קרפדה זהובה

קרפדה זהובה (שם מדעי: Bufo periglenes) היא מין נכחד של קרפדה קטנה שצבעו כתום-בהיר אשר חיה באזור קוסטה ריקה ביערות גשם טרופיים גבוהים המכוסים דרך קבע בעננים. 

הקרפדה התגלתה לראשונה על ידי ההרפטולוג ג'ון סווג' ולא נצפתה מאז שנת 1989, כך שארגון IUCN הכריז עליה כמין נכחד. היכחדותו של המין היא ביסוס להדלדלות אוכלוסיית הדו-חיים, והיא מיוחסת לשינויי האקלים ולהתחממות העולמית.

ביולוגיה
הקרפדה הזהובה הייתה אחד מ-250 המינים בסוג קרפדה במשפחת הקרפדיים. היא חיה בצפון קוסטה ריקה על פני שטח של 10 קילומטרים רבועים. אורכם של זכרים בוגרים מגיע ל-5 סנטימטרים בלבד. בניגוד ליתר הקרפדות, עורם בהיר ובוהק. הנקבות מעט גדולות יותר, וצבען נע בין ירוק-זית לבין שחור. על עורן היו נקודות אדומות המוקפות בקו צהוב.

פרטים מעטים ידועים על התנהגותן של הקרפדות הזהובות. הסברה היא שהן חיו מתחת לאדמה, שכן הן לא נצפו במשך מרבית השנה. עם זאת, במהלך עונת הייחום, שמשכה היה שבועות ספורים, היה ניתן למצוא אותן בקלות. במהלך מספר שבועות בזמן חודש אפריל, לאחר סיום העונה החמה, הזכרים התקבצו בקבוצות ליד שלוליות והמתינו לנקבות. פעולת ההזדווגות ארכה כשבוע. הזכרים נאבקו אחד בשני בהילחמם על הנקבות. לאחר תקופת זו הקרפדות חזרו למחילותיהן. הביצים הוטלו במאגרי מים עונתיים. בממוצע, הטילה הנקבה 228 ביצים בשנה Jacobson, S. K. and J.J. Vandenberg. 1991. "Reproductive ecology of the endangered golden toad (Bufo periglenes)." Journal of Herpetology 25(3):321-327. cited in Neville. . לאחר חודשיים בקעו הראשנים מהביצים .

ב-1987 התמזל מזלה של אקולוגית והרפטולוגית אמריקאית, מרת'ה קראמפ, לצפות בנוהגי ההזדווגות של הקרפדות הזהובות. היא תיארה את המראה כמחזה מדהים. היא מנתה 133 קרפדות שמזדווגות על יד מקווה מים קטן מאוד. 133 קרפדות אלו הביאו להטלתן של 43,500 ביצים לטענתה, שמתוכם שרדו 29 ראשנים בלבד. קראמפ הסבירה ששיעור ההישרדות הקטן נבע מהתייבשות מקווי המים בגלל תופעת האל ניניו.

היסטוריה

הקרפדות נתגלו לראשונה ב-1966. במשך 17 השנים הבאות נצפו מעל 1,500 פרטים. רק 10–11 נצפו ב-1988, ומאז ה-15 במאי 1989, עת צפתה קראמפ בזכר בוגר, לא נצפה אף פרט. בתקופה שבין גילויה להיכחדותה היא הוצגה בהבלטה בכרזות שפרסמו את המגוון הביולוגי בקוסטה ריקה.

בשנת 1994, חמש שנים לאחר התצפית האחרונה, החוקרים קיוו כי הקרפדה הזהובה ממשיכה לחיות מתחת לאדמה, ושזו הסיבה היחידה לכך שהיא לא נצפית במשך זמן כה רב. בשנת 2004 הכריז ארגון ה-IUCN על המין כמין נכחד, בעקבות הערכה של סווג', אותו החוקר שגילה את הקרפדות הזהובות כ-38 שנים קודם לכן. הכרזת הארגון התבססה על היעדר תצפיות מאז שנת 1989, וזאת לאחר חיפוש קדחתני שנחל כישלון.

בין ההשערות להיכחדותן של הקרפדות הזהובות הועלו תופעת ההתחממות הגלובלית ותופעת אל ניניו. ארגון ה-IUCN הציע הסברים אפשריים נוספים, בהם תחום התפוצה המצומצם מאוד, מחלת הכיטרידיומיקוסיס (מחלה קשה שפוגעת בדו חיים) וזיהום אוויר. החוקרת ג'ניפר נוויל ציינה נימוקים נוספים, כגון קרינת על סגול מוגברת, פטריות, טפילים ורמות pH נמוכות שהובילו להיכחדותן של הקרפדות הזהובות.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

זהובה
דו-חיים שנכחדו
בעלי חיים שהוכחדו בידי האדם
בעלי חיים שתוארו ב-1966