יהודה מאיר שפירא

הרב יהודה מאיר שפירא (מהר"ם שפירא; ז' באדר תרמ"ז תרמ"ז, 3 במרץ 1887 - ז' בחשוון תרצ"ד, 27 באוקטובר 1933) היה נשיא אגודת ישראל בפולין, מייסד וראש ישיבת חכמי לובלין ומחולל רעיון הדף היומי. חבר הסיים הפולני במשך חמש שנים (1922-1927).

תולדות חייו

שנותיו הראשונות
נולד בסוצ'אבה שבבוקובינה (בצפון רומניה, באותה תקופה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית) לרב יעקב שמשון שפירא (מצאצאי רבי פנחס שפירא מקוריץ) ולמרגלא, בתו של הרב שמואל יצחק שור, בעל שו"ת "מנחת שי", מגדולי הרבנים בגליציה, ממנו הספיק ללמוד תורה זמן מה. בצעירותו הוא נודע כ"העילוי משאץ" ולמד מספר שנים עם רבי שלום מוסקוביץ. בגיל צעיר הוסמך לרבנות על ידי סבו, בעל ה"מנחת שי", ועל ידי הרב אברהם מנחם הלוי שטיינברג מברודי והרב מאיר אריק. בהיותו בחור נישאה סבתו, אם אמו, למהרש"ם מברז'אן ורבי מאיר למד גם ממנו. רבי מאיר שפירא היה מחסידיו המובהקים של האדמו"ר ישראל פרידמן מצ'ורטקוב.

לאחר חתונתו עם מלכה טויבה, בתו של הרב יעקב דוד ברייטמן, עבר לטרנופול שבגליציה, שם ישב ולמד תורה כאשר חותנו דואג לפרנסתו. בתקופה זו הספיק לייסד אגודה בשם "תפארת הדת", שמתפקידה היה לדאוג לתיקון העניינים הדתיים בטרנופול.

רבנות גלינה
בשנת תר"ע (1910) קיבל הצעה לרבנות בקהילת גלינה, ולאחר התייעצות עם רבו, האדמו"ר מצ'ורטקוב, קיבל עליו את התפקיד.

באותה תקופה הייתה גלינה מרכז לתנועת ההשכלה, והרב שפירא שימש לדבריו כ"תריס כנגד החיים הסואנים"
. הרב שפירא פעל לחיזוק ענייני הדת בעיר. כבר בחודשים הראשונים לכהונתו דאג לתיקון מקווה הטבילה וחוטי העירוב, וצמצם משמעותית את חילול השבת של בעלי המלאכה היהודים בעיר.

עיקר פעילותו כוונה לחינוך הדור הצעיר, בעיה שאליה התוודע עוד בקטנותו, כשלמד תורה בשאץ וחזה בסבל בני העניים מקרוב. במקום צריף העץ ששימש כתלמוד תורה, הקים הרב שפירא בשנת תרפ"א בנין מפואר לתלמוד תורה במרכז העיר. בבנין הייתה קומה מיוחדת לעבודות מלאכה, כדי שהתלמידים יוכלו לרכוש מקצוע בנוסף ללימודי הקודש. בנוסף ייסד בביתו ישיבה לבחורים מובחרים, שעתידם להיות מורי הוראה בישראל ומדריכי דור העתיד.

רבנות סאנוק
בשנת תר"פ (1920) דחה את בקשת קהילת ורשה לכהן ברבנות הקהילה מטעמים שלא פירט, ולאחר זמן בחר לענות להצעת כהונת הרבנות בסאנוק, עיר גדולה במרכז גליציה, משום שידע כי מצבה הרוחני של הקהילה בסכנה.

גם בסאנוק, כבגלינה, מצא הרב שפירא כשלים חמורים בתחומי הכשרות והשחיטה, המקוואות והעירובים, כמו גם בשטח החינוך התורני של הדור הצעיר. הוא תיקן כשלים אלו, והקים גם במקום זה תלמוד תורה בשם "בני תורה" בו למדו כ-250 ילדים. את ישיבתו העביר ר' מאיר מגלינה לסאנוק. ר' מאיר כיהן על כס הרבנות בסאנוק 3 שנים. בעזבו את סאנוק הייתה זו קהילה יהודית מסודרת למופת.

