אפיפיורות אביניון

אפיפיורות אביניון הוא שמה של תקופה, בת כ-70 שנה, בהיסטוריה של הכנסייה הרומית הקתולית, בין 1309 ל-1377, שבה הכס הקדוש היה ממוקם רשמית בעיר אביניון (כיום בצרפת).

בשנת 1305 פיליפ הרביעי, מלך צרפת, פעל להבטיח את בחירתו של בֶּרְטְרַן דֶה גוֹ (Bertrand de Got), שהיה ארכיבישוף של העיר בורדו, לאפיפיור. אחרי בחירתו קיבל את השם קלמנס החמישי.

מלך צרפת התנה את תמיכתו בביטול הצווים של האפיפיור בוניפקיוס השמיני, שפגעו בסמכותו של המלך. הצווים בוטלו על ידי קלמנס החמישי וצעד זה גרם לתסיסה ברומא. כדי לשמור על ביטחונו האישי, קלמנס החמישי ערך את טקס הכתרתו לאפיפיור בעיר ליון שבצרפת (14 בנובמבר 1307), ולא ברומא, כמקובל. באותה שנה גם נתן את הסכמתו למעצרם של אנשי מסדר הטמפלרים בצרפת (מסדר אבירי היכל שלמה), כדי שהמלך יוכל לבזוז את אוצרם. קלמנס החמישי הרגיש שחזרתו לרומא תסכן את חייו. כפתרון, מלך צרפת הציע לו להעביר את מושב האפיפיור מרומא אל העיר אביניון שבחבל פרובנס (עיר שהייתה באותו זמן נחלתו של מלך נאפולי וסיציליה, ווסאל של הכס הקדוש). בהתאם לדרישה נוספת של מלך צרפת, קלמנס החמישי גם ביטל את נידויים של אלה שגרמו למותו של בוניפקיוס השמיני. צעד זה הוסיף לאיבה כלפי קלמנס החמישי. כך החלה ב-1309 "גלות אביניון" של האפיפיורים, שנמשכה שישים ושמונה שנה. אף על פי שאביניון נרכשה על ידי הכס הקדוש בשנת 1348, בכל זאת הייתה תחושה שהיא שייכת לצרפת, ולכן היה חשד כללי שלצרפת יש השפעה עדיפה על ענייני האפיפיורות. ואומנם, רוב הקרדינלים שמונו על ידי קלמנס החמישי היו ילידי צרפת. מאחר שהקרדינלים בוחרים את האפיפיור, היה ברור שהאפיפיורים אשר יבחרו בהמשך יהיו אף הם ממוצא צרפתי. ואכן, בכל תקופת אפיפיורות אביניון, 111 מתוך 134 קרדינלים שמונו היו צרפתים וגם כל שבעת האפיפיורים שכיהנו בתקופה זו. הציבור האיטלקי תקף בזעם את האפיפיורית של אביניון. אחד הדוברים העיקריים בנושא היה המשורר פטרארקה, אשר בילה את ילדותו שם. המושב באביניון יצר אנטגוניזם בעיקר עם אנגליה וגרמניה, ופגע ביוקרה של האפיפיורות.

למרות ההשמצות, חלק מאפיפיורי אביניון עשו מאמצים לשיפור מעמדה של הכנסייה הקתולית. ואלה ההישגים המשמעותיים:
 הפעילות האדמיניסטראטיבית עברה רה ארגון
 משלחות מיסיון הורחבו והגיעו עד סין
 קודם החינוך האוניברסיטאי
 נעשו ניסיונות לישב סכסוכים חילוניים

רשימת אפיפיורי אביניון
כל אפיפיורי אביניון היו ממוצא צרפתי:
 קלמנס החמישי, 1305–1314
 יוחנן העשרים ושניים, 1316–1334
 בנדיקטוס השנים עשר, 1334–1342
 קלמנס השישי, 1342–1352
 אינוקנטיוס השישי, 1352–1362
 אורבנוס החמישי, 1362–1370
 גרגוריוס האחד עשר, 1370–1378

גרגוריוס האחד עשר העביר את הכס הקדוש בחזרה לקריית הוותיקן ב-17בינואר 1377. שהותו ברומא נתקלה בעוינות רבה והוא שקל בכובד ראש לחזור לאביניון. מותו, במרץ 1378, מנע זאת.

בשל המחלוקת על יורשו, קמה שושלת קצרת מועד של אנטי-אפיפיורים, שמוקדם היה באביניון:
 קלמנס השביעי (1378–1394)
 בנדיקטוס השלושה עשר (1394–1423) (גורש מאביניון ב-1403).

בתקופה זו התקיים פיצול חריף בכנסייה הקתולית, אשר לעיתים נקרא "הקרע המערבי" או "המחלוקת הגדולה בנוגע לאנטי-אפיפיורים" על ידי היסטוריונים של הכנסייה (כמו גם "הפילוג הגדול השני"), בשל המחלוקת בין הנאמנות למנהיגים השונים המכהנים במקביל וטוענים שניהם כי הם האפיפיור הלגיטימי. המחלוקת נפתרה לבסוף בהחלטות ועידת קונסטנץ ב-1417.

ראו גם 
 פיליפ הרביעי
 קלמנס החמישי
 אפיפיור
 אביניון

קישורים חיצוניים

הערות שוליים