דיינג'ר מאוס

בריאן ברטון, הידוע בכינויו דיינג'ר מאוס (נולד ב-29 ביולי 1977) הוא מוזיקאי ומפיק מוזיקלי אמריקאי. ברטון קנה את פרסומו בהוצאת האלבום האפור ונחשב כיום לאחד המוזיקאים המשפיעים של המאה ה-21.

ילדות וקריירה מוקדמת
ברטון נולד וגדל במדינת ניו-יורק, בהמשך עבר לאתונה, ג'ורג'יה ושם החל לעבוד כתקליטן. הוא שיווק את עבודתו בשם "פליקן סיטי" אך זכה להצלחה מקומית בלבד. ב-1998 אימץ ברטון את שם הבמה דיינג'ר מאוס. השם נלקח מסדרת ההנפשה הבריטית דיינג'ר מאוס. ב-2003 החל דיינג'ר מאוס לשתף פעולה עם הראפר ג'מני והשניים הוציאו את האלבום "Ghetto Pop Life", בו ג'מני היה אחראי לשירה וברטון היה אחראי להפקה המוזיקלית. הדיסק זכה לביקורות חיוביות רבות אך לא הקנה לברטון את הכרת המיינסטרים עקב מיעוט יחסי במכירות.

האלבום האפור והזינוק בקריירה
בסוף 2003 יצר ברטון את האלבום האפור - שילוב מוזיקלי בין האלבום השחור של ג'יי-זי בגרסת א-קפלה, לבין האלבום הלבן של הביטלס. האלבום, שיועד מלכתחילה למעגל חבריו הקרוב של ברטון, היה הברקה קונספטואלית.
האלבום האפור הופץ באינטרנט בחנויות וירטואליות ובמיליוני הורדות למורת רוחה של חברת התקליטים EMI, המחזיקה בזכויות על האלבום הלבן. החברה הגישה תביעות וצווי מניעה נגד ברטון שבעקבותיהם האלבום הורד מהמדפים אך הצלחת האלבום האפור כבר צברה תאוצה. האלבום קצר ביקורות נלהבות ואף הוכתר אלבום השנה לשנת 2004 במגזינים רבים, החשוב שבהם הוא "Entertainment Weekly".

בסופו של דבר סוני, המחזיקה בזכויות על שירי הביטלס, נכנעה והתירה הפצה חינמית של האלבום האפור.

בעל הזכויות של חלקו השני של האלבום, ג'יי-זי, לא התנגד לשימוש חופשי ביצירתו ואף עודד זאת מלכתחילה על ידי הוצאת גרסת אקפלה (ערוצי השירה בלבד ללא ליווי מוזיקלי) לאלבום השחור שיועדה בעיקר לתקליטנים ולמפיקים מוזיקליים הרוצים לבצע רמיקסים ולדגום את האלבום, בדיוק כפי שעשה דיינג'ר מאוס.

כתוצאה מתשומת הלב התקשורתית דיינג'ר מאוס היה לאחד מהמפיצים הגדולים של סגנון המאשאפ בראשית שנות ה-2000 אך עם זאת הוא לא המשיך לעסוק בז'אנר אלא עבר הלאה לאפיקים אחרים.

הגורילאז והמשך הקריירה
בסוף שנת 2004, לאחר שהאזין לאלבום האפור, הציע סולן הגורילז דיימון אלברן לברטון להצטרף ללהקת-העל כמפיק ראשי. ברטון הסכים, ובמאי 2005 יצא אלבומם השני של הגורילאז, Demon Days. האלבום מיזג סגנונות מוזיקה רבים, קצר שבחים ונמכר היטב ברחבי העולם. ברטון קיבל מועמדות לפרס גראמי על הפקתו.

למרבה האירוניה, חברת האם של הגורילאז היא EMI - החברה שתבעה את ברטון על האלבום שבזכותו הפך להיות המפיק הראשי של הגורילאז. החברה הביעה את מורת רוחה מהמינוי, אך ללא הועיל.

מ-2005 ואילך המשיך ברטון להפיק ולעבוד עם אמנים רבים ביניהם Cee-lo, אם אף דום ו-Zero 7.

ב-2006 להיטו "קרייזי" כחלק מהצמד נארלס בארקלי הפך לסינגל הראשון אי-פעם שהגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי על סמך הורדות אינטרנט בלבד.

