רם כרמי

רם כרמי (1931, תרצ"א - 11 באפריל 2013, א' באייר תשע"ג) היה אדריכל ישראלי. זוכה פרס ישראל לאדריכלות בשנת תשס"ב.

ביוגרפיה
כרמי נולד בירושלים, למשפחה מבוני היישוב. אביו הוא האדריכל דב כרמי אשר תכנן מבנים רבים בתל אביב הישנה בתקופת היישוב. אמו, חיה, היא בת חיים מקלב, בנו של מרדכי מקלב, איש העלייה הראשונה ומראשי אנשי הציבור בפתח תקווה. אחותו היא האדריכלית עדה כרמי-מלמד.

את לימודי האדריכלות עשה בלונדון בבית הספר לאדריכלות של אגודת האדריכלים AA, בין השנים 1951-1956. בשנים 1975-1979 כיהן כאדריכל ראשי במשרד השיכון.

זכה פעמיים בפרס רכטר: בשנת 1966 על תכנון פרויקט "מרכז הנגב" בבאר שבע וב-1999 על מוזיאון "יד לילד" בבית לוחמי הגטאות. זכה פעמיים בפרס רוקח: ב-1965 על תכנון בית אל-על וב-1970 על מבני מגורים ברחוב בארי בתל אביב-יפו.

תכנן בשותפות עם אחותו, האדריכלית עדה כרמי, מספר פרויקטים שהידוע בהם הוא בניין בית המשפט העליון.

אקדמיה

היה פרופסור אורח בפקולטה לאדריכלות באוניברסיטת קולומביה, פרופסור אורח בבית הספר לאדריכלות בשטוטגרט, פרופסור אורח בבית הספר לאדריכלות באינסברוק, פרופסור אורח בבית הספר לאדריכלות ביוסטון, טקסס, פרופסור מבקר אורח בפקולטה לאדריכלות במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. כיהן כפרופסור חבר בפקולטה לאדריכלות ולתכנון ערים בטכניון.

כרמי שימש כפרופסור מן המניין בבית הספר לארכיטקטורה באוניברסיטת אריאל.

סגנון
כרמי הושפע בסגנונו מקריאת הספר "כמעיין המתגבר" מאת איין ראנד. הוא היווה את קולו של דור אדריכלים חדש שצמח בסוף העשור הראשון של הקמת המדינה ומרד כנגד האדריכלות הלבנה שייצגו דור האדריכלים הקודם. השפה שאימץ כרמי ושלט בה באופן חסר תקדים, היא הברוטליזם - שימוש בחומרים זמינים ופשוטים כדוגמת בטון, מתכת, עץ וזכוכית והותרתם בפרויקט ללא גימור נוסף. שפה זו זכתה לכינוי "אדריכלות אפורה" הודות לשימוש הרב בבטון חשוף שצבעו אפור. לבד מההיבט החומרי של הפרויקטים, זכו עבודותיו של כרמי לפרסום בינלאומי הודות לפרשנותו החדשה של כרמי למושגים כדוגמת "רחוב", "עיר" ו"אור". שלושת המושגים הללו אשר באו בכל יצירותיו האדריכליות לאורך הקריירה שלו, היוו ניסיונות בעיצוב עירוני בקנה מידה של בניין. דוגמאות לכך ניתן למצוא במפעל ארגמן ביבנה, בניין מרכז הנגב בבאר שבע, והתחנה המרכזית החדשה של תל אביב. ניסיונות אלה, אשר היו קיצוניים ולא התקבלו תמיד על הציבור והמבקרים, זוכים באופן תמידי לדיון ציבורי.

ביקורת
חלק מעבודותיו זכו לתשבחות רבות בישראל ומחוצה לה, בהן בניין בית המשפט העליון ומסוף היוצאים בטרמינל 3. עם זאת, רבות מעבודותיו המרכזיות בישראל נתקבלו בביקורת ציבורית קשה. כך היה לגבי התחנה המרכזית החדשה של תל אביב, אשר נטען כלפיה שגרמה לנזקים אורבניים קשים בסביבתה, קמפוס הר הצופים, בו מתקשה הציבור להתמצא, ״מגדלי חוף הכרמל״ בחיפה, המסתירים את הנוף וזכו בתואר המפוקפק "מפלצות חוף הכרמל" מתושבי העיר ומגדלי הולילנד שפוגעים באופן קשה בקו הנוף של ירושלים, וזכו לכינוי "המפלצת על הגבעה". גם על שיפוץ בית הבימה בתל אביב נמתחה עליו ביקורת קשה. רם כרמי הגיב לביקורת על בניין הבימה באופן בוטה "מה שעשיתי זה דבר גדול ולא אכפת לי מה אומרים כולם, שיישקו לי בתחת". בהזדמנות אחרת אמר: "כל תוכנית טובה שאני עושה, מוהלים אותה במים, מוציאים לה כמעט את הנשמה. אבל אני לא הורס ולא מפוצץ את המבנה, כי כמו כל אבא טוב, אם הילד שלך יוצא קצת לא לפי התוכניות שלך ולא הכי מוצלח, אז אתה לא פוגע בו ולא אוהב אותו פחות. כולם היו בנייני".

