סבלי טרטקובר

סָבֶלִי גריגורייביץ' טרטקובר (רוסית: Савелий Григорьевич Тартаковер; 22 בפברואר 1887 – 4 בפברואר 1956) היה רב-אמן בשחמט יהודי-פולני-צרפתי, חבר בצמרת השחמט העולמית במחצית הראשונה של המאה העשרים, הזכור בעיקר כאחד האבות המייסדים של האסכולה ההיפרמודרנית בשחמט, ככותב פורה של ספרות שחמט, כמחברם של פתגמי שחמט ובזכות תרומותיו הרבות לתורת הפתיחות.

ביוגרפיה
טרטקובר נולד ברוסטוב על הדון שברוסיה להורים יהודים פולנים, נתיני האימפריה האוסטרו-הונגרית שהמירו את דתם והטבילו אותו לנצרות, ככל הנראה כדי להימלט מרדיפות. בגיל 16 נשלח ללמוד משפטים בז'נבה שבשווייץ ולאחר מכן בווינה, העיר שהפכה לביתו ובה סיים את לימודיו כדוקטור למשפטים.

בווינה חי טרטקובר חיים סטודנטיאליים נוחים, החל להתעניין בשחמט ולשחק במועדון השחמט המפורסם של העיר. הוא פגש אמני שחמט מפורסמים כקרל שלכטר, גזה מארוצי, מילן וידמר וריכרד רטי. הישגו המשמעותי הראשון היה המקום הראשון בטורניר נירנברג 1906. בווינה 1909 סיים במקום השני אחרי רטי.

ב-1911 התבשרו סבלי טרטקובר ואחיו המתגוררים בווינה על רצח הוריהם בפוגרום ברוסטוב.

התקופה הווינאית הקנתה לטרטקובר, מלבד ההשכלה שרכש והישגיו בשחמט, גם את ההרגל המגונה להמר, שליווה אותו כל חייו. הנער האמיד איבד את כל כספו במשחקי קלפים, אולם אז פרצה מלחמת העולם הראשונה והוא גויס לצבא האוסטרו-הונגרי. מספר פעמים חזר מהחזית כשכיסיו מלאים כסף, תגמול על התנדבותו למשימות מסוכנות. כאשר נגמר הכסף היה חוזר לחזית כדי למלא את ארנקו. במהלך המלחמה נפצע מכדור שחדר לבטנו, אולם חוסנו הגופני הרב עזר לו להתאושש, כפי שהתאושש מספר שנים קודם לכן משבר בגולגולת. אחיו לא היה בר מזל כמותו ונהרג בחזית הרוסית.

עם תום המלחמה שב טרטקובר בן השלושים לווינה כדי לחזור ולעסוק בשחמט מקצועני. התהפוכות הפוליטיות בעידן שלאחר מלחמת העולם טלטלו את חייו האישיים: חוזה סן-ז'רמן הותיר אותו בסטטוס של אזרח המדינה האוקראינית החדשה, אולם זו האחרונה לא האריכה ימים ונחלקה בין פולין וברית המועצות. טרטקובר הצליח להשיג אזרחות פולנית - השלישית מבין ארבע אזרחויות שהחזיק בימי חייו - הודות לצרפתית השגורה בפיו, אף שלא ידע לדבר פולנית. את פולין ייצג בכבוד רב בשש אולימפיאדות שחמט, אף שלא תמיד התגורר בה ורוב הזמן היה בסיסו בפריז. נסיבות חייו, יחד עם משחק השחמט, עמדו מאחורי נדודיו התמידיים.

קריירה
בשנות העשרים עסק טרטקובר בכתיבה ובמשחק. ב-1924 יצא לאור ספרו החשוב ביותר, השחמט ההיפרמודרני (Die hypermoderne Schachpartie). טרטקובר עסק בכתיבה במקביל להשתתפות ברוב תחרויות העילית של העידן שבין מלחמות העולם; בבאדן-באדן 1925 שיחק בכלים השחורים נגד עקיבא רובינשטיין, ואף ניצח, לאחר לילה שלם של כתיבה.

