שער הגולן

שַׁעַר הַגּוֹלָן הוא קיבוץ המשתייך לתנועת הקיבוץ הארצי ונמצא מדרום לכנרת ליד נהר הירדן וליד נהר הירמוך, ושייך למועצה אזורית עמק הירדן. שמו ניתן לו משום מיקומו, המהווה מעין שער כניסה לאזור רמת הגולן.

היסטוריה
קבוצת המייסדים עין הקורא שכללה עולים בוגרי תנועת השומר הצעיר מצ'כיה ופולין, התארגנה בשנת 1930 באזור ראשון לציון, בקיבוץ שנקרא "עין הקורא". ב-21 במרץ 1937 עלו על הקרקע באזור שהוקצה עבורם בשטח שנקנה על ידי קרן קיימת לישראל בעמק הירדן, כאחד מיישובי חומה ומגדל. במרץ 1938 היו בשער הגולן 105 חברים ו-22 ילדים, כאשר חלק נוסף של הקבוצה עדיין שהה בראשון לציון. 15 חברים עסקו בחקלאות, 10 בעבודות חוץ והשאר בבניין ותחזוק הקיבוץ. במאי 1945 פשט ארבה על שדות הקיבוץ. במרץ 1947 הציבה קופת חולים רופא בשער הגולן ובוטל הצורך ללכת לאפיקים לקבלת טיפול רפואי.

מלחמת העצמאות 
ב-15 במאי 1948 בבוקר, מיד לאחר הקמת מדינת ישראל, הותקפו שער הגולן ומסדה על ידי הצבא הסורי. טנקים סוריים התקרבו אחר הצהריים אל עמדת המים הקדמית בה שהו 8 לוחמים והרסו אותה בפגזי תותח דו-ליטראות. 5 מהלוחמים נהרגו במקום ועוד אחד נהרג בעת הבריחה למתחם הקיבוץ. העיראקים ששהו בנהריים תקפו מדרום והשמידו את מכון המים הישן. מגדלי המים בתוך שער הגולן ומסדה נהרסו על ידי תותחי הסורים והקיבוצים נותרו בלי מים. במהלך הלילה הלכו חברי הקיבוץ לאפיקים להביא מים וכדי חלב.

הקיבוץ היה נתון להפגזות בלתי פוסקות שגרמו להרס רב ולא הותירו בית אחד עם גג על כנו. הילדים, הזקנים והפצועים רוכזו במקלט היחיד של הקיבוץ. בלילה הראשון פונו הילדים עד גיל 4 לחיפה. בלילה השני פונו ילדי בית הספר היסודי. לאחר ארבעה ימי לחימה, ב-18 במאי 1948, ניצלו מגיני שער הגולן הפוגה בקרבות, פינו את הקיבוץ ועברו לאפיקים ובית זרע. הצבא הסורי נכנס לקיבוץ והוא נבזז ונהרס. ב-24 במאי שבו חברי הקיבוץ למקום והתחילו בשיקום הקיבוץ ובנייתו מחדש. נטישת הקיבוץ גררה ביקורת מצד הממסד הישראלי. היישוב לא קיבל את נס הקוממיות כאשר ניתן לשאר היישובים ורק לאחר שנים רבות ומאבקים רבים הוא ניתן לו

לאחר מלחמת העצמאות 
הקיבוץ נבנה מחדש לאחר המלחמה, ונבנו שיכוני וותיקים ובריכת שחייה. הקיבוץ קיבל תוספת של קרקעות שעובדו לפני המלחמה ע”י ערביי צמח, שברחו לעבר הירדן. עם זאת, הקיבוץ המשיך לסבול ממעשי חבלה ומיקוש, של מסתננים מן הגבול הסורי, עד למלחמת ששת הימים. באחד מאירועי החבלה הבולטים, אשר אירע ב-8 באוקטובר 1966, נהרגו 4 שוטרי משמר הגבול שעה שרכבם עלה על מוקש בפרדסי המשק, שעה שהיו בדרכם לבדוק אתר של פיצוץ שני מטעני חבלה אחרים אשר הרסו עגלת טרקטור ומחסן כלים. המתיחות גברה עם תוכנית הסורים להטיית “מקורות הירדן“.

.בשנת 1991 התרחש בקיבוץ רצח עינב רוגל. 

בשנות ה-90 בעקבות משבר כלכלי, החל הקיבוץ בשינויים, בין היתר מעבר ללינה משפחתית ולא לינה משותפת שהיווה שינוי מהותי בערכי החינוך.  מאז 2000 הקיבוץ נמצא בתהליך הפרטה, בדומה לקיבוצים אחרים, אך שומר על אופיו השיתופי.

