צוואר

הצוואר הוא אזור בגוף הנמצא בין החזה לגולגולת. בצוואר עוברים מספר מבנים אנטומיים חשובים, ובהם עמוד השדרה שמחזיק את הגולגולת בעזרתה של החוליה הראשונה (C1), חוט השדרה הממוקם בתוך עמוד השדרה, הלוע והגרון, קנה הנשימה, הוושט שמאפשר את מעבר המזון מהפה אל מערכת העיכול, וכן מספר רב של כלי דם גדולים ועצבים.

בצוואר מספר שרירים שתפקידם העיקרי הוא החזקת הצוואר וסיבוב הראש. רוב הצוואר מעוצבב בעזרת צביר העצבים הצווארי וחלק ממנו מעוצבב בעזרת עצבי הגולגולת (מכונים גם עצבים קרניאליים).

צינור הלוע - Pharynx 

הלוע (Pharynx) הוא צינור שרירי מוארך הנושק לעמוד השדרה, אשר נמתח מבסיס הגולגולת בחלקו העליון, ועד לושט בחלקו התחתון. צינור זה מכיל מספר פתחים, וביניהם לחלל האף (Nasal Cavity), חלל הפה (Oral Cavity), ולגרון (Larynx) - צינור סחוסי המוביל אוויר לקנה הנשימה והריאות. הפתחים הללו מייצרים תקשורת ישירה בין אזורים אלו, ובגינם מזון שנאכל מועבר לרוב לושט ומשם לעיכול בקיבה, אך לעיתים פורץ דרך האף (בייחוד בזמן צחוק), או נתקע בדרכי האוויר עד כדי השתנקות. לחלופין, ניתן להחדיר בעת הצורך צינור האכלה לקיבה דרך האף (זונדה), או צינור הנשמה דרך הפה (צנרור קנה).

בעגה האנטומית נהוג לסווג את הלוע בהתאם לפתחים שצוינו לעיל: הלוע האפי המתקשר עם חלל האף (Nasopharynx); הלוע הפומי המתקשר עם חלל הפה (Oropharynx); והלוע הגרוני המתקשר עם הגרון ודרכי האוויר (Laryngopharynx).

כל שרירי הלוע מעוצבבים על ידי העצב הקרניאלי ה-10 (עצב הואגוס), למעט שריר בודד המכונה Stylopharyngeus אשר מעוצבב על ידי העצב הקרניאלי ה-9 (Glossopharyngeal Nerve).

גרון - Larynx

בתוך הצוואר ממוקם הגרון (Larynx), צינור סחוסי המהווה פרוזדור לכניסת אוויר לריאות. הגרון ממוקם קדמית לצינור הלוע (Laryngopharynx), ומסתיים בקנה הנשימה (Trachea) בחלקו התחתון. בחלקו העליון של הגרון ממוקם בית הקול, מבנה אנטומי קטן המורכב משני צמדים של כפלים גידיים עטופי רירית: מיתרי הקול האמיתיים (True Vocal Folds) ומיתרי הקול הדמויים (False Vocal Folds). שרירים עדינים שולטים בתנועת מיתרי הקול האמיתיים, אשר פתיחתם לרווחה נחוצה לנשימה, ויצירת רטט בהם אחראית להפקת צלילים (דיבור ושירה). שרירים נוספים יכולים לסגור באופן הרמטי את שני סוגי מיתרי הקול, וכך למנוע יציאת אוויר מבית החזה לסביבה החיצונית, כפי שנעשה בעת מאמץ או בעת הפרשת צואה. 

מחלות נגיפיות עונתיות מתבטאות לא פעם בחום, כאבים בבליעה ואדמומיות באזור הלוע הפומי (Oropharynx). בשפה יום-יומית נאמר על תופעה זו כי מדובר ב"דלקת גרון" (Laryngitis), אך למעשה זוהי דלקת לוע (Pharyngitis). דלקת גרון מתבטאת בעיקרה בצרידות עקב הפגיעה במיתרי הקול, אף על פי שהיא יכולה להיות מלווה גם בדלקת לוע. זוהי אבחנה שפירה על פי רוב החולפת מעצמה, אבל בפעוטות היא עלולה לסכן חיים (ראה: קְּרוּפּ).

