מיאלומה נפוצה

מיאלומה נפוצה (מיאלומה, Multiple Myeloma, MM) היא מחלה ממארת של תאי פלסמה במח העצם.

המחלה שייכת למשפחת הגידולים ההמטולוגיים ומטופלת במחלקות המטולוגיות בבתי החולים.

המילה מיאלומה היא הלחם של המילים, ביוונית עתיקה, myelo]s] שפירושה מח עצם ו-h[oma]s שמשמעותה שלם, ומכאן, גוש, גידול.

עד לפני מספר שנים מיאומה נפוצה נחשבה למחלה יתומה שאיננה נחקרת ועם מספר קטן של תרופות ואפשרויות טיפול כתוצאה מכך תוחלת החיים של הלוקים במיאלומה היתה קצרה ביותר. בשנים האחרונות חלה התקדמות עצומה במחקר ובפיתוח תרופות חדשות ומתקדמות לטיפול במחלה ותוחלת החיים של החולים עולה בהתמדה עד כי ניתן להתייחס אליה כאל מחלה כרונית. עדין לא נמצא ריפוי למחלה, אולם ברוב המקרים ניתן לטפל במחלה ולהשיג הפוגה ממושכת באיכות חיים טובה.

אפידמיולוגיה 
מיאלומה נפוצה מהווה כ־1% מכלל המחלות הממאירות, וכ־10% מהמחלות ההמטולוגיות. בישראל, בארצות המערביות מאובחנים כ 4–5 מקרים חדשים בשנה לכל 100,000 אנשים. על פי ההערכות, בישראל מאובחנים כ־300- 400 מקרים חדשים לשנה. קיימת עליה בשכיחות מיאלומה נפוצה, כנראה בשל הגילוי המוקדם ועליית גיל האוכלוסייה.

מיאלומה ידועה כמחלה של הגיל המבוגר, הגיל הממוצע בעת האבחנה הוא 62 שנים, אולם יש מקרים לא מעטים של חולים המאובחנים בשנות ה-40 וה- 50 לחייהם. כ 5-10% מכלל חולי המיאלומה הם מתחת לגיל 40 מצב זה של מחלה בגיל צעיר מעלה אתגרים חדשים בהתמודדות עם המחלה.

המחלה מעט שכיחה יותר בגברים לעומת נשים.

תסמינים 
מהלך המחלה משתנה מחולה לחולה. ברוב המקרים המחלה מתבטאת בחלק מהתסמינים הבאים:
 הרס מוגבר של תאי העצם ודיכוי התאים בוני העצם - אשר גורם לפירוק עצם באזורים שונים בשלד, וכתוצאה מכך החלשת עצמות שלד ונטייה לשברים.
 אנמיה - נגרמת כתוצאה מפגיעה בייצור של מרכיבי הדם (תאי דם אדומים, לבנים וטסיות דם)
 פגיעה בתפקוד הכלייתי הנגרמת בעיקר בגלל שקיעה של הנוגדנים החד-שבטיים בכליה.
 עליה ברמת הסידן בדם
כתוצאה מתופעות אלה יש ירידה במערכת החיסונית ונטייה לזיהומים.

תסמינים אלו מכונים בקצרה CRAB:
 hyperCalcemia
 Renal failure
 Anemia
 lytic Bone lesions
במצב שבו יש ביטוי לחלק או לכל התסמינים האלה נוהגים לומר כי המחלה פגעה באיברי המטרה והמחלה מכונה מחלה סימפומטית (תסמינית). ניתן לאבחן את המחלה עוד לפני שהפכה לסימפטומטית על פי מדדים בבדיקות דם, בדיקות שתן ובמח העצם.

התפתחות המחלה 
במיאלומה נפוצה, תא פלסמה בודד עובר שינוי שגורם לו להתרבות ללא בקרה בתוך מח העצם. תאים אלו הם תאי מיאלומה (ממאירים). תאי הפלסמה הממאירים ממשיכים לייצר את החלבון (נוגדן) שנוצר על ידי אותו תא פלסמה בודד ולכן כל תאי המיאלומה אצל חולה מסוים מייצרים את אותו הנוגדן ממש. נוגדן זה נקרא נוגדן חד-שבטי או חלבון מונוקלונלי (Monoclonal) הנמצא בדם ובשתן.

מיאלומה מתפתחת ברוב המקרים ממצבים שונים של קדם מחלה שבהם כמות המחלה קטנה יחסית ואין סימנים לנזקים באיברי הגוף השונים. מצבים אלו, של קדם מחלה אינם נחשבים למיאלומה פעילה ואינם מחייבים טיפול אלא רק מעקב. מצבים אלה הם:
 MGUS - ראשי תיבות Monoclonal Gammopathy of Undetermined significance
 מיאלומה זוחלת/ רדומה (Smoldering Multiple Myeloma ,SMM)

בחלק מהמקרים המחלה מתפתחת למיאלומה תסמינית. 

במקרים מסוימים מופיעים צברים של תאי מיאלומה כשהם מחוברים לעצם או ללא חיבור אליה. מצב זה נקרא פלסמציטומה (Plasmacytoma).

