אקוודור

רפובליקת אקוודור (בספרדית: República del Ecuador) היא מדינה בחלקה הצפון-מערבי של דרום אמריקה, הגובלת מצפון בקולומביה ומדרום וממזרח בפרו (אקוודור היא אחת משתי המדינות היחידות באמריקה הדרומית יחד עם צ'ילה שלא גובלות בברזיל). אקוודור שוכנת לחוף האוקיינוס השקט. במרחק של כ-1,000 קילומטר מערבית מחופיה נמצאים בריבונותה איי גלאפגוס, וביחד שטחה הכולל הוא 280,000 קילומטר רבוע.

שמה של אקוודור ניתן לה על ידי הכובשים הספרדים במאה ה-16 ומשמעותו היא "קו המשווה", שאקוודור משתרעת משני צידיו. בירתה היא קיטו בה מתגוררים (ב-2023) יותר מ-2 מיליון תושבים בשטח המוניציפלי ויותר מ-3 מיליון תושבים בשטח המטרופוליטני כולו.

היסטוריה

ממלכה אינדיאנית מפוארת התקיימה באקוודור עוד לפני כיבוש האינקה בשנת 1470. ב-1533 כבשו הספרדים את אקוודור.

ב-1822 פרץ מרד גדול בהנהגת הגיבור הלאומי של אקוודור אנטוניו חוסה דה סוקרה. לאחר מרד זה הצטרפה אקוודור לרפובליקת קולומביה הגדולה, שכללה גם את ונצואלה וקולומביה. ב-1830 פרשה אקוודור מן הברית והייתה למדינה עצמאית. השלטון באקוודור ידע תהפוכות רבות ומרידות, ולא היה יציב.

בין השנים 1904 ו-1942 איבדה אקוודור שטחים ברצף קרבות עם שכנותיה. סכסוך הגבולות בין אקוודור לפרו על חלק משמעותי מהג'ונגל האנדי ביניהן נפתר בצורה יצירתית על ידי הסכמה על אזור דו-לאומי בו הוקמה שמורת טבע אשר הניבה הכנסות כספיות ניכרות לשתי המדינות.

אקוודור הייתה המדינה הראשונה באמריקה הלטינית שחזרה למשטר דמוקרטי, לאחר תקופה ארוכה של אי יציבות, כבר בשנת 1978, זמן לא רב לאחר שינוי המשטר בספרד.

פוליטיקה

אקוודור היא דמוקרטיה נשיאותית. הנשיא נבחר על ידי העם לתקופת כהונה של ארבע שנים, והוא ראש המדינה וראש הרשות המבצעת.

הרשות המחוקקת היא האספה הלאומית, המורכבת מבית אחד בן 137 חברים. הבחירות לאספה הלאומית הן אזוריות: כל אחת מ-24 הפרובינציות של אקוודור שולחת שני נציגים לפחות, ומספר נוסף של נציגים על פי גודל האוכלוסייה. המערכת הפוליטית היא רב מפלגתית, ובאספה הלאומית הנוכחית, שנבחרה ב-2017, מיוצגות 11 מפלגות. מפלגת השלטון, "אליאנסה פאיס", מונה 74 צירים, וזוכה לרוב מוחלט.

עד שינוי החוקה ב-2008 הייתה המערכת הפוליטית בלתי יציבה, והתקיים מאבק כוחות בין הנשיא לקונגרס (הרשות המחוקקת כפי שנקראה עד אז). בין 1997 ל-2007 כיהנו שבעה נשיאים. רפאל קוראה הושבע לנשיא בינואר 2007 לאחר ניצחון בסיבוב השני בבחירות שנערכו ב-2006. קוראה התמודד מטעם קואליציה רחבה בשם "אליאנסה פאיס", ולא מטעם אחת המפלגות שהיו מיוצגות בקונגרס. הוא משתייך לשמאל הפוליטי והכלכלי.

בחודש ספטמבר 2008 הצליח הנשיא רפאל קוראה להעביר במשאל עם חוקה חדשה, הנותנת לנשיא סמכויות נרחבות, ומבטלת את השפעת הקונגרס והצבא. החוקה אושרה ברוב גדול של כשבעים אחוזים, בעיקר בגלל תמיכה מסיבית של תושביה העניים של המדינה.

בחודש אפריל 2009 נבחר הנשיא רפאל קוראה מחדש לארבע שנים נוספות, בבחירות שהתחייבו מעצם שינוי החוק. גם ניצחונו זה הושג ברוב גורף. ב-2013 נבחר קוראה לכהונה שלישית. קוראה הצעיד את אקוודור לכלכלה סוציאליסטית תוך שיתוף פעולה הדוק עם ונצואלה, בוליביה, איראן ורוסיה, המנסות להפוך לגורם משפיע בכלכלת העולם על ידי וויסות מחירי הנפט.

