חסחוסן צלופחי

חסחוסן צלופחי (שם מדעי: Chlamydoselachus anguineus), מין ממשפחת החסחוסניים (Chlamydoselachidae). במשפחה זו רק מין אחד נוסף, חסחוסן דרום-אפריקאי. משפחת החסחוסניים נחשבת למאובן חי.

מאפיינים 
החסחוסן הצלופחי הוא דג סחוס נדיר, המשתייך לסדרת שש זימאים (Hexanchiformes) שבמחלקת דגי הסחוס, ולמרות דמיונו הרב לצלופח אינו מסווג כדג גרם. לחסחוסן צלופחי גוף כשל צלופח, אך לו שישה זימים, ופה משונן כשל כריש, שבו שיניים קטנות וחדות מאוד. אורכו מגיע עד ל-1.80 מטר.

המין התגלה לראשונה במימי יפן ב-1884, ובמשך השנים נתפסו פרטים מעטים שלו. אחת הסיבות לכך היא שהדג חי בעומק רב, בין 120 ל-1,280 מטרים וממעט לעלות לפני הים. הוא ניזון בעיקר מדיונונים ומדגים. ב-23 בינואר 2007 נלכד פרט חי בסמוך לנמל שיזואוקה שביפן. הפרט זוהה כנקבה שאורכה כ-1.60 מטר, והיא מתה כעבור שעות אחדות. צוות המטפלים הספיק להסריטה בעודה בחיים, לראשונה במין זה.

טקסונומיה ופילוגנטיקה

מבחינה טקסונומית, במשפחת החסחוסניים רק שני מינים השונים מאוד משאר המינים בסדרת השש-זימאים, ולכן מוצע לשייכם לסדרה נפרדת בשם חסחוסאים (Chlamydoselachiformes).

הזואולוג לודוויג דדרליין (Döderlein) זיהה, תיאר וסיווג לראשונה את חסחוסן צלופחי כמין בדיד של כריש. לאחר שלוש שנים (1879–1881) של מחקר ימי ביפן, דדרליין לקח שתי דגימות חסחוסן צלופחי לווינה, אך איבד את כתב היד הטקסונומי של המחקר. שלוש שנים מאוחר יותר, בעלון של מכון אסקס (כרך 16, 1884) פרסם הזואולוג סמואל גרמן (Garman) את הטקסונומיה הראשונה של החסחוסן הצלופחי, בהתבסס על תצפיותיו, מדידותיו ותיאוריו: נקבת כריש באורך 1.5 מטר ממפרץ סגאמי, יפן. במאמר "כריש יוצא דופן" סיווג גרמן את המין החדש לסוג ומשפחה, וקרא לו Chlamydoselachus anguineus (כריש דמוי צלופח עם סלסולים). המינוח היווני-לטיני של חסחוסן צלופחי נובע מהמילים היווניות כלמי (מסולסל) וסלכוס (כריש) ומהמילה הלטינית anguineus (כמו צלופח). מלבד שמו הנפוץ, החסחוסן הצלופחי ידוע גם בשם "כריש לטאה" (lizard shark) ו"כריש הפיגום" (scaffold shark).

החסחוסן הצלופחי נחשב ל"מאובן חי", מכיוון שהשושלת המשפחתית שלו מתוארכת לתקופת הקרבון (כ-360 עד כ-300 מיליון שנה לפני זמננו). בתחילה, מדענים ימיים ראו בחסחוסן הצלופחי נציג חי ואבולוציוני של תת-המחלקה מחויצי זימים הנכחדת של דגי סחוס (בטאים, כרישים, תריסניתיים, מסורניים), מכיוון שגופו של החסחוסן הצלופחי הציג תכונות אנטומיות פרימיטיביות, כגון לסתות ארוכות עם שיניים משולשות וקודקוד רב-שיניים; אמפיסטיליה (amphistyly), שהיא חיבור ישיר של הלסתות לגולגולת, בנקודה מאחורי העיניים; ומיתר גב, מעין סחוס שקדם לחוליה, המורכב מפרוטו-חוליות. מניתוח אנטומי זה, גרמן שיער שהחסחוסן הצלופחי קשור לכרישי הקלאדודונטים (Cladodont) מהסוג Cladoselache שהתקיימו בתור הדבון (כ-420 עד כ-360 מיליון שנה לפני זמננו) בעידן הפלאוזואיקון (כ-540 עד כ-250 מיליון שנה לפני זמננו). בניגוד לתזה של גרמן, האיכתיולוג תיאודור גיל (Gill) והפלאונטולוג אדוארד דרינקר קופ שיערו שהעץ האבולוציוני של החסחוסן הצלופחי מצביע על קשר להיבודונטים, שהיו המינים הדומיננטיים של הכרישים בתקופת המזוזואיקון (מ-252 עד 66 מיליון שנה לפני זמננו). קופ שייך את מיני החסחוסן הצלופחי (Chlamydoselachus anguineus) לסוג המאובנים קסנקנתוס שהתקיים מסוף הדבון עד סוף הטריאס (מכ-250 ועד כ-200 מיליון שנה לפני זמננו).

התכונות האנטומיות של הגוף, השריר והשלד משייכות את החסחוסן הצלופחי מבחינה פילוגנטית לתת-המחלקה מחויצי זימים - כרישים ובטאים מודרניים - ומקשרות את החסחוסן הצלופחי לכריש מסדרת השש זימיים. ניתוח גנטי מ-2016 עשוי גם הוא להצביע על כך. האיכתיולוג שיגרו שיראי (Shigeru Shirai) שיער שהחסחוסן הצלופחי שייך לסדרת החסחוסנים (Chlamydoselachiformes) ושיש בסדרה זו רק שני מינים (C. anguinesis ו-C. africana). כחיה ימית, החסחוסן הצלופחי נחשב מאובן חי בגלל שהאנטומיה והמבנה שלו לא השתנו, יחסית, מאז הופעתו לראשונה בים הקדום של הקרטיקון המאוחר (לפני כ-95 מיליון שנה) או בסוף היורה (לפני כ-150 מיליון שנה).

במונחים אבולוציוניים, החסחוסן הצלופחי הוא מין בעל חיים שהתפתח לאחרונה בהיסטוריה של כדור הארץ; הגילויים המוקדמים ביותר של שיניים מאובנות של המין Chlamydoselachus anguineus מתוארכים לתקופת הפלייסטוקן המוקדמת (11 עד 2.5 מיליון שנה לפני זמננו). בשנת 2009, ביולוגים ימיים זיהו, תיארו וסיווגו את ה-Chlamydoselachus africana (חסחוסן צלופחי בדרום אפריקה) במימי האוקיינוס האטלנטי של דרום אנגולה ודרום נמיביה כמין של חסחוסן צלופחי השונה מה-Chlamydoselachus anguineus שזוהה ב-1884.

קישורים חיצוניים 

 סרטון וידאו, צולם ב-23 בינואר 2007
 סרטון וידאו של חסחוסן צלופחי שנתפס במימי יפן
 תמונות והסבר על חסחוסן צלופחי באתר המוזיאון האוסטרלי

הערות שוליים 

בעלי חיים שתוארו ב-1884
טקסונים שתוארו בידי סמואל גארמן
שש זימאים
מאובנים חיים