פרשת בא

פָּרָשַׁת בֹּא היא פרשת השבוע השלישית בספר שמות. לפי החלוקה לפרקים, הפרשה מתחילה ב ומסתיימת ב. 

בפרשה מסופר על מכת ארבה, מכת חושך ומכת בכורות ובהמשך מסופר על יציאת מצרים. המצוות העיקריות המופיעות בפרשה הן קורבן פסח, סיפור יציאת מצרים וקידוש בכורות. את פרשת בא קוראים בין התאריכים ג' בשבט-י' בשבט.

בתקופת הגאונים נהגה בבבל חלוקה שונה של הפרשיות, ולפיה החלה הפרשה במכת ברד (ב). פרשה זו נקראה "פרשת השכם" או "פרשת השכם בבקר". ככל הנראה זוהי חלוקת הפרשיות המקורית. התיעוד האחרון למנהג זה הוא מקהילת קונסטנטין במאה ה-16, בספר "עיבור שנים" לרבי יששכר בן סוסאן.

תוכן הפרשה

ארבה וחושך

בפרשה הקודמת, וארא, הטיל אלהים על מצרים את שבע המכות הראשונות מתוך עשר המכות. בתחילת פרשה זו אלהים מטיל שתי מכות נוספות: הארבה האוכל את כל היבול החקלאי של מצרים, ולאחר מכן מוטל חושך על הארץ, והמצרים אינם יכולים לראות דבר. המכות מביאות לנסיגה בעמדתו של פרעה, אולם הוא עדיין מסרב לדרישתם של משה ואהרן לשלח את כל עם ישראל ממצרים.

הכנות ליציאת מצרים

לפי ציווי אלוהים, נערכות ההכנות לקראת מכת בכורות: בני ישראל שואלים משכניהם המצרים כלים מכסף ומזהב ובגדים. משה מזהיר את פרעה שבמכה הבאה ימותו כל בכורי מצרים.

אחר כך מפרט אלוהים למשה את דיני קרבן פסח, שיקריבו בני ישראל בזמן שיוכו בכורי מצרים. הם מצווים לשחוט את הקרבן בשעת בין הערביים, למרוח את דמו על משקופי פתח הבית כמגן בפני המשחית, ולאכול את בשרו בלילה כשהם מוכנים לקראת היציאה לדרך. קרבן הפסח גם נקבע כקרבן לדורות, שאחריו יבוא חג בן שבעה ימים, שבו אסור לאכול חמץ אלא רק מצות. עוד לפני כן קובע אלוהים שחודש האביב, שבו חל הפסח, יהיה החודש הראשון בלוח העברי.

מכת בכורות ויציאת מצרים

בחצות הלילה הורג אלוהים את כל בכורי מצרים. פרעה ממהר אל משה ואהרן ומצווה עליהם לעזוב מיד, עם כל עם ישראל, את ארץ מצרים. העם יוצא לדרך, ובכך מסתיים שעבוד מצרים.

עד סיום הפרשה מופיעות פרשות הלכתיות, המפרטות דינים הקשורים לפסח ולזיכרון יציאת מצרים: דיני אכילת קרבן הפסח, מצוות קידוש בכורות, מצוות סיפור יציאת מצרים ומצוות תפילין.

מצוות בפרשה 
על פי ספר החינוך, מופיעות בפרשה 20 מצוות:

תאריכי הקריאה
השבת בה קוראים את פרשת בא יכולה לחול בשישה תאריכים שונים:
שנת השא ושנת השג - ג' בשבט
שנת הכז - ד' בשבט
שנת החא - ה' בשבט
שנת גכה ושנת בשה, שנת גכז ושנת בשז - ו' בשבט
שנת בחג ושנת זשג, שנת בחה ושנת זשה - ח' בשבט
שנת זחא ושנת זחג - י' בשבט

הפטרה
כמו בפרשת וארא, גם בפרשת בא מפטירים בנבואות שניבאו נביאי ישראל על מצרים. התימנים, העיראקים, התוניסאים והלובים ואיטלקים, מפטירים ב"משא מצרים" של ישעיהו (, ובנוסח איטליה מתחילים ), והספרדים והאשכנזים מפטירים בנבואת מצרים של ירמיהו (). בנוסח רומניא הפטירו  עד .

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

בא