פליז

פְּלִיז היא סגסוגת המורכבת מהיסודות נחושת ואבץ. צבעה משתנה מאדום - בריכוזי אבץ נמוכים, ועד לצהוב - בריכוזי אבץ גבוהים. מעבר ל-35% של אבץ יש שתי פאזות שונות בסגסוגת, הנקראות פאזה אלפא (בדומה לנחושת טהורה) ופאזה בטא.

הפליז מוזכרת שלוש פעמים בתנ"ך: פעמיים בשם "נחושת קלל" - (, ו), ופעם אחת בשם "נחושת מוצהב" - (). בגמרא כתוב ששערי ניקנור היו עשויים מ"נחושת צהובה" (), כלומר פליז. חנוכייה העשויה מפליז נחשבת מהודרת יותר מחנוכייה העשויה מנחושת טהורה, בגלל הדמיון לזהב (על פי האנציקלופדיה התלמודית, אף על פי שפליז זול מנחושת).

הפליז היא סגסוגת קשה וחזקה הרבה יותר מנחושת, אך המוליכות החשמלית שלה נמוכה יותר. 

פליז משמשת לייצור חלקים בייצור המוני שאינם נדרשים לעמידה בעומס, כמו חפצי נוי, תרמילי כדורים, מצפנים וכן לכלי נשיפה ממתכת. בנוסף, משמש לייצור מצילות זולות. ניתן לצפות חלקי פליז בציפוי ניקל לצורכי נוי (למשל באביזרי אמבט וידיות). שימוש נוסף של הפליז הוא ברכיבים הקשורים בהולכת מים ביתית בעיקר במכלולים של ברזים וכן במחברים שונים, וזה בגלל שהרכב החומר (נחושת ואבץ) גורם לרמת קורוזיה נמוכה מאוד, ובכך מאפשר אורך חיים ארוך של האביזרים.

בעבר השתמשו בפליז ליציקה של תותחים, ידיות לדלתות וחפצי נוי כגון אהילים או פמוטות.

גיזרון 
המילה מופיעה פעם אחת בספרות חז"ל, אך גם זה תלוי במחלוקת הגרסאות של כתבי היד של הגמרא. לפי כחצי מכתבי היד של הש"ס כתוב בגמרא: ”דשמואל זבן מכותי לקנא דדהבא במר דפרזלא בארבעה זוזי ואבלע ליה חד זוזא.“ (). אך לפי כתב יד מינכן 95 וכתב יד פירנצה הנוסח הוא דפליזא במקום דפרזלא.  לא התברר מהי מלה זו, המופיעה רק פעם אחת בספרות חז"ל. רבנו חננאל פרש "נחושת מצופה זהב" ובספר הערוך מושוה לערבית فِلِزّ (פִלִזּ) שבדרך כלל פרושה מתכת ובדיאלקט נתך של נחושת - ומכאן הושאלה לפליז.

ראו גם
 מכוניות עידן פליז

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

חומרי גלם
סגסוגות
נחושת
אבץ