גביע המלך הספרדי

גביע המלך (בספרדית: Copa del Rey, ידוע גם בתור La Copa, "הגביע". בעבר נקרא גביע נשיא הרפובליקה וגביע החנרליסימו) הוא המפעל השני בחשיבותו בכדורגל הספרדי, אחרי ליגת העל הספרדית. בטורניר משתתפות 83 קבוצות ספרדיות.

התחרות נוסדה באופן רשמי בשנת 1903, מה שהופך אותה לתחרות הכדורגל הספרדית הוותיקה ביותר. בדרך כלל, זוכת גביע המלך תשתתף בליגה האירופית, אלא אם כן היא העפילה לליגת האלופות.

ריאל מדריד היא מחזיקת הגביע הנוכחית, לאחר שניצחה בגמר את אוססונה 1-2.
המשחק התקיים באצטדיון האולימפי שבסביליה.

שיטת המשחק
החל מהעונה הקרובה שיטת הגביע שונתה, בשלב המוקדמות מתמודדות קבוצות מהליגות הנמוכות (ליגה רביעית וליגות אזוריות) שהעפילו לגביע, כאשר בשלבים הבאים (החל מהשלב הראשון) מצטרפות כל קבוצות הליגה הראשונה, הליגה השנייה ומנצחות הבתים בליגה השלישית (ללא קבוצות מילואים), ארבע הקבוצות שהעפילו לסופר קאפ הספרדי שמצטרפות החל מהשלב השלישי. החל מהשלב השלישי ההגרלה היא בשיטת המזל כך שכל קבוצה יכולה לקבל קבוצה מאותה הליגה, אם שתי הקבוצות מליגות שונות המשחק יתקיים בביתה של הקבוצה מהליגה הנמוכה יותר ללא קשר להגרלה עצמה.

היסטוריה
בשנת 1902, תחרות תחת השם Copa de la Coronación, שוחקה לאחר שקרלוס פדרוס, לימים נשיא ריאל מדריד, הציע להקים טורניר כדורגל כדי לחגוג את הכתרתו של המלך אלפונסו השלושה עשר. ארבע קבוצות נוספות הצטרפו עם מדריד לתחרות: ברצלונה, אספניול, ניו פוטבול דה מדריד וביסקאיה (קבוצה שהורכבה משחקנים מהמועדונים אתלטיק קלוב ומועדון הכדורגל בילבאו) שניצחה בסופו של דבר את ברצלונה בגמר. גביע זה מוצג במוזיאון של אתלטיק בילבאו, והמועדון כולל את הניצחון ברשימת הכבוד שלו. עם זאת, זה לא נחשב ממש לחלק מגביע המלך, ופדרציית הכדורגל הספרדית המלכותית לא מכירה בתחרות הזו כרשמית.

גביע המלך היה האליפות הלאומית בכדורגל של ספרד מ-1903 עד הקמתה של הלה ליגה בשנת 1929. הגביע בתחילה היה ידוע בשם Copa del Ayuntamiento de Madrid (גביע מועצת העיר מדריד). בין 1905 ו-1932, הוא היה נקרא בשם Copa de Su Majestad El Rey Alfonso XIII (גביע הוד מלכותו, המלך אלפונסו השלושה עשר). בזמן הרפובליקה הספרדית השנייה, הגביע היה ידוע בשם Copa del Presidente de la República (גביע נשיא הרפובליקה) או Copa de España (הגביע הספרדי), ובמהלך שנות הדיקטטורה של פרנסיסקו פרנקו, הוא היה ידוע בשם Copa de Su Excelencia El Generalísimo או Copa del Generalísimo (גביע הוד מעלתו, הגנרל או גביע הגנרל). אתלטיק בילבאו הוכרזו כזוכה בשנת 1904, לאחר שהיריבה שלה אספניול דה מדריד לא הופיעה למשחק. ב-1910 ו-1913, היה פיצול בין המועדונים והיו שתי התאחדויות יריבות, "אוניון אספניולה דה קלאב דה פוטבול" (UECF), ואת "פדרסיון אספניולה דה פוטבול" (FEF, ההתאחדות הספרדית), שארגנו שתי תחרויות יריבות, גביע ה-UECF ואת גביע ה-FEF. בשנת 1937, במהלך מלחמת האזרחים בספרד, מועדונים באזור הרפובליקני של ספרד ארגנו טורניר שנקרא "קופה דה לה אספניה ליברה", לבאנטה ניצחה יריבתה העירונית ולנסיה 1-0 בגמר. (אם כי בשנת 2007 הפרלמנט הספרדי דחק בהתאחדות הכדורגל הספרדית להכיר בגביע הזה כרשמי, ואז זה יחשב כזכייה בגביע המלך עבור לבאנטה, ההתאחדות עדיין לא החליטה).

