינו יש בטביליסי מעיינות גופרית חמים הנובעים מהאדמה.

קישורים חיצוניים 

 

מלכי גאורגיה
גאורגיה: היסטוריה
טביליסי: היסטוריה
טביליסי: סמלים
טביליסי: אישים
כארתלי
קדושים גאורגים
גיבורים לאומיים
ילידי 440
נפטרים ב-502