אינוקנטיוס הראשון

אִינוֹקֶנְטִיוּס הראשון (בלטינית: Innocentius I; מת ב-12 במרץ 417) היה האפיפיור בין השנים 402 ו-417, וירש את כס האפיפיור מאנסטסיוס הראשון. לפי כותב הביוגרפיה שלו ב"ספר האפיפיורים" ה"ליבר פונטיפיקליס", הוא היה בנו של אדם בשם אינוקנטיוס מאלבנו, אך לפי עדות בן התקופה הירונימוס אביו היה האפיפיור אנסטסיוס. הוא נולד, כמובן, לפני שאביו נטל על עצמו את נדר הפרישות.

כבר עם תחילת כהונתו, הוא נתפס כבורר סמכותי במחלוקות כנסייתיות, הן במזרח והן במערב. בתקופת כהונתו התרחש המצור על רומא בידי אלאריק הוויזיגותי בשנת 408. לפי זוסימוס, היו הרעב והמגיפות כה כבדים, שניתנה רשות להקריב קרבנות ולהתפלל לאלוהויות הפגניות של רומא. אינוקנטיוס, מכל מקום, נעדר אז מן העיר בשליחות אל הקיסר הונוריוס ברוונה בזמן ביזת העיר בשנת 410.

כקודמיו על כס האפיפיור, עסק גם אינוקנטיוס בניסיונות להרחיב ולהעמיק את שליטת הכס ברומא על–פני כל הנוצרים. הוא נידה מן הכנסייה את ויקטריקיוס מרואן, אקסופריוס מטולוז, אלכסנדר מאנטיוכיה ואחרים, וכמו כן פעל בעקבות פניותיו של יוחנן כריסוסטומוס כנגד תיאופילוס מאלכסנדריה — פעולות המצביעות על כך שהיו עילות רבות לנידוי. הוא נקט עמדה במחלוקת פלאגיוס, ואישר את החלטות הוויעוד (סינוד) בקרתגו משנת 416 שנשלחו אליו וכתב ברוח זו לאבות הנומידים של ויעוד מילבה שעמם נמנה אוגוסטינוס שפנו אליו.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

קדושים נוצרים
אפיפיורים בימי הביניים
אפיפיורים איטלקים
אפיפיורים במאה ה-5
ילידי 378
נפטרים ב-417