סעד

סַעַד הוא קיבוץ במועצה אזורית שדות נגב. ממוקם בקרבת רצועת עזה, שדרות ונתיבות. הוקם על ידי חברי תנועת בני עקיבא מסניף תל אביב בשיתוף חברי התנועה מערים אחרות בארץ. נחשב לקבוצה הראשונה של התנועה בארץ ישראל.

היסטוריה

ראשיתו של הקיבוץ בקבוצת ההכשרה "עלומים" שהתמקמה בשכונת בן ציון בנתניה בשנות ה-40. לאחר מכן, עבר מחנה ההכשרה להרצליה ושם היה עד שנת 1949, כשבשנת 1947 הוקמה נקודת הקבע בנגב המערבי, אולם רוב נשות הקיבוץ והילדים נשארו בהרצליה עד לאחר מלחמת העצמאות.

היישוב עלה על הקרקע בי"ב בתמוז ה'תש"ז (30 ביוני 1947), במלאת שנה ל"שבת השחורה", בשיטה דומה במקצת להקמת יישובי חומה ומגדל. הוא נבנה בלילה באמצעות הרכבת מבנים שהוכנו מראש לשם כך. הוקם על ידי בוגרי תנועת בני עקיבא והיה הקיבוץ הדתי הראשון שהוקם על ידי ילידי הארץ. מקומו נבחר בשל קרבתו לקיבוץ הדתי בארות יצחק, ששכן כמה ק"מ מדרום לו (על יד מקומו הנוכחי של קיבוץ נחל עוז).

במהלך מלחמת העצמאות עמד הקיבוץ בשולי דרכו של הטור המצרי שפלש לארץ עם הכרזת המדינה. הקיבוץ הופגז קשות, ובמשך חודשים חיו חברי הקיבוץ בבונקרים ומנהרות מתחת לאדמה, והמשיכו בשגרת חייהם. כתוצאה מן ההפגזות נהרסו כל המבנים מעל פני האדמה, למעט "בית הביטחון" - המבנה היחיד עשוי בטון שהיה במקום. "בית הביטחון" הפך היום למוזיאון "מעוז מול עזה" המְסַפר וממחיש את עמידת הגבורה של שלושת הקיבוצים הדתיים בנגב בתקופת מלחמת העצמאות: סעד, כפר דרום, ובארות יצחק.

לאחר המלחמה העבירו חברי הקיבוץ את יישובם כקילומטר מזרחה, מעֵבר לגבעה, כדי לא להיות נתונים לתצפית מהעיר עזה הסמוכה. השם שנבחר לקיבוץ על ידי מייסדיו היה "עלומים", אולם בהחלטת המוסדות המיישבים שונה השם ל"סעד" - שם המסמל את העזרה של היישוב לנגב. הפירוד בין קבוצת ההכשרה לבין מחנה משפחותיהם בהרצליה נמשך עד 1950, הרבה מעבר לזמן שקצבו לו. בפסח 1950 הגיעו המשפחות מהרצליה לנגב והקיבוץ היה לאחד.

דווקא לאחר שהגיעו אל המנוחה והנחלה, פרץ גל עזיבות בקיבוץ, דם חדש הזרימו גרעיני בני עקיבא שהבולטים שבהם היו הגרעין הדרום אמריקאי. הצטרף אליהם בין היתר גרעין "הטירה" שרבים מחבריו החליטו להישאר בקיבוץ. הצטרפו גם בודדים וקבוצות מכל גלויות העולם ובסופו של דבר נוצרה בקיבוץ חברה מגוונת ורבת פנים , שצעיריה משמשים גשר מקשר אל בני הקיבוץ הבוגרים יותר.

במתקפת הפתע על ישראל, ביום שבת 7 אוקטובר 2023, מספר מחבלים ניסו להיכנס לקיבוץ. מאחר ושער הקיבוץ היה סגור, ובנוסף לכך כיתת הכוננות של הישוב הוקפצה וביצעה ירי לעברם, המחבלים לא הצליחו לפגוע בתושבים. הקרב נמשך 3–4 שעות. לפי חלק מההערכות המחבלים שתקפו את סעד חוסלו כולם על ידי כיתת הכוננות. ייתכן שחלקם המשיכו ליישוב אחר. מסמכים שנתפסו על גופות המחבלים שתקפו את קיבוץ סעד, הראו כי המחבלים תכננו לתקוף את מרכז הנוער של בני עקיבא ובית הספר ביישוב ולטבוח בתושבי היישוב.

הקרב על הצלת הקיבוץ 

ב-7 באוקטובר התחולל קרב בין כיתת הכוננות של הקיבוץ למחבלי הזרוע הצבאית של חמאס, שניסו לערוך טבח בקיבוץ במסגרת מתקפת הפתע על ישראל. קרב היריות בלם את המחבלים ורובם נהרגו במהלכו.

כלכלה
הקיבוץ מתפרנס מחקלאות (בעיקר גידול גזר, תפוחי אדמה, הדרים, חיטה, אבוקדו, רפת, לול, תירס), שירותי הסעדה (קייטרינג) ואולם אירועים. בקיבוץ יש גם חממות לגידול אמריליס ופרחים אחרים למטרות ייצוא, וכן לגידול ירקות לזרעים.
מפעלים: מפעל הפלסטיק סיפן נמצא בשטח הקיבוץ, מעסיק חברים מהקיבוץ, אך כבר איננו בבעלותו; המפעל פופלי נותן שירותי מיון וניקוי של תוצרת חקלאית.

קישורים חיצוניים

 
 סיפור מקומי סעד - ארכיון קהילתי מבוסס ציר זמן כולל תמונות, מסמכים וסרטונים על ציר זמן
 סעד באתר המועצה האזורית שדות נגב
 
 מעוז מול עזה

הערות שוליים

יישובים שהוקמו ב-1947
קיבוצים
הקיבוץ הדתי
עוטף עזה
קיבוצים במחוז הדרום
הנגב: יישובים
מועצה אזורית שדות נגב
מקבלי נס הקוממיות