STS-120

STS-120 היא משימה בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א, ששוגרה ב-23 באוקטובר 2007 לתחנת החלל הבינלאומית. משימה זו הביאה את יחידת "הארמוני" (Node 2), היחידה המרכזית של התחנה המכילה ארבע יחידות המספקות חשמל לתחנה, שתהווה חלק מההכנות לחלקים נוספים שיורכבו בעתיד בתחנת החלל הבינלאומית. את המשימה ביצעה מעבורת החלל דיסקברי, וזו המשימה ה-23 במספר לתחנת החלל הבינלאומית. עד השלמת ההרכבה תחנת החלל הבינלאומית נשארו עוד 11 משימות שיבוצעו על ידי מעבורות החלל האמריקאיות עד סוף שנת 2010.

צוות 
 מפקדת המשימה: פמלה מלרוי (3)
 טייס: ג'ורג' זאמקה (George D. Zamka) (1)
 מומחה למשימה: סטפני וילסון (Stephanie Wilson) (5)
 מומחה למשימה: סקוט פרזינסקי (Scott E. Parazynski) (2)
 מומחה למשימה:  דאגלס וילוק (Douglas H.Wheelock) (1)
 מומחה למשימה:  פאולו נספולי (Paolo A. Nespoli) (1) (סוכנות החלל האירופית)
 מהנדס טיסה דניאל טאני (Daniel Tani), בהמראה בלבד (2)
 מהנדס טיסה קלייטון אנדרסון (Clayton Anderson), בנחיתה בלבד (1)

המספר בסוגריים מסמן את הטיסות בחלל של כל אסטרונאוט, כולל משימה זו.

פמלה מלרוי היא האישה השנייה המפקדת על משימת מעבורת חלל, אחרי איליין קולינס, והאישה השלישית הנבחרת כטייסת (סוזן סטיל קילריין סיימה את שירותה בנאס"א מבלי שפיקדה על משימה). בנוסף, פגי ויטסון, שפיקדה על הצוות ה-16 בתחנת החלל הבינלאומית שהגיעה במשימת STS-120 היא האישה הראשונה לפקד על צוות בתחנת החלל. עם עגינתה של משימת STS-120 בתחנת החלל הבינלאומית, הייתה זו הפעם הראשונה ששתי נשים מפקדות במסלול הקפה באותו הזמן.

טלאי המשימה עוצב על ידי מייקל פורמן לפני שהוצב מחדש במשימת STS-123.

מטען ייעודי

הארמוני (Node 2) 

משימת STS-120 המריאה כשבמטענה יחידת "הארמוני" (הידועה בשמה הרשמי Node 2), המכילה בתוכה ארבע יחידות המרת חשמל (DC to DC) ושלושה כונני אחסון Zero-g, בנוסף Power and Data Grapple Fixture לזרוע הרובוטית של התחנה ויחידת כוח למעבורת. יחידת "הארמוני" היא יחידת המגורים הראשונה בעלה ויסות לחץ אוויר מאז שנת 2001, בה הותקנה יחידת "Quest Airlock".

"הארמוני" מהווה את יחידת החיבור השנייה לתחנת החלל הבינלאומית ותאפשר להרכיב במשימות הבאות את יחידת המחקר האירופאית, "קולומבוס" ואת יחידת המחקר היפנית, "קיבו". שתי יחידות אלו יעוגנו בעתיד ל"הארמוני", שתוחדר בין יחידת המחקר האמריקאית, "דסטני" ליחידת "Pressurized Mating Adapter" (בקיצור "PMA-2"). תהליך הרכבת "הארמוני" תתבצע בשני שלבים. בשלב הראשון תחובר היחידה ליחידת Unity ולאחר שהדיסקברי תעזוב את תחנת החלל, הזרוע הרובוטית של התחנה תנתק את יחידת PMA-2 מיחידת המחקר "דסטני" ותחבר אותה ל"הארמוני". לאחר מכן תזיז הזרוע את "הארמוני" מהמיקום ההתחלתי למיקומה הסופי, כשתחובר ל"דסטני".

מערך סולרי P6 
בנוסף, במשך משימה זו, המערך הסולרי, P6, נותק מ-Z1 truss ומוקם מחדש על גבי יחידת Unity, וזו עמדתו הסופית.

