וולטה עילית

הרפובליקה של וולטה עילית (בצרפתית: République de Haute-Volta), שכיום נודעת בשם בורקינה פאסו, הייתה מדינה מערב אפריקאית שהוקמה ב-11 בדצמבר 1958 כמושבה עם שלטון עצמי בתוך הקהילה הצרפתית. לפני שקיבלה אוטונומיה היא נקראה וולטה עילית הצרפתית, והייתה חלק מהאיחוד הצרפתי. ב-5 באוגוסט 1960 קיבלה עצמאות מלאה מצרפת. ב-4 באוגוסט 1984 שינתה וולטה העילית את שמה לבורקינה פאסו.

שם ודגל 

השם וולטה עילית הצביע על כך שהמדינה מכילה את החלק העליון של נהר הוולטה. צבעי דגל המדינה התאימו לשמות שלושת היובלים העיקריים שלו: הוולטה השחור, הוולטה הלבן והוולטה האדום. הדגל היה זהה לזה של הקיסרות הגרמנית.

היסטוריה 
וולטה עילית הצרפתית קיבלה עצמאות ב-5 באוגוסט 1960. הנשיא הראשון של המדינה, מוריס יאמאוגו, עמד בראש הברית לדמוקרטיה והפדרציה / העצרת הדמוקרטית באפריקה. חוקת 1960 קבעה את הבחירות על ידי זכות בחירה ישירה של הנשיא והאסיפה הלאומית לתקופה של חמש שנים. זמן קצר לאחר עלייתו לשלטון אסר יאמאוגו על כל המפלגות הפוליטיות למעט הברית לדמוקרטיה.

במאי 1961 הודיעה וולטה עילית כי תצטרף לאיחוד של המדינות גאנה, גינאה, מאלי אולם איחוד זה לא מומש.

ביולי 1961 הנשיא יאמאוגו ביקר בישראל, וכאות הוקרה הוחלט לקרוא לרחוב בשכונת קריית היובל בירושלים בשם "רחוב וולטה עילית".

תומא סנקרה עלה לשלטון באמצעות הפיכה צבאית ב-4 באוגוסט 1983. אחר ההפיכה הוא הקים את המועצה הלאומית למהפכה (CNR), והכריז על עצמו כנשיא. בהנחיית סנקרה, המדינה שינתה את שמה ב-4 באוגוסט 1984, מוולטה עילית לבורקינה פאסו, שפירושה "ארץ האנשים הישרים". שינוי זה היה חלק מתהליך ה״אפריקניזציה" שהנהיג סנקרה, שנועד לנתק את המדינה מעברה הקולוניאלי. גם ההמנון הלאומי והדגל של וולטה הוחלפו באותה עת.

מדיניות 
בין השנים 1958–1960 הובלה הרפובליקה של וולטה עילית על ידי נציב עליון:
 מקס ברתט (11 בדצמבר 1958 עד פברואר 1959),
 פול מאסון (פברואר 1959 עד 5 באוגוסט 1960).

בין השנים 1971–1987 הובלה רפובליקת וולטה עילית על ידי ראש ממשלה:
 ז'ראר קנגו אודראוגו (13 בפברואר 1971 עד 8 בפברואר 1974)
 תומא סנקרה (4 באוגוסט 1983 עד 14 באוקטובר 1987)

סמלים

דגל 
שלושת הצבעים של דגל הלאום של וולטה עילית נובעים מכך שלוולטה שלושה חלקים: הוולטה השחורה, הוולטה הלבנה והוולטה האדומה.

המנון לאומי 

ב-צרפתית:

Fière Volta de mes aieux,
Ton soleil ardent et glorieux
Te revêt d'or et de fierté
Ô Reine drapée de loyauté !

Nous te ferons et plus forte, et plus belle
À ton amour nous resterons fidèles
Et nos cœurs vibrant de fierté
Acclameront ta beauté
Vers l'horizon lève les yeux
Frémis aux accents tumultueux
De tes fiers enfants tous dressés
Promesses d'avenir caressées

Le travail de ton sol brûlant
Sans fin trempera les cœurs ardents,
Et les vertus de tes enfants
Le ceindront d'un diadème triomphant.

Que Dieu te garde en sa bonté,
Que du bonheur de ton sol aimé,
L'Amour des frères soit la clé,
Honneur, Unité et Liberté.

בעברית:

וולטה הגאה של אבותיי,
השמש הנלהבת והמפוארת שלך
לוקח אותך בזהב ובגאווה
מלכה עטופה בנאמנות!

אנו נהפוך אותך לחזק ויפה יותר
לאהבתך נישאר נאמנים
ולבנו תוסס מגאווה
ישבחו את היופי שלך
לקראת האופק הסתכל למעלה
פריסים עם המבטאים הסוערים
מילדיכם הגאים כולם מתאמנים
הבטחות מלטפות לעתיד

עבודת האדמה הבוערת שלך
אינסופי יספוג את הלבבות הנלהבים,
וסגולות ילדיך
חגורת דיאדה מנצחת.

שאלוהים ישמור אותך בטובתו,
יהי אושר אדמתך האהובה,
אהבת האחים תהיה המפתח,
כבוד, אחדות וחופש.

ההמנון הזה הוחלף מאז 1984 בהמנון חדש, דיטניה.

הערות שוליים 

אפריקה: מושבות צרפתיות לשעבר
בורקינה פאסו: היסטוריה
מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1958