נגוע

נגוע הוא סרט ישראלי משנת 1983 בבימויו של עמוס גוטמן, אשר כתב את התסריט ביחד עם עדנה מזי"א. בסרט מככב יהונתן סגל. הסרט עוסק בנושאים אוטוביוגרפיים הקשורים בחייו של גוטמן.

רקע
בשנת 1982 ביים גוטמן את הסרט הקצר "נגוע", ובשנת 1983 ביים גוטמן את "נגוע" הארוך (80 דקות). אין כל קשר בין שני הסרטים. את התסריט כתב גוטמן ביחד עם עדנה מזי"א ואת פסקול הסרט הלחין אריק רודיך. זהו הסרט הישראלי באורך מלא הראשון שעסק באופן רציני ברגשות, בכמיהות ובחיי המין של הומוסקסואלים בישראל, בסביבה עוינת לזהויותיהם. הסרט נפסל להקרנה ברשות השידור.

תקציר העלילה
הסרט מספר  את סיפורו של רוֹבי (בגילומו של השחקן יהונתן סגל), צעיר הומוסקסואל אשר חי עם סבתו ועובד בחנות המכולת שלה. אמו נטשה אותו ועברה לגרמניה שם היא מנהלת מסעדה. עם אביו אין לו כמעט קשר. יש לו שתי אובססיות בחיים: לעשות את הסרט שיהיה הסרט העליז הראשון שזכה באוסקר וגברים. הוא מהגר זר בארצו ולא רק בגלל שמו אלא גם בגלל היותו דור שני לניצולי השואה. רובי חי כנמר בכלוב. ביום הוא עובד במכולת, מטייל בפארק ופוגש בחברים ובלילה הוא הולך לחפש זיונים בגן העצמאות, מקיים יחסי מין בשירותי מועדון ומביא לביתו שני מחבלים פלסטינים אשר עם אחד מהם הוא מקיים יחסי מין. סבתו של רובי קוראת מגזינים לנשים בגרמנית ומשחקת רמי לצלילי המוזיקה של שטראוס מעורבותה היחידה בחיי המדינה היא שהיא קוראת לערבים טרוריסטים. היא עצמה מתביישת ברובי. אביו של רובי הוא ניצול שואה בעל מבטא זר כבד המנסה להסביר לבנו שהנורמה היא משפחה עם אישה וילדים והומוסקסואלים מזדקנים לבד. באחת הסצנות האמיצות של הסרט רובי נתקל בחברו מימי התיכון (דורון רגב) ומוציא עליו את כל הזעם שלו, על הירידות ואיך חברו פחד לדבר איתו כדי שלא יצחקו עליו שהוא חבר של  המתרומם. הסרט מסתיים בכך שרובי לא מצליח למצוא אף משקיע לסרטו והוא משלים עם היותו הומוסקסואל.

צוות השחקנים

פרשנויות 
 הכותרת "נגוע" בשם הסרט מתייחסת לנטייה המינית הומוסקסואלית של הגיבור. הסרט מתאפיין באווירה פסימית מאוד, ומציג את ההומוסקסואליות של הגיבור באור מדכא ומייאש, כפי שמרמז אפילו השם "נגוע".
 אחד המונולוגים הבולטים בסרט נגוע הארוך שמופיע בתחילתו מובא על ידי גיבור הסרט, רובי. המונולוג מייצג את הקונפליקט שבין סרטיו של עמוס גוטמן אשר תיארו את חוויותיו האישיות והמדכאות, לבין דוברי הקהילה הגאה אשר ביקשו להתרכז בנקודות החיוביות של הקהילה הלהט"בית. בנוסף מתייחס המונולוג באירוניה לדרישות הגופים המשקיעים באותה תקופה, שתבעו קולנוע פוליטי.

מועמדויות וזכיות בפרסים
על תפקידו בסרט זה, זכה יהונתן סגל בפרס השחקן הטוב ביותר בקולנוע, מטעם משרד המסחר והתעשייה.

ראו גם
 נגוע (סרט קצר)

קישורים חיצוניים

 

סרטי דרמה ישראליים
סרטי 1983
סרטי להט"ב ישראליים
תל אביב-יפו בקולנוע
סרטים ישראליים משנת 1983