אבות ישורון

אָבוֹת יְשֻׁרוּן (נולד בשם: יְחִיאֵל פֶּרְלְמוּטֶר; 19 בספטמבר 1904, יום הכיפורים ה'תרס"ה – 22 בפברואר 1992, ה'תשנ"ב) היה משורר עברי ישראלי, חתן פרס ישראל לשנת תשנ"ב (1992).

ביוגרפיה
יחיאל פרלמוטר נולד בשנת 1904 בעיירה נסכיז' שבמחוז קובל בגוברניית ווהלין בתחום המושב של האימפריה הרוסית (בתחומי אוקראינה של ימינו). אמו ריקל הייתה בת למשפחת האדמו"רים שפירא שחצרם הייתה בעיירה. הוא גדל בעיירה פשדמיישצ'ה, מקום מושבו של הסב פנחס פרלמוטר, איש עסקים, ובגיל צעיר עבר עם משפחתו לעיר הסמוכה קרסניסטב (כיום בפולין), שבה הפעיל אביו ברוך טחנת קמח גדולה בבעלות העסק המשפחתי. בעת מלחמת העולם הראשונה יצא עם הוריו כפליט ושב לקרסניסטב בתום המלחמה. בשנת 1925, בתקופת העלייה הרביעית, עלה לארץ ישראל המנדטורית, ועבד כפועל חקלאי, פועל בניין ושומר בכרמים. על עברות שמו לאבות ישורון אמר בריאיון לדבר ב-1970:

בני משפחתו נרצחו בשואה. אף על פי שהיה פטור משירות מחמת גיל, הוא התנדב להילחם במלחמת העצמאות ושירת בחטיבת כרמלי בצפון הארץ. המראות שראה במלחמה הביאו אותו לכתוב את "פסח על כוכים", שיר שהביע הזדהות עם גורל הפליטים הפלסטיניים, מה שהביא לביקורת רבה עליו (ראו בהמשך), אך הטבח במעלות ב-1974 שינה את גישתו לסכסוך הישראלי הפלסטיני ולאמונו בדו קיום ושלום בין שני העמים.

ישורון החל לפרסם שירים בכתב העת "טורים" בשנת 1934, ומאז פרסם כל השנים במוספים הספרותיים ובכתבי עת. ספרו הראשון, "על חַכמות דרכים", נדפס בשנת תש"ב (1942). על ספרו זה חתם עדיין בשמו הראשון. לאחר מכן החליט לעברת את שמו, תחילה קרא לעצמו "אָבוֹת הַפְּנִינִי" ("הַפְּנִינִי" - מעין תרגום חלקי של השם פרלמוטר, שפירושו אֵם הַפְּנִינָה. לדברי ישורון, שם זה הוצע בידי אברהם שלונסקי), אך לאחר מכן החליט על "אבות ישורון" והחליף את שמו לשם זה רשמית ב-1950. ספריו הבאים: "רעם" (1961), "שלושים עמ' של אבות ישורון" (1964) ו"זה שם הספר" (1970), כבר נדפסו בשמו החדש.

בתקופה האחרונה לחייו החל לבקר בשבתות בבית מדרשו של האדמו"ר ממודז'יץ ברחוב דיזנגוף 36 בתל אביב ואף התקרב מאד לאדמו"ר, שהיה בעל ה"אמרי אש". בשבוע האחרון לחייו אף ביקש מאחד מחסידיו של בנו וממשיך דרכו של ה"אמרי אש" למסור לאדמו"ר (שהיה בעל ה"נחלת דן") שהוא חזר בתשובה שלמה.

מעט לפני מותו, התבשר ישורון כי זכה בפרס ישראל, אך זה לא זכה לקבלו.

אבות ישורון נפטר בתל אביב ב-1992, בן 87, שישה שבועות לאחר פטירתה של אשתו, פֶּסְיָה (לבית יוסטמן). נקבר בבית העלמין קריית שאול.

בתו היא העורכת והמתרגמת הלית ישורון.

יצירתו וקבלתה 

עד לשנות השבעים היה אבות ישורון משורר בעל השפעה מעטה יחסית. שינויים תרבותיים בחברה הישראלית ובספרות הישראלית הביאו לכך שברבות השנים הלכה וגברה השפעתו. מנחם פרי ומשוררים צעירים מחבורת סימן קריאה ראו באבות ישורון משורר גדול ועשו רבות לפרסומו ברבים.

