ארנולד שוורצנגר

ארנולד אלואיס שְׁוָורְצֶנֶגר (בגרמנית: Arnold Alois Schwarzenegger, ; נולד ב-30 ביולי 1947) הוא שחקן, מפיק, במאי, איש עסקים, נדבן, מפתח גוף מקצועי בהווה ופוליטיקאי אמריקאי-אוסטרי לשעבר. הוא כיהן כמושל ה-38 של מדינת קליפורניה, וחזר לקריירה הקולנועית לאחר סיום תפקידו כמושל בינואר 2011.

ב-7 באוקטובר 2003 נבחר למושל קליפורניה בבחירות Recall בהן הוחלט גם להדיח את המושל הקודם גריי דייוויס. ב-7 בנובמבר 2006 נבחר בשנית, הפעם לכהונה מלאה בת ארבע שנים.

שוורצנגר זכה לתשומת לב רבה כמפתח גוף מוצלח במיוחד בשל תאריו: ארבעה תוארי מר יוניברס ושבעה תוארי מר אולימפיה, ונודע בכינויו "האלון האוסטרי". לאחר מכן, נודע כשחקן סרטי פעולה מצליח. עם סרטיו נמנים: סרטי "קונאן הברברי" (1982, 1984), סרטי "שליחות קטלנית" (1984, 1991, 2003, 2015 ו-2019), "קומנדו" (1985), "הטורף" ו"הנרדף" (שניהם בשנת 1987), "תאומים" (1988), "זיכרון גורלי" (1990), "אחרון גיבורי הפעולה" (1993), "שקרים אמיתיים" (1994) ו"אירייזר" (1996).

ביוגרפיה
שוורצנגר נולד בכפר תאל, הסמוך לגראץ שבאוסטריה, למשפחה קתולית אדוקה. הוריו הם גוסטב שוורצנגר (1907–1972) ואורליה יאדרני (1922–1998). אביו הצטרף מיוזמתו למפלגה הנאצית. ב-1965 שוורצנגר שירת בצבא אוסטריה כדי להשלים את שנת החובה המוטלת במולדתו על כל אזרח מעל גיל 18. במהלך הטירונות, הוא ערק מהבסיס כדי להשתתף בתחרות מר אירופה ג'וניור, בה הוא זכה. לאחר מכן, נענש וישב במשך שבוע בכלא צבאי.

ב-1966 טס בפעם הראשונה לתחרות מר יוניברס בלונדון, בה הגיע למקום שני. לאחר ששהה זמן קצר באנגליה ובגרמניה, ומבלי שהאנגלית שגורה בפיו, עבר שוורצנגר לארצות הברית בשנת 1968, והחל להתאמן במכון "Gold's Gym" שבלוס אנג'לס, קליפורניה. קיבל אזרחות אמריקאית 15 שנים לאחר מכן בשנת 1983, אך הצליח לשמור גם על אזרחותו האוסטרית. בשנת 1971 נהרג אחיו של שוורצנגר, מיינהארד, בתאונת דרכים וכשנה לאחר מכן, אביו נפטר.

נישא למריה שרייבר ב-26 באפריל 1986 במסצ'וסטס ולזוג ארבעה ילדים. לאחר 25 שנות נישואים במאי 2011 הודיעו השניים על פרידה. כעבור מספר ימים נודע כי הפרידה התרחשה על רקע רומן וילד מחוץ לנישואים שנולד מקשר שניהל שוורצנגר עם עוזרת הבית.

בתו קתרין נישאה ביוני 2019 לשחקן כריס פראט.

