צ

צ' היא האות ה-18 באלפבית העברי. שמה של האות הוא צָדִי (בפי יהודי תימן צאד, כבערבית). רבים קוראים לאות צַדִּיק. מקורה של הגייה זו הוא כנראה בטעות הנובעת מהאות ק' העוקבת לאות צדי בסדר האלף-בית, אך היא מתועדת החל מן המאה ה-11.

ההיגוי הנפוץ במאה ה־21 מייצג מבחינה פונולוגית שילוב של העיצורים תּ+ס, או עיצור מכתשי, מחוכך שורק, אטום (IPA: /ʦ/). ההיגוי הנפוץ בקרב יהודי הארצות דוברות הערבית היה כשל האות המקבילה הערבית - ص - המבוטאת כמעין ס' כבדה, או מכתשי מלועלע, חוכך שורק, אטום (IPA: /sˤ/). בקרב החוקרים קיימת מחלוקת בדבר דרך ביטויה של האות צ' העברית המקורית, בין אלו הקובעים כי במקור בוטאה כדרך יהודי ארצות האסלאם, וכי הביטוי הנוכחי כיום מקורו בהשפעה של שפות אירופיות, לבין הקובעים כי הביטוי המקורי היה כפי המקובל במאה ה־21.

צד"י עם גרש (צ') נהגית /ʧ/ (ch, כבמילה צ'ילה), וזאת על פי כללי התעתיק של האקדמיה ללשון העברית. מקור הסימון הזה חדש, מימי תחיית הלשון, אך השימוש בגרש מקורו בלאדינו, שם הוא משמש על האותיות ב׳ (v), ג׳ (j ו־ch אנגליות), ד׳ (th במילה האנגלית other), ז׳ (j צרפתית), פ׳ (f) ו־ש׳ (sh) אך לא על האות צ. האות צ נבחרה ככל הנראה בגלל צורת הגייתה האשכנזית ts הדומה לצליל ch האנגלי, וגם בהשפעת הרוסית, בה האות Ц (נהגית צ) דומה לאות Ч (נהגית צ') או שפות כמו צ'כית ופולנית, בהן הצליל צ' נוצר משילוב של c (נהגית צ) עם סימן דיאקריטי או אות כלשהי. בסופי מילים לפי התקן צד"י גרושה נכתבת כאות סופית, אך כיום מתחילים לכתוב אותה כצד"י רגילה לפעמים. עלית לדוגמה קוראת לחטיף שלה "פיתה קראנצ'" בניגוד לתקן.

בהתאם לחלוקתן של אותיות האלפבית העברי לחמשת מוצאי הפה, צ' נמנית עם חמש האותיות השיניות: זסשר"צ.
בפעלים שהאות הראשונה שלהם היא צ' חל, כמו באותיות: 'ז', 'ס' ו'ש', שיכול עיצורים בבניין התפעל. בנוסף מתרחשת הידמות הגורמת להחלפת האות ת' באות ט', לדוגמה: הצטער, הצטרף.

צ' היא אחת מחמש אותיות מנצפ"ך, שצורתן משתנה בסוף מילה - "ץ" (כבמילה "עץ").

בגימטריה ערכה של צ' הוא 90. ערכה של ץ הוא 900, אך השימוש בו אינו נפוץ, והערך 900 מיוצג על ידי הצירוף תת"ק.

בשפה העברית המודרנית שכיחות השימוש באות צ' היא כ־1.28% מכלל אותיות האלפבית העברי ושל הצורה הסופית ץ היא כ־0.14%. ץ סופית היא הנדירה ביותר בשימוש בעברית מודרנית.

שימושים נפוצים לקיצור צ'
 צפון.
 בישראל האות צ', המוטבעת על מוצר או רכיב כלשהו, מסמלת את היותו שייך לצה"ל.

ייצוג האות צ'

ב-Unicode האות צ מיוצגת על ידי 05E6, והאות ץ על ידי 05E5. הצורה הסופית קודמת לצורה התוכית, כמו בקידודים אחרים הכוללים עברית, משום שזה מאפשר מיון מילוני פשוט של מילים לפי ערכי התווים שלהם: המילה ***קץ*** תבוא לפני המילה ***קצה*** כי הערך של ץ נמוך מזה של צ.

בקוד מורס מיוצגת האות צ' באמצעות הרצף (משמאל לימין): .-- (קו קו נקודה).

 הוא ייצוגה של צ' בכתב ברייל.

באלפבית צלילי מיוצגת האות צ' באמצעות המילה "ציפור".

באיתות בדגלי סמפור צ' מיוצגת על ידי דגל אחד הפונה מערבה (שמאלה) ודגל שני הפונה דרום-מזרחה.

התפתחות האות צ'

ראו גם
 ص – האות צאד בערבית
 ض – האות צ'אד בערבית
 ظ – האות טַ'א בערבית

לקריאה נוספת
 חיים נחמן שפירא, הַסִּיוּם הַווֹקַלִי שֶׁל שֵׁם הָאוֹת צָדֵי, מזרח ומערב, כרך ג (ז-יב), ירושלים תרפ"ט, עמ' 188–190

קישורים חיצוניים

 
 
 גלגוליה של צד"י, באתר האקדמיה ללשון העברית, 19 בדצמבר 2022

הערות שוליים

אותיות בעברית