אדמונית החורש

אַדְמוֹנִית הַחוֹרֶש (שם מדעי: Paeonia mascula) היא צמח רב שנתי ממשפחת האדמוניתיים. צמח זה נפוץ בעולם באופן טבעי בין מרוקו לאיראן. הצמח משמש כצמח נוי בארצות המזרח הרחוק (יפן, סין), באירופה ובצפון אמריקה.

תיאור הצמח
הצמח הוא בעל פקעות שורש מעובות ומעוקלות המעמיקות בקרקע עד לעומק של 100 ס"מ. צבעו של הפרח אדום כיין (מכאן שמו בעברית), הוא בעל מבנה של ספל פתוח, ויכול להגיע לגודל של עד עשרה ס"מ. במרכז הפרח בולט גוש צהוב של אבקנים מרובים. הפריחה היא בתחילת האביב, מאמצע מרץ ועד תחילת מאי.

אדמונית החורש בישראל
אדמונית החורש היא צמח נדיר מאוד בישראל, המהווה את הגבול הדרומי של תפוצתו העולמית. היא גדלה בישראל רק בשמורת הר מירון בבית ג׳ן שבגליל העליון. זהו המין היחיד ממשפחת האדמוניתיים הגדל בישראל, והוא צמח מוגן.

שימושים רפואיים לפי מקורות קדומים ובימינו
בעיני היוונים נחשבה אדמונית החורש לצמח המרפא הראשון, ושימשה תרופה לסיוטי לילה, למחלות עצבים, למחלת הנפילה, לכאבי ראש ולהפרעות בכבד. דיוסקורידס, רופא, פרמקולוג ובוטניקאי יווני מהמאה הראשונה לספירה, ציין כי הצמח שימש לניקוי מערכת המין הנשית לאחר לידה, להרגעת כאבי בטן ולעצירת שלשול. בימי הביניים שימש לטיפול במחלת הנפילה, בשיגעון ובפחדים. ברפואה העממית בימינו משמש הצמח לריפוי מחלות עצבים, בעיות בקיבה ולטיפול בסיוטי לילה.

לקריאה נוספת
 
 זהר עמר, "האדמונית ותרופת הנכפה בתקופות הקדומות", מחקרי ירושלים בפולקלור יהודי, כא, תשס"א, עמ' 147 – 162.

קישורים חיצוניים

 
 על אדמונית החורש בהר הלל - מתוך אתר המשרד להגנת הסביבה.
 להיות או לא להיות – עתיד אדמונית החורש בשמורת הר מירון, מאת גידי נאמן - אתר מכללת אורנים

הערות שוליים

צמחים שתוארו ב-1768
טקסונים שתוארו בידי פיליפ מילר
אדמוניתיים
ארץ ישראל: אדמוניתיים
ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
צמחי בר בסכנת הכחדה בישראל
פרחים אדומים בארץ ישראל
טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס