כנס מחולות העם בדליה

כנס מחולות העם בדליה היה כינוס שנערך חמש פעמים בקיבוץ דליה, בין השנים 1944 ל־1968.

המשתתפים באירוע היו להקות ומחוללים, בעיקר מאנשי ההתיישבות העובדת ותנועות הנוער החלוציות. הכנס משך אליו אלפי צופים, שחזו בהופעות שנערכו בגבעות שליד הקיבוץ.

הכנס נחשב כאבן דרך חשובה בשדה המחול הישראלי.

תולדות הכנסים
הכנס הראשון נערך בקיבוץ דליה לכבוד שנתו החמישית של הקיבוץ ולכבוד חג השבועות. אך בא גם לרומם את רוח חברי הקיבוץ לאור המצב הכלכלי הקשה והידיעות שהגיעו מאירופה על ממדיה של שואת העם היהודי. כנס זה נערך ביולי 1944 ביוזמתה של חברת הקיבוץ אילזה פלס ובסיוע המורה לריקוד גורית קדמן ואז הוחלט לקיימו כל שנתיים. אולם בשנת 1946 חל מועד הכינוס בסמוך לשבת השחורה והכינוס נדחה לשנה הבאה.

ערב הקמת המדינה, בשנת 1947, נערך הכנס השני. קיומו בשבת לווה במחאה חריפה של הרבנות הראשית על חילול השבת הכרוך בו. בכנס זה נתקבצו צעירים רבים, אנשי התנועה הקיבוצית וחברי הפלמ"ח. לימים הוגדר כנס זה כ"פגישת מחזור" של בני דור תש"ח, שרבים מהם לא שבו משדות הקרב. את הכנס הפיק חבר הקיבוץ עקיבא סטרוסטינצקי (שהפיק גם את הכינוסים ב-1958 וב-1968). אל הכינוס השני הגיעו גם נציגי UNSCOP שהציעו את תוכנית החלוקה בישראל, וראו בהופעתן של להקות ערביות בכינוס אפשרות לקשר יהודי-ערבי.

הכנס היה אירוע רב חשיבות בתקופת היישוב ובראשית שנות המדינה, כדוגמת אירועי העדלאידע והמכביה. לאחר מכן פחתה חשיבותו לאור השינויים שחלו בחברה הישראלית ובהם העלייה ההמונית, שמחולות העם לא היו בתחומי התעניינותה, וכן התרחקות הנוער העירוני מתחום המחול העממי.

הכנס השלישי, הראשון לאחר קום המדינה, נערך באוגוסט 1951, בימות החול ולא בשבת. אחריו נערכו עוד שני כנסים: האחד בשנת 1958, במסגרת חגיגות העשור למדינה, והשני והאחרון נערך בשנת 1968. בשנת 1963 סירב קיבוץ דליה לארח את הכנס והוא נערך בבית ברל.

פסטיבל המחולות של כרמיאל נחשב ל"יורש" של כנס המחולות בדליה.

הריקודים

כנס המחולות בדליה התקיים תחת הכותרת של מחולות עם, אולם בעיתונות היו שטענו שהכנס לא הציג מחולות עם, אלא ריקודים מומצאים שהוצגו כאילו הם "מחולות עם". למשל, במעריב כתב דן בן אמוץ:
"בן אדם, לפחות אל תרקוד לי "רקוד קוצרים" שאיזו כוריאוגרפית מתל אביב המקבלת משכורת מהמרכז לתרבות ולחנוך של ההסתדרות חיברה לכם כדי שתעשו רושם של איכרים. ובשם אלוקים, לפחות לא תקראו ליצירה האינפאנטילית הזו: מחול עם ... בימי נעורי, בתקופה הטרום דליתית, היו בארץ כמה ריקודי עם ... הורה, פולקה, קראקוביאק וצ'רקסיה כפולה. נכון, אלה היו ריקודי "זרות" שלא הביעו את אהבת החיים החדשים, ... הרקודים ההם היו פשוטים ככל מחולות העם האמיתיים ... היום העניין יותר מסובך. רקודי עלומי נעטפו בגיליון טרי של "מחול החודש" והושלכו לפח הזבל. במקומם הומצאו מהר עשרות ומאות רקודי עם ישראליים, מקוריים ומתחדשים."

תהלה רבינא כתבה בדבר:
"חלק ניכר מהמחולות היו מחולות ראווה גרידא, מרהיבים ביופים ומאורגנים להפליא. גולת הכותרת של חגיגות העשור, אך אין תוכם כברם. אין הם מה שהתיימרו להיות: מחולות עם."

שולמית בת-דורי הגיבה על הטענות:
"לא המצאתי אז שום ריקוד. הכל היה קיים, רק הצטרכתי להכניס את הריקודים השונים למסגרת."

ראו גם 
 פסטיבל מחול כרמיאל

קישורים חיצוניים

 צפייה בסרט המתעד את פסטיבל מחולות העם בדליה (1968) באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים

 
 
  כנס מחולות העם בדליה, יומני כרמל ספטמבר 1951 (התחלה 5:04)

הערות שוליים

ישראל: מחול
מחולות העם בדליה
תרבות ביישוב
תנועת העבודה
דליה (קיבוץ)
ריקודי עם בישראל