צפון תימן

צפון תימן הוא כינוי לישות המדינית הרפובליקה הערבית התימנית (בערבית: الجمهورية العربية اليمنية) שהתקיימה בין השנים 1962–1990 וזו שקדמה לה - "הממלכה המותוואכלית התימנית" (ערבית: المملكة المتوكلية اليمنية), שהתקיימה בין השנים 1918–1962. שתיהן היו טריטוריה ריבונית במערב תימן המודרנית, בחלקו הדרומי-מערבי של חצי האי ערב.

מקור המונח
אף מדינה מעולם לא כונתה בשם "צפון תימן". את המונח טבעו ב-1967, עת הפדרציה של דרום חצי האי ערב זכתה בעצמאות מהרפובליקה העממית של תימן. עד אז, שתי המדינות כונו בשם "תימן". העובדה שתימן הייתה מחולקת לשתי ישויות מדיניות נפרדות העלתה את הצורך להפריד בין חלקה הדרומי של תימן (דרום תימן), שנקרא גם "תימן - עאדן" לבין חלקה הצפוני (צפון תימן) שנקרא גם "תימן - צנעא", על שם ערי הבירה של השתיים.

היסטוריה
לאחר מותו של הנביא מוחמד, במאה השביעית, השתלטו ח'ליפים אסלאמיים על השטח. עם התפרקותה של הח'ליפות, שלטו באזור אימאמים מזרם הזיידים, ובנו מערכת שלטונית שהחזיקה מעמד עד ימי העות'מאנים, שכבשו אותה לתקופה קצרה במאה ה-16, ומאוחר יותר שוב, במאה ה-19. החל מהמאה ה-11, נשלטה הטריטוריה בצפון תימן על ידי ח'ליפים סונים ממצרים. האימפריה העות'מאנית היא ששלטה בצפון תימן במשך רובה של המאה ה-19, בעוד דרום תימן נשלטה על ידי הבריטים מ-1832. מאוחר יותר כרתו הבריטים בריתות הגנה בינם לבין שליטים המקומיים.

בעקבות תבוסתה של האימפריה העות'מאנית במלחמת העולם הראשונה, זכתה ב-1918 צפון תימן (אז "הממלכה המותווכלית של תימן") בעצמאות ללא אלימות. האימאם מוחמד אל-בדר, מלך צפון תימן, הודח בהפיכה צבאית ב-26 בספטמבר 1962 (שנחשב כחג לאומי בתימן ונקרא "יום המהפכה") על ידי מורדים מקומיים שנעזרו לשם כך בצבא המצרי, שנשאר באזור עד פינויו ב-1967. נסיונותיהם של המלוכנים לחזור ולתפוס את השלטון עלו בתוהו.

ב-22 במאי 1990, לאחר כ-20 שנות עוינות, אוחדו שתי המדינות. צפון תימן, שהייתה רפובליקה, התאחדה עם דרום תימן, ששלטונה הושתת על עקרונות הקומוניזם לכדי רפובליקה ערבית מאוחדת - תימן.

ראו גם

תימן
דרום תימן
ערב הסעודית
עומאן
יהודי צפון תימן

קישורים חיצוניים

מדינות לשעבר במזרח התיכון
תימן: היסטוריה
מדינות שהוקמו ב-1962
מדינות שהתפרקו ב-1990
מדינות לשעבר בתקופת המלחמה הקרה
מדינות ערב לשעבר