טריפולי (לוב)

טְרִיפּוֹלִי (בערבית: طرابلس – טַרָאבֻּלֻס; ברברית וטריפוליטאית יהודית: טְרָאבְּלֶס) היא בירת לוב והעיר הגדולה בה. העיר ממוקמת בצפון-מערבה של המדינה, בקצה המדבר, לחוף הים התיכון ולפי אומדן רשמי מתאריך 1 בינואר 2020 מתגוררים בה כ-1.293 מיליון בני אדם. בשל מרכזיותה מכונה האזור המרכזי בלוב – טריפוליטניה – על שמה.

לעיתים מכונה העיר "טריפולי של המערב" (الغرب, אל-ע'רב), כדי לבדלה מ"טריפולי של הלבנט/המזרח" (الشام,  /الشرق, א-שרק).

היסטוריה
העיר נוסדה במאה השביעית לפני הספירה על ידי הפיניקים אשר קראו לעיר "ויעת", או "ויעת פילן מעקר" (שלושה שמות). העיר נכבשה על ידי הקירניקים ואחריהם על ידי הקרתגים. רומא כבשה את העיר מידי הקרתגיים ושינתה את שמה ל"רגיו קירטיה". החל מהמאה השלישית לספירה נקראה העיר "רגיו טריפוליטנה" - משמעות השם בלטינית "שלוש הערים", מאחר שבמקום היו שלוש ערים: "אויה", "סברתה" ו"לפטיס מגנה". הקיסר הרומי ספטימיוס סוורוס, יליד העיר לפטיס ממוצא פיניקי-רומאי, הפך את העיר למושבה עצמאית. העיר נכבשה על ידי המוסלמים במאה השמינית לספירה.

בשנת 1510 נכבשה העיר על ידי דון פדרו נבארו מספרד, ובשנת 1523 היא ניתנה לשליטת של אבירי מסדר יוחנן הקדוש אשר הוגלו על ידי הטורקים מהאי רודוס שהיה מקודם בשליטתם. האבירים החזיקו בעיר עד שנת 1551, כאשר האדמירל הטורקי סינאן פאשה כבש את העיר. לאחר הכיבוש הטורקי הפכה העיר מקום מושבם של שודדי ים אשר הפילו את חיתתם על כל אוניות הסוחר הנוצריות שהפליגו בחלק זה של הים התיכון.

בשנת 1714 המושל של העיר אחמד קרמנלי הכתיר את עצמו בתואר "ביי" והכריז על עצמאותה של העיר משלטונו של הסולטאן הטורקי. בשנת 1835 נכבשה העיר שוב על ידי הטורקים.

מלחמת טריפולי
למרות שאזור ברבריה (כיום: מדינות צפון אפריקה) היה באופן רשמי בשליטת האימפריה העות'מאנית, היה השלטון המרכזי רופף, ולמעשה היה נתון לשליטת שודדי הים הבֶּרְבֶּרִיים. בערים טריפולי ודרנה הוחזקו בשבי אלפי אזרחים מערביים שנחטפו למטרות כופר, וחלקם נמכרו לעבדות.

במהלך המאה ה-19 נערכו שתי מלחמות בין טריפולי, בירת ברבריה לבין ארצות הברית: המלחמה הַבֶּרְבֶּרִית הראשונה (1801-1805), והמלחמה הברברית השנייה  (1815-1816).

במאי 1801 דרש הפחה של טריפולי (גששא) הגדלה של "דמי החסות" בסך $83,000 ששילמה ממשלת ארצות הברית מאז 1796 על מנת להגן על אוניות הסוחר שלהם מפני שודדי הים. ממשלת ארצות הברית סרבה לדרישה ושלחה את הצי שלה לצור על חופי טריפולי. המלחמה נמשכה ארבע שנים, בהן הוטבעה אוניית המלחמה האמריקאית "פילדלפיה" וכל צוותה נפל בשבי. ארצות הברית ניסתה להוביל משלחת צבאית בראשות ויליאם איטון בניסיון להחליף את הפחה באחיו הבכור. איטון, בראש כוח של 500 לוחמים צעד מאלכסנדריה, כבש את דרנה, והכניע את הפחה, מה שהוביל לכריתת חוזה השלום ב-3 ביוני 1805. הפחה נותר על כיסאו אולם הוא ויתר על דרישותיו. בשנת 1815, לאחר שהפחה חזר בו מהסכמותיו הקודמות, משלחת צבאית אמריקאית נוספת הגיע לעיר וכפתה עליו הסכם שלום נוסף.

