תירס (דמות מקראית)

תִירָס היה בנו השביעי מבין שבעת בניו של יפת בן נח. בדומה ליתר בני יפת, תירס זוהה על פי רוב עם אחד העמים שאכלסו את אזור אסיה הקטנה והים האגאי.

חז"ל נחלקו בזיהוי צאצאיו של תירס. לדעת רבי סימון (או רבי סימאי) תירס הוא אבי פרס. כך נאמר גם בפרשנות שרש"י פירשן. לדעת חכמים תירס הוא אבי תרקיה (לועזית: Thrace), כיום בצפון מזרח יוון. זיהוי זה מובא גם על ידי התרגום המיוחס ליונתן על התורה ועל ידי יוסף בן מתתיהו.

לפי ספר היובלים נחלת תירס הייתה ארבעה איים גדולים בים, קרוב לנחלת חם.

בשנת 1838 הציע החוקר הגרמני יוהאן כריסטיאן פרידריך טוך לזהות את תירס עם העם האטרוסקי שעל פי מקורות הלניסטיים ורומיים שונים, בכללם הרודוטוס, חי בלידיה קודם שהיגר לאיטליה, במאה השמינית לפנה"ס לכל המוקדם. כמו כן, חלק מהחוקרים סבורים כי ניתן לזהות את האטרוסקים ואת תירס עם יסוד אתני המוזכר גם בכתובות מצריות מימי הממלכה החדשה. בכתובת הקרויה "מצבת ישראל", מתפאר פרעה מרנפתח בניצחון על ברית של שבטים לוביים ו"גויי הים" הכוללים גם, על פי כתובות אחרות, עם הנקרא "תרש של הים". אותו תרש מזוהה על ידי רוב החוקרים עם האטרוסקים, ויש מהם המבקשים לכלול את תירס המקראי בזיהוי זה.

דמות היסטורית הידועה לנו בשם זה הוא תרס, המלך התראקי, שאיחד את כל השבטים התראקים באזור מערב טורקיה ובולגריה של ימינו והקים את ממלכת אודריסה שהתקיימה בין המאות החמישית עד השלישית לפנה"ס. הבירה הראשונה של הממלכה הייתה העיר אוסקודמה, כיום אדירנה, בטורקיה.

על שמו של תירס נקרא צמח התירס. טורקיה הייתה תחנה להפצת תירס באירופה, וביידיש נקרא התירס "חיטה טורקית". בעברית, ובהתבסס על כך שצאצאיו של תירס המקראי התיישבו באזור טורקיה, הפך השם ל"חיטי תירס" ובקיצור "תירס".

הערות שוליים

בני יפת