גיל

גיל (ברבים: גילים) הוא פרק הזמן שחלף מאז היווצרותו של דבר-מה. השימוש הנפוץ ביותר במונח הוא לציון משך חייו של יצור חי.

גיל האדם
חיי האדם מתחלקים רעיונית למספר חלקים, הנקבעים על פי גילו. השלב הראשון הוא הינקות, שמתייחס לולד בשנים הראשונות לחייו. לאחר מכן מגיע שלב הילדות שמתאר אדם בגילי 3 עד 12, ומגיע לפני שלב ההתבגרות, שמתאר את תקופת שנות העשרה של האדם, שבהן הנער מגלה ומעצב את אישיותו. בתום שלב ההתבגרות, האדם מגיע לשלב הבגרות ונחשב לאדם בוגר. התקופה הזו מאופיינת בהאטה בקצב ההתפתחות ובהתייצבות זהותו המגובשת של האדם. אדם יחשב לבוגר החל מתום גיל ההתבגרות, ועד לסוף חייו. לתקופות מסוימות המוכלות בתקופת הבגרות ניתן שם המייחד אותן, משום שהן מציגות מאפיינים ייחודיים לעומת שלב הבגרות עצמו. בסביבות גיל 50, האדם מגיע לגיל המעבר שמתאפיין בצורה שונה אצל גברים ואצל נשים. התקופה האחרונה במחזור חייו של האדם קרויה זקנה. לא תמיד קיים גיל מוגדר למעבר משלב חיים אחד למשנהו, וקיום של הגדרה כזו תלוי בתרבות וברמת החיים של האדם.

חישוב גיל האדם 
צורת חישוב גיל האדם הנפוצה בתרבות המערבית היא ספירת כמות הזמן שעברה מיום לידתו של האדם ועד לנקודת הזמן הנוכחית, כאשר השנה מעוגלת כלפי מטה. בתנ"ך ובדברי חז"ל בדרך כלל עגלו כלפי מעלה. עם זאת, בתרבויות שונות במזרח אסיה מצויה צורת חישוב נוספת, כאשר גילו של האדם בעת היוולדו הוא אחת (ולא אפס), ועם כל תחילת שנה חדשה בלוח השנה (בין אם זה הלוח הגריגוריאני או לוח מסורתי או מקומי) גילו של האדם עולה בשנה. צורת מנין זו יכולה להביא להפרש של עד 2 שנות ספירה מול צורת המנין הנפוצה במערב.

הגיל בתרבות
יום הולדת של אדם הוא היום בשנה שבו התאריך זהה לתאריך הלידה שלו. ביום זה נמדד גילו בשנים שלמות. יום זה נחשב בדרך כלל ליום שמח ונחוג על ידי האדם בחברת משפחתו וחבריו. יש הנוהגים, בעיקר נשים, שלא לחשוף בפומבי את גילם.

בתרבויות שונות מציינים טקסי מעבר שונים את המעבר מתקופת חיים אחת לאחרת. ביהדות מסומלת הכניסה לעולם על ידי טקסים כגון ברית המילה, פדיון הבן, זבד הבת, ואת המעבר מילדות לבגרות מסמל טקס בר המצווה.

הגיל ביהדות 

התנא יהודה בן תימא נותן בפרקי אבות (ה', כ"א) תוכנית עבודה מפורטת לאדם בהתאם לגילו:
בן חמש שנים למקרא;
בן עשר למשנה;
בן שלוש עשרה למצוות;
בן חמש עשרה לתלמוד;
בן שמונה עשרה לחופה;
בן עשרים לרדוף;
בן שלושים לכוח;
בן ארבעים לבינה;
בן חמישים לעצה;
בן שישים לזקנה;
בן שבעים לשיבה;
בן שמונים לגבורה;
בן תשעים לשוח;
בן מאה כאלו מת ועבר ובטל מן העולם.

