מנשה קדישמן

מנשה קדישמן (21 באוגוסט 1932 – 8 במאי 2015) היה צייר ופסל ישראלי, חתן פרס ישראל בתחום הפיסול.

ביוגרפיה
מנשה קדישמן נולד בתל אביב לבלהה ובן-ציון קדישמן. למרות הרוח החלוצית של המשפחה, הייתה בבית אווירה תומכת לעיסוק באמנות. אביו נהג ליצור, כתחביב, חיתוכי אלומיניום בנושאי חלוצים. בנעוריו למד קדישמן ציור אצל אהרון אבני. לאחר מכן למד פיסול אצל משה שטרנשוס. במקביל היה קדישמן פעיל בתנועת הנוער "גורדוניה" (התנועה המאוחדת). בשנת 1950 נפטר אביו. קדישמן סיים את לימודיו התיכוניים בבית הספר המקצועי ע"ש מקס פיין בתל אביב. עם גיוסו לצה"ל הצטרף ליחידת הנח"ל הראשונה, שהוקמה באותה עת. קדישמן הוצב בקיבוץ מעיין ברוך שבאצבע הגליל. הוא היה רועה צאן, דבר שהשפיע רבות על יצירותיו. זכרונותיו כרועה מתועדים וערוכים בדייקנות ברישומי פחם ועיפרון. התוכן בדרך כלל עוסק בכבשים. הכבשים צוירו בעיקר בסביבת גבול ישראל, גדרות תיל. מה שהשפיע עליו ביותר זו העובדה שגם הכבשים למעשה מוגבלות בגבול בינלאומי.

בשנים 1947–1950 למד פיסול אצל משה שטרנשוס, לאחר מכן אצל רודי להמן. היה חבר קיבוץ יזרעאל מספר שנים, אולם נאלץ לעזוב כי הקיבוץ סירב לממן את לימודיו האקדמיים. בשנים 1959–1960 בסט. מרטינ'ס סקול אוף ארט  אצל אנתוני קארו  (למד שם יחד עם בוקי שוורץ), ובסלייד סקול; שני המוסדות בלונדון. בשנות ה-60 חי ויצר בלונדון ואף החל להצליח שם.

בשנת 1968 ייצג את ישראל בדוקומנטה בקאסל, גרמניה, ובשנת 1978 הציג בביאנאלה של ונציה 18 כבשים שעל גבן צבע כחול בשם "פרויקט הכבשים: הטבע כאמנות והאמנות כטבע". מיצג זה שוחזר במוזיאון תל אביב לאמנות בתערוכה של יצירותיו שנפתחה בדצמבר 2005 ונקראה "צייר לי כבשה". התפרסם גם בציורי דיוקנאות הכבשים הצבעוניים שלו, אותם החל לצייר בשנת 1995; מאז יצר אלפי דיוקנאות מסדרה זו.

בפסליו הוא נהג להשתמש בברזל ובחומרים נוספים כדי ליצור אמנות סביבתית אפית. בתחילתה, בשנות ה-60, נהג לפסל בסגנון מופשט על ידי שימוש בצורות גאומטריות חדות, ובהמשך פיסל גם פסלים פחות מופשטים, בהם "עקדת יצחק", פסל רחוב עשוי פלדת קורטן שנמצא בתל אביב מול מוזיאון תל אביב ובניין בית המשפט.

פסל הרחוב שלו "התרוממות" עשוי פלדה וגובהו 15 מטר. הפסל נמצא בסמוך לבית תיאטרון "הבימה" בתל אביב, והוא סימן היכר בולט של סביבתו.

בשנת תשנ"ה (1995) נבחר לחתן פרס ישראל בתחום הפיסול. בשנת 2005 הוקרן בפסטיבל ירושלים הסרט "הכבשה הכחולה" (בבימוי דני דותן ודליה מבורך) המתעד את חייו ויצירתו.

בשנים 1976–1977 שיחק בסרטים בבימויו של זאב רווח "רק היום" ו"הגונב מגנב פטור" בתפקיד המהרישי.

קדישמן היה גרוש ואב לשניים. בנו, בן, הוא צייר. בתו השחקנית מאיה קדישמן הייתה נשואה לאמן ערן שקין.

מנשה קדישמן נפטר ב-8 במאי 2015, בגיל 82, ונטמן בבית הקברות קריית שאול.

הנצחה
במסגרת המיזם של עיריית תל אביב להנצחת אמנים ואנשי תרבות תושבי העיר, נקבעה לוחית זיכרון על ביתו ברחוב בר כוכבא 2.

גלריית תמונות

השכלה
 1950-1947 - פיסול, עם הפסל משה שטרנשוס
 1954 - פיסול, עם הפסל רודי להמן
 1960-1959 - אמנות, בית הספר לאמנות "סנט מרטין", לונדון
 1961 - אמנות, בית הספר לאמנות יפה סלייד, לונדון.

