סמפדוריה

סמפדוריה (באיטלקית: Unione Calcio Sampdoria) היא קבוצת כדורגל איטלקית מהעיר ג'נובה. 

הקבוצה הוקמה ב-1946 כאיחוד של שני מועדונים שהוקמו בסוף המאה ה-19: "סמפיירדרניז" ו"אנדריאה דוריה" שאיחוד שמם ייצר את שם המועדון החדש, וצבעי המועדון המאוחד הוא שילוב צבעיהם. הצבע הדומיננטי של המועדון הוא הכחול עם פסים בצבע לבן-אדום-שחור ולכן המועדון מכונה: "blucerchiati" ("כחולי הטבעת"). הקבוצה משחקת באצטדיון לואיג'י פראריס שבג'נובה המכיל 36,536 מקומות, שהיא חולקת עם יריבתה העירונית גנואה. המשחקים בין הקבוצות הם הדרבי של גנואה המכונה גם "דרבי המגדלור" (ע"ש המגדלור המפורסם בכניסה לנמל העתיק בעיר).

הקבוצה זכתה ב-1990 בגביע אירופה למחזיקות גביע ושנה לאחר מכן בסקודטו (אליפות איטליה) הראשונה והיחידה בתולדותיה. כמו כן, זכתה ארבע פעמים בגביע האיטלקי והגיעה לגמר הגביע שלוש פעמים נוספות.

בין השנים 1989–1992 הופיעה סמפדוריה בשלושה משחקי גמר אירופאים. פעמיים הפסידה לברצלונה: בגמר גביע אירופה למחזיקות גביע ב-1989 ובגמר גביע אירופה לאלופות 1992. בין שני הפסדים אלה זכתה, כאמור, בגביע אירופה למחזיקות גביע לשנת 1990.

היסטוריה

תחילת הדרך - לפני האיחוד 
מועדון "ג'ינסטיקה סמפיירדרנסה" (Ginnastica Sampierdarenese) נוסד בשנת 1891, אך פתח את אגף הכדורגל ב-1899. המועדון שכונה ה"סמפ" לא התחרה בליגה מסודרת עד אחרי תום מלחמת העולם הראשונה, לאחר שקנו את המועדון "פרו ליגוריה", והחלו להשתתף בליגה האיטלקית הראשונה.

מועדון "סוסייטי אנדריאה דוריה" (Society Andrea Doria) הוקם ב-1895, על מנת לכבד את זכרו של המנהיג הצבאי, ואדמירל הצי המלחמתי המפורסם של איטליה מהמאה ה-15 - אנדראה דוריה. המועדון אנדריאה דוריה - או בקיצור "דוריה" לא השתתף מתחילת הליגה שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית בשנים אלו, והחל להשתתף בליגה רק מאליפות איטליה בכדורגל 1903, אך הקבוצה הייתה מודחת בשלבים המוקדמים בליגה שלמעשה הייתה טורניר עונתי קצרצר, ולא הצליח להשיג אף לא ניצחון אחד עד לאליפות איטליה בכדורגל 1907, אז הצליחה לנצח את גנואה היריבה המקומית בתוצאה 1–3. בעונת 1910/1911 בליגה האיטלקית הבכירה, הצליחה הקבוצה לאחר עשור בתחרות להשיג מעט הצלחה כשסיימה במקום הרביעי בליגה האזורית של פיימונט-לומברדיה-ליגוריה מעל יובנטוס ואינטר מילאנו.