הביטוי השירי החם והקרוב, לשונו המרוסקת, חיבתו הבסיסית לערביי הארץ, הזדהותו עם גורל הפליטים הפלסטינים ושיבוצי היידיש המרובים בשיריו משכו את לבו של דור משוררים צעיר. שירתו המאוחרת שונה לחלוטין משירתו המוקדמת והביאה לו פרסום רב, פרסים ספרותיים וראיונות רבים בתקשורת.

הפולמוס על שירו "פסח על כוכים" 
בין המבקרים וחוקרי הספרות יש התולים את מיקומו השולי יחסית של ישורון בבמה השירית בתקופת ראשית המדינה בכעס שעורר שיר שפרסם בעניין גורל הפליטים הערבים־פלסטינים במלחמת העצמאות. בשנת 1952 פרסם ישורון במוסף הספרות של עיתון "הארץ" שיר ארוך בשם "פסח על כוכים", ובו השוואה בוטה, אשר הרגיזה רבים, בין הפליטים היהודים לפליטים הערבים. אחד מבתי השיר כורך גם את גורל פליטי המלחמה וגורל יהודי פולין והוריו: "וְאַבָּא-אִמָּא, מִן מִלְקוֹחַ אֵשׁ-אֵל-רַבְרַבָּא מִלְקָח - צִוּוּנוּ יַהְנְדֶס לֹא לִשְׁכֹּחַ, וְעַל פּוֹילִין לֹא לִשְׁכַּח." השיר מסתיים בשורות הבאות: "מְלֵאָה לָהּ אֶרֶץ אֲדָמָה וְלֹא נוֹעֶדֶת."

השיר עורר פולמוס ארוך, והביא אצל רבים למעין נידוי של ישורון. ההדים שעורר השיר מכונים גם "הפולמוס על 'פסח על כוכים'". בין חוקרי הספרות והמבקרים, שהתייחסו לפולמוס הזה ופרסמו בעניינו מאמרים ומסות, בדרך כלל ברוח ביקורתית המצדיקה את עמדתו של ישורון, ניתן למצוא את אהרן אמיר, שחרף ההבדלים הפוליטיים ביניהם תמך בעמדתו; את דן מירון במאמר החריף "במבחן מבטם של האבות: על פרקים בשירתו של אבות ישורון"; את יוחאי אופנהיימר בספרו על כל שירי ישורון; את חיה שחם במאמרה, "בצומת המשולש – הפולמוס סביב 'פסח על כוכים' לאבות ישורון, שנדפס ב"דפים למחקר בספרות"; את מיכאל גלוזמן, שפרסם מאמר על הפרשה בחיבורו, "מומנטים ביקורתיים בתולדות מדינת ישראל", בהוצאת מכון ון ליר בירושלים; את חגי רוגני, שהתייחס לפולמוס בספרו, "מול הכפר שחרב – עמדות פוליטיות כלפי הסכסוך היהודי-ערבי בשירה העברית, 1929–1967", בהוצאת פרדס; את יצחק לאור במאמרו, "ועל פוילין לא לשכוח", במוסף הספרותי של העיתון "הארץ"; ואת המשוררת והחוקרת לילך לחמן בכָתבה על שירתו. דן מירון חזר לדון בשיר במלאת 70 שנה לפרסומו.

אבות ישורון בקולנוע
 אבות ישורון - 1990, סרט תיעודי. במאי: אמיר הראל. בהשתתפות אבות ישורון, מראיין נסים קלדרון.
 ישורון: 6 פרקי אבות (2018), סרט תיעודי בבימוי עמיחי חסון, במסגרת מיזם "העברים" בהפקת יאיר קדר.

במוזיקה הישראלית
אחדים משיריו של ישורון הולחנו והוקלטו. עם שירים אלה נמנים: "בבית קפה מצד הרחוב" בלחנו וביצועו של אלון אולארצ'יק, "שתים עשרה בלירה" בלחנו של אילן וירצברג וביצועה של גלי עטרי, "אלוהיך" בלחנו של וירצברג וביצועה של נורית גלרון, "האיש מול מת" בלחנו של שלמה גרוניך וביצועו של אלי גורנשטיין ו"כמה זה שקל" בלחנה וביצועה של קורין אלאל. המוזיקאי ישראל ברייט הלחין קטע מראיון שערך ישורון עם הפזמונאי והעיתונאי עלי מוהר. קטע זה קיבל את הכינוי "פתיחה לראיון" והוא סוגר את אלבום השירה המולחנת של ישראל ברייט "אוצר סמוי".

