דם-המכבים האדום

דַּם-הַמַּכַּבִּים הָאָדֹם (שם מדעי: Helichrysum sanguineum) הוא צמח רב-שנתי ממשפחת המורכבים. דם המכבים הוא גם הסמל של יום הזיכרון.

מאפיינים 

דם-המכבים האדום הוא צמח רב-שנתי המגיע לגובה של 40–60 ס"מ. גבעוליו ועליו מכוסים לבד לבן. בתחילת החורף יוצאת שושנת עלים, ובאביב יוצאים ממנה גבעולים זקופים ומסתעפים, ובקצותיהם קרקפות פריחה. כל תפרחת עטופה בעלים קרומיים אדומים (חפים), הנראים כטיפות דם, ואינם נובלים גם לאחר שהפריחה מסתיימת. בסוף מאי מבשילות הקרקפות, ומבין החפים האדומים מבצבצים הפרחים עצמם - עשרות פרחים צינוריים שצבעם צהוב. ביוני הפרחים נפתחים וצבעם דוהה לצהבהב-חיוור כעין קש.

הקשקשים האדומים נשמרים זמן רב אחרי סיום הפריחה וצבעם אינו דוהה בייבוש. עובדה זו משותפת לכל המינים בסוג דם המכבים, והופכת אותם לנוחים לשימוש בסידורי פרחים יבשים. קטיף מוגבר לצרכים אלה הביא את הצמח לידי סכנת הכחדה. כיום דם-המכבים האדום מוכרז בישראל כערך טבע מוגן על פי חוק, ואוכלוסייתו משתקמת.

בתרבות 
מקור השם דם המכבים הוא אגדה לפיה פורח הצמח בכל מקום בו טיפת דם מדמם של המכבים נפלה לארץ. גרסאות דומות לאגדות מסוג זה מוכרות בתרבויות רבות.

דם-המכבים האדום הוא סמל של יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל. מדבקה עם תמונת הצמח מחולקת ביום זה בבתי הספר, בטקסי הזיכרון ובבתי הקברות ונענדת על דש הבגד. החל משנת 2019, מפיצה עמותת "דם המכבים" סיכה עם הפרח ברחבי ישראל. מנהג זה דומה לענידת פרח הפרג (), האדום גם הוא, ביום הזיכרון הבריטי.

שמן דם-המכבים משמש לטיפול בגירויי עור ובבעיות חניכיים.

לקריאה נוספת

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

צמחים שתוארו ב-1833
טקסונים שתוארו בידי וינסן פרנץ קוסטלצקי
מורכבים
ארץ ישראל: מורכבים
ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
ישראל: סמלים לאומיים
פרחים אדומים בארץ ישראל