מרטון

רובע מֶרְטוֹן של העיר לונדון (באנגלית: The London Borough of Merton, ) הוא אחד מרובעי העיר לונדון. הרובע נמצא בדרום מערב העיר.
הרובע נקרא על שם הרובע הכנסייתי ההיסטורי מרטון, שהיה ממוקם באזור וימבלדון של ימינו.

שכונות
הרובע כולל את השכונות:
 בושי מיד (Bushey Mead)
 וימבלדון (Wimbledon) ופארק וימבלדון
 מוטספור פארק (Motspur Park)
 מורדן (Morden) ומורדן פארק (Morden Park)
 מיטצ'האם (Mitcham)
 מרטון פארק (Merton Park)
 גבעת פולארדס (Pollards Hill)
 סאמרזטאון (Summerstown)
 סנט הלייר (St.Helier)
 קוטנהאם פארק (Cottenham Park)
 קוליירז ווד (Colliers Wood)
 ריינז פארק (Raynes Park)

היסטוריה
בשנת 1236 נפגש מלך אנגליה הנרי השלישי עם בארוניו במנזר באזור מורטון והסכים לצו מורטון - אחד מבסיסי המשפט המקובל האנגלי. בשנה זו שב המלך עם רעייתו אלינור מפרובנס למנזר מרטון ובו הוכתרה כמלכת אנגליה.

בשנת 1437 הוכתר הנרי השישי כמלך אנגליה במנזר מרטון (והיה המלך היחיד מבין מלכי אנגליה שהוכתר שלא במנזר ווסטמינסטר מאז כיבוש אנגליה בשנת 1066).

במנזר מרטון למדו תומאס בקט וניקולס ברייקספיר (לימים האפיפיור אדריאנוס הרביעי), וכן וולטר דה מרטון (לימים הלורד צ'נסלור של אנגליה, בישוף רוצ'סטר ומייסד מכללת מרטון באוניברסיטת אוקספורד בשנת 1264). 

מנזר מרטון נהרס בשנת 1538 במסגרת הוראתו של הנרי השמיני לפירוק המנזרים.

עם פירוק המנזר הפך אזור מרטון למרכז מסחר, בשל מיקומו על נהר וונדל שאיפשר העברת סחורות במורד הנהר ולעבר התמזה. לצד הנהר נבנו טחנות קמח, וכן מפעלי ייצור צבע, עיבוד עורות ונפחיות. 

בשנות ה-50 של המאה ה-18 הפך אזור מרטון למרכז ייצור קאליקו, ובשנת 1803 נבנתה במקום מערכת הרכבת הציבורית הראשונה - שנמשכה על ידי סוסים.

בשנת 1801 הקים הוריישו נלסון בית כפר ברחוב הראשי של מרטון, והפך את האזור לפופולרי.

בשנת 1881 הקים ויליאם מוריס מפעל לייצור בדים מודפסים, ריהוט וזכוכית במורטון.

הקמת מסילות ברזל לאזור מרטון איפשרו למעמד הגבוה של לונדון לעבור ולהתגורר ברובע, ובשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-19 נפתחו ברובע חנויות שמכרו מוצרים לאנשי החברה הגבוהה. בשנת 1868 נוסד מועדון הקריקט "All England Croquet Club" הפועל עד ימינו.

בראשית המאה ה-20 חשמליות נבנו באזור מיטצ'ם (בשנת 1906) ווימבלדון (בשנת 1907) שברובע, ובשנת 1914 הוקם קו אוטובוס בין הרובע ורחוב ליברפול.

ב-1926 הגיעה הרכבת התחתית של לונדון אל הרובע.

התפתחות התחבורה איפשרה את פיתוח האזור, ומ-1,000 תושבים בשנת 1900 התגוררו בו 12,618 בשנת 1926.

במלחמת העולם השנייה, במהלך הבליץ נפגעו מבנים רבים ברובע, ושיקומו לאחר המלחמה ארך זמן רב, והושלם רק בשנת 1956.

רובע מרטון הוקם בשנת 1965 מכוח חוק השלטון בלונדון 1963 מאיחודם של הרובע המוניציפלי של מיטצ'ם, הרובע המוניציפלי של וימבלדון והרובע העירוני של מרטון ומורדן שהיו חלק ממחוז סאריי.

שלטון מקומי
בראשות הרובע עומדת מועצה בת 60 חברים. מאז הקמת המועצה, בשנת 1965 ועד שנת 1990 להמפלגה השמרנית היה רוב במועצה (למעט תקופה קצרה בין 1971–1974 בו הייתה למפלגת הלייבור רוב). בין השנים 1990–2006 הייתה למפלגת הלייבור רוב במועצה, ובשנת 2006 התהפך שוב הגלגל, וכיום למפלגה השמרנית 30 מושבים, למפלגת הלייבור 27, ולמפלגה מקומית - "תושבי פארק מרטון" - 3 מושבים במועצה.

תוצאות הבחירות למועצה זהות לתוצאות הבחירות לפרלמנט הבריטי בהתאם לשני אזורי הבחירה הפרלמנטריים מהם מורכב הרובע (באחד האזורים רוב לשמרנים ובשני רוב למפלגת הלייבור).

ב-23 במאי 2007 בחרה מועצת הרובע את חבר המועצה ג'ון דהני ממפלגת הלייבור כראש עיריית הרובע.

קישורים חיצוניים

 
 
 מחוזות רובע מרטון

לונדון: רבעים
מרטון
יישובים שהוקמו ב-1965