מטען נוסף 
STS-120 נשאה את חתימותיהן של 500,000 סטודנטים שהשתתפו במיזם "2007 Student Signatures in Space program", שנותני החסות לתוכנית זו הן נאס"א וחברת לוקהיד מרטין. בציון יום החלל בחודש מאי 2007, סטודנטים מלמעלה 500 בתי ספר ברחבי העולם חתמו על פוסטרי ענק. חתימותיהם נסרקו ונצרבו על דיסק, ודיסק זה היה כחלק ממטענה של המעבורת.

במהלך משימה זו, חרב האור ששימשה את השחקן מרק המיל בשנת 1983 בסרט מלחמת הכוכבים - פרק 6: שובו של הג'די עלתה גם כן על מטענה של המעבורת בדרכה לתחנת החלל הבינלאומית, וחזרה בשלום לכדור הארץ. החרב הייתה מאוחסנת בתא המטען של הדיסקברי במהלך המשימה, לכבוד יום השנה ה-30 לזיכיון של סדרת הסרטים, מלחמת הכוכבים, והבמאי, ג'ורג' לוקאס.

ב-28 באוגוסט 2007, צ'ובאקה מסדרת סרטי מלחמת הכוכבים הציג את חרב האור לפקידי נאס"א ממרכז החלל יוסטון בטקס רשמי בשדה התעופה הבינלאומי אוקלנד. משם טסה חרב האור ליוסטון, ושם התקבלה על ידי חיילי האימפריה. לאחר שנחתה בשלום, חרב האור תוצג במרכז החלל יוסטון.

הרקע למשימה 
בזמן אסון מעבורת החלל קולומביה, תוארכה משימת STS-120 מחדש לרבע הראשון של שנת 2004. מאז נדחתה שוב ושוב עד ל-20 באוקטובר 2007. בשל צורכי תוכנית הרכבת תחנת החלל הבינלאומית, נדחה השיגור ל-23 באוקטובר 2007.

בעקבות הסדק הקטן בתחתית האנדוור שהתגלה בספטמבר 2007 בעת השיגור של משימת STS-118, הודיעו מנהלי נאס"א כי הם משערים שתדרש הליכת חלל חמישית במשימת STS-120, כדי לבחון את מגני החום בגחון המעבורת.  כלי התיקון, T-RAD (קיצור של thermal protection system - repair ablator dispenser) מעולם לא נבחן בחלל, וכך יכלו מנהלי נאס"א להעריך את יעילותה של ערכת התיקון גם בסביבות של חוסר כבידה.

המשימה היא הטיסה המאוישת ה-151 של תוכנית החלל האמריקאית.

המשימה

ההכנות לשיגור 

בעקבות משימת STS-118, באוגוסט 2007, ערכו בנאס"א שינויים במכל הדלק החיצוני לקראת משימת STS-120, והצמידו את קו ההזנה של החמצן הנוזלי.

השיגור והעגינה 
יום שלישי, 23 באוקטובר (היום הראשון למשימה, שיגור):

מעבורת החלל דיסקברי שוגרה בשעה 11:38 בבוקר על פי שעון מזרח ארצות הברית (15:38 על פי זמן אוניברסלי מתואם). כשעתיים לפני השיגור התגלה גוש קרח בגודל של כ-4 אינץ' על 0.5 אינץ' על צנרת המימן הנוזלי ממכל הדלק החיצוני למנועים הראשיים של המעבורת.. צוות הבדיקה נקרא חזרה לכן השיגור כדי להתבונן מקרוב בקרח. בקרי הטיסה העריכו כי הקרח שהצטבר קטן מכדי להוות איום על המעבורת בזמן השיגור והוחלט אפוא להמשיך בספירה לאחור. כעת הוערך השיגור ב-60% סיכוי, בגלל מזג האוויר.

יום רביעי, 24 באוקטובר (היום השני למשימה):

צוות המשימה העביר את היממה המלאה הראשונה שלו במעבורת בביצוע סקר ה-RCC, באמצעות הזרוע הרובוטית של המעבורת (Shuttle Remote Manipulator System) וה-Orbiter Boom Sensor System. בנוסף התבצעו מספר משימות מקדימות לקראת העגינה בתחנת החלל ביום למחרת.

