פיק

פִיק (בערבית: فيق) היה יישוב סורי בדרום רמת הגולן, סמוך למקום בו הוקם לימים קיבוץ אפיק. עד למלחמת ששת הימים, אז נעזב, שימש הכפר בירתה של נפת פיק, הנפה הדרומית של מחוז קוניטרה. בשנת 1966 גרו ביישוב 2,769 תושבים, והוא היה אחד היישובים הגדולים ברמת הגולן ערב המלחמה.

היסטוריה 
אוסביוס באונומסטיקון (תחילת המאה ה-4 לספירה) זיהה כאן את מקומה של העיר המקראית "אפק", הנזכרת במלכים א: .

אחרי המרד הגדול הוקמה בפיק ככל הנראה מושבת חיילים משוחררים (וטרנים) רומאים.

בתלמוד הירושלמי נזכר יישוב בשם "כפר אפיק": .

מדרום להריסות הכפר נמצא בית קברות יהודי ששירת את היישוב אפק/אפיק הקדום, אשר במרכזו גם נבנה בית כנסת. ברחבי אזור הכפר נתגלו עמודים ואבני בזלת עם סמלים יהודיים, כמו עמוד בעל חריטה של המנורה.

בסקר של המהנדס הגרמני גוטליב שומאכר ברחבי הגולן בסוף המאה ה-19, הוא תיאר את פיק בתור כפר חצי עזוב, ורשם חלק מהפריטים הארכאולוגים באתר. בין העתיקות, גילה שומאכר עמוד אבן עם חריטת המנורה וכתובת, אותה תיעד בציור מפורט. לימים פוענחה הכתובת: "אנה יהודה חזאנה", כלומר "אני יהודה החזן". לאחר מלחמת ששת הימים, כאשר הגיעו חיילי צה"ל לעיר קוניטרה, נמצא אותו עמוד שגילה שומאכר בכפר פיק, אך בבית הקברות הצבאי של קוניטרה, כשהוא משמש לעיטור בית הקברות.

אוכלוסיית היישוב ערב מלחמת ששת הימים עסקה בגידולים חקלאיים שונים, בהם דגנים וקטניות שונים, שומשום, תאנה, זית, כמו גם גידולי צאן ובקר. ביישוב היו שלושה בתי בד, מרפאה ומספר בתי ספר בהם בית ספר תיכון.

ראו גם
 עין פיק

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

פיק
אפקה
אתרים ארכאולוגיים יהודיים בארץ ישראל
יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
יישובי המקרא
אפיק (קיבוץ)
פיק (אפקה)