אדי מרפי

אדוארד ריגן (אדי) מרפי (באנגלית: Edward Regan (Eddie) Murphy; נולד ב-3 באפריל 1961) הוא שחקן קולנוע, זמר, סופר, מפיק וקומיקאי אמריקאי. בין השנים 1980–1984, מרפי היה חבר קבוע בצוות התכנית סאטרדיי נייט לייב. הוא יצר שתי הופעות סטנד-אפ מפורסמות - דליריוס (1983) ואדי מרפי בגסות (1987) - שבגינן זכה במיקום ה-10, ברשימת 100 אמני הסטנד-אפ הטובים של כל הזמנים של ערוץ קומדי סנטרל וה-25 הסטנדאפיסטים הכי טובים ברשימת 50 הסטנדאפיסטים הטובים ביותר של מגזין רולינג סטון.
בתפקידיו לקולנוע, מרפי קיבל מועמדויות לגלובוס הזהב עבור משחקו בסרטים "48 שעות" (1982), "משנה מקום, משנה מזל" (1983), סדרת סרטי "השוטר מבוורלי הילס" (1984, 1987, 1993), "הפרופסור המטורף" (1996) ו"שמי הוא דולומייט" (2019). ב-2007, הוא זכה בפרס גלובוס הזהב עבור שחקן משנה הטוב ביותר, עבור גילומו של הזמר ג'יימס "רעם" ארלי בסרט "נערות החלומות".

מרפי מוכר גם בזכות עבודתו כמדובב בעיקר בתפקיד של מושו, הדרקון בסרט "מולאן" (1998), ובתפקידו כחמור, בסדרת סרטי "שרק" (2001, 2004, 2007, 2010). בחלק מסרטיו, מגלם מרפי יותר מדמות אחת, כמחווה לאחד מגיבורי ילדותו, פיטר סלרס, ששיחק מספר דמויות בסרטיו. מרפי שיחק במקביל מספר דמויות בסרטים הבאים: "מגלה את אמריקה" (1988); "ערפד בברוקלין" (1995); סדרת "הפרופסור המטורף", בה שיחק את כל בני המשפחה ושתי גרסאות של הדמות הראשית (1996, 2000), "שחק אותה סטאר" (1999); "פלוטו נאש - האיש על הירח" (2002); "נורביט" (2007) ו"לפגוש את דייב" (2008).

נכון ל-2020, הרוויחו סרטיו של מרפי למעלה מ-3.8 מיליארד דולר בארצות הברית וקנדה, ו-6.6 מיליארד ברחבי העולם, מה שהופך אותו למקום השמיני של כל הזמנים בהכנסות מסרטים בארצות הברית. ב-2015 זכה מרפי בפרס מארק טוויין להומור, על ידי המרכז התרבותי הלאומי על שם "ג'ון פ. קנדי" לאומניות הבמה.

ביוגרפיה

ילדותו 
אדי מרפי נולד בברוקלין שבניו יורק כבן השני לליליאן, שעבדה כמוקדנית ולצ'ארלס אדוארד מרפי, שוטר, קומיקאי ושחקן חובב. בגיל שלוש התגרשו הוריו, ואדי ואחיו הגדול צ'ארלי (לימים, סטנדאפיסט בפני עצמו ותסריטאי ראשי בתוכנית של דייב שאפל) נותרו עם אמם. חמש שנים לאחר מכן, בגיל שמונה, אביו נפטר. באותה תקופה, חלתה אמו בשחפת והושמה בשל כך בבידוד ממושך, והאחים צ'ארלי ואדי הועברו למשפחת אומנה וחיו בה למשך שנה. בראיונות רבים טען כי הזמן שהעביר בקרב המשפחה האומנת גרמה לו לפתח חוש הומור. אמו נישאה מחדש לאביו החורג, ורנון לינץ', שעבד כמנהל עבודה במפעל גלידה. את רוב ילדותו העביר עם אמו ליליאן, עם אביו החורג ורנון לינץ', עם אחיו הבכור צ'ארלי ועם אחיו החורג ורנון ג'וניור. תחילה חיו בשכונת בושוויק בצפון ברוקלין ולאחר מכן עברו להתגורר ברוזוולט, לונג איילנד.

