אביה (מלך יהודה)

אֲבִיָּה (אֲבִיָּם) הוא דמות מקראית, מלך על ממלכת יהודה בשנים 911 לפנה"ס עד 908 לפנה"ס. בנם של רחבעם מלך יהודה ומעכה.

תפיסת השלטון 
כאשר מת רחבעם מלך יהודה ב-911 לפנה"ס, אביה בנו תפס את מקומו, למרות שלא היה בכור הבנים. הוא נבחר בשל היותו בכור בניה של מעכה, שהייתה האשה האהובה על רחבעם:

מלכותו ומלחמתו 
אביה הפיח רוח תנופה חדשה במלחמת האחים הממושכת בין יהודה לממלכת ישראל, ויזם את חידוש המלחמה נגד ירבעם בן נבט:
. במלחמה זו הצליח אביה לכבוש לא רק את שארית שטחו של בנימין, שהשתייך מבחינה מדינית ליהודה, אלא גם חלק ניכר מדרום אפרים: בית אל (ביתילו), יְשָנָה (בורג' אל איסאנה), עפרון (טייבה) והגיע עד הר צמרים אשר בהר אפרים. (החוקר יהודה אליצור מזהה את הר צמרים כראס א-טחונה שמצפון לאל-בירה).

מותו 
אביה מלך שלוש שנים  ומת ב-908 לפנה"ס. בנו אסא מלך תחתיו.

במקרא 
אביה בן רחבעם מוזכר בספר מלכים א (פרק ט"ו, פסוקים א'-ח') ובספר דברי הימים ב (פרק י"ג). בעוד שספר מלכים סוקר בקצרה בלבד את תקופת מלכותו, בדברי הימים מוזכרת הלחימה נגד ירבעם בן נבט, והניצחון בה.

בחז"ל 
על פי ספר מלכים וחז"ל, אביה היה דמות שלילית, השטופה בעבודה זרה (בניגוד לבנו, אסא). לאחריותו נזקף רצח הנביא אחיה השילוני. כמו כן נמתחה ביקורת על אביה על כי חירף ברבים את ירבעם בן נבט בעת שנלחם עמו. מותו של אביה לאחר תקופת מלוכה קצרה נחשב כעונש על חטאיו.

ראו גם 
 מלחמת אביה וירבעם

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

מלכי יהודה
יהודי המאה העשירית לפנה"ס