PCI

Peripheral Component Interconnect (בראשי תיבות: PCI; בתרגום חופשי: חיבור רכיבים היקפיים) הוא תקן לאפיק מחשב שפותח בחברת אינטל להוספת התקנים היקפיים ללוח אם של מחשב. התקנים אלה יכולים להיות מהצורה של:
 מעגלים משולבים המתאימים על לוח האם עצמו (נקראים "התקנים מישוריים" במפרט ה־PCI).
 כרטיסי הרחבה אשר מתאימים לשקעים (sockets).

תצורה 
אפיק ה־PCI החליף את אפיק ה־ISA בתפקיד האפיק התקני במחשבים אישיים, ונמצא בשימוש גם בסוגי מחשבים אחרים, כגון מקינטוש. בניגוד לאפיקי ISA, אפיק ה־PCI מאפשר קביעת תצורה דינמית של ההתקן ההיקפי. בזמן אתחול המחשב, ה־BIOS של כרטיס ה־PCI וה־BIOS של לוח האם מתקשרים ומסדירים את המשאבים שכרטיס ה־PCI מבקש. דבר זה מאפשר הקצאה אוטומטית של בקשות פסיקה ושל מרחבי זיכרון, לעומת אפיק ISA, אשר דרש הגדרה ידנית של בקשות הפסיקה על ידי שימוש בג'מפרים (מגשרים חשמליים). פרט לכך, אפיק ה־PCI מספק תיאור מפורט של כל ההתקנים המחוברים אליו דרך "מרחב התצורה של PCI".

תקן ה־PCI מתאר את כלל ההיבטים של האפיק: הגודל הפיזי של האפיק (כולל מרווח חיווט), אפיונים חשמליים, תזמוני אפיק ופרוטוקולים.

תצורת אפיק PCI בסיסי 
הנתונים הבאים מייצגים את הגרסה הנפוצה ביותר של אפיקי PCI במחשבים אישיים.
 תדירות שעון של 33.33 מגהרץ עם העברות סינכרוניות.
 שיעור תעבורה מקסימלי של 133 או 266 מגהבייט לשנייה (עבור רוחב אפיק של 32 או 64 סיביות בהתאמה).
 מרחב כתובות בגודל 32 סיביות (4 גיגהבייט).
 איתותים במתח 3.3 או 5 וולט.

גרסאות PCI אחרות 

 גרסת PCI 2.2 מאפשרת רוחב אפיק של 64 סיביות ותדירות שעון של 66 מגהרץ, כך ששיעור התעבורה המקסימלי מגיע ל־533 מגהבייט לשנייה.
 PCI-X הוא גרסה של PCI 2.2 שמגדילה את תדירות השעון ל־133 מגהרץ, דבר המביא לשיעור תעבורה מקסימלי של 1066 מגהבייט לשנייה.
 PCI-X 266 (או PCI-X DDR), הוא גרסה של PCI-X בנפח כפול, בתדירות שעון של 266 מגהרץ ושיעור תעבורה מקסימלי של 2133 מגהבייט לשנייה.
 גרסת PCI קומפקטי משתמשת ברכיבים קטנים המשתמשים ב־PCI כבלוח אם.
 PCI Express (או 3GIO) הוא אפיק טורי המשתמש בעקרונות התכנות והעבודה של אפיק ה־PCI. גרסה זו החליפה לבסוף את אפיק ה־PCI הסטנדרטי.

ראו גם 
 AGP
 EISA
 ISA

קישורים חיצוניים 

 
 PCI ID
 לינוקס עם כרטיסי miniPCI

אפיקי מחשב