יטורים

יטורים הם קבוצת שבטים ערבים או ארמים שהחלו לחדור לאזור בקעת הלבנון עוד בתקופה הפרסית. הם הקימו ממלכה בדרום לבנון והתפשטו עד לגולן ולזמן קצר אף לגליל העליון. ממלכתם סופחה ליהודה בידי יהודה אריסטובולוס הראשון ממלכי החשמונאים בערך בשנת 103 לפנה"ס ותושביה גוירו.

היסטוריה 
בימי התפוררות הממלכה הסלאוקית, עת קמו ממלכות עצמאיות כממלכת החשמונאים וממלכת הנבטים הקימו אף היטורים ממלכה בחלקיה הצפוניים של ארץ ישראל ולבנון. הגבול המשותף לממלכה היטורית והממלכה הנבטית עבר במרכז רמת הגולן של היום. הצבא הרומאי גייס גם הוא את היטורים לשורותיו, משום שנודעו כקשתים מעולים.

מוצאם של היטורים באזור הטרכון שבסוריה של היום, אזור בזלתי הקשה למחיה ולשליטה. משם התפשטו ובשיאה של ממלכתם שלטו על בקעת הלבנון, על חלקים מחופה הצפוני של לבנון וחופה הדרומי של סוריה, ועל חלקים מן הגליל. ד"ר משה הרטל טוען שגם באירופה ניתן למצוא קברים של לוחמים יטורים.

שלטונם של היטורים בגליל העליון לא לווה בהתיישבות יטורית. בממצאים הארכאולוגיים מן הגליל אין עדות לנוכחות או התיישבות אתנית כזאת.

יוסף בן מתתיהו מספר שיהודה אריסטובולוס הראשון שלח את אחיו אנטיגונוס הראשון לכבוש את ממלכתם, בשנת 104 לפנה"ס. הגליל נכבש מידם, ואלו מהם שרצו להישאר בו חויבו בגיור, כפי שנהגו החשמונאים באדומים. במחקר המודרני, הטענה שהגיור בוצע בכפייה, הן בהקשר של היטורים והן בהקשר של האדומים, שנויה במחלוקת.

בימיו של מלך היטורים תלמי בן מנאוס, באמצע המאה הראשונה לפני הספירה, הייתה בירת היטורים העיר כלקיס שבלבנון. צאצאיו של הורדוס, כאגריפס השני קיבלו מן הקיסרים הרומים את כלקיס לממלכה.

יטור נזכר במקרא כאחד מבניו של ישמעאל, וכן כאחד העמים שנלחמו בהם בני ראובן, גד וחצי המנשה בכובשם את נחלתם בעבר הירדן המזרחי.
יטור מוזכרת כממלכה גם בימי הקיסר טיבריוס, בברית החדשה: "וַיְהִי בִּשְׁנַת חֲמֵשׁ עֶשְׂרֵה לְמַלְכוּת טִיבַרְיוֹס קֵיסַר וּפוֹנְטִיּוֹס פִּילָטוֹס הֶגְמוֹן בִּיהוּדָה וְהוֹרְדוֹס שַׂר־רֹבַע עַל־הַגָּלִיל וְאָחִיו פִּילִפּוֹס שַׂר־רֹבַע עַל־מְדִינוֹת יְטוּר וְטַרְכוֹנָה וְלוּסָנִיָּס שַׂר־רֹבַע עַל־אֲבִילִין".

על הר סנאים בחרמון קיימים שרידי מקדש יטורי ובו כתובת יוונית, חורבות בית בד ובורות מים.

ח'רבת חוורית בגולן, הייתה יישוב יטורי, ובימינו נחשב המקום כקדוש לדרוזים, נבי אליא.

ראו גם 
 יטור

לקריאה נוספת
 שמעון דר, "תרבותם החומרית של היטורים", מכמנים 12, 1998 (תשנח), עמ' 23–44
 אריה קינדלר, "מטבעות בני יטור", ישובי החרמון בעת העתיקה, (1988), עמ' 54–77
 
 
 
 
 בן-ציון לוריא, "יטור היהודית", HUCA 52, חוברות יא-לב, 1982
 שמריהו גוטמן, "ארץ היטורים (ברמת הגולן)", מבפנים לה, 1973 (תשלג), עמ' 143–151
 אריה אלאלוף, "גיורם של היטורים", יד ליאיר, 1999 (תשנט), עמ' 130–133

הערות שוליים

עמים שמוצאם מאברהם
עמים שמיים
קבוצות שגוירו בימי החשמונאים