נקודתיים

נקודתיים או ":" (בלשון הדיבור גם "נקודוֹתיים") הוא סימן פיסוק, המורכב משתי נקודות זו מעל זו.

בעברית
על מנת לציין פתיחה של רשימה, לדוגמה:
קנדה מורכבת ממספר פרובינציות: קולומביה הבריטית, אונטריו...

 לפני מתן הסבר, לדוגמה:
 השימוש בשורה לעיל אחרי המילה "דוגמה".

 בשירה העברית העתיקה נעשה שימוש בנקודתיים לציון סוף שורה.

 בספרות התורנית מציינים בנקודה אחת את צד א' של הדף בגמרא ובנקודתיים את צד ב' של הדף. לדוגמה:
 מסכת פסחים ג:
 משמעו – עמוד ב' של דף ג' במסכת פסחים.

 בספרי תנ"ך משתמשים בנקודתיים במקום בנקודה על מנת לסמן סוף פסוק.

באנגלית 
בשפה האנגלית ניתן להשתמש בנקודתיים על מנת להפריד בין משפטים קשורים. לדוגמה:
Speech is silver: silence is golden.
שימוש נוסף בשפה האנגלית בנקודתיים הוא לציון ההבדל בין פרק בתנ"ך לבין הפסוק, לדוגמה:
 Genesis 2:1
 בראשית פרק א' פסוק ב'

במתמטיקה
במתמטיקה משתמשים בנקודתיים על מנת לסמן חלוקה או יחס. לדוגמה:
1:4
יחס של אחת לארבע (רבע).

בזמן
משתמשים בנקודתיים להבדיל בין השעות לדקות בסימון זמן. לדוגמה:

14:30
שעה שתיים וחצי אחרי הצהריים.

בבלשנות
באלפבית הפונטי הבינלאומי משתמשים בנקודתיים מיוחדות (ː) לציון תנועה או עיצור ארוכים. אם הם ארוכים במיוחד משתמשים בשלוש נקודות ואף יותר לפי הצורך. למשל, המילה "سَلَام" בערבית תסומן [salaːm].

במחשבים

ב־C משתמשים בסימן הנקודתיים לציון הגבלת גודל על משתנה. לדוגמה:
struct packed_struct {
		 unsigned int f1:1;
		 unsigned int f2:3;
} pack;

בשפות תכנות מונחות עצמים כגון ++C ועוד משתמשים בסימון של נקודתיים כפולות לציון מרחב שמות (namespace). לדוגמה:
std::cout()

בשפת התכנות Python, משתמשים בנקודתיים כדי לציין פתיחה של בלוק של קוד, לדוגמה:
if x == 2:
	y = 3
	return True
else:
	x = 4

בשפת PHP נקודתיים כפולות משמשות לגישה למתודות סטטיות באובייקטים, למשל Foo::bar (). בעקבות מעורבות ישראלית נכבדת בפיתוח השפה, השם הפנימי של סימן זה הוא Paamayim_Nekudotayim.

בגרסאות ישנות של BASIC היה שימוש בנקודתיים על מנת להפריד משפטים באותה שורה.
במרבית שפות התכנות במשפט רב־ברירתי (case בפסקל) מופיעות הנקודתיים לאחר האפשרויות.

קישורים חיצוניים

 נקודתיים באתר האקדמיה ללשון העברית

פיסוק