צביקה גרינגולד

צבי (צביקה) גרינגולד (נולד ב-10 בפברואר 1952) הוא קצין שריון שקיבל את עיטור הגבורה על לחימתו במלחמת יום הכיפורים בקרב על נפח ברמת הגולן. במסגרת כוח מאולתר, שהקים ושכונה ברשת הקשר "כוח צביקה".

במהלך רוב הלחימה כלל כוח צביקה טנקים מועטים בלבד, ולעיתים אף את הטנק של גרינגולד בלבד. לחימתו של גרינגולד הייתה גורם משמעותי בבלימת התקדמות הצבא הסורי אל פנים רמת הגולן.

לאחר המלחמה פיתח גרינגולד קריירה אזרחית כמנהל, במיוחד במפעלים העוסקים בתחום האנרגיה, ועסק בפעילות ציבורית. כיהן כיושב ראש הוועדה הקרואה באופקים.

ביוגרפיה 
גרינגולד נולד בקיבוץ לוחמי הגטאות, ובשירותו הצבאי שירת כחייל וקצין שריון בגדוד 74 ('סער') של חטיבה 188. מאמצע 1973 פיקד על פלוגה ז' של גדוד 74. בסמוך לראש השנה תשל"ד החליף אורי מיכאל עקביה את גרינגולד, שיצא לחופשה קצרה בין תפקידים.

מלחמת יום הכיפורים 

ביום הכיפורים, ב-6 באוקטובר 1973, שהה גרינגולד (אז סרן) בבית הוריו בקיבוץ לוחמי הגטאות. כאשר שמע על פרוץ המלחמה חזר ביוזמתו לבסיס המפקדה של חטיבה 188 ברמת הגולן. בעיצומם של הקרבות תפס פיקוד על כוח מאולתר שאורגן מאנשי צוות וטנקים פגועים במחנה נפח. הצוות מנה שלושה טנקים מדגם צנטוריון, אשר שניים מהם נפגעו כבר בתחילת הקרב, אחד מהם לא היה בר-תיקון והושאר מאחור. לקראת הערב החל גרינגולד לנוע על ציר הנפט יחד עם הטנק השני לקראת מה שחשב באותו שלב כחבירה למוצב 111 מזרחית לצומת חושניה. אולם כאשר הגיע גרינגולד לגבעות המשקיפות על אזור הצומת גילה להפתעתו הרבה, חטיבת שריון סורית אשר מנתה מאות טנקים ונגמ"שים, שהצליחה להבקיע את קו ההגנה הצה"לי ולחדור אל מרכז הגולן. גרינגולד התמקם בעמדות שולטות אשר חלשו על חניון הרק"ם הסורי, ופתח באש, תוך כדי ביצוע תמרונים הכוללים ירידה מהעמדות ועלייה מחודשת עליהן, על מנת להקשות על הסורים מלפגוע בו. הדבר יצר אצל הסורים תחושה של מספר טנקים רב. לקראת השעה 22:00 נפגע הטנק שעליו פיקד גרינגולד, ויצא מכלל שימוש לאחר היתקלות עם טנק סורי מדגם T-55, שהסתיים בפיצוצו. גרינגולד תפס פיקוד על הטנק השני מהכוח שלו. באותה עת, היו איתו אנשי הצוות בטנק: מורדי ארזי הטען-קשר, איציק ארנון התותחן ו הנהג. פיליפ הנהג נהרג מאוחר יותר.

לקראת חצות חברה אליו פלוגת מילואים מגדוד 266 בפיקודו של סא"ל עוזי מור בכוח של 12 טנקים, אולם ספגה פגיעות ישירות כבר בשלבי החבירה הראשוניים ממארב נ"ט שהציבו הסורים בלילה שבין 6 ל-7 באוקטובר. גרינגולד עצמו נפצע אף הוא בקרב מאותו המארב אולם, למרות פציעתו, עלה על טנק אחר של פלוגת המילואים והמשיך לפקד עליו עד שנשאר שוב לבדו במהלך הלילה.