הגיל בחקיקה

במרבית המדינות ישנן קבוצות גיל המוגדרות בחוק, ולכל אחת מהן יש זכויות או מגבלות שונות החלות על האדם השייך לקבוצת הגיל. בחוק הפלילי בישראל, למשל, קיימת הבחנה בין קטין - אדם שגילו קטן מ-18 שנה, לבין בגיר. אדם בגיר יכול להצביע בבחירות מגיל 18, ולהיבחר לכנסת מגיל 21 ואילך. גם קניית מוצרים מסוימים כמו אלכוהול וסיגריות אסורים בחוק על קטינים.

חוק גיל הפרישה הוא חוק שבמרכזו עומד גילו של האדם. החוק אוסר על אפליה מטעמי גיל, שנאסרה במפורש גם בחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה. אפליה על בסיס גיל קרויה גילנות.

על פי חוק הפרשנות, חישוב הגיל לצורך החלת חוקי מדינת ישראל נעשה על פי הלוח הגרגוריאני. יוצאי דופן הם:
 חוק שירות ביטחון [נוסח משולב], התשמ"ו-1986, שבו נקבע שחישוב הגיל יבוצע לפי הלוח העברי. מכיוון שגיל הגיוס לצה"ל הוא 18 שנים, נוצר קונפליקט בין קביעה זו לבין אמנות בינלאומיות שישראל חתמה עליהן, שבהן נקבע שהגיל המינימלי לגיוס חובה לכוחות לוחמים ולהשתתפות בפעילות לחימה הוא גיל 18 (לפי הלוח הגרגוריאני). כפתרון לבעיה תוקן חוק שירות ביטחון, כך שלא ניתן לגייס אדם שטרם מלאו לו 18 שנים לפי הלוח הגרגוריאני.
 בחוק הבחירות לכנסת נקבע שזכות הבחירה לכנסת תינתן לאדם שיום הולדתו ה-18, לפי המוקדם מבין התאריך העברי או הלועזי, חל לא יאוחר מיום הבחירות.

תאריך הולדתו של אדם נרשם במרשם האוכלוסין. ישנן אנשים שמבקשים לתקן את הרישום, ובכך לשנות את גילם הרשמי. הכללים לעריכת שינוי כזה נקבעו בחוק קביעת גיל, תשכ"ד-1963. זכויות בביטוח הלאומי הנובעות משינוי גיל חלות ממועד השינוי ולא למפרע.

אריכות ימים

אריכות ימים היא מושג המתייחס לרף העליון של תוחלת החיים האנושית. קיים קושי רב באימות אורך החיים האנושי הארוך ביותר שהתקיים מעולם, הן בשל העדר רישום, תיעוד ומדידות זמן מוקפדות בעבר, והן בשל פערים שפתיים ותרבותיים. האדם המבוגר ביותר שגילו אומת היא הצרפתייה ז'אן לואיז קלמן שהלכה לעולמה בשנת 1997 בגיל 122 שנים ו-164 ימים. נכון ל-, האישה החיה המבוגרת ביותר היא מריה ברניאס מוררה, בת , שחגגה את יום הולדתה האחרון ב-4 במרץ 2023. בשל הקושי בקביעת אורך החיים המקסימלי, קיימים מיתוסים רבים על אריכות ימים.

לאורך השנים, האפשרות של הגעה לגיל מופלג ריתקה אנשים רבים. ארגונים רבים מוקדשים לחקר הסיבות להזדקנות, ולחיפוש דרכים להאטת הזדקנות או לעצירתה. חלקם אף רואים זאת כטרנס הומניזם וכמרדף אחר האלמוות (למשל, כת הראלים). לעומתם, ישנם ארגונים המתנגדים ל"אנטי אייג'ינג", בטענה שאינה טבעית או מוסרית. מחקרים דנים מצאו שיטה לקביעת תאריך לידה על פי תיארוך פחמן-14 של עדשת העין.

בשביל לאמת גיל של אדם באופן רשמי על ידי ארגון מוסמך כמו ספר השיאים של גינס או כמו קבוצת המחקר לגרונטולוגיה, נדרש להשתמש בלפחות שלושה מקורות הניתנים לאימות, לפי הכללים המקובלים בחקר אריכות ימים. ספר השיאים של גינס החל את איסוף הנתונים בשנת 1955.

באנגלית, נפוץ הכינוי "Centenarian" (מהמילה Century - מאה), לאנשים שעברו את גיל 100. אנשים שעברו את גיל 110, נהוג לכנות "Supercentenarian".

