פרנץ בקנבאואר

פרנץ אנטון בקנבאואר (גרמנית: Franz Anton Beckenbauer; נולד ב-11 בספטמבר 1945) הוא כדורגלן ומאמן כדורגל גרמני שכונה "הקייזר" (Der Kaiser, "הקיסר"), ונחשב לאחד מגדולי הבלמים בכל הזמנים.

ביוגרפיה 
בקנבאואר נולד וגדל בשכונת העוני גייסינג (Giesing) במינכן. אביו עבד בדואר ופרנס את משפחתו בדוחק רב. כדי לא להרוס את נעליו נהג בקנבאואר לשחק כדורגל ברגליים יחפות. בקנבאואר הצטרף לקבוצת הילדים של SC מינכן 1906, למרות שגדל בשכונת גייסינג אשר הייתה מזוהה עם אוהדי מועדון הכדורגל מינכן 1860, בה רצה לשחק. במהלך ממשחק אימון של SC מינכן 1906 מול מינכן 1860 ספג בקנבאואר סטירת לחי משפילה משחקן של הקבוצה היריבה, דבר שגרם לו להחליט להצטרף דווקא לבאיירן מינכן, היריבה העירונית.

בגיל 18 התאמן בקנבאואר לראשונה עם הקבוצה הבוגרת, וב-1965 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת גרמניה. שנה לאחר מכן, במונדיאל 1966 הפגין את יכולותיו, הבקיע ארבעה שערים והתפרסם בעולם. אט אט נתפר עבורו תפקיד מיוחד במגרש, הליברו, בו היטיב לנצל את תכונותיו ההתקפיות וההגנתיות. כשקבוצתו איבדה את הכדור, בקנבאואר ירד לאחור ועזר להגנה. כשהכדור הוחזק על ידי חבריו לקבוצה, הוא הצטרף להתקפה וניצל את העובדה שאיש לא שמר עליו. הצלחתו במונדיאל הביאה לו הכרה עולמית והוא הוחתם גם כשחקן קולנוע. בסוף 1968 נבחר ל"נבחרת אירופה" במשאל בין מומחי כדורגל של סוכנות הידיעות הצרפתית.

הוא שיחק בגביע העולם 1970 ובמשחק המותח בחצי הגמר מול נבחרת איטליה סדק את עצם הבריח, אך המשיך לשחק כשזרועו במתלה.

ב-1971 מונה לקפטן נבחרת מערב גרמניה. הוא הוליך את מערב גרמניה לזכייה באליפות אירופה בכדורגל ב-1972, ובגביע העולם 1974.
בנוסף, בקנבאואר הוביל את באיירן מינכן לזכייה בשלושה גביעי אירופה לאלופות (1974, 1975, 1976). ב-1977, בגיל 32, החליט לעבור ולשחק בניו יורק קוסמוס. הוא שיחק בניו יורק עד 1980 וזכה עימה בשלוש אליפויות ליגה. הוא חזר לגרמניה ושיחק בהמבורג, עימה זכה באליפות הבונדסליגה ב-1982, אז חזר לניו יורק לעונה ופרש סופית ממשחק.

בתחילת יולי 1984, לאחר התפטרותו של יופ דרוואל, בלחץ דעת הקהל ומבלי שעבר קורס מאמנים, התמנה ליועץ טכני של נבחרת מערב גרמניה, ובעצם למנהלה בפועל. במינוי זה, עקף בקנבאואר את סגני המאמן אריך ריבק והורסט קאפל, אשר על פי המסורת בגרמניה היו אמורים להחליף את המאמן המתפטר.

במונדיאל 1986 הוא הוליך את הנבחרת הלאומית לגמר, שם הפסידה לנבחרת ארגנטינה. במונדיאל 1990 זכתה הנבחרת בגביע ובקנבאואר הפך לאדם השני שזכה בגביע העולם הן כשחקן והן כמאמן (הראשון היה מריו זגאלו עם נבחרת ברזיל), ואז פרש מאימון הנבחרת.

ב-1994 התמנה למאמן באיירן מינכן באמצע העונה והביא אותה לאליפות, ושנה לאחר מכן התמנה לנשיא המועדון. מ-1998 הוא משמש גם כסגן נשיא ההתאחדות הגרמנית לכדורגל. הישגו הגדול ביותר כעסקן הוא הבאת אליפות העולם בכדורגל של 2006 לגרמניה. הוא עבר יותר ממיליון ק"מ בשנתיים במסעותיו על מנת לזכות באירוח הטורניר.
כיום משמש כנשיא כבוד של באיירן מינכן.

הוקרה
נבחר כבלם בקבוצת הכדורגל של המאה. בקיץ 2010 נערך משחק ראווה לכבודו בין באיירן מינכן לריאל מדריד (ריאל ניצחה 2–4 בפנדלים בתום 120 דקות ללא גול). בשנת 2007 הוענק לו פרס לוריוס למפעל חיים.

חיים אישיים
בקנבאואר היה נשוי שלוש פעמים ויש לו חמישה ילדים. אחד מבניו, שטפן (1968–2015), היה שחקן כדורגל. הוא נישא לראשונה בספטמבר 1966, בגיל 21, עם כלה בת 21. הנישואין נערכו בחשאי בניגוד לדעת הוריו והורי אשתו.

תארים

שחקן

קבוצתיים
באיירן מינכן
אליפות גרמניה (4): 1968/69, 1971/72, 1972/73, 1973/74
הגביע הגרמני (4): 1965/66, 1967/68, 1968/69, 1970/71
גביע אירופה לאלופות (3): 1973/74, 1974/75, 1975/76
גביע המחזיקות (1): 1966/67
הגביע הבין יבשתי (1): 1976
המבורג
אליפות גרמניה (1): 1981/82
ניו יורק קוסמוס
הליגה הצפון אמריקנית (3): 1977, 1978, 1980
נבחרת גרמניה
גביע העולם בכדורגל: 1974
אליפות אירופה בכדורגל: 1972

מאמן

נבחרת גרמניה
גביע העולם בכדורגל: 1990
מרסיי
הליגה הצרפתית (1): 1990
באיירן מינכן
אליפות גרמניה (1): 1995/96
גביע אופ"א (1): 1995/96

אישיים
שחקן
כדור הזהב (2): 1972, 1976
השחקן הצעיר המצטיין של המונדיאל: 1966
הכדורגלן הגרמני של השנה (4): 1966, 1968, 1974, 1976
פרס נשיא אופ"א: 2012

קישורים חיצוניים

 

 פרנץ בקנבאואר בהיכל התהילה של באיירן מינכן

הערות שוליים

כדורגלנים גרמנים
בלמי כדורגל גרמנים
כדורגלני באיירן מינכן
כדורגלני ניו יורק קוסמוס
כדורגלני המבורג
מאמני כדורגל גרמנים
מאמני נבחרת גרמניה בכדורגל
מאמני אולימפיק מרסיי
מאמני באיירן מינכן
עסקני כדורגל גרמנים
זוכי פרס כדורגלן השנה באירופה
זוכי פרס נשיא אופ"א
מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
זוכי פרס לוריוס: מפעל חיים
גרמנים שהופיעו ברשימת טיים 100
כדורגלני נבחרת גרמניה המערבית
באיירן מינכן
כדורגלני מונדיאל 1966
כדורגלני מונדיאל 1970
כדורגלני יורו 1972
כדורגלני מונדיאל 1974
כדורגלני יורו 1976
מינכן: כדורגלנים
גרמנים שנולדו ב-1945