כוס החורבות

כּוֹס הֶחֳרָבוֹת, (שם מדעי: Athene noctua), מין בסוג כוֹס שבמשפחת הינשופיים.

דורס לילה קטן - אורכו עד 22 ס"מ, השכיח ברחבי ישראל. צבע הנוצות: חום כהה מוכתם בלבן, הבטן בהירה מוכתמת בחום. הרגליים מכוסות בניצוי עדין (גרביים). פרצופו שטוח, עיניו גדולות ומבהיקות בצהוב.

נפוץ בכ-84 מדינות באזור הפלארקטי ובצפון מזרח האזור האפרוטרופי. בישראל חיים תת-המינים: A. n. indigena, A. n. glaux. ,A. n. saharae (יש המזהים תת-מין זה עם הקאת) המופיעה במקרא.

מקום חיות אופייני: נופים יבשתיים פתוחים, יערות דלילים, פרדסים, כרי מרעה ושטחים מעובדים, נופי טרשים, ערבות, מדבריות ומצוקים. יבחרו לעיתים יישובים כפריים ועליות גג.

הכוס הוא עוף טריטוריאלי החי בזוגות. על פי רוב קיים מקום דגירה קבוע. הטריטוריה משתרעת על מאות דונמים. הוא פעיל במיוחד בשעות בין הערביים ובחשכה.

הדגירה על הביצים מתרחשת באביב למשך כ-27 ימים לערך, גודל התטולה הוא 3–5 ביצים לבנות כמעט עגולות, עד 2 דגירות בשנה. במלאת לגוזלים חודש ימים הם מסוגלים לעזוב את הקן. בשעה שהנקבה דוגרת, הזכר מאכיל אותה ואת הגוזלים. אורך החיים עד 17 שנים.

הדורס ניזון בקיץ בעיקר מחרקים גדולים- חיפושיות, עשים, חגבים, אך גם מזוחלים ומצפרדעים. בחורף הוא כולל בתפריטו גם יונקים קטנים, עכברים וכן עופות קטנים.

בימים עברו סימלו בני משפחת הינשופיים את החוכמה בקרב בעלי החיים. אחד מהמיתוסים של יוון העתיקה, הוא שהאלה אתנה השתמשה בדורס הקטן כשליח לשאר האלים (ראו: הינשוף של אתנה).

העוף היה מקנן באקרופוליס, והוזכר במסורות כעוף שקיבל את אישור האלה לקנן באתר הקדוש.

אזכורים בתנ"ך
וְאֶת הַכּוֹס וְאֶת הַשָּׁלָךְ וְאֶת הַיַּנְשׁוּף: ויקרא פרק יא פסוק יז
אֶת הַכּוֹס וְאֶת הַיַּנְשׁוּף וְהַתִּנְשָׁמֶת: דברים פרק יד פסוק טז
דָּמִיתִי לִקְאַת מִדְבָּר הָיִיתִי כְּכוֹס חֳרָבוֹת: תהלים פרק קב פסוק ז

קישורים חיצוניים

 
 כוס החורבות באתר המרכז לטיפוח ציפורי הבר בחצר ובגינה
 גלריה המכילה צילומים רבים של כוס החורבות בטבע, מאת איליה שלמייב

הערות שוליים 

טקסונים שתוארו בידי ג'יובאני אנטוניו סקופולי
ינשופיים
ארץ ישראל: דורסי לילה
עופות טמאים
כווית: עופות
בעלי חיים שתוארו ב-1769