פפיטה האזרחי

פפיטה האזרחי (30 במאי 1921 – 24 במאי 1963) הייתה פילוסופית ישראלית, חוקרת, מרצה ומורה.

ביוגרפיה

נולדה בצ'רנוביץ, בוקובינה, רומניה במאי 1921 לשרה ומתתיהו פרלצויג. עלתה כנערה לארץ ישראל עם משפחתה בשנת 1934. השלימה לימודיה באוניברסיטה העברית בירושלים וקיבלה תואר מוסמך בשנת 1945. במהלך לימודיה נישאה לסופר יהודה האזרחי. לאחר מכן למדה באוניברסיטה של לונדון.

הייתה מרצה לפילוסופיה באוניברסיטת קיימברידג' ומשנת 1954 הייתה מורה לפילוסופיה באוניברסיטה העברית, האשה היחידה שכיהנה בשנת 1960 כמרצה לפילוסופיה באוניברסיטה העברית. בסוף שנת 1954 מסרה בקול ישראל סדרת הרצאות תחת הכותרת: "על היפה".

חידושיה העיקריים של פפיטה האזרחי בפילוסופיה היו בתחום תורת האסתטיקה ובתחום תורת המוסר. ספריה נדפסו בעברית ובאנגלית, והקנו לה שם של חוקרת ומרצה מיוחדת במינה במוסדות אקדמיים בחו"ל. במקביל לעיסוקה המדעי, עסקה באמנות ובייחוד בציור ופיסול פיגורטיבי.

התאבדה בירושלים בשנת 1963, בגיל 41 ונקברה בהר המנוחות. על אישיותה של פפיטה האזרחי ועל עבודתה נכתבו מספר מאמרים לאחר מותה. בחייה היא הוציאה שני ספרים באנגלית. לאחר מותה, בעלה ותלמידיה הוציאו על סמך סיכומי הרצאות שלה מספר ספרים.

אוסף על שמה שמור בספרייה הלאומית.

בשנת 2019 מצא אחיינו של יהודה, ד״ר אילן אזרחי, כ-1000 מכתבים ששלחו פפיטה ויהודה אחת לשני לאורך 24 שנותם כבני זוג. בינואר 2022 הוציא אזרחי ספר בהשראת המכתבים המספר אודות הביוגרפיה הזוגית של השניים.

קריירה אקדמית כאישה 
פפיטה האזרחי שלטה בתשע שפות, ובזכות יכולותיה האינטלקטואליות הגבוהות צברה הישגים אקדמיים רבים. למרות זאת, דרכה האקדמית כאישה הייתה רצופת קשיים ופורצת דרך כאחד. האזרחי הייתה חסרת פשרות בנוגע לקריירה שלה, והתקבלה ללימודי דוקטורט באוניברסיטת לונדון. היא עברה ללונדון יחד עם בן זוגה, יהודה האזרחי, שנאלץ לעשות ויתורים על התקדמותו המקצועית על מנת להצטרף אליה. כאשר סיימה את הדוקטורט ב-1950, החלה לעבוד באוניברסיטת קיימברידג'. בזמן שהותה באנגליה, נאבקה האזרחי לקבל משרה באוניברסיטה העברית, על מנת שתוכל לחזור לארץ ולהבטיח את המשך הקריירה האקדמית שלה. לבסוף, בשנת 1952, הוצעה לה משרת מרצה מן החוץ. בעקבות כך האזרחי חזרה לארץ ונהייתה למרצה הראשונה לפילוסופיה באוניברסיטה העברית. האזרחי לא השתלבה היטב בפוליטיקה של האוניברסיטה, ונתפסה בעיני רבים מחברי הסגל כמתבדלת. בנוסף, עבודותיה לא תאמו את הקו האידאולוגי אשר אפיין את פעילות האוניברסיטה באותו הזמן. הביקורת על עבודותיה התמקדה בכך שהן לא מחוברות מספיק ליהדות. בשל סיבות אלו, היה על האזרחי לצאת למאבק נוסף על מנת לקבל קביעות באוניברסיטה. ב-1963 החל תהליך לקראת מינויה של האזרחי לדרגת פרופסור חבר. ועדת המינויים, שהייתה מורכבת כולה מגברים, פסלה את בקשתה. בעקבות כך מצבה הנפשי והפיזי של האזרחי התדרדר עד למותה בשנת 1963. היא נמצאה בחדרה וסביבה פזורות חבילות ריקות של כדורי שינה.

מספריה
על היש המושלם, עיונים באפלטון ובקודמיו, אקדמון, פרסומי הפקולטה למדעי-הרוח, האוניברסיטה העברית, ירושלים, תשכ"ד.           .
הפעילות המתבוננת: עיונים באסתטיקה, מאגנס, האוניברסיטה העברית, ירושלים, תשכ"ה. 
מחיר המוסריות, מאגנס, האוניברסיטה העברית, ירושלים, תשל"ו.
על הספקנות, מאגנס, האוניברסיטה העברית, ירושלים, תשכ"ו.

לקריאה נוספת
 אילן אזרחי, כאב תהומי ועונג עילאי: פפיטה ויהודה האזרחי, הוצאת כרמל, 2022.

קישורים חיצוניים

 

 Ezrahi Pepita (maiden name Perlzweig), תיק בקשתה להתאזרחות בפלשתינה (ארץ ישראל) באתר ארכיון המדינה, 1944 - 1945

 
 
 
 ;

הערות שוליים

סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: פילוסופיה
נשות העלייה החמישית
אנשי העלייה החמישית
בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
בוגרות אוניברסיטת לונדון
בוגרי אוניברסיטת לונדון
ישראליות ילידות רומניה
ישראלים ילידי רומניה
יהודים הקבורים בהר המנוחות
פילוסופיות ישראליות
ישראליות שנולדו ב-1921
ישראלים שנולדו ב-1921
ישראליות שנפטרו ב-1963
ישראלים שנפטרו ב-1963
מתאבדים: פילוסופים