העגינה וחיבור ה"ארמוני" 
יום חמישי, 25 באוקטובר (היום השלישי למשימה):

צוות המשימה נערך להכנות האחרונות לקראת העגינה בתחנת החלל הבינלאומית. בשעה 11:36 על פי שעון מזרח ארצות הברית, החל תמרון ההיפוך של המעבורת כדי שגחונה יצולם על ידי תחנת החלל. תמרון זה הוא נוהל בנאס"א מאז אסון מעבורת החלל קולומביה. תמרון זה נועד לאמוד את הנזק של אריחי מגן החום של המעבורת, ולבצע הליכת חלל לתיקונם אם נדרש. העגינה המוצלחת בתחנת החלל התרחשה ב-12:40 על פי שעון מזרח ארצות הברית.

יום שישי, 26 באוקטובר (היום הרביעי למשימה):

שני הצוותים (צוות המעבורת וצוות תחנת החלל) החלו את היום בהכנות לקראת הליכת החלל הראשונה, שהחלה ב-10:02 לפי שעון מזרח ארצות הברית והסתיימה כשש שעות לאחר מכן בשעה 16:16 לפי שעון מזרח ארצות הברית. סקוט פרזינסקי ודאגלס וילוק השלימו בהצלחה את כל הדרישות מהם בהליכת חלל זו, כולל ההכנה להוצאת רכיב "הארמוני" מתא המטען של המעבורת. סטפני וילסון, דניאל טאני וקלייטון אנדרסון שלטו על תזוזת הזרוע הרובוטית של תחנת החלל הבינלאומית, הוציאו את "הארמוני" מתא המטען של המעבורת וכיוונו אותו לצד החיבור של החלק הקיים בתחנת החלל ה-Unity node. בשעה 15:38 רכיב ה"הארמוני" חובר באופן רשמי לתחנת החלל. התוספת החדשה של תחנת החלל הוסיפה עוד 75 מטר קוב לתחום המגורים בתחנה, תוספת של 20% (מ-425 מטר קוב ל-500 מטר קוב של חלל מגורים).

יום שבת, 27 באוקטובר (היום החמישי למשימה):

ביום זה התכוננו שני הצוותים לכניסה לרכיב החדש שהותקן יום קודם לכן, הארמוני. התקשורת וכבלי המידע חוברו לרכיב, ובשעה 12:24 נפתחה הדלת והצוות הורשה להיכנס לרכיב החדש. וויטסון, מלנצ'נקו ופאולו נספולי נכנסו ראשונים, לבשו מסכות והתקינו את צינור האוויר הזמני כדי לאפשר לאוויר שבפנים להשתלב במערכת סרקולציית האוויר ובמסנניה. עד שהאוויר התחלף במלואו, הורשו להיכנס בו זמנית לתא רק כמה אסטרונאוטים, וגם הם לא נשארו בפנים לזמן ממושך. העבודה שנעשתה בתוך הרכיב כללה הסרת 700 ברגים שקבעו מספר פנלים וציוד שלא יפגעו בהמראה, אך בחלל אין צורך בהם. לאחר מספר שעות שבהן עבדה מערכת האוורור, השתתפו שני אנשי צוות בכנס עיתונות של CBS, FOX News ו-WHAM-TV מתוך "הארמוני".

חיבור המערך הסולרי 
יום ראשון, 28 באוקטובר (היום השישי למשימה):

