כריסטיאן רקובסקי

כריסטיאן רקובסקי (ברומנית: Cristian Racovski, בבולגרית: Кръстьо Раковски שמו בלידה 
Кръстьо Георгиев Станчев - קרסטו גאורגייב סטאנצ'ב, ברוסית: Xристиан Георгиевич Раковский באוקראינית: Християн Георгійович Раковський  13 באוגוסט 1873 – 11 בספטמבר 1941) היה מהפכן, פוליטיקאי ופובליציסט קומוניסטי ממוצא בולגרי, בעל אזרחות רומנית, כיהן גם כדיפלומט סובייטי וכראש הממשלה (מועצת קומיסרי העם) ושר החוץ של הרפובליקה הסוציאליסטית הסובייטית אוקראינה. היה רופא בהכשרתו.

ביוגרפיה 
רקובסקי נולד בגראדץ, ליד קוטל שברומליה (בולגריה היום, אז תחת שלטון עות'מאני), במשפחה בולגרית אריסטוקרטית. לאחר שסולק מכל בתי הספר התיכוניים של בולגריה, המשיך את לימודיו במערב אירופה. בנעוריו פגש את פרידריך אנגלס והתכתב איתו. הוא הוסמך כרופא במונפלייה שבצרפת. הוא התחבר עוד בנעוריו עם רוזה לוקסמבורג ועם קארל ליבקנכט והיה מקושר למנהיגים סוציאליסטים נוספים, כמו ורה זסוליץ', גאורגי ולנטינוביץ' פלחנוב (כונה בטעות ניקולאי), וילהלם ליבקנכט, פאבל אקסלרוד, ז'אן ז'ורס, ז'ול גד (Jules Guesde), קארל קאוצקי ועוד. ב-1913 אירח את טרוצקי באחוזה המשפחתית במנגליה, בעת שזה ערך סיור בבלקנים כעיתונאי.

בשנת 1908 גורש מרומניה יחד עם עוד סוציאליסטים נוספים, בתירוץ שקרא למרד האיכרים ברומניה. הוא נהיה פעיל סוציאליסטי שפקד ארצות שונות באירופה וחזר לרומניה ב-1912. בשנת 1916, עם כניסת רומניה למלחמת העולם הראשונה, נחשד כסוכן גרמני ונעצר. החשדות התבססו על פעילותו באיטליה ב-1915 נגד ההצטרפות למלחמה.

רקובסקי ניסה ב-1916, ללא הצלחה, להיבחר לפרלמנט הרומני מטעם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. החל מ-23 בספטמבר 1916 הועמד תחת פיקוח משטרתי ונאסר עליו לעזוב את בוקרשט; לאחר שחצר המלך והממשלה נסוגו ליאשי, בגלל אילוצי המלחמה, גם מגוריו הכפויים הועברו לשם. בפברואר 1917 התרחשה המהפכה הקומוניסטית ברוסיה, וב-1 במאי 1917 נערכה ביאשי עצרת-עם של אוהדי המהפכה, אחריה נמלט רקובסקי לאודסה שבאוקראינה. מאז הפך רקובסקי למנהיג בולשביקי שהשתלב במנגנון. הוא המשיך להיות מעורב בענייני רומניה והציג עצמו כאחד מראשי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הרומנית. בברית המועצות תכננו אז להשתלט על השלטון ברומניה הכבושה חלקית בידי הגרמנים, ולהפכה לרפובליקה סובייטית. רקובסקי, יחד עם אלקו קונסטנטינסקו ומיכאי גאורגיו-בוז'ור, היו מיועדים להנהיג את ממשלת רומניה הסובייטית. כמאה סוכנים נשלחו ליאשי להכין את הפלת הממשלה, אך הקשר התגלה והוכשל, והסוכנים נעצרו. בתגובה נעצרו בברית המועצות שר רומני, ק. דיאמנדי (C. Diamandy) והנציגות הדיפלומטית, ורומניה נדרשה לשחרר תוך 24 שעות את אנשי הצבא הסובייטים בתמורה לשחרור הרומנים. הממשלה הרומנית הכחישה את מעצר אנשי הצבא הסובייטים ובהוראת רקובסקי נעצרו גם אנשי הקונסוליה הרומנית באודסה. ביום 5 בדצמבר 1917 חתמו הסובייטים על הפסקת אש עם הכוחות הגרמניים. גם רומניה חתמה על הפסקת אש עם הגרמנים ונתגלע סכסוך בין רומניה לברית המועצות בנוגע למחוז של בסרביה. ממשלתו של לנין הכריזה בשל כך מלחמה על רומניה וניתקה את היחסים עימה.

קישורים חיצוניים 

 כריסטיאן רקובסקי - ביוגרפיה של מנהיג סוציאליסטי מהבלקנים באנגלית
 

פוליטיקאים בולגרים
דיפלומטים בולגרים
עיתונאים בולגרים
רופאים בולגרים
רופאים צבאיים
עורכי עיתונים בולגרים
עורכי דין בולגרים
קומוניסטים בולגרים
שגרירים בצרפת
רומנים ממוצא בולגרי
אישים שהוצאו להורג ברוסיה וברית המועצות
אישים שהוצאו להורג במלחמת העולם השנייה
שגרירי ברית המועצות
בולגרים במלחמת העולם הראשונה
קורבנות הטיהורים הגדולים
מגורשים ממולדתם
חללי מלחמת העולם השנייה
האופוזיציה השמאלית
שגרירי ברית המועצות בממלכה המאוחדת
ילידי 1873
נפטרים ב-1941