פרשת משפטים

פרשת מִשְׁפָּטִים היא פרשת השבוע השישית בספר שמות. לפי החלוקה לפרקים, היא מתחילה ב ומסתיימת ב. 

הפרשה מפרטת מצוות ודינים רבים, בעיקר כאלו הקשורים לתחום המשפטי. מצוות אלו הן המשך לעשרת הדיברות והמצוות שנזכרו בסוף הפרשה הקודמת, פרשת יתרו, שכולן יחד מהוות את ספר הברית שעליו נכרתת הברית בין בני ישראל לה'. בסוף הפרשה מסופר על מעמד כריתת הברית, ועל עליית משה להר סיני לקבלת לוחות הברית והציווי על הקמת המשכן.

את פרשת משפטים קוראים בין התאריכים כ"ד בשבט-א' באדר (בשנה מקביעות זחג בא' באדר א'), ברוב השנים הפשוטות (מלבד שנת השא) קוראים בה גם את הפרשיה הראשונה מ"ארבע פרשיות" - פרשת שקלים.

יש שנהגו לחלק את משפטים לשתי פרשיות - "משפטים" ו"ואם כסף תלוה". כך מובא בכמה וכמה ראשונים, וכן נהגו יהודי תוניסיה עד התקופה המאוחרת. אפילו בקהילות אלה, נהגו ברוב השנים לחבר את פרשיות אלו, ורק בשנים מצורת השג והחא נהגו להפריד פרשיות אלו במקום להפריד מטות ומסעי.

המשך מעמד הר סיני

בהמשך למעמד הר סיני, לאחר שבני ישראל בקשו ממשה לתווך בין ה' לבינם מכיוון שאינם מסוגלים לעמוד בהתגלות ישירה של ה', משה ניגש אל הר סיני בעודו לוטה בערפל. בהר סיני מצווה אותו ה' רשימה ארוכה של מצוות ודינים עבור בני ישראל, מעבר לעשרת הדיברות ששמעו כל בני ישראל ישירות מה'. רובן הגדול של המצוות הללו מופיעות בפרשת משפטים.

רוב המצוות שבפרשת משפטים עוסקות במשפט עברי, בדינים ובהלכות הנוגעים ליחסים משפטיים בין אדם לחברו. בין השאר מפורטים הדינים הבאים:
המצווה להתדיין רק בבתי דין של תורה
דיני עבד עברי ואמה עברייה
פיצוי וענישה על הריגה וחבלה גופנית
דיני נזק שנגרם על ידי רכושו של אדם (ארבעה אבות נזיקין): שורו שנגח, בור שפתח ונפל לתוכו אדם, אש שהבעיר אדם והזיקה לרכוש, בהמה שאכלה משדה אחרים
דיני גנב, גזלן, ודין הבא במחתרת
דיני שומרים - אחריות אדם על רכוש אחרים המופקד בידו
 דין המפתה נערה לשכב עמו
איסור עינוי אלמנה ויתום ואיסור אונאת הגר
 דיני הלוואה - איסור ריבית ומצוות השבת משכון
 איסור הטיית משפט, עדות שקר ולקיחת שוחד
 מצוות השבת אבדה ופריקה וטעינה

לקראת סוף הרשימה מפורטים גם מצוות שבין אדם למקום, כגון:
 מצוות בכור בהמה טהורה, איסור טרפה ובשר בחלב
 מצוות שבת, שמיטה ושלוש הרגלים
 הנחיות בנוגע לכניסה לארץ ישראל - הבטחת סיוע אלוהי, ואזהרה שלא ילכו אחרי עבודת האלילים של עמי הארץ

כריתת הברית
לאחר שמשה יורד מן ההר ומוסר לעם את דברי ה', בני ישראל מביעים את הסכמתם לקבלת המצוות ואז נערך טקס של כריתת ברית בין ה' ועם ישראל. משה בונה מזבח ומקריב קרבנות למרגלות הר סיני יחד עם אהרן וזקני ישראל. בנוסף לכך הוא מקים גם שתים עשרה מצבות (מזבח קטן).

במהלך הטקס משה כותב את 'ספר הברית' וקורא אותו באוזני העם. נחלקו הפרשנים מה כלל ספר הברית, יש האומרים שהוא כלל את חומש בראשית וחצי מחומש שמות יש האומרים שהוא כלל את פרשת משפטים ויש האומרים שמדובר על פרשות בהר ובחוקותי.

כמו כן ישנה מחלוקת מתי אירע הטקס. לפי שיטת רש"י הטקס אירע לפני מתן תורה בימים ד'-ה' בסיון. ואילו לפי שיטת הרמב"ן הברית אירעה לאחר מתן תורה, ביום ז' בסיון.

לאחר מכן עולה משה אל הר סיני לקבלת לוחות הברית, ושוהה שם "ארבעים יום וארבעים לילה". בזמן זה ה' מצווה אותו על מלאכת בניית המשכן, כלי המשכן, בגדי הכהונה וכן על שבעת ימי המילואים המהווים את חנוכת המשכן.

מצוות בפרשה

תאריכי הקריאה
השבת בה קוראים את פרשת משפטים יכולה לחול בשבעה תאריכים שונים:
שנת השא ושנת השג - כ"ד בשבט
שנת הכז - כ"ה בשבט
שנת החא - כ"ו בשבט
שנת גכה ושנת בשה, שנת גכז ושנת בשז - כ"ז בשבט
שנת בחג ושנת זשג, שנת בחה ושנת זשה - כ"ט בשבט
שנת זחא - א' באדר
שנת זחג - א' באדר א'

הפטרה
הפטרת פרשת משפטים היא ב, בתקפת ממלכת צדקיהו בפני המצור על ירושלים (588_לפנה"ס). שם מתאר ירמיהו את דיני העבד העברי, ונוזף בעם על שאינם מקיימים מצווה זו. אשכנזים וספרדים קוראים  עד , ובסוף מוסיפים  (מנהג בעייתי, משום שלפי הגמרא אין מדלגין אחורה בהפטרה), ואילו איטלקים קוראים רצוף  עד , ותימנים  עד . בנוסח רומניא הפטירו  עד .

אמנם הפטרת משפטים נקראת למעשה רק בכ-23.8% מהשנים, בשנים מסוג השא, השג, החא, בשז וגכז. ברוב השנים הפשוטות קוראים את הפטרת פרשת שקלים, ובשאר השנים המעוברות קוראים את הפטרת ראש חודש או "מחר חודש" כאשר ראש חודש אדר חל ביום ראשון.

במנהגים שחלקו את פרשת משפטים לשתי פרשיות (ראו לעיל), נראה שהיו חילוקי מנהגים לגבי ההפטרה של "ואם כסף תלוה". בספר השלחן (תלמיד הרשב"א) כתב שנהגו בקהילתו להפטיר ב "הנה ימים באים נאם יי וכרתי את בית ישראל ואת בית יהודה ברית חדשה" עד  "ולא יהרס עוד לעולם", ומדלג וקורא  "כה אמר יי עוד ישמע במקום הזה" עד "יי צדקנו" . בכל מקרה, כתב שברוב השנים כשמחברים פרשיות "משפטים" ו"ואם כסף תלוה", מפטירים בשל משפטים. בנוסף, בשנה מצורת השג, שבת פרשת "אם כסף" תחול בראש חודש, ואם כן, ההפטרה המיוחדת הייתה נקראת רק בשנים מצורת החא.

ראו גם 
 חוקי התורה וחוקי חמורבי

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

משפטים
משפט עברי
מתן תורה