החלטה 4686 של העצרת הכללית של האו"ם

החלטה 4686 של העצרת הכללית של האו"ם באה להפוך החלטה קודמת, החלטה 3379, שכללה את הציונות בין מופעיה של הגזענות.

נוסח ההחלטה הוא בין הקצרים ביותר שניסחה העצרת הכללית, ואומר בפשטות:
"העצרת הכללית מחליטה לחזור בה מהקביעה הכלולה בהחלטה 3379 מיום 10 בנובמבר 1975."
המילה "קביעה" מתייחסת לשורה המסכמת של החלטה 3379 שבה נאמר:
"...(העצרת הכללית) קובעת כי הציונות היא צורה של גזענות ושל אפליה גזעית."

ההחלטה התקבלה ב-16 בדצמבר 1991. יוזם ההחלטה היה נשיא ארצות הברית דאז ג'ורג' בוש (האב). בנאום בפני העצרת הכללית אמר בוש "השוואת הציונות לחטא הגזענות הבלתי נסבל היא עיוות של ההיסטוריה ושִכחת מצוקת היהודים במלחמת העולם השנייה ובעצם לאורך ההיסטוריה".

בנוסף לארצות הברית הצטרפו ליוזמה 87 מדינות, ביניהן כל מדינות הקהילה האירופית (לימים האיחוד האירופי). בסך הכול תמכו בהחלטה 111 מהמדינות החברות באומות המאוחדות. 25 מדינות התנגדו להחלטה. 13 מדינות נמנעו, ו-15 נעדרו מההצבעה. בין הנעדרות היו מצרים, כווית, עומאן, בחריין, מרוקו ותוניסיה.

מבחינה פוליטית באה ההחלטה על רקע התפרקות ברית המועצות והפשרת היחסים בין ישראל לרוסיה ולמדינות מזרח אירופה. כל מדינות הגוש הקומוניסטי לשעבר שתמכו בהחלטה 3379, הפכו את עמדתן ותמכו בהחלטה 4686.

מבחינת יחסי ישראל עם ארצות ערב, באה ההחלטה על רקע מלחמת המפרץ שיצרה פילוג בעולם הערבי והחלישה מאוד את מעמדו של אש"ף שתמך בעיראק במהלך המלחמה. בסוף שנת 1991 כונסה בבירת ספרד ועידת מדריד שבה השתתפו משלחות רשמיות מישראל ומארצות ערב בחסותה של ארצות הברית.

אף אחת ממדינות ערב לא תמכה בהחלטה 4686, אולם חלק ניכר ממדינות ערב בחרו להיעדר מההצבעה. מצרים שכבר היה לה הסכם שלום עם ישראל נעדרה מההצבעה. גם כווית, שהייתה המוקד למלחמת המפרץ, בחרה להיעדר מההצבעה. ירדן שתמכה בעיראק במלחמת המפרץ הצטרפה למתנגדות, אולם כשנתיים לאחר ההצבעה הפכה את עמדתה והחלה לשאת ולתת על הסכם שלום עם ישראל.

החלטה 4686 הייתה צעד נוסף בהסרת הבידוד הדיפלומטי שישראל סבלה ממנו מאז 1967. אחרי מלחמת ששת הימים איבדה ישראל את קשריה עם מרבית מדינות מזרח אירופה, אפריקה ואסיה. בתחילת שנות ה-90 (של המאה ה-20) החל תהליך הדרגתי של חידוש היחסים הדיפלומטיים והכלכליים וקשרי התיירות בין ישראל למדינות אפריקה, ובין ישראל למדינות באסיה כגון הודו, סין העממית ועוד.

התפלגות ההצבעה
 הצביעו בעד (111): מתוכן, מציעות (90) - אלבניה, אנטיגואה וברבודה, ארגנטינה, אוסטרליה, אוסטריה, איי בהאמה, ברבדוס, בלארוס, בלגיה, בליז, בוליביה, ברזיל, בולגריה, בורונדי, קנדה, הרפובליקה המרכז-אפריקאית, צ'ילה, קולומביה, קוסטה ריקה, קפריסין, צ'כוסלובקיה, דנמרק, דומיניקה, הרפובליקה הדומיניקנית, אקוודור, אל סלוודור, אסטוניה, מיקרונזיה, פינלנד, צרפת, גמביה, גרמניה, יוון, גרנדה, גואטמלה, גויאנה, הונדורס, הונגריה, איסלנד, אירלנד, ישראל, איטליה, ג'מייקה, יפן, לטביה, ליבריה, ליכטנשטיין, ליטא, לוקסמבורג, מדגסקר, מלטה, איי מרשל, מלאווי, מקסיקו, מונגוליה, מוזמביק, הולנד, ניו זילנד, ניקרגואה, נורווגיה, פנמה, פפואה גינאה החדשה, פרגוואי, פרו, פולין, פורטוגל, קוריאה הדרומית, רומניה, רואנדה, סנט לוסיה, סנט קיטס ונוויס, סנט וינסנט והגרנדינים, סמואה, סיירה לאון, סינגפור, איי שלמה, ספרד, סורינאם, סווזילנד, שוודיה, אוקראינה, בריטניה, ארצות הברית, ברית המועצות, אורוגוואי, ונצואלה, יוגוסלביה, זאיר, זמביה; בנוסף ל-90 המדינות המציעות המפורטות מעלה, הצביעו בעד גם המדינות: בנין, בהוטן, בוטסואנה, קמבודיה, קמרון, כף ורדה, קונגו, חוף השנהב, פיג'י, גבון, האיטי, הודו, קניה, לסוטו, נמיביה, נפאל, ניגריה, הפיליפינים, סאו טומה ופרינסיפה, סיישל, תאילנד, טוגו.
 הצביעו נגד (25): אפגניסטן, אלג'יריה, בנגלדש, ברוניי, קובה, קוריאה הצפונית, אינדונזיה, איראן, עיראק, ירדן, לבנון, לוב, מלזיה, מאלי, מאוריטניה, פקיסטן, קטר, ערב הסעודית, סומליה, סרי לנקה, סודאן, סוריה, איחוד האמירויות הערביות, וייטנאם, תימן.
 נמנעו (13): אנגולה, בורקינה פאסו, אתיופיה, גאנה, לאוס, האיים המלדיביים, מאוריציוס, מיאנמר, טרינידד וטובגו, טורקיה, אוגנדה, טנזניה, זימבבווה.
 נעדרו מההצבעה (15): בחריין, צ'אד, סין, קומורו, ג'יבוטי, מצרים, גינאה, גינאה ביסאו, כווית, מרוקו, ניז'ר, עומאן, סנגל, תוניסיה, ונואטו.

הערות שוליים

4686
4686
1991