שערי חולדה

שערי חולדה הן שתי נקודות כניסה סמוכות בכותל הדרומי של הר הבית. בנקודה המערבית שני שערים (השער הכפול) ובנקודה המזרחית שלושה.

שערי חולדה התקיימו בתקופת בית המקדש השני, ייתכן שעוד לפני מקדש הורדוס. השערים היו במפלס נמוך מרובו של הר הבית, ועל כן רוב החוקרים סבורים שהשערים מובילים במחילה אל תוך שטח ההר ומשם היה צורך לעלות במדרגות אל הרחבה.

השערים הם כניסה כפולה מאותו כיוון, בניגוד לשאר השערים בצידי הר הבית. הרב ישראל ליפשיץ העלה את הסברה שהסיבה לכפילות השערים היא שירושלים בעת העתיקה הייתה בדרום העזרה, כך ששם היה ששער הכניסה העיקרי והשימושי ביותר.

שערי חולדה במקורות

השערים מתועדים במשנה במסכת מידות, המספרת על חמשת שערי הר הבית:

ההשערה המקובלת במחקר היא שהמשנה במסכת מידות מדברת על שטח הר הבית החשמונאי ולא על ההרחבה של הורדוס. יוצא שהשערים הנמצאים בכותל הדרומי היום אינם זהים עם שערי חולדה של המשנה וממילא אין סיבה לקרוא להם בשם זה.

במדרש שיר השירים רבה (וילנא, פרשה ב), יחד עם האמירה שהכותל המערבי של בית המקדש אינו חרב לעולם, נאמר זאת גם על "שער הכהן" ושער חולדה.

פירוש השם חולדה
מפני שהחלק הדרומי היה הגדול ביותר בהר הבית מאחר שהעזרות היו בעיקר בחלק הצפוני מערבי (כדלהלן פרק ב-א) לפיכך קראו לשערים חולדה (עכבר) על שם האמור בגמרא פסחים () חולדה שדרה בעיקר בתים".
מסבירים לפי שחולדה הנביאה הייתה יושבת בין ב' שערים הללו, כמו שכתוב ב: "והיא יושבת בירושלים במשנה". לפי פירוש זה, משמעות המילה "במשנה" היא שחולדה הייתה יושבת בין שני השערים.
שער יש בעזרה ששמו שער חולדה ויש פותרים את מילת 'במשנה' - חוץ לחומה בין שתי החומות. ובדברי הימים ל"ד-כב פי יושבת בירושלים - שישבה בין שתי חומות העיר כי לשכה אחת הייתה אחת הייתה לה לחולדה סמוכה ללשכת הגזית". ומשמע שלא הייתה יושבת בשערי הר הבית בדרום אלא רק בחומות העיר ובצפון העזרה על יד לשכת הגזית". א"כ לשיטתו השם "שערי חולדה הוא מטעם אחר או כפי' א' של הרא"ש.
הטעם שהשער נקרא על שם חולדה הנביאה, שהרי קודם שנולדה וודאי היה לשערים שם אחר ומדוע שינוהו לכבודה דבשלמא שער ניקנור שינוהו על שם התורם וגם שנעשו לניקנור ניסים בשער זה משא"כ כאן. וגם מדוע בבית שני קראו להם שערי חולדה והלא חולדה בבית ראשון הייתה ולכן פי' ששערי חולדה נקראים על שם הפסוק בתהילים (מט-ב) "האזינו על כל יושבי חלד" דהיינו על כל יושבי הארץ וגם שערים הללו כל הארץ משתמשין בהם מאחר שהם היו השערים העיקריים של ביהמ"ק שכן ירושלים מן הדרום הייתה.

מיקום השערים
גם בימי הביניים ידעו לזהות את השערים. בספר כפתור ופרח בפרק ו מתייחס המחבר אשתורי הפרחי לגבולות הר הבית בתקופתו, וכותב:

היום השרידים היחידים שנשארו מהשערים הם חצי מהמשקוף של אחד השערים המערביים, ומיקומם של השערים המזרחיים (אף שניתן לראות רישום של שלושה שערים חסומים בקיר, רק שתיים מתוך האבנים הן מקוריות).

בספר עזרת כהנים מוצעת האפשרות שהמרחק בין השערים היה שווה למרחק ביניהם לכותל (דהיינו 160 אמה רווח ואז שער 10 ועוד רווח 160 ועוד שער 10 ועוד רווח 160 = 500 אמה), וזה היה דרך נוי. מובאת שם אפשרות נוספת לפיה השערים היו בשטח שהיה כנגד אורך עזרת ישראל, והיה מתחלק באותה צורה (דהיינו 55.6666 * 3 ועוד 20 אמה לשערים = 187 אמה) אמנם נוטה יותר לפי' הראשון. הספר דוחה את האפשרות שהם היו כנגד שער הדלק והמים שאם כן יוצא שכל שערי הר הבית מכוונים מול שערי העזרה ולא הייתה לכהנים פרטיות, וכבר נאמר בזבחים נט: "אפשר כהן עומד על גבי המזבח וכל העם רואין אותו מבחוץ".

המחקר הארכאולוגי

המחקר הארכאולוגי ליד השערים נערך על ידי יובל ברוך ורוני רייך מטעם רשות העתיקות. בין היתר הם העלו שהשער המשולש הוא הראשון שנבנה במסגרת הרחבת הר הבית על ידי הורדוס הגדול. ושאל השער ממזרח עלה רחוב רחב משופע. עליו, כך הם מאמינים, הובלו בהמות הקורבן. למרגלות השערים הם גילו עשרות אבנים מעוטרות ששימשו לטענתם כחלק מעיטורי הסטיו המלכותי.

קישורים חיצוניים 

 בן ציון לוריא, שערי חולדה, בית מקרא יד, ג, תשכ"ט 
 יצחק מגן, על שערי הר הבית בכתבי יוסף בן מתתיהו ובמסכת מידות, קתדרה 14 (תש"מ), עמ' 41–53
 סיור בגן האריכאולוגי ובמרכז דוידסון
 הרב יצחק לוי, שערי חולדה, מתוך העלון שבת בשבתו, ט' באב תשע"ה

הערות שוליים

שערי הר הבית והמקדש
שערי ירושלים
שערי חולדה