באותה שנה שיתף דיינג'ר מאוס פעולה עם אמן הגרפיטי בנקסי כאשר אלה הכינו גרסה חלופית לאלבומה של פריס הילטון, "פריס".
הגרסה החלופית שהכילה קטע אינסטרומנטלי בן 40 דקות המשלב דגימות של הילטון וחוברת אמנות שונה הודפסה ב-500 עותקים והושתלה בחנויות מוזיקה באנגליה במקום אלבומה המקורי של הילטון.

בשנת 2008 הפיק דיינג'ר מאוס את האלבום "Modern Guilt" של הזמר בק.

בשנת 2009 שיתף דיינג'ר מאוס פעולה עם להקת ספרקלהורס והבמאי דייוויד לינץ' בפרויקט "Dark Night of the Soul" שיצא במספר מהדורות ושילב ספר תצלומים עב כרס של לינץ'.
בפרויקט, הצליח דיינג'ר מאוס להסתכסך שוב עם חברת EMI, בעיקר סביב סוגיות חוזה הקלטות.

בשיאו של הסכסוך, איימה חברת התקליטים בגניזת האלבום. בתגובה, איים דיינג'ר מאוס להוציא עם ספר התצלומים את אריזת האלבום שתכיל תקליטור ריק ואת הכיתוב:
"מסיבות משפטיות, התקליטור המצורף אינו מכיל מוזיקה, השתמשו בו כראות עיניכם"

ב-2010 הוא החל לעבוד על אלבום עם להקת הרוק יו2

שיר שכתב לאיגי פופ והופיע בסרט "זהב" בכיכובו של מתיו מקונוהיי, היה מועמד לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השיר המקורי הטוב ביותר.

סגנון
דיינג'ר מאוס הצליח לשלב בין סגנונות כרוק אלטרנטיבי, פופ, היפ-הופ, פסיכדליה וסגנונות אחרים בצורה ייחודית וליצור "עולמות מוזיקליים מסוגים שונים" כהגדרתו. גוף עבודתו מושפע מאוד מקולנוע, גם מבחינה ויזואלית וגם בדרך התייחסותו לאמנות.

דיינג'ר מאוס ידוע בסגנונו הצבעוני לא רק במוזיקה אלא גם בתפיסתו האסתטית. עוד מתחילת הקריירה המוזיקלית שלו הוא משתמש בתחפושות שונות (כאשר הנפוצה מכולן היא כמובן תחפושת עכבר) על הבמה ובצילומים.

דיסקוגרפיה
 Pelican City - The Chilling Effect - 1999
 Pelican City - Rhode Island - 2000
 Pelican City and Scanner - Pelican City vs Scanner - 2002
 Danger Mouse & Jemini - Ghetto Pop Life - 2003
 The Grey Album - 2004
 Gorillaz - Demon Days - 2005
 Danger Mouse & MF Doom (as "Dangerdoom") - The Mouse and the Mask - 2005
 Danger Doom - Occult Hymn - 2006
 The Rapture - Pieces of the People We Love - 2006
 Sparklhorse - Dreamt for Light Years in the Belly of a Mountain - 2006
 Gnarls Barkley - St. Elsewhere - 2006
 The Good, the Bad & the Queen - 2007
 The Black Keys - Attack & Realese - 2008
 Gnarls Barkley - The Odd Couple - 2008
 The Shortwave Set - Replica Sun Machine - 2008
 Martina Toplet Bird - The Blue God - 2008
 Beck - Modern Guilt - 2008
 Joker Daughter - The Last Laugh - 2009
 Danger Mouse and Sparklhorse - Dark Night Of The Soul - 2010
 Broken Bells - Broken Bells - 2010
 The Black Keys - Brothers - 2010
 Broken Bells - Meryin Fields - 2011
 Danger Mouse and Danielle Luppie - Rome - 2011
 The Black Keys - El Camino - 2011
 Electric Guest - Mondo - 2012
 Norah Jones - Little Broken Hearts - 2012

קישורים חיצוניים

 
 האתר הרשמי של דיינג'ר דום, שיתוף פעולה בין דיינג'ר מאוס וMF Doom

הורדות חוקיות וחינמיות
 האלבום האפור

הערות שוליים

מוזיקאים אמריקאים
מאשאפ
היפ הופ
מפיקים מוזיקליים אמריקאים
מפיקי היפ הופ אמריקאים
אמריקאים שנולדו ב-1977