שני הצוותים השכימו בשעה 5:08 (UTC) והחלו להתכונן להליכת החלל השנייה. סקוט פרזינסקי ודניאל טאני החלו את הליכת החלל השנייה במשימת STS-120 בשעה 9:32 (UTC), כחצי שעה לפני הזמן המתוכנן. צמד האסטרונאוטים פירק את המערך הסולרי של התחנה (P6 Truss) ממקומו, מהלך שאיפשר לווילסון וילוק להשתמש בזרוע הרובוטית של תחנת החלל כדי לאחוז במערך הסולרי במשך הלילה ולחבר אותו למקומו החדש והקבוע בבוקר למחרת. מכאן המשיך פרזינסקי לעבר יחידת "הארמוני" לשם התקנת מעקה, בעוד שטאני נגש למספר פריטים בתחנה לפי בקשתם של מהנדסי נאס"א לשם בדיקות שגרתיות. בדיקות אלו כללו את המעקות ביחידת העזר לתחלופת הציוד והצוות (Crew and Equipment Translation Aid (CETA)), שנחשבה לסיבה שבגללה נגרם הקרע בכפפתו של האסטרונאוט ריצ'רד מסטרקיו במשימת STS-118. טאני ציין כי המעקות נראים שלמים, ללא פגע וללא קצוות חדים שעלולים לגרום לקרעים בחליפות החלל של האסטרונאוטים. משם המשיך טאני אל Solar Alpha Rotary Joint (SARJ), לאחר הזזת הכיסוי של המפרק הבחין כי ישנה שחיקה ודהייה של האזור, יידע בכך את שאר הצוות ולקח דוגמית לבחינה במעבדה ששב לכדור הארץ. לאחר ממצאים אלו, הוסיפו מהנדסי נאס"א משימה נוספת להליכת החלל הבאה, לבדוק את הצד השני כדי להשוות בין ממצאיו של טאני לצד התקין, וזאת על ידי מצלמה ומצלמת וידאו.

יום שני, 29 באוקטובר (היום השביעי למשימה):

היום השביעי למשימה נפתח בתזוזת המערך הסולרי, שהופרד יום קודם לכן מ-Z1 Truss, למקומו החדש והקבוע.
המערך הסולרי P6 הוזז לכיוון המערך הסולרי P5 כחלק מההכנה לחיבורם. המערכים חוברו זה לזה רק ביום שלישי (למחרת).. מהנדסי נאס"א ערכו ניסוי בעזרתו של וויטסון בממצאיו של טאני יום קודם לכן, בכך שאמרו לו לשים מגנט תחת פיסת נייר ולהבחין אם שברי המפרק נאספים בפיסת הנייר, כדי לאמת אם הוא עשוי ממתכת. הניסוי הוכיח שהחלקיקים שנאספו על ידי טאני מכילים בתוכם ברזל. המידע שהתקבל איפשר למהנדסי נאס"א על הקרקע לשלול מספר אפשרויות למקורם של החלקיקים, כמו הכיסוי התרמי העשוי מתרכובת אלומיניום.

צוות ניהול המשימה התכנס כדי לדבר על ממצאי ה-SARJ עם צוות תחנת החלל הבינלאומית, והוחלט על הוספת יום למשימה, שיכנס ללו"ז בין היום ה-11 ליום ה-12, כלומר מעתה היום ה-12 המתוכנן יהיה למעשה היום ה-13 וסה"כ 16 ימים למשימה במקום 15. התוכנית החדשה גרמה לביטול בדיקת אריחי מגן החום מהליכת החלל הרביעית ובמקומה התבצע ניתוח מעמיק של SARJ. הלו"ז החדש של המשימה קבע שהתנתקות מעבורת החלל דיסקברי מתחנת החלל הבינלאומית תהיה ב-5 בנובמבר והנחיתה ב-7 בנובמבר בשעה 5:11 בבוקר על פי שעון מזרח ארצות הברית.

יום שלישי, 30 בנובמבר (היום השמיני למשימה):

בבוקר היום השמיני למשימה ביצעו שני הצוותים הכנות לקראת הליכת חלל שלישית, שהחלה בשעה 8:45 על פי השעון האוניברסלי (UTC). בהליכת החלל חובר המערך הסולרי P6 למערך הסולרי P5 ושאר הפעילויות בהליכת חלל זו הושלמו גם כן בהצלחה. הליכת החלל הסתיימה בשעה 15:53 UTC. לאחר הרכבת מערך P6 החלה הפריסה של המערך. החלק הראשון של המערך, 2B, נפרס בהצלחה ללא תקלות. בהמשך הפריסה של החלק 4B, גילה הצוות את אי תקינותו של החלק. תמונות ראשונות שצולמו על ידי הצוות, הראו כי ישנו קרע בחלק קטן מ-4B. במהלך תדרוך קצר ביקש המהנדס הראשי של נאס"א, מייק סופרדיני, מהצוות לצלם תמונות באיכות גבוהה כדי שצוות המהנדסים בכדור הארץ ינתח את התמונות במשך הלילה ויחליט על פעולה שבה ינקטו האסטרונאוטים. סופרדיני ציין שבמצב שבו המערך פתוח ב-90%, הוא עדיין מפיק 97% מהצריכה הנדרשת לתחנה.