דת
בתנ"ך מוזכרים בני אדם רבים שהגיעו לגילים מופלגים. הזקן ביותר הוא מתושלח, אשר מסופר עליו שנפטר בגיל 969 שנים (ספר בראשית). בפרשנות המקרא המסורתית מבואר שתוחלת החיים הייתה בתחילת הבריאה ארוכה בהרבה מאשר בימינו, ומספר השנים המגיע במקרים רבים קרוב לאלף, אלא שבמהלך הדורות חלה ירידה מתמדת, בתוחלת החיים, עד שהגיע לממוצע של 70 עד 80 שנים, וכפי שמופיע בתהילים:  הוגים מתחום ביקורת המקרא טענו כי אריכות הימים הגבוהה במיוחד של הדמויות התנכ"יות היא תוצאה של טעויות בתרגום - בעת התרגום הוחלפו מחזורי הירח עם מחזורי השמש, וכי הגילים הממשיים המתוארים היו אמורים להיות הגיל הכתוב לחלק ל-12.4 (לפי מחזור ירחי של 29.5 ימים). לפי חישוב זה גילו של מתושלח הוא רק 78. עם זאת, מופיעות בתנ"ך גם דמויות כגון מהללאל וחנוך שילדו ילדים בגיל 65 "שנים", ולפי פירוש זה גילם היה למעשה חמש שנים ושלושה חודשים, בעת הולדת בנם. אפילו לפי גרסת תרגום השבעים שילדו בני 165 אזי היו בגיל 13 וכמה חודשים בלבד.

לפי טענה נוצרית, אורך חיי בני האנוש ירד בהדרגה - בתחילה חיו בני האדם חיי נצח, אולם בשל חטאיהם, קיצר אלוהים באופן הדרגתי את חייהם בארבעה שלבים: בשלב הראשון לפחות מאלף שנים, לאחר מכן מתחת ל-500 שנים, לאחר מכן מתחת ל-200 שנים ולבסוף מתחת ל-120 שנים. נהוג לראות בגיל 120 גבול עליון של תוחלת החיים האנושית ובפרט הדבר בא לידי ביטוי בברכה "עד מאה ועשרים". יש שרואים בפסוק הבא מקור להערכת הגיל המקסימלי כמאה ועשרים: "ויאמר ה' לא ידון רוחי באדם לעלם בשגם הוא בשר והיו ימיו מאה ועשרים שנה" (). קשה להניח שזו אכן כוונת הפסוק, שכן רבים מגיבורי התנ"ך האריכו ימים מעבר לסף זה. כך למשל אהרן נפטר בגיל 123, שרה בגיל 127, ויצחק הגיע לגיל 180. סדר עולם מפרש כי הפסוק עוסק בזמן שקצב אלוהים לבני האדם בטרם הביא עליהם את המבול.

ההסבר המקובל הוא שהסיפורים הללו הם מיתוסים של אריכות ימים. קיימת נטייה להגזים בתיאורים של גילים מופלגים במיתולוגיה של תרבויות שונות. לדוגמה, לפי המסורת, חלק מהקיסרים הראשונים של יפן וסין שלטו יותר ממאה שנים. עם הקידמה, נבדקה אמיתות גיליהם של דמויות היסטוריות שונות לפי רישומים שונים, וגילם המקובל על החוקרים ירד למספר מציאותי יותר.

האנשים המבוגרים בעולם

האדם המבוגר ביותר שגילו אומת הוא הצרפתייה ז'אן לואיז קלמן שהלכה לעולמה בשנת 1997 בגיל 122 שנים ו-164 ימים. הגבר המבוגר ביותר שגילו אומת היה ג'ירואמון קימורה, מיפן, שהלך לעולמו בגיל 116 שנים, ו-54 ימים.

נכון ל-, האישה החיה המבוגרת ביותר היא מריה ברניאס מוררה, בת . הגבר החי המבוגר ביותר האחרון היה רוברט וייטון, מבריטניה, שחגג את יום הולדתו ה-112 ב-29 במרץ 2020, אך הוא מת זמן קצר לאחר מכן. התקן של הגבר החי המבוגר ביותר טרם אויש רשמית, אך לפי רישומים, הגבר המבוגר ביותר שחי היום הוא סטורנינו דה לה פונטה גרסיה מספרד.

