תרצה אתר

תרצה אֲתָר (שמה המקורי: תרצה אלתרמן; 27 בינואר 1941 – 8 בספטמבר 1977) הייתה משוררת, פזמונאית, סופרת, זמרת, שחקנית תיאטרון ומתרגמת ישראלית. "אֲתָר" הוא שם העט שלה – קיצור שם נעוריה, אלתרמן.

ביוגרפיה 

תרצה אתר נולדה בתל אביב, בתם של המשורר נתן אלתרמן ושחקנית התיאטרון רחל מרכוס. למדה בבית ספר היסודי תל נורדאו ובתיכון עירוני ד'. בהיותה בתיכון הופיעה כניצבת במספר הצגות של התיאטרון הקאמרי. באוקטובר 1958, טרם מלאו לה 18, התגייסה לצה"ל ואת שירותה עשתה כזמרת בלהקת גייסות השריון ואף ביצעה כסולנית את השיר "אליפלט", שכתב אביה, בתוכנית "יותר מדי אבק" בשנת 1959. ב-1962 נישאה לעודד קוטלר. לאחר שחרורה נסעה עם בעלה ללמוד משחק בניו יורק , אך לאחר שנה הוחזרה על ידי אביה בטרם סיימה את לימודיה, בעקבות משבר אישי וניסיון אובדני. במכתביו מניו יורק של אביה נתן אלתרמן לאמה רחל מרכוס הוא מתאר שיפור במצבה וכותב על כך שהיא במצב רוח טוב ונמרץ וכי אינה במתח. עם זאת מצבה התדרדר שוב והיא חזרה ארצה עם אביה.

לאחר שובה הופיעה בהצגה "שטח של הפקר", של יהודה עמיחי בתיאטרון זווית. לאחר מכן יצאה להפוגה מההופעה בתיאטרון והתרכזה בכתיבת שירה, סיפורים ומחזה ובתרגום מחזות. ב-1964 הוזמנה לשחק בהצגה "שלש נשים בצהוב" של תיאטרון הבימה, אך לאחר שההצגה נדחתה נותרה ללא תפקיד. לאחר זמן מה נתבקשה להופיע בהבימה בהעלמה יוליה, למרות היותה שחקנית מתחילה. אחרי שנים מספָּר, עוד טרם ילדה את בתה הבכורה, עזבה את עולם המשחק. אתר הסבירה: "הצלחה בתיאטרון אינה תלויה אך ורק בכישרון. יש עוד כמה תכונות הדרושות לשחקן, ולי לא היו אותן. ... לא הייתי שייכת להווי. כל ההתנהגות וצורת החיים היו זרים לרוחי. אני אוהבת לשכב מוקדם לישון ולקום מוקדם בבוקר. ... התחלתי לחשוב למה לי כל זה? גם לקבל ביקורות רעות גם להיות עייפה. גם הזמן, לא לאהוב את ההווי ולרצות לכתוב".

ב-28 במרץ 1970 נפטר אביה, שאליו הייתה קשורה בנפשה. זמן לא רב אחר כך הגיע שירה פתאום עכשיו, פתאום היום בלחן של יעקב הולנדר ובביצוע שלמה ארצי, אז חייל בלהקת חיל הים, למקום הראשון בפסטיבל הזמר והפזמון 1970.

אתר התרכזה בתרגום מחזות ובכתיבת שירה. עד סוף 1970 תרגמה כ-25 מחזות. שיריה הושרו בין השאר על ידי חוה אלברשטיין ודורית ראובני. ב-1973 הוזמנה אתר בידי המפיק והזמר בני אמדורסקי לתרגם שמונה שירים עממיים מאנגליה ומארצות הברית לאלבומם המשותף של הדודאים וסוזן ופראן, "קשת בענן".

אתר מיעטה להופיע באירועים פומביים.

המשפחה שהקימה ומותה 
אתר נישאה בראשית שנות ה-60 לעודד קוטלר. השניים נסעו לניו יורק, ללמוד תיאטראות. זו הייתה הפעם הראשונה עבור שניהם בחו"ל.

בניו יורק נקלעה למשבר נפשי. אביה נסע והחזירהּ לישראל. לאחר ניסיון התאבדות, ככל הנראה, על ידי הרעלת גז בדירתה, כתב לה את "שיר משמר" (הידוע יותר במילות הפתיחה "שִמרי נפשך") בשל דאגתו לה (השיר הולחן בידי סשה ארגוב). בתגובה על שיר זה כתבה את "שיר הנשמֶרֶת" (הולחן בידי נפתלי אלטר) - בו היא עונה לכל אמירה של אביה בשירו. נישואיה של אתר לא החזיקו מעמד; קוטלר התחתן לאחר מכן עם בת דודתה של אתר, אורדית, ואתר עצמה נישאה לבנימין סלור.

