רבייה ביולוגית - מונחים

רבייה: שיטת הגידול הכמותי של  יצורים חיים.

 תורשה: העברה של חומר תורשתי מיצור חי לצאצאיו.

 מין: (species) קבוצת יצורים חיים אשר מסוגלים להתרבות בינם לבין עצמם.

 צאצא: חי שהוא ילוד יצור חי מסוים.

 הורה: יצור חי בעל צאצא אחד לפחות.

 גן: קטע דנא המכיל את הצופן ליצירת חלבון מסוים.

 חומר תורשתי: מכלול הגנים של יצור חי.

 כרומוזומים: מבנים דמויי חוט שבהם מאוחסנות ההוראות הגנטיות של האורגניזם, מורכבים מ-DNA ונמצאים בגרעין של כל תא.

 כרומוזומים הומולוגיים: שני כרומוזומים המהווים אחד מזוגות הכרומוזומים של יצור מסוים ודומים זה לזה בגודלם, בצורתם, ובסוג הגנים שהם נושאים.

 כרומוזומי מין: בבני אדם, זוג הכרומוזומים ה-23 הקובע את מין העובר. לנקבות יש שני כרומוזומי X ולזכרים כרומוזום X אחד וכרומוזום Y אחד.

 תא מין: תאים המאפשרים ישירות את התפתחות הצאצא.
 תא זרע: תא המין בעל יכולת תנועה בין יצורים חיים.
 תא ביצה או ביצית: תא המין המסוגל להוות קרקע להתפתחות צאצא.   

 זוויג: (sex) סיווג פנימי של יצורים חיים בתוך מין מסוים, על פי תפקודם עבור הרבייה
 זכר: זוויג אשר מעביר זרע בתהליך הרבייה.
 נקבה: זוויג אשר קולט זרע ומקיים את השלב הראשון של התפתחות הצאצא בתוכו.

 מיוזה: תהליך של חלוקת תא שבו נוצרים תאי זרע ותאי ביצה.

 שחלוף: החלפת קטעים מקבילים בחומר הגנטי בין הכרומוזומים ההומולוגיים במהלך המיוזה.

 צירוף מקרי: ערבוב של כרומוזומים מהאם ומהאב המתרחש בעת המיוזה, כאשר כרומוזומים הומולוגיים נפרדים בהכנה לחלוקת התא.

 גונדות: בלוטות המין, השחלות והאשכים.

 הורמון: חומר כימי המופק בגוף ומווסת תהליכים פיזיולוגיים.

 אלל: אחת מכמה צורות אפשריות של גן מסוים.

 פנוטיפ: התכונות הנראות של אדם, מושפע מהגנוטיפ.

 גנוטיפ: המטען הגנטי של אדם, משפיע על הפנוטיפ.

 תכונות תלוי מין: תכונות גנטיות רצסיביות הנישאות על כרומוזומי X ומתבטאות בדרך כלל רק אצל זכרים.

 פוליגיני: מושפע מכמה זוגות גנים. 

 ביוץ: השתחררות של ביצית לאחת מחצוצרות הרחם. 

 זיגוטה: התא הנוצר מאיחוד של תא זרע וביצית.

 תאומים דיזיגוטים: תאומים "לא זהים" תוצאה של הפריית שתי ביציות על ידי שני זרעונים שונים.

 תאומים מונוזיטים: תאומים "זהים" תוצאה של התחלקות ביצית מופרה אחת לשתי יחידות. 

 עובר: מונח המציין את האורגניזם התפתח בין השבוע השלשי לשבוע השמיני בהתפתחות הקדם-לידתית.

 שליל: המונח המציין את האורגניזם המתפתח בין השבוע התשיעי לשבוע השלושים ושמונה של התפתחות הקדם-לידתית.

 שליה: מערך רקמות המספק חמצן וחומרי מזון לעובר ומסלק תוצרי פסולת.

 חבל הטבור: כלי דם המחברים בין העובר לשילייה.

 שק מי שפיר: השק מלא הנוזלים המקיף את העובר או השליל ומגן עליהם.

 השראה עוברית: פעילות גומלין כימית בין התאים של רקמות שונות המעוררת שינוי התפתחות.

 ההתפתחות קדם אחורית צפלוקודלית: העיקרון שלפי ההתפתחות מתקדמת מהראש כלפי מטה.

 התפתחות מרכזית היקפית: העיקרון שלפיו ההתפתחות מתקדמת ממרכז הגוף החוצה כלפי היקפו.

 טרטוגן: חומר בסביבה העלול לגרום לפגמים בתקופת ההתפתחות הקדם-לידתית.

 פגם כרומוזלי: כל פגם המופיע כאשר טעויות במיוזה יוצרות תא ביצה או זרע הנושאים מספר לא נכון של כרומוזומים או כרומוזומים פגועים.

 בדיקת אולטרה סאונד להריון: טכניקה ליצירת תמונות מחשב של העובר באמצעות החזר של  גלי קול ממנו.

 פטוסקופיה : נטילת דם מחבל הטבור לבדיקת דם.

 בדיקת שקיפות עורפית: היא בדיקת אולטרה סאונד הנערכת לאישה ההרה לשם גילוי פגמים בעובר.

 אנוקסיה: הפרעת באספקת החמצן לתינוק בזמן הלידה או אחריה.

 פג: תינוק הנולד פחות מ-35 שבועות לאחר התעברות.

 DNA (דנ"א): מולקולת ענק של חומצת גרעין המכילה את כל המידע לבנייתם של כל החלבונים בתא.

 RNA (רנ"א): משתתף בתרגום המידע הגלום בו לחומצות אמינו המרכיבות חלבונים ומבצע פעולות נוספות.

 מוטציה: שינוי ברצף הנוקלאוטידים בDNA של יצור חי, ובעקבות התרחשותה עשוי להופיע שינוי בתכונת היצור (דהיינו, בפנוטיפ).

מונחים נוספים

פסיכולוגיה התפתחותית - מונחים

מונחונים