ויליאם בלייק

ויליאם בלייק (באנגלית: William Blake; 28 בנובמבר 1757 – 12 באוגוסט 1827) היה משורר, מיסטיקן, צייר ואמן תחריטים בריטי. בלייק, שהיה בלתי מוכר ובלתי מוערך במהלך רוב ימי חייו, נחשב כיום כדמות מרכזית במסגרת המחקר ההיסטורי של השירה והאמנויות החזותיות בעידן הרומנטי. "ספרי הנבואה" רחבי היריעה שלו הביאו את מבקר הספרות בן המאה העשרים, נורת'רופ פריי, לומר לגביהם  ביחס לציוריו ותחריטיו, מוערך כיום בלייק כ"אמן הגדול ביותר שבריטניה אי פעם הצמיחה, עד כמה שניתן להרחיק ולומר", זאת לפי טענתו משנת 2005, של מבקר האמנות ג'ונתן ג'ונס, במאמר הגרדיאן "גן העדן של בלייק". בשנת 2002, בסקר שבוצע על ידי ה-BBC, הוצב בלייק במקום ה-38 ברשימת 100 האישים הבריטים החשובים ביותר בהיסטוריה. על אף שבלייק התגורר בלונדון במשך כל ימי חייו (למעט 3 שנים בהן בילה בפלפהאם). הוא הפיק עבודות אמנות מגוונות ביותר מבחינה נושאית ועשירות בסמלים, אשר אימצו אל חיקן את מושג הדמיון היוצר "כלבושו הגשמי של האל" או "כקיום האנושי עצמו"..

על אף שבלייק נחשב כמטורף בעיני בני זמנו, בשל השקפת עולמו האקסצנטרית, הוא מוערך מאוד על ידי מבקרים מאוחרים בני זמננו, זאת בשל כושר הביטוי והיצירתיות הגבוהים שלו, מצד אחד ומן הצד השני, בשל שילובן המוצלח של אותן המגמות, המיסטיות והפילוסופיות, בהן האמין, במסגרת עבודותיו. ציוריו ושיריו סווגו לא אחת, כשייכים לזרם התנועה הרומנטית. על אף היותו חסיד נלהב של התנ"ך הוא גילה יחס עוין ביותר כלפי הכנסייה האנגלית (למעשה, כלפי הממסד הדתי בכללותו), כאשר הוא העלה על נס ביצירתו, גם אם בצורה חלקית, את רעיונותיהן ומטרותיהן של המהפכות הצרפתית והאמריקאית. אף על פי שמאוחר יותר, הוא דחה רבים מהרעיונות הללו, בעיקר עקב האכזבה מהכיוון האלים אליו פנתה המהפכה הצרפתית, אשר לה הקדיש יצירה שלמה בשם זה, בעלת תשעה חלקים, הוא שמר על יחסי החברות שלו עם הוגה הדעות תומאס פיין והכיר מקרוב את חיבוריו הרדיקליים של המדען והפילוסוף האנגלי ג'וזף פריסטלי. לצד אנשי מחשבה ליברליים אלו, בלייק הושפע מהוגה הדעות והמדען השוודי עמנואל סוודנבורג, אשר על בסיס כתביו האזוטריים נוסדו מספר זרמים נוצריים, סוודנבורגיאניים , ומהמיסטיקן הגרמני יאקוב במה. על אף השפעות ידועות אלו, הייחוד של יצירתו של בלייק הופך את הניסיון להגדירו מבחינה אמנותית לקשה מאוד. חוקר הספרות והאמנות בן המאה ה-19, ויליאם מייקל רוזטי, אפיין אותו כ"מאור מהולל"..

