רפאל בירדוגו

רבי רפאל בירדוגו (תק"ז, 1747 – הושענא רבא תקפ"ב, 17 באוקטובר 1821), הידוע בכינוי המלאך רפאל היה מגדולי חכמי ופוסקי מרוקו, מקובל ודרשן. משפחתו – משפחת בירדוגו ידועה במרוקו ובייחוד במקנס, כשושלת של רבנים ודיינים פוסקי הלכה, שהחל מהמאה השבע עשרה, כיהנו בעיר.

תולדות חייו 
נולד לרבי מרדכי בירדוגו המכונה 'המרבי"ץ' ולאימו בליידא. נכדו של רבי משה בירדוגו הנודע בכינויו 'המשבי"ר' בעיר מקנס שבמרוקו. גם 'המרבי"ץ' וגם 'המשבי"ר' כיהנו כאבות בתי דינים בעיר מקנס שבמרוקו. בגיל חמש עשרה התייתם מאביו, ובהספדו ביום השלושים לפטירת אביו התגלתה גדולתו בתורה.

בראשית דרכו למד בעוני רב, ומסופר כי בדלותו לא הייתה ידו משגת לקנות נרות ללמוד לאורם ועל כן למד לאורה של הלבנה. העיד על עצמו כי כתב את חיבוריו: . אך בהמשך חייו התעשר.

נפטר בשנת ה'תקפ"ב, 1822 בליל הושענא רבה, בסיום לימוד האידרא מספר הזוהר (תיקון ליל הושעה רבה), והוא בן 75 שנה.

בצוואתו ציווה לקוברו בתוך ארון, ומסופר עליו כי כעבור שנה שהוצא ארונו בגזירת השלטון, ראו כי גופו שלם והוא נראה כישן על מיטתו.

דיינותו 
בשנות השלושים לחייו כיהן כדיין בעיר מקנס יחד עם אחיו רבי יקותיאל ששימש כאב בית הדין, וכן עם הדיין השלישי רבי ברוך טולידאנו. עם השנים, התקבל בכל קהילות המערב כאחד ממורה ההלכה של הדור כולו. לאחר שאחיו רבי יקותיאל – נפטר, שימש רבי רפאל כאב בית הדין.

תקנותיו 
תיקן תקנות רבות למען בני קהילתו, בהן תקנות המונעות ראוותנות כגון:

א. צמצום הוצאות לסעודת המילה וזבד הבת: .

ב. צמצום הוצאות לשבתות של שמחה: .

מנהיגותו 
שימש גם במנהיגות הקהילה והיה משענת ומקור נחמה בתקופה הקשה שפקדה את יהדות מרוקו: פרעות ה'תק"ן, מגפות ושנות בצורת. זכה לכינוי "המלאך רפאל" בזכות גדלותו, ובזכות חסידותו ופרישותו הגדולה.

שיטת לימודו 
דרכו בלימוד של רבי רפאל היא בכל נושא בו עסק לאחרי שעיין והפך בו כנצרך, לומר את דעתו לנמקה ולבססה באשר היא; אינו חת מפני איש עבורו "יקוב הדין את ההר". דגל בפשט ובסברא בהירה וישרה והתרחק מהחריפות והפלפול. כנאמן לשיטתם של חכמי ספרד הרשה לעצמו לא פעם לפרש פסוקים לפי עומק פשטם גם בניגוד לדעת חז"ל כל עוד אין דבר מעשי שיוצא ממנו. אותו דבר נהג גם כלפי חכמים שקדמוהו ראשונים ואחרונים. את שיטתו ביאר היטב בהקדמת חיבורו הגדול מי מנוחות שעה שהזכיר השיטות השונות שנוקטים הדרשנים ופרשני המקרא:

הגותו

בין עניים לעשירים 
רבי רפאל מביא פעמים רבות לידי ביטוי בתקנות שתיקן ובפירושים שכתב, כדוגמה בספרו "רב פנינים" על הגדה של פסח הוא מבאר את המילים "כל דכפין...":

גדלותו
פסקיו של רבי רפאל התקבלו לאורך דורות ללא עוררין, וכך כותב עליו אחיינו רבי יעקב בירדוגו, בנו של אחיו הגדול רבי יקותיאל: , וסיים: .

משפחתו

צרותיו 
רבי רפאל בימי חייו סבל לא מעט אבל ושכול, הוא קבר שלוש נשים שנשא זו אחר זו ובח' תמוז ה'תק"ם נפטר בנו חיים בהיותו בן חמש שנים. מקרים אלה מוזכרים בחיבוריו וייתכן שהיו עוד.

בניו 
השאיר אחריו ארבעה בנים הידועים לנו הרב מימון המכונה בשם המבי"ן, רבי מרדכי, רבי אברהם ורבי מאיר. האחרון נהרג הוא ואשתו על ידי ערבי–ברברי. רבי מרדכי ורבי אברהם נזכרים בין חכמי העיר. רבי מימון הוא המפורסם ביותר מביניהם. כיהן בדיינות. רבי מימון השאיר אחריו חיבורים רבים, מתוכם פורסמו תשובותיו 'לב מבי"ן' ו'פני מבי"ן' במכנאס בשנת ה'תש"א, חידושים וביאורים על שלושה חלקי שולחן ערוך – חושן משפט, אבן העזר, ויורה דעה.

