יבל

יָבָל הוא דמות מקראית, הוא אחד מבניו של למך בן מתושאל מאשתו עדה. יבל מוזכר בסדר הדורות שבין אדם לנח:

על יבל נאמר שהיה אבי יושב אוהל ומקנה והכוונה היא לכך שהוא אביהם של יושבי אוהלים ובעלי מקנה. דהיינו, יבל היה זה שהמציא מחדש את שיטת הישיבה באוהלים וגידול הצאן (שכנראה נשכחה לאחר מותו של הבל נטול צאצאים). הכוונה היותו "אבי יושב אוהל ומקנה" היא גם שבניו ובני בניו של יבל הוסיפו לעסוק באומנותו וגם שהוא היה מורה ומייסד מנהגים ושיטות ודרכי חיים למעמד מסוים.

פילון מגבל מספר על אינוס ומאגוס שלפי מסורות הפיניקים המציאו את הישיבה בכפרים ואת גידול הצאן.

אח ליובל ואחיהם למחצה של תובל קין ונעמה, בני אשת אביו השנייה צלה. כמו כן, צאצא של קין, בנו של אדם הראשון.

מקור השם 
השם "יבל" נגזר מאותו שורש, שממנו נגזרו שמות אחיו יובל ותובל. הועלתה הצעה לקשור את שמו וכן את "יובל" עם המילה הפיניקית "יבל" הזהה כנראה עם המלה הארמית יובל שמשמעותה - איל, עז ממין זכר, דבר המתאים לתיאורו של יבל כאבי יושב אוהל ומקנה.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

בני קין