גופי

גּוּפִּי (שם מדעי: Poecilia reticulata) הוא מין של דג הנפוץ בים הקריבי ושייך למשפחת הגמבוזיים.

גילויו

דגי הגופי התגלו על ידי רוברט ג'ון ליצ'מר גופי (Robert John Lechmere Guppy) בטרינידד ב-1866 ונקראו על שמו.

מבנה גופו

הגופי הוא דג קטן: אורך הנקבות מגיע עד 8 ס"מ ואורך הזכרים עד 4.5 ס"מ. הזכרים, הקטנים יותר, הם ססגוניים יותר מהנקבות, ונבדלים מהן בסנפיר שת דקיק הקרוי גונופודיום, בזנב ארוך רחב כמניפה וצבעוני, ובסנפיר גב, שבדרך כלל הוא ארוך באופן ניכר מזה של הנקבה. לנקבות גוף אפור או שקוף עם זנב צבעוני וגופן גדול יותר באופן ניכר מזה של הזכרים. הם מעדיפים מים רדודים וסבך של צמחי מים. אורך חייהם הוא עד שלוש שנים.

תפוצה

מקורם בטבע הוא במעיינות ובנחלים בעלי זרימה איטית, בביצות ובאגמים בדרום אמריקה, צפונית לנהר האמזונאס. כיום נפוצים במקומות רבים בעולם, וגם בישראל אליה הם הובאו כדגי נוי והתאקלמו במקווי מים מתוקים.

רבייה

לדגי הגופי, בדומה לבעלי חיים רבים אחרים, אין מערכת יחסים זוגית, והזכרים מנסים להפרות כל נקבה המזדמנת בקרבתם. זרעם של הזכרים יכול להישמר בגוף הנקבות 6-7 מחזורי רבייה. הנקבות משריצות את הדגיגים כל השנה, כאשר משך ההיריון כ-4 שבועות, ומשתנה בהתאם לטמפרטורות המים. בכל השרצה יוצאים 35-50 דגיגים בדרך כלל, אך לפעמים הנקבה משריצה 200-2 דגיגים (נקבות צעירות משריצות דגיגים בודדים, ועם הגודל והבגרות הכמות עולה). נקבות בהיריון ניכרות בבטן תפוחה וכתם שחור בבטן באזור סנפיר השת. נקבת הגופי אינה מטפלת בדגיגים ולרוב אוכלת אותם.

הרבייה באקווריום

דג הגופי קל לרבייה. כיוון שההורים עלולים לבלוע את הדגיגים, מומלץ קודם ההשרצה להוסיף לאקווריום צמח בעל עלווה צפופה, שתול או צף, שישמש כמקום מסתור לדגיגים מפני הוריהם ושאר דגי האקווריום. בנוסף ניתן גם להשתמש בכלי קיבול מיוחד הנקרא תא השרצה.

גידול בשבי

דג זה נוח לגידול ובגלל מגוון צבעיו והמגוון בין הפרטים השונים הוא נפוץ מאוד. עקב הנדסה ממושכת שנערכה לזן, הזן נחלש ונדרשת מקצועיות רבה יותר בגידול המסחרי. בארץ ישנן מספר חוות המגדלות דגי גופי המיועדים ליצוא ולשוק המקומי.

קיימים מועדוני חובבי דגי גופי בעולם אשר מתכנסים ומציגים את דגיהם. נערכות תחרויות בין הדגים השונים שטופחו.

ניסוי האבולוציה של הגופי

בשנות השבעים הבחין ג'ון אנדלר בכך שדגי גופי בנחלי ונצואלה וטרינידד הם חד-גוניים וגופי במעלה הנחלים הם צבעוניים יותר. אנדלר שיער שדגי גופי שבמעלה הנחל מוגנים מדגי הפייק ציקליד  שאינם מסוגלים לשחות למעלה הנחל, ולכן לא התפתחה בקרבם, בתהליך של ברירה טבעית, חדגוניות של צבעים. במקום זאת דומיננטי בקרבם מוטיב של צבעי חיזור, שהתפתחו בתהליך של ברירה זוויגית. אנדלר הכניס דגי גופי לבריכות שבחלקן היו חלוקי נחל ובחלקן היו אבני חצץ. בחלק מהבריכות הכניס אנדלר גם דגי פייק ציקליד. 

בתוך כשנה וחודשיים, שהם עשרה דורות של דגי גופי, הסתגלה אוכלוסיית הגופי לסביבות השונות. בבריכות המסוכנות התרבו רק הדגים החדגוניים. דגים בבריכות עם חלוקי נחל היו מוסווים טוב יותר, כי חלוקי הנחל תאמו את צורתם וצבעיהם. כך קרה שבבריכות אלה, הבטוחות יותר, התרבו דגי גופי צבעוניים רבים יותר. "ניסויי הגופי של פרופסור אנדלר הם קלאסיקה בביולוגיה אבולוציונית ודוגמה מאלפת ליכולת ההסתגלות של אוכלוסייה לבעיה חדשה, כמו הופעתו של הפייק ציקליד." האבולוציה של הגופי הונעה מכשלונם של דגי הגופי הצבעוניים בבריכות עם הטורפים. הם נטרפו, ואלה שהיו חדגוניים בצבעיהם "המשיכו להשריץ דורות של דגיגי גופי שהיטיבו להסתגל למציאות."

ראו גם 

 גידול דגי נוי
 דגי נוי

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

בעלי חיים שתוארו ב-1859
טקסונים שתוארו בידי וילהלם פטרס
גמבוזיים
דגי נוי
דגי הים הקריבי