חסרי רגליים

חַסְרֵי-רַגְלַיִם (שם מדעי: Gymnophiona או Apoda) היא סדרה של דו-חיים, הדומה בצורתה לתולעי האדמה ולנחשים. לרוב הם חיים מתחת לאדמה, לכן זו סדרה שנחקרה מעט יחסית ליתר הדו-חיים. בעקבות כך, מעריכים כי רב הנסתר על הגלוי בנוגע לסדרה זו.

אנטומיה 
כנרמז משמם, רגליהם של חסרי הרגליים מנוונות יחסית, עובדה שגורמת להם להידמות לתולעים. המינים הגדולים מבין הסדרה דומים יותר לנחשים בשל אורכם, שיכול להגיע למטר וחצי. זנבם קצר, והביב (Cloaca) שלהם נמצא בקצות הגוף. עורם חלק וצבעו כהה, אולם חלק מהמינים ניחנים בצבעים מרהיבים. בתוך העור, קיימים קשקשים העשויים מקלציט. את מרבית זמנם הם מבלים מתחת לפני השטח, ולכן עיניהם קטנות ומכוסות בעור המגן עליהן. עור זה הוביל בעבר למחשבה כי חסרי הרגליים עיוורים, אולם זו התבררה כשגויה. העור המכסה את עיניהם גורם לכך שחוש הראייה שלהם מוגבל למצבים חשוכים. חסרי הרגליים כולם חולקים מאפיין בולט, הוא צמד זרועות הציד שבראשם, שכנראה משמשות כאיבר ריח משני לאפם.

לכל מיני חסרי הרגליים שתי ריאות, כאשר הריאה השמאלית קטנה באופן משמעותי מהריאה הימנית. זוהי התאמה של גוף חסרי הרגליים לצורתו, והיא קיימת גם אצל נחשים. מלבד הריאות, משתמשים חסרי הרגליים בפיהם ובעורם על מנת לספוג חמצן. יוצאי דופן הם שני מינים, Atretochoana eiselti מברזיל ו-Caecilita iwokramae מגיאנה, אשר הם המינים חסרי הריאות הידועים היחידים מסדרה זו.

תפוצה 
חסרי הרגליים נמצאים במרבית האזורים הטרופיים בדרום-מזרח אסיה, באפריקה, באיי סיישל ובדרום אמריקה, והם אינם נמצאים באזורים יבשים או בהרים גבוהים. גבולה הדרומי של תפוצתם בדרום אמריקה נמצא בבואנוס איירס, הרי שהם נישאים בזרמו של נהר הפרנה שזרימתו מצפון לדרום. באשר לאפריקה, לא נעשו מחקרים בנוגע לחסרי הרגליים במרכז אפריקה, אולם הסבירות כי הם נמצאים ביערות הגשם הטרופיים באזור גבוהה. גבולה הצפוני של תפוצתם העולמית נמצא בצפון הודו, והיא של המין Ichthyophis sikkimensis. באפריקה ניתן למצוא את חסרי הרגליים החל מגינאה ביסאו (Geotrypetes) ועד לצפון זמביה (Scolecomorphus). בדרום-מזרח אסיה תפוצת חסרי הרגליים אינה עוברת את קו וואלאס (Wallace Line), והם אינם נמצאים באוסטרליה ובאיים שביניהם.

רבייה 
חסרי הרגליים היא הסדרה היחידה במחלקת הדו החיים המשתמשת בהפריה פנימית באופן בלעדי. לזכרים קיים איבר דמוי-פין, ה-phallodeum, המוחדר לביב של הנקבה למשך שעתיים עד שלוש. כרבע ממיני חסרי הרגליים מטילים ביצים; הביצים מושגחות על ידי הנקבות. במינים מסוימים, חסרי הרגליים הצעירים בוקעים מהביצה לאחר שעברו את התמרת הגלגול (מטמפורפוזה), אולם אחרים בוקעים בשלב הלרווה. שלושת-רבעי המינים האחרים אינם מטילים ביצים, וצאצאיהם נולדים כשהם כבר מפותחים. כאשר הוא בתוך הנקבה, העובר מוזן בתאים מיוחדים מצינור הביציות (Oviduct), המתעכלים באמצעות שיניים מיוחדות שהוא מפתח. צאצאי המין Boulengerula taitanus, מין מטיל ביצים, אוכלים באופן דומה שכבה מיוחדת בעזרת שיניים מיוחדות.

מקור השם 
שמם הלטיני של חסרי הרגליים, Caecilian, נגזר מהמילה הלטינית caecus שמשמעותה עיוור. שמם זה ניתן להם בשל עיניהם הקטנות של חסרי הרגליים, שלעיתים אף אינן קיימות. מקורו של השם הוא בשם שנתן הבוטנאי קארולוס ליניאוס למין הראשון שהוא תיאר, Caecilia tentaculata. שמה הטקסונומי של הסדרה, Gymnophiona, מקורו במילים היווניות γυμνος (gymnos, ערום) ו-οφις (ophis, נחש), שכן בהתחלה נחשבו חסרי הרגליים לנחשים.

טקסונומיה 
סדרת חסרי הרגליים מחולקת ל-6 משפחות. מכיוון שמחקרים מעטים בלבד נעשו על חסרי הרגליים, והם אפופי מסתורין, המיון הטקסונומי של הסדרה הוא ראשוני, ומבוסס ברובו על דגימות מינים בודדות. מינים מסוימים אף נראו רק פעם אחת. אחרים לא מתוארים כלל. מיון חסרי הרגליים:
 משפחת תולעניים (Caeciliidae)
 משפחת תולעני זנב אסייתיים (Ichthyophiidae)
 משפחת תולעני זנב ניאוטרופיים (Rhinatrematidae)
 משפחת תולענים אפריקניים (Scolecomorphidae)
 משפחת תולעני מים (Typhlonectidae); כוללת את Atretochoana eiselti
 משפחת תולענים הודיים (Chikilidae)
 משפחת דרמופידיים (Dermophiidae)
 משפחת הרפליים (Herpelidae)
 משפחת אינדוטיפליים (Indotyphlidae)
 משפחת סיפונופידיים (Siphonopidae)

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

בעלי חיים שתוארו ב-1832
טקסונים שתוארו בידי יוהאנס פטר מילר