אריה איבצן

אריה איבְצַן (5 באוגוסט 1928 בקובנה – 19 ביוני 2013) היה המפקח הכללי השמיני של משטרת ישראל. איבצן היה בוגר קורס קצינים בכירים, ובוגר בית הספר הגבוה למשפט וכלכלה. בשנים 1970–1972 היה נשיא הסניף הישראלי של ארגון השוטרים הבינלאומי.

ביוגרפיה

ראשית דרכו
איבצן נולד בשנת 1928 בעיר קובנה שבליטא בשם ליאוניד אַפְּס. הוא שרד את השואה בגטו קובנה. הוא עלה לארץ ישראל בשנת 1946 ולמד בבית הספר החקלאי בנהלל. עם תום לימודיו בשנת 1947 התגייס לנוטרים. כשפרצה מלחמת העצמאות שירת בחזית ירושלים.

שירותו במשטרת ישראל
בשנת 1948 גויס איבצן למשטרת ישראל. הוא השתתף בקורס הקצינים הראשון של המשטרה וסיים כחניך מצטיין באוגוסט 1952. איבצן הוצב לשרת במחלקת התכנון במטה הארצי. בתחילת 1957 הוא קיבל תואר ראשון במשפטים מבית הספר הגבוה למשפט וכלכלה בתל אביב ובסוף 1958 הוסמך כעורך דין. בשנים 1957–1958 שירת במחוז תל אביב בתפקידי שיטור וחקירות שונים ובין השאר היה דובר המחוז. במרץ 1959 נתמנה לתפקיד סגן מפקד הנפה הצפונית של מחוז תל אביב, שהיה תפקידו הפיקודי הראשון. אחר כך פיקד על שלוש הנפות של מחוז תל אביב. הוא מונה למפקד נפת רמת גן במרץ 1962, הנפה הדרומית בסוף 1963 ומפקד הנפה הצפונית (המכונה "מרחב ירקון") בתחילת 1968. באוקטובר 1970 הוא הועלה לדרגת ניצב משנה ולקראת סוף 1972 מונה לסגן מפקד מחוז תל אביב. ב-1971 נבחר לנשיא הסניף הישראלי של ארגון השוטרים הבינלאומי.

ב-1975 מונה לפקד על המחוז הדרומי של המשטרה שכלל אז את מחוז ירושלים. במהלך כהונתו פיקד בנובמבר 1977 על מבצע "שער" לאבטחת ביקורו של נשיא מצרים אנואר סאדאת בישראל, טיפל בהפגנות בכביש רמות והיה ראש המטה של המשלחת הישראלית לשיחות האוטונומיה, האחראי לנושאים הלוגיסטיים, בשנים 1979–1980.

מפכ"ל
החל מתחילת 1979 עלה השם של איבצן כמועמד מוביל לתפקיד המפכ"ל. איבצן היה אז הניצב הוותיק ביותר במשטרה ותואר כבעל מקצוע מעולה הדורש הרבה מעצמו ומפקודיו, כמשפטן "מכבד חוק באורח קיצוני" וכמייצג הקו השמרני במשטרה. לבסוף מונה הרצל שפיר, שהובא מחוץ למשטרה, לתפקיד המפכ"ל, ואיבצן נשאר במחוז הדרומי, למרות שעל פי פרסומים בעיתונות הוצע לו להיות ראש אגף החקירות או סגן המפכ"ל.

ב-5 בינואר 1981 נתמנה איבצן לתפקיד המפקח הכללי השמיני של משטרת ישראל. בתקופתו הוקם מחוז המרכז של המשטרה והוקמו מרחבים ותחנות נוספים. כמו כן פעל איבצן לחיזוק הקשר בין המשטרה והקהילה. בתקופתו גם הופעלו סיירות משמר הגבול והמשמר האזרחי בתפקידי השיטור הייעודיים והופעלו הפרויקטים למניעת וחקירת עבירות רכוש ולטיפול בעבירות אונס.

בתחום המינהלי מוסדו בתקופתו הכללים לקידום שוטרים ונקבעו עקרונות הצמדת שכר השוטרים לשכרם של משרתי הקבע בצה"ל.

ב-1984 הורה איבצן לקיים האזנות סתר אצל קצינים בכירים במשטרה, על מנת למצוא מדליפים. כתוצאה מההאזנות הישעה איבצן את אסף חפץ בטענה שהדליף מידע לעיתונות ובעקבות זאת התפתח דיון ציבורי נרחב בין תומכי חפץ, בהם ניצב צבי בר, לתומכי איבצן. כנגד איבצן נטען שההאזנות לא היו חוקיות וכי ההדחה הייתה ממניעים זרים.

לאחר פרישתו
לאחר פרישתו הצטרף איבצן לסגל הדיפלומטי וכיהן כשגריר ישראל בליבריה ובקניה. נפטר ביום 19 ביוני 2013 ונקבר בבית העלמין קריית שאול.

מטה מרחב ירקון של המשטרה מנציח את שמו.

חיים אישיים 
איבצן היה נשוי ליוכבד, בתו של הרב חיים יהושע קוסובסקי ולהם שני ילדים. בנו אמיר הוא עורך דין.

קישורים חיצוניים
 אריה איבצן, באתר משטרת ישראל

הערות שוליים

מפכ"לי משטרת ישראל
מפקדי מחוז ירושלים במשטרת ישראל
שגרירי ישראל בליבריה
שגרירי ישראל בקניה
ישראלים ילידי ליטא
עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
נוטרים
מפקדי מחוז הדרום במשטרת ישראל
בוגרי התיכון החקלאי ויצו נהלל
בוגרי בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה
אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
ישראלים שנולדו ב-1928
ישראלים שנפטרו ב-2013