דזיגה ורטוב

דזיגה ורטוב (ברוסית: Дзига Вертов), בשמו המקורי דוד אבלביץ' קאופמן (ברוסית: Дави́д А́белевич Ка́уфман; 2 בינואר 1896 – 12 בפברואר 1954), היה קולנוען ותאורטיקן קולנוע יהודי-רוסי. אחיו, מיכאיל ובוריס קאופמן, היו גם הם יוצרי קולנוע ידועים.

שנותיו הראשונות 
ורטוב נולד בביאליסטוק שבפולין הקונגרסאית (אז בשליטה רוסית) כדוד אבלביץ' קאופמן למשפחה של אינטלקטואלים יהודים. הוא למד מוזיקה בקונסרבטוריון של ביאליסטוק עד 1915, ימי מלחמת העולם הראשונה, עת ברחה משפחתו למוסקבה מפני צבא האימפריה הגרמנית הפולש והתיישבה לבסוף בסנקט פטרבורג.

בשנים 1916–1917, למד קאופמן רפואה במוסד הפסיכנוירולוגי בסנקט פטרבורג. בתקופה זו שינה את שמו לשם דניס ארקדייביץ' כדי להקנות לו צליל רוסי, ולבסוף נודע בכינוי דזיגה ורטוב ("דזיגה" הוא באוקראינית סביבון).

לאחר מהפכת אוקטובר 
ורטוב החל את דרכו הקולנועית בשנים 1918–1919 לאחר מהפכת אוקטובר באיסוף קטעים מצולמים והפיכתם ליומני חדשות. בשנים 1920–1922 עבר לעריכת סרטי איסוף באורך מלא שכללו גם קטעים אישיים שלו. בשנת 1922 החל ביצירת סדרת יומני הקולנוע "קינו פראבדה" (ברוסית, "קולנוע אמת") יחד עם אשתו יליזבטה ואחיו מיכאיל. ורטוב התעסק בעיקר בתחום שהיום מוגדר כדוקומנטארי, טען שמטרת הקולנוע היא להציג את האמת ושקולנוע עלילתי הוא בעצם אשליה בורגנית שמטרתה לפגוע בפועלים.

סרטו המפורסם ביותר הוא "איש עם מצלמת הקולנוע" שיצא בשנת 1929 וזכה להצלחה רבה. חמש שנים לאחר מכן ביים את הסרט "שלושה שירים על לנין" שהביא מעשית לסוף הקריירה שלו. סטלין, שהופיע בסרט פעם אחת למשך ארבע שניות בלבד, כעס מאוד וחיבל בקריירה שלו למרות הפופולריות שבה זכה.

מורשת והנצחה 
באוגוסט 2014 זכה סרטו של ורטוב "האיש עם מצלמת הקולנוע" בתואר "הסרט התיעודי הטוב בכל הזמנים" על ידי מגזין הקולנוע הבריטי Sight & Sound.

החל משנת 2017 מוענק פרס האקדמיה האוקראינית לקולנוע הנקרא על שמו "דזיגה הזהב".

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

תסריטאי קולנוע סובייטים
במאי קולנוע סובייטים
מקבלי עיטור הכוכב האדום
במאי ראינוע
חוקרי קולנוע
אמנים רוסים הידועים בשם במה
יהודים סובייטים
במאי קולנוע יהודים רוסים
אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
ביאליסטוק: אישים
תסריטאי קולנוע יהודים רוסים
רוסים שנולדו ב-1896
רוסים שנפטרו ב-1954