הימות הגדולות

הימות הגדולות הן ימות קרחוניות הנמצאות באמריקה הצפונית ומהוות את מערכת הימות הגדולה בעולם.

הימות ממערב למזרח:
 ימת סופיריור
 ימת מישיגן
 ימת יורון
 ימת אירי
 ימת אונטריו

גאוגרפיה 
הימות נוצרו כתוצאה מסחיפת קרקע על ידי קרחונים אדירי ממדים בעידן הקרח האחרון. חופיהן מפורצים מאוד ועמוקים, יש בהן מאות איים ובהם גם אגמים. בתחילת החורף נוצרות לאורך החופים דיונות קרח ובהמשך קופאים פני המים, כתוצאה מן הרוחות הקרות המגיעות ממפרץ הדסון. הקרח מכסה את הימות למשך ארבעה חודשים. ספינות שוברות קרח פועלות באגמים בעונה זו ומפלסות נתיבי שיט.

שטחן הכולל של הימות הוא 245,200 קילומטר רבוע. 157,400 קילומטר רבוע, המהווים כשני שלישים מהשטח הכולל, נמצאים בתחומי ארצות הברית ואילו 87,800 הקילומטרים הרבועים הנותרים מצויים בשטח קנדה. ימת מישיגן היא היחידה מבין הימות הנמצאת כולה בתחומי ארצות הברית. חמש הימות הגדולות מפורזות מספינות מלחמה, לפי הסכם ראש-באגוט משנת 1817.

הימות ממוקמות בין קווי הרוחב הצפוניים 42–49 מעלות. הימה המזרחית ביותר, ימת אונטריו, נמצאת במרחק 355 קילומטר מהאוקיינוס האטלנטי, ומחוברת אליו באמצעות תעלת סנט לורנס. הימות מחוברות זו לזו ודרכן יכולות אוניות גדולות להגיע מן הים עד למרכז היבשת, ומכאן חשיבותן הכלכלית.

חופי הימות עשירים במרבצי ברזל ופחם, ובהם אזורי תעשייה מפותחים מאוד. לאורך חופי הימות והנהרות הנשפכים מהן שוכנות כמה מן הערים הגדולות באמריקה: מילווקי, באפלו, טורונטו, מונטריאול, קליבלנד, שיקגו והעיר דטרויט, בה מרכז תעשיית הרכב של ארצות הברית. לאורך החופים הוקמו תחנות כוח גרעיניות לייצור חשמל, הגורמות בין השאר גם לזיהום תרמי.

נתוני הימות

גלריית מפות

קישורים חיצוניים

 

ימות הגדולות
קנדה: ימות ואגמים