ספרות ילדים

סִפרות ילדים היא סוגה ספרותית המכוונת לגילאים צעירים, מגיל הינקות ועד ראשית גיל ההתבגרות. סוגה זאת מתאפיינת בשפה פשוטה יחסית, שמרנות בבחירת האמצעים הספרותיים (בפרט בשירה לילדים), שימוש בנושאים הקרובים לעולמם של הילדים, ולעיתים קרובות גם בתשתית דידקטית, כלומר שימוש בסיפור או בשיר כאמצעי לימודי או כאמצעי להעברת מסר חינוכי.

היסטוריה
עד תחילת המאה ה-20 נכתבו ספרי ילדים בידי סופרים ומשוררים שרוב עיסוקם היה כתיבה למבוגרים. חלק ניכר מספרי הילדים היו עיבודים של סיפורי עם, דרשות דתיות או עיבודים של ספרים שנועדו במקורם למבוגרים.

בסוף המאה ה-19 נעשתה ספרות הילדים עשירה ומגוונת יותר מבחינת הנושאים וסגנון הכתיבה, אולם רק במאה ה-20 הופיעו סופרים ומשוררים הכותבים רק או בעיקר לילדים. גם סופרים ומשוררים שכותבים לקהלים שונים יוצרים כיום הבחנה ברורה בין יצירותיהם לילדים ליצירותיהם למבוגרים. התפתחות זו באה בד בבד עם התפתחות החינוך הממלכתי ברחבי העולם, האיסור על עבודת ילדים ואימוץ גישה שעל-פיה ילדות היא מעין מעמד חברתי ומשפטי שממנו נובעות זכויות והגנות מיוחדות.

אחד הגורמים לגידול משמעותי בכמות ספרי הילדים הוא השכלול בטכנולוגית הדפוס.

הפרס הספרותי היוקרתי בעולם לספרות ילדים ונוער, הוא פרס אנדרסן.

חשיבות התפתחותית
הקריאה בספרות ילדים מעשירה את שפתם ואת דמיונם של הקוראים הצעירים.
ספרות הילדים מזמנת מפגש עם התנסויות אנושיות, כמו גם מחשבות, רגשות ושאיפות של הדמויות. בנוסף, היא מאפשרת להם לדון במצבים רגשיים וחברתיים.

איור בספרות ילדים

איור הוא מרכיב מקובל בספרי ילדים, ולעיתים אף מרכיב דומיננטי. האיורים לספרי ילדים אחדים נחשבים לחלק בלתי נפרד מהיצירה, ומלווים אותה בכל תרגומיה, כך למשל איוריו של ג'ון טניאל לספרו של לואיס קרול "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות", וכך גם לגבי "פו הדב" מאת א.א. מילן אותו אייר ארנסט שפארד.

הרעיון לכלול איורים בספרי ילדים נולד בעקבות ספרו של הבישוף יאן עמוס קומניוס (1670-1592). בספרו "אורביס סנסואליום פיקטוס" הציע להוסיף לספרי הלימוד ציורים. במאה ה-18 הופיעו לראשונה גם ספרי קריאה מאוירים, היו אלה ספרונים ובהם סיפורי ילדים, מעוטרים באיורים.

הסיפור הזואולוגי
סוג ספרי ילדים הקרוי לעיתים "יצירות הממוקדות בתכונות טבעיות של בעלי חיים". יצירות אלה מתמקדות בגודל, בצורה, בהתנהגות ובמקום הימצאו של בעל החיים. הסיפור הזואולוגי מתבסס על היכרות של הילד עם בעל החיים ולעיתים, הדובר הוא בעל החיים עצמו.

בסוג סיפור מסוג הילד נהנה גם מחוויית הקריאה וגם מהעשרת הידע במישור הקוגניטיבי.

הסיפור הזואולוגי מלווה באיורים המסייעים לילד להבין את תכונות בעלי החיים. את הסיפור עדיף לקשר לחיי היומיום של הילד, וכך לדוגמה, על הנחליאלי נהוג לספר בסתיו.

דוגמה לספרים המתבססים על סיפורים זואולוגיים הם ספריו של סופר הילדים הישראלי עמוס בר, בהם הספר ציפורי אגדה, אשר מתאים לכל ציפור נפוצה בישראל אגדה שהיא סיפור זואולוגי.