ענפי הקיבוץ 
בשנות ה-60 הקיבוץ החליט על הקמת מפעל תעשייה, וב-1964 הוקם המפעל “גולן מוצרי פלסטיק” הקיים עד היום, ועוסק בפיתוח, יצור ושיווק מערכות הולכת מים. המפעל מעסיק כ-250 עובדים. 

בנוסף בקיבוץ מטעי בננות, אבוקדו, ושקדים, ולצידם גידולי שדה נוספים, וכן רפת לחלב שבה כ-300 פרות.

בשנת 1994 הוקם האירוח הכפרי “אל מול גולן”, שבו 65 חדרים שונים.

בקיבוץ גם בית סיעודי בשם “בית הדר”.

מוזיאון התרבות הירמוכית 
בשנת 1941 במהלך חפירת בריכות דגים באדמות החרסית של שדות הקיבוץ גילה יהודה רוֹת שברים של כלי חרס, כלי צור, עצמות בעלי חיים ומספר ממצאים נוספים. הממצאים שנתגלו הובילו להגעת משלחת מהאוניברסיטה העברית בירושלים ברשות פרופ' משה שטקליס בשנת 1943 שזיהתה פוטנציאל מחקרי באזור. המשלחת שבה לחפירות באתר לאחר תום מלחמת העצמאות בין השנים 1952-1949. שטקליס וחברי המשלחת זיהו מאפיינים של תרבות ארכאולוגית ייחודית מהתקופה הנאוליתית הקרמית שהתקיימה בערך בין השנים 6400 - 5800 לפנה"ס, שלה תעשיית כלי צור, כלי חרס וחפצי אומנות רבים. החוקרים כינו אותה בשם "התרבות הירמוכית", על שם נהר הירמוך הסמוך. גודל אתר החפירות, שכונה "הכפר הירמוכי" הוא כ-200 דונם וחיו בו 2,000-1,000 איש, דבר המלמד כי ההתיישבות הייתה אחת מהגדולות בעולם באותה עת. באתר בשער הגולן נתגלו בבתים שנחשפו כ-300 פסלונים בדמות אשה שהיקף ירכיהם גדול כמעט פי ארבעה מממדי גופם. ממצאים מחפירות שער הגולן מוצגים במוזיאון הבריטי בלונדון, במוזיאון הלובר בפריז ובמוזיאון המטרופוליטן לאמנות בעיר ניו-יורק, וכן במוזיאון ישראל ובמוזיאון ארצות המקרא בירושלים.

ביוני 2022 התחדשו החפירות הארכאולוגיות באתר שער הגולן, מטעם המכון הצרפתי הלאומי של פריס ורשות העתיקות.

בקיבוץ הוקם מוזיאון התרבות הירמוכית ע"ש יהודה רות שהיה המוזיאון הפרה-היסטורי הראשון בישראל. במוזיאון ממצאים שנמצאו בחפירות באתר, שלא עברו למוזיאונים אחרים בישראל ובעולם.

חברי קיבוץ ידועים

 מרים רות - סופרת ילדים.
 יהודה רות - ארכאולוג. 
 חיים ברקני - מלחין, מעבד ומנצח.
 יוסף נצר - פזמונאי ובמאי.
 הניה רבינוב - ותיקת חברי הקיבוצים בישראל, אשר הלכה לעולמה ב-29 בינואר 2021, שלושה חודשים בלבד לפני יום הולדתה ה-111.

קישורים חיצוניים

 
 סיפור מקומי - שער הגולן, סיפור התפתחות קיבוץ שער הגולן על גבי ציר זמן באמצעות תמונות, מסמכים וסרטונים
שער הגולן באתר הרשות לפיתוח הגליל
 
 מיכאל יעקובסון: סקירה אדריכלית על מבנה חדר האוכל, באתר 'חלון אחורי', 1 ביולי 2015
  חמש עשרה שנה לשער הגולן, יומני כרמל, 1952 (התחלה 5:24)
 
 אוסף בן 300 תצלומים היסטוריים של שער הגולן, הארכיון הציוני
 חילופי מכתבים בדבר תלונה כי תושבי מסדה ושער הגולן מתאמנים באש חיה לכיוון שטח ירדן, 1948, גנזך המדינה
 גילוי דעת של הרבנות הראשית לארץ ישראל בדבר "קו דתי" בשער הגולן, 1944, גנזך המדינה (עמוד 22 בקישור)

הערות שוליים

יישובים שהוקמו ב-1937
מועצה אזורית עמק הירדן
יישובי חומה ומגדל
קיבוצים
קיבוצי הקיבוץ הארצי
יישובים עבריים שנחרבו במלחמת העצמאות
החזית הסורית במלחמת העצמאות
מקבלי נס הקוממיות