שרה כפרי

שרה כפרי (לעיתים: כפרית) (קוקסו) (26 ביולי 1900 – 1 ביוני 1983) הייתה אשת ציבור ישראלית, שכיהנה כחברת הכנסת השנייה והשלישית (1951–1956) בסיעת מפא"י, פעילה במועצת הפועלות ובתנועת המושבים והגננת הראשונה של נהלל, ממייסדי מושב כפר יהושע שבעמק יזרעאל.

ביוגרפיה

ילדות ונעורים
נולדה בעיר הפלך מינסק שבצפון-מערב האימפריה הרוסית (רוסיה הלבנה, אז בתחום המושב היהודי), בתם הצעירה של פרומה ומאיר קפלן ואחותו של אליעזר קפלן (לימים סגן ראש הממשלה ושר האוצר הראשון של מדינת ישראל). משפחת קפלן הייתה משפחת סוחרים אמידה שחינכה את ילדיה חינוך יהודי והנחילה בהם אידאולוגיה ציונית.

מגיל צעיר השתייכה לקבוצה הציונית "קדימה" שמדריכה היה חיים קוגל, והייתה חברה במפלגת צעירי ציון במינסק. בימי מלחמת העולם הראשונה, בהיותה נערה, דאגה לצורכי הפליטים היהודים וכן הקימה במינסק מוסד חינוכי לילדים יהודים עזובים. לקראת עלייתה ארצה למדה בקורס לגננות.

בשנת 1919 הייתה צפויה לעלות לארץ ישראל יחד עם בן משפחתה, הדוד אברהם קפלן, שקנה שטח אדמה בתל אביב, אך הוא חלה בטיפוס ומת. היא החליטה אף על פי כן לעלות ארצה; לאישור לעלייה המתינה בחוות ההכשרה בגרוכוב. משם עברה הקבוצה לווינה, שם חייתה עם אחיה אליעזר קפלן ותקופה מסוימת התגוררה בחדר אחד עם עדה פישמן-מיימון.

עלייה לארץ ישראל: מלימודי גננות בתל אביב לתפקיד הגננת הראשונה בנהלל
בשנת 1920 עלתה לארץ ישראל והתיישבה בתל אביב הקטנה, שם התגוררה בביתו של משה שרת (שרתוק). לאחר שסיימה את לימודי הגננות בסמינר לוינסקי ייסדה גן קטן לילדי המורים במקווה ישראל. בשנת 1922 התקבלה כגננת ראשונה במושב נהלל, שם עבדה כחמש שנים. על כך כתבה לימים:

הקמת המשק בכפר יהושע
בנהלל פגשה שרה קפלן במיכאל קוקסו (כפרי), בן למושבה היהודית החקלאית "נהר-טוב" באוקראינה, ממייסדי קיבוץ תל יוסף, שעזב את המשק במטרה להרוויח כסף על מנת להביא לארץ ישראל את משפחתו, שסבלה מרעב ברוסיה, ועבר לנהלל, שם עבד כפועל בניין וכנגר. השניים, שנפגשו לראשונה בחדר האוכל של הרווקים והרווקות צעירי נהלל, נישאו בפסח 1922.
בני הזוג העדיפו את חיי המושב על פני החיים המשותפים במסגרת הקיבוצית, ובשנת 1927 נמנו עם מייסדי מושב כפר יהושע שבעמק יזרעאל, שם התגוררה כפרי עד מותה.
בשנים הראשונות המשיכה לעבוד בגן הילדים בנהלל, לבנות את משקם בכפר יהושע ולגדל את ארבעת ילדיהם. בד בבד השתתפה בוועדת החינוך בכפר. במסגרת פועלה בארגון אמהות עובדות יצאה להדריך נשים במושבים, פעלה לקידום מעמדן בהתיישבות זו ועודדה אותן להשתלב בפעילות ציבורית. וכך כתבה:

פעילות ציבורית
החלה את פעילותה הציבורית עוד בנעוריה, והמשיכה בה בארץ ישראל. הייתה פעילה שנים רבות במושבי התנועה בנושאי חינוך, בעיות חברתיות ומקום החברה במושב, ובה בעת טיפלה בארבעת ילדיה הקטנים ובמשק החקלאי הצעיר בכפר יהושע. מעמד האישה במושב העסיק אותה והיא הקדישה לו רבות במסגרת פועלה הציבורי. בין היתר פעלה לקידום השוויון בין מעמד החבר למעמד החברה במשק.
בשנות ה-40 הייתה צירה של מפא"י באספת הנבחרים הרביעית, ושימשה צירה בקונגרס הציוני ה-20 (1937) וה-21 (אוגוסט 1939). בסוף שנת 1945 יצאה בשליחות מועצת הפועלות לארצות הברית וקנדה, שם הופיעה בפני פעילות Pioneer Women (נשות החלוץ; תנועת האחות של מועצת הפועלות בארצות הברית), ונשים בקהילות היהודיות שם וגייסה כספים להסתדרות ולמועצת הפועלות. היא סירבה להאריך את שהותה מוץ לישראל, ושבה ארצה כעבור תשעה חודשים. בשנת 1951 התגייסה לפעילות מועצת הפועלות לסיוע במעברות, שם התמקדה בסיוע חינוכי במסגרת הכשרת מורים ובסיוע בתחום הבריאות, בין היתר בהדרכת נשים במעברות בנושאי תזונה ושמירה על תברואה.

