סשה ארגוב

אלכסנדר (סָשָה) אַרגוֹב (26 באוקטובר 1914 – 27 בספטמבר 1995) היה מלחין ישראלי, הנחשב לאחד מגדולי המלחינים בזמר העברי, וחתן פרס ישראל בתחום זה לשנת תשמ"ח (1988).

ביוגרפיה 
ארגוב נולד בשנת 1914 במוסקבה בשם אלכסנדר אברמוביץ'. בגיל ארבע החל לנגן בפסנתר ולהלחין, ובגיל שש החל ללמוד מוזיקה בצורה מסודרת. בשנת 1934, כשהיה בן עשרים, עלה לארץ ישראל, עזב את תחום הנגינה ועבר להלחנה. שנה אחרי עלייתו לארץ החל לחבר מנגינות להצגות. כתב יחד עם המחזאי גרשון פלוטקין הצגות מוזיקליות לקיבוצים ולמושבים שהזמינו אצלו לאירועים שונים. בתקופה זו הלחין ארגוב כמאתיים שירים, שמרובם לא נותר תיעוד.

גרשון פלוטקין הזמין אותו להלחין שירים וללוות בפסנתר אירועים שונים של גרעין התיישבות השומר הצעיר "ארץ ישראל ג'" (לימים, קיבוץ חצור אשדוד). שיתוף הפעולה ביניהם נמשך כשתים-עשרה שנה, ובמהלכן חיבר ארגוב מאות שירים להצגות מוזיקליות (ביניהן למחזמר הצרצר והנמלים, שכתב בני רוזנברג).

ארגוב הקפיד, עם זאת, למצוא את פרנסתו לא על המוזיקה, באומרו כי "המוזיקה היא הקצפת, משהו טהור שלא למען כסף". הוא התגורר ברחוב סירקין בתל אביב ועבד (1935–1957) כקופאי בבנק לתעשייה ברחוב מונטיפיורי בהנהלתו של אלוף ליטא לשעבר בשחמט, אלכסנדר מאכט.

מאוחר יותר (1959–1980) עבד בחנות הספרים הרוסיים "בולסלבסקי", ובשעות הערב הלחין את שיריו.

בתקופה בה התגורר עם שותפים ברחוב יהודה הלוי בתל אביב הכיר את רעייתו, נוסיה (אסתר), כשבאה אליו לשיעורי פסנתר. נוסיה נולדה בקרקוב שבפולין, שרדה את השואה ועלתה ארצה עם אמה בראשית 1945.

במלחמת העצמאות הלחין שירים ללהקת הפלמ"ח הצ'יזבטרון, בהם "הרעות" (שיר שהפך לסמל המלחמה), "השחרור" ו"הפלמ"חניק מחפש את המחר". לאחר קום המדינה החל להלחין מוזיקה לתיאטרונים "המטאטא", "לי לה לו" והקאמרי, בהצגות כמו "מלכת שבא", "אסתר המלכה", "דוקטור דוליטל", "הנסיכה טורנדוט", "כתר בראש", "יתוש בראש" "הרפתקה בקרקס" ו"בית-ספר לריקודים", לתסכיתי רדיו ולאחר מכן גם לסרטי קולנוע, בהם "חבורה שכזאת", "סיירים", "הבן האובד" ו"הוא הלך בשדות".

בשנות החמישים והשישים עבד עם מספר להקות והרכבים: להקת הנח"ל, בצל ירוק, התרנגולים והחמציצים. הוא הלחין ללהקות הללו את שיריהם של מיטב הפזמונאים והמשוררים של התקופה: חיים חפר ("שיר השכונה", "השמלה הסגולה", "אדוני השופט", "האם אמרו לך פעם", "דינה ברזילי", "הוא לא ידע את שמה", "שיר אהבה חיילי"), נתן אלתרמן ("אליפלט", "שיר ערש", "הבלדה על חמוריקו"), ע. הלל ("יוסי ילד שלי מוצלח", "ככה סתם"), עמוס אטינגר ("כשאור דולק בחלונך", "חופשה באדום") יורם טהרלב ("שיר פרידה לקיץ", "את מה שרציתי","החולמים אחר השמש"), חיים גורי ("פנס בודד") ועוד. ב-1961 הלחין את שירי המופע "יוסי-חזקי-יונה" וב-1964 הלחין את שירי המחזמר "שלמה המלך ושלמי הסנדלר" של נתן אלתרמן, שנחשב עם השנים לאחד המחזות הקלאסיים העבריים. בין השירים במחזמר, שהפכו ללהיטי התקופה, היו "שיר הסנדלר", "שיר המריבה" ו"שיר הפיוס". לאחר מכן המשיך לעבוד עם אלתרמן ועם כוכבי "שלמה המלך", אילי גורליצקי ויונה עטרי, במופע "שוק המציאות" עם שירים כמו "קונצרטינה וגיטרה".