ב-2014 יצא האלבום "טוב שהעולם גדול – משירי אבות ישורון" בהפקת כרמי זיסאפל, ערן ויץ ושי צברי (על ידי נענע דיסק) ובביצועם של אמנים שונים, בהם: ברי סחרוף, רונה קינן, אלי מגן ותמר קפלנסקי.

פרסים שהוענקו לו
 פרס ברנר לספרות (1967)
 פרס ביאליק לספרות (1979)
 פרס השירה הישראלית (1992)
 פרס ישראל לספרות ולשירה (1992). על קבלת הפרס הודיעו בימיו האחרונים, והוא הוענק לו לאחר פטירתו.

ספריו
על חכמות דרכים: שירים, יחיאל פרלמוטר (אבות ישורון), תל אביב: הוצאת דביר, תש"ב-1942.
רְעֵם: שירים, תל אביב: אגודת הסופרים העברים ליד דביר, תשכ"א-1961.
שלושים עמ’ של אבות ישורון, ירושלים – תל אביב: הוצאת שוקן, 1964.
זה שם הספר, תל אביב וירושלים: הוצאת שוקן, תש"ל-1970.
השבר הסורי אפריקני, תל אביב: ספרי סימן קריאה / מפעלים אוניברסיטאיים, 1974. מהדורה היסטורית: ספרי סימן קריאה / הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2022.
קַפֶלָה קולות: שירים, תל אביב: ספרי סימן קריאה / מפעלים אוניברסיטאיים, תשל"ז-1977.
שער כניסה שער יציאה: שירים, תל אביב: ספרי סימן קריאה / הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשמ"א-1981.
הומוגרף: שירים, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשמ"ה-1985.
אדון מנוחה: שירים, תל אביב: ספרי סימן קריאה / הקיבוץ המאוחד, 1990.
אין לי עכשו: תל אביב: שירים, ספרי סימן קריאה / הקיבוץ המאוחד, 1992.
אבות ישורון כל שיריו (הערות: בנימין הרשב, הלית ישורון), בני ברק: הקיבוץ המאוחד, 2001-1995.
מִלְּבַדְאַתָּה: מבחר, (עורכות: הלית ישורון, לילך לחמן), בני ברק: הספריה החדשה לשירה, ספרי סימן קריאה / הקיבוץ המאוחד, 2009.
 פָּנֶיךָ אֶל פָּנַי (מבחר בסדרת "זוטא", עורכת: הלית ישורון), הוצאת הקיבוץ המאוחד-ספרית פועלים, 2018.
 חרסים, הספריה החדשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2021.

לקריאה נוספת
 אידה צורית, שירת הפרא האציל – ביוגרפיה של אבות ישורון, בני ברק: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1995.
 חיה שחם, "בצומת משולש – הפולמוס סביב השיר 'פסח על כוכים' לאבות ישורון", דפים למחקר בספרות, 10, תשנ"ו, עמ' 47–65. 
 רועי גרינוולד, שפתו של אבות ישורון, חיבור לשם קבלת תואר דוקטור לפילוסופיה, האוניברסיטה העברית, 2012.
עומר ולדמן, לשון וסגנון בשירת אבות ישורון, 1970-1934, עבודת גמר לתואר מוסמך, האוניברסיטה העברית, 2021.
דן מירון, "הקול קול ישורון : בשולי "הונא מחטטת" (כאן תחנת... מילות הפתיחה של קול ישראל בערבית), לאבות ישורון, זמנים, מרץ 1954.
דן מירון, "פולמוס ויקר בכרך אחד: הערות ל"שפתח [ערבית: מילת פתיחה] בגלוי וביקר אל אורי צבי גרינברג" מאת אבות ישורון, זמנים, ספטמבר 1955.
דן מירון, "על שירי אבות ישורון", מוסף הארץ, מאי 1961.
דן מירון, "ושוב, האגדה הבנאלית על המשורר הנידח", הארץ, יוני 1990.
דן מירון, "אבות : על דמותו האמנותית של המשורר אבות ישורון", ידיעות אחרונות, פברואר 1992.
דן מירון, "מעולם לא "כיסחתי" את שירת ישורון", מעריב, מרס 1992.
לילך לחמן (עורכת), איך נקרא אבות ישורון, בני ברק: הקיבוץ המאוחד, סדרת אדום כהה, 2011. - אסופה ראשונה של מאמרים העוסקים בשירתו של אבות ישורון.
מאמר מתוך הספר: "'סע, סע, ההפך ההגה' – שלושה פרקים על אבות ישורון", מאת מנחם פרי.
 