פעילות בכנסת
לקראת הבחירות לכנסת השנייה, בשנת 1951, הוצע לה למלא את מקומה של חברת הכנסת חסיה דרורי כנציגת תנועת המושבים ברשימת מפא"י לכנסת. היא עצמה חששה שהניסיון שצברה אינו מספיק לטיפול בענייני המדינה, אך קיבלה עליה את צו התנועה. כפרי כיהנה כחברת הכנסת במשך שבע שנים והייתה חברה בוועדת החינוך והתרבות ובוועדת השירותים הציבוריים. במאי 1953, במהלך הקדנציה הראשונה שלה כחברת הכנסת, נהרג בעלה מיכאל בתאונת דרכים. לאחר מותו הקדישה את כל זמנה לפעילות בכנסת.
פעילותה בכנסת הייתה בעיקר בתחומים של חינוך וסעד, על פי רוב בנוגע להתיישבות החקלאית. בתוקף תפקידה כנציגה של תנועת המושבים, דאגה לחוק המושבים ואמרה:

כחברת הכנסת דאגה לקידומם של ילדים בעלי צרכים מיוחדים. במסגרת פועלה למען קידום אוכלוסייה חלשה זו יזמה הקמת מפעלים מוגנים, הקצאת סיוע להורים שילדיהם סובלים מפיגור שכלי והרחבת תמיכתה של המדינה בילדים מוגבלים עד גיל 21.

כחברה בוועדת השירותים הציבוריים פעלה לגיבוש חוק אימוץ ילדים. פעלה להקמת אגף מיוחד של שוטרים לטיפול בעבריינות נוער והורדת הגיל שבו מופיע נוער עבריין בבית המשפט מגיל 12 לגיל 9 שנים.

ערוב ימיה
בשנת 1959 פרשה מתפקידה כחברת הכנסת, עזבה את כפר יהושע ועברה לגור בירושלים. היא למדה חינוך, היסטוריה, פסיכולוגיה ואנגלית באוניברסיטה העברית. בתום לימודיה המשיכה את פועלה הציבורי במסגרת מועצת הפועלות כמנהלת מחלקות התרבות והחינוך החקלאי ובארגון אמהות עובדות. ב-1968 פרשה מהפעילות הציבורית וחזרה לכפר יהושע.

נפטרה בכ' בסיוון תשמ"ג, 1 ביוני 1983, ונטמנה בכפר יהושע. הייתה אם לארבעה, והותירה נכדים ונינים.

ב-1985, לאחר מותה, ראה אור הקובץ "חיים של משמעות", בעריכת שלמה אבן-שושן, ובו מאמרים משלה ולזכרה.

לקריאה נוספת
 שרה כפרי, חיים של משמעות; ערך: שלמה אבן-שושן, תל אביב: הדר, 1985. (משלה ולזכרה)
 לבי במזרח: אגרות קטנות מגולת ברית-המועצות לאחות בציון; שיגרן אברהם קפלן איש מינסק, כפר יהושע: הוצאת המשפחה, תשל"ב. ("מכתביו שנועדו ברובם לאחותו שרה כפרי בכפר יהושע ... נכתבו ברוסית ותורגמו על ידיה לעברית. המכתבים לצעירי המשפחה נכתבו עברית")
 שביט בן-אריה, שרה כפרי, חברות הכנסת: נשים מובילות בישראל, ישראל: מדיה 10, 2011, עמ' 227–229.

קישורים חיצוניים
 .
 .
 
 .
 .
 
 שרון גבע, איך קוראים לך תזכירי לי? בעקבות הערך שרה כפרי/ת בוויקיפדיה בבלוג אל מדף ספרי ההיסטוריה.

ממאמריה:
 .
 .
 , .

הערות שוליים

חברי צעירי ציון
ישראליות ילידות האימפריה הרוסית
ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
נשות העלייה השלישית
אנשי העלייה השלישית
בוגרות מכללת לוינסקי לחינוך
בוגרי מכללת לוינסקי לחינוך
חברי אספת הנבחרים הרביעית
חברות כנסת מטעם מפא"י
חברי כנסת מטעם מפא"י
חברות הכנסת השנייה
חברי הכנסת השנייה
חברות הכנסת השלישית
חברי הכנסת השלישית
נשות חינוך שוחרות השפה העברית ביישוב
מייסדות מושבים
מייסדי מושבים
אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
כפר יהושע: אישים
ישראליות שנולדו ב-1900
ישראלים שנולדו ב-1900
ישראליות שנפטרו ב-1983
ישראלים שנפטרו ב-1983