שני המועדונים נפגשו לראשונה לדרבי מקומי במסגרת הליגה בעונת 1919/1920 בליגה המקומית של ליגוריה בה ידה של דוריה הייתה על העליונה כשניצחה 4–1 במפגש הראשון והמפגש השני הסתיים בתיקו 1–1. בעונה העוקבת פוצלה הליגה ושני המועדונים שיחקו בליגות נפרדות: הסאמפ שיחקה ב"פרימה קטגוריה 1921/1922" ודוריה שיחקה ב"פרימה דיוויזיונה 1921/1922". סמפיירדרנסה שיחקה בליגה האזורית של ליגוריה ואף הגיעה עד לגמר הליגה שם הפסידו לנובז, לאחר שני משחקים שהסתיימו בתיקו 0–0, המשחק השלישי נגמר בתוצאה 2–1 לנובז שזכתה באליפות הליגה. זמן מה לאחר מכן מערכת הליגות באיטליה אוחדה למערכת אחת וסמפיירדרנסה הייתה הקבוצה השלטת והטובה יותר מבין שניהם. בסוף עונת 1926/1927 שני המועדונים אוחדו בהוראת המשטר הפשיסטי באיטליה למועדון אחד בשם "La Dominante".

המועדון החדש לבש מדים בצבע ירוק ושחור מפוספס ונקראו "לה דומיננטה ג'נובה", ושיחק בסרייה ב' בעונה הראשונה של הקמת הליגה השנייה, סיים במקום השלישי ופספס את העלייה. בעונה העוקבת שונה שם המועדון ל"ליגוריה" על שם האזור ממנו מגיעות הקבוצות, אך הקבוצה סבלה מעונה רעה וירדה לליגה השלישית. בעקבות הידרדרות ברמת הקבוצות החליטו המועדונים על פיצול פעם נוספת וחזרו לשמותיהם המקוריים "סמפיירדרנסה" ו"אנדריאה דוריה". הסמפ חזרו לסרייה ב' בעונת 1932/1933, ועונה לאחר מכן בסוף 1933/1934 הוכתרו לאלופי הליגה השנייה ועלו לסרייה א', שם סיימו בעונתם הראשונה בסרייה א' במקום ה-13. ב-15 ביולי 1937 סמפיירדרנסה התאחדה עם המועדונים "קורניגליאנסה" ו"ריברולסה" למועדון ששמו "איי.סי. ליגוריה קלצ'יו". המועדון המאוחד סיים במקום החמישי בעונת 1938/1939. בתחילת שנות ה-40 המועדון ירד לליג השנייה אך חזר ב-1941. מנגד אנדריאה דוריה, שלא הצליחה להתרומם לאחר הפיצול ב-1932 נשארה בליגה השלישית זמן ארוך אך לאחר מכן כן הצליחה להשתפר ולעלות אט אט במעלה הליגות עד שהגיעה לשחק בסרייה א' של עונת 1945/1946.

האיחוד - הקמת סמפדוריה 

לאחר מלחמת העולם השנייה שיחקו שתי הקבוצות בליגה העליונה - הסרייה א' אך יחסי הכוחות השתנו וכעת אנדריאה דוריה הייתה הקבוצה החזקה יותר. ב-12 באוגוסט 1946 לאחר סיום העונה, החליטו שני המועדונים להתאחד למועדון אחד שייצג את האזור ליגוריה ויתחרה בגנואה המקומית ושמו: "יוניון קאלצ'יו סמפדוריה" (השם הוא איחוד שמן של קבוצות המקור "סמפ" ו"דוריה"). היושב ראש הראשון של המועדון היה פיירו סנגויינטי, והמאמן הראשון היה ג'וייזפה גאלוצ'י. על מנת שתהיה שוויוניות בקבוצה החדשה לייצוג של קבוצות המקור, הוחלט כי המדים החדשים יכילו מדים בצבע כחול שהיו של אנדריאה דוריה, בתוספת פסים/טבעות בצבעים לבן, אדום ושחור שהיו של סמפיירדרניסה. באותו החודש שבו התאחד המועדון, דרש המועדון החדש סמפדוריה לחלוק את אצטדיון לואיג'י פראריס עם גנואה ששיחקה בו לבדה עד לאותה עת, הצליח להגיע להסכמות, ומאותה עת שיחקו באצטדיון גנואה וסמפדוריה כיריבות עירוניות של האזור.