הליכת החלל הרביעית 
יום רביעי, 31 באוקטובר (היום התשיעי למשימה):

הצוות החל את יומו התשיעי במספר מגוון של מטלות, כולל הכנות להליכת חלל רביעית, התקנת Zero Gravity Stowage Rack ביחידת "הארמוני" ועריכת מספר ניסויים. נספולי ומלרוי השתתפו באירוע העוסק בעניינים ציבוריים וקיבלו שיחה מנשיא איטליה, ג'ורג'יו נאפוליטנו. כל הצוות לקח חלק באירוע השני, וקיבלו שיחות ממשרדי חדשות בארצות הברית, אירופה ורוסיה. בסביבות השעה 15:00 UTC, עידכנה בקרת השליטה את הצוות שהליכת החלל ביום חמישי נדחתה ליום שישי או שבת, כדי שזו תכיל גם תיקון במערך הסולרי P6.

יום חמישי, 1 בנובמבר (היום העשירי למשימה):

זמן קצר לאחר ההשכמה בבוקר היום העשירי למשימה, עודכן הצוות שלוח הזמנים של הליכת החלל הרביעית תוכנן מחדש. המהנדסים קבעו תחילה שהליכת החלל תתבצע ביום שישי, אך השתמשו ביום הנוסף למשימה כדי לבצע ניתוח טוב יותר של הממצאים, להכין את הציוד הדרוש ולסקור ולתרגל את הנהלים. צוות המשימה התכנס ביחידת "הארמוני" כדי לדבר עם נשיא ארצות הברית לשעבר, ג'ורג' הרברט ווקר בוש ואשתו, ברברה, שביקרו במרכז השליטה במרכז החלל ג'ונסון, יוסטון, טקסס.

יום שישי, 2 בנובמבר (היום האחד עשר למשימה):

צוות המעבורת וצוות תחנת החלל העבירו את היום בשיחות עם מהנדסי נאס"א בכדור הארץ, על הליכת החלל הרביעית. האסטרונאוטים סקרו ובחנו את הנהלים, השלימו את ההכנות למכשירי העזר והתכוננו לקראת הליכת הרביעית, שתוארכה ליום שבת. הצוות גם הציב את המוביל הנייד והזרוע הרובוטית של התחנה בסמוך למערך הסולרי P6, כדי לאפשר גישה לשם של אסטרונאוט. הליכת החלל הרביעית הייתה הליכה המבצעית הראשונה שהשתמשו ב-Orbiter Boom Sensor System כדי להגיע לאזור התקלה, אך המערכת נבחנה במהלך משימת STS-121 כדי לראות אם המערכת יכולה לספק סביבת עבודה יציבה לפעילויות של הליכות חלל.

יום שבת, 3 בנובמבר (היום השנים עשר למשימה):

לאחר ההשכמה כשברקע מתנגן שיר הנושא של סדרת הסרטים מלחמת הכוכבים, שני הצוותים החלו את הכנותיהם לקראת הליכת החלל הרביעית. הליכת החלל החלה בשעה 10:03 UTC. לאחר היציאה לעבר הזרוע הרובוטית של תחנת החלל הבינלאומית, קשר עצמו פרזינסקי אל ההתקן הנייד והמתכוונן שנקשר לרגל (Adjustable Portable Foot Restraint או בקיצור (APFR)) והגיע אל אזור הקרע במערך הסולרי. בעבודה איטית ובעזרת הכוונתם של וילוק וצוות הקרקע, התקין פרזינסקי את חמשת "האזיקונים" למערך הסולרי וחזר לאחור כדי להתבונן בפריסת הלוחות הסולריים. בשעה 15:23 UTC נפרס כל המערך בהצלחה. לאחר הפריסה המלאה של המערך, ביצעו פרזינסקי וילוק בחינה של חלקים 2B ו-4B. לאחר שהמערך נמצא תקין ושלם, סיימו האסטרונאוטים את הליכת החלל בשעה 17:22 UTC. סך משך כל הליכות החלל במשימת STS-120 עומד על 27 שעות ו-14 דקות.