המאה ה-20
במהלך המלחמה האיטלקית-עות'מאנית ב-1911–1912 נכבשה לוב על ידי איטליה, והפכה לחלק מ"איטליה הגדולה". התרבות האיטלקית הושלטה בערי לוב בתחומי החינוך, תרבות, מסחר שפה וקולינריה.
ב-29 בספטמבר 1911 כבשה איטליה את העיר, באופן פורמלי על מנת להגן על אזרחיה האיטלקיים מפני השלטון הטורקי. לאחר קרב ימי שנערך ב-1 באוקטובר 1911 בו הוטבעו שלוש ספינות טורקיות, הכירה טורקיה בכיבוש האיטלקי של העיר בהסכם לוזאן (1912; מוכר גם בשם הסכם אושי). העיר נשלטה על ידי איטליה עד לשנת 1943, אז נכבשה בידי בריטניה, במהלך מלחמת העולם השנייה. הכוחות הבריטיים עזבו את העיר לאחר עצמאות לוב ב-1951.

בעקבות מעורבות ממשלת קדאפי בטרור כנגד ארצות הברית במהלך שנות ה-80, הורה נשיאה, רונלד רייגן באפריל 1986 על שורה של הפצצת מטרות בטריפולי ובבנגאזי, אשר הביאו למותם של 45 חיילים ואנשי ממשל ו-15 אזרחים.

המאה ה-21
בפברואר 2011 החלו בעיר הפגנות נגד משטרו של מועמר קדאפי, מאוחר יותר באוגוסט המורדים כיתרו את העיר וב-20 באוגוסט הם הצליחו לכבוש את העיר ולהפיל את משטרו של מועמר קדאפי.

יהדות טריפולי

יהדות לוב היא מהעתיקות בעולם היהודי, והיא בת זמנה של קהילת יהדות תוניסיה שכנתה.

יהדות לוב מנתה ערב הקמת מדינת ישראל כ-38,000 איש ומרכזה היה בעיר הבירה טריפולי (לכן מכנים אותם "טריפוליטאים").

עד סוף המאה ה-17 יהדות טריפולי הייתה קהילה יהודית קטנה ששרדה מימי הביניים.

מאמצע המאה ה-18 ועד סוף המאה ה-19 גדלה יהדות טריפולי בעקבות הגירה יהודית מאיטליה ומתוניסיה.

ריכוז נוסף של יהודי לוב התקיים בפנים המדינה, קרוב למדבר סהרה. יהודים אלה התבדלו מסביבתם והתגוררו בשכונות נפרדות, חלקם במערות חצובות בקרקע. יהודי לוב עברו תקופה קשה במהלך השואה, וכן בפרעות שהתחוללו בטריפולי בשנת 1945 ובשנת 1948.

ב-1958 הוחלט לפרק את הקהילה היהודית, וב-2003 עזבה היהודיה האחרונה את לוב לישראל.

חוק וממשל
טריפולי והפרברים המקיפים אותה עם חלק ממחוז שאביה. לטריפולי כמה וכמה קונגרסים, שבהם דנים בענייני העיר; כיום ישנם 29 קונגרסים עממיים מקומיים.

אקלים
בטריפולי אקלים סובטרופי חם וצחיח למחצה (סיווג אקלים BSh), האקלים מתאפיין בקיץ ארוך חם ויבש וחורף רטוב וטרופי. הקיץ חם ויבש במיוחד והטמפרטורות במהלך העונה מגיעות עד לכ-38° מעלות צלזיוס, בחורף קריר ופחות בגשמים אך הטמפרטורות בעונה יכולות להגיע ל-0° מעלות צלזיוס (אף בשנים האחרונות יורד לעיתים נדירות שלג בעיר).

המחסור בגשם גורם לכך שבטריפולי אין נהרות ונחלים, מה שגורם למחסור במים; בעקבות המחסור במים לכל משפחה יש ליטרים מוקצבים, והפוגעים במקורות המים מקבלים עונשים כבדים.

ערים תאומות

קישורים חיצוניים

 
 מפות עתיקות של טריפולי, אוסף המפות ע"ש ערן לאור, הספרייה הלאומית

הערות שוליים

ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
אפריקה: ערי בירה
לוב: ערי חוף
פיניקים: מושבות
לוב: ערים
לוב: ערי נמל