ג'אני ריברה

ג'ובאני (ג'אני) ריברה (באיטלקית: Gianni Rivera; נולד ב-18 באוגוסט 1943), כדורגלן איטלקי, שיחק ברוב הקריירה שלו בקבוצת מילאן ונחשב כסמל המועדון. נחשב אחד מטובי הכדורגלנים האיטלקיים בכל הזמנים וזכה בזמנו לפופולריות עצומה באיטליה. כינויו היה "נער הזהב" ("במבינו ד'אורו").

קריירה 
נולד בואלה סן ברתולומאו ובגיל 16 החל את הקריירה שלו בקבוצת אלסנדריה מילאנו. כעבור שנתיים הועבר לקבוצת הפאר מילאן ושם שיחק עד תום הקריירה שלו ב-1979. ריברה שיחק כקשר ונודע במשחקו האלגנטי, בראיית משחק מעולה ובמסירותיו המדויקות. העיתונאי אבי רצון נשאל ב-2004 מי לדעתו גדול שחקני איטליה בכל הזמנים וענה: "גדול שחקני איטליה בכל הזמנים: ג'אני ריברה.
חייתי באיטליה בשנים שהגולדן בוי עדיין שיחק. לא היה דבר כזה. 80 אלף צופים רוקעים על הבטונדות ברגליהם בכל פעם שהכדור היה מגיע אליו. גם היום שנים רבות אחרי אני עדיין מתרגש כאשר אני נזכר. אותם הדברים אגב היה עם סנדרו מאצולה מאינטר."

ב-1962 זכה לראשונה עם מילאן באליפות איטליה ובעונה שלאחריה זכתה מילאן בגביע האלופות לאחר שניצחה במשחק הגמר את בנפיקה ליסבון בתוצאה 1:2. בהמשך הקריירה שלו זכה שוב ריברה עם מילאן בגביע אירופה לאלופות ב-1969 (ניצחון על אייאקס 1:4 בגמר), בגביע אירופה למחזיקות גביע ב-1968 (ניצחון על המבורג 0:2) וכמו כן, זכה באיטליה בשלוש אליפויות ובארבעה גביעים. ריברה קבע שיא משחקים במדי מילאן - 501 הופעות, שהחזיק מעמד עד שבירתו ב-2003 על ידי פאולו מלדיני. ב-1969 זכה ריברה בתואר כדור הזהב.

ב-1962 צורף לנבחרת האיטלקית ושיחק במדיה בטורניר גביע העולם ב-1962 בצ'ילה. היה זה הראשון מבין ארבעה טורנירי גביע העולם בכדורגל בהם השתתף ריברה. ב-1968 זכה יחד עם הנבחרת האיטלקית באליפות אירופה לאומות.

בטורניר גביע העולם ב-1970 במקסיקו שיחקה נבחרת איטליה בבית המוקדם מול נבחרת ישראל, במשחק שהסתיים בתיקו מאופס (ריברה שותף במחצית השנייה של המשחק). איטליה העפילה לשלבים המאוחרים של הטורניר ובשלב חצי הגמר ניצחה את נבחרת גרמניה המערבית, במשחק שנחשב לאחד האיכותיים בהיסטוריה של הגביע העולמי, שבו כבש ריברה את השער הרביעי שהיה גם שער הניצחון. בגמר נוצחו האיטלקים 4:1 על ידי נבחרת ברזיל. בנבחרת האיטלקית, בה הופיע במשך 12 שנים, ב-60 משחקים בינלאומיים, שיתף פעולה עם לואיג'י (ג'יג'י) ריבה (מלך השערים של נבחרת איטליה בכל הזמנים). ריברה עצמו כבש 14 שערים במדי ה"סקוודרה אזורה". הופעתו האחרונה במדי הנבחרת הייתה בטורניר גביע העולם ב-1974 שנערך בגרמניה המערבית.

בימיו של ריברה שיחק קשר איטלקי מפורסם נוסף - סנדרו מאצולה ששיחק במדי היריבה העירונית אינטר מילאנו. היריבות בין שני הקשרים הייתה אחת המפורסמות בתולדות הספורט האיטלקי ומאמני הנבחרת הלאומית נמנעו בפעמים רבות לשתף אחד משניהם בשעה שיריבו היה על המגרש.

לאחר סיום הקריירה הספורטיבית, הפך ריברה לסגן נשיא מועדון מילאן והיה חלק מהאחראים לשנים הבלתי מוצלחות שעבר המועדון בראשית שנות השמונים. עם בואו של סילביו ברלוסקוני למילאן מצא ריברה את דרכו החוצה ועבר לזירה הפוליטית. תקופת זמן מסוימת שימש כסגן שר הביטחון בממשלתו של רומנו פרודי ושימש בעבר כחבר בפרלמנט האיטלקי. כיום הוא חבר בפרלמנט של האיחוד האירופאי.

במרץ 2004 הוא נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם.

תארים

מילאן
אליפות איטליה (3): 1961/62, 1967/68, 1978/79
הגביע האיטלקי (4): 1966/67, 1971/72, 1972/73, 1976/77
גביע אירופה לאלופות (2): 1962/63, 1968/69
גביע המחזיקות (2): 1967/68, 1972/73
הגביע הבין-יבשתי: 1969
נבחרת איטליה
סגנית גביע העולם: 1970
אליפות אירופה: 1968
אישיים
כדור הזהב: 1969
נבחרת השנה של פיפ"א: 1967
מלך השערים בליגה האיטלקית: 1972/73
מלך השערים בגביע האיטלקי (2): 1966/67, 1970/71
פרס נשיא אופ"א: 2011

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קשרי כדורגל איטלקים
כדורגלנים איטלקים
כדורגלני מילאן
כדורגלני נבחרת איטליה
פוליטיקאים איטלקים
זוכי פרס כדורגלן השנה באירופה
זוכי פרס נשיא אופ"א
חברי הפרלמנט האירופי
כדורגלנים באולימפיאדת רומא (1960)
כדורגלני מונדיאל 1962
כדורגלני מונדיאל 1966
כדורגלני יורו 1968
כדורגלני מונדיאל 1970
כדורגלני מונדיאל 1974
חברי בית הנבחרים של איטליה
איטלקים שנולדו ב-1943