שפיטות

שְׁפִיטוּת היא שאלת האפשרות להביא למשפט סוגיה השנויה במחלוקת. ישנה מחלוקת לגבי שאלת גבולותיו של מתחם השפיטות ומהן הסוגיות שעליהן יש לדון בבית המשפט.

שאלת השפיטות בישראל

שופט בית המשפט העליון חיים כהן תיאר את היחס לסוגיה זו בשנותיה הראשונות של המדינה:

מאיר שמגר ואהרון ברק 
הרחבת גבולותיו של מתחם השפיטות בישראל החלה בתקופת כהונתו של מאיר שמגר כנשיא בית המשפט העליון, ונמשכה ביתר שאת בתקופת כהונתו של אהרן ברק בתפקיד זה. כך, למשל, בתקופת ברק עסק בג"ץ בעתירות בענייני ביטחון ומדיניות, כגון תוואי גדר ההפרדה, תוכנית ההתנתקות ופרטיה, ולא דחה עתירות אלה מנימוקי סף. לבית המשפט העליון בראשותו של אהרן ברק מיוחסת הגישה של "הכל שפיט", כלומר אין נושא שבית המשפט נמנע מלהכריע בו. ביטוי מובהק לגישה זו בא בדבריו:

עם זאת, בהמשכו של אותו פסק דין, סייג ברק את דבריו והבחין בין שפיטות נורמטיבית (שאותה תיאר בדבריו לעיל) לבין שפיטות מוסדית, וציין: 

ברק אף הציג בפסקי דינו דוגמאות לסוגיות שאינן שפיטות, כמו הנהגתם של הנישואין האזרחיים בין בני-זוג חסרי עדה דתית או סטטוס של משפחה חד־מינית.

הנשיא בדימוס מאיר שמגר שלל את מתחם השפיטות הרחב שהונהג על ידי יורשו, אהרן ברק. שמגר אמר שזו עמדת רוב שופטי העליון.

כהדגשת השופט ברק, ההשקפה הגורסת שאפשר להכריע בכל עניין לפי אמות מידה משפטיות שלהם אין משמעה בהכרח שהדבר ראוי ושכך ייעשה,

כך הייתה נטייה לאי התערבות בג"ץ בנושאי חוץ וביטחון מובהקים ומדיניותה הציבורית של הרשות כמו בנושאי מדיניותה הכללית של ישראל ביהודה ושומרון, הסכמים מדיניים וכדומה. בעתירה שביקשה לאסור קיום ביקורים רשמיים במוזיאון לתולדות השואה, יד ושם, של בכירים זרים המעורבים בביצוע פשעי מלחמה והפרות חמורות של זכויות אדם ברחבי העולם, כתב השופט אלכס שטיין בנימוקו לדחיית העתירה: "לא מצאתי בה שום טענה שניתן לשייכה, ולו בדוחק, לעולם המשפט, ומאחר שהסמכות להורות לממשלה כיצד לנהל את מדיניות החוץ של מדינת ישראל לא מצויה בידינו."

פולמוס השפיטות בישראל 

בשנת 2007, בעקבות מינוי של דניאל פרידמן לשר המשפטים, עלתה סוגיית השפיטות לדיון ציבורי נרחב. המבקשים לצמצם את מתחם השפיטות, מניחים כהנחת יסוד כי שאלת השפיטות אינו מעניינם של השופטים בלבד, ועל הרשות המחוקקת לקבוע את גבולות השפיטות ככל שניתן. הם מעלים גם נימוקים מעשיים:
 התערבותו של בית המשפט בכל נושא משתקת את הפעילות של הרשות המבצעת. משרתי ציבור, ובכלל זה שרים ופקידים ממשלתיים, יהססו לקבל החלטות מחשש שיועמדו למבחן משפטי.
 הרחבת גבולות השפיטות מעמיסה על בג"ץ עומס יתר עקב הריצה המהירה של בעלי עניין שונים בכל נושא אפשרי, ובקשת סעד משפטי בכל החלטה של הרשות המבצעת.

המתנגדים לצמצום גבולות השפיטות טוענים כי:
 צמצום השפיטות יביא למתן כוח רב מדי לגורמים פוליטיים, לפקידות בכירה ולפרקליטות ללא מנגנון מאזן ביקורתי.
 צמצום גבולות אלה יביא לפגיעה בזכויות האדם, ובעיקר זכויות המיעוטים.

שפיטותן של פעולות מבצעיות של צה"ל
שאלת שפיטותן של פעולות מבצעיות של צה"ל נדונה בהרחבה בעתירה לבג"ץ שעניינה מדיניות הסיכולים הממוקדים.

פרקליטות המדינה טענה כי . הפרקליטות ציינה כי .

השופט בדימוס אהרן ברק שלל גישה זו, והביא ארבעה נימוקים לכך, ובהם:
  קו זה החל כבר בפסיקתם של השופטים אלפרד ויתקון ומשה לנדוי.

סוגיית השפיטות בספרות ובתיאטרון
במחזמר המצליח של ג'ורג' ואיירה גרשווין, "בשבילך אני שר", שהוצג לראשונה בברודוויי בשנת 1931, מוצגת סוגיית השפיטות באופן נלעג, כאשר בסצנת הסיום מתכנס בית המשפט העליון של ארצות הברית כדי להכריע בשאלה מה יהיה מינו של התינוק העומד להיוולד לנשיא ארצות הברית.

ראו גם
 ביקורת שיפוטית
 אקטיביזם שיפוטי
 פסק דין ירוס-חקק נגד היועץ המשפטי לממשלה

לקריאה נוספת 
 אהרן ברק, שופט בחברה דמוקרטית, הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה, כתר הוצאה לאור, נבו הוצאה לאור, 2004, הפרק "שפיטות", עמ' 275–283.
 יצחק זמיר, בית המשפט העליון, הוצאת שוקן, 2022, הפרק "כלל השפיטות", עמ' 115–123.

קישורים חיצוניים
 
 דפנה ברק-ארז, מהפכת השפיטות: הערכת מצב, הפרקליט נ', חוברת 1, תשס"ח, עמ' 3–27
 אסתר חיות, תפקידו של בית המשפט בקבלת הכרעות שיפוטיות הנוגעות לביטחון הלאומי של מדינת ישראל

הפולמוס סביב סוגיית השפיטות בישראל
 
 
 
 אהרן ברק, גבולות המשפט והשיפוט, קריית המשפט ב', התשס"ב–2002, עמ' 5–13

הערות שוליים 

ישראל: חוק ומשפט
משפט חוקתי
פילוסופיה של המשפט