פיתוח גוף
שוורצנגר השיג תהילה לראשונה כמפתח גוף. גופו המפותח והמעוצב זיכה אותו בכינוי "האלון האוסטרי" ובתארים רבים: מר אירופה הצעיר, מר יוניברס של ה-NABBA (ארבע זכיות) ומר אולימפיה (שבע זכיות, מתוכן שש ברציפות). ב-1971 זכה שוורצנגר בתחרות מר אולימפיה כשהיה המתחרה היחידי. שלושת המתחרים הנוספים: רוי קלנדר, פרנקו קולומבו וסרג'יו אוליבה נפסלו על ידי ג'ו ויטר שכן הם התחרו בתחרות מר יוניברס. שבע זכיותיו במר אולימפיה קבעו שיא זכיות עד לאותו זמן (שנת 1980), מה שקיבע את מעמדו כאגדה בספורט. שיא זה נשבר בשנת 1991 כאשר לי הני זכה בפעם השמינית ברציפות בשנת 1991. שוורצנגר נחשב לאחת מהדמויות המשפיעות ביותר בעולם פיתוח הגוף, שמורשתו מצוינת בתחרות שנתית על שמו, תחרות ה"ארנולד קלאסיק".

שוורצנגר הודה בשימוש בסטרואידים משפרי ביצועים, וכתב בביוגרפיה שפרסם בשנת 1977 ש"(הסטרואידים) עזרו לי לשמור על גודל שרירי בזמן הדיאטה הקפדנית שלפני תחרויות. לא השתמשתי בהם למטרת בניית שריר אלא בשביל לשמור על מצב השריר הקיים כמו שהוא". למרות זאת, מספר מפתחי גוף אחרים שהשתמשו באותם חומרים כמו שוורצנגר בשנות השבעים קבעו שמדובר ביותר משמירה על מצב השריר הקיים. בשנת 1999, שוורצנגר תבע רופא גרמני שחזה לו מוות מוקדם על בסיס הקשר בין השימוש בסטרואידים לבעיות לב שסבל מהם, כיוון שהרופא קבע תחזית זו מבלי לבדוק אותו באופן אישי. במשפט זכה שוורצנגר ב-12,000 דולרים אמריקאיים. אותה שנה, תבע שוורצנגר את הצהובון האמריקאי "גלוב" שפרסם תחזיות דומות על בריאותו העתידית. עד לשנת 1996, שנה לפני ניתוח לב פתוח להחלפת מסתם אב-העורקים שלו (הוא נולד עם מסתם אב-עורקים בעל שני צניפים במקום שלושה), הגן שוורצנגר על החלטתו להשתמש בסטרואידים בזמן אימוניו. לפי דוברו, לא השתמש שוורצנגר בסטרואידים מאז 1990 - השנה בה הם הפכו ללא חוקיים. בסלנג של מפתחי גוף, מכונים סטרואידים לעיתים בכינוי "ארנולדים".

שוורצנגר נותר אישיות בולטת בעולם פיתוח הגוף שנים רבות לאחר פרישתו, בחלקו בגלל בעלותו על מכוני כושר ומגזינים העוסקים בפיתוח גוף. הוא לקח חלק בתחרויות ומופעים רבים בספורט. במשך שנים רבות הוא כתב טור חודשי עבור המגזינים "Flex" ו"Muscle & Fitness". זמן קצר לאחר שנבחר למושל, הוא מונה לעורך של שני המגזינים, בתפקיד סמלי רובו ככולו. שני המגזינים הסכימו לתרום 250,000 דולר בשנה לתוכניות הלאומיות בנושא הכושר הגופני של המושל.

התפקיד הפוליטי הראשון של שוורצנגר היה במועצה הנשיאותית לכושר גופני ולספורט, שבה היה חבר בשנים 1990 עד 1993. הוא מונה על ידי ג'ורג' הרברט ווקר בוש שכינה אותו "קונאן הרפובליקני".

בשנת 1989 ייסד יחד עם ג'ים לורימר את תחרות פיתוח הגוף היוקרתית ארנולד קלאסיק.

משחק 

במקביל להגעתו לפסגת עולם פיתוח הגוף, פיתח גם קריירה מקצועית כשחקן. הופעתו השרירית המיוחדת השיגה לו מספר תפקידים הבנויים למידותיו. הופעת הבכורה שלו הייתה בתור הרקולס בסרט דל תקציב "הרקולס בניו יורק" (1970), אך מבטאו היה כבד כל כך עד שהיו צריכים לדבב את קולו. הוא הופיע בסרט "שלום לנצח" (1973), וזכה בפרס גלובוס הזהב על משחקו בסרט "מועדון השרירים" בשנת 1976.

