ניסנית

ניסנית הייתה ההתנחלות הגדולה ביותר בצפון רצועת עזה (בגוש התוחמת הצפונית). ניסנית הוגדרה כיישוב קהילתי מעורב. 

היישוב נקרא כך על שם פרח הניסנית הנפוץ בחולות האזור באביב.

הקמת היישוב
היישוב הוקם כהיאחזות נח"ל, בחודש ניסן תשמ"ב (אפריל 1982). גרעיני הנח"ל שהגיעו למקום, ישבו קודם לכן בנח"ל גדיד. נח"ל גדיד נמסר להתיישבות אזרחית, ולוח הזמנים לפינוי נקבע בהתאם לצורך להכין מקום לתלמידי ישיבת ההסדר שפונו מימית במסגרת הסכם השלום עם מצרים. ביום העצמאות תשמ"ב נערך טקס העלייה לקרקע של נח"ל ניסנית. 
אוזרח ב-1984 כמחנה הכשרה ל-15 משפחות החלוץ. בשנת 1993 הפך ליישוב קבע קהילתי-עירוני. היישוב מנה כ-300 משפחות.

היישוב
היישוב שימש כמרכז עירוני לשאר היישובים בתוחמת הצפונית: אלי סיני ודוגית. הוא כלל גן ילדים, מרפאה, מעונות יום ובתי כנסת. האזור מתאפיין בדיונות חול ורכסי כורכר. היישוב היה בנוי בצורה מעגלית, בדומה ליישובים רבים בארץ וחולק לשכונות ולרחבות.

קרבת היישוב לעיר אשקלון אפשרה קליטה מהירה של משפחות תוך השענות על מקורות התעסוקה והשירותים העירוניים המקומיים. בנוסף, היו מספר בקתות אירוח (צימרים) בשטחו.

בניגוד ליישובי דרום הרצועה ומרכזה, ניסנית, כמו יתר ההתנחלויות בצפון הרצועה, לא הייתה יישוב יהודי המוקף באוכלוסייה פלסטינית ולא נטען שהטילה מעמסה על כוחות הביטחון. ההתנגדות לפינוי יישובי צפון הרצועה ובהן דוגית הקיפה אף מספר אישים מרכזיים בשמאל כמו עמי אילון ועמרם מצנע. אף על פי כן פונתה ניסנית במסגרת תוכנית ההתנתקות שעליה החליטה ממשלת ישראל בין ה-15 ל-17 באוגוסט 2005

אחרי ההתנתקות
לאחר הפינוי פוזרו 300 המשפחות במספר אתרים. מרבית המשפחות שוכנו באתרי הקרווילות ביישובים: ניצן, אור הנר, מפלסים, כרמיה ובוסתן הגליל.

ב-26 ביולי 2007 הייתה עלייה של פעילי ימין לעבר ניסנית, שבה הגיעו עד לגדר.

ב-9 בספטמבר 2008 עירית אשקלון קראה לארבעה רחובות בשכונת "הנשיא הרצוג" על שם יישובים בגוש קטיף. במסגרת זו נקרא אחד הרחובות על שם ניסנית.

קישורים חיצוניים 

 ניסנית, באתר קטיף.נט
 תמונת לוויין של ניסנית ב-Google Maps
 תמונת לוויין המראה את המרחק בין ניסנית לנתיב העשרה (כ-270 מ') מ-Google Maps

הערות שוליים

התוחמת הצפונית
התנחלויות שפונו במהלך תוכנית ההתנתקות
היאחזויות נח"ל
יישובים שהוקמו ב-1984