רנה שני

רִנה שני (16 באוגוסט 1937, ט' באלול תרצ"ז – 17 בנובמבר 1983) הייתה משוררת עברית, סופרת ילדים, מתרגמת ומנהיגת כת בישראל.

ביוגרפיה
נולדה בשם "רינה שומרוני" בחדרה כבכורה מבין שני ילדים. אמה, רעיה, הייתה יוצאת ליטא. להוריה הייתה מסעדה קטנה בצומת ככר המשטרה. מגיל צעיר גילתה כישרון כתיבה יוצא דופן, והשירים הראשונים שלה התפרסמו ב"משא", המוסף הספרותי של למרחב ב-1958. מאוחר יותר קיצרה את שם משפחתה ל"שני". היא סיימה את לימודיה התיכוניים בחדרה, שירתה כקצינת חינוך בצה"ל והמשיכה לשרת כמה שנים בשירות הקבע. עברה לירושלים ושם השלימה תואר ראשון בלשונות רומאניות. במהלך לימודיה הכירה את משה לזר ודרכו את לאה גולדברג, אשר התרשמה מכתיבתה וסייעה לה לפרסם מיצירותיה. לאה גולדברג היא שהציעה לה לקצר את שם משפחתה לשני.

לאחר סיום לימודיה עברה לתל אביב עם המחזאי בן-ציון תומר. תומר הפגיש אותה עם אנשי הבוהמה התל אביבית שישבו אז בבתי הקפה ברחוב דיזנגוף: קליפורניה בבעלות אייבי נתן, וכסית. עם פרסומה החלה להיות דמות מוכרת בשנות השישים. באותה תקופה הייתה בקשרי חברות עם הסופרת והמחזאית אידה צורית.
ב-1964 הכירה את האדריכל דן איתן, אשר עזב למענה את אשתו הראשונה הסופרת והמשוררת רחל איתן. לבני הזוג נולדה בת, תמר, ב-1966. הם התגוררו ביפו העתיקה ושם, מתוך קשרי חברות עם דן בן אמוץ, אשתו בתיה אפולו והבוהמה של שנות השישים, נטלה לראשונה חשיש (וגם אל אס די באופן חד-פעמי) שגרמו לה לדבריה "לראות את האור" ולשנות כיוון בחיים. שני עזבה את איתן ועברה להתגורר בכפר שמריהו עם בתה, לאחר כתשע שנות זוגיות.

בשנים 1975–1977 חיה שני בארצות הברית עם המשורר יעקב רוטבליט, שהיה צעיר ממנה בשמונה שנים. היא החליפה את שמה לריין שיין (Rain Shine). ב-1976 נפרדה מרוטבליט, נישאה לאמריקאי וקיבלה מעמד תושבות. שני שבה לישראל בעקבות בתה תמר ועברה להתגורר בבית שכור ברחוב האהבה במושבה מגדיאל.

לאחר חוויית התעוררות חזקה ב-1979, החלו אנשים להתאסף סביבה במסגרת של פגישות שבועיות במגדיאל ולאחר מכן בזכרון יעקב. הקבוצה של שני ספגה ביקורת רבה מפיה של ח"כ מרים גלזר-תעסה. נטען כי הקבוצה היא למעשה כת ושני הכריזמטית משמשת בה הלכה למעשה גורו, תוך שטיפת מוחם של צעירים תועים וחשיפתם לסמים קשים תוך כדי ניצולם לצרכיה הפרטיים, ביניהם גם צרכים מיניים. כינתה את הקבוצה "אצבע האלוהים". תחקיר שערך העיתונאי עמנואל רוזן על הקבוצה, האשים את שני בהסתת הצעירים הנתונים להשפעתה נגד הוריהם. במקביל התנהל נגדה משפט על שימוש במריחואנה, זאת לאחר שכבר הורשעה בעבר בגידול הסם.

בפברואר 1983 צעיר ממשתתפי הכת, שבריאותו הנפשית התדרדרה בעקבות גיוסו לצבא, שם קץ לחייו. לאחר מותו של הצעיר, פורסמה פרשת הכת של שני ברחבי הארץ, והיא עזבה להודו עם חבר, בעקבות הזמנה של שני מאמיניה, ששהו שם. עם יציאתה להודו והתמסרותה לתורת המסתורין שלה, המשיכה לכתוב שירים ויומנים. שני ספרים התפרסמו לאחר מותה.

רנה שני נפטרה במקדש בעיר בודגאיה שבהודו מסיבוכי מחלת הצהבת ומלאריה. מלוויה, שלא טיפלו בה כראוי ולא הביאו אותה בזמן לבית החולים, פיזרו את אפרה, כמקובל בהודו.