עזיבת הדיסקברי את תחנת החלל 
יום ראשון, 4 בנובמבר (היום השלושה עשר למשימה):

שני הצוותים העבירו את היום בהעברת מטען והכנות עבור עזיבת הדיסקברי ביום שני. נספולי ומלרוי השתתפו במהלך הבוקר בראיון עבור התקשורת האיטלקית, ולאחר מכן היה לכל הצוות זמן פנוי. לאחר טקס הפרידה המסורתי מצוות תחנת החלל, נסגרו כל הפתחים בין המעבורת לתחנה בשעה 20:03 UTC.

יום שני, 5 בנובמבר (היום הארבעה עשר למשימה):

היום הארבעה עשר למשימה נפתח עם ההכנות לעזיבת הדיסקברי את תחנת החלל הבינלאומית. בשעה 10:32 UTC, נפרדה הדיסקברי ממתאם לחץ האוויר (Pressurized Mating Adapter). הטייס, זמקה, החל את התמרון מסביב לתחנה כדי לאפשר לצוות המעבורת לצלם את התצורה החדשה של תחנת החלל הבינלאומית. לאחר ההיפרדות הסופית, החלה הבדיקה הממוקדת לסריקת קצוות כנפי המעבורת והחרטום שלה. הניתוח הסופי עבר בהצלחה.

יום שלישי, 6 בנובמבר (היום החמישה עשר למשימה):
צוות המעבורת התכונן לנחיתה ביום רביעי. בנוסף להכנות האחרונות של האריזה והאחסון, ביצעו מלרוי זמקה בדיקה למערכות המעבורת, כולל מערכות הטיס. בבוקר יום זה הצוות גם דיבר עם התקשורת. לאחר מכן בוצעו מספר תיקוני מסלול בעזרת צוות הקרקע.

יום רביעי, 7 בנובמבר (היום השישה עשר למשימה, נחיתה):

צוות הדיסקברי התחיל את יומו בהכנות לקראת הנחיתה הצפויה. תחזית מזג האוויר לאותו יום הייתה ראות טובה כמעט ללא עננים, אך נצפתה רוח נגדית. נאס"א לא הכינה את בסיס חיל האוויר אדוארדס או את "חולות לבנים" ליום זה. כשנראה שמזג האוויר טוב לנחיתה התבצעה הנחיתה במרכז החלל קנדי. שלא בדומה לרוב הכניסות לאטמוספירה, כשהאף של המעבורת מופנה כלפי מעלה, החדירה במשימה זו הייתה אלכסונית צידית, לראשונה מאז משימת STS-107, אסון מעבורת החלל קולומביה. המעבורת עברה מעל ונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה ומשם אל פלורידה. הנחיתה החלה עם הפעולה הראשונה, תיקון מסלול, החלה בשעה 16:59 UTC והסתיימה עם הנחיתה ב-1:01 על פי שעון מזרח ארצות הברית.

סך כל המשימה, 15 יום, שעתיים, 23 דקות ו-55 שניות. היא עברה מרחק של 9,977,933 ק"מ, המשימה הארוכה ביותר של מעבורת החלל דיסקברי, והקיפה 238 פעמים את כדור הארץ.

פעילות חוץ רכבית

מקרה חירום 
STS-320 היא משימה ייעודית במקרה חירום להצלת צוות משימת STS-120 והענקת תמיכה. המשימה משוגרת רק כאשר ישנה תקלה חמורה המשביתה את הדיסקברי או שפוגעת בבטיחות הטיסה בה וחזרה לאטמוספירה. את המשימה ממלאת המעבורת שתשוגר במשימת STS-122 ותשוגר לא יאוחר מ-5 בינואר 2008. הצוות במשימה זו יהיה מצומצם (4 אנשי צוות מתוך ה-7 במשימת STS-122).

משימת STS-120 עברה בשלום וללא תקלות ולכן משימת STS-320 לא שוגרה מעולם.

מדיה

ראו גם 
משימות מעבורות החלל

קישורים חיצוניים 

 דף המידע הרשמי של משימת STS-120 באתר נאס"א
 תיאור המשימה
 דף מולטימדיה של המשימה באתר נאס"א

הערות שוליים 

ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
STS-120
2007 בארצות הברית