דבורה הנביאה

דְּבוֹרָה, על פי המקרא, הייתה נביאה, והשופטת הרביעית ששפטה את ישראל בתקופת השופטים.

סיפורה מתואר ב ו. היא ידועה בעקבות שירת הניצחון על צבא יבין מלך כנען: "שירת דבורה" ().

דמותה

דבורה הנביאה השתייכה לשבט אפרים, ולפי התלמוד היא אחת משבע הנביאות הנזכרות בתנ"ך.

לפי המתואר בספר שופטים, דבורה ישבה תחת תומר בין הרמה ובין בית אל ובני ישראל עלו אליה למשפט.

לדעת רב, המובאת במדרש, זוהי תקופת שפוט השופטים שבזמנה התרחשו אירועי מגילת רות.

לכינויה "אשת לפידות" () נתנו מספר פירושים: ייתכן שהיה זה שמו של בן-זוגה; ייתכן שבן-זוגה היה ברק, וברק היא מילה נרדפת ללפידות. פירוש אחר הוא שהייתה מכינה פתילות למשכן, ופירוש נוסף הוא שהייתה "אשת חיל, זריזה במעשיה כלפיד אש".

אף על פי שפעלה בספירה הציבורית כמנהיגה וכשופטת, היא מתייחסת לעצמה גם כאם ("עד שקמתי דבורה, שקמתי אם בישראל"). בשירתה היא מייחדת מקום לדמויות נשיות נוספות, יעל אשת חבר הקיני שהרגה את סיסרא, ואימו של סיסרא המחכה עד בוש לשובו של בנה כמנצח מהקרב.

על פי המסורת נקברה דבורה בקדש נפתלי שבנחלת שבט נפתלי, מוצאו של ברק, על אף שמקום מושבה היה בהר אפרים.

המלחמה 

באותה עת שלט בישראל יבין מלך חצור באמצעות שר-צבאו סיסרא, ובהיעדר מנהיג לישראל, נחשף העם לפרעות מצד אויבם.
לאור המצב, דבורה הנביאה ששפטה את העם קיבלה ציווי מה' ליזום מלחמה נגד יבין מלך חצור.
היא ציוותה על ברק בן אבינעם:

ברק היסס למלא הוראה זו, והציב תנאי לדבורה: 

למשמע דבריו, ענתה דבורה בנבואה: 

ואכן, כמו שניבאה דבורה, ברק הביס את צבאו של סיסרא אולם את סיסרא עצמו הרגה יעל אשת חבר הקיני.

שירת דבורה

המלחמה בין ברק בן אבינועם לסיסרא מתוארת מזווית אישית ב"שירת דבורה". שירה זו היא מעין שירת ניצחון המתארת את הרקע למלחמה, מותחת ביקורת על השבטים שנמנעו מליטול חלק במלחמה משום שלא סבלו מאיום ביטחוני ישיר מסיסרא, ומשבחת את יעל אשת חבר הקיני על שהרגה את סיסרא.

שירת דבורה מופיעה ב, ומורכבת מ-31 פסוקים. את השירה קוראים בבתי הכנסת כהפטרה של פרשת בשלח בה קוראים את שירת הים.

פירוט תוכן השירה 

השירה פותחת בתיאור עוזו של ה' אלוהי ישראל, לאחר מכן תיאור המצב הבעייתי שקדם למלחמה, הלל לשבטים שיצאו למלחמה, גערה בשבטים שהתחמקו ממנה, ואף קללה לתושבי מקומות שלא הצטרפו, ובהנגדה אליהם תיאור מפורט של יעל אשת חבר הקיני שבניגוד למשתמטים התנדבה וסיכנה את עצמה.

חלקו של המאבק הצבאי קטן, אף על פי שכאמור השתתפו בקרב עשרת אלפים לוחמים בני ישראל, ומודגשת בו בעיקר ההתערבות האלוהית לטובת בני ישראל ("הכוכבים ממסילותם נלחמו" והנס שהתרחש "נחל קישון גרפם"). ולעומת זאת השירה מתעכבת ארוכות על הדמויות הנשיות, יעל ואם סיסרא.

השירה עמוסה ברוח של התנדבות ואהבה, לעומת הרשעות ולקיחת השלל של סיסרא. בסיום מתואר מצב האויבים בעורף, אם סיסרא המצפה לשוב בנה, והשקט שהשתרר בעקבות הניצחון במלחמה.

בדומה לשירת הים, המנהיג מודה בשירתו לה' לאחר שהתרחשה לעמו הצלה גדולה. ניתן לראות הקבלה בכמה עניינים בין השירות הללו.

כמו הפתיח  ובשירת דבורה , וכמו ההודאה, בשירת הים –  ובשירת דבורה . בנוסף, גם את שירת הים הובילה אישה - מרים הנביאה: .

כמו שירת הים גם שירת דבורה מסודרת בצורת "אריח על גבי לבנה".

קיים דמיון גם בין אירועי ההצלה והניצחון. בשני המקרים התבסס כוחו המרכזי של האויב על מרכבותיו, ולשיטת המפרשים שתבוסת סיסרא נגרמה מהצפת נחל הקישון, עולה דמיון רב לטביעת המצרים בים סוף.

שירת דבורה הולחנה על ידי ידידיה אדמון ובוצעה על ידי לאה דגנית בשנות ה-50 של המאה העשרים. מאוחר יותר הולחנה גם על ידי נורית הירש במיוחד לרגל חגיגות יום העצמאות ה-66 למדינת ישראל. את השיר ביצעה אסתר רדא בטקס המרכזי בהר הרצל.

ראו גם
שירת מרים
תומר דבורה
 מספר דבורה

לקריאה נוספת
 
יאירה אמית, ספר שופטים אמנות העריכה, ירושלים: מוסד ביאליק, 1999, עמ' 185–205.
 פלמוני, י "דבורה", אנציקלופדיה מקראית, כרך ב', עמ' 584–587.

קישורים חיצוניים

 פרשנות והגות של כותבים שונים על דבורה הנביאה באתר מיזם 929
 
 
 דבורה הנביאה, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
 
 שירת הים ושירת דבורה, באתר ישיבת הר ברכה
שירת דבורה עם פירוש למילים הקשות באתר ויקיהדות
 כיבוש חצור בסיפורי התנ"ך באתר הסודות של חצור
 
 
 רחל אליאור, נביאות במקרא באתר "חופש".
 סיפור מההפטרה - דבורה הנביאה

הערות שוליים

שופטים בתנ"ך
שבע נביאות
נשים בספרי נביאים
נשים בשירה
פרשת בשלח
אישים בתנ"ך שעל שמם כוכב לכת מינורי
אישים שעל שמם יישובים בישראל
אישים שהונצחו על מדליות ישראל
אישים בתנ"ך שהונצחו על בולי ישראל
נשים שהונצחו על בולי ישראל