פרויקטים נבחרים
 בניין בית המשפט העליון בשיתוף עם אחותו, האדריכלית עדה כרמי-מלמד, ירושלים.
 מסוף היוצאים בטרמינל 3, נתב"ג 2000.
 תוכנית אב האוניברסיטה העברית, קמפוס הר הצופים, ירושלים.
 התחנה המרכזית החדשה של תל אביב.
 בית הספר "עמל" ע"ש ליידי דייוויס, בשיתוף האדריכלים חיים קצף ובן פלג, תל אביב, 1965-1973.
 בית אל על, בשיתוף דב כרמי (במסגרת כרמי-מלצר-כרמי), תל אביב, 1963.
 בניין מגורים, משרדים ועסקים "מרכז הנגב", באר שבע, 1960.
 יד לילד – מוזיאון להנצחת הילדים שנספו בשואה כאגף נפרד של בית לוחמי הגטאות, קיבוץ לוחמי הגטאות, 1995.
 מעונות הסטודנטים באוניברסיטת בן-גוריון, באר שבע, 1982.
 "בית רוזמרין", הרצליה, 1990.
 מגדלי חוף הכרמל, חיפה.
 הפקולטה למדעי הרוח, האוניברסיטה העברית קמפוס הר הצופים, ירושלים, 2000.
 מיזם התיאטרון תיאטרון על הירקון.
 שיפוץ בית הבימה, תל אביב, החל מ-2007.
 מתחם המגורים הולילנד, דרום ירושלים, 1995-2000.
 מפעל ארגמן לטקסטיל, יבנה.
 ספריה, מרכז כותר פיס, יבנה.
 בית נעורים, קיבוץ חולדה, 1984.

ראו גם 
 ערכים על מבנים ואתרים שתכנן רם כרמי

לקריאה נוספת
 טלי חתוקה: המפעל - על ארכיטקטורה ותעשייה בארגמן, יבנה, תל אביב: הוצאת רסלינג, תשע"ב-2011.
 רם כרמי: אדריכלות לירית, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2001.

קישורים חיצוניים

 רם כרמי – קורות חיים, באתר פרס ישראל
 
 
 
 
 
 מיכאל יעקובסון, על בית הכנסת האוניברסיטאי בקמפוס הר הצופים באתר 'חלון אחורי', 12/10.
 מיכאל יעקובסון, מתחם מגורים בשכונת גילה באתר 'חלון אחורי', 10.3.14
 
 מיכאל יעקובסון, סקירה אדריכלית מצולמת של מתחם מגורים מספר 9 בשכונת גילה בירושלים, באתר 'חלון אחורי', 23 בדצמבר 2015
 מיכאל יעקובסון, סיבוב בבית הכנסת בתכנון רם כרמי בבית חולים בילינסון, באתר 'חלון אחורי', 20 ביוני 2016
 מיכאל יעקובסון, סיבוב בבניין מגורים בכיכר צרפת בירושלים בתכנון דב ורם כרמי וצבי מלצר, באתר 'חלון אחורי', 16 ביולי 2016
 
 מיכאל יעקובסון, סיבוב עם רם כרמי בביתו, באתר 'חלון אחורי', 20 במרץ 2019
 מיכאל יעקובסון, סיבוב במתחם הראשון של האדריכל רם כרמי בשכונת גילה, באתר 'חלון אחורי', 9 בספטמבר 2020
 
 
 
 
  – ריאיון עם רם כרמי
 רם כרמי, באתר הביאנלה לארכיטקטורה בוונציה 2006
 בניין דירות בחיפה בתכנון רם כרמי, מאת הצלם והאדריכל עמית האס, מאי 2008

הערות שוליים

סגל אוניברסיטת קולומביה
משפחת מקלב
אדריכלים ישראלים
זוכי פרס ישראל לאדריכלות
זוכי פרס רכטר
זוכי פרס רוקח
סגל אוניברסיטת אריאל בשומרון: בית ספר לארכיטקטורה
סגל הטכניון: אדריכלות
עובדי משרד הבינוי והשיכון
אנשי היישוב ילידי הארץ
ישראלים שנולדו ב-1931
ישראלים שנפטרו ב-2013