בשל המחלוקת על התחרות ב-1902, הנתונים על כמות הזכיות והסגנויות של כמה קבוצות הם גם במחלוקת. ברצלונה זכו בגביע 31 פעמים; אתלטיק בילבאו אחר כך, עם 24 או 23 זכיות, תלוי את מי שואלים. לאורך ההיסטוריה של התחרות, היו 12 גביעים בפועל. הגביעים הוענקו לצמיתות למועדונים שזכו בגביע שלוש פעמים ברציפות, או חמש בסך הכל, או מסיבות מיוחדות אחרות, כך שמתחילים בהכנתו של גביע חדש. לכן, חמישה גביעים הוענקו לברצלונה, שלושה לאתלטיק בילבאו ואחד לריאל מדריד. אתלטיק בילבאו שומרת את הגביע הראשון של התחרות שבו היא זכתה בשנת 1903, סביליה שומרת את גביע הגנרל הראשון משנת 1939 ואתלטיקו מדריד, שומרת את גביע הגנרל האחרון משנת 1976 לאחר מותו של פרנסיסקו פרנקו. בחודש דצמבר 2010, הגביע ניתן לסביליה, זוכת הגביע ב-2010, למזכרת לרגל זכייתה של נבחרת ספרד בגביע העולם בכדורגל באותה שנה.

לפני הקמת הלה ליגה בשנת 1929, הגביע היה למעשה אליפות לאומית. קבוצות נכנסו לתחרות דרך הליגות האזוריות שלהם. במהלך השנים נעשה שימוש בפורמטים שונים כולל בשלב בתים. בניגוד לגביע האנגלי, כמות הקבוצות המשתתפות בגביע המלך מוגבלת. רק קבוצות מהלה ליגה, סגונדה דיויסן, כ-23 קבוצות מהסגונדה ב' ואלופות הבתים מהטרסה דיויסן (אם אלופת אחד הבתים היא קבוצת מילואים, אז הסגנית מאותו בית תשתתף) מורשים להתחרות בגביע. הסיבובים המוקדמים הם משחק אחד, ולקבוצות מהליגות הנמוכות ניתן יתרון ביתיות. שלב 32, שלב 16, רבע הגמר, וחצי הגמר משוחקים בשני משחקים בשיטת בית-חוץ. הגמר הוא משחק אחד המשוחק במקום נייטרלי. מחזיקת הגביע מעפילה לליגה האירופית ומשתתפת בסופר קאפ הספרדי בעונה הבאה.

הגביע

ב-22 בדצמבר 2010, באספה כללית יוצאת דופן של התאחדות הכדורגל הספרדית, סביליה ביקשה רשות מההתאחדות לשמור את הגביע בו הם זכו בגמר 2010, להנצחת זכייתה של נבחרת ספרד בגביע העולם בכדורגל באותה שנה בדרום אפריקה. היה לכך תקדים; ריאל מדריד הורשותה לשמור את גביע הרפובליקה האחרון (1936), סביליה, את גביע הגנרל הראשון (1939), ואתלטיקו מדריד, את גביע הגנרל האחרון (1976).

גביע חדש נעשה על ידי התכשיטן ממדריד פדריקו אלגרה. הגביע, עשוי מכסף, שוקל 15 ק"ג, והוא בגובה של 75 ס"מ. ב-21 באפריל 2011, ריאל מדריד הפכה לראשונה שזוכה בגביע החדש. במהלך החגיגות שלאחר המשחק, בכיכר פלאסה דה סיבלס, שחקן ריאל מדריד סרחיו ראמוס, הפיל בטעות את הגביע מראש אוטובוס דו-קומתי, והאוטובוס דרס אותו. עשר חתיכות נאספו על ידי אנשי כוחות החירום, לאחר שהרימו אותו מהקרקע. המועדון קיבל עותק שמוצג באצטדיון סנטיאגו ברנבאו.

