ניאון

נֵאוֹן (באנגלית: Neon) הוא יסוד כימי מסדרת הגזים האציליים, שסמלו הכימי Ne ומספרו האטומי 10.

תכונות
הנאון הוא הגז האציל השני במשקלו, הוא חסר צבע וכמעט לא פעיל. נאון יוצר ספקטרום פליטה בצבע כתום-אדמדם כאשר הוא מיונן. לנאון יכולת קירור גדולה פי 40 מהליום נוזלי ופי 3 ממימן נוזלי (ההשוואה מתבססת על נפח). ברוב המקרים קירור נאון יותר זול מקירור הליום.

שימושים
בצבע האדמדם-כתום שהנאון פולט בנורות נאון - נעשה שימוש רב בהכנת שלטי פרסומת.בשפה העברית, השם "נאון" משמש לעיתים גם בצורה גנרית לתיאור נורות חשמל פלואורסצנטיות כאשר בפועל, אדי כספית משמשים לייצור נורות אלה הפולטות אור בצבעים שונים בהתאם לציפוי הפלאורסצנטי שלהן. שימושים נוספים:
אינדקטור למתח גבוה.
משתמשים בנאון בשילוב עם הליום בלייזר מטיפוס לייזר-גז.
נוזל קירור חסכוני.

היסטוריה
ב-1898, זוהה הנאון (מהמילה היוונית Neos שפירושה "חדש") על ידי ויליאם רמזי ומוריס טרברס (Morris Travers) בעיר לונדון שבאנגליה. נאון התגלה כאשר רמזי צינן דגימת אוויר עד שהפך לנוזל, ואז חימם את הנוזל וכבש את הגזים כשהם רותחים. את גז הנאון מצאו שני הכימאים הבריטיים ויליאם רמזי ומוריס טראוורס, ביוני 1898.
הם עשו זאת כאשר הם עדיין חגגו את גילוי גז הקריפטון במאי 1898, כאשר הם גילו עוד אחד - נאון. רמזי האמין שהוא גילה דפוס של מיקום היסודות בטבלה המחזורית, וכאשר יש שיטה, יש מה לחפש. כאשר המדען יודע מה הוא מחפש יש לו סיכוי טוב יותר גם למצוא.
החוקרים חיפשו גז כבד לא פעיל, בתערובת הקרה של גזים ונוזלים שנשארו במכונת ההקפאה לאחר שהוציאו מהאוויר הנוזלי את ההליום והארגון. הם מצאו קריפטון. מה שהם לא ידעו שהם קיבלו יחד עם ההליום והארגון גם נאון.
לאחר שמצאו את היסוד הכבד הבא, ולאחר שראו דפוס במשקלים האטומיים, הם היו בטוחים שקיים גז חדש בין הליום וארגון. לכן הם פנו שוב למכונת האוויר הנוזלי שלהם, שיפרו את שיטת ההפרדה ומצאו גז חדש, כאשר העבירו דרך הגז זרם חשמלי הם גילו אור אדום בהיר שאנו מזהים היום עם שלטי הנאון.

תרכובות
הנאון יכול ליצור תרכובת עם פלואור במעבדה. לא בטוח כי הנאון יוצר תרכובות בטבע, אך כמה עדויות רומזות כי הדבר יכול להיות נכון. היונים  נצפו במחקר עם ספקטרוגרף מסות.

צורה בטבע
הנאון נמצא לרוב בצורת גז אטומרי. הנאון נדיר באטמוספירת כדור הארץ והוא מהווה חלקיק אחד מתוך 65,000.

שילוט נאון
נורת נאון היא צינור מלא בגז האציל, אשר בשני קצותיו אלקטרודות. כאשר מושרה בין שתי האלקטרודות מתח גבוה מספיק, הגז מתחיל לזהור בצבע האופייני לו. המתח ההתחלתי הדרוש הוא גבוה יחסית, אך בזמן פעולתה, נורת נאון צורכת כמות אנרגיה נמוכה, יחסית לנורת להט רגילה.

כדי לייצר נורות נאון, משתמשים בצינורות זכוכית בקטרים שונים ומעוצבים לצורות שונות.

הצבע שמאפיין את הנאון עצמו הוא אדום-כתום.
ניתן להשפיע על צבע הנורה וליצור גוונים שונים (ביניהם כחול, ירוק ולבן), על ידי שימוש בארגון ואדי כספית (שהפליטה הראשונית היא באולטרה סגול) במקום בנאון, יחד עם ציפויים פלאורסצנטים שפולטים אור בצבעים שונים.

איזוטופים של נאון

קישורים חיצוניים

 
  ייצור שלטי נאון בסדנת לבור נאון, 1957, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים
 

גזים אצילים
נוזל קירור