ללכת על המים

ללכת על המים הוא סרט קולנוע ישראלי, בבימויו של איתן פוקס, שיצא להקרנה בבתי הקולנוע בשנת 2004.

עלילה
מנחם (גדעון שמר) הוא ניצול שואה, העובד כמפעיל סוכני מוסד, שתפקידם הוא סיכולים ממוקדים. הוא מנצל רגע של חולשה אצל סוכן שלו, אייל (ליאור אשכנזי), שהוא בן לניצולי שואה ושולח אותו למשימה, שמדינת ישראל לא מעוניינת בה כלל. אייל נשלח לתפוס ולכלוא פושע נאצי גרמני, קשיש מופלג, בשם אלפרד הימלמן, עליו קיימות עדויות, שהוא עדיין חי. בניגוד לייצוגים רבים של ניצולי שואה בקולנוע הישראלי, מנחם ניצול השואה ממלא תפקיד מפתח במוסד ומייצג זרם מרכזי בחברה. תפקידו מחייב תעצומות נפש וכישרון והצלחותיו מעידות כי הוא מבצע את תפקידו כהלכה. לא עוד דמות סהרורית הנעה מסיוט לסיוט ללא יכולת לתפקד באופן נורמלי, אלא אדם שלו ובוטח, המנהל את עסקי המוסד ביד רמה. בניגוד לדימוי הסטראוטיפי של הניצול, אין הוא מטופל אלא מטפל – משמש לאייל משענת נפשית.

כדי למצוא את הפושע הנאצי אייל מתקרב לנכדיו, פיה (קרולינה פיטרס), השוהה בישראל כמתנדבת בקיבוץ ואחיה אקסל הימלמן (קנוט ברגר), המגיע לארץ לבקר את אחותו. במהלך פעילותו של אייל, המתבצעת ברחבי ישראל וברלין, הוא מתקרב אל שני האחים, מפגש היוצר שאלות ותשובות, חיפוש אחר משמעויות וגילוי תרבויות ואישויות. השהייה עם אקסל לא נעימה לאייל. היותו של אקסל הומוסקסואל, מביכה אותו וההטפות של אקסל לסובלנות מוחלטת כלפי אויבי ישראל, מחד ולחוסר סובלנות מוחלט כלפי הומופובים, מאידך, מרגיזות את אייל. בדיעבד, מתברר, שבדיוק בגלל חוסר הסובלנות של אקסל להומופובים, משפחתו מסתירה גם ממנו את העובדה, שסבא שלו, הנאצי, עדיין חי.

הסרט דן ביחסים המסובכים בין ישראלים לגרמנים ודן בטראומת השואה, בתולדות ישראל ואף בסכסוך היהודי-פלסטיני, בהומוסקסואליות ובמורכבות המוסרית הקיימת בשרות המוסד, ביחידת חיסולים של השירותים החשאיים. הוא גם בוחן את השאלת ההזנחה של הרדיפה אחרי הנאצים - הכיצד המרדף אחריהם מעניין רק ניצולי שואה, כמו דמותו של מנחם וקיצונים פוליטיים, כמו דמותו של אקסל? כמו כן, מציג הסרט מהפך שחל באישיותו של אייל ואת המעבר מחייו הראשונים, כמחסל קר של המוסד בעל רגשות מודחקים, אל חייו החדשים כאדם "שאינו מסוגל להרוג יותר".

הפצת הסרט ופרסים
ב-5 בפברואר 2004, הסרט פתח את פסטיבל ברלין וזכה לאהדה רבה בקרב מבקרי הפסטיבל. בהמשך הופץ "ללכת על המים" בארצות הברית, אוסטרליה, מדינות אירופה המובילות (בהן צרפת, איטליה ואנגליה) ומספר מדינות באסיה, בהן סין. הוא השתתף בפסטיבל הקולנוע בקאן, פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, בגנט, ובמספר נוסף של פסטיבלים לקולנוע. נכון להיום, הסרט הוא אחד הסרטים הישראליים המצליחים ביותר, הן בארץ והן בעולם, ונחשב לסרט הישראלי הרווחי ביותר אי-פעם, עם הכנסות של מיליוני דולרים ברחבי העולם, מתוכם כמעט 3 מיליון דולרים בארצות הברית בלבד.

הסרט השתתף בטקס פרס אופיר וזכה בקטגוריות הסאונד והמוזיקה המקורית (עברי לידר), השתתף בטקס פרסי הסזאר בצרפת, טקס פרסי נבחרי מבקרי הקולנוע, טקס פרסי הסרטים ההומו-לסביים וזכה בטקס פרסי הסרטים היהודיים באמריקה בקטגוריית הבמאי.

באוגוסט 2006, פסטיבל הקולנוע ההומו-לסבי בדבלין סירב להקרין את הסרט, אם לא תוסר ממנו חסות משרד החוץ הישראלי. זאת כמחאה על חלקה של ישראל במלחמת לבנון השנייה. הסרט הוקרן בסופו של דבר ללא חסות המשרד.

ב-15 באוקטובר 2006 שודר הסרט בערוץ 2.

שחקנים

פסקול

ראו גם
 הבועה
 לכידת אדולף אייכמן

לקריאה נוספת
 פבלו אוטין, קרחונים בארץ החמסינים - הקולנוע הישראלי החדש - שיחות עם במאים, רסלינג, 2008, הפרק "'ללכת על המים' - שיחה עם איתן פוקס", עמ' 155–175.
 
 ביקורת סרטים, באתר יד ושם
ליאת שטייר-לבני, שתי פנים במראה – ייצוג ניצולי השואה בקולנוע הישראלי 1945 - 2008, ירושלים: הוצאת מאגנס – אשכולות, 2009, עמ' 184–189.

קישורים חיצוניים

 
 
 "ללכת על המים" באתר "קרן הקולנוע הישראלי"
 "ללכת על המים" באתר Soundtrack Collector

הערות שוליים 

סרטי 2004
סרטי דרמה ישראליים
זוכי פרס אופיר: סרטים
סרטי להט"ב ישראליים
סרטי איתן פוקס
הקיבוץ בתרבות ובאמנות: סרטים
האינתיפאדה השנייה בקולנוע
המוסד בתרבות ובאמנות
סרטים על השואה
סרטים בעברית
סרטים באנגלית
סרטים בגרמנית
סרטים רב-לשוניים
סרטי פולחן
סרטים ישראליים משנת 2004