כוחות ופיקוד בקרב אוסטרליץ

שלושה צבאות נלחמו בקרב אוסטרליץ - הצבא הצרפתי מזה וצבאות אוסטריה ורוסיה מזה. מבנה הפיקוד שלהם היה שונה באופן מהותי זה מזה. הצבא הצרפתי נהנה ממטה מסודר עם שרשרת פיקוד יעילה וברורה. צבאות בעלות הברית היו שרויים בתוהו ובוהו ולעיתים הכוחות קיבלו פקודות ממפקדים של כוחות אחרים, הקיסרים התערבו בהחלטות הדרג המקצועי ועוד.

הצבא הצרפתי 
בקרב אוסטרליץ הצבא הצרפתי, המוכר גם כגרנד ארמה, התחלק לכמה גופים עיקריים: המשמר, עתודת פרשים, דיוויזיית גרנדירים וחמישה קורפוסים. בדרך כלל מפקד הקורפוס נשא בתואר מרשל של צרפת. קורפוס היה מעין ארמייה בזעיר אנפין. הוא הורכב מדיוויזיות אחדות אשר בתורן התחלקו לחטיבות. גודלו של הקורפוס לא היה קבוע ויתרה מכך, דיוויזיות שלמות היו יכולות לעבור בין קורפוסים שונים (בדומה לצבאות מודרניים). רובו של הקורפוס הורכב מחי"ר, אך היה לו גם כוח פרשים גדול וכמות תותחים גדולה.

המשמר כלל את החיילים האמיצים והמצטיינים מכל זרועות היבשה ובדרך כלל לא השתתף בקרבות. תפקידו העיקרי היה שמירת עתודת עלית להבקעה. אם המשמר כן יצא להתקפה, הצלחתו הייתה כמעט ודאית. דיוויזיית הגרנדירים הורכבה מפלוגות גרנדירים שהוצאו מיחידות עורפיות ומיחידות שהרכיבו את חילות המצב במבצרים השונים. בנוסף לגרנדירים שירתו בדיוויזיה זו גם חיילים קלים רבים שנקראים "קרביניירים", שהיוו מקבילה לגרנדירים אצל החי"ר הקל.

בראש שרשרת הפיקוד עמד נפוליאון שהסתייע במטה (מפקדה) מסועף שחלקו הוקדש לעבודה ממשלתית שוטפת, עקב תפקידו הנוסף של נפוליאון כראש המדינה של צרפת. המרשלים היו כפופים לו באופן ישיר ובדרך כלל נפוליאון לא התערב בהחלטותיהם, תוך כדי שהוא משאיר להם חופש רב. הצבא הצרפתי נלחם בקורפוסים, כך הקורפוס הרביעי הבקיע את הדרך לרמת פראצן, הקורפוס החמישי עמד באגף הצפוני וכך הלאה.

יחידות צרפתיות שהשתתפו בקרב 

להלן פירוט היחידות הצרפתיות שהשתתפו בקרב:

בעלות הברית
הצבא האוסטרי היה דומה במידה רבה לצבא הרוסי. שרשרת הפיקוד הייתה דומה והמגרעות היו דומות. למעשה, רוב הצבאות האירופאים סבלו ממגרעות אלו. הקצינים קנו בדרך כלל את דרגתם בכסף מלא. חלק ניכר מהפיקוד העליון הורכב מגנרלים זקנים שהתנגדו לרפורמות ושינויים וכתוצאה מכך הצבא היה לא יעיל ומסורבל. 

בניגוד לצבא הצרפתי, צבאות בעלות הברית הורכבו מרגימנטים. זאת יחידה בגודל של כ-1,000 עד 2,000 חיילים. הרגימנטים כונסו לחטיבות גדולות ומסורבלות, אך החטיבה הייתה יחידת אד הוק ולא שמרה על זהותה אחרי המלחמה. כתוצאה מכך, הצבא המאוחד היה חסר את הגמישות הרבה שאפיינה את הצבא הצרפתי. גם לצבא הרוסי היו כוחות משמר גדולים. הם הוכיחו את יכולתם בקרב כשכמעט ופרצו את החזית הצרפתית. בקרב עצמו החטיבות כונסו ליחידות אד הוק גדולות שכונו "שדרות".

הפיקוד של בעלות הברית היה חסר סדר ביותר. בגלל האופי המשותף של הצבא, ההחלטות היו צריכות להתקבל ביחד. בנוסף לכך, שני הקיסרים החליטו להצטרף לכוחות הלוחמים. היות שהם היו ראשי המדינות ולהלכה גם המפקדים של צבאותיהם, הם התערבו בצורה גסה בהחלטות הדרג המקצועי. הדרג המקצועי קיבל רק את הפיקוד הטקטי בקרב, אך את ההחלטה האסטרטגית לצאת לקרב קיבל הדרג הפוליטי. בגלל התבוסה האוסטרית באולם, רוב הכוחות שנכחו בקרב אוסטרליץ היו ממוצא רוסי, לכן גנרל רוסי בשם קוטוזוב קיבל את הפיקוד הטקטי על הצבא המשותף. על מנת לרצות את השותפה הקואליציונית גנרל אוסטרי תכנן את תוכנית בעלות הברית. לא רק שקוטוזוב התנגד למועד הקרב, הוא התנגד גם לתוכנית וביצועיו בשדה הקרב היו עלובים למדי.

יחידות בעלות הברית שהשתתפו בקרב 

להלן פירוט יחידות בעלות הברית שהשתתפו בקרב:

הערות שוליים

אוסטרליץ, כוחות ופיקוד בקרב