בסביבות גיל 15, החל אדי מרפי לכתוב ולבצע קטעי סטנד-אפ. סגנונו הקומי הושפע במידה רבה על ידי שני קומיקאים שהיוו לו מודלים לחיקוי, ריצ'רד פריור וביל קוסבי.

תחילת הקריירה 
מרפי החל להופיע במועדוני סטנד-אפ בגיל 15. סגנונו הקומי המוקדם אופיין בריבוי של קללות ובקטעי לגלוג על קבוצות מגוונות מקרב החברה האמריקאית (כולל לבנים פרוטסטנטים, אפרו-אמריקאים, איטלקים-אמריקאים, אנשים בעלי עודף משקל והומואים), וניכר דמיון רב לתכניו של הקומיקאי ריצ'רד פריור. ב-1980, הצטרף לצוות של "סאטרדיי נייט לייב". המערכון הראשון שלו בתוכנית נקרא "החיפוש אחר הרפובליקני הכושי", והסטנדאפיסט הצעיר התקבל בהערצה על ידי הקהל. עם זאת, עונה זו של סאטרדיי נייט לייב נחשבה לכישלון בעיני מנהלי רשת NBC ובסופה הוחלף צוות השחקנים כולו, פרט לחביבי הקהל, מרפי וג'ו פיסקפו. מרפי המשיך להופיע בתוכנית עד לשנת 1984.

שיא ההצלחה
ב-1982 הופיע מרפי לראשונה על מסך הקולנוע. יחד עם ניק נולטה כיכבו השניים בקומדיית האקשן המשטרתית "48 שעות". הסרט היה ללהיט בין לילה ואף הפך למודל לסרטים רבים שבאו אחריו, כגון "נשק קטלני" ו"שעת שיא". סרט זה היווה את יריית הפתיחה בעשור המוצלח ביותר בקריירה של מרפי, שהמשיך וכיכב בשרשרת של שוברי קופות: "משנה מקום משנה מזל" עם חברו מ"סאטרדיי נייט לייב", דן אקרויד, "מגלה את אמריקה", "ילד הזהב" ושובר הקופות הגדול ביותר שלו, "השוטר מבוורלי הילס".

במהלך שנות ה-80 הוציא ארבע קלטות וידאו של הופעות סטנד-אפ: "Eddie Murphy", "הקומיקאי", "הוזה" ו"בגסות". ב"גסות", אף הופץ באופן מסחרי בקולנוע וזכה, כמו כל סרטיו באותה תקופה, להצלחה ענקית. בנוסף, זכה "הקומיקאי" בפרס גראמי על אלבום קומדיה הטוב ביותר ל-1983.

באותן שנים, הקליט שני סינגלים – "Party All The Time" (הופק על ידי אמן הפאנק ריק ג'יימס) ו-"Put Your Mouth on ME". שניהם הצליחו מבחינה מסחרית, אך הראשון נבחר על ידי ערוץ הטלוויזיה VH1 בשנת 2004 לשאת בכבוד המפוקפק של המקום השביעי כ"שיר הגרוע בהיסטוריה".

בשנות השמונים נדמה היה כי מרפי הוא מלך מידאס של הוליווד, כל סרט שבו כיכב הפך ללהיט. גם כישלון הסרט "הגנה עצמית" בכיכובו של דדלי מור ומרפי לצידו, נתלה על כתפי הכוכב הראשי. מרפי צורף לסרט לאחר שהגרסה הראשונה (בלעדיו) לא התקבלה יפה בהקרנות הראשונות מול קהלי ניסוי.