הסרטים שהביאו אותו לראשונה לפרסום נרחב היה סרט פעולה/פנטזיה "קונאן הברברי" (1982), והצלחה דומה נרשמה גם לסרט ההמשך "קונאן המשמיד" (1984). באותה שנה גם יצא הסרט הראשון בסדרת מדע בדיוני "שליחות קטלנית" שקיבעה את מעמדו ככוכב קולנוע. יכולות המשחק של שוורצנגר בסרטים אלו, שלא הפגין מגוון רב של רגשות בלשון המעטה, היו הבסיס והרקע לבדיחות רבות; כמו גם העובדה שנשאר לו מבטא אוסטרי כבד בדיבורו גם כאשר התפקיד אינו דורש זאת. אך נראה שאין זה משנה למעריציו או לרוב הקהל הרחב לפי הצלחתו והאהדה שלה הוא זוכה. הוא גם ידוע בחוש ההומור העצמי שהוא מביא לסרטיו.

שוורצנגר המשיך לשחק בסרטי פעולה מצליחים בשנים שלאחר מכן: "קומנדו" (1985), "עסקה ללא רחמים" (1986), "הנרדף" (1987), ו"מפגש לוהט" (1988) עם השחקן ג'יימס בלושי. ב"הטורף" (1987) שוורצנגר שיחק יחדיו עם ג'סי וונטורה, מתאבק ושחקן שעתיד להיות מושל מדינת מינסוטה, ועם סוני לנדהם שיתמודד על משרת מושל קנטקי. הסרט "תאומים" (1988) עם דני דה-ויטו היה הקומדיה הראשונה שעשה ואף היה להיט בקופות. בשנת 1990 כיכב בסרט המדע בדיוני "זיכרון גורלי" (1990) היה בזמנו הסרט הכי יקר מעולם, שכרו של שוורצנגר היה 10 מיליון דולר ו-15 אחוז מרווחי הסרט (שבסופו של דבר הניבו לו עוד 18 מיליון דולר); באותה שנה יצא לאקרנים גם הסרט הדרמה-קומי המצליח "שוטר בגן ילדים".

שיא הצלחתו בקריירת המשחק היה בסרט "שליחות קטלנית 2: יום הדין" (1991) שהפך לשובר קופות ואף זכה לארבעה פרסי אוסקר. לסרטו הבא, קומדיית האקשן "אחרון גיבורי הפעולה" (1993) היה ביש המזל לצאת בו זמנית עם "פארק היורה" והכנסות הסרט היו נמוכות בהתאם וקיבל ביקורות מעורבות, למרות זאת הפך לסרט פולחן אחרי יציאתו ושוורצנגר עדיין היה להיט בקופות עם סרט פעולה של ג'יימס קמרון "שקרים אמיתיים" (1994) לצדה של ג'יימי לי קרטיס, וגם הצליח עם הסרט "אירייזר" (1996). באותה שנה הוא כיכב בסרט קומדיה "מתנה בלתי אפשרית" (1996) שלא זכה לתוצאות מרשימות וב-1997 שחק את הנבל הראשי בסרט גיבורי-על "באטמן ורובין" שנחשב לכישלון חרוץ שאף פגע במוניטין של שוורצנגר והשפיע על סרטיו הבאים. ב-1999 כיכב בסרט האימה "סוף העולם" (1999) - הראשון מבין שלושה סרטים כושלים ברצף של שוורצנגר שאפילו לא כיסו את תקציב הפקתם (השניים האחרים הם "היום השישי" (2000) ו"פגיעה היקפית" (2002). 

סרטו האחרון לפני בחירתו למושל היה "שליחות קטלנית 3" (2003), הסרט לא הצליח כמו קודמיו אבל הצליח בגדול בקופות והחזיר את הפופולריות שלו (שוורצנגר גם קיבל מחמאות על הגוף השרירי והמחוטב שהפגין בגיל 56). 