גרגרת

פיקת הגרון או פִּקַּת הַגַּרְגֶּרֶת, היא החלק הקדמי והבולט של הגרון ותיבת הקול. מבנה זה נוצר מאחד מסחוסי הגרון המכונה "סחוס המגן" (Thyroid Cartilage). צורתו של סחוס זה היא כמעין ספר פתוח, כאשר הוא פונה לאחור ומגן בכריכתו על מיתרי הקול העדינים. הגרגרת היא זווית הפתיחה של 'הספר', כאשר בגברים ישנה זווית חדה ואילו בנשים הזווית קהה יותר. אף על פי שגרגרת ידועה כמבנה אנטומיה גברי, היא קיימת גם בנשים, אם כי בנשים היא איננה כה בולטת חיצונית מפאת זוויתו של סחוס המגן.

משולשי הצוואר 

בשל מורכבותו הרבה של הצוואר, והמבנים הרבים אותם הוא מכיל, מקובל לחלקו לשישה תת-משולשים בשתי רמות היררכיה. חלוקה זו מבוססת על ארבעה שרירים, מהם שני שרירים שטחיים ושני שרירים עמוקים.

השרירים השטחיים הם שריר הטרפז ושריר הסטרנוקלאידומסטואיד (Sternocleidomastoid Muscle) כנראה בתמונה. בהתאם לשרירים הללו מחולק הצוואר ל'משולש קדמי' (בין הסטרנוקלאידומסטואיד וקו האמצע של הצוואר) ו'משולש אחורי' (בין שריר הטרפז לבין שריר הסטרנוקלאידומסטואיד).

שני השרירים העמוקים - השריר הדו-בטני (Digastric Muscle) ושריר האומו-היואיד (Omohyoid Muscle) - מחלקים את המשולש הקדמי לארבעה תת-משולשים, ואת האחורי לשניים, מה שמוליד שישה תת-משולשים כנכתב בתחילת הפסקה.

כלי דם 

הצוואר מכיל כלי דם רבים, וביניהם כלי דם של אזור הראש, הפנים, הצוואר והכתף. בשל כך, מדובר באזור אנטומי רגיש ופגיע.

עורקים 
ביציאה מחדר שמאל מתרוממת האאורטה, אבי העורקים, אשר מכילה שלושה פיצולים גדולים בבסיס הצוואר: עורק הברכיוספאליק הימני (ברכיו - זרוע, צפאלוס - ראש); עורק הקרוטיד השמאלי; ועורק הסאב-קלאביאן השמאלי. עורק הברכיוספאליק הימני מתפצל במהרה לכדי עורק קרוטידי ימני וסאב-קלאביאן ימני, אשר מזינים את אזור הצוואר והזרוע בהתאמה.

העורקים הקרוטידיים 
בשני צידי הצוואר ממוקמים עורקים גדולים המכונים "עורקי התרדמה" או "העורקים הקרוטידיים" (Common Carotid Arteries). אלו הם כלי דם גדולים, אשר מתפצלים בשלישו העליון של הצוואר לכדי עורק קרוטידי פנימי (Internal Carotid) אשר חודר לגולגולת להזנת המוח והעין, ולכדי עורק קרוטידי חיצוני (External Carotid) אשר מזין את הפנים והצוואר.

בצוואר, העורק הקרוטידי החיצוני מתפצל ל-8 עורקים מרכזיים:

 Superior Thyroid Artery
 Ascending Pharyngeal Artery
 Lingual Artery
 Facial Artery
 Occipital Artery
 Posterior Auricular Artery
 Maxillary Artery
 Superficial Temporal Artery

כלי דם אלו מזינים את כלל המבנים הצוואריים, את מרבית חלקי הפנים (Face), ואת חלקו החיצוני של הראש. כך למשל עורק ה-Superior Thyroid Artery מזין את בלוטת התריס והגרון (באמצעות אחד מפיצוליו המכונה Superior Laryngeal Artery); עורק ה-Lingual Artery מזין את הלשון; ועורק הפנים Facial Artery מזין את מרבית המבנים השטחיים בפנים, אך גם מספק דם לחלל האף ולעין. יחד עם זאת, האף וארובת העין מוזנים על ידי כלי דם נוספים, אשר מקורם הוא בעיקר מהעורק המקסילרי (Maxillary Artery). גלגל העין עצמו מוזן על ידי ה-Ophtalmic Artery, אשר הוא פיצול שמקורו בעורק הקרוטידי הפנימי (Internal Carotid); בניגוד לעורק הקרוטידי החיצוני, העורק הקרוטידי הפנימי איננו מתפצל כלל בצוואר, ופיצוליו מופיעים רק לאחר חדירתו לחלל הגולגולת.

