טוקסופלזמוזיס

טוקסופלזמוזיס היא מחלה הנגרמת בגלל טפיל חד תאי (פרוטוזואה) בשם טוקסופלזמה גונדי (Toxoplasma gondii).

טפיל זה נמצא לרוב במעיים של חתולים נגועים, וכן בתאים של בעלי חיים אחרים, ולכן ניתן להידבק במחלה כתוצאה ממגע ישיר של הפה עם צואת חתולים, מאכילת בשר נגוע שלא בושל כראוי וכן מעיבוד אדמה ומגע של יד בפה.

טוקסופלזמה גונדי הוא הטפיל הנפוץ ביותר, מעריכים כי בין רבע לשליש מאוכלוסיית העולם נדבקו בטפיל. רובם לא חשו בהידבקות או שחשו כאב ראש ותחושה הדומה להתקררות.

מחלה זו נחשבת כמסוכנת במיוחד עבור נשים בהריון ועבור מדוכאי חיסון, כמו חולי סרטן המקבלים טיפול כימותרפי, מושתלי איברים, וחולי איידס.

תסמינים
כ-80% מהאנשים שנדבקים לא מפתחים תסמינים כלשהם. אחרים מפתחים תסמינים הדומים לשפעת, כגון כאבי שרירים או ראש, צמרמורת, חום, חולשה כללית, או בלוטות לימפה מוגדלות מעט.

סיכונים בהריון
המחלה עלולה לגרום לסכנה לחיי העובר, במיוחד אם האם נדבקת במהלך השליש הראשון להריונה. אם מתרחשת הדבקה במהלך 12 השבועות הראשונים להריון, והטפיל עובר לשליה, השלכותיה עלולות להיות חמורות במיוחד, עד כדי מוות תוך רחמי של העובר, הפלה טבעית, או סיבוכים אחרים לעובר וליילוד הכוללים:
צהבת.
גודל ראש חריג בעקבות הצטברות נוזלים במוח.
קשיי למידה.
זיהומי עיניים.
פרכוסים.
טחול או כבד מוגדלים.

עוברים שאימהותיהם נדבקו במהלך 28 השבועות האחרונים להריון, נמצאים בסיכון מוגבר להידבקות במחלה (60% סיכון), למומים ולפיתוח המחלה. רק מיעוט קטן יפתח את סימני המחלה מיד בלידה. במרבית המקרים הסימנים יופיעו במהלך שנות ה-20 לחיים, או אף מאוחר יותר ויכללו:
קשיי למידה
פגיעה בשמיעה
דלקת עיניים על רקע טוקסופלזמה

עידוד יצירת הקשרים במוח אצל העובר מפריע להתמיינות המוח.

עם זאת, אנשים רבים נדבקים בטוקסופלזמה במהלך החיים וכתוצאה מכך מפתחים נוגדנים כנגד הטפיל; נשים שיש להן נוגדנים בדם נחשבות כמחוסנות מפני הידבקות חוזרת.

סיכונים לבעלי מערכת חיסונית מוחלשת
אנשים אלו עלולים לסבול מפגיעות בעיניים ובמערכת העצבים או מחלות לב ונשימה.

מחקר
לעיתים מנסים להסביר שינויי התנהגות מדווחים אצל בני אדם שנדבקו בטפיל, בהשפעתו על מטבוליזם הדופמין, אך טרם הוכח קשר ברור.

ישנן ראיות לכך שזיהום בטוקסופלזמה גונדי מעכב את הידרדרות המוח בעכברים המשמשים מודל למחלת אלצהיימר.

כמו כן, בניגוד לדעה הרווחת לפיה טוקסופלזמה גונדי קשור לדיכאון, ישנן ראיות הפוכות,
מכיוון שהטפיל מעלה את רמת הדופמין במוח (דבר המקושר לשיפור במצב הרוח). עם זאת, אצל אנשים שאינם סובלים מהפרעת קשב וריכוז, רמות גבוהות של דופמין מפריעות
לתהליך ניתוק קשרים, שהמוח מבצע על מנת להיות יותר יעיל.

הטפיל לא פוגע בתאי עצב, אך ניזון מייצור החומרים בתאי התמיכה של המוח אם כשלה המערכת החיסונית.

מניעה וטיפול
ניתן להימנע מהדבקה בטפיל באמצעות שמירה על היגיינה - שימוש בכפפות או שטיפת ידיים במים וסבון לאחר מגע בצואת חתולים, באדמה בגינה, או בבשר לא מבושל; וכן אכילת ירקות ופירות שנרחצו היטב, מזון שבושל היטב ומוצרי חלב מפוסטרים.

אדם שפיתח תסמינים לאחר הדבקה בטפיל, יכול לקבל טיפול תרופתי, כגון פירימתאמין (דאראפרים, המשמשת לרוב לטיפול במלריה) בשילוב עם הקרם סולפאדיאזין (תרופה אנטי-בקטריאלית ואנטי-פטרייתית לטיפול בטפיל). התרופות מונעות את יצירת החומצה הפולית אשר חיונית להתרבות הטפיל בתאי הגוף. התרופות ניתנות למשך 3–6 שבועות.

עבור נשים שנדבקו במהלך ההריון ניתן לקבל אנטיביוטיקה מסוג ספיראמיצין (רובאמיצין), שמפחיתה את הסכנה לעובר.

קישורים חיצוניים

 
 
 אמנון שריר, טוקסופלזמוזיס, אתר מאמי
 Emese Prandovszky et al., The Neurotropic Parasite Toxoplasma Gondii Increases Dopamine Metabolism, PLoS One. 2011; 6(9)

הערות שוליים

מחלות חד-תאיים
מחלות זואונוטיות
צואה