בשנות ה-50 הקבוצה סיימה לרוב במרכז הטבלה והישג השיא שלה היה המקום החמישי. בתחילת שנות ה-60 סיימה הקבוצה במקום הרביעי בליגה הבכירה, ובעונת 1961/1962 סיימה הקבוצה אומנם במקום העשירי אבל העפילה לגביע ערי הירידים לעונה הבאה, אך הודחה בסיבוב השני של המפעל לאחר מכן. בעונת 1963/1964 הקבוצה סיימה במקום ה-15 ונקלעה לפלייאוף הירידה, אך הצליחה לנצח והבטיחה עונה נוספת בסרייה א'. הקבוצה הצליחה לשרוד בליגה עוד עונה, אך בעונת 1965/1966 ירדה לסרייה ב' מהמקום ה-16 ועלתה עונה אחת לאחר מכן. בעונות לאחר מכן, ובתחילת שנות ה-70 הקבוצה לרוב סיימה במרכז הטבלה או נאבקה נגד הירידה. ב-1976/1977 ירדה הקבוצה פעם נוספת לסרייה ב', אך נשארה בינונית ולא הצליחה להעפיל לליגה הבכירה בעונות העוקבות.

הצלחה מקומית ואירופאית 
ב-1979 המועדון מהסרייה ב' נקנה על ידי איש העסקים פאולו מנטובאני, שהשקיע במועדון סכומים גבוהים על מנת להחזיר אותה לצמרת הכדורגל האיטלקי. ב-1982 חזרה הקבוצה לסרייה א', ובעונת 1984/1985 זכתה הקבוצה בקופה איטליה - שהיה למעשה התואר הראשון למועדון מאז ומעולם. בעונת 1987/1988 זכתה הקבוצה בגביע קופה איטליה נוסף והעפילה לטורניר גביע אירופה למחזיקות גביע בעונה העוקבת. בעונת 1988/1989 הקבוצה טיפסה והגיעה עד לגמר גביע המחזיקות והפסידה לברצלונה 2–0. גביע קופה איטליה שלישי למועדון ושני רצוף הוביל את הקבוצה פעם נוספת לגביע המחזיקות בעונת 1989/1990, אז זכתה הקבוצה בגביע המחזיקות לאחר שניצחה בגמר את אנדרלכט הבלגית 2–0 בהארכה. הצלחות אלו הובילו את הקבוצה לעונת שיא בעונת 1990/1991 - אז זכתה הקבוצה באליפות איטליה והשיגה את ה"סקודטו" הראשון שלה בהיסטוריה (והיחיד עד כה נכון ל-2020). את העונה סיימה הקבוצה עם 3 הפסדים בלבד וכשהיא מובילה ב-5 נקודות על היריבה לתואר מילאן שסיימה במקום השני. בהרכב הקבוצה בעונה ההיסטורית כיכבו: השוער ג'אנלוקה פליוקה, החלוץ ג'אנלוקה ויאלי, הקשרים ההתקפיים רוברטו מאנצ'יני (לימים מאמן נבחרת איטליה) ואטילו לומבארדו, הקשר האחורי טוניניו סרזו, המגן פייטרו ורכובוד, תחת הדרכתו של המאמן הסרבי וויאדין בושקוב. בעונה לאחר מכן הגיעה סמפדוריה לגמר גביע אירופה לאלופות 1992 שהתקיים באצטדיון ומבלי, והפסידה לברצלונה החזקה 1–0 רק אחרי הארכה.

לאחר ההצלחה המסחררת התחילה דעיכה של הקבוצה ועזיבה איטית של מספר כוכבים בקבוצה, שסיימה במקומות 6 ו-7 בתחילת שנות ה-90. ב-14 באוקטובר 1993, נפטר בעלי הקבוצה פאולו מונטאבי, והוחלף על ידי בנו, אנריקו מונטאבי שהחל לנהל את המועדון מאז, ורכש שחקנים על מנת לשמור את הקבוצה בצמרת, כמו אנריקו קייזה, חואן סבסטיאן ורון, אריאל אורטגה, וינצ'נצו מונטלה, קלרנס סידורף וכריסטיאן קארמבו. ב-1993/1994 הצליחה לסיים הקבוצה במקום השלישי בליגה וגם לזכות בקופה איטליה הרביעי שלה, וכך העפילה לגביע אירופה למחזיקות בעונה העוקבת ב-1994/1995, והצליחה להגיע עד לחצי גמר הגביע לפני שהודחה בפנדלים על ידי ארסנל. בעונת 1996/1997 סיימה הקבוצה במקום השישי והעפילה לגביע אופ"א, אך הודחה על ידי אתלטיק בילבאו בסיבוב הראשון, ועונה לאחר מכן העפילה לגביע האינטרטוטו אך לא זכתה להצליחה משמעותית. בעונת 1998/1999 ירדה הקבוצה לסרייה ב' מהמקום ה-16 בליגה.