יצירתו הרבנית
תיקן תקנות וחיבר ספרים בתחומים שונים ביהדות: תנ"ך, תלמוד, הלכה, אגדה, מנהגים שו"ת.

אחד מספריו החשובים ביותר הוא "לשון לימודים" (ג' כרכים) – הספר היחיד שכתב בערבית יהודית ולא בעברית – הכולל תרגום ופרשנות (שרח') של מרבית התורה. ספר זה נכתב בעיקרו כדי לשמש ספר ללימוד תורה לצעירים בני הקהילה, ועל כן יצרו ממנו העתקים רבים לאורך השנים. בשנת ה'תשס"ב פרופ' משה בר-אשר הוציא לאור מחדש מהדורה מדעית של הספר בשלושה כרכים (כ-1,400 עמודים) בהוצאת מוסד ביאליק. ספרי פרשנות מקרא נוספים שחיבר הם "מי מנוחות" (ב' כרכים) המביא דרשות על התורה הודפס בשנת 1942 על ידי נכד נינו, רבי שלום משאש בעיר ג'רבא. וספרו "משמחי לב" הכולל מפרשנותו למקרא בהתבסס על פרשנויות גדולי ספרד.

ספר השו"ת שלו "משפטים ישרים" (ב' חלקים) היה זה שפרסם את שמו כפוסק חשוב במרוקו. ספרו "תורות אמת" הוא פרשנות לשולחן ערוך לר' יוסף קארו. ספרו "רוקח מרקחת" (נסוב על אגדות התלמוד לפי סדר המסכתות) הוא פורץ דרך בביקורתיות שלו כלפי כמה מהדמויות באגדות התלמוד.

ספריו 
שו"ת משפטים ישרים – על שולחן ערוך. בהקדמה לספר זה מופיע שירו של רבי שמואל עמאר שהיה ראש אב בית הדין בו כיהן רבי רפאל בירדוגו כדיין
מי מנוחות – דרשות על התורה, ב' חלקים
שרביט הזהב – פירוש על הש"ס, נכתב בגיל 24
חסד ואמת – דרשות והספדים
תורות אמת – על השולחן ערוך
רב פנינים – דרשות
רוקח מרקחת – על אגדות התלמוד
משמחי לב (מי מנוחות חלק ג') - פירושים על התורה
לשון לימודים – על התנ"ך
 קיצור תקנות חכמי קאשטיליא
דיני שו"ב כמנהג המערב

לקריאה נוספת
משה בר-אשר (עורך), לשון לימודים לרבי רפאל בירדוגו, כרך א, חלק א – פרקי מבוא, חלק ב – מהדורה לספר בראשית, כרך ב, חלק ג – מהדורת החיבור כולו, כרך ג, חלק ד – מבואות ומהדורה של שרח ההפטרות, הוצאת מוסד ביאליק והמרכז ללשונות היהודים וספרויותיהם, האוניברסיטה העברית, ירושלים ה'תשס"ב
דוד אסולין, ר' רפאל ברדוגו : היבטים הגותיים, עבודת דוקטור, האוניברסיטה העברית בירושלים, 2017
אלישע נחמני, ר' רפאל בירדוגו ופירושיו לתורה, עבודת גמר (מ"א), אוניברסיטת תל אביב, 1988
דן מנור, "ארץ ישראל בהגותם של ר' חיים בן עטר ור' רפאל בירדוגו", בתוך: אביעזר רביצקי (עורך), ארץ ישראל בהגות היהודית בעת החדשה, ירושלים: יד בן צבי, ה'תשנ"ח, עמ' 359–380

קישורים חיצוניים
 מאמר  מאת מיכאל אביעוז (צפייה בתשלום)
 רבי רפאל בירדוגו, באתר החכם היומי
 הרב משה אלחרר, הרב רפאל בירדוגו, הקדמת ספר: "תורות אמת"
 משה בר אשר, על יצירתו של רבי רפאל בירדוגו - פעמים 91, ה'תשס"ב

ספריו באתר HebrewBooks
 משפטים ישרים (קראקא ה'תרנ"א)
 מי מנוחות חלק ראשון (ירושלים ה'תרס"ה)
 מי מנוחות חלק שני (ג'רבא ה'תש"ב)
 שרביט הזהב חלק שני (ירושלים ה'תשל"ה)
 תורות אמת (מקנס ה'תרצ"ט)
 רב פנינים (קזבלנקה ה'תש"ל)

הערות שוליים 

רבנים מרוקאים
מקנס: רבנים
פרשני המקרא
מחברי ספרי שו"ת
יוצרים בערבית יהודית
פרשני אגדות התלמוד
דיינים
פרשני הטור
רבני משפחת בירדוגו
ילידי 1747
נפטרים ב-1821
פרשני התלמוד