אלפא

אָלפָא (אות גדולה: Α, אות קטנה: α, ביוונית: ἄλφα אָ֫לפַה) היא האות הראשונה באלפבית היווני. במערכת הספרות היווניות ערכה 1.

מקורה באות הפיניקית אלף (𐤀, ), ממנה התפתחה גם האות העברית א. מקור הא' הפיניקית הוא באות הפרוטו-כנענית, שצורתה כראש אלוף ().

מהאות אלפא התפתחו (דרך שפות נוספות) האות הלטינית A והאות הקירילית А.

שימושי האות אלפא
 לשיטת רבי ישמעאל במסכת שקלים, שימשה האות אלפא לסימון קופת התרומות הראשונה לבית המקדש.
 בפיזיקה:
 α מציינת את קבוע המבנה העדין.
 קרינת α היא קרינה רדיואקטיבית שבה נפלטים גרעיני הליום מיסוד כבד.
 α מייצגת את מקדם ההתפשטות הקווית של חומר.
 α מייצגת את התאוצה הזוויתית של גוף.
בביולוגיה בחיות חברתיות, זכר אלפא או נקבת אלפא הוא היחיד בקהילה המשמש כמנהיג. אם ההנהגה נעשית על ידי זוג, הם יכונו זוג אלפא.
 בגאומטריה אותיות קטנות ובפרט α משמשות לסימון זוויות.
בתאולוגיה הנוצרית קשורה האות אלפא לישו, המצוטט בברית החדשה כאומר: .
בסטטיסטיקה היא משמשת להצגת רמת המובהקות בבדיקת השערות.
במוזיקה היא משמשת לסימון מוטיב מוזיקלי כלומר מספר צלילים המאפיינים את היצירה.
באסטרונומיה, האות מסמלת את הכוכב הראשון בעוצמתו במערכת כוכבים. לדוגמה אלפא קנטאורי.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

אותיות ביוונית