 
 עומר ולדמן, "זמן משוחח עם זמן: שיחה עם הלית ישורון על הארכיון של אביה, אבות ישורון", מוזה 6 (2023), עמ' 26-8.

מבחר מאמרים על יצירתו
סיגל נאור פרלמן, "אני כלב חי ולא אריה מת", על חרסים, פנס (מוסף לביקורת ספרות), אפריל 2021
עדה קינסטלר, "המהלך הזה, שבו הופך המכתב למייצגו של אדם שהיה": על שני שירים של אבות ישורון עם צאתם לאור של "אבות ישורון - כל שיריו", 2001, ארץ אחרת, 10, תשס"ב-2002.
תמר משמר, "העילג החכם", עיתון 77, 66, תשמ"ה-1985.
יעקב בסר, "אבות ישורון – הצפוי והמפתיע", ידיעות אחרונות, ינואר 1981.
ירון גולן, "חומר גלם" כשירה: על אבות ישורון, שער כניסה שער יציאה, 1981, מעריב, ינואר 1981.
אברהם הגורני-גרין, "הבאתי מלה מאמי לעברית", מאזנים, נ"ג, 2, תשמ"א-1981. 
בני ציפר, "אבות ישורון – קולאז’ סוריאליסטי", הארץ, ינואר 1981.
הרולד שימל, "ה’תליממיסטר’, או הקו המכריע בשירה העברית": על אבות ישורון, "שער כניסה שער יציאה", 1981, דבר, ינואר 1981.
גבריאל מוקד, "דיקט וחול בפלשתינה, יהודים וערבים בפלשתינה, קונקרט קשה בפלשתינה", עכשיו, 64, 1996.
אורציון ברתנא, "המציאות הארצישראלית בשנות ה-40 ודרכי ייצוגה בשירת נתן אלתרמן מול דרכי ייצוגה בשירת יחיאל פרלמוטר", הציונות, י"ט, תשנ"ט-1999.
יוחאי אופנהימר, "היה ערבי עם זקן שחור כאבי": הערבי בשירתו הפוליטית המוקדמת של אבות ישורון, עלי-שיח, 33, תשנ"ד-1994.
"השבירה הכפולה" , נושא השואה ביצירתו של אבות ישורון, מאת חנה יעוז-קסט, נדפס בעיתון 77, 128, תשנ"א 1991.
נתן זך, "דיוקנו של המשורר כמוצא הישר": על אבות ישרון, ידיעות אחרונות, אוקטובר 1984.
הלל ברזל, "פריצת לשון כמחוה רגשית-אידאולוגית: על תפיסת השיר של אבות ישורון", מאזנים, נ"ו, 1, תשמ"ג-1983. 
דוד וינפלד, "האני הביוגרפי, פתח דבר לשירי אבות ישורון", דבר, אפריל 1981.

קישורים חיצוניים

 
 
 
 
 כתבות ומאמרים על אבות ישורון, מתוך בלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית
העבריים/אבות ישורון. סרט תיעודי שנעשה עליו כחלק מסדרת העברים של כאן 11.

 מנחם פרי, אבות בכיסוי שלונסקי: על אבות ישורון וסימן קריאה, באתר מנחם פרי; פורסם לראשונה באתר הספריה החדשה, 17 בספטמבר 2009.
 
 
 
 אלי הירש, על "מלבדאתה, מבחר 1991-1934" , ידיעות אחרונות 9/10/09
 
 
 
 דרור בורשטיין, איי ריממבר, 12 בספטמבר 2009.
 
 "טוב שהעולם גדול"- אלבום שירי אבות ישורון בביצוע אמנים ישראלים.
 
 
 
 עומר ולדמן, לכפר על מה שעשינו לעצמנו: על יום הכיפורים בשירת אבות ישורון, פרויקט "פתח שער", בית אבי חי, ספטמבר 2020
 

מכּתביו:
 
 אבות ישורון, באתר "שירשת"
 ארבעה שירים מתוך 'מלבדאתה', באתר הספרייה החדשה
 

ניתוח יצירותיו:

הערות שוליים

משוררים ישראלים
משוררים כותבי עברית
זוכי פרס ישראל לספרות ושירה
זוכי פרס ביאליק לספרות יפה
זוכי פרס ברנר
אנשי העלייה הרביעית
יהודים מווהלין
חבורת סימן קריאה
יקירי תל אביב-יפו לשנת 1992
אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
ישראלים שנולדו ב-1904
ישראלים שנפטרו ב-1992