יום המשפחה

יום המשפחה, שנקרא בעבר "יום האם", הוא יום מודעות המצוין בישראל ובמדינות נוספות בעולם, ומתמקד בציון המשפחתיות בכלל, האימהות בפרט ומקומן בחברה.

בהרבה ממדינות העולם מצוין יום האם ביום ראשון השני בחודש מאי. בישראל מצוין יום המשפחה בחורף, בל' בשבט, יום פטירתה של הנרייטה סאלד שהקימה את ההסתדרות הציונית הדסה, ארגון הנשים הציוניות, וכונתה "אם הילדים".

היסטוריית יום האם והמשפחה
יום האם נחגג לראשונה ביוון העתיקה, והיה החג של האלה הרה, אם כל האלים. עם התפשטות הנצרות חגגו את "יום אם הכנסייה". ב-1600 ציינו לכבוד אמהות בריטניה את "יום ראשון של האמהות". ביום ראשון זה קיבלו העבדים חופשה על מנת שיגיעו לבתיהם לחגוג את המועד. בחג נאכלה עוגה מיוחדת שנקראה "עוגת האם".

בגרמניה צוין יום האם לראשונה ב-1923, בתקופתה של רפובליקת ויימאר, כיזמה פרסומית של איגוד מגדלי הפרחים הגרמני. גם בווינה הותקן יום האם, יחד עם יום הילד, במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20.

בצרפת הוחל לציין את יום האם בשנת 1949.

במסגרת הנטייה לשוויון בין המינים החלו מדינות רבות לציין גם את יום האב.

ארצות הברית
בארצות הברית התפתח מושג "יום האם" במחצית השנייה של המאה ה-19. החג המודרני הייתה יוזמה של אנה ג'ארביס, שהחלה בשנת 1905, לאחר מות אמה, לפעול לקביעת יום האם. מאמציה נשאו פרי בשנת 1908, עת צוין היום בכנסייה במדינת וירג'יניה המערבית. באותה שנה, דחה הקונגרס של ארצות הברית את הבקשה לקבוע את יום האם כיום חג לאומי. עם זאת, ברבות ממדינות ארצות הברית, החלו לציין את יום ראשון השני בחודש מאי כ"יום האם" ובחלק מהמדינות, אף נקבע כחג מקומי רשמי. המדינה הראשונה לעשות זאת הייתה וירג'יניה המערבית, בשנת 1910. ב-1914 הכריז הנשיא וודרו וילסון על יום האם כעל חג לאומי, והוא נקבע ליום ראשון השני בחודש מאי. פרח הציפורן הלבן, המסמל את הטוהר וכוח הסבל של האם, נקבע כסמלו של היום.

בשנות ה-30 ארגנה ההסתדרות הציונית הדסה לכבוד יום האם מסע לגיוס כספים למען הקרן הקיימת לצורך נטיעת עצים בארץ ישראל.

במדינת ישראל 

בשנת 1944 ניסה ועד ההורים המרכזי להנהיג יום אם ייחודי לישראל, אך הניסיון לא צלח. יוזמה נוספת שייכת לאגודת "עזרה", אגודה לעזרת נשים יולדות, שבראשה עמדו הרבנית שרה הרצוג ומ. הופיין. יום האם נחגג על ידן ב-6 באפריל 1947 בירושלים "בדומה לימים כאלה הנהוגים בארצות אחרות". מספר שבועות לאחר מכן, פורסם ב"הבקר" שהתאחדות הסוחרים מבקשת לארגן "שבוע האם" לעידוד רכישת מתנות תוצרת הארץ. ביוני 1950 פורסמה בדבר קריאה של שרה טאובס להנהגת יום האם בישראל.

יוזמת עיריית חיפה 
בשנת 1951 הופק החג ביוזמה מחודשת, הפעם של חנה חושי, רעייתו של ראש עיריית חיפה. בישיבת הנהלת עיריית חיפה שנערכה ב-31 באוקטובר 1951 הציע אבא חושי:

התאריך נקבע על ידי אבא חושי לכ"ז בכסלו, היום השלישי של חנוכה. חושי קישר את המועד (חג החנוכה) לסיפור "חנה ושבעת בניה". אגדה אורבנית בחיפה מספרת שיום האם נקבע ביום השני של חנוכה משום שזהו יום הולדת של ליבה, אמו של אבא חושי.

על פי גרסה אחת, הרעיון לציון יום האם הגיע מאשתו של אבא חושי, חנה חושי. על פי גרסה אחרת, הרעיון נולד בעת ביקור של חושי במעברה בו ראה גברים יושבים בטלים בעוד האשה עובדת קשה.

