הארד בופ

הארד בופ הוא תת-סגנון בג'אז שהתפתח מהבי-בופ. הוא מושפע מרית'ם אנד בלוז, בלוז (בעיקר בשימוש בסקסופון ובפסנתר), וממוזיקת גוספל.

בהארד-בופ קיים שימוש רב יותר בקונטרבס מאשר בבי-בופ, בין היתר בשל שימוש רב שעשו בו חלק מהמוזיקאים הבולטים בסוגה, כמו צ'ארלס מינגוס וריי בראון; אך גם בשל הניסיון ליצור סגנון נגיש יותר לקהל שאינו מכיר או מחבב בי-בופ. 

לדברי היסטוריון המוזיקה דייוויד ה. רוזנטל, סגנון זה משקף דור של מוזיקאים אפרו-אמריקאים שגדלו בתקופה שבה בי-בופ ורית'ם אנד בלוז היו הסגנונות הנפוצים במוזיקה, ומוזיקאים כמו טאד דמרון עבדו בשניהם. השימוש במונח החל באמצע שנות ה-50 של המאה ה-20.

בין המוזיקאים הבולטים בסגנון זה:
ארט בלייקי ושליחי הג'אז
ג'ון קולטריין
מקס רואץ'
קליפורד בראון
הוראס סילבר
סאני רולינס
בני גולסון
דקסטר גורדון
פרדי האברד

קישורים חיצוניים

 אתר העוסק בהארד-בופ

הערות שוליים 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ג'אז
בי בופ