סטיבן ויליאמס

סטיבן ג'יימס אנדרסון-ויליאמס (באנגלית: Steven James Williams; נולד ב-18 בדצמבר 1964 בטקסס) הוא שחקן ומתאבק מקצועי לשעבר אמריקאי הידוע בשם הבמה שלו סטון קולד סטיב אוסטין. אחד המתאבקים הגדולים והמצליחים ביותר בהיסטוריית ה-WWE.

ביוגרפיה
ויליאמס נולד באוסטין, טקסס. הוריו התגרשו כשהיה בן שנה. הוא ואימו עברו לאדנה, טקסס וב-1968, היא נישאה לקן ויליאמס. סטיבן אימץ את שם משפחתו של אביו החורג. לויליאמס שלושה אחים: סקוט, קווין וג'ף ואחות צעירה בשם ג'ניפר.

קריירה
לאחר סיום לימודיו בתיכון, שיחק ויליאמס פוטבול במכללת וורטון ובהמשך זכה למלגה מלאה ושיחק באוניברסיטת צפון טקסס. הוא החל דרכו בקריירת ההתאבקות בסוף שנות ה-80 בטקסס. בשנת 1994 אוסטין החל את דרכו בעולם מופעי הבידור וההיאבקות בליגת ה-WCW, תחת השם "סטנינג סטיב אוסטין" ("המהמם") ומאוחר יותר התאבק ב-WWE תחת השם Stone Cold ("קר כאבן"). דמותו של אוסטין צברה פופולריות רבה כאשר הוא זכה בטורניר "מלך הזירה" בשנת 1996 וניצח את תחרות הרויאל ראמבל פעמיים ברציפות, בין השאר, בזכות סכסוכים מתוסרטים בינו ומנהל הליגה, וינס מקמהן. הפופולריות של דמותו התגלמה בהפיכתו בתסריט 3 פעמים לזוכה הרויאל ראמבל - הדמות הראשונה לה ניתן כבוד זה, וכן זכה 6 פעמים באליפות ה-WWE. באירוע "מלך הזירה" של שנת 1996 ניצח את ג'ייק רוברטס בקרב על התואר מלך הזירה. ובהמשך קרא לקרב מול ברט הארט באירוע "סדרת הישרדות" שבו הפסיד. לאחר מכן זכה ברויאל ראמבל 1997 לאחר שחזר מהדחה בעקבות כך שהשופטים לא ראו את ההדחה שלו ובהמשך קרא לעוד קרב מול ברט הארט שבו ניצח לאחר שברט נפסל מהתמודדות בעקבות שבר ברגלו. לאחר שהפסיד את אליפות ה-wwe לאנדרטייקר והוכה רבות בזירה על ידי משפחת הארט זכה לעזרה מפתיעה על ידי שון מייקלס. לאחר מכן זכה יחד עם שון מייקלס באליפות הזוגות של ה-wwe אך לאחר מכן נוצרה יריבות מול שון שגרמה לו להתמודד מולו באירוע "מלך הזירה" בשנת 1997. לאחר שניצח את אוון הארט בקרב על האליפות הבין יבשתית, החלה היריבות מול דה רוק לאחר שזה גנב לו את האליפות הבין יבשתית. באירוע "בבית שלך" בדצמבר 1997 ניצח אוסטין את דה רוק