עמרי ניצן

עמרי ניצן (1950 – 24 ביולי 2021) היה במאי תיאטרון ישראלי, מנהלו האמנותי של התיאטרון הקאמרי בשנים 1993–2019.

ביוגרפיה
ניצן נולד בתל אביב, בן לסופר שלמה ניצן. התגורר בילדותו בבית מגורי העיתונאים, בניין מגורים בשכונת יד אליהו בתל אביב שבו התגוררו כמה עיתונאים בולטים, ובהם יוסף לפיד, יגאל לב, לוי יצחק הירושלמי, שבתי דון-יחייא, דוד לאזר וברוך אדלר. למד בבית ספר יסודי א.ד. גורדון - בית חינוך לילדי עובדים. בכיתה ה' ביים את ההצגה "אמיל והבלשים".
הוא בוגר בית הספר "תיכון חדש", ולמד במגמה לבימוי בדרמה סנטר בלונדון. שירת בצה"ל בלהקת פיקוד מרכז בה היו חברים גם שלמה בראבא, רנן שור ושם-טוב לוי.

שימש משך שנים רבות כבמאי הבית של החשובים בתיאטראות ישראל. בין 1975–1979 כיהן כבמאי הבית של תיאטרון הבימה, לאחר מכן כיהן כשנה כבמאי הבית של התיאטרון הקאמרי וב-1980 מונה למנהל האמנותי בתיאטרון חיפה. בשנים 1985–1990 כיהן כמנהל האמנותי של תיאטרון הבימה, ובשנים 1991–1993 כיהן כמנהל האמנותי של פסטיבל ישראל בירושלים. מאז 1993 ועד 2019 כיהן כמנהל האמנותי של התיאטרון הקאמרי וכבמאי בית של התיאטרון.

בין המחזות שביים היו רבים ממחזותיו של שייקספיר ("חלום ליל קיץ" ו"הלילה השנים עשר" בתיאטרון הבימה, "נשות וינדזור העליזות", "ריצ'רד השלישי", "הסוחר מוונציה", "קומדיה של טעויות", "מקבת'", "כטוב בעיניכם" ו"המלט" בתיאטרון הקאמרי, "מהומה רבה על לא דבר" בתיאטרון חיפה ו"כטוב בעיניכם" בתיאטרון באר שבע), רבים ממחזותיו של ברכט, ("החתונה" ב-1980, "עלייתה ונפילתה של העיר מהגוני" ב-1980, "אמא קוראז'" ב-2002 בתיאטרון הקאמרי, "מעגל הגיר הקווקזי" ב-1987 בתיאטרון הבימה, "מפיסטו" ב-2016 בתיאטרון הקאמרי ו"הנפש הטובה מסצ'ואן" בתיאטרון הלאומי של מינכן ב-1989), וכן מספר אופרות ("שיקוי האהבה", "האיטלקייה באלג'יר", ו"אותלו" של ורדי - באופרה הישראלית, וכן את האופרה "נבוקו" בבית האופרה של טוקיו).

כמו כן ביים, בין היתר, את "מותו של סוכן", "משרתם של שני אדונים" בתיאטרון הבימה ואת "ביקור הגברת הזקנה", "אויב העם" ו"דמוקרטיה" בתיאטרון הקאמרי ובשנת 2008 ביים את "היה או לא היה" ואת "אמדאוס". בשנת 2010 ביים בקאמרי את המחזה "גטו", שהועלה בעבר בתיאטרון חיפה. ב-2011 ביים בקאמרי את המחזמר "קברט". ב-2015 ביים את המחזה "יהודים רעים" וב-2018 ביים את "הילד חולם" מאת חנוך לוין, בהפקה משותפת לקאמרי ולתיאטרון הבימה. ב-2019 ביים את "הריון" מאת עדנה מזי"א בתיאטרון הקאמרי.

ב- 22 ביולי 2021 פרסם את ספרו "סיפורי התיאטרון שלי" (הוצאת כנרת זמורה ביתן).

ב-24 ביולי 2021 הלך לעולמו ממחלת הסרטן. הותיר אחריו את אלמנתו רינה, לה היה נשוי משנת 1979, ואת שלוש בנותיו .

פרסים
ניצן זכה ארבע פעמים בפרס כינור דוד ופעם אחת בפרס ורד הכסף בשל היותו "במאי השנה".
בשנת 2000 זכה בפרס רוזנבלום לאמנויות הבמה כ"איש התיאטרון של השנה", והצגות רבות שלו זכו בפרס התיאטרון הישראלי - ובהן "קומדיה של טעויות" - קומדיית השנה של שנת 1996.
בשנת 1997 זכה בתואר "איש השנה בתיאטרון" מטעם העיתון "ידיעות אחרונות" וערוץ 2, ובאותו תואר מטעם העיתון "מעריב". בשנת 2009 נבחרה הפקת המחזה "המלט", שעלתה בשנת 2005 בבימויו, ל"הצגת העשור" מטעם גלי צה"ל.
בשנת 2012 זכה בפרס התיאטרון הישראלי לבמאי הטוב ביותר על בימוי ההצגה "קברט" בקאמרי.

לקריאה נוספת
 עמרי ניצן, סיפורי התיאטרון שלי, הוצאת כנרת זמורה דביר, 2021.

קישורים חיצוניים

 עמרי ניצן, באתר התיאטרון הקאמרי
 
 דניאל סירקין, יונתן דורי, לשחק את שקספיר - א': הסוד, ריאיון עם גל זייד ועמרי ניצן, מתוך כתב עת אורות, גיליון 1: שקספיר
 דניאל סירקין, יונתן דורי, לשחק את שקספיר - ב': שקספיר בישראל, ריאיון עם גל זייד ועמרי ניצן, מתוך כתב עת אורות, גיליון 1: שקספיר
 
 
 
 , פורסם במקור בטיים אאוט תל אביב
 
 
 
  יורם יובל, בשיחת נפש עם עומרי ניצן, הטלוויזיה החינוכית, 23 במאי 2016
 
 
 
 מור דיעי חנני, עומרי ניצן: "למה הבמאי עומרי ניצן מקנא בשחקנים?", מגזין שימו לב, ינואר 2021.

עם מותו 
 לירון זייד ויונתן ריגר, במאי התיאטרון עמרי ניצן הלך לעולמו בגיל 71, באתר N12, יולי 2021

הערות שוליים

במאי תיאטרון ישראלים
מגישי ציפורי לילה
זוכי פרס התיאטרון הישראלי
זוכי פרס רוזנבלום
זוכי פרס כינור דוד
בוגרי בית החינוך ע"ש א"ד גורדון
בוגרי תיכון חדש
דיירי בית מגורי העיתונאים
התיאטרון הקאמרי
חברי להקת פיקוד המרכז
ישראלים שנפטרו מסרטן
אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
ישראלים שנולדו ב-1950
ישראלים שנפטרו ב-2021