פורט סעיד

פורט סעיד (בערבית: بورسعيد, תעתיק מדויק: בּוּרְסַעִיד) היא עיר נמל בצפון-מזרח מצרים ובירת המחוז הקרוי על שמה. העיר שוכנת על שפת הים התיכון בסמוך לתעלת סואץ כ-165 ק"מ צפון-מזרחית לבירה קהיר. יש לה עיר תאומה בצדה השני של תעלת סואץ בשם פורט פואד. לפורט סעיד מעמד של אזור סחר חופשי. לפי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2021 אוכלוסיית העיר מונה 780,515 בני אדם, והיא מדורגת כעיר החמישית בגודלה במצרים (אחרי קהיר, אלכסנדריה, גיזה ושוברא אל-ח'ימה).

היסטוריה
העיר הוקמה בעת חפירת תעלת סואץ. היא תוארה בשנת 1878 על ידי אליעזר גרייבסקי שביקר בה בשנת 1873: "היא בנויה בנאוה לפי חוקי ומשטרי בונים חדשים".

עד שנות ה-60 של המאה ה-20 הייתה עיר זו הגדולה והמבטיחה מבין שלוש ערי התעלה. במהלך מלחמת העולם הראשונה, צבא האימפריה העות'מאנית פלש לעיר בניסיון להשתלט על התעלה, אך נהדף בידי הבריטים ששלטו במצרים. 

בעיר היו מתדלקים את האוניות שהגיעו מאירופה ומציידים אותן במים ובמזון וכמו כן, נבנתה בה מספנה גדולה והוקמו בה מפעלים לעיבוד כותנה, מזון ומוצרים שהגיעו מאסיה כגון: אורז וטבק כך שהתפתח בה בסיס כלכלי יציב עד מלחמת ששת הימים (1967). 

במבצע מוסקטר, שנערך בנובמבר 1956, השתלטו על העיר כוחות של בריטניה וצרפת. ישראל ניצלה השתלטות זו למבצע תושייה, להעלאת יהודי פורט סעיד ופורט פואד לישראל. לנוכח התנגדות בינלאומית נסוגו הכוחות הבריטים-צרפתים מפורט סעיד בדצמבר 1956. 

בעקבות מלחמת ששת הימים ומלחמת ההתשה שבאה אחריה (1970-1968) נהרסה העיר כמעט לחלוטין ונעזבה. לאחר מלחמת יום הכיפורים (1973) ופתיחתה המחודשת של תעלת סואץ (1975) חזרה העיר לתפקודיה הקודמים והתפתחותה נמשכת, אם כי בקצב נמוך יחסית ובפיגור ביחס ליתר ערי מצרים בבחינת הפיתוח הכלכלי-חברתי.

זירת קרבות בין ישראל למצרים
פורט סעיד שימשה זירה לקרבות אחדים בין ישראל למצרים:
 בלילה הראשון של מלחמת ששת הימים ערכה שייטת 13 של חיל הים הישראלי את פעולת פורט סעיד, שבמהלכה חדרו שני זוגות צוללים לנמל פורט סעיד אך לא מצאו מטרות צבאיות וחזרו כלעומת שבאו.
 ב-21 באוקטובר 1967 ירו ספינות טילים מצריות שעגנו בנמל פורט סעיד טילים שגרמו לטיבוע המשחתת אילת.
 ב-31 במאי 1970 ערך חיל האוויר הישראלי את המבצע לניתוק פורט סעיד, שנמשך שלושה ימים ונועד לניתוק יבשתי של פורט סעיד והפצצה כבדה של מתקנים צבאיים שונים בסביבתה. הפעולה בוצעה כתגמול לפשיטה מצרית שבה נהרגו 18 חיילי צה"ל. הפצצות חיל האוויר היו אינטנסיביות והביאו להרס שיטתי של מתקני הצבא והתשתית המצרית בגזרה הצפונית והמרכזית של תעלת סואץ. בסך הכל הטילו מטוסי חיל האוויר כ-4,000 פצצות. העיר פורט סעיד, שמנתה אז כ-25,000 תושבים, ומחנות צבאיים בגזרת התעלה הצפונית והמרכזית נותקו למעבר יבשתי ונותקה אספקת המים אליהם. במהלך המבצע ולאחריו נעשה מאמץ מצרי לספק מים לעיר באמצעות סירות ובאמצעות הובלת כדי מים שנשאו חיילים ואזרחים בהליכה רגלית, בעיקר בשעות הלילה.
 קרב פורט סעיד הוא הקרב הימי הראשון בין חיל הים הישראלי לחיל הים המצרי במלחמת יום הכיפורים. הקרב נערך בלילה שבין 6 ל-7 באוקטובר בין ספינות טילים ישראליות לספינות טילים מצריות בקרבת נמל פורט סעיד. השתתפו בו גם ספינת מטולי רקטות מצריות ומטוסי F-4 פנטום וסקייהוק של חיל האוויר הישראלי. בקרב הוטבע סטי"ל מצרי מדגם אוסה.
 בהמשך מלחמת יום הכיפורים, בלילה שבין 16 ל-17 באוקטובר 1973, ערך חיל הים הישראלי את מבצע ליידי, שבו פשטו לחמי שייטת 13 על נמל פורט סעיד. בפעולה הוטבעו ארבעה כלי שיט מצרים. שני לוחמים של שייטת 13 הוכרזו כחללים שמקום קבורתם לא נודע.

יהודי פורט סעיד 
הקהילה היהודית בפורט סעיד החלה סמוך לתחילת עבודות כריית תעלת סואץ בשנות ה-60 של המאה ה-19. עם פתיחתה והקמת הנמל ב-1869 החלו להגיע סוחרים ובעלי מקצוע חלקם מאירופה וחלקם מעדן הבריטית. בשלב מאוחר יותר הגיעו גם יהודים נתיני האימפריה העות'מאנית, בעיקר מטורקיה וארץ ישראל. בימי פריחתה הגיע מספרם ליותר מאלף נפש והיו בה בית ספר, שני בתי כנסת ורב ששימש גם כמוהל ושוחט. הבולט שביהודיה היה סיימון ארצט (Simon_Arzt) שהקים בה בית כל בו גדול אותו ניהל בשנות ה-30 של המאה ה-20 גדליה ניימן (אביהם של יובל נאמן ורות בן-ישראל). אחרי הקמת מדינת ישראל נותרו בה כ-300 יהודים וכולם עזבוה בעקבות מבצע סיני. היהודים ממוצא עדני שהיו בעלי נתינות בריטית פונו על ידי הבריטים והתיישבו רובם באנגליה. בעלי נתינויות אחרות פונו על ידי הצרפתים ו-68 הועלו על ידי חיל הים הישראלי במבצע תושייה.

ערים תאומות 
הערים התאומות של פורט סעיד הן:

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

מצרים: ערי נמל
מצרים: ערים
מצרים: ערי חוף
ערים שבהן מספנות
תעלת סואץ
מחוזות מצרים: ערי בירה
יישובים שהוקמו ב-1859