אינפוטיינמנט

בתחום תקשורת ההמונים, המונח אינפוטיינמנט מתייחס באופן ביקורתי לתופעה של הטיית התוכן במהדורות החדשות לכיוון בידורי.

אמצעי תקשורת ההמונים, מטבעם, לא יכולים לספק תמונה שלמה ומורכבת של המציאות לכל פרטיה ופניה. גם כאשר עיתונאים ועורכי חדשות שואפים לאובייקטיביות מרבית, בחירת חלקי המציאות שיוצגו בתקשורת ואופן הצגתם משקפים סדר יום ותפיסה חברתית-פוליטית מסוימת. כך, במשטרים או בתקופות שבהם התקשורת נשלטה על ידי הממשלה, תמונת המציאות שהוצגה בחדשות לעיתים קרובות הייתה מוטה או אף מגויסת לטובת סדר היום והאינטרס של הממשלה.

גם תקשורת ההמונים הפרטית-מסחרית, מנגד, אינה חופשייה מהטיות, שהעיקרית שבהן היא ההטיה להעדפת תוכן שיבדר וישעשע את צרכני התקשורת. בערוצי תקשורת שקיומם תלוי בהכנסות מפרסום, קיים לחץ על מערכות החדשות לספק מידע שצפוי להגביר את אחוזי הצפייה ומכאן את החשיפה לפרסומות. על מנת להשיג נתוני מדרוג ("רייטינג") גבוהים יותר, אמצעי תקשורת רבים בוחרים להציג במהדורות החדשות את ה"מעניין" על פני ה"חשוב", את מה שיתפוס את הרגשות ותשומת הלב של מירב הקוראים או הצופים על פני מה שיסייע להם להכיר ולהבין את המציאות בה הם חיים, על מורכבותה. דוגמה לכך בעיתונות הכתובה היא הצהובונים, המאופיינים בכותרות ענק ובתמונות רבות, המגרות ומעצימות יצרים של מציצנות, רכילות זולה ופחדים קולקטיביים.
אלו חדשות שמטרתן האמיתית היא לבדר.

במקביל לאופי הבידורי שמקבלות תוכניות החדשות, תוכניות בידור וסאטירה מרכזיות מקבלות צביון "חדשותי" (כדוגמת "החרצופים" ו"ארץ נהדרת"). הדברים מגיעים לידי כך, שהחשיפה התקשורתית לה זוכות הדמויות הסאטיריות של פוליטיקאים ואישי ציבור היא לעיתים גדולה יותר מהחשיפה לה זוכות דמויותיהם האמיתיות.

המונח הלועזי "אינפוטיינמנט" הוא הלחם של המילים Informaition (מידע) ו-Entertainment (בידור).

קישורים חיצוניים

 משה רונן, אתיקה עיתונאית, העיתונות כאמצעי בידור
אבשלום בן צבי, עמדת תצפית, כלב השמירה של ההון – כשלים מובנים בתקשורת מסחרית בבעלות פרטית
הילה בניוביץ' הופמן, ואן דר גראף אחותך, הזכות להישרף, לדמם ולמות -על האופן שבו ז'אנר ה"ריאליטי" בתקשורת מסתיר את ה*מציאות* הפוליטית הקשה.
 שלומית ליר 'היי יפה ורק אז תדברי' על התופעה בהקשרן של בחירות 2019 א'
 

תקשורת המונים