הדשדוש בקריירה
בשנות ה-90 החל עידן תרבות התקינות הפוליטית. אחת מתוצאות הלוואי שלה הייתה השפעה מכרעת על ההומור בארצות הברית וקרנם של קומיקאים "רכים", הנמנעים מלצחוק על קבוצות מיעוט ואינם מתעסקים בנושאים חברתיים, כגון ג'רי סיינפלד, טים אלן ופול רייזר, עלה. במקביל, מרפי, אשר היה בעל הומור גס, בוטה ונטול כל תקינות פוליטית, החל לסבול מהידרדרות בקריירה. השנים 1989–1995 נחשבות השנים החלשות בקריירה שלו. למרות שבשנים אלו שיחק בשני סרטים רווחיים, "בומרנג" ו"עוד 48 שעות", סבל מרפי משורה של כישלונות מהדהדים: "לילות הארלם" (אותו גם כתב וביים לראשונה), "ג'נטלמן מושלם", "השוטר מבוורלי הילס 3" (היחיד בסדרה שנכשל) ו"ערפד בברוקלין".

קרטועי הקריירה של מרפי אף היו למושא צחוק ולעג בתוכניתו לשעבר, "סאטרדיי נייט לייב". יתרה מכך, ריצ'רד פריור, אשר כיכב לצדו ב"לילות הארלם" צוטט אומר כי הוא לא מרגיש שום דבר כלפי יצירתו של מרפי. הדבר פגע מאוד במרפי מכיוון שראה בפריור מודל לחיקוי. בסופו של דבר, המחצית הראשונה של שנות ה-90 לא האירה פנים למרפי והוא נאלץ "להמציא את עצמו מחדש".

הקאמבק וההתייצבות
הקאמבק של מרפי החל ב-1996 עם יציאתו לאקרנים של סרטו "הפרופסור המטורף". הסרט, עיבוד מחדש לקומדיה מ-1963 בכיכוב ג'רי לואיס, זכה להצלחה רבה והשיב את מרפי לשורת השחקנים הבולטים של הוליווד שהציג את "מרפי החדש": עדיין מגלם דמויות רבות אך מקלל הרבה פחות, זונח את ההומור הבין-גזעי ומסתמך על הומור הפרשות גוף ונפיחות - נמוך ככל שיהיה אבל מתאים לילדים. סרט זה ורבים שבאו אחריו ("מולאן", "ד"ר דוליטל" והמשכו, "אבא בא לגן" ו"סדרת סרטי שרק") מיצבו את מרפי ככוכב סרטים המיועדים לכל המשפחה. בשנת 2003 כיכב בתפקיד ראשי בסרט הפנטזיה "הטירה המכושפת" בבימויו של רוב מינקוף.

בתחילה לא הצליח מרפי לשחזר את מגע הזהב של שנות ה-80, וסרטיו המיועדים למבוגרים ("הקדוש מכולם", "שואוטיים", "פלוטו נאש", "מטרו", "אני מרגל" ו"נורביט") נכשלו ברובם. נקודת אור אחת הייתה הסרט "מאסר עולם", שבו כיכב לצד מרטין לורנס. הסרט התקבל יפה הן מצד הקהל והן - לראשונה בחייו - מצד הביקורת.

בינואר 2007 זכה מרפי, לראשונה בקריירה הארוכה שלו, להכרה ממסדית בדמות פרס גלובוס הזהב לשחקן משנה על תפקידו כזמר הנשמה, ג'יימס "רעם" ארלי בסרט "נערות החלומות" (Dreamgirls) לצידם של ג'יימי פוקס וביונסה.

בשנת 2012 שיחק בדרמה הקומית "רק אלף מילים" לצד קרי וושינגטון. בשנת 2020 זכה בפרס אמי לשחקן אורח בקומדיה, על השתתפותו ב"סאטרדיי נייט לייב".

חייו האישיים 
ב-18 במרץ 1993 התחתן מרפי עם ניקול מיצ'ל שאיתה חי 13 שנה עד גירושיהם ב-17 באפריל 2006. לגירושים קדמה פרידה כשנה קודם לכן ומאבק משפטי שנמשך באותו פרק זמן. למרפי ומיצ'ל חמישה ילדים. לאחר הגירושין יצא מרפי עם מלאני בראון. בראון ילדה בת ב-3 באפריל 2006. מרפי היה ספקן בקשר לאבהותו ולאחר בדיקת DNA נקבע כי מרפי הוא אכן האב. למרפי 2 צאצאים נוספים מיחסים קודמים לנישואיו הראשונים.

