קלמן כהנא

הרב ד"ר קלמן כהנא (כ"ב באייר תר"ע – י"א באלול תשנ"א, 31 במאי 1910 – 20 באוגוסט 1991) היה רב הקיבוץ חפץ חיים, מייסד וראש בית המדרש הגבוה להלכה בהתיישבות החקלאית, ומחברם של ספרים תורניים רבים.
היה ממנהיגי פועלי אגודת ישראל, מחותמי מגילת העצמאות, חבר הכנסת וסגן שר החינוך והתרבות בממשלות ישראל.

קורות חיים
נולד בעיר ברודי שבגליציה, אז בשליטת האימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום באוקראינה) כבן למשפחת הרבנים הענפה משפחת כהנא הלר, בשנת 1910. 

למד לימודים מסורתיים וגם סיים לימודיו בגימנסיה היהודית בעיר. סיים חוק לימודיו בבית המדרש לרבנים מיסודו של הרב עזריאל הילדסהיימר בברלין. כמו כן, השתלם בלימודים כלליים (פילוסופיה, שפות שמיות, היסטוריה ופדגוגיה) באוניברסיטאות ברלין ווירצבורג וקיבל תואר דוקטור לפילוסופיה. עבודת הדוקטור שלו עסקה בחיבור בן תקופת הגאונים "סדר תנאים ואמוראים".

היה ממייסדי תנועת הנוער של אגודת ישראל בגרמניה.

בסיום לימודיו בבית המדרש לרבנים עבר לעיר פולדה שבגרמניה שם שימש בתחילה כמורה לעברית.

לאחר נישואיו לחנה, בתו הבכורה של הרב ברוך קונשטט אב"ד פולדה ולימים ממיסדיה של ישיבת קול תורה בירושלים, סייע ביד חותנו ושימש כעוזרו וכיד ימינו בישיבת פולדה.

שימש כציר בכנסייה הגדולה השלישית של אגודת ישראל במרינבאד בשנת תרצ"ז (1937).

בשנת 1938 עלה לארץ ישראל והתיישב בקיבוץ חפץ חיים בכפר סבא, ובשנת 1940 (ה'ת"ש) נבחר לרב הקיבוץ. 

הרב כהנא היה מתלמידיו המובהקים של החזון איש, ושימש פעמים רבות כשלוחו לעניינים שונים, שהמפורסם שבהם הוא שליחותו לרב מבריסק בערב יום הכיפורים ה'תש"א בעניין הכרעתו של החזון איש "אכלו ביום רביעי וצומו תענית יום הכיפורים ביום חמישי ואל תחושו לשום דבר" לתלמידי ישיבת מיר ששהו בשאנגחאי. 

לקראת שנת השמיטה ה'תש"ה פרסם חוברת על הלכות שמיטה ופעל לגייס תמיכה לקרן השמיטה.

הרב כהנא היה מראשי מפלגת פועלי אגודת ישראל וחבר מועצת העם מטעם פועלי אגודת ישראל, כממלא מקומו של בנימין מינץ בהיעדרו, והיה מחותמי מגילת העצמאות. לאחר הקמת המדינה היה חבר מועצת המדינה הזמנית. כהנא כיהן כחבר הכנסת ב-9 הכנסות הראשונות מטעם פועלי אגודת ישראל. בבחירות לכנסת הראשונה נבחר במסגרת רשימה מאוחדת של כל המפלגות הדתיות (החזית הדתית המאוחדת) ובבחירות לכנסת השלישית, הרביעית והשמינית נבחר במסגרת רשימה משותפת עם אגודת ישראל (חזית דתית תורתית). שימש בתפקיד סגן שר החינוך והתרבות ב-5 ממשלות ישראל (בכנסת השנייה בממשלה השלישית, בין התאריכים 8 אוקטובר 1951 - 24 דצמבר 1952, ובכנסת החמישית והשישית בממשלה העשירית, האחד עשר, השנים עשר, השלשה עשר, והארבעה עשר) בין השנים 1961-1969. בפרישתו מהכנסת הכריז: "לא לנער הזה התפללתי". בתפקידו זה היה אחראי על המחלקה לתרבות תורנית ועל מפעל ההזנה.