תולדות חייו

תחילת חייו 
ויליאם בלייק נולד ב-28 בנובמבר 1757, ברחוב ברוד 28 (כיום ברודוויק) שבסוהו, לונדון למשפחה ממעמד הביניים. היה השלישי בין שבעה ילדים, שניים מתוכם נפטרו בינקותם. הוריו השתייכו לכנסייה פורשת, ייתכן שלכנסייה המוראבית ("האחווה הבוהמית") שנוסדה על ידי ניקולאוס צינצנדורף. אביו עסק ביצור גרביים. בלייק נשלח לבית הספר, אולם שהה שם פרק זמן קצר, במהלכו הספיק ללמוד קרוא וכתוב ובגיל 10 החל לקבל חינוך ביתי מאמו קת'רין בלייק (רייט). אף על פי שמשפחת בלייק השתייכה לכנסייה המוראבית,, ויליאם התינוק נטבל כאנגליקני בכנסיית סט. ג'יימס בלונדון. הכיר היטב את התנ"ך ואת הברית החדשה מילדותו וכתבי הקודש נתנו לו השראה ביצירתו האמנותית ובכתיבתו.

כישרונו האמנותי בלט כבר בנעוריו. בגיל 10 החל בחריטת תמונות של עתיקות יווניות, שנרכשו עבורו על ידי אביו, שיטה שהייתה מועדפת בזמנו על ציור. במהלך חריטת תמונות אלו, בלייק נחשף לראשונה לעיצובים בסגנון הקלאסי, באמצעות יצירתם של האמנים רפאל, מיכלאנג'לו בואונרוטי, מרטן ואן הימסקרק ואלברכט דירר. כמות ההדפסים והספרים אשר ג'יימס וקת'רין היו יכולים לרכוש עבור ויליאם הצעיר, מלמדת שהמשפחה נהנתה מרווחה כלכלית ומעושר יחסי, לפחות לפרק זמן מסוים. בהגיעו לגיל 10, הוריו כבר הבחינו בעקשנותו ובנטייתו המרדנית, דבר שהניעם להפסיק לשלוח אותו לבית הספר ובמקום זאת הוא נרשם ללימודים בבית הספר לציור על שם פארס שבסטרנד. הוא קרא בשקיקה על נושאים שנגעו ללבו באופן אישי בלבד, דבר שהצביע על דרך התעניינותו הייחודית והבלתי שגרתית. במהלך אותו הזמן, בלייק החל להסתקרן משירה; יצירתו המוקדמת משקפת את הידע אותו רכש מקריאה על משוררים כגון בן ג'ונסון ואדמונד ספנסר וכמו כן את היכרותו עם הטקסט המקראי של ספר תהילים.

