כתר (סמל)

סמל דמוי כתר נפוץ בדגלים, בסמלים ובמטבעות של מדינות רבות, כמייצג של כתר המלוכה בהן. באופן דומה מופיע הכתר גם בשלטי אצולה למיניהם. בבתי מלוכה מסוימים, כגון בית המלוכה הבלגי, מעולם לא היה כתר ממשי, אלא רק סמל של כתר. לעיתים משמש סמל הכתר לייצוג מעמד דתי.

השימוש בממלכה המאוחדת ובממלכות חבר העמים
השימוש כיום אינו כמלבוש ראש (ואכן רבים אשר זכאים כיום לנזר מעולם לא ביקשו ליצרו) אלא כסמל דרגה הרלדי לעיטור שלטי אצולה.

בממלכה המאוחדת האציל חובש את נזרו במעמד אחד בלבד: בהכתרה מלכותית, יחד עם גלימת הכתרה או מדי שרד.

באצולה הבריטית עיצובו של הנזר מצביע על דרגתו של האציל בדומה להרלדיקה הגרמנית, הצרפתית ושאר מסורות הרלדיות אחרות.

 נזר הדוכס (נזר זהב-כסף, מעוטר אך לא משובץ אבני חן) בעל שמונה עלי תות (חמישה מתוכם נראים) בהדמיה דו־ממדית
 לנזר המרקיז ארבעה עלי תות, שלושה מתוכם נראים לעין; ארבע גולות כסף, שתיים מתוכן נראות לעין.
 לנזר הרוזן שמונה עלי תות, ארבעה מתוכם נראים לעין; שמונה גולות כסף מורמות על "גבעולים", חמש מתוכן נראות לעין.
 לנזר הויקונט שש עשרה גולות כסף, תשע מתוכן נראות לעין.
 לנזר הברון (נזר זהב-כסף פשוט) שש גולות כסף, ארבע מתוכן נראות לעין.

מרגע שאדם זכאי לחבוש נזר נהוג להציגו על שלט האצולה מעל המגן ומתחת לקסדה והציצה, ציון זה עשוי להקל על זהותו של בעל שלט האצולה. בהרלדיקה הקנדית צאצאי נאמני האימפריה הבריטית זכאים להציג נזר נאמנות צבאי (לצאצאי החברים של הגדודים הנאמנים) או נזר נאמנות אזרחי (לאחרים) על שלטיהם.

בני ובנות משפחת המלוכה הבריטית מציגים בשלטי האצולה שלהם את נזריהם אותם הם רשאים לחבוש בעת טקס ההכתרה. הנזרים הללו יוצרו על פי תקנות אותם התווה המלך צ'ארלס השני בשנת 1661 מיד לאחר חזרתו מגלות בצרפת (לאחר שחווה את תענוגות חצר המלכות של לואי הארבעה עשר) והם תלויים במידת קרבתו של הנסיך למונרך. לעיתים ניתן למצוא צווים מלכותיים אשר מאשרים את קיומם של נזרים מיוחדים לנסיכים בודדים.

השימוש בספרד

כתר בדגליהן של מדינות אחדות
כתר מופיע בדגליהן של מדינות אחדות, כדי לציין את זיקתן לבית מלוכה. במקרים אחדים, בעקבות ביטולה של המלוכה במדינה, שוּנה דגלה, והוסר ממנו הכתר (דוגמה: דגל איראן).

כתר בסמליהן של מדינות אחדות

ראו גם
 כתר מוראלי

קישורים חיצוניים

סמלים
מטענים הרלדיים
התקנים הרלדיים