בבוקר 7 באוקטובר הצליח צביקה יחד עם מח"ט 188 אל"ם יצחק בן שהם וסמח"ט 188 סא"ל , שהגיעו לקראת הבוקר יחד עם פלוגת טנקים מאולתרת, לבלום את ניסיון הפריצה של הסורים מדרום-מזרח למחנה נפח. אולם מיד לאחר הצלחת בלימת החטיבה הסורית התברר כי חטיבה סורית נוספת הצליחה לאגף את כוחות צה"ל ולהתקרב למרחק של מאות מטרים בלבד משערי המחנה מכיוון צפון. צביקה יחד עם יצחק בן-שהם ודוד ישראלי הסתובבו ונסעו חזרה על ציר הנפט לכיוון המחנה. הכוח השתתף בקרב על נפח והיה חלק מהכוחות שמנעו מהסורים לכבוש את המחנה ולהמשיך מערבה לכיוון גשר בנות יעקב.

בתום הקרב פונה גרינגולד לבית חולים בצפת, אך שבוע מאוחר יותר חזר לחטיבתו ברמת הגולן. החטיבה המשיכה להילחם באזור "המובלעת" הסורית נגד חיל המשלוח העיראקי והירדני. במהלך מלחמת ההתשה במובלעת הסורית שירת כקצין אג"ם של חטיבה 188.

הכוח בפיקודו של צביקה, אשר זכה לכינוי "כוח צביקה" ברשת הקשר, הצליח במשך 24 שעות קריטיות לבלום את הכוחות הסוריים, שהיו בסדר גודל של שתי חטיבות שריון, מלכבוש את נפח ולהתקדם לעבר נהר הירדן. הודות לתושייתו ואומץ לבו וכן תשדורות האלחוט שיצר חשבו הסורים וגם כוחות צה"ל כי מדובר בכוח גדול משהיה באמת. קרב הבלימה שלו סייע לכוחות המילואים מחטיבה 679 בפיקודו של אורי אור להתארגן. על לחימתו בקרבות אלה זכה לעיטור הגבורה.

סיפורו של צביקה גרינגולד התפרסם לראשונה במגזין "במחנה", מיד אחרי המלחמה, בסדרת כתבותיו של רנן שור. בתחילת שנות ה-80 ערערו סא"ל עוזי מור ואל"ם אמנון שרון, על סיפור "כוח צביקה". קצין חינוך ראשי יוסף אלדר, אף הורה להוציא את הסיפור ממערך לימוד מורשת הקרב של צה"ל עד לבדיקת הנושא, אך הרמטכ"ל קבע שאין לערער על העובדות, וסיפורו של גרינגולד התבסס כאחד מסיפורי הגבורה הבולטים במלחמת יום הכיפורים.

ב-2008 פרסם גרינגולד את זכרונותיו מהקרבות. ספר זה זכה בפרס יצחק שדה לספרות צבאית לשנת 2009.

יש החולקים על סיפור הגבורה של גרינגולד וטוענים שהוא נופח באופן לא-מידתי. לעומתם טענו ראש ועדת העיטורים מנחם מרון, כמו גם היסטוריונים צבאיים שונים, בהם אבירם ברקאי, שבחן את הדברים בספרו "על בלימה", כי הדברים, כפי שתוארו בנימוקים שליוו את הענקת העיטור, כמו גם האופן שבו לחם גרינגולד, אכן התרחשו, והעיטור ניתן לו בדין.

