רוני מילוא

רוני מילוֹא (נולד ב-26 בנובמבר 1949) הוא פוליטיקאי ואיש ניהול ישראלי, המכהן כיו"ר דירקטוריון חברת חוצה ישראל. כיהן בעבר כראש עיריית תל אביב-יפו העשירי, ושימש כחבר הכנסת ושר בממשלות ישראל.

ביוגרפיה
נולד בתל אביב בשם רון מיליקובסקי. בנם של פרומה לבית מלצקי ונחום מיליקובסקי, תעשיין (מבעלי גלידת ויטמן) ואיש התנועה הלאומית. דודו (אחי אמו) מנדל מלצקי היה ממפקדי האצ"ל. אחיו מתי נשא ב-1965 את חסיה, בתו של מנחם בגין.
מילוא למד בתיכון חדש, שימש סגן יו"ר מועצת התלמידים וב-1966 נבחר לראש "עיר הנוער". לאחר מכן למד משפטים באוניברסיטת תל אביב וכיהן כיו"ר התאחדות הסטודנטים בישראל בשנת 1972. לאחר שהוסמך כעורך דין פתח משרד עצמאי לעריכת דין, כשבמקביל עמד בראש מועצת צעירי תנועת החרות עד שהודח.

קריירה פוליטית

בכנסת 
בשנת 1977 נבחר לכנסת התשיעית מטעם הליכוד והיה צעיר חברי הכנסת, וכיהן עד לשנת 1993. בכנסת כיהן כיו"ר ועדת העלייה והקליטה (בכנסת התשיעית), וכמ"מ יושב ראש הקואליציה וכיו"ר סיעת הליכוד (בכנסת העשירית). לאחר שנבחר לכנסת המשיך מילוא לנהל את משרד עריכת הדין שלו, במקביל לעיסוקו כחבר כנסת. בין השאר היה עורך הדין של קבוצת יזמים, שבנתה את "רמת קדרון", התנחלות שתוכננה לקום כ-6 ק"מ מזרח לבית לחם בשטח העיירה עובידייה, ביוזמה פרטית של מספר אנשי עסקים פעילי הליכוד שטענו שרכשו קרקעות במקום. לאחר ש-121 בתים ומגרשים ביישוב נמכרו עוד לפני שהחלה הבנייה, התברר כי הקרקעות לא היו שייכות ליזמים, היוזמה הייתה הונאה והפרויקט בוטל.

בממשלת האחדות הלאומית של יצחק שמיר ושמעון פרס, שימש מילוא כסגן שר החוץ (בתקופת כהונתו של פרס כראש הממשלה) וכסגן שר במשרד ראש הממשלה (בתקופת כהונתו של שמיר כראש הממשלה). כמו כן, בתקופת ממשלת האחדות הלאומית כיהן במשך מספר חודשים כמ"מ שר הפנים. בממשלת האחדות השנייה שימש עד 7 במרץ 1990 כשר לאיכות הסביבה, ומאותו היום – כשר העבודה והרווחה. בממשלתו הצרה של שמיר (1990–1992) כיהן מילוא כשר המשטרה. בבחירות 1992 הוצב במקום השמיני ברשימת הליכוד.

כראש עיריית תל אביב 
לקראת הבחירות המקומיות ב-1993 לראשות עיריית ת"א הקים מילוא רשימה על מפלגתית שאליה חבר דן דרין איש השמאל כמספר 2. לפני הבחירות נחתם הסכם אוסלו. מילוא שהמליץ כבר לרוה"מ שמיר לסגת מרצועת עזה נמנע בהצבעה למרות עמדת מפלגתו וזכה לסימפתיה מחוגי השמאל בת"א שנחשבת לעיר ליברלית. מילוא זכה בבחירות ב-1993 ב-47% מהקולות לעומת 42% של יריבו אביגדור קהלני. רשימת לב-אני תל אביבי בראשות רוני מילוא זכתה ב-5 מנדטים במועצה, לעומת 10 מנדטים של העבודה בראשות קהלני ו-6 מנדטים של הליכוד בראשות איתן סולמי. בשנים 1993–1998 כיהן כראש עיריית תל אביב-יפו וכממלא מקומו כיהן חבר רשימתו האדריכל דן דרין. בתפקידו כראש העירייה פעל לקידום פרויקט להקמת רכבת תחתית בתל אביב, ולצורך כך הקים את "מנהלת הרכבת התחתית של תל אביב".

