אלקה גדולה

אלקה גדולה או אלקה ענקית (שם מדעי: Alca impennis או Pinguinus impennis) הוא מין נכחד של עוף ימי חסר יכולת תעופה ודמוי-פינגווין, אשר חי בצפון האוקיינוס האטלנטי. האלקה הגדולה היטיבה לצלול בים, גופה היה הידרודינמי והיא ניזונה מדגים. בעבר נחשבה האלקה הגדולה לגדולה ביותר מהחופמאים, אך תואר זה שייך כיום למיומנקלה שהתקיים במיוקן.

מאפיינים 
האלקה הגדולה דומה בצורתה לפינגווין, ואורח חייה היה דומה לזה של הפינגווין. גם לאלקה הגדולה וגם לפינגווין התנוונו הכנפיים והפכו לסנפירים. היא הייתה גדולה בהרבה מכל האלקיים, הגדולה מעולם במשפחה והגיעה לגובה 75 עד 85 ס"מ ולמשקל של 5 ק"ג בקירוב.

האלקות חיו 10 חודשים בשנה בלב ים ורק הרבייה גרמה להן לעלות ליבשה. הן יכלו לנוע רק בקרקע שטוחה ולכן היו מוגבלות לאיים שאינם סלעיים ומלאי צוקים. בכל שנה הייתה הנקבה מטילה ביצה אחת ושני ההורים דגרו וטיפלו בצאצא.

האלקה הגדולה נתגלתה במאה ה-16 על ידי ז'אק קרטייה, צרפתי שניסה באותה עת לאתר את המעבר הצפון-מערבי. מיליוני אלקות חיו אז במושבות ענקיות בנות אלפי פרטים. בתחילה שימשה האלקה כמזון ליורדי הים שחמדו את בשרה. אחרי כן החלו לצוד אותה בשל נוצותיה, ובבשרה השתמשו גם לפיתיונות, עד כי האלקות חדלו לקנן בקרבת ניו פאונדלנד, שם נתגלו מקננים לראשונה. בכל העולם כולו נותרה מושבה אחת באי זעיר, 40 ק"מ מאיסלנד, אך במרץ 1830 התפרץ הר געש תת-ימי והחריב את האי. רק כמה עשרות זוגות שרדו את האסון והם הקימו מושבה באי אלדי, המרוחק רק 13 ק"מ מחופי איסלנד. משום שהאלקה הגדולה יכלה להתרבות רק במושבות גדולות יחסית, לא יכלו אותן אלקות להתרבות במקומות מבודדים כמו מפרצים נסתרים, הרחק מעינו של האדם, ועל כן בקרבת איסלנד נגזר גורלו של המין כולו להיכחד. ב-3 ביולי 1844 יצאו חוקרי טבע ללכוד את האלקות על ביציהן לשם הכנת אוספים חדשים, ומאז לא נראתה עוד אלקה גדולה.

שמו של הפינגווין בא לו משמה המדעי הקודם של האלקה הגדולה. המגלים הראשונים של הקוטב הדרומי פגשו עופות דומים לאלקה הגדולה וקראו להם פינגווינים.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

אלקיים
עופות חסרי יכולת תעופה
עופות שהוכחדו בידי האדם
עופות שנכחדו בהולוקן
בעלי חיים שנכחדו מאז 1500
אמריקה הצפונית: עופות שנכחדו
טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
בעלי חיים שתוארו ב-1758