תירס

[[קובץ:Zea mays 'Ottofile giallo Tortonese' MHNT.BOT.2015.34.1.jpg|ממוזער|Zea mays 'Ottofile giallo Tortonese]]תירס''' (שם מדעי: Zea mays'') הוא צמח חד שנתי ממשפחת הדגניים. במאה ה-21 הוא הגידול החקלאי הנרחב ביותר בעולם ואחריו חיטה ואורז.
צמח התירס מגיע לגובה של כ-3 מטר. הוא נזרע באביב ונקצר באביב/קיץ. הצמח זקוק לאספקת מים שוטפת ולאקלים חם.

היסטוריה 
מקורו של התירס במרכז אמריקה, שם נאכל במגוון צורות במשך אלפי שנים.
הראשונים שגידלו תירס היו שבט המאיה ועוד שבטים אינדיאניים באותו אזור. בנוסף, בני המאיה האמינו שהאדם עשוי מתירס.
עם גילוי יבשת אמריקה במאה ה-15, הופץ השימוש בתירס לכל העולם.

מקור השם העברי
צמח התירס קרוי על שם הדמות המקראית תירס, בנו של יפת. טורקיה הייתה תחנה להפצת תירס באירופה, ובמספר שפות (איטלקית, צרפתית וגרמנית) נקרא התירס "חיטה טורקית". הרב יצחק אברבנאל, בן המאה ה-15, העריך שצאצאיו של תירס המקראי התיישבו באזור טורקיה. הוא לא ידע שהטורקים הגיעו לאזור שמכונה כיום "טורקיה" רק במאה השמינית והתשיעית, ולכן כתב: "והיותר מתיישב שתירס הוא פרס והוא טורקאש, כי כך היא הקבלה ביניהם שהם מבני פרס".

אחד הראשונים שתיאר את צמח התירס בעברית היה ברוך לינדא בספרו "ראשית לימודים" (1789). הוא מכנה את הצמח "חטי טורקיא", בתרגום מגרמנית. בשנות ה-80 של המאה ה-19 החלו לכנותם "חטי תירס", בעקבות הזיהוי של התירס עם הטורקים. בתחילת המאה ה-20 קוצר השם לשם הפשוט "תירס" וכך מכונה הצמח כיום.

שימושים 
התירס נאכל טרי או לאחר בישול או צלייה.

התירס מהווה מרכיב עיקרי במצרכים כדוגמת קורנפלקס, קמח תירס, עמילן תירס, שמן תירס, אלכוהול, אצטון ועוד. התירס משמש כתוספת במאכלים כגון פיצה, פשטידות, סלט, ממרחים שונים ועוד, ולהכנת פופקורן דגני בוקר דייסה קמח (קמח תירס) ולחם (לחם תירס)

תירס למאכל משווק בחבילות של קלחי תירס, וכן בקופסאות שימורים או באריזות המכילות גרגרי תירס קפואים או מיובשים.

מלבד השימוש לאדם, התירס משמש גם למאכל בהמות כחומר טרי וכתחמיץ.

מחקר 
התירס הוא אחד מהגידולים החשובים ביותר בעולם המשמש כבסיס תזונתי לאדם וכחומר גלם עיקרי בהזנת בע"ח, ולכן נמצא בראש סדר העדיפויות בפיתוחים שונים ובתחומים רבים. 

בעזרת צמח התירס נעשו כמה מהתגליות החשובות ביותר בגנטיקה. הגנום של התירס עשיר בטרנספוזונים ומועד למוטציות, דבר המתבטא במגוון צבעי גרעיני התירס כגון: אדום, שחור, סגול, לבן וכו'.

ב-2005 התחיל פרויקט מיפוי הגנום של התירס על ידי צוות חוקרים אמריקאי. בפברואר 2008 כבר פורסמה טיוטה ראשונית של המחקר, הכוללת כ-95% מהמיפוי, שפורסם בעיתון. הנדסתו הגנטית של התירס תרמה ליצירת זני מכלוא רבים בעלי עמידויות משתנות לתנאי קרקע, אקלים, מחלות ומזיקים שונים יחד עם השגת המטרה העיקרית של העלאת היבול (לאחר המיפוי הגנטי כמות היבול לדונם עלתה בממוצע ב-50%).

גידול בישראל
שטחי גידול התירס בישראל נפרסים לאורכה, החל מרמת הגולן שבצפון ועד הנגב המערבי שבדרום. בממוצע, מגדלים בישראל 25,000 דונם תירס מתוק בשנה, לצורכי התעשייה והשוק המקומי וכ-70,000 דונם תירס לתחמיץ, המהווה כ-35% מכלל החומר היבש המשמש להזנת בעלי-חיים. 

קיימים זני תירס רבים המיועדים לצורכי הגידול השונים בישראל ובכל שנה, נערכים מבחני זנים ללפחות 5–10 זנים נוספים, עבור בחינת התאמתם לצורכי העמידות ותכולת הגרעין הנדרשים בשוק.

זני התירס העיקריים בארץ הם קלגרי, 33-031, קולוסיאוס, סימון, האטי, W86 (מתוך נתוני ארגון עובדי הפלחה לשנת 2019).

התוצרת העולמית והתפלגותה בין המדינות
גידולי התירס בארצות הברית מהווים כמחצית מהתוצרת העולמית; מדינות בולטות נוספות הן סין, הודו, ברזיל, מקסיקו, ארגנטינה, צרפת, אינדונזיה ודרום אפריקה. התוצרת העולמית של תירס בשנת 2003 הסתכמה ב-600 מיליון טון, ואילו בשנת 2009 הייתה 817 מיליון טון. יותר מאורז (678 מיליון טון) או חיטה (682 מיליון טון). ב 2013 עמד יבול התירס על מיליארד ו-16 מיליון טון.

גלריית תמונות

ראו גם 
 קורנהול - משחק קליעה למטרה עם שקית תירס, מקובל בארצות הברית.
 לחם תירס
פלגרה
מבוך תירס
תירס ננסי
 אלרגיה לתירס
 קמח תירס

קישורים חיצוניים

 
 
 אפרים צוקרמן גידול תירס בעולם, "ניר ותלם", גיליון מס' 7, מאי-יוני 2008, עמ' 13–16

הערות שוליים

צמחים שתוארו ב-1753
טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
אורגניזם מודל