אפרים סידון

אפרים סידון (נולד ב־26 בפברואר 1946) הוא סופר, עיתונאי, בעל טור, תסריטאי, מחזאי ופזמונאי ישראלי, העוסק בעיקר בסאטירה.

ביוגרפיה
אפרים סידון נולד בתל אביב וגדל ברמת גן. לאחר שירותו הצבאי התגורר מספר שנים בקיבוץ ניר יצחק ולאחר מכן למד היסטוריה ותיאטרון באוניברסיטה העברית בירושלים, שם המשיך להתגורר שנים רבות. בהיותו בקיבוץ שיחק במחזה "מחכים לגודו" והמשיך לשחק גם בהיותו סטודנט. הוא החל את כתיבתו בעיתון הסטודנטים "פי האתון", בו השתתפו בכתיבה סאטירית גם ב. מיכאל, קובי ניב וחנוך מרמרי. חבורה זו המשיכה ל"zoo הארץ", מדור הסאטירה של השבועון "העולם הזה" שהופיע בין 1973 ל-1976 (ש ממנו בשם "ZOO ארץ ZOO?" יצא בשנת 1975). בשנים 1974–1976 יצרה החבורה את "ניקוי ראש" סדרת הסאטירה הנודעת של הטלוויזיה הישראלית, כתבה את הקברטים הסאטיריים "איך אנחנו נראים" (1972) ו"המלחמה האחרונה" (1974) שהוצגו בתיאטרון "בימות" ובנוסף כתב גם לתוכנית "זהו זה!" בראשיתה.

בשנות השמונים כתב סידון יחד עם ב. מיכאל את הסדרה הקומית המצליחה "קרובים קרובים" שהציבה מראה עקומה על המשפחה הישראלית ה"ממוצעת" ועסקה גם בסאטירה. בשנות התשעים כתב סדרת טלוויזיה קומית נוספת בשם "חצי המנשה". שתי הסדרות שודרו בטלוויזיה החינוכית.

לאורך כל שנות השמונים, כתב סידון מערכונים רבים ששודרו בתוכנית הבידור "סיבה למסיבה" של הערוץ הראשון (ערוץ הטלוויזיה היחידי באותה עת), בהם חיקה הבדרן טוביה צפיר דמויות של פוליטיקאים ישראלים. במיוחד זכור השיר הפארודי "עם אחד עם שר אחד" (המבוסס על השיר עם אחד שיר אחד), בו גילם צפיר כמה משרי ממשלת האחדות של שמיר ופרס. הוא גם כתב מספר תוכניות בידור סאטיריות שהועלו על הבמה בכיכובו של צפיר, כשאחת המצליחות שבהן הייתה "חגיגות סיום הרוטאציה" בשנת 1986. סידון כתב גם לתוכנית הסאטירה הטלוויזיונית "האגף הסגור" ששודרה בין השנים 1990–1991.

סידון היה הכותב הראשי של התוכנית הסאטירית "החרצופים", ששודרה בשנות התשעים בערוץ 2. תוכנית זו צחקה על הפוליטיקה הישראלית (בתקופת ממשלות נתניהו וברק), כשהיא משתמשת בבובות בדמות הפוליטיקאים.

בין השנים 1987 עד 2002 פרסם טור מחורז שבועי בעיתון "מעריב", בו הביע בצורה הומוריסטית עמדות פוליטיות וחברתיות מן הצד השמאלי של המפה הפוליטית. לפני כן כתב גם בעיתון "דבר". כתב בשבועון "כותרת ראשית", יחד עם אבנר אברהמי, מדור קומיקס שהתבסס על התנ"ך והופיע אחר כך בשני ספרים.

בשנת 2003 כתב את הקברט הסאטירי "השמיים הם הגבול", בו כיכבו טוביה צפיר, שלמה וישינסקי ושרון אלימלך, ושהוצג בתיאטרון הקאמרי.

בשנת 2010 כתב עם ב. מיכאל את המחזה "נפגעי חרדה" שהוצג בתיאטרון הבימה, וביים מוטי קירשנבאום. ב-2015 שוב שיתף פעולה עם ב. מיכאל וקירשנבאום בכתיבת הקברט הסאטירי "רואים ת'סוף".

