הפנתר הוורוד

הפנתר הוורוד (באנגלית: The Pink Panther), הוא שמה של סדרת סרטי קומדיה שהראשון שבה יצא בשנת 1963. הדמות "הפנתר הוורוד" הופיעה בסרטון קצר שהוצג לפני תחילת כל סרט, בו המפקח קלוזו רודף אחרי הפנתר הוורוד ללא הצלחה; לאחר שזכתה לפופולריות רבה, הוחלט ליצור לה סדרת טלוויזיה משל עצמה, שעלתה לראשונה ב-1969.

הסרט "הפנתר הוורוד" (1963) הופק בבימויו של בלייק אדוארדס, אשר גם יצר את הדמות. הסרט עוסק במפקח צרפתי מרושל בשם ז'אק קלוזו. בתחילת הסרט נגנב יהלום ורוד יקר בשם "יהלום הפנתר הוורוד" (אם מסתכלים על היהלום מקרוב ניתן לראות דמות של פנתר ורוד). על המפקח קלוזו מוטלת המשימה למצוא את היהלום. על אף רשלנותו הוא מצליח לפתור את התעלומה, בעיקר דרך מקרה.  

השחקן-קומיקאי פיטר סלרס, אשר גילם את קלוזו, זכה להצלחה גדולה בעקבות משחקו בסרטים.

נעימת הנושא של הפנתר הוורוד התפרסמה אף היא.

שם של כנופיית הפנתרים הוורודים מבוססת על הסרט.

סרטי הפנתר הוורוד
 הפנתר הוורוד (1963) 
 הפנתר הוורוד - ירייה באפילה (1964) 
 שובו של הפנתר הוורוד (1975) 
 הפנתר הוורוד מכה שנית (1976)
 נקמת הפנתר הוורוד (1978) 
 בעקבות הפנתר הוורוד (1982)
 הפנתר הוורוד (2006)
 הפנתר הוורוד 2 (2009)

בשנת 1968 הופק "המפקח קלוזו חוזר" (Inspector Clouseau), על פי תסריט שנכתב על ידי תסריטאי שאר הסרטים, תחת אותה חברת הפקה של הסרטים האחרים, בבימויו של באד יורקין, ובכיכובו של אלן ארקין כמפקח השלומיאל, סרט הנחשב טכנית כהמשך הסדרה, אחרי "ירייה באפלה", אך לא זכה לאותה ההצלחה כמו האחרים. הסיבה לשינוי הייתה שבאותה שנה היו פיטר סלרס ובלייק אדוארדס עסוקים בהפקת הסרט "המסיבה". הם חזרו בהמשך ליצור עוד ארבעה סרטים נוספים בסדרה. באחרון שבהם, "בעקבות הפנתר הוורוד", נעשה שימוש בחומר ארכיוני בו מופיע פיטר סלרס, שנפטר ב-1980, כשנתיים לפני הפקת הסרט. 

בשנת 1993 ביים אדוארדס את סרטו האחרון, "בנו של הפנתר הוורוד", בו כיכב רוברטו בניני, סרט שנכשל הן בקופות והן בביקורת.

בעשור הראשון של המאה ה-21 נכנס סטיב מרטין לנעליו של המפקח קלוזו בשתי קומדיות חדשות בסדרה, שזכו להצלחה יחסית.

קישורים חיצוניים

 כל סרטי הפנתר הוורוד, באתר IMDb

הערות שוליים

סדרות סרטי קומדיה