קתרין דנב

קתרין דנב (בצרפתית: Catherine Deneuve; נולדה ב-22 באוקטובר 1943) היא שחקנית קולנוע, זמרת, דוגמנית ומפיקה צרפתייה, זוכת פרס אריה הזהב על מפעל חיים לשנת 2022.

ביוגרפיה
דנב נולדה בפריז בשם קתרין דורליאק, בת להורים שחקני במה: מוריס דורליאק ואשתו רנה דנב. לדנב שתי אחיות: השחקנית פרנסואז דורליאק (1942–1967) וסילבי דורליאק ובנוסף אחות למחצה בשם דניאל. השם דנב היה שם הנעורים של אמה של קתרין. היא בחרה בשם משפחה זה לשמש כשם הבמה שלה, על מנת להבדיל את עצמה מאחיותיה. דנב התחנכה בבתי ספר קתוליים.

דנב הייתה נשואה לצלם הבריטי דייוויד ביילי בין השנים 1965 ל-1972.

לדנב שני ילדים, כריסטיאן ואדים מבמאי הקולנוע רוז'ה ואדים וקיארה מסטרויאני מהשחקן מרצ'לו מסטרויאני.

בינואר 2018 הייתה קתרין דנב בין מאה החותמות על מכתב שהתפרסם בעיתון 'לה מונד' היוצא נגד תנועת ה"MeToo" והאופן בו היא השפיעה על מעמדה של האישה, תפיסת המיניות והיחסים בין גברים ונשים.

קריירה במשחק 
דנב החלה את קריירת המשחק שלה עוד כנערה. בשנת 1957 היא שיחקה בתפקיד קטן בסרטו של אנדרה הונובל, Les Collégiennes יחד עם אחותה הצעירה סילבי, שהייתה שחקנית בילדותה כמו גם אחותה למחצה דניאל.

לאחר מכן הופיעה דנב בכמה סרטים של הבמאי רוז'ה ואדים. בשנת 1960 שיחקה בסרט בשם: L'Homme à femmes, שם ראה אותה הבמאי ז'אק דמי, שלאחר מכן יהיה אחראי לפריצתה כשחקנית.

פריצת הדרך שלה חלה באמצע שנות השישים, כאשר שיחקה בסרט "מטריות שרבורג" בבימויו של ז'אק דמי (1964) ואחר כך ב"רתיעה" של רומן פולנסקי (1965) וב"יפהפית היום" של לואיס בוניואל (1967). סרטים אלו הפכו אותה לכוכבת בזכות עצמה, ואפשרו לה להחלץ מתדמית אחותה הקטנה של פרנסואז דורליאק, תדמית שגרמה לה במקור לצבוע את שיערה לבלונדיני ולאמץ את שם משפחתה של אמה. השתיים כיכבו בצוותא בסרט מצליח נוסף בבימויו של דמי, העלמות מרושפור (1967), שהוסרט זמן לא רב לפני מותה הטרגי של דורליאק בתאונת דרכים.

קתרין דנב המשיכה לקריירת משחק מצליחה הנמשכת גם במאה ה-21, כשתפקידיה הבולטים ביותר הם של נשים יפות ומרוחקות.
בשנת 2016 שיחקה לצד רוד פאראדו בסרט "עומד זקוף".

קריירה בתחומים נוספים 
דנב הופיעה בעירום פעמיים במגזין פלייבוי (ב 1963 וב 1965). בשנת 1986 דנב השיקה את הבושם שלה - Deneuve.

בשנים 1985–1989, תמונתה שימשה כדי לייצג את מריאן, דמות אלגורית שמקורה במהפכה הצרפתית ומסמלת את החירות והתבונה. בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 דנב שימשה כפרזנטורית של הבושם שאנל מספר 5, וגרמה לעלייה חדה במכירות הבושם בארצות הברית, עד כדי כך, שהעיתונות האמריקנית שנשבתה בקסמה, העניקה לה את התואר: האישה האלגנטית ביותר בעולם. בשנת 1983 חברת אמריקן הום פרודקטס שכרה את שירותיה כדי לייצג את קו מכירות הקוסמטיקה שלה. הצלם ריצ'רד אבדון צילם את הפרויקט הזה. דנב נחשבת במודל להשראה עבור המעצב איב סן-לורן אשר הלביש אותה בסרטים: Belle de Jour, La Chamade, La sirène du Mississipi, Un flic, Liza ו The Hunger.

בשנת 1992, היא נעשתה הפרזנטורית של קו מוצרי טיפוח העור של סן-לורן.

בשנת 2001 היא נבחרה לייצג את הפנים החדשים של לוריאל פריז. בשנת 2006 היא נבחרה להיות ההשראה של חברת מאק קוסמטיקס.

בשנת 2007 היא החלה להופיע בפרסומות חדשות למזוודות של חברת לואי ויטון.

במרץ 2013 היא נבחרה על ידי הגרדיאן לאחת מהמתלבשות הטובות ביותר מעל גיל 50.

בשנת 2021 שיחקה בסרט הדרמה "בשלווה" של הבמאית עמנואל ברקוט הסרט הוקרן בבכורה ב-6 ביולי 2021.

דנב הייתה גם מעצבת של משקפיים, נעליים, כרטיסי ברכה ועוד.

פילמוגרפיה חלקית
 בשלווה (2021)
 סיפור חיי (2019)
 קלייר דרלינג (2018)
 המיילדת (2017)
 הכפר של ברברה (2017)
 Tout nous sépare (2017)
 קומדיה אלוהית (2015)
 פוטיש - אישה צעצוע (2010)
 התמונה הכוללת (2010)
 פרספוליס (2007)
 טנג'יר (2004)
 8 נשים (2002)
 רוקדת בחשכה - במאי: לארס פון טרייר (2001)
 ממערב למזרח (1999)
 Belle maman (1999)
 פלאס ונדום (1998)
 הודו סין (1992)
 הרעב (1983)
 המטרו האחרון - במאי: פרנסואה טריפו (1980)
 Courage fuyons (1979)
 הנסיכה בעור החמור (1970)
 יפהפיית היום - במאי: לואיס בוניואל (1967)
 העלמות מרושפור - במאי: ז'אק דמי (1967)
 רתיעה - במאי: רומן פולנסקי (1965)
 מטריות שרבורג - במאי: ז'אק דמי (1964)

טלוויזיה 
 Les Liaisons dangereuses (2003)

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

שחקניות קולנוע וטלוויזיה צרפתיות
שחקניות ילדות צרפתיות
דוגמניות צרפתיות
זמרות צרפתיות
מקבלי אות לגיון הכבוד
זוכי פרס סזאר
זוכות פרס סזאר
זוכי גביע וולפי
זוכי פרס דונוסטיה
צרפתיות שנולדו ב-1943
זוכות פרסי קריסטל + לוסי לנשים בקולנוע