אמיל יאנינגס

אמיל יאנינגס (בגרמנית: Emil Jannings; ) היה שחקן קולנוע גרמני, האדם הראשון שזכה בפרס האוסקר לשחקן הטוב ביותר. יאנינגס התפרסם בזכות הופעתו בסרטים אילמים הוליוודיים רבים, והיה שחקן מפורסם גם בימי המשטר הנאצי. הופעתו בסרטי תעמולה נאציים הביאה להחרמתו ולקץ הקריירה שלו לאחר מלחמת העולם השנייה.

תולדות חייו 
יאנינגס נולד בשווייץ לאם שהייתה גרמניה אתנית ילידת רוסיה ואב אמריקאי. בנעוריו עברה משפחתו לגרמניה והוא הופיע כשחקן תיאטרון בלייפציג ובברמן ולאחר מלחמת העולם הראשונה בלהקת התיאטרון של מקס ריינהרדט בברלין.

בשנות העשרים הפך לשחקן ראינוע בחברת הפקת הסרטים הגרמנית UFA. הוא שיחק את אותלו, את טרטיף, את לואי ה-15 בסרט "דו-בארי" של ארנסט לוביטש ואת מפיסטופלס בגרסת פרידריך וילהלם מורנאו ל"פאוסט". בשנת 1926 עבר להוליווד לפי הזמנת אולפני סרטי פרמאונט, שם השתכר 400,000 דולר לשנה וביתו הפך למרכז חברתי למהגרים מעריצים מגרמניה. ב-1929 זכה בשני פרסי אוסקר לשחקן הטוב ביותר על תפקידיו בסרטים "דרך כל בשר" ו"הפקודה האחרונה".

עם כניסת הסרטים המדברים לא יכול היה יאנינגס להמשיך ולהופיע בארצות הברית מכיוון שלא ידע כמעט אנגלית ודיבורו לא היה מובן. הוא שב לגרמניה ואף שכנע את במאי "המלאך הכחול", יוזף פון שטרנברג, לשוב אף הוא לגרמניה מארצות הברית על מנת לביים סרט מדבר שבו יככב יאנינגס בתפקיד הראשי, למרות יחסים אישיים קשים וסבוכים בין שניהם, שכללו כמעט התעללות של פון שטרנברג ביאנינגס. יאנינגס השלים את הסרט אך לא שב עוד לעבוד עם יוזף פון שטרנברג.

עם עליית הנאצים לשלטון היה יאנינגס, שנהנה מהחנופה שהרעיף עליו יוזף גבלס לשחקן מוביל ב-UFA, שהפכה להיות מחלקה במשרד הרייך לתעמולה ולהשכלת העם שהפיקה סרטי תעמולה נאציים. עם כניסת בעלות הברית לברלין ב-1945 הציג יאנינגס בפני הוועדה לדה-נאציפיקציה את פסלון האוסקר שלו כניסיון להוכיח את עברו האמריקאי.

הוא הוחרם ופרש לזלצבורג, שם מת.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קצרמר גרמנים
שחקני קולנוע וטלוויזיה גרמנים
זוכי אוסקר: השחקן הטוב
פעילי התעמולה הנאצית
רפובליקת ויימאר: תרבות: אישים
אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
זוכי גביע וולפי
גרמנים שנולדו ב-1884
גרמנים שנפטרו ב-1950