זכיות לפי שנים 
{| class="wikitable sortable"
|- barcelona 15-1
!עונה
!זוכה
!סגנית
!תוצאה
!אצטדיון
|-
|1902||ביסקאיה||ברצלונה||2–1||היפודרומו, מדריד
|-
|1903||אתלטיק בילבאו||ריאל מדריד||3–2||היפודרומו, מדריד
|-
|1904||אתלטיק בילבאו||---||הגמר לא התקיים,  ואתלטיק זכתה אוטומטית||דל פיצ'ון, מדריד
|-
|1905||ריאל מדריד||אתלטיק בילבאו||1–0||דל פיצ'ון, מדריד
|-
|1906||ריאל מדריד||אתלטיק בילבאו||4–1||היפודרומו, מדריד
|-
|1907||ריאל מדריד||ביסקאיה||1–0||היפודרומו, מדריד
|-
|1908||ריאל מדריד||ריאל ויגו ספורטינג||2–1||אודונל, מדריד
|-
|1909||ריאל סוסיאדד||אספניול דה מדריד||3–1||אודונל, מדריד
|-
|1910 FEF||ברצלונה||אספניול דה מדריד||3–2||דל פיצ'ון, מדריד
|-
|1910 UECF||אתלטיק בילבאו||ריאל סוסיאדד||1–0||אונדרטה, סן סבסטיאן
|-
|1911||אתלטיק בילבאו||אספניול||3–1||חולסטה, גטצ'ו
|-
|1912||ברצלונה||ריאל חימנסטיקה||2–0||לה אינדוסטריה, ברצלונה
|-
|1913 FEF||ראסינג אירון‡||אתלטיק בילבאו||1–0||אודונל, מדריד
|-
|1913 UECF||ברצלונה||ריאל סוסיאדד||2–1||לה אינדוסטריה, ברצלונה
|-
|1914||אתלטיק בילבאו||אספניה דה ברצלונה||2–1||קוסטורבה, אירון
|-
|1915||אתלטיק בילבאו||אספניול||5–0||אמוטה, אירון
|-
|1916||אתלטיק בילבאו||ריאל מדריד||4–0||לה אינדוסטריה, ברצלונה
|-
|1917||ריאל מדריד||ארנאס קלוב||2–1||לה אינדוסטריה, ברצלונה
|-
|1918||ריאל אוניון||ריאל מדריד||2–0||אודונל, מדריד
|-
|1919||ארנאס קלוב||ברצלונה||5–2||מארטינז קאמפוס, מדריד
|-
|1920||ברצלונה||אתלטיק בילבאו||2–0||אל מולינון, חיחון
|-
|1921||אתלטיק בילבאו||אתלטיקו מדריד||4–1||סן ממס, בילבאו
|-
|1922||ברצלונה||ריאל אוניון||5–1||קוייה, ויגו
|-
|1923||אתלטיק בילבאו||קלוב אירופה||1–0||לס קורטס, ברצלונה
|-
|1924||ריאל אוניון||ריאל מדריד||1–0||אטוצ'ה, סן סבסטיאן
|-
|1925||ברצלונה||ארנאס קלוב||2–0||ריינה ויקטוריה, סביליה
|-
|1926||ברצלונה||אתלטיקו מדריד||3–2||מסטאייה, ולנסיה
|-
|1927||ריאל אוניון||ארנאס קלוב||1–0||טוררו, סראגוסה
|-
|1928||ברצלונה||ריאל סוסיאדד||3–1||אל סרדינרו, סנטנדר
|-
|1928/1929||אספניול||ריאל מדריד||2–1||מסטאייה, ולנסיה
|-
|1930||אתלטיק בילבאו||ריאל מדריד||3–2||מונז'ואיק, ברצלונה
|-
|1931||אתלטיק בילבאו||ריאל בטיס||3–1||צ'מרטין, מדריד
|-
|1932||אתלטיק בילבאו||ברצלונה||1–0||צ'מרטין, מדריד
|-
|1933||אתלטיק בילבאו||ריאל מדריד||2–1||מונז'ואיק, ברצלונה
|-
|1934||ריאל מדריד||ולנסיה||2–1||מונז'ואיק, ברצלונה
|-
|1935||סביליה||סבאדל||3–0||צ'מרטין, מדריד
|-
|1936||ריאל מדריד||ברצלונה||2–1||מסטאייה, ולנסיה
|-
|-
|1937||לבאנטה||ולנסיה||1–0||מונז'ואיק, ברצלונה
|-
|1936–1939
|colspan=4 style=background:#efefef|<center>לא שוחק עקב מלחמת האזרחים בספרד.
|-
|1939||סביליה||ראסינג פרול||6–2||מונז'ואיק, ברצלונה
|-
|1940||אספניול||ריאל מדריד||3–2||ואיקאס, מדריד
|-
|1941||ולנסיה||אספניול||3–1||צ'מרטין, מדריד
|-
|1942||ברצלונה||אתלטיקו בילבאו||4–3||צ'מרטין, מדריד
|-
