תאליה

במיתולוגיה יוונית, תאליה (ביוונית: Θάλεια) הייתה אחת משלוש החאריטות, יחד עם אחיותיה אגלאה ואופרוסין.

תאליה היא אחת מתשע המוזות במיתולוגיה היוונית. המוזות הן הבסיס להשראה, אומנויות וחוכמה. הן בנותיהם של זאוס ומנמוסינה שהן המקבילות המאוהבות של תפיסת האלים של אפולו.

הסופר הסיודוס זימן אותן מרחבי העולם כתשע המוזות: תאליה, קליאו, אראטו, אוטרפה, מלפומנה, פוליהימניה, קליופה, טרפסיכורה ואוראניה. תאליה והמוזות היו קריטיות להתפתחות האמנותית של יוון העתיקה. תאליה ידועה בתור המוזה "השמחה והפורחת" והיא אחת משתי המוזות של התיאטרון, המעוררת השראה לקומדיה, לשירה אידילית ומכשפת את עולם הטבע.

תאליה מוצגת לעיתים קרובות כאישה מצחקקת, מרוממת נפש עם הבעה מעט מצמררת, וגם מתוארת לעיתים קרובות כנושאת כתר עשוי קיסוס ומגפיים לרגליה. פסלים רבים של האלה מציגים אותה אוחזת במטה של רועה. המיצג המוכר ביותר שלה הוא המסכה הקומית שהיא נושאת איתה.

לעיתים קרובות מתוארת תאליה רוקדת במעגל עם אחיותיה. הפולחן של תאליה ואחיותיה התקיים בעיקר על הר ההליקון, אך למעשה הן בילו את מרבית זמנן בהר האולימפוס עם האלוהויות האחרות של הפנתיאון היווני. תאליה ואחיותיה שרו ורקדו במסיבות ואירועים וכן שרו קינות בהלוויות. תאליה ידועה כמנגנת בביוגל וחצוצרה.

תאליה הייתה מקור השראה רב לשחקנים, סופרים ומשוררים שהתגוררו ביוון העתיקה. תאליה בילתה לעיתים קרובות בין בני התמותה, והדריכה אותם פנימה בעזרת העזרה והעידוד הדרושים להם כדי ליצור אמנות.
תפקידה של תאליה בהר האולימפוס היה חשוב מאוד, שכן היא סיפקה בידור לאלים של אולימפוס.

לתאליה היו שבעה ילדים מאפולו, אל המוזיקה והאור. אפולו היה גם המורה של תאליה. ילדיהם של תאליה ואפולו היו ידועים בתור הקוריבנטים. הקוריבאנטים היו רקדנים שלעיתים קרובות רקדו ויצרו מוזיקה כדי לסגוד לסיבל, האלה הפריגית.

שמה של תאליה, בדומה לשמות שאר המוזות, ניתן לאסטרואיד 23 תאליה , שנתגלה בשנת 1852.

גלריה

מקורות 
 אפולודורוס, ספריה (I, 3, 1).
 הסיודוס, תאוגוניה (פס' 907–909).
 מזמורים אורפיים (LIX על הצדקה).
 פאוסניאס, תיאור יוון (ט', 35, 1).
 פינדארוס, אודס (אולימפיאדה, 14, שוורת 1–2).
 Grimal, Pierre, The Dictionary of Classical Mythology, Wiley-Blackwell, 1996, . "Thalia" 1. p. 442
 Smith, William, Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, London (1873), Thaleia

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

מוזות
דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי