שרון סטון

שרון וון סטון (באנגלית: Sharon Vonne Stone; נולדה ב-10 במרץ 1958) היא שחקנית קולנוע, דוגמנית ומפיקה אמריקאית.

ביוגרפיה
סטון נולדה במידוויל, פנסילבניה שבארצות הברית, למשפחה מרקע נוצרי-קתולי. סטון היא השנייה מבין ארבעה ילדים להוריה, רואת חשבון ותעשיין. ב-1975 סיימה סטון את לימודיה בתיכון סגרטאון (Saegertown), לאחר שלמדה בתוכנית לימודים מואצת בשיתוף פעולה עם אוניברסיטת אדינבורו בפנסילבניה, אליה התקבלה לאחר מכן.

קריירה

דוגמנות 
ב-1977 עזבה סטון את מידוויל ועברה עם דודתה לניו ג'רזי, על מנת לפתוח בקריירת דוגמנות. עוד קודם לכן זכתה בתואר "מיס מחוז קרופורד" (Miss Crawford County).

לאחר ארבעה ימים בניו ג'רזי הוחתמה על ידי סוכנות הדוגמנות "פורד מודלס" בניו יורק. לאחר מכן, עבדה מספר שנים בדוגמנות, הופיעה בפרסומות בטלוויזיה לברגר קינג, קלאירול ומייבילין. אחר כך עברה לאירופה ועבדה כדוגמנית בפריז ומילאנו.

במשך השנים המשיכה סטון לדגמן, במקביל לקריירת המשחק שלה. בין השאר שימשה פרזנטורית של בית האופנה כריסטיאן דיור, וכיכבה בסרטי פרסומת. בשנת 2008 התנצל בית האופנה דיור על דבריה של סטון כי רעידת אדמה בסין הייתה קשורה ליחסה לטיבטים.

משחק
בעת שהתגוררה באירופה בתחילת שנות השמונים, החליטה סטון לפתוח בקריירת משחק. היא נבחרה לתפקיד משני בסרט "אבק כוכבים" (1980), ובהמשך הופיעה בסרטים מכרות המלך שלמה (1985), Allan Quatermain and the Lost City of Gold (1987) ו"ניקו" (1988).

בשנת 1990 שיחקה בסרט זיכרון גורלי, סרט מדע בדיוני בבימויו של פול ורהובן בו כיכובה לצידו של ארנולד שוורצנגר. הסרט היה בין הסרטים שוברי הקופות בארצות הברית באותה שנה, וזכה בפרס אוסקר להישג מיוחד באפקטים ויזואליים.

בשנת 1991 שיחקה בחמישה סרטים ביניהם הדרמה "יומנו של רוצח שכיר" וסרט המתח-פעולה "שנת האקדח". בשנת 1992 כיכבה במותחן הארוטי "אינסטינקט בסיסי" שוב בבימוי פול ורהובן, שבו הופיעה בעירום מלא, והייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית ראשית על תפקידה כקתרין טראמל. 
בעקבותיו, בשנת 1993, כיכבה במותחן ארוטי נוסף, "סליבר". במקביל המשיכה מפעם לפעם בהובלת קמפיינים מסחריים לחברות גדולות.
בשנת 1995 שיחקה בסרט הגנגסטרים "קזינו", בבימויו של מרטין סקורסזה. ב-1998, דיבבה את דמותה של הנסיכה בלה בסרט "עבודת נמלים". בשנת 1999, כיכבה בסרט "גלוריה".

בשנת 2004 שיחקה בסרטים "פרחים שבורים" ו"אישה חתול". בנוסף, היא גילמה את שילה, עורכת דין סכיזופרנית המאמינה שאלוהים היא אישה שמדברת אליה, בסדרת הדרמה "הפרקליטים".
בשנת 2006 שיחקה בסרט "אינסטינקט בסיסי 2", שזכה בארבעה פרסי פטל הזהב, בהם פרס השחקנית הגרועה של השנה, הסרט הגרוע ביותר והתסריט הגרוע ביותר. באותה שנה שיחקה בסרט "אלפא דוג".

בשנת 2010, התארחה סטון בארבעה פרקים בסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד".
ב-2011, שיחקה בסרט "לארגו וינץ' 2" לצידו של תומר סיסלי. ב-2013 כיכבה בסרט רק ג'יגולו לצידו של וודי אלן ושיחקה בסרט "לאבלייס" המבוסס על חייה של לינדה לאבלייס.
בשנת 2014, שיחקה בקומדיה הרוסית "אהבה בעיר הגדולה 3".
בשנת 2016 שיחקה בסרט הפעולה "מתח גבוה".
בשנת 2017 שיחקה תפקיד קטן בסרט הדרמה קומי-ביוגרפי "חי בסרט", שביים, הפיק ושיחק בו בתפקיד ראשי ג'יימס פרנקו.
בשנת 2018 כיכבה בקומדיה הרומנטית בשם "All I Wish". כשהציעו לסטון לגלם את אמה של גיבורת הסרט, היא הציעה שתגלם את הגיבורה עצמה בת ה-25. ב-2019, שיחקה בסרט הדרמה קומית, "המכבסה". 

