מידד שיף

מידד שיף (25 באוגוסט 1917 – 10 בנובמבר 2004) היה סופר עברי ועיתונאי.

ביוגרפיה
נולד בראשון לציון וגדל בתל אביב. פרסם סיפורת מגיל צעיר. סיפוריו נתפרסמו בעיתונים ובכתבי עת ספרותיים, בעיקר של מחנה השמאל. בשנות ה-40 היה חבר ב"הגנה", אך בניגוד לסופרים בני דורו לא התקבל על ידי הממסד הספרותי בישראל ונחשב למתנגד חריף לממשלת מפא"י. תקופה מסוימת כתב ב"העולם הזה" ושיתף פעולה עם אורי אבנרי. ספרו הראשון, "מחרוזת דר": סיפורים, נדפס בשנת 1941. ספרו השני, "תחליף מודרני", הוא רומן בחרוזים המושפע מהרומנים המחורזים של אלכסנדר פושקין. ספרו המפורסם ביותר, שעורר מחלוקות ומהומות ספרותיות, הוא "שמעון צהמרא" – ספר שגיבורו הוא אדם שאמו יהודייה ואביו לבנוני בן העדה המרונית, אשר מנסה להשתלב בבוהמה התל אביבית של ראשית שנות המדינה.

בשנות ה-50 הרבה להופיע בתוכניות מלל של קול ישראל, ועורר עניין רב בקרב המאזינים בשל סגנון דיבורו הייחודי. שנים רבות שימש עורך לשוני בעיתון "הארץ", ב"ידיעות אחרונות" וב"קול ישראל". בשל דחייתו ואי ההבנה של יצירותיו חדל לפרסם בשלב מוקדם של חייו.

בנו הוא הסופר והקולנוען אגור שיף, בתו - ד"ר ברקת שיף-קרן, רופאה, מנהלת מרפאת כאב ופעילה פוליטית.

כתביו
מחרוזת זר, לשהיו בציפייה לשיהיו, תל אביב, הנקדן, 1941
תחליף מודרני, רומן בארבעה פרקים, תל אביב, גוטנברג, 1947
בני בליעל, סיפורים, תל אביב, ארץ ישראל הצעירה, 1948
שמעון צהמרא, רומן, תל אביב, טברסקי, 1951
סנשו פנצ'ר, מסיפורי מידד (שיף), תל אביב, מנר, 1961
קטעי ספרות ללמודי כתיבה בשנה א, אסף מידד שיף, באר שבע, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, הפקולטה למדעי הרוח והחברה, תשמ"א, 1980

ממאמריו
 "ושונא מתנות יחיה", לשוננו לעם, כ"ג, תשל"ב-1972
 "לשון שאין מלאכי השרת מכירין בו", מאזנים, נ"ב, 1, 1981. 

;

קישורים חיצוניים
 
 
 
 
 
 מידד שיף, באלבום משפחות ראשון לציון
 אגור שיף מדבר על אביו מידד, בפודקאסט "על החיים ועל המוות" עם דפנה לוי, 19 במארס 2022

הערות שוליים

סופרים כותבי עברית
סופרים ישראלים
עיתונאים כותבי עברית
עיתונאים ישראלים
עורכים ספרותיים ישראלים
בלשנים ולשונאים עבריים
בלשנים ולשונאים ישראלים
אנשי היישוב ילידי הארץ
אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
ישראלים שנולדו ב-1917
ישראלים שנפטרו ב-2004