והחזיר לעצמו את האליפות הבין יבשתית. ולאחר מכן נפגש עימו שוב ברויאל ראמבל 1998 שבו אוסטין ניצח, ונבחר להתמודד עם שון מייקלס על אליפות ה-wwe  ברסלמניה 14 שבו שוב ניצח. מיד לאחר תחילת היריבות שלו עם מנכ"ל ה-wwe וינס מקמהן, התמודד מול דוד לאב על אליפות ה-wwe שבו אוסטין שוב ניצח. ולאחר מכן התמודד מול קיין על תואר האליפות שבו הפסיד במשחק הדם (מי שיוצא לו דם ראשון מפסיד) לידי קיין, אך יום לאחר מכן קרא לקיים משחק חוזר בהסכמתו של קיין ומנהליו. לאחר שזכה שוב באליפות. הפך למתמודד ברויאל ראמבל 1999 והתמודד מול וינס מקמהן על הזכות להתמודד מול דה רוק על אליפות ה-wwe, שבו אוסטין הפסיד. לאחר מכן התמודד שוב מול מקמהן על תואר "מועמד מס' 1" לאליפות ה-wwe לפני רסלמניה 15 שבו ניצח. ברסלמניה 15 ניצח אוסטין את דה רוק וזכה שוב באליפות ה-wwe. באירוע בקלאש 1999, המודד מול דה רוק שוב על האליפות, אך הפסיד במשחק ללא חוקים הודות לשיין מקמהן שעזר לדה רוק לנצח. לאחר מכן קרא לוינס מקמהן להתמודד מולו על האליפות במשחק סולמות, שבו שוב אוסטין זכה אך  האנדרטייקר קרא לאוסטין להתמודד מולו במשחק הדם על האליפות, שבו ניצח אוסטין שוב. הוא החזיק באליפות עד סאמרסלאם 1999 שבו הפסיד את התואר למיק פולי. בהמשך טריפל H קרא לדה רוק ואוסטין להתמודד מולו על האליפות ה-wwe, אך לפני הקרב המתוכנן אוסטין נפגע בתאונת דרכים שגרמה לשבר קשה בצוואר ולאחר ניתוח הוא הפסיק להתמודד למשך 9 חודשים. בניסיון לחפש תשובות למי גרם לו את השבר הוא גילה שרקישי הוא זה שהסיע את טריפל H וגרם לתאונה בעבור דה רוק. ולאחר מכן אוסטין ניסה להפיל אותו  אך הוא נעצר על ידי המשטרה ונאלץ לחכות עד רויאל ראמבל 2001 בשביל לזכות בתואר נוסף. לאחר מכן גילה שהתאונה שהשביתה אותו נגרמה על ידי טריפל H ואוסטין קרא לו להתמודד משחק "3 שלבי הגיהנום" על תואר מועמד מס' 1 לאליפות ה-WWE מול דה רוק ברסלמניה 17 במשחק ללא הדחות (הראשון שנשאר לעמוד בזירה מנצח) שבו גם ניצח. לאחר רסלמניה 17 החלה שותפות עם וינס מקמהן וטריפל H על תואר אליפות הזוגות של ה-WWE מול האחים להרס (האנדרטייקר וקיין) שבו שניהם הפסידו הודות לאי שותפות עם טריפל H.