|1943||אתלטיקו בילבאו||ריאל מדריד||1–0||מטרופוליטנו, מדריד
|-
|1944||אתלטיקו בילבאו||ולנסיה||2–0||מונז'ואיק, ברצלונה
|-
|1944/1945||אתלטיקו בילבאו||ולנסיה||3–2||מונז'ואיק, ברצלונה
|-
|1946||ריאל מדריד||ולנסיה||3–1||מונז'ואיק, ברצלונה
|-
|1947||ריאל מדריד||אספניול||2–0||ריאסור, לה קורוניה
|-
|1947/1948||סביליה||סלטה ויגו||4–1||נואבו צ'מרטין, מדריד
|-
|1948/1949||ולנסיה||אתלטיקו בילבאו||1–0||נואבו צ'מרטין, מדריד
|-
|1949/1950||אתלטיקו בילבאו||ריאל ואיאדוליד||4–1||נואבו צ'מרטין, מדריד
|-
|1951||ברצלונה||ריאל סוסיאדד||3–0||נואבו צ'מרטין, מדריד
|-
|1952||ברצלונה||ולנסיה||4–2||נואבו צ'מרטין, מדריד
|-
|1952/1953||ברצלונה||אתלטיקו בילבאו||2–1||נואבו צ'מרטין, מדריד
|-
|1954||ולנסיה||ברצלונה||3–0||נואבו צ'מרטין, מדריד
|-
|1955||אתלטיקו בילבאו||סביליה||1–0||סנטיאגו ברנבאו, מדריד
|-
|1956||אתלטיקו בילבאו||אתלטיקו מדריד||2–1||סנטיאגו ברנבאו, מדריד
|-
|1957||ברצלונה||אספניול||1–0||מונז'ואיק, ברצלונה
|-
|1958||אתלטיקו בילבאו||ריאל מדריד||2–0||סנטיאגו ברנבאו, מדריד
|-
|1958/1959||ברצלונה||גרנדה||4–1||סנטיאגו ברנבאו, מדריד
|-
|1959/1960||אתלטיקו מדריד||ריאל מדריד||3–1||סנטיאגו ברנבאו, מדריד
|-
|1960/1961||אתלטיקו מדריד||ריאל מדריד||3–2||סנטיאגו ברנבאו, מדריד
|-
|1961/1962||ריאל מדריד||סביליה||2–1||סנטיאגו ברנבאו, מדריד
|-
|1962/1963||ברצלונה||ריאל סרגוסה||3–1||קאמפ נואו, ברצלונה
|-
|1963/1964||ריאל סרגוסה||אתלטיקו מדריד||2–1||סנטיאגו ברנבאו, מדריד
|-
|1964/1965||אתלטיקו מדריד||ריאל סרגוסה||1–0||סנטיאגו ברנבאו, מדריד
|-
|1965/1966||ריאל סרגוסה||אתלטיקו בילבאו||2–0||סנטיאגו ברנבאו, מדריד
|-
|1966/1967||ולנסיה||אתלטיקו בילבאו||2–1||סנטיאגו ברנבאו, מדריד
|-
|1967/1968||ברצלונה||ריאל מדריד||1–0||סנטיאגו ברנבאו, מדריד
|-
|1969||אתלטיקו בילבאו||אלצ'ה||1–0||סנטיאגו ברנבאו, מדריד
|-
|1969/1970||ריאל מדריד||ולנסיה||3–1||קאמפ נואו, ברצלונה
|-
|1970/1971||ברצלונה||ולנסיה||4–3||סנטיאגו ברנבאו, מדריד
|-
|1971/1972||אתלטיקו מדריד||ולנסיה||2–1||סנטיאגו ברנבאו, מדריד
|-
|1972/1973||אתלטיקו בילבאו||דפורטיבו קאסטיון||2–0||ויסנטה קלדרון, מדריד
|-
|1973/1974||ריאל מדריד||ברצלונה||4–0||ויסנטה קלדרון, מדריד
|-
|1974/1975||ריאל מדריד||אתלטיקו מדריד||0–0 (4–3 פ)||ויסנטה קלדרון, מדריד
|-
|1975/1976||אתלטיקו מדריד||ריאל סרגוסה||1–0||סנטיאגו ברנבאו, מדריד
|-
|1976/1977||ריאל בטיס||אתלטיק בילבאו||2–2 (8–7 פ)||ויסנטה קלדרון, מדריד
|-
|1977/1978||ברצלונה||לאס פאלמס||3–1||סנטיאגו ברנבאו, מדריד
|-
|1978/1979||ולנסיה||ריאל מדריד||2–0||ויסנטה קלדרון, מדריד
|-
|1979/1980||ריאל מדריד||קסטיליה‡‡||6–1||סנטיאגו ברנבאו, מדריד
|-
|1980/1981||ברצלונה||ספורטינג חיחון||3–1||ויסנטה קלדרון, מדריד
|-
|1981/1982||ריאל מדריד||ספורטינג חיחון||2–1||חוסה סורייה, ואיאדוליד
|-
|1982/1983||ברצלונה||ריאל מדריד||2–1||לה רומרדה, סראגוסה
|-
