דגל לבנון

דגל לבנון הוא דגלה הלאומי של לבנון. הוא אומץ ב-7 בדצמבר 1943 וצויר לראשונה בביתו של חבר הפרלמנט הלבנוני, סאיב סלאם על ידי כמה חברי פרלמנט.

היסטוריה 

במהלך המאות השבעה עשר ושמונה עשר, המרונים השתמשו בדגל לבן עם ארז במרכז. 

במהלך מלחמת העולם הראשונה לחם לגיון מרוני  תחת דגל צרפת, והוא השתמש לדגלו בדגל לבן שעליו סאלטייר אדום וארז שחור. 

לאחר המלחמה, הניפו המרונים את דגל בהר הלבנון, בו שלטו.

לאחר הקמת לבנון הגדולה במבגרת המנדט הצרפתי על לבנון ב-1920, אימצה לבנון הדגל ששימש את לבנון היה דגל צרפת, עם תוספת של ארז הלבנון באמצע הדגל. הדגל עוצב על ידי נשיא תנועת ההתנגדות לשלטון העות'מאני, נאום מוקרזל. לדגל היו גרסאות בהם הארז הופיע בשחור או עם גזע חום.

לאחר עצמאות לבנון מצרפת הסכימו המיעוטים הלבנונים במסגרת האמנה הלאומית על חלוקת הכוח הפוליטית בלבנון, וכחלק מההסכמות אישרו את הדגל הלבנוני. הדגל הנוכחי עוצב בביתו של חבר הפרלמנט סאיב סלאם ואומץ על ידי לבנון באופן רשמי ב־7 בדצמבר 1943 על ידי הפרלמנט.

עיצוב 
הדגל מורכב משני פסים אדומים, אחד למעלה ואחד למטה, שמופרדים על ידי פס לבן שגודלו פי שניים מהפס האדום (יחס של 1:2:1 - פס ספרדי) ובמרכז עץ ארז ירוק שנוגע בשני הפסים האדום ורוחבו הוא שליש מרוחב הדגל.

במלחמת העולם הראשונה, הצבעים אדום ולבן היו צבעי הלגיון הלבנוני. האדום מסמל את ההקרבה והלבן את הטוהר. עץ הארז הירוק במרכז הדגל מסמל שמחה ושגשוג. הוא גם סמלה העתיק של לבנון מאז ימי התנ"ך.

גלריה

ראו גם

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

לבנון
לבנון: סמלים לאומיים
לבנון
לבנון
לבנון
לבנון
ארז בתרבות