מועצה אזורית הדר השרון

מועצה אזורית הדר השרון נוסדה בשם מועצה אזורית תל מונד באזור השרון, ישראל. המועצה האזורית תל מונד החליפה את ועד ישובי גוש תל מונד וגורמים אחרים. המתיחות, שבין ההתיישבות החקלאית (המושבים) ובין ההתיישבות העירונית (השכונות), הביאה לפיצול המועצה האזורית הדר השרון והקמת המועצה המקומית תל מונד ב-01 אפריל 1954. בעידוד השלטון המרכז  התמזגו המועצות האזוריות הדר השרון והשרון הצפוני ב-01 יוני 1952, ונהפכו למועצה אזורית לב השרון ב-01/06/1984.

המועצה האזורית הדר השרון, לפני איחודה למועצה אזורית לב השרון, הכילה את הישובים; בני דרור, חרות, כפר הס, כפר יעבץ, עזריאל, משמרת, עין ורד, עין שריד ופורת. היישובים; עזריאל , עין שריד ופורת נוספו למועצה האזורית הדר השרון כאשר נוסדו/יושבו בשנים 1951-1950. היישובים; כפר זיו, כפר תל מונד ושכונת יעקב פוצלו מהמעוצה האזורית הדר השרון ונהפכו למועצה מקומית תל מונד. יישובי גוש תל מונד, בני דרור, כפר יעבץ, משמרת ושכונת יעקב הרכיבו את המועצה האזורית תל מונד בהיוסדה. יישובי גוש תל מונד היו; מושב חרות, מושב כפר הס, מושב עין ורד, שכונת כפר זיו ושכונת כפר תל מונד .

המועצה האזורית הדר השרון הוקמה כמועצה אזורית תל מונד בזמן שהשם "הדר השרון" אושרר ע"י ועדת שמות הישובים, התקבל ע"י ועד ישובי גוש תל מונד  ב-08 דצמבר 1949, התקבל מחדש ע"י המועצה האזורית תל מונד  ב-09 נובבמבר 1950, ולמעשה הדר השרון מופיע במסמכים ב-27 נובמבר 1950; 14 מרץ 1951; 08 אפריל 1951.

המועצה האזורית הדר השרון גבלה; בצפון עם קדימה ועם מועצה אזורית השרון הצפוני ; במזרח עם קלנסווה עם טייבה ועם  טירה; בדרום עם מועצה אזורית השרון התיכון; ובמערב עם מועצה אזורית חוף השרון  ועם אבן יהודה. 
להלכה נוצר חלל במרכז-מערב של שטח המועצה עכב הפיצול של כפר זיו, של כפר תל מונד ושל שכונת יעקב מתחום המועצה האזורית הדר השרון, 01 אפריל 1954.

היסטוריה ההתיישבות החקלאית והתיישבות העירונית (כיבוש/הפרחת השממה)
בתקופתה המדוברת,

הקמת התיישבות חקלאית (קיבוץ, מושב) ואחזקתה הייתה מעשי שבשגרה; היו מוסדות מיישבים שעסקו במיון המתיישבים ובחירת ועד אגודה, אימון, הדרכה וליווי; קהק"ל שעסקה ברכישת הקרקע והחכרתו למתיישבים; הסוכנות היהודית שעסקה באיתור המתיישבים, הקמת היישובים וביסוסם, תמיכה וסיוע כלכלי ליישוב ולמתיישבים. ובנוסף המועצות האזוריות שעסקו במתן שירותים מונציפאליים ושירותים ממלכתיים.

ומנגד, הקמת התיישבות עירונית (השכונות) ואחזקתה נתקלה בקשיים רבים; ולו עכב העובדה שפרנסת ההתיישבות העירונית (השכונות) אקראית/אינה-מובטחת והיתה תלוייה בהתיישבות החקלאית (קיבוץ, מושב). חוסר הפרנסה הקבוע והלא-חקלאי חיזק את נטישת המתיישבים החזקים לכוון הפרנסה העירונית.

לשאלה: האם ההתיישבות החקלאית (הותיקה) סיפקה פרנסה להתיישבות העירונית (העולים החדשים) או שמא התיישבות עירונית (העולים החדשים) הינה חוֹטֵבֵי עֵצִים וְשׁוֹאֲבֵי מַיִם של ההתיישבות החקלאית (הותיקה)? לקורא הפתרונים.

היסטוריה, מועצה אזורית 
האופי המיוחד של מועצה אזורית, בישראל, הינו שטחי חקלאות עצומים ומעט אוכלוסייה, 100-25 דונם למשפחה. ותפקידה של מועצה אזורית היה שמירה על פעילות מלאה של החקלאות, מתן שירותים מוניצפליים עם/בלי הועדים המקומיים, ושמירה על עצמאות הועדים המקומיים. הועדים המקומיים ממונים על גביית מיסי המועצה האזורית ומיסי הועד המקומי. ובהעדר גבייה המועצה האזורית תכנס לנעליו של הועד המקומי.