|1983/1984||אתלטיק בילבאו||ברצלונה||1–0||סנטיאגו ברנבאו, מדריד
|-
|1984/1985||אתלטיקו מדריד||אתלטיק בילבאו||2–1||סנטיאגו ברנבאו, מדריד
|-
|1985/1986||ריאל סרגוסה||ברצלונה||1–0||ויסנטה קלדרון, מדריד
|-
|1986/1987||ריאל סוסיאדד||אתלטיקו מדריד||2–2 (4–2 פ)||לה רומרדה, סראגוסה
|-
|1987/1988||ברצלונה||ריאל סוסיאדד||1–0||סנטיאגו ברנבאו, מדריד
|-
|1988/1989||ריאל מדריד||ריאל ואיאדוליד||1–0||ויסנטה קלדרון, מדריד
|-
|1989/1990||ברצלונה||ריאל מדריד||2–0||לואיס קזנובה, ולנסיה
|-
|1990/1991||אתלטיקו מדריד||מיורקה||1–0||סנטיאגו ברנבאו, מדריד
|-
|1991/1992||אתלטיקו מדריד||ריאל מדריד||2–0||סנטיאגו ברנבאו, מדריד
|-
|1992/1993||ריאל מדריד||ריאל סרגוסה||2–0||לואיס קזנובה, ולנסיה
|-
|1993/1994||ריאל סרגוסה||סלטה ויגו||0–0 (5–4 פ)||ויסנטה קלדרון, מדריד
|-
|1994/1995||דפורטיבו לה קורוניה||ולנסיה||2–1||סנטיאגו ברנבאו, מדריד
|-
|1995/1996||אתלטיקו מדריד||ברצלונה||1–0 (ה)||לה רומרדה, סראגוסה
|-
|1996/1997||ברצלונה||ריאל בטיס||3–2 (ה)||סנטיאגו ברנבאו, מדריד
|-
|1997/1998||ברצלונה||מיורקה||1–1 (5–4 פ)||מסטאייה, ולנסיה
|-
|1998/1999||ולנסיה||אתלטיקו מדריד||3–0||האצטדיון האולימפי, סביליה
|-
|1999/2000||אספניול||אתלטיקו מדריד||2–1||מסטאייה, ולנסיה
|-
|2000/2001||ריאל סרגוסה||סלטה ויגו||3–1||האצטדיון האולימפי, סביליה
|-
|2001/2002||דפורטיבו לה קורוניה||ריאל מדריד||2–1||סנטיאגו ברנבאו, מדריד
|-
|2002/2003||מיורקה||רקראטיבו ולבה||3–0||מנואל מרטינס ולרו, אלצ'ה
|-
|2003/2004||ריאל סרגוסה||ריאל מדריד||3–2 (ה)||ליואיס קומפאניס, ברצלונה
|-
|2004/2005||ריאל בטיס||אוססונה||2–1 (ה)||ויסנטה קלדרון, מדריד
|-
|2005/2006||אספניול||ריאל סרגוסה||4–1||סנטיאגו ברנבאו, מדריד
|-
|2006/2007||סביליה||חטאפה||1–0||סנטיאגו ברנבאו, מדריד
|-
|2007/2008||ולנסיה||חטאפה||3–1||ויסנטה קלדרון, מדריד
|-
|2008/2009||ברצלונה||אתלטיק בילבאו||4–1||מסטאייה, ולנסיה
|-
|2009/2010||סביליה||אתלטיקו מדריד||2–0||קאמפ נואו, ברצלונה
|-
|2010/2011||ריאל מדריד||ברצלונה||1–0 (ה)||מסטאייה, ולנסיה
|-
|2011/2012||ברצלונה||אתלטיק בילבאו ||3–0||ויסנטה קלדרון, מדריד
|-
|2012/2013||אתלטיקו מדריד||ריאל מדריד||2–1 (ה)||סנטיאגו ברנבאו, מדריד
|-
|2013/2014||ריאל מדריד||ברצלונה||2–1||מסטאייה, ולנסיה
|-
|2014/2015||ברצלונה||אתלטיק בילבאו||3–1||קאמפ נואו, ברצלונה
|-
|2015/2016||ברצלונה||סביליה||2–0 (ה)||ויסנטה קלדרון, מדריד
|-
|2016/2017||ברצלונה||דפורטיבו אלאבס||3–1||ויסנטה קלדרון, מדריד
|-
|2017/2018||ברצלונה||סביליה||5–0||וונדה מטרופוליטנו, מדריד
|-
|2018/2019||ולנסיה||ברצלונה||2–1||אצטדיון בניטו ויאמרין
|-
|2019/2020||ריאל סוסיאדד||אתלטיק בילבאו||1–0||האצטדיון האולימפי, סביליה
|-
|2020/2021||ברצלונה||אתלטיק בילבאו||4–0||האצטדיון האולימפי, סביליה
|-
|2021/2022||ריאל בטיס||ולנסיה||1–1 (5–4 פ)||האצטדיון האולימפי, סביליה
|-
|2022/2023||ריאל מדריד|| אוססונה||1-2||האצטדיון האולימפי, סביליה
|}