ב-2010 שב לקולנוע בתור אורח בסרטו של סילבסטר סטאלון "בלתי נשכחים". ב-2011 הודיע שוורצנגר רשמית לאחר סיום תפקידו כמושל שהוא חוזר לתעשיית הקולנוע. בשנת 2012 כבר חתם על הופעה נוספת בסרט "בלתי נשכחים 2"; ובשנת 2013 כיכב בסרט הפעולה "עומד אחרון" בבימויו של הבמאי הקוריאני קים ג'י וון (ראיתי את השטן), ושיחק באותה שנה במותחן "תוכנית בריחה" לצדו של סילבסטר סטאלון. 

בשנת 2014 כיכב בסרט הפשע "חבלה" ושב פעם נוספת לשחק בסרט "בלתי נשכחים 3". 

בשנת 2015 שב לגלם את דמותו של המחסל בסרט "שליחות קטלנית: ג'נסיס" בבימויו של אלן טיילור; זהו הסרט החמישי בסדרת "שליחות קטלנית". 

בשנת 2022 לוהק שוורצנגר להוביל סדרת ריגול "Utap" בדמותו של לוק ברונר; הסדרה תשודר במהלך 2023 בשירותי הסטרימינג של נטפליקס.

פילמוגרפיה נבחרת

פוליטיקה

השתייכות פוליטית
שוורצנגר חבר במפלגה הרפובליקנית, ומהווה עוף חריג ומיעוט פוליטי בקהילייה ההוליוודית שרובה הגדול תומך דווקא במפלגה הדמוקרטית. הוא מתאר את עצמו כשמרן בנושאים כלכליים וליברל בנושאים חברתיים. כך למשל, הוא תומך בנישואים חד-מיניים ושיבח את פסק דין אוברגפל נגד הודג'ס, וכן בעד מאבק בהתחממות העולמית. שוורצנגר היה תומך נלהב של הנשיא הרפובליקני רונלד רייגן, שהגיע לנשיאות לאחר שהיה שחקן קולנוע בהוליווד ומושל קליפורניה, ותמך בג'ורג' הרברט ווקר בוש ב-1988. אף על פי כן, הוא ביקר את חבריו הרפובליקנים במשך משפט ההדחה של הנשיא ביל קלינטון ב-1998. שוורצנגר גם הופיע בקמפיין של ג'ורג' ווקר בוש באוהיו בימים האחרונים של הבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2004.

שוורצנגר מספר שהוא הגיע לארצות הברית חודשיים לפני הבחירות לנשיאות בשנת 1968, ויצא לו לראות תעמולה פוליטית של ריצ'רד ניקסון ויוברט האמפרי. דבריו של האמפרי נשמעו לו כמו הסוציאליזם האוסטרי שממנו ברח. לעומת זאת, ניקסון דיבר על יוזמה חופשית, צמצום ההתערבות הממשלתית, הורדת מיסים וצבא חזק. כששאל חבר שלו מאיזה מפלגה ניקסון, והוא ענה שהוא רפובליקני, שוורצנגר החליט שהוא רפובליקני.

בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 הביע שוורצנגר תמיכה במועמדותו של מושל אוהיו ג'ון קייסיק. לאחר שזה פרש, סירב לתמוך בדונלד טראמפ ולא הצביע לו.

יחסו לישראל
שוורצנגר ידוע באהדתו למדינת ישראל. ב-23 ביולי 2006, במהלך מלחמת לבנון השנייה השתתף שוורצנגר בהפגנה פרו-ישראלית בקליפורניה כנגד ארגון חזבאללה. הפגנות דומות ערך בעקבות מבצע עופרת יצוקה והמשט לעזה ביוני 2010. בנוסף שוורצנגר מספר על עברו של אביו כחייל נאצי ועל הנזק שנגרם, לצורך מלחמה באנטישמיות.

