דבורה עומר

דבורה עומר (9 באוקטובר 1932 – 2 במאי 2013) הייתה סופרת ילדים ונוער ישראלית. זכתה בפרסים רבים על יצירתה, בהם פרס ישראל לשנת 2006.

ביוגרפיה
דבורה עומר נולדה למשה מוסנזון, אחיו של הסופר יגאל מוסינזון וסופר בפני עצמו, וללאה שרשבסקי. הוריה התגרשו בילדותה, ועומר הצטרפה עם אמה לפלוגת החוגים רעננה שיסדה את קיבוץ מעוז חיים. 

כשעומר הייתה בת 11 נהרגה אמה בתאונת אימוני ירי של "ההגנה". כיוון שאסור היה לומר לבריטים את הסיבה האמיתית, הומצא סיפור כיסוי לפיו אמה התאבדה, ואת סיבת המוות האמיתית של אמה גילתה עומר בוודאות רק בבגרותה. באותה תקופה, אביה היה בצבא הבריטי באירופה וכתב רשימות על חיי החיילים שהתפרסמו בספר.

בגיל 14 החלה דבורה עומר לכתוב יומן בו כתבה את סיפורה האישי כשהוא שזור בסיפורים המשקפים את הווי המדינה שבדרך.

כשבגרה, שלחה ידה בכתיבה, בעקבות אביה, וסיפוריה הראשונים התפרסמו בעיתון הנוער העובד, "במעלה", שאביה ערך.

עומר למדה בסמינר אורנים ועבדה כמורה בקיבוצים מעוז חיים ומשמר השרון, ובמקביל החלה בשנת 1955 לפרסם בעיתון "דבר לילדים" מדור בשם "דפי תמר", שנכתב כיומן של נערה בת קיבוץ. מדור זה הפך מאוחר יותר לסדרת ספרים, שהראשון בהם, "דפי תמר", יצא לאור בשנת 1959. בפברואר 1959 זכתה בפרס יציב. זו הייתה ההתחלה שבעקבותיה באו עשרות ספרים נוספים ודבורה עומר הפכה לאחת הסופרות האהובות על הילדים ובני הנוער בישראל. בין השנים 1960–1964 לימדה בבית ספר יהודי בעיר ויניפג שבקנדה, כאחת השליחות הראשונות שם.

רבים מספריה של עומר הם ביוגרפיות המעובדות לקריאת בני נוער ועוסקות בדמויות מתולדות הציונות והיישוב העברי. היא החלה בכך בשני ספרים שפרסמה בשנת 1967: "הבכור לבית אב"י", על איתמר בן-אב"י, ו"שרה, גיבורת "נילי"", אודות שרה אהרנסון ומחתרת ניל"י. ספרים אחרים עסקו בבעיות התבגרות של ילדים ובני נוער. מרבית ספריה של עומר ראו אור בהוצאת י. שרברק.

אחדים מספריה של עומר הומחזו והפכו להצגות ילדים מצליחות בתיאטרון לילדים ולנוער.

עומר זכתה בפרסים רבים על פועלה בתחום ספרות הילדים והנוער. בשנת 2006 הוענק לה פרס ישראל על תרומתה לתרבות הישראלית. בנימוקי השופטים נכתב כי "עומר הצליחה להפוך את העבר הישראלי-ציוני למסכת חיה של דמויות מופת ואירועים מסעירים, שיחד בנו את המפעל הציוני האדיר".
בשנת 2013, זמן קצר לפני פטירתה, קיבלה את פרס אקו"ם על מפעל חיים.

דבורה הייתה נשואה לשמואל עומר (בשעה שנישאו, שמו היה "שמואל ורניק"), לימים מנכ"ל תיאטרון הבימה. לזוג שלושה ילדים: אשת התקשורת טלי עומר, מנכ"ל מוזיאון הילדים חולון ויושב ראש תאגיד השידור הישראלי גיל עומר והשחקן, הדוגמן והעורך רון עומר.

בשנות חייה האחרונות מיעטה להיחשף לתקשורת עקב מצבה הבריאותי הרופף. היא נפטרה ב-2 במאי 2013.

התגוררה במושב כפר מעש, ושם גם נקברה ב-5 במאי 2013.