‡ התאחד עם "אירון ספורטינג קלוב" בשנת 1915, למועדון הכדורגל ריאל אוניון.

‡‡ קבוצת המילואים של ריאל מדריד. השתתפותן של קבוצות מילואים בגביע המלך נאסרה בפעם הראשונה בעונת 1990/91.

זכיות לפי קבוצות

‡ התאחד עם "אירון ספורטינג קלוב" בשנת 1915, למועדון הכדורגל ריאל אוניון.

‡‡ קבוצת המילואים של ריאל מדריד. השתתפותן של קבוצות מילואים בגביע המלך נאסרה בפעם הראשונה בעונת 1990/91.

הכובשים המצטיינים בכל הזמנים
נכון ל-17 באפריל 2021
 שחקנים שעדיין פעילים - מודגש.'''

שיאים אישיים 
 מירב השערים: 81 – תלמו זארה
 מירב ההופעות: 108 – אנדוני זוביזרטה
 מירב השערים בגמרים: 9 – ליונל מסי
 הכי הרבה גמרים בהם הבקיע: 7 – ליונל מסי
 הכי הרבה בישולים בגמרים: 6 – ליונל מסי
 הכי הרבה פרסי איש המשחק בגמרים: 3 – ליונל מסי
 הכי הרבה הופעות בגמרים: 10 – ליונל מסי, סרחיו בוסקטס
 הכי הרבה זכיות: 7 – חוסה מריה בלאוסט, אגוסטין גאינצה, ליונל מסי, סרחיו בוסקטס, ג'רארד פיקה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

תחרויות כדורגל בספרד
ספרד