בין האולם ולמזבח

בין האולם ולמזבח (נקרא גם: בין האולם למזבח ובין האולם והמזבח) הוא אזור בעזרה שבבית המקדש, שהיה בין האולם למזבח העולה.

שטח ומבנה
רחבו (ממזרח למערב):
 בבית ראשון: 26 אמות
 בבית שני: 22 אמות
ארכו היה 135 אמות.

בחלק הדרומי של האזור, היה הכיור. 

בחלקו המערבי היו שתים עשרה מדרגות, שהובילו אל האולם וההיכל.

בחלקו המזרחי של האזור, היו שני שולחנות: אחד מכסף ואחד משיש.
על שולחן הכסף שמו את כלי השרת, ועל שולחן השיש שמו את האיברים של הקרבן.

קדושתו
שטח זה התייחד בקדושה נוספת שהייתה בו יותר מהשטח המזרחי לו, שגם לכהנים בעלי מום, או בעלי שיער ארוך, או קרועי בגדים, אסור להיכנס משם והלאה. אחד הראשונים כתב שלבעלי המומים היה אסור להיכנס למקום רק בעת העבודה.

הכניסה של בעלי המומים למקום בהקפת המזבח בסוכות נשנתה במחלוקת.
ריש לקיש סבר שבעלי מומים יכולים לעבור דרך המקום בהקפת המזבח. ואילו רבי יוחנן אוסר.

השימוש בו
ביום יום זרקו מהמזבח על המקום מגרפה. גם על מעלות האולם שבמקום עלו הכהנים לנשיאת כפיים ולברכת כהנים.
 ביום הכיפורים, הכהן הגדול סמך ידיו על הפר, והתוודה על חטאיו ועל חטאי ביתו במקום זה.
 בסוכות, כחלק מהקפת המזבח, עברו דרך מקום זה.
 בספר יואל מובא: "בין האולם ולמזבח יבכו הכהנים משרתי ה'" (). הסבר אפשרי למיקום זה של בכי הכהנים, הוא מיקומו הנסתר מעיני העם שהיה נגיש לכהנים.

ראו גם
 העזרה

קישורים חיצוניים
 הערך בין האולם ולמזבח באתר דעת.

הערות שוליים

yi:בית המקדש#בין מזבח להיכל