סידון נחשב גם לסופר ילדים מוכשר, הוא כותב בחרוזים ובצורה הומוריסטית, בעיקר אגדות ילדים ועל סיפורי התנ"ך, כשחלק מספריו אוירו על ידי יוסי אבולעפיה וחלקם על ידי דני קרמן. ספר הילדים המוכר ביותר שלו הוא "מעלה קרחות", סיפור אלגורי על עיר של קרחים המשמש כמשל על תופעת ה"עדר" או הקונפורמיזם המוחלט. כמו כן חיבר הצגות ומחזות זמר לילדים כמו "טרזן וג'יין", "ספר הג'ונגל" (על-פי ספרו של רודיארד קיפלינג) ו"פצפונת ואנטון" (על פי ספרו של אריך קסטנר). הוא כתב גם מחזות תיאטרון דרמטיים, כמו המחזה "מזריץ'" המתרחש בתקופת השואה.

חיים אישיים
סידון מתגורר בשכונת כוכב הצפון בתל אביב, נשוי ואב לשני ילדים, אחד מהם הוא יהונתן סידון, בעבר עיתונאי במקומון הירושלמי "כל העיר" ובעיתון "הארץ", וכיום מנהל המחלקה המסחרית באתר ice.

ספריו
 עלילות פרדיננד פדהצור בקיצור (1976) - מעשה במלך שהתחיל לבוא אל עמו בדרישות שגעוניות, ועל כן הורד מכסאו והוגלה לאי נידח. איורים יוסי אבולעפיה
 שירים במיץ (1977) איורים יוסי אבולעפיה
 הגן על הקרחת (1978) - קובצי שירי איגיון, המושתתים על שעשועי לשון. // הקלטת
 עלילות התוכי ואדון שעשוע או איך עושים מדקדוק שעשוע (1979)
 מעלה קרחות (1980) - אייר יוסי אבולעפיה. סיפור בחרוזים על עיר של קרחים, ששערה בודדה התחילה לצמוח פתאום על ראשו החלק של ראש-העיר.
 הצל (1980) לפי הנס כריסטיאן אנדרסן איורים דודו גבע
 הנסיכה על העדשה (1980) לפי הנס כריסטיאן אנדרסן איורים תרצה וולד
 בגדי המלך החדשים (1982) לפי הנס כריסטיאן אנדרסן איורים דודו גבע
 המלאך (1985)
 אוזו ומוזו מכפר קאקארוזו (1987) אייר יוסי אבולעפיה
 באמת אלף-בית (1988) אייר דני קרמן
 שירים רעים לילדים טובים (1991) אייר דני קרמן
 סיפור מוזר ומלא תימהון על האי הקטן האי היגיון (1993) אייר יוסי אבולעפיה
 גליצו יוצא לנדוד בדרכים (1997) אייר יוסי אבולעפיה; הוצג ב-1979 בתיאטרון לילדים ונוער, ב-1986 כמחזמר בתיאטרון בית לסין והחל מ-2014 בתיאטרון הרצליה
 הפשפש (2001) לפי הנס כריסטיאן אנדרסן אייר דודו גבע
סידון מספר אנדרסן (2001) איירו דודו גבע ותרצה ולד
 מעולם לא היה מצבנו (2003) לקט טורים שפורסמו בעיתונות, איורים יוסי אבולעפיה
 התנ"ך בחרוזים-בראשית (2003) אייר דוד פולונסקי
 התנ"ך בחרוזים-שמות, במדבר, דברים (2004) אייר דוד פולונסקי
 הקרב הראשון בנחל קשישון (2005) אייר דני קרמן. בשנת 2008 הצגה בבימוי מאור זגורי זכתה במקום הראשון בפסטיבל תיאטרונטו לילדים, עם השחקנית מסקי שיברו.
 התנ"ך בחרוזים - יהושע, שופטים (2005) אייר דוד פולונסקי
 כמה טוב שיש דב (2006) אייר מישל קישקה
 הנער ביער - נֹסח חדש לסיפור של חיים נחמן ביאליק (2007), אייר דני קרמן. 
 התנ"ך בחרוזים - מגילת אסתר (2007) איירה לילה גנין
 חורני (2008) - אייר דני קרמן
 בבה כבשת היומולדת (2008) עם איורים של איתמר טל
הגדה של פסח בחרוזים (2009) איורים דני קרמן
 התנ"ך בחרוזים - שמואל א', שמואל ב' (2009) איורים דוד פולונסקי
 סיפור מהלב (2009) - לעידוד חתימה על כרטיס אדי (עם איורים של דני קרמן)
 ההיא על האי (2010) - אייר דני קרמן
 משלי משלי-חכמת שלמה המלך (2010) אייר דני קרמן
 כל האמת (2012) אייר דני קרמן
 צפוף בבית (2013) אייר דני קרמן
 החלום שלא התגשם (2013) - על פי סיפור עממי, אייר דני קרמן
 משה והגדי (2015) - אייר דני קרמן
 מלך המלח ונסיך הפלפל (2015) - אייר דני קרמן
 שיפקה המכשפה הטובה (2015) - אייר איתמר טל
 בבה הכבשה האלופה (2015) - אייר איתמר טל
 שטויות שסבא אומר, עם עובד (2017) - אייר דני קרמן
 גן המפלצות (2017) - אייר יוסי אבולעפיה 
 בארץ יען כי, עם עובד (2018) - אייר דני קרמן