איברי חישה קרוטידיים 
בנקודת הביפורקציה (פיצול) של העורקים הקרוטידיים לכדי חיצוניים ופנימיים, ממוקם איבר חישה עדין אשר מנטר את תכולת הגזים בדם וכן את חומציותו. חיישן זה מכונה Carotid Body. בקרבה לחיישן זה, אך גבוה יותר בחלקו הראשון של העורק הקרוטידי הפנימי, ישנה התרחבות הנקראת Carotid Sinus; זהו איבר חישה נוסף אשר מנטר את הדם, ותפקידו לבחון את לחץ הדם. יחד, הכימורצפטורים של ה-Carotid Body והבארו-רצפטורים של ה-Carotid Sinus מוודאים בכל עת כי אספקת הדם למוח תקינה. מבנים אלו מעוצבבים על ידי Hering's nerve, שהוא עצב המקבל סיבים משני עצבים קרניאליים: 9 ו-10.

העורקים התת-בריחיים: עורקי הסאב-קלאביאן 
עורקי הסאב-קלאביאן הם פיצולים גדולים של האאורטה, בדומה לעורקים הקרוטידיים. בעוד שהעורקים הקרוטידיים מזינים את הראש, הצוואר והפנים, עורקי הסאב-קלאביאן מהווים מקור לכלי דם המזינים את החזה, הכתף והגפה העליונה. יחד עם זאת, ישנם מספר פיצולים צוואריים חשובים לעורקי הסאב-קלאביאן:

 Vertebral Artery
 Internal Thoracic Artery (Mammary Artery)
 Thyrocervical Trunk
 Costocervical Trunk
 Dorsal Scapular Artery

העורקים הורטברליים, אחד מימין ואחד משמאל, חודרים לחרירים מותאמים להם בצידי החוליות הצוואריות, ולבסוף חודרים לחלל הגולגולת דרך נקב העורף הגדול (Foramen Magnum). עורקים אלו מתחברים ליצירת העורק הבאזילרי (Basilar Artery), ויחד עם העורק הקרוטידי הפנימי מזינים את המוח.

מבין פיצולי הסאב-קלאביאן, ה-Thyrocervical Trunk הוא הבולט ביותר בשל פיצוליו הרבים:

 Inferior Thyroid Artery
 Ascending Cervical Artery
 Transverse Cervical Artery
 Suprascapular Artery

גם ל-Costocervical Trunk ישנם פיצולים, אך אלו כוללים שני כלי דם גדולים בלבד: Deep Cervical Artery; ו-Supreme Intercostal Artery אשר מזין את החללים הבין צלעיים של צלעות 1-2.

ניקוז ורידי 

ככלל, עורקים מלווים על ידי ורידים בעלי שם דומה. הורידים הצוואריים מתנקזים למערכת ורידית ענפה של ורידים ג'וגולריים (Jugular Veins). בעומקו של הצוואר ממוקם הוריד הג'וגולרי הפנימי (Internal Jugular Vein), שהוא וריד מאסיבי אשר מנקז את המוח, וכן מקצת מהפנים, האוזן והלשון. 

שטחית לו, ישנם שני כלי דם ג'וגולריים נוספים: הוריד הג'וגולרי החיצוני (External Jugular Vein) ו-וריד הג'וגולרי הקדמי (Anterior Jugular Vein). לצד שני אלו ישנו גם סעיף ג'וגולרי אלכסוני הנקרא בפשטות "Communicating Vein". הורידים הג'וגולריים השטחיים מתנקזים לבסוף לורידי הסאב-קלאביאן (Subclavian Vein).

ראו גם
צוואר הרחם
נשיכת אהבה
 צוואר ממולא
 צוואר בקבוק
 מנח ראש קדמי

קישורים חיצוניים