מנישואיה השניים נולדו לאתר שני ילדים: יעל (סלור) מרזוק (גיבורת הספר "יעל מטיילת") ונתן סלור (גיבור הספר "נוֹנִי, נוֹנִי, אין כמוני"), יוצר וזמר (אשר חידש את שירה "בלדה על נערי שגדל", ללחן מאת סשה ארגוב).

ב־8 בספטמבר 1977, והיא בת 36, נהרגה תרצה אתר בנופלה מחלון ביתה שבקומה השישית. המשפחה טענה שזו הייתה כנראה תאונה, מאחר שיום לפני מותה נפגעה בתאונה ממכונית, ובשל זעזוע מוח ותרופות מטשטשות אשר גרמו לנפילתה. השיר האחרון שכתבה הוא "בלדה לאישה". השיר נכתב להצגה "ארבע נשים" (עיבוד למחזה של פאם ג'מס ) שתרגמה, העוסק בהתאבדות אחת מהדמויות במחזה. בשיר נכתב בין השאר . את מילות השיר מסרה למלחין משה וילנסקי, ובבוקרו של היום שבו העביר וילנסקי את השיר המולחן ל"הבימה" נפלה תרצה אתר מחלון ביתה ומתה. עד היום אין תשובה ברורה לשאלה אם הייתה זו תאונה או התאבדות.

אתר נקברה בבית העלמין קריית שאול, לצד אביה.

יצירתה
אתר הייתה משוררת מחוננת שפרסמה בחייה שלושה ספרי שירה. לעיקר פרסומה זכתה בזכות שיריה המולחנים, שזכו להצלחה רבה, ובהם "פתאום עכשיו, פתאום היום (אהבתיה)" (לחן: יעקב הולנדר, ביצוע: שלמה ארצי) – זכה במקום הראשון בפסטיבל הזמר הישראלי ב-1970; "אני חולם על נעמי" (לחן: דוד קריבושי, ביצוע: חדווה ודוד) – זכה בפרס הראשון בפסטיבל הבינלאומי לשירי-עם בטוקיו ב-1970; "אהבה יומיומית", או בשמו הפופולרי "שקרים קטנים" (לחן וביצוע: יהודית רביץ); "מערבה מכאן" (לחן: מתי כספי, ביצוע: ריקי גל); וכן "בלדה לאישה" (לחן: משה וילנסקי), "הלילה הוא שירים" (לחן: חנן יובל) "גשם הקשב לנשים" (לחן: נפתלי אלטר,ביצוע:יעל לוי), "בלדה על נערי שגדל" (לחן: סשה ארגוב), "שבת בבוקר" (לחן: יוני רכטר, ביצוע: אריק איינשטיין), "שיר הנשמֶרֶת" (הולחן בידי נפתלי אלטר), "צפנת קרבה" (לחן: בועז בריסקר, ביצוע: טולה בן-ארי) ורבים אחרים.

אתר כתבה שישה ספרי ילדים (על ספרה "יעל מטיילת" זכתה בפרס זאב לספרות ילדים ונוער, תשל"ג), שני מחזות וכן תרגמה יותר משלושים מחזות, ואלה הועלו על הבמות בישראל.

אתר, בתחילת דרכה, לא שבעה נחת מהביקורות. על ספר שיריה הראשון נכתב בעיתון דבר: "יש חן בשירים הרגשניים של תרצה אתר, אך הבוסר עודנוּ רב בשיריה ואין בהם מן הריכוז והגיבוש האמנותי". על תרגומה ל"אין ברירה להובסון" נכתב במעריב כי הוא נעדר ברק של שובבות ואף נטען שמילים ומושגים תורגמו באחד מתרגומיה שלא במשמעותם הנכונה. משחקה בהצגות ובתסכיתים מתורגמים העלתה את התלונה שהיא "צברית מדי" ועל משחקה בהעלמה יוליה נטען שהוא חיצוני מידי. לקראת סוף שנות ה-60 כבר זכתה בחווֹת דעת חיוביות מאוד. כך, למשל, נאמר על משחקה: "אניני הטעם, רוחֲשי חוויות בעומק, ידעו לעריך את התפקידים החריפים שעצבה ברגש סובטילי כה עז ברפרטואר של סטרינדברג. על תרגומה ל"הבלש" נאמר: "התרגום המצוין" ועל תרגומה ל"פרפרים הם חופשיים" נכתב: "התרגום של תרצה אתר הצטיין בתכונות של קלילות טבעית תוססת-שוטפת".