ציר בפרלמנט הפולני
ב-1922 נבחר לסֵיים הפולני כנציגה של "אגודת ישראל", תפקיד בו שימש עד 1927. במקביל שימש כנשיא אגודת ישראל בפולין. יחד עם הרב אהרן לוין והרב זלמן סורוצקין היה חבר בוועדה במשרד הדתות הפולני, שאישרה מינויי רבני קהילות ברחבי פולין.

ייסוּד "הדף היומי"

בט' באלול תרפ"ג (21 באוגוסט 1923), במהלך הכנסייה הגדולה הראשונה של אגודת ישראל בווינה, נאם רבי מאיר ופרש את חזונו הגדול בדבר הדף היומי בפני באי הכנסייה:

המחזור הראשון של הדף התחיל בליל ראש השנה תרפ"ד, אך רבים הססו לקבל זאת עליהם, עד קריאתו של האדמו"ר מגור להצטרף למפעל הדף היומי. בעקבות כך פשט לימוד הדף היומי בכל רחבי העולם היהודי עד היום.

רבנות פיוטרקוב וייסוד ישיבת חכמי לובלין

בשנת 1924 מונה לרבה של פיוטרקוב. בפיוטרקוב הוציא לאור את ספרו- שו"ת 'אור המאיר', הכולל התכתבויות הלכתיות בין המחבר לבין רבני דורו, כגון החפץ חיים, הרב מאיר אריק, האדמו"ר מאוסטרובצה ועוד. בתשרי שנת תרפ"ה (1924) החל הוציא קובץ תורני בשם "אשכול" שכלל רעיונות וחידושים של הלומדים בישיבה.

באחד מן הסיורים בעיר לובלין שם לב ר' מאיר למגרש ריק ברחוב לוברטובסקה 57. ר' מאיר החליט להגשים את חזונו ולבנות על מגרש זה ישיבה חדשה. כשסיפר את הרעיון לבעל הקרקע ואחד מפרנסי העיר, ר' שמואל אייכנבוים, נענה ר' שמואל ומסר את מגרש הענק במתנה לר' מאיר על מנת שיקים עליו ישיבה, לימים ישיבת חכמי לובלין.
כבר משחר ילדותו הצטער ר' מאיר על עוני הישיבות ותלמידיהן, הנאלצים לישון על ספסלי העץ של בית המדרש, ללא חימום נאות. העובדה כי תלמידי הישיבה אינם מקבלים מזון בישיבה, אלא נאלצים להתדפק על דלתות בעלי הבתים בעיר ולבקש לסעוד עימם נראתה בעיניו כחילול השם גדול, מה עוד שבעלי הבתים העלימו עין מדלותם של תלמידי החכמים והמעיטו תרומותיהם. עובדה זו הייתה הבסיס להקמת ישיבת חכמי לובלין (יח"ל). אבן הפינה של הישיבה הונחה בל"ג בעומר תרפ"ד (1924) בהשתתפות רבו, האדמו"ר מצ'ורטקוב, והאדמו"ר מגור.

מיד לאחר מכן יצא ר' יהודה מאיר לארצות הברית ולקנדה להתרים כסף עבור הקמת הישיבה. לאחר מסע זה יצא למסע נוסף, הפעם מסע רוחני, שתכליתו ללמוד את סדרי הלימוד בישיבות בפולין ובליטא, כדי לגבש תוכנית לימוד המתאימה לישיבה החדשה שתקום. לאחר שבע שנות התרמה ובנייה, התקיימה חנוכת הישיבה. בכ"ח-כ"ט בסיוון תר"צ, 25-24 ביוני 1930, בהשתתפות כ-20,000 יהודים מכל רחבי פולין ומחוצה לה. עם הקמת הישיבה עבר הרב שפירא ללובלין ונתמנה לרב העיר. את מקומו ברבנות פיוטרקוב, מילא בן דודו הרב משה חיים לאו.

פטירתו
בז' בחשוון תרצ"ד, 27 באוקטובר 1933, בעודו מנהל משא ומתן עם קהילת לודז' על מעברו לעירם תמורת כיסוי חובות הישיבה, נפטר רבי מאיר ממחלת הטיפוס והוא בן 46 בלבד. לרבי מאיר שפירא ולאשתו לא היו ילדים. הוא היה רגיל לומר שהדף היומי וישיבת חכמי לובלין הם שני הילדים שלו.

בית העלמין בו נקבר ר' מאיר חולל ונחרש על ידי הנאצים בסוף מלחמת העולם השנייה, אולם קברו של ר' מאיר לא נפגע ונשאר עומד על תילו. בספטמבר 1958 כ"ו באלול ה'תשי"ח הועלו עצמותיו על ידי אחיו לקבורה בהר המנוחות בירושלים.