קריירה אזרחית 
לאחר המלחמה שירת גרינגולד בצבא הקבע למשך שנה ולאחר מכן שב לקיבוץ לוחמי הגטאות בו עבד בבריכות הדגים בגידול בורי, קרפיון, אמנון וכסיף. בהמשך קיבל תואר ראשון בכלכלה וניהול מהמרכז האקדמי רופין. בשנת 1991 התיישב עם משפחתו ביישוב קורנית שבגוש שגב. גרינגולד המשיך בשירות בשריון במסגרת כוחות המילואים, והשתחרר בדרגת אלוף-משנה. גרינגולד התמחה בניהול, ובמשך שנים שימש בתפקידי ניהול, בתחילה במסגרת מפעל טבעול שהיה שייך לקיבוצו, לוחמי הגטאות, ולאחר מכן בגופים מסחריים שונים. באמצע שנות ה־90 שימש כמנכ"ל תעשיות אלקטרוכימיות. בשנת 1998 מונה למנכ"ל בתי הזיקוק לנפט בחיפה, ובשנת 2001 פתח עסק עצמאי לייעוץ ויזמות. גרינגולד כיהן בדירקטוריונים של חברות ציבוריות שונות בהן תפרון והבנק הבינלאומי. ב-2016 רכש יחד עם משה לוי והיזם ישראל לנג את יקב ססלוב. באותה שנה גם קיבל את אות "יקיר משגב" ואת אות המועצה לארץ ישראל יפה.

קריירה פוליטית
גרינגולד התמודד בבחירות שנערכו לראשות המועצה האזורית משגב, ב-27 בנובמבר 2007. מצעו דיבר על טיפוח יישובי משגב, פיתוח התשתיות, ושמירה על אופיים הכפרי של היישובים, תוך בניית שותפות עם היישובים הבדואים, ושמירה על יחסים חיוביים עם היישובים הערביים באזור, ועל "העמדת האדם ורווחתו במרכז ההווייה של האזור". סיסמת מסע הבחירות שלו הייתה - "מנהיגות למשגב - המועצה לשירות התושבים".

במהלך מסע הבחירות התבטא בריאיון לערוץ 2 באשר לעתירתם של בני זוג ערבים לבית המשפט הגבוה לצדק כי יתאפשר להם להתגורר ביישוב רקפת על אף סירובה של ועדת הקבלה לקבלם, במילים - "אין לי דבר נגד ערבים, ולקרוא לי גזען זה יותר ממעליב. אבל הכנסת משפחות ערביות למרקם של ההתיישבות היהודית במשגב זה קעקוע של מפעל ההתיישבות הציוני, וזה מה שהם מתכוונים לעשות". בבחירות עצמן זכה גרינגולד במקום השלישי מבין שישה מועמדים, בהפרש של תשעה קולות מן המקום השני, תוצאה שלא איפשרה לו להמשיך ולהתמודד בסיבוב השני בבחירות.

באוגוסט 2008 מונה גרינגולד על ידי משרד הפנים ליושב ראש הוועדה הקרואה באופקים. הוא שימש בתפקיד עד 2013, אז נבחר איציק דנינו לראשות העיר.

חיים אישיים
גרינגולד נשוי ואב לשלושה. נכדו הוא נבו זומרפלד, קפטן נבחרת העתודה בכדורסל שזכתה ביולי 2023 במדליית הכסף בגמר אליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20.

לקריאה נוספת
 רנן שור, צביקה מול הסורים, במחנה גיליון 3–4, 24.9.1974, עמ' 17–18
 כוח צביקה - 24 שעות של גבורת במלחמת יום הכיפורים, צביקה גרינגולד עם עמי דור-און, הוצאת מודן, 2008.
 אבירם ברקאי, על בלימה: סיפורה של חטיבה 188 במלחמת יום כיפור, ספרית מעריב, 2009.

קישורים חיצוניים 

 
 
 
 
בודד מול הסורים מצפן מורשת 5 מרץ 2020
 עדות סרן צבי גרינגולד, מפקד "כוח צביקה" בפני אוספי החומר של ועדת אגרנט, 18.4.74
מחלקת היסטוריה – כוח צביקה, 83 עמ, ארכיון צהל ומשהבט, תיק – 1986-157-342

הערות שוליים 

אלופי-משנה בצה"ל
מעוטרי עיטור הגבורה במלחמת יום הכיפורים
מעוטרי חטיבה 188
חיילי חיל השריון
מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
ראשי ועדות קרואות
זוכי פרס יצחק שדה
ראשי עיריית אופקים
זוכי פרס בן-גוריון
לוחמי הגטאות: אישים
בוגרי המרכז האקדמי רופין
ישראלים שנולדו ב-1952