לאחר שאיחדו את האיגודים WCW וה-ECW לידי ה-WWE התמודד אוסטין מול כריס ג'ריקו על אליפות הבלתי מנוצחת, שבו אוסטין הפסיד לג'ריקו הודות לבוקר T. לאחר מכן אוסטין עזב את ה-WWE ב-10 ביוני 2002. הרצון של האוהדים של אוסטין החזירה אותו לזירה בתחילת 2003, אך דה רוק קרא לו להילחם ברסלמניה 19. ברסלמניה עצמה דה רוק ניצח וסטון קולד סטיב אוסטין פרש מהיאבקות מקצועית. ב-2009, סטון קולד סטיב אוסטין נכנס להיכל התהילה של ה-WWE. 

דמותו של אוסטין כבר אינה פעילה, מלבד באירועים המרכזיים של ה-WWE, כמו הרסלמניה והרויאל ראמבל. סטיב אוסטין עבר ניתוח בברכו שימנע ממנו להתאבק.

בפודקאסט שנערך בינו לבין פול היימן, אוסטין הביע את רצונו לקרב אחרון ברסלמניה 32, שתהיה בטקסס, מדינת מולדתו, נגד ברוק לסנר; קרב זה לבסוף לא התקיים. למרות זאת, הוא נטל חלק באותו האירוע, לאחר קרב בין צוות "League of Nations" לבין צוות הניו דיי, בו הליג אוף ניישנז ניצחו, הודיע אחד מחברי הקבוצה כי אין שלושה גברים בעולם הזה שיוכלו לגבור עליהם (צוות הליג אוף ניישנז מנה 4 חברים). לאחר שאמר משפט זה, נשמעה מוזיקת הפתיחה של מתאבק העבר שון מייקלס. שון הגיע וחיכה על רמפת הכניסה, שכן אחריו נכנס מיק פולי האגדי בדמות קקטוס ג'ק. פולי גם כן חיכה על הרמפה ולפתע נשמע קול שבירת הזכוכית המפורסם מנעימת הפתיחה של אוסטין. שלושת מתאבקי העבר האגדיים פסעו על הרמפה אל עבר הזירה והחלו בעימות עם חברי הליג אוף ניישנז ובסופו אוסטין ביצע את תרגיל הסיום המפורסם שלו, הסטאנר, לכמה מחברי הקבוצה ואף לחבר הקבוצה השנייה הניו דיי, אקסבייר וודס.

ברסלמניה 38 התארח בקרב מול קווין אוונס שבו ניצח ובהמשך המשיך לקרב מול יריבו המושבע וינס מקמהן ושותפו אוסטין ת'יאורי לאחר ששניהם הביסו את פאט מק'אפיי.

בשנת 2009, אוסטין הוכנס להיכל התהילה של ה-WWE. בשנת 2010, כיכב בסרט "לצוד על מנת להרוג" ושיחק בסדרה "צ'אק" ב-2013, הופיע בסרט "מגודלים 2".

חייו האישיים
ב-24 בנובמבר 1990, נישא ויליאמס לחברתו מימי התיכון קתרין ברהוס. עם זאת, הוא החל במערכת יחסים עם המתאבקת ג'ני קלארק, דבר שהוביל לגירושיו מברהוס באוגוסט 1992. בדצמבר 1992, נישא לקלארק. לזוג שתי בנות: סטפני וקאסידי. קאסידי גרה עם אמה באנגליה וסטפני מתגוררת בלוס אנג'לס. הזוג התגרש במאי 1999.

בין השנים 2000–2002 היה נשוי למתאבקת דברה מרשל. ביוני 2002, הגישה מרשל תלונה במשטרה על כך שויליאמס הכה אותה. באוגוסט הוא נעצר ונגזר עליו קנס של 1000$, שנה על תנאי ו-80 שעות של עבודות שירות.

בסוף 2009, נישא בפעם הרביעית לקריסטין והם מתגוררים במרינה דל ריי, קליפורניה.

פילמוגרפיה
קולנוע
2005: "משחק מכור"
2007: "הנידונים למוות"
2009: "נזק"
2010: "הזר"
2010: "בלתי נשכחים"
2010: "לצוד על מנת להרוג"
2011: "ההרתעה"
2011: "נוקאאוט"
2011: "כוח טקטי"
2012: "הרשעה מקסימלית" לצד סטיבן סיגל
2013: "החבילה" לצד דולף לונדגרן
2013: "מגודלים 2"
2015: "סמוש: הסרט"
2015: "שרשרת הפיקוד" לצד מייקל ג'יי וייט
טלוויזיה

2000-1999: "נאש ברידג'ס"

2005: "המופע של ברני מק"

2010: "צ'אק"

הישגים
 רויאל ראמבל (1997, 1998, 2001)
 מלך הזירה (1996)
 היכל התהילה (2009)

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

מתאבקים מקצוענים אמריקאים
היכל התהילה של ה-WWE
מתאבקי ה-WWE
מתאבקי ה-WCW
שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
אמני לחימה בקולנוע
זוכי פרס בחירת הנוער
אמריקאים שנולדו ב-1964