צב ים חום

צב ים חום (שם מדעי: Caretta caretta) הוא סוג הכולל מין יחיד של צב ים המצוי בסכנת הכחדה. צב זה מצוי גם בחופי ישראל.
שמו המדעי של הצב הגיע מספרדית, בעקבות השם המסחרי של קרן הצב.

מאפיינים 
לצב הים החום צוואר רחב מאוד ביחס למינים אחרים, ובשדרות לוחיות השריון שעל גבו, מימין ומשמאל לשדרה המרכזית, מצויים 5 לוחיות.

הבוגרים גדלים עד לגודל ממוצע של כ-90 ק"ג. צב הים החום ניזון מרכיכות, מסרטנים, מדגיגים ומספוגיים וגם מצמחי ים. הם טורפים יצורים קטנים מהם. כמו צבי ים אחרים, שבות הנקבות להטיל את ביציהן בחוף בו בקעו או סמוך אליו (בישראל לקראת חודש אפריל), אבל בניגוד אליהם, תקופת החיזור וההזדווגות שלהם אינם מתרחשים, בדרך כלל, קרוב לחוף הקינון, אלא בדרכי הנדידה בין שטחי המזון והרבייה. כל זכר מזדווג עם מספר נקבות. 

רוב צבי הים החומים חיים למעלה מ-30 שנה, ולעיתים קרובות חיים אף יותר מ-50 שנה.

קיימים שני תת-מינים של צב הים החום:
Caretta caretta gigas - מצוי באוקיינוס ההודי ובאוקיינוס השקט.
Caretta caretta caretta - מצוי באוקיינוס האטלנטי, אך גם במזרח התיכון. אתרי קינון חשובים שלו במזרח התיכון הם יוון, טורקיה, לוב ואיי פלאג'יה הדרומיים לסיציליה, אך מצויים גם אתרי קינון קטנים יותר בקפריסין, בתוניסיה, בסוריה, בישראל ובמצרים.

בקיעת צבי הים החומים 

צבי הים החומים בוקעים מביצים אחרי שהנקבות מטילות ביצים בחוף. הם חייבים לרוץ לים, אבל יש הרבה מפגעים שמפריעים להם, ורובם נובעים מבני האדם. לדוגמה: זיהום אור שמטעה אותם וגורם להם לחשוב שזה אור הירח, או כבישים שיש בהם מכוניות שעלולות לפגוע בהם.

צבי הים החומים מגיעים להטיל ביצים בחופי ישראל.

גלריה

קישורים חיצוניים

 
 אתר seaturtle.org
 צב ים חום - אגדות ומידע מפורט מתוך האתר טיולי - טיולים מסלולי טיול

הערות שוליים 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
צבים ימיים
ארץ ישראל: צבים
בעלי חיים בסכנת היעלמות מארץ ישראל
זוחלים יחידים בסוגם
בעלי חיים שתוארו ב-1758