בשנת 2020, שיחקה בסדרת האימה והמותחן "ראצ'ד" של נטפליקס והתארחה בפרק בסדרה "האפיפיור החדש".
ב-2021, שיחקה בסרט "כאן והיום" בכיכובו של בילי קריסטל. 

בשנת 2022, התארחה בפרק בסדרה "הדיילת" ובהמשך השנה שיחקה בדרמה הרומנטית של נטפליקס "ביוטי" בבימויו של אנדרו דוסונמו.

חיים אישיים
ב-1984 סטון נישאה למפיק הטלוויזיה האמריקאי-יהודי, מייקל גרינבורג. הם נפרדו לאחר שלוש שנים, והתגרשו ב-1990.

ב-14 בפברואר 1998 נישאה בשנית לאיש התקשורת האמריקאי-יהודי, פיל ברונשטיין, עורך העיתון "San Francisco Examiner". הם התגרשו בינואר 2004. לזוג ילד מאומץ, לאחר שסטון עברה מספר הפלות ונקבע שלא תוכל ללדת באופן טבעי. לאחר מכן, סטון אימצה ילד נוסף במאי 2005. ב-28 ביוני 2006, סטון אימצה את ילדה השלישי.

בשנת 2006 הגיעה סטון לביקור בישראל לכבוד יום האישה הבינלאומי כאורחת מרכז פרס לשלום. ב-2013 הגיעה סטון לביקור בארץ לחגיגות יום הולדת של נשיא המדינה, שמעון פרס. מלבד זאת, חגגה לבנה המאומץ (והמשותף עם גרושה ברונשטיין) בר מצווה בכותל.

סטון ידועה במעורבות במאבק נגד מחלת האיידס והמלריה.

סטון המירה את דתה אל בודהיזם טיבטי.

חוויית סף המוות 
ב-2001 עברה סטון חוויית סף מוות משמעותית כתוצאה מדימום מוחי תת-עכבישי, שבה עברה שינוי כה גדול עד שהיא מתארת אותו כ"שינוי ה-DNA ממש, אפילו האלרגיות שלי השתנו", ורואה עצמה כאדם חדש. בעדות שמסרה סטון היא מתארת אלמנטים שחוזרים על עצמם בעדויות דומות כגון משיכה אל אור העוטף בטוב ואהבה אין סופית, מפגש עם חברים ומכרים (שנפטרו), איבוד הפחד מהמוות, מתוך הבנה כי יש חיים שמעבר - והם טובים, ועוד.

על חווייתה היא העזה לדבר בפומבי רק שנים רבות לאחר מכן, כשנתנה סדרת ראיונות לכלי תקשורת; אז היא אמרה: "הבטתי אל אותם דברים שהיוו את חיי - ולמעשה נשרפתי עד היסוד, אינני יותר שום דבר מאותם דברים", והוסיפה, "מתתי אך המוות איננו דבר רע; אחרי המוות הכל עשיר יותר, טוב יותר, זו התחלה חדשה, כל מוות הוא בעצם לידה".

אקטיביזם 
באוקטובר 2023, סטון, יחד עם עוד מאות שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ביידן. הם קראו לשחרור בני ערובה המוחזקים על ידי ארגון הטרור חמאס בעקבות מתקפת הפתע על ישראל. הקמפיין שהושק לצד המכתב נקרא . המכתב מדגיש את הרצון לחופש הן לישראלים והן לפלסטינים לחיות בשלום ומגנה את האלימות של חמאס.

פילמוגרפיה

קולנוע

טלוויזיה 
 כפיות הכסף (1982)
 ביי סיטי בלוז (1983)
 רמינגטון סטיל (1983)
 מייק האמר של מיקי ספיליין (1984)
 מגנום, בלש פרטי (1984)
 טי.ג'יי הוקר (1985)
 מלחמה וזיכרון (1988)
 המופע של לארי סנדרס (1994)
 רוזאן (1995)
 באושר ועושר: סיפורי אגדות לכל ילד (1999) - דיבוב
 הפרקליטים (2003) - זוכת פרס אמי לשחקנית אורחת בדרמה
 גיבורי העיירה (2005) - דיבוב
 עמק הזאבים (2005)
 ויל וגרייס (2005)
 האף (2006)
 חוק וסדר: מדור מיוחד (2010)
 הסוכן איקס (2015)
 פסיפס (2018)
דברים טובים יותר (2019)
ראצ'ד (2020)
האפיפיור החדש (2020)
עיר הרצח (2022)
הדיילת (2022)

קישורים חיצוניים 

 לין קולינס, תרגום גיורא לשם, הומאז' לשרון סטון, בתוך הבלוג של אלי אשד באתר "רשימות", 23 במאי 2009

הערות שוליים

שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
דוגמניות אמריקאיות
מקבלי אות לגיון הכבוד
פעילות למען זכויות להט"ב בארצות הברית
פעילים למען זכויות להט"ב בארצות הברית
זוכי פרס פטל הזהב: שחקנים
אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
זוכי אמי בפריים טיים: שחקנית אורחת בדרמה
זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקנית ראשית בדרמה
זוכות בתחרויות יופי מקומיות
חוויות סף מוות
אמריקאיות שנולדו ב-1958
אמריקאים שנולדו ב-1958
זוכות פרס קריסטל