בשנת 1968 יצא התקליט "שירי סשה ארגוב" של עדנה גורן וקובי רכט, להם הלחין ארגוב שירים של אלתרמן ("זמר המפוחית"), חיים חפר ("משעמם") ויעקב שבתאי ("לפנות ערב" ו"אהובתי שלי לבנת צוואר") שזכו להצלחה.

ארגוב הלחין יותר מ-1,200 שירים, כשייחודו כמלחין הוא בהרמוניה ובמנגינה המיוחדת שחורגת במידת מה מהלחן הסטנדרטי, ותמיד יש איזו הפתעה במהלך הליניארי של המנגינה. ארגוב הוציא את לחניו בספרים על מנת לשמר את ההרמוניות שלו לדורות הבאים, שכן הוא נחשב ייחודי לא רק בלחניו אלא גם בהרמוניות שהוא צירף אליהן, והקפיד מאוד על החיבור של שני המרכיבים הללו.

בשנת 1978 פגש ארגוב באורה זיטנר כשהיא מנצחת על מקהלה ומבצעת קטע שירה, והחליט כי הוא רוצה בה כמבצעת שיריו. מאותה עת היא הפכה לפרשנית הרשמית שלו והיא מזוהה יותר מכל זמרת אחרת עם המלחין. תוצאת מפעלם המשותף הייתה שני תקליטים בהם זיטנר מבצעת את שירי ארגוב בליווי פסנתר בלבד. השיר הידוע ביותר בביצועה הוא "שיר ארץ" ("ארץ שיושביה היא אוכלת") למילותיו של נתן יונתן. יוצר אחר שהעיד על עצמו כמי שהושפע מאוד מלחניו של ארגוב הוא מתי כספי, שאף הוציא בשנות השמונים שני אלבומים המוקדשים לשיריו והעלה מופע יחד עם ארגוב בשם "מתתיהו ואלכסנדר". בשנת 1980 הוציא גם אריק איינשטיין אלבום המורכב כולו משירי ארגוב שנקרא "ארץ ישראל הישנה והטובה חלק ד': משירי סשה ארגוב". ארגוב זכה לכמה מופעי הוקרה לשיריו, בהם המופע "תפוח הזהב" ב-1974 וערב מחווה בהיכל התרבות ב-1985.

בשנות ה-80 הזמרת סנדרה ג'ונסון, הקליטה תקליט (שלא יצא בפורמט מסחרי) ובו שירים חדשים שהלחין ארגוב. נוסף לכך, הוא הופיע עם הזמרת טל אמיר, כשנתיים בכל הארץ, כשהוא מלווה אותה בפסנתר.
בשנת 1985 הלחין את השיר "עוד מחכה לאחד" (מילים: אהוד מנור) עבור הזמרת עפרה חזה. ארגוב השתתף אף בהקלטת השיר.

ב-1988 זכה בפרס ישראל בתחום הזמר העברי.

בשנים 1993 ו-1994 המשיך ארגוב להלחין שירים. בהיעדר תמלילן קבוע בתקופה זו, כתב את השירים בצורת קול סופרן בליווי פסנתר, מתוך כוונה שהשירים יזכו מאוחר יותר במילים. ארגוב הראה שירים אלו למלחין הישראלי המתגורר בארצות הברית, רון ידידיה. מעט אחרי מותו של ארגוב, נכתבו ל-12 לחנים מתוכם מילים, בידי נגן הפילהרמונית עוזי שלו. שירים אלו הוקלטו על ידי הזמרת יונית שקד-גולן, באישור משפחת ארגוב.

לארגוב ולרעייתו נוסיה נולדו שני ילדים: איתמר וטלי.