עם ניצחונותיו הבולטים בטורנירים ניתן למנות את גנט 1926, הייסטינגס 1927 ו-1928, בתחרות לונדון חלק את המקום הראשון-שני עם אהרון נימצוביץ' וניצח בין היתר את פרנק מרשל, מילן וידמר ויפים בוגוליובוב).

טרטקובר חלק את המקום הראשון-שני  בתחרות באד ניידורף 1927  עם אהרון נימצוביץ')  וניצח בתחרות ליאז' 1930. בתחרות זו הקדים את מיר סולטאן חאן בשתי נקודות ובפער גדול עוד יותר את עקיבא רובינשטיין, אהרון נימצוביץ' ופרנק מרשל.

כמו כן גבר בדו-קרב על רודולף שפילמן ב-1913 ועל רטי ב-1920. בהאג 1921 הופעתו החזקה הספיקה רק למקום שני אחרי אלכסנדר אלכין ובברצלונה 1929 היה שני לחוזה ראול קפבלנקה. בשנת 1936 הוזמן לתחרות השחמט בנוטינגהאם 1936 הנחשבת עד היום לאחת התחרויות החזקות שהתקיימו אי פעם.

שש פעמים הוביל את נבחרת פולין החזקה לאולימפיאדות השחמט בשנות השלושים. מתוכן זכה הוא בשלוש מדליות אישיות (זהב ב-1931 וארד ב-1931 ו-1935) והנבחרת בחמש מדליות קבוצתיות, כולל אחת מזהב ב-1930. כמו כן זכה פעמיים באליפות הלאומית של פולין, ב-1935 ו-1937.

מלחמת העולם השנייה
אולימפיאדת השחמט השמינית נערכה בבואנוס איירס ב-1939. במהלך המשחקים פרצה מלחמת העולם השנייה. רבים מהשחקנים האירופאיים, ובהם מיגל ניידורף, תלמידו המובהק של טרטקובר, נשארו בארגנטינה עד יעבור זעם. אולם טרטקובר היהודי בחר להסתכן ולשוב לצרפת ב-1940, זמן קצר לפני שנפלה בידי הנאצים. הוא הצטרף לכוחות צרפת החופשית של שארל דה גול תחת השם הבדוי קרטייה. לאחר המלחמה וסיפוחה של פולין לגוש המזרחי, קיבל מממשלת צרפת את האזרחות הרביעית והאחרונה שלו. ב-1950 ייצג אותה באולימפיאדת השחמט השביעית בחייו.

ערוב ימיו
ב-1949 זכה טרטקובר ב(קורוס/ויק אן-זהה).
ב-1950 היה טרטקובר אחד מעשרים ושבעה השחקנים הראשונים שקיבלו את התואר רב אמן מהפיד"ה.
הוא המשיך להיות שחקן חזק ברמה הבינלאומית גם בגיל מתקדם יחסית: בבודפשט 1948 הוכיח שהוא יכול עדיין להתמודד עם הצמרת העולמית כשסיים עם 9.5 נקודות מ-15. בגיל 62 סיים במקום הראשון המשותף בסאות'סי 1950. בשנת 1953 ניצח באליפות צרפת בשחמט שהתקיימה בפריז.

אולם בערך בזמן הזה החלה בריאותו להתדרדר וגופו החזק החל לדעוך. שוב מצא את עצמו חסר כל. בפברואר 1956 מת בפריז. 

טרטקובר מעולם לא התחתן ולא הותיר אחריו צאצאים.

דוגמאות מתוך משחקיו

לבן: חוסה ראול קפבלנקה    שחור:    סבלי טרטקובר    ניו יורק 1924 

משחק זה מופיע באנתולוגיות רבות כמופת של ניהול סיום צריח ורגלים. השתלט על השורה השביעית עם הצריח, ואז קדם את המלך לשורה השישית! קפבלנקה מקריב מספר רגלים כדי להעמיד את המלך והצריח בערוגות המפתח. לאחר שהם הגיעו ליעד הכלים מאלצים את המלך היריב לעסוק בהדיפת איומי מט ולא מאפשרים לו להגן על הרגלים. ארבעה רגלים נופלים בתוך מספר מסעים, ולאחר מכן ההתנגדות של השחור כבר לא קיימת. הצורה השיטתית, הנקייה, בה משחק קפבלנקה כה פשוטה להבנה שהסיום הזה הוא מופת של הדרכה. 

