לב יאשין

לב איוואנוביץ' יאשין (ברוסית: Лев Иванович Яшин; 22 באוקטובר 1929 – 20 במרץ 1990) היה שוערה של נבחרת ברית המועצות בכדורגל וקבוצת דינמו מוסקבה החל בשנות ה-50 ועד לתחילת שנות ה-70. נחשב לאחד מגדולי השוערים בתולדות הכדורגל העולמי. נודע בכינוי "היהלום השחור", "הפנתר השחור" עקב לבושו השחור במשחקים וזינוקיו האקרובטיים, או "העכביש השחור" – בשל ידיו הארוכות והמגיעות לכל מקום.

ביוגרפיה

קריירה 
לב יאשין נולד במוסקבה, במשפחת פועלים. בגיל 14 עזב את בית הספר והחל לעבוד במפעל. בשעות הפנאי שיחק בקבוצת הכדורגל של המפעל. שנתיים אחר כך הצטרף לקבוצת הנוער של דינמו מוסקבה ובגיל 19 עבר לקבוצת הבוגרים. עד לשנת 1953 היה יאשין שוער מחליף, אך כאשר שוער הקבוצה עזב לדינמו מינסק, תפס יאשין את מקומו בקבוצה. בשנים 1950–1954 שיחק יאשין גם בליגת הוקי קרח, כשוער של קבוצת דינמו מוסקבה בהוקי קרח, וב-1953 אף זכה עם הקבוצה בגביע ברית המועצות בהוקי קרח. הדבר התאפשר, כי משחקי ליגת הכדורגל לא נערכו בחורף, אך בסופו של דבר החליט להתמקד בכדורגל.

בשנת 1954 נבחר יאשין להיות שוער של נבחרת ברית המועצות. הוא הוביל את הנבחרת הסובייטית להישגים חסרי תקדים, ביניהם: מקום ראשון באולימפיאדת מלבורן ב-1956, אליפות אירופה לאומות בשנת 1960, סגנות ב-1964, וחצי גמר המונדיאל בשנת 1966. בשנת 1963 זכה בתואר כדור הזהב. יאשין הוא השוער היחידי בהיסטוריה שזכה בתואר הזה (נכון למאי 2018. מ-2010 התואר הוחלף בכדור הזהב של פיפ"א). יאשין שיחק 78 פעמים במדי נבחרת ברית המועצות.

יאשין זכור לישראלים בעקבות צמד המשחקים בין נבחרת ישראל לנבחרת ברית המועצות בשנת 1956 במסגרת המוקדמות הקדם אולימפיים, באצטדיון המרכזי על שם לנין במוסקבה (0:5 לברית המועצות) ובישראל (2:1 לברית המועצות). במשחק שנערך בישראל, הבקיע את שערו החלוץ הישראלי נחום סטלמך.

במהלך הקריירה שלו עצר 150 שערים מבעיטות עונשין.

בגיל 41 פרש יאשין ממשחק. בשנת 1971 נערך לכבודו באצטדיון לוז'ניקי במוסקבה משחק הוקרה בין דינמו מוסקבה לנבחרת כוכבי העולם, בו השתתפו בין היתר פלה, פרנץ בקנבאואר, אאוזביו, בובי צ'רלטון וגרד מילר.

לאחר פרישתו ממשחק פעיל אימן יאשין קבוצות ילדים ונוער.

במהלך כל חייו היה יאשין מעשן כבד. עם השנים גרם העישון לנמק ברגלו, מה שחייב את הרופאים לכרות אותה בשנת 1984. גם לאחר הכריתה לא ויתר יאשין על הסיגריות וכעבור 6 שנים, ב-20 במרץ 1990, נפטר כתוצאה מסיבוכים הקשורים לניתוח הקודם.

תארים וזכיות
 אלוף אולימפי: 1956
 אליפות אירופה: 1960
 כדור הזהב (1): 1963
 אליפות ברית המועצות בכדורגל (5):  1953/54, 1954/55, 1956/57,  1958/59, 1962/63
גביע ברית המועצות בכדורגל (3):  1952/53, 1962/63, 1969/70
גביע ברית המועצות בהוקי קרח (1): 1953
 לב יאשין עוטר בעיטורים הסובייטים הבאים: תואר "גיבור העמל הסוציאליסטי" (יומיים לפני מותו), 2 עיטורי לנין, 2 עיטורי פועלי הדגל האדום
נבחר כשוער בקבוצת הכדורגל של המאה
 נבחר לכדורגלן הזהב של רוסיה במסגרת פרסי היובל של אופ"א בשנת 2004

הנצחת זכרו
 פסל לזכרו מוצב ליד אצטדיון "דינמו" במוסקבה
 לוח הנצחה לזכרו מוצב בכניסה לאצטדיון לוז'ניקי במוסקבה
 בעיר טוליאטי (מחוז סמרה) נקרא רחוב על שמו
 פרס השוער המצטיין של גביע העולם בכדורגל נקרא על שמו
 פרס שוער השנה ברוסיה נקרא על שמו
 פרס שוער השנה החל מ-2019 נקרא על שמו

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

אלופים אולימפיים מברית המועצות
שוערי כדורגל סובייטים
כדורגלנים סובייטים
כדורגלני דינמו מוסקבה
מוסקבה: כדורגלנים
אלופים אולימפיים: כדורגלנים
זוכי פרס כדורגלן השנה באירופה
כדורגלני הזהב של אופ"א
גיבורי העמל הסוציאליסטי
מקבלי עיטור לנין
מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
כדורגלני נבחרת ברית המועצות
כדורגלנים באולימפיאדת מלבורן (1956)
כדורגלני מונדיאל 1958
כדורגלני מונדיאל 1962
כדורגלני מונדיאל 1966
כדורגלני מונדיאל 1970
כדורגלני יורו 1960
כדורגלני יורו 1964
ספורטאים שעל שמם כוכב לכת מינורי
אישים הקבורים בבית העלמין וגנקובסקויה
רוסים שנולדו ב-1929
סובייטים שנפטרו ב-1990