ספרי עיון לילדים 
תת-סוגה של ספרי הילדים הם ספרי עיון ומדע פופולרי שמטרתם להרחיב את ידיעותיהם של הילדים, לעורר את סקרנותם ולחשוף אותם לתחומי הטבע והמדע. ספרים אלו מציגים את הנושא ברמה המתאימה לילדים, בצורה מפושטת, בשפה פשוטה ובליווי איורים רבים וצבעוניים.

סיפור הפונה לילדים ולמבוגרים בשני רבדים
בדרך כלל פונה ספרות ילדים לילדים בלבד, והמבוגרים ימצאו בה עניין רק מנקודת מבטם של הילדים. לעיתים נכתב סיפור ילדים בשני רבדים, אחד הפונה אל הקורא הצעיר, ואחר הפונה אל הקורא המבוגר. ספרות הילדים כתובה על ידי מבוגרים, וערוכה על ידי מבוגרים, וגם בסופו של דבר מבוגרים הם שמפיצים אותה בספריות. ויותר מכך בספרות הילדים לא נשמע קולם של הילדים, אלא קולם של המבוגרים, הרי הם שמדברים בשם הילדים. 

דוגמה מובהקת לסיפור כזה הוא "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" מאת לואיס קרול, שהילדים מוצאים בו סיפור הרפתקאות עתיר דמיון (ובהתאם עובד פעמים אחדות לסרט ילדים), ואילו המבוגרים מוצאים בו משחקי מילים ורמזים לסוגיות בלוגיקה ובפילוסופיה.

"אלוף בצלות ואלוף שום", סיפורו של חיים נחמן ביאליק, מתאפיין אף הוא בשני רבדים, כסיפור מחורז לילדים, וכיצירה המופנית אל הקורא הבוגר והמשכיל. חוקרת הספרות, פרופ' זיוה שמיר, עמדה על כפל הפנים של היצירה:
"... מצד אחד, [אלוף בצלות ואלוף שום] היא אגדה משעשעת לילדים, רוויית הומור ומלאת מִפנים דרמטיים; לחלופין, היא מקאמה מחוכמת, המכוונת לקורא המשכיל, השנון וחד-התפישה, היודע ליהנות ממעמקי ההגות, מן ההדוניזם הגלוי והמרומז, מן התחכום והקונדסות המילוליים ומנפלאות השיבוץ. ... הרעיונות המובלעים בין שיטיה של היצירה, רעיונות מתחומי הגות שהבדחנות והקלילות מהם והלאה, מיועדים לציבור הבוגר והמשכיל. ילד יתקשה להבינם, ולכל היותר יוכל למצוא עניין במהלכי העלילה וברגעי הפורקן הקומי."

בסיפורו הקצר של ש"י עגנון, "מעשה העז", ניכר כפל הפנים כבר עם צאתו לאור - הסיפור פורסם לראשונה בשנת ה'תרפ"ה, כסיפור למבוגרים בקובץ "פולין: סיפורי אגדות", וכסיפור לילדים בחוברת בשם "מעשה העז", בלוויית איוריו של זאב רבן, כחלק מסדרה של חמש חוברות (רק אחת מהן מאת עגנון) שנקראה "ספורים ציורים לתינוקות". על כך העירה מירי ברוך: "הקורא - כמו שאומר בטלהיים, יבחר לו את הנכון לו בשלב הנפשי שבו הוא נמצא. וכך יכול הסיפור להיות גם מעשיית ילדים אופטימית, גם סיפור עצוב לקורא המבוגר, וגם סיפור מתוחכם, לקורא הרואה את שתי נקודות התצפית גם יחד".

בישראל

בתקופת תחיית הלשון העברית, משנפתחו בתי ספר חדשים בגולה ובארץ ישראל, קמו הוצאות ספרים כמו תושיה, מוריה ואמנות, שהוציאו לאור מאות ספרים וחוברות לילדים ולנוער, ובהן שירים עבריים מאת זלמן שניאור, יעקב פיכמן וחיים נחמן ביאליק. אולם מיעוטם של הספרים שנכתבו במקורם בעברית בלט לעין. רוב הספרים לצעירים היו באותה העת מתורגמים.

ספרות הילדים והנוער בארץ צמחה באופן טבעי יחד עם צמיחת דור הילדים הראשון ששפתו היה עברית מילדותו. השינויים בסגנון, במבחר המילים, בנושאים ובעניינים שהועלו בהם משקפים את התמורות הגדולות שהתרחשו בארץ ישראל ובמדינת ישראל.