סשה ארגוב נפטר בשנת 1995, בגיל 80. נקבר בבית העלמין ירקון.
על שמו נקראו רחובות במספר ערים בישראל.

ארכיונו שמור בספרייה הלאומית.

בשנות האלפיים הועלו מספר מופעים שהחיו את יצירותיו של ארגוב, ביניהם המופע "מעבר לתכלת" עם דורית פרקש, בועז פייפר ודוד זבה. כמו כן, מוקדשות לו מדי פעם תוכניות רדיו עם שיריו.

דיסקוגרפיה
זמרים / זמרות שהוציאו אלבומים משיריו
 עדנה גורן וקובי רכט - שירי סשה ארגוב - 1968
 אורה זיטנר - סשה ארגוב מנגן משיריו - 1979
 אריק איינשטיין - ארץ ישראל הישנה והטובה חלק ד': משירי סשה ארגוב - 1980
 מתי כספי - שר סשה ארגוב - 1982
 מתי כספי - מתתיהו ואלכסנדר - 1984
 עפרה חזה – "עוד מחכה לאחד" – 1985
 רונית אופיר - שרה סשה ארגוב - פתאום געגוע - 1992
 שמיניית ווקאל - בראשית - שירי סשה ארגוב - 1995
 עדנה גורן וקובי רכט - שירי סשה ארגוב - מהדורה מחודשת - 2003
 דורון תבורי - עמוק בלילה - שירי סשה ארגוב - 2005
 רונית אופיר - שרה סשה ארגוב - פתאום געגוע - מהדורה מחודשת - 2005
 כשאור דולק בחלונך - רוני גינוסר וגון הלוי שרים סשה ארגוב - 2014
 קיץ תם - יונית שקד-גולן - שירים מן העיזבון של סשה ארגוב 2005.
אוספים
 Sasha Argov-Great Jewish Music-2003
 סשה ארגוב - המיטב - סט כפול - 2005
 סשה ארגוב - מנגינה מאירה מצלצלת - סט משולש - 2005
 משירי סשה ארגוב - פונוקול - 2006
 מסע אספלט - ביצועים חדשים לשירי סשה ארגוב - 2011 
 תפוח זהב - סשה ארגוב - השירים היפים - 1974

ספרים
שיריו
 ככה סתם - שירי סשה ארגוב, הוצאת ידיעות אחרונות, 1979.
 את מה שרציתי - משירי סשה ארגוב, הוצאת ידיעות אחרונות, 1983.
 שירי סשה ארגוב - התווים לפסנתר, הוצאת ידיעות אחרונות.
 מעבר לתכלת, הוצאת יוסף שרברק, 2001

לקריאה נוספת
 נפתלי וגנר, את המלל את הלחן ואת מה שביניהם: משקל פואטי ומוזיקלי בשירי סשה ארגוב, ירושלים: מוסד ביאליק, 2003.
אילנה איבצן, רֹב נגינות יש וצלילים: סשה ארגוב - חייו ויצירתו, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשע"ד.
 חנוך רון, "סאשה ארגוב: איש אחד שהוא סגנון", מוזיקה 5 (1987), 28–33.
 נפתלי וגנר, ככה סתם אך לא סתם ככה: עימות בין משקל פואטי למשקל מוזיקלי בשירי ארגוב", מחקרי ירושלים בספרות עברית כ (תשס"ו), 39–51.

קישורים חיצוניים

 אתר סשה ארגוב באתר הספרייה הלאומית
 
 
 
 
 
 
 
 סשה ארגוב באסופת "מלחיני משוררים ישראלים" בעריכת דודו אלהרר, האתר של נילי דגן

הערות שוליים

ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
אנשי העלייה החמישית
מלחינים יהודים רוסים
מלחינים ישראלים
תיאטרון המטאטא
זוכי פרס ישראל לזמר עברי
זוכי פרס ישראל לשנת 1988
מוזיקאים ביישוב
זוכי פרס יגאל אלון
יקירי תל אביב-יפו לשנת 1987
אישים שהונצחו על בולי ישראל
אמנים ואנשי רוח שהונצחו בתל אביב-יפו
אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
ישראלים שנולדו ב-1914
ישראלים שנפטרו ב-1995