גארינצ'ה

מנואל פרנסיסקו דוס סאנטוס (בפורטוגזית: Manuel Francisco dos Santos; 28 באוקטובר 1933 – 20 בינואר 1983), הידוע בכינוי גארינצ'ה (זו ההגייה שהשתרשה בישראל, אך ההגייה הנכונה היא גארינשה; בפורטוגזית: Garrincha), היה כדורגלן ברזילאי ששיחק עם נבחרת ברזיל בקבוצות המנצחות של מונדיאל 1958 ומונדיאל 1962.

ילדות

גארינצ'ה נולד ב-28 באוקטובר 1933 בפאו גרנדה, מחוז מאגה, בריו דה ז'ניירו שבברזיל. רגלו הימנית הייתה קצרה ב-6 סנטימטר מהשמאלית ורופא אישר כי הוא ילד נכה. אביו היה אלכוהוליסט, בעיה שגם גארינצ'ה סבל ממנה מאוחר יותר בחייו. בגלל שהיה בעל מבנה גוף קטן הוא נקרא בשם גארינצ'ה על שם ציפור שיר, שם שנשאר מגיל 4 בקרב משפחתו וחבריו.

למרות כישרונו העצום, למעשה הוא שיחק ברמה מקצועית רק בשנות העשרה המאוחרות שלו. אחיו הצעיר, ג'ימי דוס סנטוס, היה גם כן כדורגלן ששיחק 20 פעמים עבור ואסקו דה גאמה בליגה הראשונה ב-1959.

קריירה

קריירת מועדונים
במסגרת מועדונים, גארינצ'ה שיחק 581 משחקים וכבש 232 שערים בבוטפוגו. הוא שיחק גם בקורינתיאנס, פלמנגו, אולריה בברזיל ואתלטיקו ג'וניור בקולומביה. הקריירה המקצוענית שלו נמשכה מ-1953 עד 1972.

קריירה לאומית
גארינצ'ה ערך במדי נבחרת ברזיל 50 הופעות בהן כבש 12 שערים בין השנים 1955–1966. הוא הפסיד עימה רק משחק אחד, נגד הונגריה במונדיאל 1966, שהיה גם להופעתו האחרונה בסגל שלה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו נגד צ'ילה בריו דה ז'ניירו ב-1955. 

עשרה ימים לפני תחילת טורניר מונדיאל 1958 כבש גארינצ'ה את אחד משעריו היפים ביותר במשחק נגד פיורנטינה באיטליה. הוא עבר ארבעה שחקני הגנה ואת השוער לפני שהגיע למצב הבקעה מול שער ריק בו במקום לכבוש מיד הוא עצר את הכדור על קו השער ורק אז כבש. מהלך זה התפרש כלא ספורטיבי בעיני מאמניו הנסערים וכתוצאה מכך פספס את שני המשחקים הראשונים של נבחרתו במונדיאל. במשחק השלישי נגד ברית המועצות שיחק לראשונה עם פלה שהיה צעיר ממנו ב-7 שנים ומשם ברזיל המשיכה עד לזכייה בטורניר עם יכולת מרשימה של גארינצ'ה. בגמר נגד המארחת שוודיה בישל צמד שערים לואוה והמשחק הסתיים בתוצאה 2–5. בסיום הטורניר נבחר גארינצ'ה להיות בנבחרת המצטיינת.

לאחר הזכייה במונדיאל גארינצ'ה עלה במשקל, בין היתר בגלל ששתה רבות, ולכן החמיץ את משחק הידידות נגד אנגליה ב-13 במאי 1959. בסוף אותו חודש יצא לסיור בשוודיה עם קבוצתו בוטפוגו, והכניס נערה מקומית להיריון. עם חזרתו לברזיל דרס גארינצ'ה את אביו לאחר שנהג שתוי, ובאוקטובר אותה שנה נפטר האב עקב סרטן הכבד.

גארינצ'ה בלט מאד בהופעתוו בגביע העולם בצ'ילה. כשפלה נפצע לאחר המשחק השני והושבת להמשך הטורניר, גארינצ'ה הפך למנהיג בזכייה של ברזיל. בשמינית הגמר נגד ספרד בישל את שער הניצחון לאמרילדו עם מהלך מבריק. ברבע הגמר כבש צמד מנצח מול אנגליה. שערו הראשון הגיע בנגיחה מכדור קרן והשני לחיבורי השער האנגלי, שער שהיה לאחד היפים של אותו הטורניר. גם בחצי הגמר הרשים גארינצ'ה עם צמד נוסף נגד המארחת צ'ילה ובגמר נבחרתו ניצחה 1–3 את צ'כוסלוקיה. בסיום הטורניר נבחר להיות לשחקן ולכובש המצטיין עם 4 שערים.