ארכיונה מופקד במחלקת הארכיונים בספרייה הלאומית בירושלים

הנצחה

לאחר מותה, החליט משרד התרבות והספורט להעניק את "פרס דבורה עומר", שיוענק מדי שנה ב"חודש הקריאה", ביום השנה העברי לפטירתה, כ"ב באייר. 
בתי ספר יסודיים בפתח תקווה, בנתניה, בכפר סבא וברמת השרון, קרויים על שמה.
בשנת 2020 הפיק בנה של עומר, רון עומר, סרט תיעוד לזכרה גשם בעיניים
בינואר 2022 החליטה עיריית תל אביב-יפו לקרוא רחוב על שמה.

ספריה

פרסים
 1959 – פרס יציב לספרות הילדים, על "דפי תמר"
 פרס סמינר הקיבוצים אורנים לספרות ילדים ע"ש אסתר רבינוביץ (ליצירה לילדים עד גיל 10), על "מעשה בלולי ה..."
 1968 – פרס למדן לספרות ילדים ונוער מטעם עיריית רמת גן, על ספריה "הבכור לבית אב"י" ו"שרה, גיבורת ניל"י"
 1972 – פרס משרד החינוך והתרבות, על "הגבול שבלב"
 1976 – פרס דוד פינסקי למחזה המקורי מטעם עיריית חיפה, על המחזה "שרה גיבורת ניל"י" שהוצג בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער
 1979 – פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים, על מכלול יצירתה
 1981 – פרס זאב לספרות ילדים ונוער, על "לאהוב עד מוות" (זכתה בשנית כעבור עשור)
 1985 – פרס בית הספר לחינוך של אוניברסיטת חיפה, על "דמעות של אש"
 1986 – עיטור הכבוד ע"ש אנדרסן, על "דמעות של אש"
 1987 – מדליית קורצ'אק מטעם אגודת הסופרים הפולנים
 1991 – פרס זאב לספרות ילדים ונוער, על "בדהרה"
 2005 – פרס שרת התרבות בקטגוריית ילדים ונוער
 2002 – פרס קרן הדסה
 2006 – פרס ישראל על תרומתה לתרבות הישראלית
 2013 – פרס אקו"ם, על מפעל חייה

קישורים חיצוניים

 
 קורות חייה של עומר, באתר פרסי ישראל
 
 
 
 
 
 
 
  ציפי גון-גרוס, ריאיון עם דבורה עומר בתוכנית הרדיו "ספרים, רבותי, ספרים", גלי צה"ל, 2007; באתר iCast
 
  ; במקור, מתוך "אולפן שישי", חדשות ערוץ 2
 
 
 
  ; במקור, מתוך "המגזין", חדשות 10
 
 
 
 מטוריה של עומר ב"מעריב":

הערות שוליים

נשות היישוב ילידות הארץ
אנשי היישוב ילידי הארץ
דבורה עומר
סופרות ילדים ונוער ישראליות
סופרי ילדים ונוער ישראלים
סופרות ישראליות
סופרים ישראלים
סופרות כותבות עברית
סופרים כותבי עברית
נשות חינוך ישראליות
אנשי חינוך ישראלים
מעוז חיים: אישים
זוכות פרס אקו"ם
זוכי פרס אקו"ם
זוכות פרס למדן
זוכי פרס למדן
זוכות פרס זאב
זוכי פרס זאב
זוכי פרס יציב
זוכות עיטור אנדרסן
זוכי עיטור אנדרסן
זוכות פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
זוכי פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
זוכי פרס ישראל לשנת 2006
ביוגרפים ישראלים
ביוגרפיות ישראליות
ביוגרפים יהודים
זוכות פרס היצירה לסופרים ומשוררים
זוכי פרס היצירה לסופרים ומשוררים
אישים שעל שמם פרס ספרותי
בוגרות הנוער העובד והלומד
בוגרי הנוער העובד והלומד
כפר מעש: אישים
בוגרות אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
בוגרי אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
שליחי הסוכנות היהודית
שליחות הסוכנות היהודית
ישראליות שנולדו ב-1932
ישראלים שנולדו ב-1932
ישראליות שנפטרו ב-2013
ישראלים שנפטרו ב-2013