בשנת 2003 נחנך אולם תרבות על שמה ליד בית הספר "תיכון חדרה", בעיר הולדתה חדרה.

מספריה ותרגומיה

שירה
עיר זרה, שירים, עם עובד תל אביב, תשכ"א 1961.
ים נעול, שירים, הקיבוץ המאוחד תל אביב, תשכ"ד 1963.
פנים אחדים, איחוד הקבוצות והקיבוצים, תשכ"ו 1966.
שלום לאדוני המלך, עם עובד, תל אביב, תש"ל 1970.
ביום שקוף רואים לנצח, שירים, ספרית פועלים תל אביב, תשמ"ו 1986.

לילדים
קרוניתו של דני דרבני, מאנגלית רנה שני, מחברות לספרות תל אביב, תשי"ט 1959.
יתומי הרוח (שני תרגמה את השירים ורנה לוטן את הפרוזה), מאת אריק הוגארד, "ספרי דן חסכן", עם עובד תל אביב, תש"ל 1970.
אהרן והעיפרון הסגול, מאת קרוקט ג'ונסון, תרגמה רנה שני, עם עובד תל אביב, תש"ל 1970.
שלושה ידידים קטנים, הציורים מרים ברטוב, החרוזים - רנה שני, ספרית פועלים מרחביה, תשכ"ב 1962.
שני דובונים קטנים, מאת  (התמונות) ופולט פלקונט (Paulette Falconnet). תרגמה ועיבדה רנה שני, חותם ירושלים, תשכ"ב 1962.
כושיה עם שמשיה, הציורים - מרים ברטוב, הסיפור - רנה שני, עם עובד תל אביב, תשכ"ד 1964.

תרגומים
 שירים, גבריאלה מיסטראל, ירושלים, מכון מרכזי ליחסי תרבות ישראל - אמריקה האיברית, ספרד ופורטוגאל, 1966.
 בתולת הים הקדושה, סטרטיס מיריביליס, עם עובד 1962.
 שירים ארוטיים של הפרימיטיבים, אלפונסו די נולה סדן תל אביב 1965.

מחזות 
 "יהודי הדממה" של אלי ויזל (מצרפתית) - עבור תיאטרון 'הבימה'.
 "גוג ומגוג" של גבריאל ארוט (Gabriel Arout) (מצרפתית) - עבור תיאטרון 'הבימה'.
 "יצור מוזר האדם" של גבריאל ארוט (מצרפתית, על פי סיפורי צ'כוב) - עבור תיאטרון 'זווית', 1965.
 "זהב נאפולי" של אדוארדו דה פיליפו (מאיטלקית) - עבור תיאטרון ה'קאמרי'.
 "המלך צבי" (Il re cervo) של קרלו גוצי (Carlo Gozzi) (מאיטלקית) - עבור תיאטרון ה'קאמרי'.

לקריאה נוספת
 אידה צורית, "בלי מלאך על הכתף": על שירי רנה שני, נדפס במאזנים, נ"ז, 7, תשמ"ד 1984. 
 באור ישמע, כתבים אחרונים, הביא לדפוס אחיה של המחברת, אחרית דבר מאת אורי ברנשטיין, גוונים תל אביב, תשס"ב 2002.
 גבי זהר, האושר אין לו סוף על תופעת הכתות המיסטיות, הקבוצות החדשות והמרתונים הפסיכולוגיים בישראל, הוצאת סער

קישורים חיצוניים
 שמעון שלוש, "בין מדיומים אומנותיים משלימים", על הספר של רנה שני ויעקב אלוני "פנים אחדים", באתר סימניה 20.10.10
 שמעון שלוש, "חזרה אל הבית המוגן", על ספר הילדים של רנה שני "כושיה עם שמשיה", באתר סימניה 12.9.10
 שמעון שלוש, "העיר הזרה של רנה שני", על הספר "עיר זרה" באתר סימניה 24.8.10
 
 
 מסתו של אסף עינברי בה הוא דן בין השאר ברנה שני (ריין שיין)
 דו"ח משטרת ישראל משנת 1982 על כת "אצבע אלוהים" (כת רינה שני) ועשר כתות נוספות בישראל

הערות שוליים

משוררות כותבות עברית
משוררים כותבי עברית
מתרגמות ישראליות
מתרגמים ישראלים
סופרות ילדים ונוער ישראליות
סופרי ילדים ונוער ישראלים
סופרות ישראליות
סופרים ישראלים
מורים רוחניים יהודים
מורשעים בעבירות סמים בישראל
מורשעות בדין בישראל
ראשי כתות ישראלים
חדרה: אישים
בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
ישראליות שנולדו ב-1937
ישראלים שנולדו ב-1937
ישראליות שנפטרו ב-1983
ישראלים שנפטרו ב-1983