מאז אותו מונדיאל גארינצ'ה לא היה יותר לשחקן הטוב שהיה. הוא ירד ברמת המשחק שלו ונאבק עם פציעה בברך שליוותה אותו בהמשך הקריירה. במונדיאל 1966 שנערך באנגליה כבש במשחקה הראשון של ברזיל נגד בולגריה את השער הראשון עם בעיטה חופשית עם החלק החיצוני של רגלו. השער השני הגיע מרגלי פלה. זהו המשחק היחיד בו השניים כבשו יחדיו. לאחר מכן באותו טורניר הגיעו שני הפסדים - להונגריה (שהיה גם למשחקו האחרון בנבחרת) ולפורטוגל שגרמו להדחתה של אלופת העולם של אותם הימים כבר בשלב הבתים.

שנותיו האחרונות ומותו

ההצלחה שחווה גארינצ'ה בקריירת המשחק שלו הייתה שונה מזו שמחוצה לה. הוא שתה רבות והיה מעורב בכמה תאונות דרכים, אחת מהן בהתרסקות משאית באפריל 1969 בה נהרגה חמותו. גארינצ'ה נישא פעמיים, תחילה ב-1952 לנאיר מארקס להם היו שמונה בנות והם נפרדו ב-1965, והשנייה הייתה לאזלה סוארס, זמרת סמבה, אליה נישא בטקס לא רשמי במרץ 1966. ב-1977 סוארס עזבה אותו לאחר שהכה אותה במהלך ויכוח. גארינצ'ה זכור עד היום גם ככדורגלן עם מספר ילדים רב, עם לא פחות מ-14.

לאחר סדרה של בעיות משפחתיות, כלכליות ובריאותיות נפטר ב-20 בינואר 1983 בגיל 49 כתוצאה משחמת הכבד שנגרמה מאלכוהוליזם. שנותיו האחרונות היו אומללות וקודרות - ונראה שהפך לגיבור נשכח - אבל בהלוויה שלו שיצאה ממרקאנה עד לפאו גרנדה הגיעו מיליוני אוהדים, חברים ושחקנים לשעבר כדי לחלוק כבוד. על מצבתו נרשם: "הנה נח בשלום מי שהיה לשמחת העם - מאנה גארינצ'ה". לזכרו הוחלט לקרוא לאצטדיון רב שימושי בברזיליה, אסטדיו מאנה גארינצ'ה, על שמו. ב-1962 יצא סרט המספר את סיפור הקריירה שלו וב-2003 יצא אחד נוסף שמדבר בנוסף על חייו מחוץ למגרשים.

תארים
בוטפוגו
אליפות ריו דה ז'ניירו (3): 1957, 1961, 1962
טורניר ריו-סאו פאולו (2): 1962, 1964
נבחרת ברזיל
גביע העולם: 1958, 1962
גביע אוסוואלדו קרוז: 1960
אישיים
כדור הזהב בגביע העולם: 1962
נעל הזהב בגביע העולם: 1962
הנבחרת המצטיינת בגביע העולם: 1958, 1962
השחקן המצטיין בליגה הברזילאית: 1962
השחקן המצטיין בליגה סאו פאולו: 1962
נבחרת השנה בעולם: 1962
היכל התהילה הברזילאי
השחקן הברזילאי הטוב ביותר במאה ה-20 מטעם הפדרציה הבינלאומית להיסטוריה וסטטיסטיקה של הכדורגל: מקום שני

קישורים חיצוניים 

 
 
 

חלוצי כדורגל ברזילאים
כדורגלנים ברזילאים
כדורגלני בוטפוגו
כדורגלני קורינתיאנס
כדורגלני פורטוגזה
כדורגלני פלמנגו
כדורגלני נבחרת ברזיל
כדורגלני מונדיאל 1958
כדורגלני מונדיאל 1962
כדורגלני מונדיאל 1966
ברזילאים שנולדו ב-1933
נפטרים ב-1983