בשנת 1996 לא התמודד בבחירות לכנסת, ובבחירות המוניציפליות ב-1998 לא התמודד ובמקומו נבחר רון חולדאי.

חזרה לכנסת 
בשנת 1999 פרש מהליכוד והקים יחד עם יצחק מרדכי, אמנון ליפקין-שחק ודן מרידור את מפלגת המרכז, שמטעמה נבחר לכנסת ה-15. בתקופת כהונתה של כנסת זו שימש מילוא כשר הבריאות בממשלתו של אהוד ברק (מ-10 באוגוסט 2000 עד 7 במרץ 2001), וכשר לשיתוף פעולה אזורי בממשלתו של אריאל שרון (מ-29 באוגוסט 2001 עד 28 בפברואר 2003).

ב-6 בנובמבר 2002, פרש יחד עם יחיאל לסרי ממפלגת המרכז והשניים הקימו את סיעת "לב", אשר התקיימה דקות ספורות בלבד לפני שהתמזגה עם מפלגת הליכוד. עם זאת, מילוא לא נבחר לכנסת ה-16 ופרש מהחיים הפוליטיים.

לאחר הפרישה 
לאחר שפרש מהחיים הפוליטיים הוצע למילוא, במרץ 2003, תפקיד שגריר ישראל בממלכה המאוחדת, אך ברגע האחרון ביקש לשחררו מהתפקיד. במקום זאת פנה מילוא לעסקים. בסוף 2003 מונה ליו"ר חברת "אזורים", ושימש בתפקיד עד סוף 2006. בין 2005 ל-2007 שימש כיו"ר המועצה הישראלית לקולנוע. ב-2006 מונה לבורר בין המעסיקים להסתדרות הרפואית.

בשנת 2008 הקים חברה לסחר נשק וייעוץ ביטחוני שפעלה בגאורגיה, זאת לאחר שב-2007 שימש כמתווך בין בנק לאומי לבנק בגאורגיה. החברה של מילוא פעלה בשותפות עם חברת "שנידזה", שבבעלות איש העסקים דוד אדילשווילי, ותיווכה בעסקאות ביטחוניות רגישות בשווי מיליוני שקלים שנעשו בין התעשיות הביטחוניות בישראל לבין ממשלת גאורגיה, ובהן שימשו חברות שבאמצעותן פועל מילוא ושנידזה כמתווכות. בין השאר, שימש הנשק את צבא גאורגיה בעת המלחמה בדרום אוסטיה ופלישת רוסיה לגאורגיה שבאה בעקבותיה באוגוסט 2008. בינואר 2017 הוגשה תביעה נגד מילוא על ידי החברה הגיאורגית לבית המשפט המחוזי בתל אביב. ביולי 2018 מונה ראש הממשלה לשעבר אהוד אולמרט כגשר בסכסוך, אך חודשיים אחר כך פרשה חברת שינדזה מהליך הגישור והדיון בבית המשפט נמשך.

בעשור השני של המאה ה-21 היה מילוא מגיש בערוץ הכנסת את התוכנית "שוברים כלים" יחד עם ד"ר מינה צמח.

במאי 2022 מונה לתפקיד יו"ר דירקטוריון חברת חוצה ישראל.

חיים אישיים
אחיו, שלמה מילוא, היה טייס בחיל האוויר וכיהן כמנכ"ל תע"ש. לאחר פרישתו מתע"ש עסקו שני האחים בתיווך בעסקאות נשק.

מילוא נשוי לאלישבע, ד"ר למיקרוביולוגיה, ואב לבן ולבת.

משמש קונסול כבוד של אקוודור בישראל.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

שרי ממשלת ישראל
ראשי עיריית תל אביב-יפו
ראשי התאחדות הסטודנטים
ראשי רשויות מקומיות מטעם הליכוד
חברי כנסת מטעם הליכוד
חברי כנסת מטעם מפלגת המרכז
מגישים בערוץ כנסת
חברי הכנסת התשיעית
חברי הכנסת העשירית
חברי הכנסת האחת עשרה
חברי הכנסת השתים עשרה
חברי הכנסת השלוש עשרה
חברי הכנסת החמש עשרה
בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
עורכי דין ישראלים
פעילי תנועת החרות
בוגרי תיכון חדש
אזרחי כבוד של תל אביב-יפו
סוחרי נשק ישראלים
קונסולים של כבוד במדינת ישראל
יושבי ראש ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות
שרי ממשלת ישראל העשרים ושלוש
ישראלים שנולדו ב-1949
שרי הרווחה והביטחון החברתי בממשלות ישראל