מחוזות ישראל

מדינת ישראל, באמצעות משרד הפנים, פועלת בחלוקה למחוזות מנהליים, בכל אחד מהמחוזות קיימים משרדי בית משפט מחוזי ומוסדות נוספים. החלוקה למחוזות מתפרסמת בילקוט הפרסומים כצו ממשלתי - "הודעה על חלוקת שטח המדינה למחוזות ונפות ותיאור גבולותיהם" ועוברת תיקונים מפעם לפעם. הסמכות לקביעת מחוזות ניתנה לממשלה בסעיף 3 לפקודת סדרי השלטון והמשפט, תש"ח-1948.

ישראל מחולקת לשישה מחוזות: מחוז הצפון, מחוז חיפה, מחוז תל אביב, מחוז המרכז, מחוז ירושלים ומחוז הדרום, ולצדם קיימת במשרד הפנים מחלקה נפרדת אשר אחראית על הישובים היהודיים ביהודה ושומרון. זו החלוקה הראשית, ולפיה נוהגת גם מערכת המשפט ועל פיה מוצגת הסטטיסטיקה הרשמית של הלמ"ס. עם זאת, למשרדי ממשלה ולגופים שלטוניים שונים יש חלוקות שונות.

החלוקה למחוזות
ששת מחוזות המדינה נחלקים לשלושה מחוזות עירוניים: ירושלים, תל אביב וחיפה; שלושה מחוזות מרחביים: הצפון, המרכז, הדרום. המחוזות מתחלקים בתורם לחמש-עשרה נפות.
<div style="text-align: center;">

<div style="text-align: right;">

"מחוז יהודה ושומרון"
עקב התמשכות השלטון הישראלי ביהודה ושומרון והתיישבות של אזרחים ישראלים רבים באזור זה, נוצרו עם השנים צרכים מנהליים בשטחים אלו.  היות שישראל לא סיפחה את השטח, והריבון בו הוא עדיין אלוף פיקוד מרכז, לא ניתן היה ליצור באופן רשמי מחוז שביעי, וכל גוף ממשלתי יצר פתרונות עצמאיים. לדוגמה: במשרד הפנים נוצר מִנהל בשם "ממונה על היישובים היהודיים ביהודה ושומרון", או "מנהל אגף יישובים ישראלים ביו"ש", אשר מכונה לעיתים גם "מחוז יהודה ושומרון"; במשטרת ישראל נוצר "מחוז ש"י" אשר מכיל גם את יהודה ושומרון; וכדומה. גופים אחרים, כמו רשות העתיקות, וועדת הבחירות המרכזית ועוד, נמנעו מיצירת מחוז יחודי ליהודה ושומרון, וחילקו את השטח בין מחוזות קיימים.

בתקופת המנדט הבריטי

בתקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל, הארץ חולקה למחוזות באופן שהשתנה מספר פעמים. החלוקה האחרונה שנערכה בשנת 1945 קבעה שישה מחוזות:

ראו גם
 דמוגרפיה של ישראל
 נפות ישראל

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

שלטון מקומי בישראל
ישראל: חלוקה מנהלית
ישראל