ב-1 בינואר 2008 התחתן מרפי עם המפיקה טרייסי אדמונדס, בטקס אזרחי שאינו רשמי. הזוג מעולם לא התחתן רשמית מבחינת החוק, ובשנת 2012 החל מרפי לצאת עם הדוגמנית פייג' בוצ'ר. ב-2016 נולדה להם בת, וב-2018 בן, הילד ה-10 של אדי מרפי. הזוג התארס רשמית בספטמבר 2018.

פילמוגרפיה

ככוכב הסרט
 48 שעות (1982) 48 Hours
 משנה מקום משנה מזל (1983) Trading Places
 הגנה עצמית (1984) Best Defense
 השוטר מבוורלי הילס (1984) Beverly Hills Cop
 ילד הזהב (1986) The Golden Child
 השוטר מבוורלי הילס 2 (1987) Beverly Hills Cop II
 מגלה את אמריקה (1988) Coming to America
 לילות הארלם (1989) Harlem Nights
 עוד 48 שעות (1990) Another 48 Hours
 בומרנג (1992) Boomerang
 ג'נטלמן מכובד (1993) The Distinguished Gentleman
 השוטר מבוורלי הילס 3 (1994) Beverly Hills Cop III
 ערפד בברוקלין (1995) Vampire in Brooklyn
 הפרופסור המטורף (1996) The Nutty Professor
 מטרו (1997) Metro
 מולאן (1998) Mulan (דיבוב מושו)
 דוקטור דוליטל (1998) Doctor Dolittle
 הקדוש מכולם (1998) Holy Man
 שחק אותה סטאר (1999) Bowfinger
 מאסר עולם (1999) ‎Life
 הפרופסור המטורף 2 (2000) Nutty Professor II: The Klumps
 שרק (2001) Shrek (דיבוב החמור)
 דוקטור דוליטל 2 (2001) Dr. Dolittle 2
 שואו טיים (2002) Showtime
 פלוטו נאש (2002) The Adventures of Pluto Nash
 אני מרגל (2002) I Spy
 אבא בא לגן (2003) Daddy Day Care
 שרק 4-די (2003) Shrek 4-D (דיבוב החמור)
 הטירה המכושפת (2003) The Haunted Mansion
 שרק 2 (2004) Shrek 2 (דיבוב החמור)
 נערות החלומות (2006) Dreamgirls
 נורביט (2007) Norbit
 שרק השלישי (2007) Shrek the Third (דיבוב החמור)
 לפגוש את דייב (2008) Meet Dave
 דמיין את זה (2009) Imagine that
 שרק לנצח (2010) Shrek Forever After (דיבוב)
 מיליארד סיבות לשוד (2011) Tower heist
 רק אלף מילים (2012) A Thousand Words
מר צ'רץ' (2016) Mr. Church
קוראים לי דולמייט (2019) Dolemite Is My Name
מגלה את אמריקה 2 (2021) Coming 2 America
איזה אנשים (2023) You People

מערכונים והופעות סטאנד-אפ מוקלטות
 אדי מרפי (הופעה) (1982) ‎
 קומיקאי (הופעה) (1983) ‎
 הוזה (הופעה) (1983) ‎Eddie Murphy Delirious
 בגסות (1987) ‎Eddie Murphy Raw
 (1997) ‎Greatest Comedy Hits
 (1998) ‎Saturday Night Live: The Best of Eddie Murphy
 (1998) ‎All I "$%*@*#" Know

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

ניו יורק: אישים
שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קומיקאים אמריקאים
סאטרדיי נייט לייב
סטנדאפיסטים אמריקאים
זוכי פרס גראמי
מדבבים אמריקאים
זוכי פרס גילדת שחקני המסך - שחקנים
זוכי פרס פטל הזהב: שחקנים
אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקן משנה
זוכי פרס גלובוס הזהב: מפעל חיים
זוכי אמי בפריים טיים: שחקן אורח בקומדיה
אמריקאים שנולדו ב-1961
זוכי פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לשחקן המשנה הטוב ביותר
זוכי פרס סאטורן לשחקן ראשי בקולנוע