ציון יום האם כלל לימודים על הנושא בבתי הספר, קישוט העיר, מופע מיוחד לאמהות וחלוקת תעודות של יום האם לאמהות בבתי חולים. ציון יום האם בחג החנוכה נמשך בחיפה לכל אורך שנות ה-50 וה-60. הרעיון אומץ גם על ידי ערים נוספות בישראל, בהן אשקלון, כפר סבא, עפולה וטבריה, אולם באופן כללי היום נודע בישראל כחג חיפאי מקומי. בשנת 1960 ציינו בפתח תקווה את יום האם ביום האחרון של השליש בבית הספר, שחל בסמיכות לחג החנוכה.

היו שחגגו את יום האם בט"ו בשבט.

בתל אביב 
בתחילת 1964 הוחל בחגיגת יום האם בתל אביב והוא צוין באותה שנה ב-13 בפברואר, ל' שבט, שחל ביום חמישי. התאריך נבחר כסמוך ליום פטירתה של הנרייטה סאלד. שנה לאחר מכן צוין היום ביום חמישי, ל' אדר א'. בשנת 1966 צוין יום האם בתל אביב ב-כ"ד אדר. בשנת 1969 צוין יום האם בל' שבט ובשנת 1970 צוין בי"ח אדר א'. בשנת 1972 צוין יום האם ב-כ"ח אדר ובשנת 1973 צוין ב-כ"ו אדר א'.

בשנת 1974, ביוזמת משרד החינוך, לאחר ביקורת ציבורית על שיום האם מצוין בזמנים שונים ברחבי ישראל, הונהג יום האם כלל ארצי ב-ל' שבט. באותה שנה, משום ש-ל' שבט חל ביום שישי, הוקדמו רוב האירועים ליום חמישי.

קביעת התאריך בל' שבט
בפברואר 1950 ציינה עליית הנוער את "יום הילד היהודי" ביום פטירתה של הנרייטה סאלד. כיוון שא' באדר, יום פטירתה, חל בשבת, צוין היום למחרת בב' באדר.

בשלהי 1951 הציגו בעיתון הילדים "הארץ שלנו" לקוראים את השאלה האם ראוי לציין בישראל את יום האם. בתגובה ששלחה למערכת העיתון, הציעה הקוראת נחמה פרנקל (לימים בידרמן) בת ה-12, לציין את יום פטירתה של הנרייטה סאלד בתור "יום האם". בעקבות מכתב זה, קבע העיתון את ב' באדר, כ"יום האם". אף על פי שלהנרייטה סאלד לא היו ילדים, היא היוותה דמות אם לרבים מהילדים שעלו לארץ במסגרות השונות, ואף כונתה "אם הנוער". זו הייתה הסיבה לבחירה ביום פטירתה כיום האם. עם השנים חלחל הרעיון של יום האם בתאריך ב' אדר בציבור, הגם שציונו היה מינורי.

בסוף 1960 פורסם שמשרד החינוך קבע את יום האם לח' בטבת, יום הולדתה של הנרייטה סאלד, אך בפועל צוין היום ביום פטירתה. בתחילת שנות ה-70 שונה התאריך לל' בשבט על ידי משרד החינוך. למעשה, נפטרה סאלד בא' באדר (לאחר שקיעה החמה), וכך מצוין התאריך על מצבתה.

המחלוקת סביב קביעת יום האם 
כבר בעת קביעת "יום האם" קמה הדרישה לשוויון ולקבוע "יום הורים". בשנות התשעים הוחלט בישראל לשנות את "יום האם" ל"יום המשפחה". יום זה בא להדגיש את הקשר בין בני המשפחה, ואת מחויבותם ותרומתם המשותפת לתא המשפחתי. עם זאת, בשנת 2016 הועלתה יוזמה המבקשת לציין שוב ברחבי ישראל את "יום האם של ישראל", כחג נוסף, שיבוא לציון נושאים חשובים לאמהות בקהילה בה הן נמצאות.

מנהגי יום המשפחה
נהוג לתת מתנות להורים ,לאחים, ולילדים כגון כרטיסי ברכה ופרחים. בחלק מהמדינות היה עידוד הילודה חלק ממהות יום המשפחה. כך היה למשל באיטליה של מוסוליני.

ראו גם
 יום האב
 אם השנה
 חג הבנות

קישורים חיצוניים

 "האמא של יום האם" - סיפורה של אנה מארי ג'רוויס, מייסדת יום האם, בפודקאסט "מינהר הזמן", תאגיד השידור הישראלי

הערות שוליים

חגים ומועדים
משפחה
הורות
אירועים בחודש שבט
הנצחת הנרייטה סאלד
חגים ומועדים: נשים