על חייה

הסרט התיעודי "תרצה אתר: ציפור בחדר" (2015) 
"תרצה אתר: ציפור בחדר", סרטו של ארי דוידוביץ', הוצג בבכורה ב-2015 בפסטיבל הסרטים בחיפה, וזכה שם בפרס השופטים. הסרט משרטט את דמותה השברירית ויפת התואר ואת חייה מלאי התהפוכות, אשר נותרו אפופי מסתורין גם שנים רבות לאחר מותה, באמצעות רַאיונות אינטימיים עם האנשים הקרובים לה ביותר: בעלה הראשון, השחקן עודד קוטלר, בנה המוזיקאי נתן סלור, חברותיה – השחקנית גילה אלמגור והפסיכולוגית זיוית אברמסון, חוקרי הספרות הפרופ' דן מירון, דן אלמגור ושירה סתיו, אלכס אנסקי, וכן יונה אליאן וששי קשת, שהקליט את שירהּ האחרון ביום שבו מְצָאהּ מותה.

בסרט משולבים הבזקים לעבר, סצנות מבוימות בהשתתפות השחקנית אנאל בלומנטל. כמו כן נכללים בו עדויות, קטעי שירה וסיפורים (קוראים: אסנת זיביל ודורון תבורי), וכן צילומים מהאלבומים המשפחתיים שפורסמו לראשונה בסרט. זאת מתוך כוונה להאיר לא רק את חייה ויצירתה של תרצה אתר, אלא גם את חייו ויצירתו של אביה נתן אלתרמן. כמו כן מנסה הסרט להראות את תרומתה הגדולה של תרצה אתר לתרבות הישראלית, ומשולבים בו לשם כך כמה משיריה המולחנים. הסרט שודר בטלוויזיה בערוץ yes דוקו והוקרן בכל רחבי הארץ. בסינמטק תל אביב היה הסרט מהסרטים הקבועים של 2016 והוקרן לאורך כמה חודשים רצופים.

הביוגרפיה "בגלל הלילה: תרצה אתר, סיפור חיים" (2019) 
בחודש ספטמבר 2019 ראתה אור בהוצאת כתר הביוגרפיה "בגלל הלילה: תרצה אתר, סיפור חיים" מאת מוטי זעירא.

כתביה

ספרי שירה
צפנת, מחברות לספרות, 1964 
בין סוף לבין סתיו, הקיבוץ המאוחד, 1972 
ארצות הנשיה, הקיבוץ המאוחד, 1976 
שירים 1976/7, הקיבוץ המאוחד, 1978 
עיר הירח - מבחר שירים, (עורכת: רנה קלינוב), הקיבוץ המאוחד, 1979 
בלדה לאישה: פזמונים מאת תרצה אתר (עורך: ערן ליטוין), הקיבוץ המאוחד, 2006 
תרצה אתר - כל השירים, ערכה וכתבה אחרית דבר: נגה אלבלך, הקיבוץ המאוחד, 2018

ספרי ילדים
 נמנימם, הקיבוץ המאוחד, 1966
 יעל מטיילת, הקיבוץ המאוחד, 1971
 מכתבי ילדים לאלוהים (מאנגלית: תרצה אתר), ספריית פועלים, 1971
 ילד קטן ילד גדול, מסדה, 1973
 מלחמה זה דבר בוכה, הקיבוץ המאוחד, 1975
 אמא הולכת לכתה א, הקיבוץ המאוחד, 1976
 נוני, נוני, אין כמוני, הקיבוץ המאוחד, 1977
 האריה שאהב תות, הקיבוץ המאוחד, 2003
 נוני ויעל יוצאים לטייל, הקיבוץ המאוחד, 2006

סיפורת
 פתאום כבו כל האורות - פרקי פרוזה, ערכה וכתבה אחרית דבר: שירה סתיו, הקיבוץ המאוחד, 2010