פרסים והוקרה
 1960 - קרן התרבות אמריקה-ישראל
 1961 - מלגה מטעם קרן סיינסבורי, לונדון
 1967 - פרס ראשון לפיסול, הביאנאלה של פריז
 1978 - פרס סנדברג מוזיאון ישראל, ירושלים
 1980 - מלגה מטעם קרן תרבות אמריקה-ישראל
 1981 - פרס אויגן קולב לגרפיקה ישראלית, מוזיאון תל אביב
 1981 - פרס חבר השופטים, הביאנאלה הנורווגית הבינלאומית להדפס, פרדריקשטאט
 1984 - פרס קרן מנדל פונדיק לאמנות ישראלית, מוזיאון תל אביב
 1990 - פרס דיזנגוף לאמנות הציור והפיסול, עיריית תל אביב יפו, תל אביב
 1995 - פרס ישראל בתחום הפיסול
 2002 - עמית כבוד, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב

אמנות במרחב הציבורי

איור ספרים

ספרים וקטלוגים אודות יצירתו
 נורית שילה-כהן (אוצרת), מתקשרים עם קדישמן, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1979.
 אדוארד פריי (אוצר), מיתוס וגלגולו: ציור ופיסול מונומנטלי של מנשה קדישמן, מוזיאון תל אביב לאמנות, 1987.
 יגאל צלמונה, מנשה קדישמן: לידה ופסלים אחרים 1990-1988, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1990.
 מארק שפס, Menashe Kadishman: Sculpture and Drawings, גלריה Annely Juda Fine Art, לונדון, 1992.
 אירית מילר, מנשה קדישמן: מרישום לפיסול, אודיטוריום חיפה, עיריית חיפה, 1994.
 פייר רסטאני, מרדכי עומר, קדישמן, הוצאת גוטסמן ומוזיאון תל אביב לאמנות, 1996.
 ארטורו שוורץ, מרדכי עומר, דן מירון, אמנון ברזל ואחרים, Menashe Kadishman - Shalechet, הוצאת Charta, מילאנו, ומוזיאון Suermondt-Ludwig, אאכן, 1999.
 מאירה פרי-להמן (אוצרת), מנשה קדישמן: עמק העצבות, סיכום ביניים, 2014-2012, גלריה עירונית כפר סבא, 2014.

סרט דוקומנטרי 
 דני דותן, דליה מבורך (בימוי), הכבשה הכחולה, 2005.

לקריאה נוספת
 רן שחורי, Art in Israel, הוצאת סדן, תל אביב, 1974.
 בנימין תמוז (עורך), דורית לויטה, גדעון עפרת, סיפורה של אמנות ישראל, הוצאת מסדה, 1980.
 עמוס קינן (עורך), אדם ברוך, בנימין תמוז, שלמה שבא, גדעון עפרת, יגאל תומרקין ואחרים, אמנות הפיסול בישראל: חיפוש הזהות, המוזיאון הפתוח תפן, 1988.
 גדעון עפרת, One Hundred Years of Art in Israel, בולדר, קולורדו, 1998, Westview Press.
 מרדכי עומר, "מנשה קדישמן: המילה תסוכך על החושך", בתוך: אמנות ישראלית בת-זמננו - מקורות וזיקות, הוצאת עם עובד, תל אביב, 2002.
 מרדכי עומר (אוצר), מיכל היימן, תמר הרמן, גופי-עצמי, בתוך: 60 שנות אמנות בישראל, מוזיאון תל אביב לאמנות, 2008.
 גליה בר-אור, אמנות ישראלית מאוסף גבי ועמי בראון, המשכן לאמנות עין חרוד, 2009.
 יגאל צלמונה, 100 שנות אמנות ישראל, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2010.
 אריק קילמניק, גדעון עפרת ואירנה גורדון, 100 שנות אמנות הדפס בישראל, סדנת ההדפס ירושלים, 2015.
 אמיתי מנדלסון, זה האיש - ישו באמנות הישראלית, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2016.
 אליק מישורי, מ"אפקים חדשים" ל"רוח אחרת" אמנות ישראלית 1988-1948, הוצאת למדא האוניברסיטה הפתוחה, 2019.

קישורים חיצוניים

 
  גיבור תרבות: תוכנית רדיו המוקדשת כולה למנשה קדישמן, בהגשת ד"ר דן ערב, ד"ר דוד גורביץ' ויונתן גת: להאזנה
 מנשה קדישמן, באוספי מוזיאון ישראל
 
 פרטים על מנשה קדישמן ב
 
 
 מנשה קדישמן, באתר Europeana
 ביוגרפיה של מנשה קדישמן 
 
 
 
 
  שיחה עם מנשה קדישמן, באתר "art-in-process.com"
יאיר טלמור, "מושגים ומימושם: על ההדפס של מנשה קדישמן", 1280°c, גיליון מס' 41, אפריל 2021; באתר 'ערב רב', 24 ביוני 2021

בעקבות מותו:

הערות שוליים

בוגרי התיכון המקצועי ע"ש מקס פיין
בוגרי התנועה המאוחדת
חברי גרעיני נח"ל
ציירים ישראלים
אמני הדפס ישראלים
פסלים ישראלים
זוכי פרס ישראל לפיסול
זוכי פרס דיזנגוף
זוכי פרס סנדברג לאמנות ישראלית
מאיירי הגדה של פסח
אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קבוצת עשר פלוס
ישראלים שנולדו ב-1932
ישראלים שנפטרו ב-2015