מושל קליפורניה
שוורצנגר הכריז על מועמדותו לתפקיד מושל קליפורניה במערכת בחירות recall שנערכה ב-2003 ובה, יחד עם ההצבעה על הדחתו של המושל המכהן גריי דייוויס נערכה הצבעה על זהות מחליפו אם הוא יודח. דייוויס הודח ברוב של 55.4%, ועבור שוורצנגר הצביעו 48.6% מהמצביעים (כשלמועמד שלאחריו, קרוז בוסטמנטה הדמוקרטי הצביעו 31.5%), והוא הפך בכך למושל קליפורניה.

בין פעולותיו הראשונות של שוורצנגר היה ביטול ההעלאה האוטומטית של דמי הרישוי השנתיים למכוניות (אחד הגורמים לחוסר הפופולריות של קודמו דייוויס). הוא הסתכסך עם מספר איגודים מקצועיים של עובדי מדינה, וארבע הצעות שהעלה במשאל עם נדחו ב-2005. לאחר מכן הצליח בשיתוף פעולה עם נציגי המפלגה הדמוקרטית ואף מינה את סוזן קנדי, דמוקרטית, כראש הסגל שלו.

עוד ב-2005 עמד שוורצנגר במרכז סערה, כאשר סירב להשתמש בסמכותו כמושל ולחון את סטנלי ויליאמס, מנהיג כנופיה שחזר למוטב, מעונש מוות. גם בעיר שבקרבתה נולד, גראץ שבאוסטריה, התעוררה מחאה נגדו, ופרנסי העיר נדרשו להסיר את שמו מאצטדיון הכדורגל של העיר, שנקרא על שמו כשנפתח ב-1997. בתגובה פרסם שוורצנגר הודעה שכדי לחסוך את ההתלבטות מפרנסי העיר, הוא מבקש מיוזמתו להסיר את שמו מהאצטדיון - וכך היה.

בבחירות שנערכו ב-2006, ניצח שוורצנגר עם רוב של 56%. בנובמבר 2009 הודיע שוורצנגר כי בכוונתו לפרוש מהפוליטיקה בסוף כהונתו כמושל.

בינואר 2011 הוא סיים את תפקידו כמושל, ובמקומו הושבע ג'רי בראון הדמוקרטי, שנבחר בנובמבר 2010.

בעקבות בחירתו כמושל קליפורניה, זכה לכינוי "הגוברנייטור", הלחם של המילה האנגלית למושל (Governor) ושם דמותו בסרטי "שליחות קטלנית" – "המחסל" (Terminator).

לאחר הקריירה הפוליטית 
בספטמבר 2015 נבחר להחליף את דונלד טראמפ כמנחה התוכנית "המתמחה", אך פרש מהנחייתה במרץ 2017.

פעילות סביבתית
בשנת 2016 השתתף שוורצנגר בתשדיר הקורא לצמצום בצריכת הבשר כאמצעי להפחתת פליטת גזי חממה ולהתמודדות עם ההתחממות העולמית. בשנת 2018 שוורצנגר השתתף בהפקת הסרט "כוח טבעי", העוסק ביתרונות של תזונה מהצומח לספורטאים, לצד ספורטאים טבעונים בולטים. ב-2019 הצהיר כי התזונה שלו כיום היא "99% טבעונית".

פרסים והוקרה

 "פרס האומץ" על מאבקו בפשעי השנאה מטעם מוזיאון השואה בלוס אנג'לס (2023)

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

וושינגטון די. סי.: אישים
מושלי קליפורניה
שחקני קולנוע וטלוויזיה אוסטרים
שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
מפתחי גוף
שיאני גינס אמריקאים
נדבנים אמריקאים
משפחת קנדי
אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
מהגרים מאוסטריה לארצות הברית
חברי המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת דרום קליפורניה
זוכי פרס לוריוס: ספורט למטרה טובה
זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: כוכב השנה
מפיקי קולנוע אוסטרים
מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
אמריקאים שנולדו ב-1947