עמוס לפידות

עמוס לפידות (1934 – 20 בנובמבר 2019) היה המפקד העשירי של חיל האוויר, מדצמבר 1982 ועד ספטמבר 1987. בשנים 1998–2001 כיהן כנשיא הטכניון בחיפה.

קורות חיים

לפידות נולד בכפר סבא, בגיל 12 עבר עם משפחתו לחבצלת השרון. בשנת 1953 התגייס לחיל התותחנים לאחר שנדחה מסיבות בריאותיות מלהתקבל לקורס טיס. לאחר חודשים אחדים אושרה כניסתו לקורס, אותו סיים ב-1954 בהצטיינות. השלים את שלב קורס האימון המבצעי בטייסת 105. שירת כטייס P-51 מוסטנג בטייסת 101, טייס מטאור בטייסת 117 וב-1955 עבר לטייסת 113 בה שימש כמדריך וטייס אוראגן.

במלחמת סיני שירת כטייס אוראגן ומיסטר, ובין השאר ליווה את מטוסי DC-3 דקוטה שהצניחו את גדוד 890 סמוך למעבר המיתלה. בשנת 1961 עבר הסבה למיראז' בצרפת, ומונה לסגן מפקד טייסת המיראז' הראשונה של החיל, טייסת 101. בסוף 1962 מונה למפקד טייסת 113 אוראגן, ובשנת 1965 מונה למפקד טייסת 101 מיראז' עליה פיקד במלחמת ששת הימים. אחרי חופשת לימודים, בה למד מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת תל אביב, מונה לראש מחלקת אמצעי לחימה במטה החיל, ובאפריל 1973 מונה למפקד בסיס חצור עליו פיקד במלחמת יום הכיפורים. במהלך המלחמה לקח חלק בגיחות כטייס פנטום בטייסת 201, באחת הגיחות נפגע מטוסו והוא נאלץ לבצע נחיתת אונס ברפידים. בשנת 1975 מונה לראש להק המודיעין, ובהמשך מונה לראש להק אוויר. בשנת 1980 קיבל את מטוס ה-F-16 הראשון שנמסר לישראל. בשנת 1981 מונה לראש מנהלת פרויקט הלביא ובדצמבר 1982 קודם לדרגת אלוף, ומונה למפקד חיל האוויר.

בתקופת כהונתו נקלטו בחיל האוויר מטוסי ה"ברק" (F-16C/D) וטילי ה"פופאיי". מבצע בולט שנערך בתקופתו היה מבצע רגל עץ, בו תקפו מטוסי חיל האוויר את מפקדת אש"ף בחמאם אל-שאט בתוניסיה, באוקטובר 1985. בספטמבר 1987 העביר את הפיקוד על החיל לאביהו בן-נון. בשנת 1988 הקים חברה לייעוץ. בתחילת שנות ה-90 עמד בראש האגף לאמצעים מיוחדים (אמ"ם) במשרד הביטחון.

היה בעל תואר ראשון במתמטיקה מאוניברסיטת תל אביב, ותואר שני בתוכנית הנדסת מערכות כלכליות של אוניברסיטת סטנפורד.
בשנים 1998–2001 כיהן כנשיא הטכניון בחיפה. כיהן גם כיו"ר הוועדה האקדמית של מכון פישר למחקר אסטרטגי אוויר וחלל.

במשך השנים עמד בראש ועדות חקירה לחקירת דליקות שונות. בתחילת 1988 הוציא דו"ח חריף על השרפה במתקני פזגז בקריית אתא. בהמשך 1988 בדק עבור משרד האנרגיה את משק הגז בישראל. בשנת 1995 עמד בראשות "ועדת בירור לחקירת הדליקה בהר יהודה", שחקרה את השרפה הגדולה בשער הגיא, ושהגישה המלצות לשיפור מערך הכבאות ותכנון היערות בישראל. בשנת 2007 עמד בראש ועדה ציבורית שמינה שר התחבורה, שאול מופז, לבחינת בטיחות התעופה האזרחית. במאי 2008, לאחר שהמלצות הוועדה לא יושמו, התפטר מתפקידו זה תוך שהוא מאשים את מופז וראשי משרד התחבורה באוזלת יד ומתריע מפני אסון.

עם פרישתו מצה"ל הצטרף למועצה לשלום וביטחון וטען ש"מבחינת הגנתה של ישראל, אין לשטחים כל ערך". ב-29 באפריל 2004 חתם על מכתב תמיכה של בכירי מערכת הביטחון בתוכנית ההתנתקות, הקובעת שהתכנית חיונית לביטחון ישראל. לאורך השנים התבטא נגד חרדים ומתנחלים, והביע תמיכה בפעילות "שוברים שתיקה". בבחירות לכנסת השמונה עשרה הוצב במקום ה-108 ברשימת התנועה החדשה מרצ. בשנים 2004–2012 היה יושב ראש עמותת "אפשר אחרת".

היה אב לארבעה, שניים מבניו שירתו אף הם כטייסים בחיל האוויר. נפטר ב־20 בנובמבר 2019.

גלריה

קישורים חיצוניים

 
 
 
 
 
 .
 .

הערות שוליים

טייסי חיל האוויר הישראלי
מפקדי בסיס חצור
מפקדי חיל האוויר הישראלי
אלופי צה"ל
ראשי להק האוויר
נשיאי הטכניון
פעילי מרצ
ראשי מחלקת אמצעי לחימה בחיל האוויר
בוגרי אוניברסיטת תל אביב
בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
אישים הקבורים בבית הקברות מורשה
ראשי האגף לאמצעים מיוחדים
ישראלים שנולדו ב-1934
ישראלים שנפטרו ב-2019