חניכותו אצל ג'יימס באסייר 

ב-4 באוגוסט 1772, בלייק החל לשמש כשוליה בסדנתו של החרט ג'יימס באסייר ( James Basire Sr), אשר הייתה ממוקמת בגרייט קווין סטריט, לונדון, תמורת סכום של £52.10, לפרק זמן של 7 שנים. בסוף תקופת חניכותו, בלייק הפך לתחריטאי מקצועי. יצוין שאין בנמצא שום תיעוד המצביע על מחלוקות או חוסר הסכמות שהתעוררו בין השניים במהלך כל תקופת הכשרתו של בלייק. אולם על פי הביוגרפיה שחיבר פיטר אקרויד, בלייק הוסיף את שמו של באסייר לרשימת יריביו האמנותיים - אולם אז החליט למחוק אותו מהרשימה. לצד זאת, סגנון החריטה בקווים של באסייר כבר נחשב באותו הזמן למיושן בהשוואה לסגנונות חריטה מקובלים יותר כגון סגנון המצוטינט או סגנון החריטה בנקודות. הועלתה השערה שההתמחות של בלייק בסגנון חריטה מיושן זה, אותו למד אצל באסייר, עמדה בעוכריו כשניסה לקבל עבודות חדשות או הכרה בשלב יותר מאוחר.
כעבור שנתיים, באסייר שלח את חניכו כדי שיצייר העתקים של איורים שהיו תלויים על קירותיהן של הכנסיות הגותיות שבלונדון (ואולי במטרה ליישב מחלוקת שצצה בין ג'יימס פארקר, חניך אחר של באסייר, לבין בלייק). החוויות שעבר בלייק במנזר וסטמינסטר סייעו בגיבוש סגנונו האמנותי ורעיונותיו. מנזר וסמינסטר של ימיו, היה מעוטר בחליפות שריון, בדמויות מצוירות של אנשים מתים ובדמויות שעווה רבגוניות. אקרויד מציין:  אולם לא כך היה: הלימוד לפרטי פרטיו של הסגנון הגותי (אשר אותו הוא החשיב כ"סגנון בעל חיות") השאיר חותם ברור באמנותו. באותן שעות אחר צהריים ארוכות, כאשר בלייק בילה את זמנו מצייר סקיצות במנזר, פעילותו הופרעה לעיתים על ידי הילדים מבית הספר וסטמינסטר הסמוך, אשר הורשו להיכנס למתחם המנזר. הילדים נהגו באופן תדיר להטריד את בלייק וכשאחד מהם ייסר אותו באופן כה בולט, בלייק הכה בילד נמרצות והפילו מאחד הפיגומים לקרקע  לאחר שבלייק העלה קבילתו בפני המנהל, הוחלט לאסור על הילדים להיכנס למתחם המנזר. בכותלי המנזר, החלו להתגלות לפניו של בלייק מראות חיזיון רבים כאשר באחד מהם נראו ישו ושליחיו, לצד תהלוכה ענקית של נזירים וכמרים אשר למזמוריהם האזין כביכול בלייק.

האקדמיה המלכותית לאמנויות 
ב-1771 התחיל ללמוד באקדמיה המלכותית שבלונדון, אחד ממוסדות האמנות המכובדים בעיר, שם הוא מרד ב"סגנון הלא-גמור" של ציירים בני דורו, כגון רובנס. הוא העדיף את הדייקנות הקלאסית כגון זו של מיכלאנג'לו ורפאל.

ב-1782 התחתן בלייק עם קתרין באוצ'ר. קתרין הייתה ילדה ענייה שלא ידעה קרוא וכתוב (על הסכם הנישואין חתמה בסימון X). בלייק לימד אותה קרוא וכתוב ואף חנך אותה בחריטה.

בלייק עסק גם בשירה ואוסף השירים הראשונים שלו, Poetical Sketches, יצא לאור ב-1783, בהוצאה עצמית. בלייק ככל הנראה האמין שבעזרת הוצאה לאור עצמית יוכל לחמוק מהרודנות והצנזורה הכנסייתית. ב-1788, בגיל 31, התחיל בלייק להשתמש בטכניקת "חריטת לוחות", השיטה בה הוציא לאור את רוב ספריו. השיטה אפשרה לבלייק להדפיס בעצמו את ספריו ולכלול בתוכם איורים וכתב. בין ספרים אלו נמנים: The Book Of Thel, The Marriage Of Heaven And Hell, Songs of Innocence And Experience ו-Jerusalem. ספריו התבלטו כיצירות אמנות ייחודיות והיוו פריצת דרך רדיקלית בזמנן, לאו דווקא בסגנון ההדפסה הייחודי, אלא בזכות השיח הפואטי והפילוסופי המאפיין אותם.

בלייק כתב את השיר הקצר "ירושלים", שיצא לאור לראשונה בשנת 1808, ולאחר שהולחן על ידי המלחין האנגלי הוברט פרי בשנת 1916 הפך להמנון אנגלי פופולרי, וגם במדינות נוספות דוברות אנגלית.

שירי תום ונסיון 
"שירי תום וניסיון" הוא ספר שירה לירית בן שני חלקים המתייחסים זה לזה באופן דיאלקטי, כך שלכל שיר בחלק הראשון יש שיר מקביל בחלק השני. שירי התום הם שירים שמחים על הדברים הפשוטים ביותר מנקודת המבט התמימה, הלבבית, הרעננה, והספונטנית של ילד; ומשקפים את המצב שלפני חטאו של האדם הראשון. שירי הנסיון שירים נוגים על דברים דומים כפי ניסיון החיים של מבוגר, ומשקפים את המצב האנושי לאחר חטאו של האדם הראשון.