מועצה אזורית מורכבות מיישובים שיתופיים ומיישובים שאינם שיתופיים, ליישוביים השיתופיים, בהיותם אגודה שיתופית, יש ועד אגודה המטפל בענייני המשק החקלאי והעיסקי. ועד האוגדה, בעל הארגון והכח הכלכלי, מהוה גם הועד המקומי. בניגוד ליישוב שאינו שיתופי  בעל ועד מקומי דל אמצעים וכח. מליאת המועצה האזורית נבחרת בבחירות אזוריות, כלומר כל יישוב בוחר את נציגיו במועצה. וראש המועצה נבחר מתוך מליאת המועצה ע"י חבריה (בתקופת המועצה האזורית תל-מונד/הדר-השרון).

מכן, שמקום מיגורי חברי מליאת המועצה וראש המועצה, בהיותם נציגי יישובם,  משפיע על החלטותיהם ומשפיע ישירות על מצבו הכלכלי של כל תושב המועצה האזורית, לדוגמא ע"י; שיטת המיסוי (פרטני או יישובי), שיטת הגבייה (פרטני או יישובי), שיטת מתן השירותים (יישובי או כלל המועצה), היטל השבחה (פטור לחוכרים 3 שניים), שירותי החינוך (יישובי או כלל המועצה), וכו'. 

ולשאלה; מה מצבו היחסי של חבר-אגודה מול שאר התושבים? לקורא הפתרונים.

היסטוריה 
ישובי גוש תל מונד התארגנו בוועד יציג שארגן את ענייניהם המשותפים, כמו חינוך וייצוג בפני שלטונות המנדט הבריטי. בשנת 1937, כאשר החלו השלטונות בהקמת מועצות מקומיות הביעו אנשי ועד הגוש את רצונם במועצה אחת שתקיף את כל יישובי הגוש, בדומה להצעה שהועלתה להקמת מועצה אזורית עמק חפר. אולם בניגוד לאזור עמק חפר, המועצה האזורית לא קמה ודרישה נוספת להקמת מועצה אזורית עבור גוש תל מונד הוצגה לשלטונות בשנת 1945. בינואר 1946 הוגש תזכיר בנושא למושל מחוז שכם, בו הוצע להקים מועצה אזורית אחת לעין ורד, כפר הס, חרות, כפר יעבץ, כפר עבודה, כפר זיו ושטחי מטעי ארץ ישראל של ישראל משה זיו. המושל הבטיח לטפל באופן נמרץ בבקשה, אולם המועצה לא הוקמה ובנובמבר 1946 התייצבה משלחת נוספת בפני מושל המחוז כדי לבקש להקים את המועצה. בספטמבר 1947 נחתם הסכם עם בעלי המטעים על הקמת המועצה. לאחר הקמת מדינת ישראל הוחלט להקים את המועצה האזורית, אולם ההכרזה נתעכבה עד ינואר 1950.

בעת הקמת המועצה היא נקראה מועצה אזורית תל מונד, אולם במהרה על פי המלצת ועדת השמות הסבה את שמה למועצה אזורית הדר השרון. עד ספטמבר 1951 הכפילה המועצה את אוכלוסייתה ל-4000 נפש, בהתווסף לה אנשי מעברת תל מונד, עין שריד, נוה עובד, פורת, עזריאל וכ-400 נפשות שנקלטו במושבים הוותיקים.

לאור הגידול של תל מונד בעולים חדשים שהתיישבו בשיכונים, נוצרו סכסוכים בין תל מונד ושאר יישובי המועצה. אנשי השיכונים בתל מונד טענו שהמועצה מזניחה אותם ועל כן הפסיקו לשלם ארנונה. בתגובה לכך הפסיקה המועצה לתת שירותים לאנשי השיכונים. בסוף 1951 הוחלט במועצה על הוצאת תל מונד, כפר זיו ושכונת יעקב שיהיו למועצה מקומית נפרדת. נתמנה בורר ולאחר דיונים רבים והמלצה של הוועדה המוניציפלית של ההסתדרות החלוקה יצאה אל הפועל בשנת 1954 באופן רשמי, הגם שכבר מאמצע 1953 התנהלו המועצות בנפרד. בשנת 1958 ביקשו גם אנשי עין שריד להתנתק מהמועצה האזורית ולחבור לתל מונד, אולם בקשתם לא נענתה.

בשנת 1967 עלתה ההצעה לאחד את המועצה עם מועצה אזורית השרון הצפוני במטרה להגיע לכך שמועצות אזוריות בישראל יקיפו כ-10,000 תושבים. ביוני 1984 אוחדה המועצה עם מועצה אזורית השרון הצפוני ליצירת מועצה אזורית לב השרון. עד היום נקראים היישובים שהיו פעם במועצה אזורית הדר השרון "יישובי גוש תל מונד".

יישובי המועצה

ראשי המועצה

הערות שוליים

מועצה אזורית לב השרון
הדר השרון