ביירנסטרנה ביירנסון

בְּיֶרְנְסְטְיֶרְנֶה מרטינוס בְּיֶרְנְסוֹן (בנורווגית: Bjørnstjerne Martinus Bjørnson; 8 בדצמבר 1832 – 26 באפריל 1910) היה משורר, מחזאי וסופר נורווגי, זוכה פרס נובל לספרות לשנת 1903.

קורות חיים
בירנסטירנה בירנסון נולד ב-8 בדצמבר 1832 בקוויקנה (Kvikne) שבמזרח נורווגיה. אביו היה כומר לותרני כפרי. בגיל 6 עברה המשפחה לרומסדאלאן, לאזור עירוני ומשכיל. משנת 1850 למד באוסלו, שבאותה תקופה נקראה עדיין כריסטיאניה, באותו בית ספר בו למד איבסן. משנת 1852 למד באוניברסיטה והתחיל לפרסם מאמרים ורשימות בעיתונות. הוא נאבק למען שחרור התיאטרון הנורווגי מהחסות הדנית. בשנת 1856 עבר לקופנהגן והחל לפרסם דברי שירה. בשנת 1857 התמנה למנהל תיאטרון בברגן ואחרי זה שימש במשך שנה כעורך עיתון באוסלו. אחרי תקופה קצרה בהמבורג, הוא שב לקופנהגן. אחרי כן בשנת 1860 נסע דרך גרמניה לרומא, שם חיבר טרילוגיה על המלך סיגורד.

בשנת 1862 שב מרומא, לאחר ששהה בה שנתיים והפרלמנט הנורווגי העניק לו קצבה של 1000 זהובים, שפטרה אותו מדאגות פרנסה. הוא דגל בעמדות רדיקליות, הרבה להרצות ונחשב לאחד מגדולי הנואמים של דורו.

בירנסון לא רק עסק בספרות – במשך השנים, הפך לאחד האישיים המשפיעים ביותר בארצו. הוא התיימר להיות יורשו של וורגלאנד, נלחם למען שלום עולמי ונגד דיכוי עמים ואף התערב לטובתו של אלפרד דרייפוס.

בירנסטירנה בירנסון נפטר ב-26 באפריל 1910 בפריז שבצרפת.

יצירתו
בירנסון הושפע מבראנדס, מהריאליזם הצרפתי ומידידו/יריבו, איבסן.
הוא ביסס את שמו כסופר בשלושה רומנים המתארים את חיי האיכרים בנורווגיה. הוא כתב גם מחזות, שירים, פורטרטים בחרוזים של בני תקופתו ונחשב למשורר הראשון במעלה בדורו.

יצירותיו "הכפריות" החשובות ביותר הן:
 סינבה סולבקן (1857) - הנובלה הראשונה שפרסם - בגיל 25 שנה. הספר תורגם לעברית על ידי אשר ברש.
 ארנה (1859) הספר תורגם לעברית.
 עלם עליז (1860)

שירו של בירנסון "הו, נאהב ארץ זו" הפך להמנון הלאומי של נורווגיה בשנת 1864.

מבחר מיצירתו
 בין המאבקים (מחזה היסטורי) / Mellem slagene, 1857
 סינבה סולבקן / Synnøve Solbacken, 1857
 ארנה / Arne, 1859
 עלם עליז / En glad gutt, 1860
 סיגורד הממזר / Sigurd slembe, 1961
 מריה סטיוארט בסקוטלנד / Maria Stuart i Skotland, 1864
 בת הדיג / Fiskerjenten, 1868
 שירים ופואמות / Digte og sange, 1870
 ארנליוט גלינה / Arnljot Gelline, 1870
 סיגורד העולה לירושלים / Sigurd Jorsalfar, 1872
 פשיטת רגל (מחזה) / En fallit, 1875
 העורך (מחזה) / Redaktøren, 1875
 המלך (מחזה) / Kongen, 1877
 השיטה החדשה / De ny system, 1879
 הכפפה (מחזה) / En hanske, 1883
 למעלה מכוח-אנוש (מחזה) / Over aevne, 1883
 דגלים מעל העיר והנמל (רומן) / Det flager i byen og paa havnen, 1884
 גאוגרפיה ואהבה / Geografi of kjaerlighed, 1885
 בנתיבות אלוהים (רומן) / På Guds veje, 1889
 פאול לאנגה וטורה פרסברג / Paul Lange og Tora Parsberg, 1898
 כאשר היין החדש תוסס / Nar den ny vin blomstrer, 1909

ספריו שתורגמו לעברית
 אבק, תרגם: ע-ן (הוא ש"י עגנון) הוצאת יפת, 1913
ותהי לחידה , תרגם: W, יפת, יפו, 1911.
 עלם עליז, נובלה כפרית, תרגם: דב קמחי, הוצאת תלפיות, 1916
 ארנה, הוצאת מצפה, 1927
 סינבה סולבקן, תרגם: אשר ברש, הוצאת שוקן, 1946
 ספורים נבחרים , י’ ליכטנבוים, הוצאת יבנה, 1961.
 בת הדיגים , סיפור, עברית: י’ ליכטנבום, הוצאת יבנה, 1963.

קישורים חיצוניים 

 
 אתר על יצירותיו של הסופר
 
 
 
 
 

סופרים נורווגים
מחזאים נורווגים
זוכי פרס נובל לספרות
אגנוסטים
זוכי פרס נובל נורווגים
עיתונאים נורווגים
נורווגים שנולדו ב-1832
נפטרים ב-1910