בשירי התום הילד והשיבה לטבע לראשונה קיבלו מקום מרכזי בשירה האנגלית, והם בישרו את השירים הרומנטיים של וורדסוורת' (בספרו "בלדות ליריות"). כתב סטופפורד ברוק: "לחבר שיר נעים זה מהדברים הנדירים ביותר בעולם... להצליח לחבר שירים רבים כאלה, או אפילו חצי תריסר באיכות טובה, שייך רק ליקירי הטבע... בלייק חי בעולם חזיוני משלו בו כל הדברים שמחו ושרו. כל הדברים הנפלאים היו ממשיים עבורו ממש כמו ארץ פיות לילד".

בשירי הנסיון בלייק עוסק בסבל האנושי, ותוך שימוש באירוניה מגנה כל דבר, הסותר את אושרו וטובו של האדם: אכזריות (ההיפך מחסד), קנאה (ההיפך מרחמים), אימה (ההיפך מאהבה), חשאיות (ההיפך משלום), ואת הביטויים הדתיים והחברתיים שלהן. בשירים אלו יש ניצנים של המיתולוגיה שתשמש אותו בספרי הנבואה.

משנתו הדתית והפוליטית 

בלייק התאפיין בנקודת מבט ייחודית על הדת הנוצרית. ב-1789 הצטרף יחד עם אשתו לכנסייה החדשה של המדען השוודי
עמנואל סוודנבורג. בלייק האמין שהאמת נרכשת על ידי התגלות עצמית בחזיונות, ולא על ידי לימוד. "חזיונות" אלה, אשר היו על גבול ההזיה, היו להתנסויות שהדריכו אותו בחייו. חזיונות אלה החדירו בו אמונה איתנה בדרכו האמנותית, אבל גם הובילו אחרים לכנותו מוזר ואף משוגע.

בספרו נישואי העדן והשאול, התחיל בלייק לפתח מיתולוגיה משלו, שהכילה שלל רב של דמויות כדוגמת אורק, משיח ו-Urizen, האל הרשע. בלייק אהב את שיריו של ג'ון מילטון וניסה כמוהו ליצור הגדרות משלו לגן-עדן ולגיהנום. התשוקה ליצור מחדש את הקוסמוס היא לב עבודתו. המיתולוגיה שלו תיארה לעיתים קרובות את המאבק בין הארה ואהבה חופשית מצד אחד, לבין חינוך נוקשה וערכים מצד שני. בלייק ראה את עצמו כנביא של עידן חדש, וההזדהות שלו עם אהבה חופשית ודמוקרטיה הפכה אותו לגיבור של אומנים מודרניים רבים. ביצירתו The Last Judgement מסכם בלייק במילים ואיורים את המיתולוגיה שכתב.

בתרבות הפופולרית 
 ג'ים מוריסון, מנהיג להקת הדלתות, קרא ללהקתו בהשראת הביטוי "דלתות התודעה" ("Doors of Perception") המופיע באחד משיריו של בלייק.
 בוער באור - ספר בדיוני שבו בלייק הוא אחד מהדמויות, מאת טרייסי שבלייה, בהוצאת כנרת, 2009.
 הדרקון האדום - ספר מתח בלשי מאת תומאס האריס, בו אחת הדמויות הראשיות (רוצח סדרתי) מבססת את רציחותיה על יצירתו של בלייק "הדרקון האדום הגדול והאישה העטויה שמש".
 בסרט בלייד ראנר (באנגלית: "Blade Runner") שביים רידלי סקוט ויצא ב-1982, מופיעים ציטוטים משיריו של בלייק.
 בסדרת ספרי "אלווין מייקר" של הסופר האמריקאי אורסון סקוט קארד המתאר היסטוריה חלופית בתקופה שבין מלחמת העצמאות למלחמת האזרחים של ארצות הברית מופיעה דמותו של בלייק כסופר נודד המכונה "Taleswapper", "מחליף הסיפורים", בעל כישרון מיוחד להיות עד לאירועים בעלי משמעות היסטורית.
 בסרט איש מת (באנגלית: "Dead Man") שביים ג'ים ג'ארמוש ויצא ב-1995, שם הדמות הראשית הוא ויליאם בלייק, אחת הדמויות מאמינה כי הוא לא אחר מגלגול מודרני של ויליאם בלייק.