ניגוניו
הרב מאיר שפירא היה גם מלחין ניגונים, חלקם מושרים גם כיום, בהם: בך בטחו, אם אמרתי, עוצו עצה. בתשס"ה יצא אלבום מניגוניו, בהפקת חיים בנט.
בתשפ"ד יצא עוד אלבום קטן מניגוניו בהפקת משפחה ודוני גרוס ואלי מרקוס  שר.

הנצחתו בארץ ישראל
בארץ ישראל נקראים על שמו שכונת "זיכרון מאיר" בבני ברק ורב השכונה, תלמידו הרב שמואל הלוי וואזנר, הקים בה את ישיבת חכמי לובלין על שם ישיבתו.
כמו כן הוחלט בעיריית ירושלים ביוני 2012 - סיוון ה'תשע"ב להנציח את שמו בבניית כיכר עם צמחייה ואילנות בשכונת גבעת משה בירושלים בפינת הרחובות רחוב אהלי יוסף ורחוב גבעת משה הוקם כיכר לזכרו הנושא את השם כיכר מהר"ם שפירא מלובלין.
כמו כן קיים רחוב ב-5 ערים בארץ, על שם מפעל חייו בשם רחוב הדף היומי או רחוב מעלות הדף היומי, רחוב זה הונצח בערים; ירושלים, תל אביב יפו, ביתר עלית, בני ברק, חיפה.
בנוסף הונצח שם ישיבתו ב3 ערים בארץ, בירושלים, פתח תקווה, ותל אביב, בשם 'רחוב חכמי לובלין' על שם ישיבתו. בשכונת בית ישראל בירושלים, בעבר היה שמו של הרחוב 'רחוב רבי מאיר שפירא מלובלין' אולם מאוחר יותר שונה שמו ל'רחוב חכמי לובלין'.
כמו כן הונצח רחוב על שמו בלבד, בערים; בני ברק, נתיבות, בשם "רחוב הרב שפירא".

דרכו הלימודית והחינוכית
דרך לימודו, הייתה בדרך הפלפול החריף שיטת 'גג על גג' ו'לשיטתו', 

הרב החשיב מאוד את לימוד סדר קודשים, דבר שהתבטא בתוכנית הלימודים בישיבת חכמי לובלין (רוב חידושיו בהלכה הם בנושא קדשים). בייחוד העריך את הרמב"ם. הרב התכתב עם החפץ חיים בדיונים על ספרו "ליקוטי הלכות". החשיב את לימוד הבקיאות כדבר יסודי, דבר שהביא בין היתר לייסוד הדף היומי.

הוא ייסד את ישיבתו במטרה שבוגרי הישיבה יכהנו במשרות רבנות. חינך את תלמידיו לסדר, ביטחון עצמי ורכישת ידיעות נרחבות בתלמוד ובהלכה.

יחסו לארץ ישראל
יחסו לארץ ישראל היה תמיד יחס של אהבה וכיסופים. בכל הזדמנות הבליט את חיבתו זו, ולא פעם אמר שאם יאריך ימים יעלה לארץ הקודש. שליח ארץ ישראל שהגיע לפולין נחקר על ידו ארוכות על המצב השורר בארץ. הפתגם השגור על פיו היה: 

בשנתו האחרונה תכנן במרץ את עלייתו לארץ ישראל, שהתחנה הראשונה בה הייתה תוכננה להיות צפת, ואף ביקש שיציירו לפניו את נופי הארץ. כהכנה למסע החל ללמוד את סדר זרעים וכן את ההלכות העוסקות במצוות התלויות בארץ יחד עם עשרה מטובי תלמידיו. בשנת תרצ"ד שינה ר' מאיר ממנהגו והתפלל בשמחת תורה בבית הכנסת של החוזה מלובלין. כששאלוהו לפשר מעשהו, השיב כי הוא נוהג לומר את תפילת ההלל של ליל חג הפסח בבית כנסת זה, ומאחר שהוא מתכנן בחג הפסח להיות בארץ, לכן בא לכאן בשמחת תורה. ר' מאיר נפטר כשבועיים לאחר שמחת תורה, ולא הספיק לממש את רצונו לעלות לארץ ישראל.

גם את ישיבתו חשק לבנות בארץ ישראל, ואף מסר הצהרה רבת משמעות לאחד ממקורביו:

כשהרב משה בלוי, ציר ארץ ישראל בוועידת אגודת ישראל בוורשה, הציע לר' מאיר לעבור עם ישיבתו לארץ ישראל, ענה ר' מאיר: .