מחזות

 חפצים אישיים – מחזה גנוז
 רעב אחר - מחזה גנוז

מחזות בתרגומה
 הרולד בריגהאוז, אין ברירה להובסון
טנסי ויליאמס, חתולה על גג פח לוהט
טנסי ויליאמס, ביבר הזכוכית
שילה דילייני, טעם הדבש
יוג'ין או'ניל, ליל ירח לממזר
הרולד פינטר, המאהב
ארתור מילר, לאחר הנפילה
ארתור מילר, מותו של סוכן
אדוארד אלבי, מי מפחד מוורג'יניה וולף
ג'ון אורטון, מארחים את מר סלון
גוטהולד אפרים לסינג, נתן החכם
ג'ורג' ברנרד שאו, ז'אן ד'ארק
לואיס ג'ון קרלינו, עלילות טלמכוס קליי
ג'ון ארדן, מחולו של הסרג'נט מסגרייב
ליאונרד גרש, פרפרים הם חופשיים
אוגוסט סטרינדברג, נושים
מרט קראולי, הנערים בחבורה
א. ג. לסינג, נתן החכם
אריק מרשל וסטיוארט המפל, עוד מכתבי ילדים לאלוהים

לקריאה נוספת
 מיכל בן נפתלי, "כאן רק שותקות": על קולה של תרצה אתר, התשמע קולי?, תשס"א-2001
יריב בן אהרון, משה חיים לוצאטו, נתן אלתרמן, תרצה אתר - וכל הנותר, מחברת שדמות, 6, תשנ"ז-1997
רות גולן, "פני הטבועות, פני אבי היצוקים": בין המיתוס לממשי ביחסים בין נתן אלתרמן לבתו, תרצה אתר - מבט פסיכואנליטי, עיתון 77, 158, תשנ"ג-1993
עדה ברקאי, אני תוהה על פשר הבדידות (על: תרצה אתר, שירים, 1976–1977) על המשמר, ינואר 1979
נגה אלבלך, "אנחנו לא פחות חזקות" - על פן אחד ביחסי תרצה אתר ודליה רביקוביץ, אלמנך - כתב עת לספרות, גיליון 3, מאי 2010
שירה סתיו, יום אחד, גם אני אלך, אחרית דבר בפתאום כבו כל האורות, הקיבוץ המאוחד, 2010. 
 שירה סתיו, אבא אני כובשת: אבות ובנות בשירה העברית החדשה, הוצאת דביר ומכון הקשרים, 2014. 
מוטי זעירא, בגלל הלילה - תרצה אתר סיפור חיים, הוצאת כתר, ספטמבר 2019.

קישורים חיצוניים

 תרצה אתר | כל השירים, הוצאת הקיבוץ המאוחד 2018, עם אחרית דבר מקיפה על חייה ויצירתה של אתר מאת נגה אלבלך, עורכת הספר
 
 אגף תרצה אתר בפרויקט בן-יהודה
 
 

 
 
 
 
 
 חיים מזר, נבואתה של תרצה אתר, בבלוג של אלי אשד, באתר "רשימות", 23 בדצמבר 2008
 
 
  
 
 
 מגוון תוכניות רדיו על תרצה אתר, ובכללן הקלטות בקולה
 
 
 ליאור גרנות, "שירתה של תרצה אתר כמתמללת חרדה וכמציעה לה מזור", כתב העת "בין המילים" - כתב עת שפיט לטיפול באמצעות אמנויות - גיליון 16, 2019, סמינר הקיבוצים.
 עינת יקיר, הקול הכבול - על שירתה של תרצה אתר, באתר בית אבי חי, ספטמבר 2010.

מיצירתה

הערות שוליים

משוררות ישראליות
משוררים ישראלים
משוררות כותבות עברית
משוררים כותבי עברית
מתרגמות ישראליות
מתרגמים ישראלים
מחזאים ישראלים
סופרות ישראליות
סופרים ישראלים
סופרות ילדים ונוער ישראליות
סופרי ילדים ונוער ישראלים
שחקניות תיאטרון ישראליות
שחקני תיאטרון ישראלים
משוררים ששיריהם הולחנו
משפחת אלתרמן
אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
ישראלים שניסו לשים קץ לחייהם וכשלו
ישראליות המתמודדות עם מגבלה נפשית
זוכות פרס זאב
זוכי פרס זאב
בוגרות בית הספר תל נורדאו
בוגרי בית הספר תל נורדאו
בוגרות תיכון עירוני ד' (תל אביב)
בוגרי תיכון עירוני ד' (תל אביב)
חברות להקת גייסות השריון
חברי להקת גייסות השריון
אמנים ואנשי רוח שהונצחו בתל אביב-יפו
ישראליות שנולדו ב-1941
ישראלים שנולדו ב-1941
ישראליות שנפטרו ב-1977
ישראלים שנפטרו ב-1977