בממוצע, מאה הנשים המבוגרות ביותר, חיו מספר שנים יותר ממאה הגברים המבוגרים ביותר. הסטטיסטיקה מראה שרק אחד ממאה אנשים המגיעים לגיל 100, יגיע גם לגיל 110. גילם של חמישים אנשים אומת בגיל 115, כאשר עשרים ושניים מתוכם הגיעו לגיל 116, ועשרה חצו את גיל 117. רק קלמן חצתה את גיל 120.

נכון לחודש אפריל 2020, עשרת האנשים המאומתים המבוגרים ביותר שחיו היו כולן נשים.

הנשים שגילן אומת כמבוגר ביותר מעולם

הגברים שגילם אומת כמבוגר ביותר מעולם

האנשים החיים שגילם המאומת הוא המבוגר ביותר 
נכון לאפריל 2020, 10 האנשים המאומתים המבוגרים ביותר החיים הן נשים.

האנשים המבוגרים ביותר בישראל 
בישראל, הגבר המבוגר ביותר שגילו אומת הוא ישראל קרישטל. ישראל נולד בפולין ב-15 בספטמבר 1903 ונפטר ב-11 באוגוסט 2017, בגיל 113 ו-330 ימים. האישה המבוגרת ביותר שגילה אומת הייתה מריה פוגונווסקה שנולדה בפולין. מריה נולדה ב-30 באוקטובר 1897, ונפטרה ב-15 ביולי 2009 בגיל 111 ו-258 ימים. קיימים מספר מקרים של אנשים שטוענים שהגיעו לגיל 129, אך תאריך לידתם לא אומת, וביניהם אלי בן מוחמד אל אמרי מתוניסיה (2010-1880) וקוקו איסטמבולובה מרוסיה (2019-1889).

גילם של בעלי חיים
משך החיים של בעלי חיים שונים משתנה בהתאם למינו של בעל החיים. בעלי החיים בעלי משך החיים הקצר ביותר חיים ימים ספורים, למשל מינים מסוימים של חרקים, בעוד שמספר מיני בעלי חיים יכולים להגיע לגילים של מאות שנים. החולייתן בעל תוחלת החיים הארוכה ביותר הידועה למדע הוא כריש הישנונן הגרינלנדי שגילו מגיע גם ליותר מ-400 שנה.

צבים ידועים בתוחלת חיים ארוכה. קיימים מיני צבים שאורך החיים שלהם יותר ארוך משל כל יצור אחר כמעט בממלכת בעלי החיים, לעיתים אף מאות שנים. על פי מדור המדע של הניו יורק טיימס, איברי גופם אינם מזדקנים, בניגוד למרבית בעלי החיים האחרים. במרץ 2006 למשל, מת בגן החיות של קולקטה, הודו, צב ענק בן 250 שנה. מדענים טוענים, שישנם צבים, אשר בהיעדר מחלה או פציעה יכולים לחיות לנצח. מינים נוספים שמשך החיים שלהם הוא ארוך הם הלובסטרים והמדוזה בת האלמוות.

גילם של צמחים
מינים רבים של צמחים הם חד-שנתיים, כלומר הם מגיעים לגיל מקסימלי של שנה אחת, ולאחר מכן צומח פרט אחר במקומם. סוגים שונים של עצים, לעומת זאת, עשויים להגיע לגילים מופלגים; ידועים עצים שגילם מתוארך באלפי שנים. בין העצים הללו נמנים זנים מסוימים של עצי אורן, עצי סקויה, ועצי גינקו. הערכת גילם של עצים נעשית באמצעות ספירת הטבעות בתוך הגזע שלהם.

ראו גם 
 תוחלת חיים
 תמותה
 הזדקנות
 יחידת זמן גאולוגית

קישורים חיצוניים

 
 
 
 
 
 
 מחשבון גיל בשבועות, ימים, שעות, דקות ושניות

הערות שוליים

חיי נצח
מילים יחידאיות בתנ"ך
מעגל החיים