פאוור מטאל

פאוור מטאל (מטאל עוצמתי - Power Metal) הוא תת-ז'אנר של הבי מטאל, המשלב מאפיינים של הבי מטאל מסורתי עם ספיד מטאל, לרוב בהקשר סימפוני. סגנון זה מתאפיין בשירים מלודיים, מנגינות רגועות יחסית, שירה בקול נקי גבוה ונגינה מהירה בגיטרה חשמלית המשלבת הן טכניקה והן מלודיה. פאוור מטאל נחשב לסגנון אופטימי ביחס לסגנונות אחרים של מטאל, ומרבה לעסוק בנושאים כמו פנטזיה, תקווה ומיתולוגיה.

אף על פי שהפאוור מטאל שואב השפעות רבות מתוך המטאל המסורתי (דוגמת איירון מיידן), התפתח זה במשך השנים לז'אנר מוגדר ועצמאי. למעשה, פאוור מטאל הוא ישות מוזיקלית מובחנת.

מאפיינים אומנותיים

פאוור מטאל בצורתו הבסיסית מורכב מביצועים מהירים עם דגש על מלודיות, לעיתים בשילוב קלידים. השירה היא בדרך כלל מלודית ומבוצעת בטונים גבוהים, והשימוש באמצעי הבס הכפול הכרחי. כסגנון, בפאוור מטאל נהוג להעדיף שימוש בגיטרה כאמצעי יותר מלודי מאשר כלי קצב, אף שיש יוצאים מהכלל. תוכן השירים הוא מגוון, אך קיימת העדפה לנושאים המבוססים על פנטזיה, מיתולוגיה, מדע בדיוני, אחווה, אופטימיות והיסטוריה. הנושאים לרוב יותר חיוביים מנושאים המקובלים לתת-סגנונות מטאל אחרים.

מספר רב של להקות פאוור מטאל משלבות בנגינתן אלמנטים של מוזיקה קלאסית ומטאל סימפוני כגון שירת מקהלות ולעיתים אף ליווי תזמורתי מלא. להקת הפאוור מטאל הסימפוני המפורסמת ביותר היא Nightwish מפינלנד. גם בהולנד יש סצנת פאוור מטאל סימפוני שנציגתה הבולטת היא אפיקה שמנגנת שילוב של פאוור מטאל סימפוני למטאל גותי.

מקורות 
הבסיס לסגנון הלירי של פאוור מטאל הונח על ידי רוני ג'יימס דיו. המילים שכתב עבור Rainbow, אשר התמקדו בעיקר בפנטזיה, וכללו נושאים כגון ימי הביניים ומדע בדיוני, השפיעו ישירות על להקות פאוור מטאל מודרניות. רוב הלפורד, סולן להקת ההבי מטאל Judas Priest, השפיע רבות על סגנון הביצוע הווקלי של פאוור מטאל, כאשר השירה הגבוהה הכמעט קבועה שלו הפכה לאחד המאפיינים העיקריים של הפאוור מטאל. להקה בריטית אחרת, איירון מיידן (Iron Maiden), הציגה היבט אפי ומלודי למוזיקת המטאל, ותרמה רבות גם היא להתפתחות הפאוור מטאל.

במהלך שנות ה-80 המוקדמות, במיוחד בשנים 1982 ו-1983, סגנון הפאוור מטאל האמריקאי הגיח לראשונה מהבי מטאל מסורתי, הגל החדש של הבי מטאל הבריטי (NWOBHM), והשפעות ת'ראש/ספיד מטאל. לעיתים קרובות חובבי הסגנון מתווכחים על המקור הראשון המדויק, אך נראה כי להקות כמו Manilla Road, Cirith Ungol, Manowar, Jag Panzer, Omen, Riot V, Savatage ו-Warlord השפיעו רבות על ההתפתחות המוקדמת ביותר של הסגנון.

באופן קונקרטי יותר, בשנת 1987 הוציאה הלהקה הגרמנית Helloween את אלבומה השני, Keeper of the Seven Keys: Part I, שצוטט על ידי AllMusic כ"אלבום הפאוור מטאל היחיד המשפיע ביותר עד כה". מהדורה זו השפיעה על סגנון פאוור מטאל אירופאי להתפתח, שהלך והתרבה ברחבי העולם ומאז תחילת שנות ה-90 הוא עדיין הסגנון הנפוץ ביותר של פאוור מטאל.

סצנת הפאוור מטאל

הסצנה האמריקאית 
הענף האמריקאי של פאוור מטאל צמח בתחילת שנות ה-80 בארצות הברית, שאב השפעה בעיקר מהמטאל המסורתי ומה-NWOBHM. אף על פי שהוא קרוב מאוד לשורשיו, הפאוור מטאל האמריקאי (לעיתים קרובות מקוצר ל-USPM) הוא לרוב מהיר ואנרגטי יותר מהבי מטאל מסורתי, עם גישה מונעת ריף יותר וחוסר יחסי בשימוש בקלידים בהשוואה לסצנה האירופית המאוחרת. עם זאת, הוא לרוב מלודי יותר מת'ראש מטאל, עם דגש גדול יותר על מובילי גיטרה. USPM בולטת גם בשימוש הנרחב (אך לא אוניברסלי) שלו בשירה אופראית גבוהה, מגמה שתמשיך עם עליית הפאוור מטאל האירופי בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90.

הסצנה האירופית 
הפאוור מטאל האירופאי מקורו בספיד מטאל וה-NWOBHM, שהופיעו בסוף שנות ה-80, במיוחד בגרמניה. שני האלבומים של להקת המטאל הגרמנית Helloween, בשם "Keepers of the Seven Keys", חלק ראשון וחלק שני (1986–1988) נחשבים בדרך כלל לאלבומי הפאוור מטאל האירופי הראשונים.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

סגנונות מטאל