לאחריו עלה לשלטון לנין מורנו, שהושבע ב-24 במאי 2017 לאחר ניצחון דחוק בסיבוב השני בבחירות לנשיאות, שנערך ב-2 באפריל. מורנו התמודד מטעם מפלגתו של קוראה, "אליאנסה פאיס".

ב 24 במאי 2021 גיירמו לאסו, בנקאי ואיש עסקים בעל אוריינטציה ניאו ליברלית עלה לשלטון.

כלכלה

כלכלת אקוודור מתבססת בעיקר על מוצרי עץ, מוצרים חקלאיים לייצוא ולצריכה מקומית ותיירות מתפתחת.

באקוודור יש תעשייה מפותחת של מוצרי עץ ייחודיים, ומצויים בה מספר מיני עצים ייחודיים כמו הכינין והבאלזה. בנוסף קיימים באקוודור מחצבי טבע כמו זהב, נחושת ואפילו נפט המשמש בעיקר לצריכה עצמית. החקלאות של המדינה מתחלקת לשניים: בדרום המדינה מגדלים קקאו, בננות, אורז וטבק. ברמה המשתרעת בין שתי שרשרות הרי האנדים (הקורדילרות) מגדלים קפה, תירס, תפוחי אדמה ופירות.

מרכז התעשייה במדינה נמצא בעיר גואיאקיל, שבה גם נמל גדול, ובו נמצאים מפעלים שונים כמו מפעלי הפלדה, האוניות, המשקאות והעץ. ערי מסחר מרכזיות וחשובות הן ריובמבה וקואנקה.

לאחר משבר פיננסי החליטה הממשלה לאמץ את הדולר האמריקני כמטבע החוקי במדינה החל משנת 2000. ב-12 בדצמבר 2008, הודיע נשיא אקוודור, רפאל קוראה, שאקוודור הפכה לחדלת פירעון. כלומר אין באפשרות המדינה להחזיר את חובותיה ואף לא לשלם את הריבית על איגרות החוב שלה. זו הפעם השנייה שאקוודור הודיעה הודעה דומה, אחרי שב-1999 הגיעה להסדרים עם הנושים.

בשנת 2018 נכנסה לניצול תחנת כח של סכר קוקה קודו סינקלייר שאמורה לספק כמחצית מחשמל הנצרך במדינה.

צבא וביטחון 

הכוחות המזוינים מורכבים מ-4 זרועות: צבא, חיל הים, חיל האוויר ופיקוד הסייבר. 

שטח אקוודור מחולק ל-5 "אזורי כוח משימה משותפים" (Fuerzas de Tarea Conjunta), 4 ביבשת אקוודור, החמישי הוא אזור הימי (כולל איי גלאפגוס).

גאוגרפיה

אקוודור נחלקת לשלושה חלקים עיקריים: קוסטה - אזור החוף בחלקה המערבי של הארץ אשר בו יושבת מרבית אוכלוסיית המדינה, סיירה - שרשרת ההרים במרכז המדינה, ואוריינטה - חלקה המזרחי של המדינה ובו אגן האמזונאס המכוסה ג'ונגל עבות ואוכלוסייתו דלילה וברובה אינדיאנית מסורתית.

חופיה של אקוודור מפורצים וסלעיים בחלקם. מצפון לדרום חוצים אותה הרי האנדים בשתי שרשרות הרים הנקראות הקורדילרה המזרחית והקורדילרה המערבית. בשטחה של אקוודור נמצאות כמה מן הפסגות הגבוהות ביותר של הרי האנדים, כמו גם הרי געש פעילים וכבויים. הר הגעש צ'ימבורסו (6,300 מטר) איננו פעיל עוד בימינו. הר הגעש קוטופקסי (5,945 מטר) הוא אחד מהרי הגעש הפעילים הגבוהים ביותר בעולם, הוא פעיל ביותר ומסוכן לסביבתו.

בין שתי הקורדילרות משתרע אזור נמוך יותר, מבותר גם הוא על ידי הרים וגיאיות. גובהו של אזור זה נע בין 2,000 ל-3,000 מטר, הוא האזור הפורה ביותר באקוודור ואדמתו מתאימה ברובה לעיבוד.

ממערב לשרשרת ההרים, לאורך החוף, נפרשת שפלה צרה, שצפונה מכוסה יערות עבותים ירוקי עד ואילו דרומה הוא ערבה מישורית.

ממזרח לשרשרת ההרים, בחלקה המזרחי של אקוודור, נמצאת שפלת האמזונאס. זהו ג'ונגל עבות, המכסה יחד עם היערות הצפוניים למעלה ממחצית שטחה של אקוודור. באזור זה מצויים מיני עצים אשר משמשים לתעשיית העץ ומוצרי העץ של אקוודור. עץ הצ'ינצ'אה שממנו מפיקים את תרופת הכינין המעכבת את התפתחות מחלת המלריה, ועץ הבאלזה, שהוא הקל במיני העצים, ומשמש בין היתר ליצור דאונים וטיסנים. באקוודור יש בעלי חיים רבים כמו יגוארים, קופים, נחשים, טפיריים, עצלנאים ומגוון של עופות.

אקוודור וצ'ילה הן שתי המדינות היחידות בדרום אמריקה שאין להן גבול יבשתי עם ברזיל.

אקלים
מזג האוויר באקוודור הוא הפכפך ונוטה לקיצוניות. ההבדלים בין הטמפרטורות ביום ובלילה יכולים להגיע ל-C° 18. בו זמנית יכול לשרור קור של C° 6− בפסגות ההרים בעוד במישור האקלים נוח ועומד על כ-C° 20 ואף יותר.

הסיבה לכך הם שני זרמי הים העוברים לאורך חופי אקוודור. זרם הומבולדט, המגיע מדרום ומביא איתו אוויר קר, וזרם דרום אמריקה המגיע מצפון ומביא איתו אוויר חם.

פאונה

באקוודור ישנו מגוון ביולוגי גדול ביותר הכולל מגוון בעלי חיים ממוצא נאוטרופי, כאשר רבים מהם אנדמיים לה. באקוודור ריכוז גדול של בעלי חיים לאורך אגן האמזונאס והנהרות הדרומיות, כשחיות נוספות מצויות במורדות האנדים, לאורך החופים ואוכלוסייה אנדמית של בעלי חיים חיים באיי גלאפגוס המרוחקים מעל 900 ק"מ מהיבשה.

רבים מבעלי חיים אלה מצויים בסכנת הכחדה עקב כריתת היערות, הבאת מינים פולשים והמינים באיי גלאפגוס מאוימים בידי התמוטטות הדגה בידי אל ניניו ועוד וכן עקב הבאת מינים פולשים לאיים.

דמוגרפיה

אוכלוסייתה של אקוודור מונה, על פי המפקד של שנת 2017, 16.62 מיליון בני אדם.
בבירה קיטו מתגוררים 1.9 מיליון נפש והיא המרכז המנהלי והשלטוני. המרכז הכלכלי, המסחרי והתרבותי לעומת זאת, הוא העיר גואיאקיל שהיא העיר הגדולה במדינה ובה 2.6 מיליון נפש.

התפלגות אתנית 
כ-40 אחוזים מן האוכלוסייה הם ילידיים בני האינקה שמדברים בשפת הקצ'ואה. הם עוסקים בחקלאות.
40 אחוז אחרים הם בני תערובת בין לבנים לאינדיאנים, הקרויים גם מסטיסים. רובם עוסקים בחקלאות ודוברי ספרדית.
10 אחוזים הם הלבנים, שרבים מהם מהווים חלק משכבת העשירים ובעלי המפעלים והאחוזות.
10 אחוזים אחרים הם השחורים.

דת 
על פי נתוני 2017, 77% מהאוכלוסייה מגדירים עצמם קתולים, 14% פרוטסטנטים, 1.3% עדי יהוה, 1% דתות אחרות (יהדות, אסלאם, בודהיזם ובאהים) ו-7% חסרי דת.

באקוודור קהילה יהודית קטנה המונה כ-290 איש, המרוכזת רובה ככולה בבירה קיטו והיתר בקואנקה. בקיטו קיים בית ספר יהודי על שם אלברט איינשטיין.

ראו גם

 רפובליקת קולומביה הגדולה
 יחסי ישראל–אקוודור
 ארגון המדינות האיברו-אמריקניות
 איברו-אמריקה

קישורים חיצוניים

 
 

 אלי אשד אלף זה עבור אקוודור במגזין המקוון יקום תרבות

הערות שוליים

מדינות העולם
מדינות אמריקה
אמריקה הלטינית: מדינות וטריטוריות
אמריקה הדרומית: מושבות ספרדיות לשעבר
מדינות וטריטוריות דוברות ספרדית
מדינות שבהן עיר הבירה איננה העיר עם האוכלוסייה הגדולה ביותר