תוכניות טלוויזיה
 ניקוי ראש, ערוץ 1 1974-1976
 זהו זה!, הטלוויזיה החינוכית בשנים 1978–1983
 קרובים קרובים, הטלוויזיה החינוכית 1983–1986
 סיבה למסיבה, ערוץ 1 1984-1990
 האגף הסגור (במסגרת התוכנית "סופשבוע"), ערוץ 1, 1990-1991
 צפיר הנפש, ערוץ 2 1993-1994
 חצי המנשה, הטלוויזיה החינוכית 1995–1996
 החרצופים, ערוץ 2 1996-2000
 תנ"ך בחרוזים, הטלוויזיה החינוכית

מחזותיו
 איך אנחנו נראים (עם ב. מיכאל וקובי ניב), תיאטרון בימות, 1972
 המלחמה האחרונה (עם ב. מיכאל וקובי ניב), תיאטרון בימות, 1974
 ערוץ 2 (עם ב. מיכאל), תיאטרון אורות, 1979
 יורדים על השבוע (עם ב. מיכאל), 1980
 שעשועי רוטציה,  1986
 תולדות עם ישראל-תיקונים והשלמות (עם ב. מיכאל), 1986
 חגיגות סיום הרוטציה, 1988
 האגף הסגור
 מיס ישראל
 ספר הג'ונגל (מחזמר 1996)
 שלושת המוסקטרים (מחזמר 1998)
 הערב מחזבל, 1994
 שירת העצבים, צוותא
 השמיים הם הגבול, 2003
 טרזן וג'יין (מחזמר), 2004
 מזריץ׳ (עם איציק ויינגרטן), 2004
 נפגעי חרדה (עם ב. מיכאל), תיאטרון הבימה, במאי: מוטי קירשנבאום, 2010
 רואים ת'סוף (עם ב. מיכאל), צוותא, במאי: מוטי קירשנבאום 2015
 המלאך, תיאטרון בית ליסין, בימוי: ציפי פינס, 2022

לקריאה נוספת
 אורית בונה, שימוש באלוזיות ובצירופים כבולים ושבירתם ביצירות אפרים סידון לילדים, "ספרות ילדים ונוער" 132, אוגוסט 2011
 אפרים סידון, המטוטלת, באנתולוגיה "תמונה קבוצתית" (ספרות ישראלית במאה ה-21), עמ' 343–345, הוצאת כרמל, 2017.

קישורים חיצוניים

 
 
 
 
 
 
 
 
 יעקב בר-און, ריאיון - נוסטלגיה עם טוויסט סאטירי, באתר הבמה, 19 במאי 2013
 
 
 
 
 
 

מכּתביו:
 
 
 
 
 ‫

הערות שוליים

סופרים ישראלים
סופרים כותבי עברית
סופרי ילדים ונוער ישראלים
מחזאים ישראלים
תסריטאי טלוויזיה ישראלים
בעלי טור ישראלים
זוכי פרס ביאליק לספרות יפה
סגל מעריב
ניקוי ראש
קרובים קרובים
זהו זה!
בוגרי השומר הצעיר
סאטיריקנים ישראלים
יוצרי איגיון ישראלים
סגל העולם הזה
זוכי פרס האקדמיה לטלוויזיה: מפעל חיים
בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
ניר יצחק (קיבוץ): אישים
ישראלים שנולדו ב-1946