היה מהגורמים לנפילת ממשלת רבין הראשונה (ממשלת ישראל ה-17) בכנסת השמינית, לאחר שבדצמבר 1976 הגיש הצעת אי אימון בממשלה בעקבות טענות חברי הכנסת הדתיים והחרדים על חילול שבת, כאשר חלק משרי הממשלה לא הספיקו לחזור לביתם לפני כניסת השבת מטקס קבלת מטוסי ה־F-15 הראשונים של חיל האוויר, למרות שהצעת האי אימון נפלה, רבין פיטר את שרי המפד"ל שנמנעו בהצבעה והכריז על הקדמת הבחירות, שבסופם עלתה לראשונה ממשלת בגין לשלטון.

בשנת תשל"ט עבר להתגורר בירושלים, והקים את בית המדרש הגבוה להלכה בהתיישבות החקלאית ואת הקרן לחילול מעשר שני ורבעי.

כתב עשרות ספרים, שהמפורסמים שבהם הם "טהרת בת ישראל" על טהרת המשפחה, "מצוות הארץ" על מצוות התלויות בארץ על פי ספרי החזון אי"ש, שנדפס גם עם חלק ממהדורות הקיצור שולחן ערוך, וסדרת "חקר ועיון", שבמסגרתה הוהדרו ראשונים ואחרונים על מסכתות סדר זרעים. על הכרך למסכת שביעית זכה בפרס הרב טולידאנו לספרות תורנית לשנת תשמ"א. כן כתב מאמרים רבים.

משפחתו 
אחיו הצעיר היה נשיא בית המשפט העליון השופט יצחק כהן, ששימש כראש ועדת כהן, ועדת החקירה הממלכתית שבדקה את אירועי סברה ושתילה. 

הותיר אחריו שמונה ילדים, שש בנות ושני בנים:
 בתו הבכורה שפרה נישאה לגבריאל אקשטיין. מתגוררת בקיבוץ חפץ חיים.
 בתו מרגלית נישאה לאברהם שלמה היימן, מתגוררת בביתר עילית.
 בתו שרה נישאה לאברהם הרשקוביץ. מתגוררת בירושלים.
 בתו תרצה נשואה לראובן פרידמן. מתגוררת בירושלים.
 בנו בנימין זאב מתגורר בירושלים.
 בנו אברהם אריה התגורר בכוכב יאיר. הוא אביה של עו"ד ניצן כהנא, שניהלה את המטה למאבק בסחר בנשים ובזנות והובילה לחקיקת חוק איסור צריכת זנות.
 בתו חיה עדינה נשואה ליהושע אלעזר איתמר, מתגוררת בבני ברק.
 בתו הדסה נישאה ליהודה גוטליב, מתגוררת במבוא חורון.

לקריאה נוספת
 שרגא שטיפל,  שמואל עמנואל, תרומת כהן- קובץ שיחות ומאמרים של הרב קלמן כהנא, וקווים לדמותו, תשנ"ג

קישורים חיצוניים

 
 
 נפתלי קראוס, הדתיים לא השיגו דבר מבגין. הוא רימה, מעריב, 13 באפריל 1990, עמ' 5
 שמואל עמנואל, גאון החזון ואיש הגשמתו - קווים לדמותו של הרב קלמן כהנא זצ"ל במלאת עשרים שנה לפטירתו, המעין תשרי תשע"ב
 בנימין זאב כהנא, "ספריו של הרב קלמן כהנא", המעין, מב, ב (תשס"ב) עמודים 20-7
 
 יצחק גוטליב (נכדו), הרב קלמן כהנא: 'חזון ומעשה', 1948-1910, עבודה לשם קבלת תואר מוסמך, אוניברסיטת אריאל תשע"ט

הערות שוליים 

אנשי העלייה החמישית
ישראלים ילידי האימפריה האוסטרו-הונגרית
בוגרי בית המדרש לרבנים בברלין
חברי כנסת מטעם חזית דתית מאוחדת
חברי כנסת מטעם פועלי אגודת ישראל
חברי כנסת מטעם חזית דתית תורתית
חברי מועצת המדינה הזמנית מטעם אגודת ישראל
חותמי מגילת העצמאות
קלמן
רבנים ביישוב
רבנים חברי הכנסת
חפץ חיים: אישים
רבני קיבוצים
חברי הכנסת השנייה
חברי הכנסת השלישית
חברי הכנסת הרביעית
חברי הכנסת החמישית
חברי הכנסת השישית
חברי הכנסת השביעית
חברי הכנסת השמינית
חברי הכנסת התשיעית
תלמידי החזון איש
פעילי פועלי אגודת ישראל
זוכי פרס הרב טולידאנו
מחברי ספרי הלכה
פולדא: רבנים
יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
ישראלים שנולדו ב-1910
ישראלים שנפטרו ב-1991