וריאן פריי

וריאן פריי (באנגלית: Varian Fry; 15 באוקטובר 1907 – 13 בספטמבר 1967) היה עיתונאי אמריקאי, חסיד אומות העולם.

ביוגרפיה
וריאן מקי פריי נולד  ב-1907 בניו יורק וגדל ברידג'ווד, ניו ג'רסי, אחרי שמשפחתו עברה לשם ב-1910. אביו היה ארתור פריי, מנהל בחברה "קרלייל אנד מליק" מוול סטריט. אמו הייתה ליליאן לבית מקי.  פריי התחנך ברוח נוצרית קוייקרית. הוא למד בבתי ספר יוקרתיים והשלים את לימודיו באוניברסיטת הרווארד.ב-1927 עוד בעודו סטודנט, הקים יחד עם לינקולן קרסטיין את המגזין הספרותי המשפיע "Hound & Horn".הוא התחתן עם  העיתונאית איילין אוורי יוז , שאותה הכיר באמצעות אחותו של קרסטיין, מינה. 
לאחר עליית הנאצים בגרמניה, פריי עזר לגיוס כספים לתנועות אנטי נאציות באירופה.

לאחר כיבוש צרפת וכניעתה לגרמניה באפריל 1940, נודע בארצות הברית שסעיף 19 להסכם הכניעה של צרפת מחייב את צרפת למסור לגרמנים את מי שמוגדר ברשימות השלטון הנאצי כמתנגד למשטר הנאצי.
בעקבות כך, הוקמה בארצות הברית ועדת חירום בשם הוועד לסיוע לשעת חירום - "Emergency Rescue Committee" (ERC ) בה הוא פעל לצד פריץ היינה. תפקיד הוועדה היה לאתר מתוך רשימות אלו 200 אינטלקטואלים העומדים בסכנה, להעניק להם אשרות ולעזור להם להגר לארצות הברית.

וריאן פריי התנדב להיות נציג הוועד לסיוע לשעת חירום (ERC) בצרפת. הוא קיבל את 200 השמות מראש ונאמר לו להגיע למרסיי עם 3,000 דולר, שם יחכו האנשים, ולהעניק להם את האשרות.

כשהגיע פריי למרסיי, באוגוסט 1940, הוא הופתע לגלות מאות פליטים שבאו לבקש את עזרתו, רובם יהודים. פריי לא נרתע והחליט לעזור בכל דרך לכמה שיותר פליטים, כולל דרכים לא חוקיות. הוא שכר משרד וצוות קטן, ובמקביל לפעילות המקורית שעבורה הגיע, הם זייפו מסמכים והבריחו פליטים, רובם יהודים, דרך הים והיבשה. פעילות זו התבצעה מבלי לדווח דבר לוועדה או לשגרירות ארצות הברית בתוך צרפת של שלטון וישי.

בדצמבר 1940 התגלתה פעילותו הבלתי חוקית של פרי והוא נעצר על ידי המשטרה הצרפתית ושוחרר בתנאים מגבילים. הוא החליט להישאר בצרפת ולהמשיך לעזור, גם לאחר שפג תוקף הדרכון שלו והוא הפך לשוהה בלתי חוקי. הוא נעצר שוב בעקבות הלשנה, כנראה של השגרירות האמריקנית, וגורש במאי 1941 מצרפת.

לפי הערכת פריי עצמו, משרדו טיפל ב-15,000 פליטים יהודים, מתוכם כ-1,000 הוברחו מתוך צרפת וכ-3,000 קיבלו סיוע אחר. בין היהודים שהוברחו היו מרק שאגאל, חנה ארנדט, ליון פויכטוונגר, זיגפריד קרקאואר וז'ק ליפשיץ.

לאחר חזרתו לארצות הברית, הפך פריי לדובר נלהב ועיקש בגנות מדיניות ההגירה המפלה האמריקאית.
בשנת 1945 הוא פרסם ספר בשם "Surrender on Demand" ובו חוויותיו מהשהות בצרפת.

בשנת 1967 זכה פריי באות לגיון הכבוד מממשלת צרפת.
בשנת 1996 הפך לאמריקאי הראשון שזוכה בתואר חסיד אומות העולם של יד ושם.

כאשר נשאל באשר למניעיו, פריי סיפר שעוד בשנת 1935 ביקר בברלין וראה נאצים מתעללים ביהודים, ומאז החליט לא להישאר אדיש ולנקוט פעולה כמיטב יכולתו.

הנצחה
בשנת 1997 נעשה על פריי סרט תיעודי על ידי במאי אירי, בשם "וריאן פריי: שינדלר האמריקאי" (Varian Fry: The America's Schindler).
בשנת 2001 הופק סרט טלוויזיה בשם Varian's War שהושפע מסיפור גבורתו יוצא הדופן של פריי. 
בשנת 2023 הפיקה נטפליקס את המיני סדרה אל מעבר האוקיינוס המגוללת את סיפורו. קורי מייקל סמית' מגלם את דמותו בסדרה. 
אחד הרחובות ברובע מיטה בברלין נקרא על שמו של וריאן פריי.

קישורים חיצוניים

 וריאן פריי באתר יד ושם
 וריאן פריי - הגיבור הנשכח

הערות שוליים

אמריקאים חסידי אומות העולם
עיתונאים אמריקאים
מקבלי אות לגיון הכבוד
מצילים בשואה: צרפת
אמריקאים שנולדו ב-1907

אמריקאים שנפטרו ב-1967