פולסא דנורא

פולסא דנורא (במקור: פולסי דנורא. בתרגום לעברית "מכת האש") הוא טקס קללה מאגי שנוצר על ידי העדה החרדית באמצע המאה העשרים. בטקס, פונים כמניין משתתפים למלאכי חבלה שהמקולל ימות במהרה. הטקס, שחלקים ממנו נלקחו מהחרם, מורכב מקריאת טקסט המשולב בקללות, תקיעה בשופרות וכיבוי נרות שעווה.

מקור הביטוי הוא בספרות חז"ל, שם "פולסא דנורא" מוזכר כעונש שמימי שמוענשים בו מלאכים, או אנשים לאחר מותם.

המקור
מקור השם לקוח מדברי התלמוד, שם תוך ויכוח הלכתי, נאמר: "אמר ליה: אי הוה לוי הכא הוה מפיק לאפך פולסי דנורא". לפי פרשנים שונים, הביטוי פולסא דנורא שימש כמטבע לשון לנידוי וחרם.

ישנם כמה פירושים למילה פולסא: רש"י במסכת יומא () מפרש שמדובר במקל, ולעומת זאת בפירושו למסכת בבא מציעא () הוא כותב שמדובר בניצוץ, שהוא עגול כמטבע. על פי המילון התלמודי של ברוך קרוא, המילה הארמית פּוּלְסָא היא מכה בדומה לפולס (pulsus, בלטינית) שמשמעותו פעימה, מתקף – ועל פי זה פּוּלְסָא (או פּוּלְסֵי) דְנוּרָא היא מכת אש.

משמעות בספרות חז"ל 
בספרות חז"ל, "פולסי דנורא" מוזכרים כעונש שמימי שמוענשים בו מלאכים, או אנשים לאחר מותם:
 אדם שחטא בעולם הזה מספר לר' עקיבא על כך שמלאכים חובטים בו במקל אש. (מסכת כלה רבתי פרק ב הלכה ט)
 גבריאל, על שלא עשה את שליחותו כראוי בחורבן ירושלים ()
 מטטרון, שר הפנים שישב לפני הקב"ה והטעה את אלישע בן אבויה לחשוב שיש שתי רשויות בשמים ()
 אליהו שגילה לבני אדם סוד שמימי, שאסור היה לו לגלותו ()
 רבא אומר לרב הונא מדסקרתא שלו לוי היה חי היה פוגע בו ().

על פי פרקי דרבי אליעזר (פרק ד'), הקב"ה מתואר כמי שמחזיק בידו מקל של אש, "מימינו חיים ומשמאלו מות ושבט של אש ופרוכת לפניו פרושה ועיניו משוטטות בכל הארץ...".

במספר מקומות בספר הזוהר, פולסא דנורא מתואר כעונש לחוטאים:
"ומקדשי תיראו - בהאי יראה שריא פולסא דנורא לאלקאה לון לחייביא דלא נטרין פקודי אורייתא" (בתרגום: ומקדשי תיראו - בזו היראה הותר מקל אש להלקות להם לחוטאים שלא שומרים מצוות התורה) ().
באף אחד ממקורות אלה, אין ה"פולסא דנורא" טקס קבלי אנושי כלשהו.

טקסי פולסא דנורא בישראל
קיימים מספר מקרים שפורסמו, בהם הטקס בוצע, או ששימש לאיום בישראל:
 בשנת 1959 ערכו הדיינים החרדים פנחס אפשטיין, דוד יונגרייז וישראל יצחק רייזמן טקס פולסא דנורא נגד ראש עיריית ירושלים, גרשון אגרון – בשל התנגדותם לפתיחת בריכת ירושלים. הוא נפטר כשבועיים לאחר מכן וחרדים רבים ראו בכך תוצאה ישירה של הטקס, אף על פי שסבל ממחלה קשה.
 בשנת 1981, ערכה העדה החרדית בירושלים טקס כלפי "ראשי המדינה" בשל התנגדותם לחפירות עיר דוד.
פולסא דנורא הוטלה על ידי העדה החרדית כנגד אייל רגוניס, האדריכל של מיזם גבעת אנדרומדה ביפו, בשל טענתם כי הוא בונה את המיזם על קברות של יהודים. רגוניס, קצין לשעבר בסיירת מטכ"ל, נפטר בסמוך בגיל 37 מהתקף לב.
 ב-2 באוקטובר 1995 נערך טקס "פולסא דנורא" מול ביתו של ראש הממשלה יצחק רבין בירושלים. בין עורכי הטקס היו הרב יוסי דיין ואביגדור אסקין. רבין נרצח כחודש לאחר מכן, ב-4 בנובמבר.
 בשנת 2000, יו"ר רשות העתיקות האלוף במילואים אמיר דרורי סיפר לאחר פרישתו מתפקיד מנהל רשות העתיקות, כי קיבל איומים על שני טקסי פולסא דנורא במהלך 12 שנותיו כמנהל הרשות.
ב-21 ביולי 2005 נערך טקס "פולסא דנורא", בבית הקברות בראש פינה, נגד ראש הממשלה אריאל שרון, על ידי פעילי ימין רדיקלי בשל תוכנית ההתנתקות. חברי כנסת ורבנים גינו את עריכת הטקס. אריאל שרון נכנס לתרדמת כחצי שנה אחר כך ונפטר שמונה שנים לאחר מכן.
 ב-26 ביוני 2006 נערך טקס "פולסא דנורא" נגד ראש הממשלה אהוד אולמרט בהר הרצל על ידי פעילי ימין רדיקלי.
 ב-11 באפריל 2013 נפתלי בנט קיבל מכתב מאיים בו נאמר שהוציאו עליו פולסא דנורא. גם ביוני 2021 פורסמו איומי פולסא דנורא נגדו.
מקרים אלו אינם מאששים קשר סיבתי, עקב הטיית הפרסום.

בחוק הישראלי
בשל עיקרון חופש הפולחן בישראל, אין החוק אוסר במפורש על אף תפילה, לרבות הפולסא דנורא.
ב-30 באוגוסט 2005 החליט מני מזוז, היועץ המשפטי לממשלה, שלא להעמיד לדין 20 פעילים, שערכו טקס פולסא דנורא כנגד ראש הממשלה אריאל שרון, בנימוק שהם פנו לאל ולא לבני אדם, ותפילה שכזו למותו של אדם, אף שאיננה ראויה להיות חלק מהשיח הציבורי, איננה בגדר של הסתה לרצח ונכללת במסגרת חופש הביטוי.

לקריאה נוספת

קישורים חיצוניים

 
 הרב שמואל ברוך גנוט, פולסא דנורא- מה הכוונה, באתר השבת

הערות שוליים 

מושגים בקבלה
מילים וביטויים בארמית
קללות ביהדות