ליה ון ליר

ליה ון ליר (8 באוגוסט 1924 – 13 במרץ 2015) הייתה מחלוצות הקולנוע בישראל, מייסדת ומנהלת סינמטק ירושלים ופסטיבל הקולנוע ירושלים, כלת פרס ישראל. ון ליר הקדישה יותר ממחצית חייה לקידום אמנות הקולנוע הישראלי, ופעלה בדרכים מגוונות כדי לחשוף בארץ את הקולנוע, תוך שימת דגש מיוחד על שימור ואיסוף של קולנוע בינלאומי, יהודי וישראלי.

ביוגרפיה 
נולדה לסימון ואולגה גרינברג בבלץ שבבסרביה (באותה עת, חלק מרומניה).
אביה היה סוחר תבואה ואמה עסקה בפעילות ציבורית ב"ויצו". היא גדלה בבית שוחר תרבות.

בקיץ 1940 שלחו אותה הוריה לארץ ישראל לבקר את אחותה, שעלתה קודם לכן, ומאז התגוררה בישראל. ההורים נשארו ברומניה ונספו בשואה.

עד 1946 למדה ליה באוניברסיטה העברית בירושלים, בפקולטה למדעי הרוח. בתל אביב פגשה את וים ון ליר, אז טייס מתנדב במח"ל, שהקים את חברת "כימאוויר" וחובב קולנוע. הם נישאו ב-1952 ועברו לחיפה, ושם נולד לראשונה הרעיון להקים בארץ מועדוני סרט. הזוג רכש עותקים של סרטי איכות בפילם 16 מ"מ והחל להקרינם בפני חברים בביתם, על הכרמל. ב-1955 ייסדו בחיפה את "מועדון הסרט הטוב", שמנה 250 חברים והציע הקרנת סרטי איכות. ב-1956 ייסדה מועדוני סרטים נוספים בתל אביב ובירושלים.

במשך השנים המשיכה ון ליר לרכוש סרטים, וב-1960 ייסדה את "ארכיון הסרטים הישראלי" שהוכר בשנת 1963 כחבר ב"פיאפ" – הפדרציה הבינלאומית לארכיוני סרטים. ב-1973 הקימה את סינמטק חיפה, ומאוחר יותר באותה שנה הקימה את הסינמטק בבית אגרון בירושלים, ועברה לגור בעיר.

בשנת 1981 עברו הסינמטק והארכיון לבניין חדש בגיא בן הינום בירושלים. ב-1984 ייסדה ון-ליר בסינמטק את פסטיבל הקולנוע ירושלים, שהפך מאז לאירוע חשוב ויוקרתי ביותר בחיי הקולנוע הישראלי. הפסטיבל פותח לצופים חלון אל הקולנוע העולמי של השנה האחרונה ומציג את מיטבו. מוקרנים בו סרטים שאינם נמנים עם הזרם המרכזי בקולנוע העכשווי, ובהם אוונגרד, תעודה, קלאסיקה משוחזרת, אנימציה ורטרוספקטיבות רחבות-יריעה של יוצרים גדולים.

חמיה התעשיין ברנרד ון ליר הוריש את הכסף שאיפשר את הקמת "קרן ון ליר" ושאר מוסדות המשפחה. בין השאר, גם את מכון ון ליר בירושלים.

פרסים והוקרה

ליה ון ליר זכתה להערכה והכרה מקומית ובינלאומית ניכרת:
 ב-1989 שימשה כיו"ר חבר השופטים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין
 ב-1997 זכתה בתואר "עמיתת כבוד" של בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה בירושלים
 ב-1998 זכתה בפרס האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה (פרס אופיר על מפעל חיים) ובתואר "אבירת לגיון הכבוד" בצרפת
 בשנת 2004 זכתה בפרס ישראל על מפעל חיים
 בשנת 2009 זכתה בתואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים
בשנת 2013 זכתה בתואר קצינה בלגיון הכבוד הצרפתי

כמו כן זכתה באות אביר מסדר האמנויות והספרות של צרפת.

קישורים חיצוניים

 
 
 
 איימי קורניש, 
עם מותה

הערות שוליים

ישראליות ילידות רומניה
ישראלים ילידי רומניה
אנשי קולנוע ישראלים
עולות במלחמת העולם השנייה
עולים במלחמת העולם השנייה
מסדר האמנויות והספרות
זוכות פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
זוכי פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
זוכות פרס אופיר: מפעל חיים
זוכי פרס אופיר: מפעל חיים
מקבלי עיטור הנשיא
מקבלי אות לגיון הכבוד
עמיתי כבוד של בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
יהודים הקבורים בהר המנוחות
מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים
מנהלי בתי קולנוע בישראל
מנהלות ישראליות
מקבלות תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים
ישראליות שנולדו ב-1924
ישראלים שנולדו ב-1924
ישראליות שנפטרו ב-2015
ישראלים שנפטרו ב-2015