שנות ה-2000 ואילך 

הקבוצה נשארה בסרייה ב', עד לעונת 2002/2003 אז עלתה הקבוצה חזרה לסרייה א', וסיימה במקום השמיני בעונה העוקבת. ב-2004/2005 סיימה הקבוצה במקום החמישי בליגה והעפילה לגביע אופ"א בפעם הראשונה לאחר כמעט עשור ללא מפעלים אירופיים, הקבוצה צלחה את שלב הבתים אבל לא העפילה מעבר לכך. ב-2006/2007 העפילה הקבוצה לגביע האינטרטוטו פעם נוספת מהמקום התשיעי, אך הודחה מוקדם לאחר מכן. ב-2007/2008 סיימה הקבוצה במקום השישי לאחר עונה שכללה עליות וירידות ורכישות רבות של הקבוצה בחלון העברות בינואר, ולבסוף העפילה לגביע אופ"א פעם נוספת, שם סיימה בשלב ה-32 האחרונות לאחר שהודחה מול ולנסיה. את עונת 2009/2010 סימנה סמפדוריה כהצלחה כבירה כשהצליחה להעפיל למוקדמות ליגת האלופות מהמקום הרביעי בליגה, אך הודחה כבר במוקדמות על ידי ורדר ברמן.

מנגד, הקבוצה הידרדרה במהלך העונה בליגה וירדה לסרייה ב' מהמקום ה-18, ועם 8 ניצחונות בלבד כל העונה, וזאת לאחר הפסד ביתי לפלרמו. עונה לאחר מכן ניצחה סמפדוריה בפלייאוף העלייה את ואריזה קלצ'יו ועלתה לסרייה א', תוך שהיא שוברת שיא - היא הקבוצה הראשונה מחוץ לשלושת הראשונות בליגה השנייה שמצליחה לעלות ליגה, והראשונה שסיימה במקום השישי והצליחה לעלות לסרייה א'. ב-2014/2015 הצליחה הקבוצה להעפיל לליגה האירופית אך הודחה בסיבוב השלישי על ידי וויבודינה. עונה לאחר מכן סיימה הקבוצה במקום ה-15, ו-3 עונות לאחר מכן סיימה במקום העשירי והתשיעי בליגה.

בתום עונת 2022/2023 ירדה הקבוצה לסרייה ב'.

סגל שחקנים
נכון ל-18 בינואר 2023 

 (בהשאלה מהלאס ורונה)

 

 
 (בהשאלה מאטאלנטה)

 
 

 (בהשאלה מווטפורד)

 (בהשאלה מטוטנהאם הוטספר)
 
 (בהשאלה מפארמה)

 
 
 (בהשאלה מנאפולי)

שחקנים מפורסמים

תארים
תארים מקומיים
אליפות איטליה
אליפות (1): 1990/1991
סגנות (1): 1921/1922
קופה איטליה:
זכייה (4): 1984/1985, 1987/1988, 1988/1989, 1993/1994
סגנות (3): 1985/1986, 1990/1991, 2008/2009
הסופר-קאפ האיטלקי
זכייה (1): 1991
סגנות (3): 1988, 1989, 1994

תארים אירופאים
ליגת האלופות
סגנות (1): 1991/1992
גביע המחזיקות
זכייה (1): 1989/1990
סגנות (1): 1988/1989

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קבוצות כדורגל איטלקיות
ג'נובה: מועדוני כדורגל
קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1946