אילונה פהר

אִילוֹנָה פֶהֵר (בהונגרית: Fehér Ilona; 1 בדצמבר 1901, בודפשט, הונגריה – 1 בפברואר 2 בדצמבר 1988, חולון) הייתה כנרת יהודייה-הונגרייה בהונגריה ומורה לכינור בישראל, מאחרוני המייצגים את אסכולת הכינור של מרכז אירופה (יוזף יואכים, ינה הובאי). רבים מתלמידיה של פהר היו לכנרים ידועי שם בארץ ובעולם.

ביוגרפיה
בנעוריה למדה נגינה בכינור אצל יוזף בלוך ,(Joseph Bloch) יוזף שמילוביץ' (Josef Smilovitch) ואימרֶה פּוֹגָאן (Imré Pogány). במשך שש שנים למדה פהר באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט אצל ינה הובאי. בין שתי מלחמות העולם הופיעה בנגינה בכל רחבי אירופה, הן כסולנית עם תזמורות, בייחוד עם וילם מנגלברג ותזמורת הקונצרטחבאו באמסטרדם, והן ברסיטלים.

פהר חייתה בבודפשט עד 1942, אז נשלחה עם בתה לילי למחנה ריכוז. השתיים הצליחו להימלט בשנת 1944 והצטרפו לפרטיזנים הונגרים וצ'כוסלובקים עד השחרור בידי הצבא האדום. לאחר המלחמה השתקעה בצ'כוסלובקיה וחזרה להופיע על בימת הקונצרטים, אך הוגבלה למזרח אירופה שבגוש הסובייטי.

בשנת 1949, לאחר קום מדינת ישראל, הופיעה בקונצרט חגיגי לציון שנה להקמת מדינת ישראל. היא לא קיבלה תשלום על הופעתה, אך ניתן לה כרטיס נסיעה לישראל, ובהמשך לביקורה זה, עלתה אליה עם בעלה ובתה. רכושה היחיד שהביאה עמה היה הכינור שלה.

בתקופה הראשונה לחייה בישראל הרבתה להופיע בקיבוצים, אך הטלטולים בדרכים ובעיות הפרנסה היו קשים לה, ובעצתו של בונה הכינורות משה ויינשטיין (אביו של בונה הכינורות אמנון ויינשטיין) ויתרה על ההופעות והחלה בחיים חדשים כמורה לכינור, בדירתה הקטנה בחולון. במשך השנים נהגה לדווח לוויינשטיין על התקדמות תלמידיה, והוא המליץ לה על תלמידים הראויים לתשומת לבה. במשך 25 שנים יצא שמה כמורה רבת השראה, קפדנית ומטילת מרות, אבל גם מחוננת בחוש הומור.
עם 250 תלמידיה נמנים כמה מן הכנרים המפורסמים ביותר בעולם, בהם פנחס צוקרמן, שלמה מינץ, איתי שפירא, אייל שילוח וחגי שחם (תלמידה האחרון), נגני מוזיקה קאמרית כגון שמואל אשכנזי (תלמידה הראשון) ודוד ארליך, הכנר והוויולן יהונתן בריק וכן רון אפרת, כנר ראשי בפילהרמונית של רוטרדם והמנצח יואל לוי. נוסף להוראה באקדמיה ע"ש רובין בתל אביב, קיימה פהר כיתות אמן בכל רחבי העולם. לעיתים קרובות שימשה כשופטת בתחרויות כינור בינלאומיות במינכן ופרייבורג שבגרמניה, בתחרות שפּוֹהר (Spohr).

הפסנתרן והמורה אריה ורדי, שבין תלמידיו פסנתרנים בעלי שם עולמי, גם הוא תושב חולון, אמר כי "היכולת ליצור מוטיבציה אמיתית בתלמיד היא תכונתו של המורה הגדול, ותכונה זו מאפיינת במיוחד את אילונה פהר".

הכרה והנצחה
 בדיפלומה ומדליית זהב של אקדמיית ליסט בבודפשט
  תואר דוקטור לשם כבוד ממכון ויצמן למדע
 אזרחית כבוד של חולון
 אות המלך שלמה מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל, שהוענק לה במסגרת קונצרט חגיגי ליום הולדתו ה-65 של אייזק שטרן.
 עירית חולון קראה רחוב על שמה
 "קרן אילונה פהר", שהקימו ב-2003 אחדים מתלמידיה לזכרה, ביניהם חגי שחם ואיתי שפירא.
בשנת 1982 הופק סרט על אודותיה, בבימויו של גדעון גנני: Teacher of Genius: A Portrait of Ilona Feher (מורה של גאונות: דיוקנה של אילונה פהר).

ראו גם
 ערכים על אודות תלמידיה של אילונה פהר

לקריאה נוספת
 Teacher of Genius: A Portrait of Ilona Feher, [Tel-Aviv?]: Belbo Films/London Films Co-production, 1982. 
 Nancy Uscher, "Teaching Practice," The Strad 96 (1985), 342-344. (ריאיון על מפעל חייה)
 "Ilona Feher," in: Samuel & Sada Applebaum, The way they play, vol. 12, Neptune City, N.J.: Paganiniana Publications, 1983, pp. 47 ff.

קישורים חיצוניים

 אילונה פהר, באתר "בדרך: יוצרים יהודים שיצאו מהונגריה במאה העשרים", המוזיאון למורשת היהדות הדוברת הונגרית (ביוגרפיה מאת יובל שקד)
 "The Great Teachers," in: Margaret Campbell, The Great Violinists, Garden City, N.Y.: Doubleday & Co., 1981
 
 
 
 
 
 
 
 
 חגי שחם, "אתה או סולן - או קהל" , אופוס, 12 באוגוסט 2014

הערות שוליים

כנרים הונגרים
יקירות חולון
ישראליות ילידות הונגריה
יהודיות הונגריות
ישראלים ילידי הונגריה
יהודים בשואה: הונגריה
עולות לאחר קום המדינה: 1948–1950
עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
מקבלות תואר דוקטור לשם כבוד ממכון ויצמן למדע
מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד ממכון ויצמן למדע
בוגרות האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
ניצולות השואה
מורות למוזיקה בישראל
כנרים יהודים הונגרים
מורים למוזיקה בישראל
כנריות
כנריות ישראליות
בודפשט: אישים
יהדות בודפשט
ישראליות שנולדו ב-1901
ישראלים שנולדו ב-1901
ישראליות שנפטרו ב-1988
ישראלים שנפטרו ב-1988