בעמדה המוצגת לאחר המסע ה-34 של השחור, ממשיך קפבלנקה עם רעיון מבריק תוך הקרבת שני רגלים. המסע 35. מז3 מאפשר לשחור להכות את הרגלי ג3 תוך התראת שח. יעדו של המלך הלבן הוא ב-6, לשם יגיע לאחר שיעבור דרך ח4.

לבן: סבלי טרטקובר    שחור:    רוברט פרנץ    ניו יורק 1933

לבן: סבלי טרטקובר    שחור:    רוברט פרנץ     1934 

במשחק זה מדגים טרטקובר את יתרון זוג הרצים, ניצול יתרון מספרי של רגלים באגף המלכה, לחץ על הערוגות השחורות, הקרבת כלי ליצירת רגלי מעבר ולבסוף צעידת הרגלים לעבר ערוגת ההכתרה.

המסע 6. פבד2 מאפיין את , זו נחשבת לפתיחה רגועה אך העמדה יכולה להפוך במהירות להתקפה פרועה. מטרת הפתיחה מבחינה טקטית היא ליצור התקפה על המלך השחור ומבחינה אסטרטגית ליצור רוב של רגלים באגף המלכה, רוב שיכול להפוך ליתרון מכריע בשלב הסיום.   המאפיינים של הפתיחה הם:

 רגלי ד' במרכז, מוגן על ידי רגלי ג' ורגלי ה'. ה3 מאפשר את פיתוח הרץ מטור ו'; לאחר מכן הרגלי יתקדם ל-ה4 ויאפשר גם לרץ מטור ד' להצטרף למשחק. 
 הפרש מטור ז' יבוא ל-ו3, מוכן להשתלט על ה3 או אולי להתקיף ב-ז5.
 המלכה תוצב ב-ה2, גם להגן על הרגלי ה' וגם לאפשר לשני הצריחים להיות מחוברים. 
 הצריחים יביאו את מירב התועלת ב-ה1 ו-ד1, שני הטורים שסביר להניח שייפתחו.

דו-קרבות

הופעותיו באולימפיאדות 
סבלי טרטקובר שיחק שבע פעמים באולימפיאדות השחמט: בשש פעמים ייצג את פולין ופעם השביעית ייצג את צרפת.

תחרויות בהן השתתף
 תחרות השחמט בנוטינגהאם 1936

תרומתו התאורטית

טרטקובר היה שחקן מקורי שחיפש ללא הרף חידושים תאורטיים על מנת להפתיע את יריביו. הוא פיתח את פתיחת האורנגאוטן (1. ב4), שמוכרת היום כפתיחת סוקולסקי או כגמביט טרטקובר. הוא קרא אותה על שמו של אורנגאוטן צעיר עמו התייעץ, לדבריו, בגן חיות בניו יורק, לפני שעשה בה שימוש נגד מארוצי בטורניר הגדול שנערך שם ב-1924.

וריאנטים הנקראים על שמו של טרטקובר קיימים גם בפתיחות מקובלות יותר מהאורנגאוטן: התקפת טורה, הגנת קארו-קאן, הגנה הולנדית, הגנה צרפתית, פתיחה סקוטית, גמביט המלכה הנרצה וההגנה סיציליאנית. בחלקן יש יותר מ"וריאנט טרטקובר" אחד.

אלוף העולם קפבלנקה תיאר את טרטקובר כאמן בעל "ידע מעמיק ודמיון נהדר". אולם אותו קפבלנקה גם ביקר את משחקו של טרטקובר כנעדר סולידיות. הביקורת הייתה מוצדקת: ב-1910 הפסיד טרטקובר לרטי ב-11 מהלכים - אחת מהמיניאטורות הקצרות ביותר בין אמנים אי פעם.

