שמונה וחצי

שמונה וחצי (½8, באיטלקית: Otto e mezzo) הוא סרט קולנוע איטלקי משנת 1963 שביים פדריקו פליני.

הפקה 
הסרט נחשב לאחד מטובי סרטי הקולנוע שנעשו אי פעם (במשאלים רבים הגיע שני רק לסרט "האזרח קיין"), וזכה בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר ובפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר. הוא היה אחד הראשונים בקריירה של פליני, שנתן מקום נרחב לתת מודע בחייו של הגיבור. את המוזיקה לסרט הלחין נינו רוטה שהלחין רבים מסרטיו של פליני. השחקנים הראשיים בסרט הם מרצ'לו מסטרויאני, קלאודיה קרדינלה ואנוק איימה.

במרכז עלילת הסרט במאי קולנוע הסובל ממחסום יצירתי ואשר אינו מצליח להתקדם בבימוי סרטו החדש. במקביל, הוא מוצא את עצמו תקוע בחייו האישיים. הסרט משוטט הלוך ושוב בין הפנטזיות של הגיבור (לדוגמה סצנת ההרמון) לבין זכרונות מילדותו (ריקוד הרומבה של הזונה על חוף הים והעונש שהוא מקבל בעקבות כך), התמודדות עם עברו ועם הוריו לבין המציאות היומיומית.

סצנות רבות בסרט תומכות בתאוריה זו ובעיקר סצנת הסיום שבה יורדים כל גיבורי הסרט מהעבר ומההווה ממגדל ענק (סמל לפאלוס - אבר המין הגברי) לתוך מעגל ורוקדים לצלילי תזמורת שמנוהלת על ידי גוידו הילד.

שם הסרט מתייחס לכך שזהו הסרט השמונה וחצי של פליני (החצי מתייחס לסרט שהכיל שני סיפורים שבוימו על ידי שני במאים שונים).

לקריאה נוספת
.
פדריקו פליני, "דברים על 'שמונה וחצי'", בתוך: איתן גרין (עורך), במאים ואנשי קולנוע על הקולנוע. תל אביב: עם עובד, 1985. עמ' 9–14. במקור: "מתוך דיון על "שמונה וחצי", שפורסם בכתב העת "ביאנקו א נרו", אפריל 1963". מצרפתית: יהושע קנז.

קישורים חיצוניים

 פסטיבל כאן: תוכנית רדיו המוקדשת כולה לסרט "שמונה וחצי", בהגשת דני מוג'ה ויונתן גת: להאזנה 
 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סרטי 1963
סרטי דרמה איטלקיים
סרטי שחור-לבן
סרטי פדריקו פליני
סרטים על קולנוע
זוכי אוסקר: הסרט הזר הטוב
זוכי אוסקר: התלבושות הטובות