כנסיית השילוש הקדוש בירושלים

כנסיית השילוש הקדוש היא כנסייה רוסית שנמצאת בכיכר מוסקבה, במגרש הרוסים שבירושלים. היא נבנתה בין השנים 1860–1872 על ידי "החברה הארץ-ישראלית הרוסית-אורתודוקסית הקיסרית" שפעלה בירושלים בתקופה העות'מאנית.

היסטוריה
באמצע המאה ה-19 גבר זרם הצליינים הנוצרים לארץ, מה שהוביל את הכנסייה הרוסית, בעזרת הצאר אלכסנדר השני, לפעול לבניית אכסניות ושירותים שונים לטובת הצליינים הרוסים, באזור שיקרא "מגרש הרוסים". כחלק מבניית המגרש החלה בניית הכנסייה בשנת 1860. בשנת 1864 הסתיימה בניית חזית הכנסייה החיצונית, אך אז פסקה הבנייה בגלל בעיות תקציב. רק בשנת 1872 נחנכה הכנסייה בטקס רב רושם שבו השתתף הדוכס הגדול ניקולאי, אחיו של אלכסנדר השני. בשנים הבאות שימשה הכנסייה בעיקר את הצליינים ששוכנו באכסניות שבמגרש הרוסים.

לאחר מלחמת העולם הראשונה ונפילת שלטון הצאר ברוסיה במהפכת פברואר, פסק זרם הצליינים לארץ הקודש, והכנסייה נותרה מוחזקת בידי קומץ נזירים מקומיים וחדלה לפעול כמעט לגמרי. המבנה הוזנח, ובמהלך תקופת המנדט היה קשה מאוד להגיע אליו, עקב הפיכת המתחם כולו למתחם שלטוני בריטי. לאחר קום המדינה והסדרת ענייני הנכסים במגרש הרוסים, חזרה הכנסייה לפעול, שופצה והפכה שוב למוקד לצליינים רוסים.

מבנה הכנסייה

הכנסייה נבנתה מלכתחילה לשימוש מקומי בלבד לצליינים שוכני מגרש הרוסים. ההנחה הייתה כי הצליינים יעדיפו לשאת את תפילותיהם החשובות בכנסיות ההיסטוריות שבעיר העתיקה. לכן הכנסייה אינה גדולה - היא המבנה הקטן ביותר בשטחו מבין מבני מגרש הרוסים, אך גובהה, מיקומה והסגנון המפואר שלה הופכים אותה למבנה בולט. 

את הכנסייה תכנן האדריכל הרוסי מרטין איוואנוביץ' אפינגר, כבזיליקה הכוללת אולם תווך ושתי סיטראות ארוכות, בחזיתה אפסיס מעוגל, וחדרים מעוגלים בצדיה. הכנסייה בנויה אבן לבנה ולה שמונה מגדלים שבראשם כיפות, שהיו צבועות במשך שנים בירוק ועתה הן מצופות נחושת, ובראשן צלבים. מבנה הכנסייה כולל אלמנטים רנסאנסיים כגון , חלונות מעוטרי עמודים בנוסח נאו קלאסי ו. הכנסייה מזכירה במראה את מנזר העלייה לשמים שנמצא בקרמלין שבמוסקבה.

ראו גם
מנזר השילוש הקדוש בחברון

קישורים חיצוניים

 
 תמונות של הכנסייה מבפנים ומבחוץ באתר Jerusalem Shots

ירושלים: כנסיות ומנזרים
מגרש הרוסים
השילוש הקדוש