חור (דמות מקראית)

בתנ"ך, חוּר הוא בן שבט יהודה, המוזכר בין מנהיגי העם לאחר היציאה ממצרים.

בתנ"ך
חור מוזכר בשני הקשרים בספר שמות. הוא מוזכר כמי שביחד עם אהרן תמך בידיו של משה במלחמת עמלק וכן כמי שהושאר על ידי משה ביחד עם אהרן בהנהגת העם, בעת עליית משה להר סיני: "והנה אהרן וחור עמכם מי בעל דברים יגש עליהם".  

בספר דברי הימים כתוב: 
.

מקובל לזהות את חור זה עם חור המוזכר במלחמת עמלק, ובהתאם לכך חור היה בנם של כלב בן חצרון ואפרת, וסבו של בצלאל בן אורי, בונה המשכן. חור מופיע עוד פעמיים בתחילת ספר דברי הימים.

זיהוי
המדרש מזהה את כלב בן חצרון עם כלב בן יפונה ואת אפרת עם מרים הנביאה, ובהתאם חור היה בנם של מרים הנביאה וכלב בן יפונה. מדרש זה מובא על ידי פירוש רש"י לתורה. לפי יוסף בן מתתיהו, חור היה בעלה של מרים, אחות משה.

פרשנות 
חור לא מוזכר בחטא העגל למרות שהוא מוזכר עם אהרן בעת שמשה עולה להר סיני. לפי המדרש חור נהרג כאשר סירב להכין לעם את עגל הזהב. לעומת זאת, היו שטענו שחור דווקא היה בראשי החוטאים של חטא העגל, ובעקבות זאת שמו נמחק מהתורה, בהתאם לפסוק: "מי אשר חטא לי אמחנו מספרי".

ראו גם 
 כלב בן יפונה וכלב בן חצרון

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

נדודי בני ישראל במדבר: אישים