ספריו
מרגניתא דרבי מאיר - פירוש על הש"ס.
הערות על הש"ס ורמב"ם
אמרי דעת - אוסף חידושיו על הלכה ואגדה. הספר אבד במלחמת העולם השנייה. לספר צורפה הסכמה מאת ר' מאיר אריק.

ראו גם
משפחת שור

לקריאה נוספת
 איסר פרנקל, רבי מאיר מלובלין, הוצאת ביתן הספר, תשי"ג
 בנימין מינץ, מאיר באהבה , בעריכת גרשום הרפנס
 אהרן סורסקי, מרביצי תורה מעולם החסידות, חלק ג, בני ברק, תשמ"ז, עמ' רכב-רצ.
 אהרן סורסקי (עורך), רבי מאיר שפירא - במשנה, באומר ובמעש, בני ברק תשכ"ד.
 דוד הלחמי, ישיבת חכמי לובלין ומחוללה הגאון מהר״ם שפירא זצ״ל - בני ברק תשנ"ה (1995)
 דוד אברהם מנדלבוים, האור המאיר: מסכת חייו ופעליו של רבי מאיר שפירא מלובלין, בני ברק תשס"ז
 דוד אברהם מנדלבוים, ישיבת חכמי לובלין: הישיבה ומייסדה מהר"ם שפירא
 דוד אברהם מנדלבוים, כוכבי אור, מכתבי תורה ומכתבי התעוררות מאת תלמידי ישיבת חכמי לובלין שנספו בשואה
 דוד אברהם מנדלבוים, אגרות ותולדות : רבנו מהר"ם שפירא מלובלין
 קונטרס זכרון מאיר בתוך מאסף תורני ישורון טו  
 'גנזך קידוש השם' - סרט 'אור מלובלין', ישיבת חכמי לובלין ומיסדה רבי מאיר שפירא

קישורים חיצוניים

 קובץ תורני "אור המאיר" לזכרו של רבי מאיר שפירא: תשד"מ, תשמ"ה, תש"ח חוברת א', תש"ח חוברת ג' 
 
 'רֵבּ הדף היומי' באתר "מים - מעייני הישועה"
 
 ד"ר הלל זיידמן, ישיבת חכמי לובלין, אתר "דעת"
 משה הרפז, רשמי מסע בפולין - ישיבת חכמי לובלין
 כתבות על מהר"ם שפירא באתר "פורטל הדף היומי"
 ז' בחשוון - יום השנה של הגרי"מ שפירא מלובלין זצ"ל, אשכול בפורום אוצר החכמה על ר' מאיר יהודה שפירא מלובלין
 רבי מאיר שפירא מלובלין - ז' חשון תרצ"ד, אשכול על הרב שפירא מלובלין בפורום "על הצדיקים ועל החסידים" שבקבוצת הפורומים "בית המדרש דקהלתינו" שבפורומי "אידישע וועלט"
 שיר שהלחין המהר"ם שפירא בביצוע אודי דוידי
 שלמה ארצי, האגדה לבית שפירא, ידיעות אחרונות, 19.12.2017
 שלמה ארצי בראיון משותף עם אביו יצחק ארצי, בערך בדקה 12על הקשר המשפחתי לרב: https://www.youtube.com/watch?v=mAFqJPcQrIQ
 הסרט "אור מלובלין" באתר "גנזך קידוש השם". 
 הסרט "Only with Joy" ("רק בשמחה") על חייו של רבי מאיר שפירא - באנגלית 
 הרב מנחם מנדל פומרנץ 'האור המאיר', סיפור חייו ומשנתו של רבי מאיר שפירא מלובלין

הערות שוליים

אישים שהועלו לקבורה בשנית בארץ ישראל
פוליטיקאים יהודים פולנים
רבנים חברי פרלמנטים
יהודים חברי הסיים הפולני
רבנים פולנים
לובלין: רבנים
רבנים חסידים
יהודים מבוקובינה
ראשי ישיבה פולנים
ראשי ישיבה חסידים במזרח אירופה
חסידי צ'ורטקוב
יהודה מאיר
משפחת שור
יהודים הקבורים בהר המנוחות
אישים שעל שמם שכונות בישראל
הדף היומי
רבני ישיבת חכמי לובלין
סאנוק: רבנים

פולנים שנולדו ב-1887
נפטרים ב-1933