אבחון המחלה 
במקרים רבים המחלה מאובחנת בעקבות פגיעה באחד מאיברי המטרה (נזק לאחד מהאיברים) בדרך כלל עקב שבר ספונטני, כאבי גב או אנמיה לא מוסברים. בשנים האחרונות יש עלייה במודעות למחלה בעיקר בקרב רופאי משפחה, רופאים אורטופדים, רופאי שיניים והמטולוגים ובציבור הרחב.  עליית המודעות למחלה בשנים האחרונות תורמת לעלייה במספר המקרים המאובחנים באבחון מוקדם - עוד לפני שיש פגיעה באיברי הגוף ולעיתים אף לפני שיש צורך בטיפול מיידי. 

להחלטה על תחילת טיפול קודם תהליך של אבחון שעוזר להתאים את הטיפול המיטבי לכל מטופל, בהתאם לרמת המחלה וחומרתה. אבחון המחלה מבוסס מגוון בדיקות מעבדה כמו גם על מצבו הקליני של המטופל. 

בין בדיקות המעבדה הנמצאות בשימוש במיאלומה:
 בדיקת מח עצם - נשאבת דגימה מנוזל מח העצם (אספירציה) ו/או נלקחת דגימת רקמה ממח העצם (ביופסיה) כדי לדגום את המחלה ולבדוק את כמות תאי המיאלומה וכן כדי ללמוד על התכונות הגנטיות שלהם.
 בדיקות דם כלליות - ספירת דם וכימיה
 בדיקות לקביעת כמות וסוג הנוגדן החד שבטי המופרש מתאי המיאלומה:
 אימונופיקסציה - לזיהוי סוג הנוגדן
 אלקטרופרוזיס - לזיהוי כמות הנוגדן
 בדיקת שרשראות קלות (free light chains)
 הדמיות:
 בדיקת CT במינון נמוך ( Low Dose Total Body C.T) – מבוצעת עם מינון קרינה נמוך יחסית וללא חומר ניגוד.
 MRI - במקרים בהם יש חשד ללחץ על חוט השדרה
 PET CT - שילוב של בדיקת CT עם סוכר המסומן עם חומר רדיואקטיבי (FDG) המצביע על פעילות של המיאלומה. מבוצעת במקרים בהם קיים חשד למחלה מחוץ למח העצם (אקסטרה מדולרית), ובנוכחות גוש בולט באזור מסוים שנחשד כקשור למיאלומה נפוצה.

טיפול 
ההחלטה על תחילת הטיפול מתקבלת בהתאם לתוצאות האבחון. מתחילים בטיפול כאשר יש פגיעה באיברי המטרה או כשאין פגיעה באיברי הגוף אם רמת המחלה, כפי שמתבטאת בבדיקות השונות, גבוהה בהתאם לקריטריונים שונים. 

מטרת הטיפול היא להפחית את תסמיני המחלה, למנוע התקדמות המחלה ולהשיג תגובה ממושכת ככל האפשר תוך שמירה על איכות חיים טובה.

במרבית המקרים מביא הטיפול לנסיגה של המחלה ולהקלה בתסמינים. במקרה שמטופל לא מגיב לטיפול, או כאשר המחלה נשנית, ניתן לעבור לטיפול בתרופה אחרת.

לעיתים ניתן טיפול תרופתי לתחזוקה כדי להאריך את ההפוגה ולמנוע הישנות המחלה.

בעוד שבעבר התבססו הטיפולים על תרופות כימותרפיות וסטרואידים בלבד, הרי שהטיפולים הניתנים כיום הם טיפולים חדשניים - ביולוגיים הפוגעים בצורה סלקטיבית יחסית בתאי המחלה וכן תרופות אימונותרפיות אשר מעודדות את מערכת החיסון של הגוף לפעול כנגד תאי המחלה. טיפולים אלו ניתנים לעיתים קרובות במשולב עם מינונים נמוכים של סטרואידים וכימותרפיה, כדי לשפר את משך ההפוגה ואת תוחלת החיים. ברוב המקרים בשלב ראשון של הטיפול נערך הליך של השתלת מח עצם עצמית כדי לשפר את משך התגובה. 

הטיפול במיאלומה כולל גם טיפול כנגד תופעות הלוואי של המחלה ושל התרופות עצמן. במסגרת זאת ניתנות תרופות המיועדות לחיזוק העצם, משככי כאבים, תרופות לטיפול באנמיה ועוד.  

במידת הצורך משולב גם טיפול בקרינה.

קישורים חיצוניים 

 
 אתר אמ"ן - אגודה למיאלומה נפוצה כולל מידע רפואי על המחלה, דרכי הטיפול וההתמודדות איתה ועל פעילות עמותת אמ"ן - כנסים ומפגשים, סקירת עיתונות וחדשות העמותה.
כל מה שצריך לדעת על מיאלומה - מדריך אינטרנטי לחיים עם מיאלומה - כולל מידע מעשי, עצות ומידע על זכויות והטבות לחיי היומיום לצד המחלה.
קבוצת פייסבוק "חיים עם מיאלומה"
מהי מיאלומה נפוצה? - אתר כמוני
איך מאובחנת מיאלומה נפוצה - אתר כמוני

הערות שוליים 

גידולים ממאירים ראשוניים במערכת הלימפה וברקמות יוצרות דם
המטולוגיה
סרטן
אונקולוגיה
מחלות