יצירותיו העיקריות

ספריו 
 1788: "כל הדתות הן אחת", "אין דת טבעית"
 1789: Songs of Innocence , The Book of Thel
 1790-1793: "נישואי העדן והשאול"
 1793: Visions of the Daughters of Albion, America: a Prophecy
 1794: Europe: a Prophecy, "ספר יורייזן", Songs of Experience
 1795: The Book of Los
 1804 בערך - 1811 בערך: Milton: a Poem
 1804-1820: "ירושלים: האצלתו של הענק אלביון"
 "ואלה, או ארבע הזואות": 1797–1807

שיריו 
 ירושלים, 1808, המנונה הבלתי רשמי של אנגליה

איוריו וציוריו 
 ספר איוב, שלוש סדרות ציורים: 1805 - 1806 (הוזמנה על ידי תומאס באטס), 1821 (הוזמנה על ידי ג'ון לינל) ו-1821 - 1827 (הסט השני שהוזמן על ידי מר באטס)

איוריו ליצירות משוררים וסופרים 
 1793: משלי ג'ון גיי
 1797: אדוארד יאנג, הרהורי לילה
 1797-1798: שירי תומאס גריי
 1805-1808: רוברט בלייר, The Grave
 1808: ג'ון מילטון, גן העדן האבוד
 1819-1820: ג'ון ואלרי, Visionary Heads
 1821: ר. ג' תורסון, Virgil
 1823-1826: The Book of Job
 1825-1827: דנטה, הקומדיה האלוהית

סרטוני וידאו ואודיו 
 THE FOUR ZOAS by William Blake, A Recitation
 Jerusalem, The Emanation of the Giant Albion, A Recitation in 8 parts
 
 
 חלק א' - William Blake • ויליאם בלייק, מתוך התוכנית חיים של אחרים עם ערן סבאג, בהנחיית ערן סבאג ודוקטור דוד סורוצקין.
 חלק ב' - William Blake • ויליאם בלייק, מתוך התוכנית חיים של אחרים עם ערן סבאג, בהנחיית ערן סבאג ודוקטור דוד סורוצקין.
 חלק ג' - William Blake • ויליאם בלייק, מתוך התוכנית חיים של אחרים עם ערן סבאג, בהנחיית ערן סבאג ודוקטור דוד סורוצקין.

ראו גם 
 ספרי הנבואה של ויליאם בלייק
 המיתולוגיה של ויליאם בלייק
 מידות טובות
 The Works of William Blake: Poetic, Symbolic and Critical