ראו גם 
 ספרות חרדית לילדים ולנוער
 ספר משחק
 ספר פופ-אפ
 ספר צביעה
היום המושלג

לקריאה נוספת
 זהר שביט (עם בשמת אבן זוהר), מעשה ילדות - מבוא לפואטיקה של ספרות ילדים, ההוצאה לאור של האוניברסיטה הפתוחה, 1996 
 יהודה אטלס, ילדים גדולים: סופרים אהובים לילדים - חייהם ויצירתם, הוצאת ידיעות אחרונות, 2003 
 אוריאל אופק, לקסיקון אופק לספרות ילדים, הוצאת זמורה ביתן, 1985 
אוריאל אופק, עולם צעיר: אנציקלופדיה לספרות ילדים, מסדה, רמת גן, 1970 
 חגי ואסף ברקת (עורכים), מדריך הרפתקה לספרי נוער, הוצאת אוקיינוס, 2019 
 גילה דנינו-יונה, ילדות טובות: הבניית יחסים מגדריים בספרות הילדים הישראלית הקנונית, רסלינג 2017 
דורי, נ' (2017). "אני אוהב לחפש": למאפייניהם של יסודות הז'אנר הבלשי בספרות הילדים.
דורי, נ' (2017). פיתוח מיומנויות חברתיות באמצעות ייצוגים מוזיקליים בספרות הילדים העברית בגיל הרך. אוחזר מתוך .
דורי, נ' (2017). למאפייניו של ז'אנר המסע בספרות הילדים העברית בין השנים 1923 - 2009. ילדות, 2, 66–81. אוחזר מתוך .
דורי, נ' (2014). על מלאכת האיסוף והליקוט: סקירה דיאכרונית של אנתולוגיות ספרות ילדים מתקופת קום המדינה ועד ימינו. הפנקס. אוחזר מתוך .
דורי, נ' (2014). בוא נלך ביחד לאיבוד: מוטיב ההליכה לאיבוד בספרות ילדים. הפנקס. אוחזר מתוך .
דורי, נ' (2012, 11 ביולי). גלגולו של שיר ילדים במורד ההר הרם. הפנקס. אוחזר מתוך .
 יוסף פונד, "המודיע הצעיר, מצע לצמיחת ספרות ילדים חרדית", ביקורת ופרשנות 46, עמ' 171–206

כתבי עת
 מעגלי קריאה, כתב עת לעיון ומחקר בספרות ילדים, אוניברסיטת חיפה, המרכז לספרות ילדים
 ספרות ילדים ונוער, מכללת דוד ילין, משרד החינוך והתרבות, ירושלים
 עולם קטן, כתב עת לספרות ילדים ונוער, הוצאת מרכז ימימה, מכללת בית ברל, תל אביב
 עיונים בספרות ילדים, מרכז לוין קיפניס לספרות ילדים, מכללת לוינסקי לחינוך, תל אביב
בין השורות, כתב עת לחקר ספרות ילדים ונוער, המכללה האקדמית הדתית לחינוך "שאנן", חיפה

קישורים חיצוניים

 חנה גולדברג: איך מזהים ספר ילדים טוב?, באתר ynet
 סבא יוחנן מספר: סיפורים מקוונים לילדים ולנוער, ספרי ילדים מארצות שונות, באתר "ספר לי"
 כנפיים - לקרוא ולעוף עם הדמיון, באתר המרכז לטכנולוגיה חינוכית (מאגר ספרי ילדים ונוער, פעילויות הנסובות סביב קריאתם, ותקצירים לסיפורים)
 ספרות וספרי ילדים באתר "הגיל הרך" (מאמרים וקישורים)
 תולעת ספרים, באתר "גלים" מבית סנונית (הגישה לתוכן בתשלום)
 
 
 עם יעל דר, על ספרי ילדים ונוער, באתר הארץ Online
 
 
 
 
 שי רודין, "הילדה החדשה: ייצוגי ילדות בספרות הילדים הישראלית לגיל הרך", חוקרים@הגיל הרך, גיליון 3, עמ' 55–80
 מהי ספרות הילדים - סיכום מקיף באתר ויקי
 ד"ר ניצה דורי, על דמות העכבר בספרות הילדים, בתוך: ד"ר לאה מזור, על מקרא הוראה וחינוך
 מה מסתתר מבעד לחלונות?, תמר הלברג-רוג
 בלוג המלצות לספרי ילדים

הערות שוליים 

ילדים