מקור

מַקּוֹר הוא איבר חיצוני וגרמי המשמש כפה אצל מספר בעלי חיים, בעיקר במחלקת העופות. המקור הקשיח משמש מלבד לאכילה, גם לאגירת מזון, להריגת הטרף, לתפיסת חפצים, לחיזור ולניקיון.

אנטומיה

המקור מורכב מלסת עליונה (מקסילה) ומלסת תחתונה (מנדיבולה). הלסת היא עצם חלולה ובשל כך אין משקלה מפריע לעופות בעת מעופם. חלקו החיצוני של המקור מצופה בשכבת קרטין קשה, אשר בינה לבין העצם נמצאים כלי הדם וקצות העצבים של המקור.

במקור שני חורים דמויי נחיריים המרכיבים חלק ממערכת הנשימה. אצל מספר עופות (בעיקר עופות דורסים), נמצא הנחיר על גבי שכבת בשר בקדמת המקור.

אצל עופות המשתמשים במקורם כ"כלי עבודה" לפיצוח אגוזים ולשבירת עצמות, מורכב קצה המקור מרקמת תאים מתה וקשה. אצל ציפורים אחרות, כמו הברווזיים, קצה המקור הוא איבר חישה רגיש המלא בקצות עצבים. בגלל השימוש הרב במקור, איבר קרני זה נשחק ומתחדש תדיר במהלך חיי העוף.

מגוון צורות המקור

גודלו וצורתו של המקור משתנה מעוף לעוף, וממין למין. השוני במאפיינים אלה נובע מהשוני בשימוש שנעשה במקור. הפרושים הרבים של איי גלאפגוס, שעיקר שונותם היא בצורת מקורם המשמש ללכידת ואכילת מזונות שונים, היוו בסיס לתורת האבולוציה של צ'ארלס דרווין.

דוגמאות לעופות בעלי מקורים מיוחדים: פלמינגו, כפן (בצורת כף), חופמאים שונים (מקור ארוך ודק), קלאונאים (מקור עבה וארוך עם "קסדה" מעליו), תוכי ים (עבה וצבעוני), צלוב-מקור (לפיצוח איצטרובלים), קוליברי והצופית (דק וחרמשי) וברווז מהמין מרגון גדול (משונן לשם תאחיזה טובה בדגים).

מקור בבעלי חיים אחרים
לא רק העופות מצוידים במקור. גם מיני דינוזאורים רבים מסדרת בעלי אגן דמוי עוף היו בעלי מקור. בעוד להדרוזאוריים היה מקור שטוח דמוי מקור ברווז לצרטופסים היה מקור חד יותר, דמוי מקור תוכי (וכך למשל, אחד מהצרטופסים הקדומים ביותר נקרא פסיטקוזאורוס "לטאת תוכי" על שם המקור דמוי התוכי שלו). המקור נועד לתלוש צמחייה ואילו הלעיסה נעשתה בחלק האחורי של הפה.

יצורים חיים בעלי לסת דמוית מקור כוללים דגים רבים (כמו הקרנוניים, הנפוחיתיים והתוכינוניים) אשר חלק מהם מכונים "דגי-מקור", הסירניים, מיני הצבים ויונקים כמו הברווזן או לווייתני השיניים. כמו כן ישנו מקור גם לבני קבוצת הסילוניות הכוללת תמנונאים ודיונונים.

גלריה

קישורים חיצוניים

 

אנטומיה של עופות
זואוטומיה