רעמסס השלישי

יוסרמאטר מריאמון רעמסס השלישי הידוע גם כרעמסס השלישי (באנגלית: Usermaatre Meryamun Ramesses III), היה פרעה מצרים העתיקה. הוא נחשב לאחרון המלכים המקומיים שהחזיק בסמכות ממשית, ושלט בשנים 1186–1154 לפנה"ס (לפי הכרונולוגיה הגבוהה תקופת שלטונו מתוארכת לשנים 1196–1164 לפנה"ס). לעיתים שמו מבוטא רַעמֵסֶס, היוונים הקדומים כינו אותו רַמפּסִינִיטוּס. את רעמסס השלישי ירש בנו החמישי רעמסס הרביעי, בנים נוספים שלו הפכו גם הם למלכים: רעמסס השישי ורעמסס השמיני, רעמסס החמישי ורעמסס השביעי, היו נכדיו, בניו של רעמסס השלישי.

בימי מלכותו, מצרים הותקפה על ידי מספר אויבים, בהם גויי הים, במסגרת המשבר האזורי במרבית המזרח התיכון. כמו כן, החלה התדרדרות כלכלית עזה במצרים, שלבסוף הביאה לקריסת השושלת ה־20, לה השתייך רעמסס. דוגמה אחת לקשיים כלכליים אלו היא השביתה הראשונה בהיסטוריה האנושית, שהתרחשה בדיר אל-מדינה, כמחאת העובדים שבנו את קברי המלכים על אי-אספקת מזונם. 

המציאות הזאת הוכחשה בידי רעמסס ומצבותיו הרבות שתיעדו שגשוג ויציבות, בניסיון לשחזר את תפארת ימי רעמסס השני. רעמסס בנה תוספות חשובות למקדשים בלוקסור וכרנך. מקדש קבורתו ומרכזו המנהלי במדינת האבו הוא אחד מהגדולים ומהמשומרים ביותר בכל מצרים, אולם אי-הביטחון של ימי רעמסס מורגש בכמות הביצורים האדירה שהקיפה את מבניו. על גבי קירות המקדש נמצאו תבליטים וכתובות המתארים את ניצחונו על גויי הים ביניהם הפלשתים, הת'כר, השרדנה וגויי ים נוספים.

בבית שאן התגלה פסל של רעמסס השלישי. הפסל נוצר באזור בית שאן. בפסל המלך יושב על כס מלכותו, חבוש פיאה מעוטרת באוריאנוס (נחש קוברה מלכותי) ולבוש חצאית קצרה. לצווארו ענק חרוזים רחב ולרגליו סנדלים. על כתפיו חקוקים בתוך מסגרת שניים משמותיו.

בבקעת תמנע התגלה תחריט סלע מימי רעמסס השלישי. בתחריט, המלך רעמסס מעניק מנחה לאלה חתחור. גובה הדמויות כ-80 ס"מ. במרכז הציור 2 כרטושים שבהם סימנים של המלך.

בתל לכיש, בבית השער הפנימי (שכבות IV-III) נמצאה לוחית ברונזה עם שמו של רעמסס השלישי. החופר, דוד אוסישקין מספר: "בזמנו חפרנו בחדר האמצעי של האגף הצפוני את יסודות המבנה המסיביים, שעומקם הגיע כדי 3.5 מ'. בור זה, שבתחתיתו נמצאה לוחית הברונזה הנושאת קרטוש של פרעה רעמסס השלישי, הושאר על ידינו פתוח" .

פפירוס האריס א שחובר בתקופת מלכות בנו רעמסס הרביעי מספר על תקופת מלכותו של רעמסס השלישי.

על פי מידע המופיע במספר פפירוסים ביניהם הפפירוס המשפטי מטורינו (Judicial Papyrus of Turin) גילו החוקרים כי רעמסס נרצח בידי אחת מנשותיו הראשיות, עקב רצונה להמליך את בנה לכס המצרי. המומיה שלו -שמכונה המומיה הצורחת- נתגלתה בידי חוקרי עתיקות בשנת 1886, בעמק המלכים. קברו הוא מהגדולים שבקברי האתר. כמו כן, על בסיס בדיקות CT של צוואר המומיה שלו הגיעו החוקרים למסקנה – שלא הייתה ידועה עד אז בשל התחבושות שליפפו את צווארו – כי המלך נרצח וגרונו שוסף. עומק החתכים שהתגלו די בו כדי להמית. המומיה נשמרה בארון באזור האחסון של המוזיאון המצרי בקהיר, ומפברואר 2018 המומיה מוצגת במוזיאון.

בספר "סורקים את הפרעונים: הדמית CT של המומיות המלוכה בממלכה החדשה" ("Scanning the Pharaohs: CT Imaging of the New Kingdom Royal Mummies") שפורסם בשנת 2016 נכתב שרעמסס השלישי נרצח בידי מספר מתנקשים וחלק מבוהן רגלו נכרת בשעת הרצח. אל מסקנה זו הגיעו על בסיס סוגי הפגיעות שמתאימות לכלי נשק שונים. 

בדצמבר 2012 נערכה בדיקה גנטית על ידי צוות חוקרים ובראשם זאהי חוואס, למומיה של רעמסס השלישי ומומיה נוספת אשר הכילה 50% מהחומר הגנטי של רעמסס (מעריכים כי מדובר בבנו פ-אנ-טא-וורת, שפירוש שמו: זה ששייך לאלה טאוורת, אלת הלידה המצרית). בבדיקה התגלה כי הכרומוזום Y של רעמסס (החומר הגנטי שמגיע ממקור זכרי) השתייך ל-E1b1a, גנטיקאים מייחסים חומר זה בעיקר לאזור מזרח אפריקה ומערב אפריקה. תוצאות דומות התקבלו בפברואר 2013 מהמחקר של החברה האמריקאית DNA Tribes ב-2013.

ראו גם
מדינת האבו
פפירוס האריס א

קישורים חיצוניים

 כרוניקה של רצח בן 3,000 שנה עופר אדרת, באתר הארץ

הערות שוליים

אישים שחיו באלף ה-2 לפנה"ס
פרעוני השושלת ה-20
חנוטי מצרים העתיקה