רבי יוסי הגלילי

רַבִּי יוֹסֵי הַגְּלִילִי היה מגדולי וחשובי התנאים שבדור השלישי (תחילת המאה השנייה), ביבנה. לאחר פטירתו של רבי אליעזר הגדול נותרו ביבנה ארבעה תלמידי חכמים חשובים, רבי יוסי הגלילי ושלושה מחבריו: רבי עקיבא, רבי אלעזר בן עזריה ורבי טרפון.

תולדות חייו
ידוע כי רבי יוסי הגלילי עבר מהגליל להתגורר ביבנה. לדעת חוקרי המאה ה-19, רובם נוצרים, תושבי הגליל סבלו מדימוי שלילי אך חוקרי ימינו שוללים דעה זו. מכל מקום, הוא השתלב מהר בחברת החכמים שם, והפך לאחד החכמים החשובים ביותר. בניו היו תלמידי חכמים אף הם: רבי אליעזר בן רבי יוסי הגלילי, רבי שמואל בן רבי יוסי הגלילי ורבי חנינא בן רבי יוסי הגלילי.

לפי ה, היה ממשפחת בני סנאה משבט בנימין שיום קורבן העצים שלהם חל בי' באב.

חכמתו בהלכה
רבי יוסי נחשב לחכם חריף, ומסופר כי עוד ביום הראשון שהגיע ליבנה, מקום מושבם של גדולי התנאים, החל להתווכח עם גדולי חכמיה – רבי עקיבא ורבי טרפון – וניצח אותם בדברי הלכה. רבי יוסי הגלילי הגדיל עד כדי שהצליח לנצח את רבי עקיבא הגדול בהלכה מספר פעמים, ופעם אחת אף שב רבי עקיבא והודה לדעתו של רבי יוסי, עד שרבי טרפון המשיל את אורח לימודו של רבי יוסי ל"צפיר העיזים שבא מן המערב", המתואר בידי הנביא דניאל כמי שנגח את האיל – רבי עקיבא, לפי משלו של רבי טרפון – וניצחו בדברי תורה.

במספר מקומות מוצאים מחלוקות בינו לרבי עקיבא, וניכר שהם התווכחו רבות בהלכה. בהזדמנות אחת אמר רבי יוסי הגלילי לרבי עקיבא, בתגובה לשיטתו של רבי עקיבא שלמד את התורה לפי העיקרון של ריבוי ומיעוט:  למרות המחלוקות ביניהם כיבדו רבי עקיבא, ובהזדמנות אחת אנו מוצאים כי אמר על רבי יוסי:  תוספות מבאר כי רבי יוסי היה צעיר בשנים מרבי עקיבא, אך נחשב כתלמיד חבר.

הערכה
רבי יוסי הגלילי נודע גם כצדיק וחסיד. כך מסופר כי היה נשוי לאישה רעת מזג (בחלק מהמקורות נאמר שהייתה בת אחותו), ולא יכול היה לגרשה כי לא היה לו די כסף כדי לשלם את כתובתה. לבסוף רבי אלעזר בן עזריה שילם במקומו את הכתובה, ורבי יוסי גירש אותה. אישה זו נישאה לאחר מכן ל"שומר העיר" שהתעוור והפך עני. הוא הכריח את אשתו לעבור בשכונות העיר ולקבץ נדבות, אך היא לא הצליחה לאסוף כלום. לשכונתו של רבי יוסי היא לא נכנסה כי התביישה מגרושה – רבי יוסי, ובעלה הכה אותה בשל כך. כאשר שמע רבי יוסי על כך הוא שיכן את שניהם בבית שהיה שייך לו, ופירנס את שניהם לאורך כל שארית ימיהם, בהתבסס על הפסוק: . בחלק מהמקורות מובא רבי יוסי הגלילי כדוגמה לאדם שלא זכה לאשה שתהיה לו "עזר", אלא באישה שהיא "כנגדו".

עוד נאמר על רבי יוסי כי בכוחו להביא להורדת גשמים על ידי תפילה:

תורתו

פסקת הפרשנות הידועה ביותר בפרשת בן סורר ומורה היא מדברי רבי יוסי הגלילי:

לפי עיקרון זה, בן סורר ומורה "נידון על שם סופו"; כלומר, התורה מחדשת כי דינו נגזר עכשיו, על סמך פשעים שיבצע בוודאות בעתיד.

כמה פסיקות הלכה נודעות נאמרו בשמו, כך לדוגמה: "העוסק במצווה פטור מן המצווה", או היתר אכילת בשר עוף בחלב. כך גם נודע בשמו עקרון "אפשר לצמצם", לפיו בתפיסת ההלכה אין צורך לעשות שימוש בחשבון אינפיניטסימלי כדי להגיע להכרעה, אלא ניתן לסמוך על החושים האנושיים למרות מוגבלותם. פרשנות נוספת שלו עוסקת בפסוק: , אודות פסוק זה אמר רבי יוסי:  כלומר יש לעמוד בפני תלמיד חכם צעיר, ואין צורך לעמוד מפני זקן עם הארץ. כן הוא נודע בפסיקה שאין מביאים ביכורים מעבר הירדן, שכן אין היא "ארץ זבת חלב ודבש", ושצער בעלי חיים הוא איסור מדרבנן לא מהתורה.

קברו
בשנת 1083 (כ-900 שנה לערך לאחר תקופת רבי יוסי), רב אביתר גאון מתאר את מסע הלווייתו של אביו רב אליהו הכהן גאון שבסופו נקבר סמוך לקברו של רבי יוסי הגלילי, בראש הר ביישוב דלתון. מתחת למבנה בראש ההר המציין את קברם כיום, נמצאת מערת כוכין עתיקה.

לקריאה נוספת
 

בן ציון רוזנפלד, רבי יוסי הגלילי והנהגת חכמים ערב מרד בר כוכבא, סידרא יא (תשנ"ה), 89-111.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

הדור השלישי לתנאים
אישים שחיו במאה ה-2