אנגווילה

אנגווילה (באנגלית: Anguilla) היא טריטוריה בריטית מעבר לים, הכוללת אי באותו שם בים הקריבי, ששטחו 96 קילומטר רבוע, וכמה איים קטנים נוספים.

תיירות
השילוב של חופים לבנים ואקלים קיצי הפכו את אנגווילה למקום מושך עבור תיירים. מלונות מודרניים נמצאים בקצה המערבי של האי, ואילו בקצהו המזרחי גרים התושבים המקומיים בכפרים קטנים. בים הקרוב לאי נמצאות שוניות אלמוגים, ומפרצים ולשונות ים מאפיינים את חופיו. באי, המכוסה בצמחייה סבוכה ויש בו לפחות תריסר אגמי מי-מלח, אין הרבה אדמה פורייה. התושבים מתפרנסים מדיג ומתיירות.

היסטוריה
האראוואקים היו כנראה האנשים הראשונים באי. ציורים עתיקים בקירות של מערות הם השרידים הבולטים מתרבות זו. מתיישבים אנגלים התיישבו באנגווילה ב־1650, והאי נשאר שייך לבריטניה עד היום. למרות התיישבות זו, היום רוב התושבים באי הם אפריקאים שחורים שהובאו לאי בתור עבדים במאה ה-18.

לקראת סוף המאה ה-19, הביעו תושבי האי רצון לעצמאות. בקשתם נדחתה על ידי הכתר הבריטי, והאי אוחד ליחידה מנהלתית אחת יחד עם סנט קיטס ונוויס.

ב-30 במאי 1967 מרדו התושבים והכריזו על הפרדות משני האיים האחרים, תוך דרישה לשלטון ישיר של הממלכה המאוחדת. באותה עת התגוררו באי כ-6,000 תושבים ללא חשמל, טלפון, מים זורמים או רופא. ב־1969, כאשר נפסק המשא ומתן עם התושבים, נכנסו חיילים בריטים לאי למשך כמה חודשים על מנת להחזיר את השלטון לבריטניה. בהמשך, בשנת 1971, הפכה אנגווילה לישות תחת שליטה מלאה של הבריטים.

ב־1980 האי הופרד מסנט קיטס ונוויס, אך נשאר תחת שלטון בריטי.

כיום נמצאים המשרדים המנהליים של אנגווילה בעיר הוואלי שנמצאת במרכז האי. על אף שכלכלת האי תלויה בתיירות, מנסה הממשל המקומי לפתח גם מסחר.

האי הוא המקום בו חיבר רוברט רוג'רס את הפיבי הקדוש, התנ"ך בגרסת הראסטפארי.

אזורים
השטח של אנגווילה כולל את האי הגדול ומספר איים נוספים, ברובם לא מיושבים. האי המיושב הגדול מחולק ל-14 אזורים:

מזג האוויר

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

האנטילים הקטנים
חברות מיוחדות באיחוד האירופי
הטריטוריות הבריטיות שמעבר לים
מדינות וטריטוריות דוברות אנגלית