טרטקובר, רטי ונימצוביץ' היו המבשרים העיקריים של האסכולה ההיפרמודרנית בשחמט, שעיקרה ויתור על השליטה הישירה במרכז הלוח תמורת השפעה עקיפה יותר עליו. לחיבוריהם העיקריים של השלושה, שיצאו בין 1922 ל-1924, נודעה חשיבות רבה בדברי ימי המשחק והם נקראים על ידי לומדיו גם היום.

אישיותו
בני זמנו של טרטקובר תיארו אותו כג'נטלמן בעל גינוני אצולה. האמן הבינלאומי האמריקאי הנס קמוך כתב כי כאשר ניסו המארגנים של טורניר שנערך במיוחד כדי לאפשר לו לזכות בפרס כספי גבוה, למנוע את הפרס מאמן הונגרי שניצח במפתיע ולהעבירו לטרטקובר, זה האחרון: "החזיר קידה ליושב ראש התחרות וקרע את שטרות הכסף, כשהוא נמנע בקושי מלזרוק אותם בפרצופו". אותו קמוך זוכר גם את יכולתו הרטורית המרשימה, כישרון שאיפשר לו בהזדמנות אחת לצדד בהצעה שכמעט ונדחתה על הסף. הדוקטור הרהוט הצליח לשנות את דעתם של כל האמנים המכונסים בטורניר וההצעה עברה לבסוף ברוב גדול: רק טרטקובר עצמו הצביע נגדה. האמן הבריטי הארי גולומבק סיכם את יכולתו האינטלקטואלית של טרטקובר כ"תערובת מודרנית של שפינוזה ווולטייר".

יותר מכל אהב עולם השחמט את פתגמיו של טרטקובר, המצוטטים למכביר. האמן האמריקאי דניס מונוקרוסוס כינה אותו "הפתגמאי הטוב ביותר" של המשחק. להלן כמה מאמרותיו המפורסמות:
 "תמיד עדיף להקריב את כלי היריב"
 "הטעויות נמצאות כולן על הלוח, מחכות להיעשות"
 "המנצח במשחק הוא מי שעשה את הטעות הלפני-אחרונה"
 בתשובה לשאלה מדוע הפסיד חמישה משחקים ברציפות בטורניר: "היה לי כאב שיניים במשחק הראשון; בשני - כאב ראש; בשלישי היה זה התקף של ראומטיזם; ברביעי לא הרגשתי טוב. ובחמישי? ובכן, האם חייב אדם לנצח כל משחק?!"

ספרים שכתב 
500 Master Games of Chess by Savielly Tartakower and Julius du Mont, Dover Publications, June 1, 1975, . (Previously published in two volumes by G. Bell & Sons, 1952.) 
Bréviaire des échecs, one of the best known introductory texts for chess in the French language. 
My Best Games Of Chess 1905-1954 by S.G. Tartakower, Dover Publications, 1985, .
Xavier Tartakover, Tartakover vous parle

קישורים חיצוניים

 
 קמוך, האנס: רבי אמנים שהכרתי: סבלי גריגורייביץ' טרטקובר
 סבלי טרטקובר - הפתגמאי הטוב ביותר של המשחק באתר chessbase.com
 ביוגרפיה קצרה מאת טרי קרנדול
 13 תחבולות של סבלי גריגורייביץ' טרטקובר,wtharvey.com
 על כתיבת השירה של טרטקובר,chesscafe.com
 מידע כללי

הערות שוליים 

שחמטאים יהודים פולנים
שחמטאים יהודים אוסטרים
שחמטאים יהודים צרפתים
מתנגדים לנאצים
יהודים בצבא האוסטרו-הונגרי
אנשי צבא אוסטרו-הונגרים במלחמת העולם הראשונה
מחברי ספרי שחמט יהודים
פולנים שנולדו ב-1887
צרפתים שנולדו ב-1887
נפטרים ב-1956
צרפתים שנפטרו ב-1956