פלקישר באובכטר

ה"פֶלקישֶר בֶּאוֹבַּכטר" (בגרמנית: Völkischer Beobachter; משמעות השם: "הצופה העממי") היה ביטאונה של המפלגה הנאצית בגרמניה החל משנת 1920.

העיתון החל את דרכו כביטאון התנועה הפאן-גרמנית בשנת 1887 במינכן ונקרא Münchner Beobachter ("הצופה של מינכן").
עד אוגוסט 1919, עת הוחלף שמו ל"פלקישר באובכטר", החליף הביטאון את בעליו מספר פעמים. בשנת 1920 רכשה התנועה הנאצית את הזכויות על השם וההפצה. המוציא-לאור הראשון של הביטאון היה נאצי אנטישמי בשם דיטריך אֶקָרט, שהשתתף מאוחר יותר בפוטש במרתף הבירה ב-1923. לאחר האירוע ובעקבות המשפטים שנערכו לראשי הקושרים הופסקה זמנית הוצאת העיתון עד פברואר 1925.
המוציא לאור והעורך הראשי משנת 1923, עקב מותו של אקרט, היה אלפרד רוזנברג, ממייסדי התנועה הנאצית ומנהיגה בפועל בתקופה שבה היה אדולף היטלר כלוא לאחר ניסיון הפוטש. עורך בכיר נוסף והמו"ל האחרון (בשנים 1945-1938) היה וילהלם וייס.

תפוצת הביטאון עלתה מ-8,000 גיליונות ב-1920 ל-25,000 בשנת 1923. מפברואר שנה זו החל להופיע בכל יום. החל משנת 1926 החל העיתון להדפיס גם תמונות בנוסף לטקסט. עד שנת 1927 הופיע רק בדרום גרמניה, החל משנה זו החל להופיע בכל רחבי גרמניה.
מאוחר יותר נוצרו 3 מהדורות אזוריות - לדרום גרמניה, לצפונה ולאוסטריה. ב-1933, לפני עלות הנאצים לשלטון, הגיעה התפוצה ל-120,000.
בשנת 1944 הגיע העיתון לשיא תפוצתו - כ-1.7 מיליון עותקים.
ה"פלקישר באובכטר" חדל להופיע בסוף אפריל 1945.

תוכן וסגנון 
כשופרה של המפלגה הנאצית שימש העיתון מלכתחילה לפרסום אירועים, הפגנות ומדיניות. מאוחר יותר שימש כאחד מכלי התעמולה החשובים להפצת האידאולוגיה הנאצית. סגנון הכתיבה היה ברור ופשוט ובעל אופי רשמי, כאשר קהל היעד היה עממי בעיקר.
העיתון השתלח בחריפות בדמוקרטיה בכלל וברפובליקת ויימאר בעיקר ונקט בטון אנטישמי קיצוני (נגד "היהדות העולמית") יותר מכל עיתון אחר.

ב-6 ביוני 1940 פורסם בעיתון ריאיון עם הנס פרנק, מושל פולין הכבושה (הגנרלגוברנמן), שבו נדון דבר הוצאתם להורג של שבעה סטודנטים צ'כים. דבריו של המושל משקפים את הלך הרוחות של התנועה הנאצית, כמו גם של ביטאונה:

קישורים חיצוניים 

 פרטים על העיתון, באתר המוזיאון להיסטוריה גרמנית, בגרמנית
 

עיתונים נאצים
גרמניה: עיתונים
עיתונים בגרמנית