לקריאה נוספת 
 ראובן אבינועם, מבחר שירת אנגליה, ע' 253-238, מסדה: תל-אביב תשט"ז.
 ויליאם בלייק, על שירת הומרוס וורגיליוס (מאנגלית: דני נוימן), ויליאם בלייק, מתוך שירי הניסיון (מאנגלית: רונן סוניס)
 וויליאם בלייק – לאוקואון (תרגם: יהודה ויזן) - בתוך: דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ד'
 הלך מטורף - מבחר שירי ויליאם בלייק בתרגומה של חנה ניר. הוצאת כרמל, 2015
 ויליאם בלייק, שמשון: דיוקן פואטי (מאנגלית: עודד וולקשטיין), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ח', 2017.
 ויליאם בלייק, ערש המיתה (מאנגלית: עודד וולקשטיין), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך י', 2018.
 ויליאם בלייק, מתוך הערות להרצאותיו של ג'ושוע ריינולדס (מאנגלית: יהודה ויזן), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך טו, 2022.
 The Complete Poetry and Prose of William Blake, Edited by David V. Erdman with a foreword and commentary by Harold Bloom, 
 The Complete Illuminated Books of William Blake (Unabridged - With All The Original Illustrations)  by William Blake
 The Cambridge Companion To William Blake, edited by Morris Eaves 
 Fearful Symmetry: A Study of William Blake, edited by Northrop Frye 
 The Works of William Blake: Poetic, Symbolic and Critical, edited by Edwin John Ellis and W. B. Yeats, with an introduction by Wayne K. Chapman
 William Blake, On His Poetry and Painting: A Study Of A Descriptive Catalogue, Other Prose Writings and Jerusalem, Edited by Hazard Adams 
 Weaving the Word: The Metaphorics of Weaving and Female Textual Production, by Kathryn Sullivan Kruger in which the author discusses in the chapter "The Loom of Language and the Garment of Words in William Blake's The Four Zoas" the poet's usage of words related to the craft of weaving and its social role in the context of Gender Studies, as depicted in his major work, The Four Zoas, Pages 87 – 108, while only a few pages are accessible online 
 Spiral Symmetry, by C A Pickover and I Hargittai Chapter 22: Spinning Descartes into Blake: Spirals, Vortices and the Dynamics of Deviation, Pages 399 - 442 
 William Blake and the Body, by Tristanne J. Connolly, 
 William Blake and the Cultures of Radical Christianity - by Robert Rix 
 Fearful Symmetries: William Blake, Northrop Frye, and Archetypal Criticism, Mark Ryan, University of Nottingham
 W. J. T. Mitchell. Blake’s Composite Art: A Study of the Illuminated Poetry, a review by Thomas Frosch
 Tristanne J. Connolly. William Blake and the Body, a review by Thomas Frosch
 The influence of Jacob Boehme on the work of Blake, by Bryan Aubrey
 על עצמות המתים, אולגה טוקרצ'וק,אחוזת בית (הוצאה לאור),2021.

קישורים חיצוניים 

 

 ויליאם בלייק והאלהת האדם, מאת אהרון הראל פיש.
  בתרגום ערן צלגוב.
 הטיגריס: ויליאם בלייק בתרגום רונן סוניס, כתב עת החוטם, גיליון 1, 2008.
 ויליאם בלייק, שירי תום וניסיון בתרגום רונן סוניס (שירה), דצמבר 2016
 "נישואי העדן והשאול" של בלייק בתרגום גיורא לשם באתר "יקוד" - כתב-עת לספרות עברית
 יחזקאל נפשי ודן תורן ברדיו תל אביב על ויליאם בלייק והיינריך היינה, 2008.
 אתר "האנציקלופדיה לאומנות" - עמודו של ויליאם בלייק.
 
 
 
 
 
 "הו, טיגריס, הו ויליאם בלייק! הוא לימד אותי איך לחיות! איך לחיות!" - חגית בת-אליעזר נכחה בהשקה חגיגית וייחודית של "שירי תום וניסיון ועוד שירים" − מבחר שירי ויליאם בלייק, בתרגומו של ד"ר רונן סוניס (הוצאת "עולם חדש" ו"מפעל לתרגום ספרות מופת", 2016) - יקום תרבות
 
 תערוכת אמנות על ויליאם בלייק בלונדון עד פברואר 2020
 עבודותיו של ויליאם בלייק, פואטיקה, סימבוליזם וביקורת, ויקיטקסט האנגלי
 ירושלים: האצלתו של הענק אלביון
 נישואי העדן והשאול, הטקסט המלא באנגלית
 חומר בארכיון האינטרנט על יצירותיו של ויליאם בלייק
 The William Blake Archive
 William Blake - An Illustrated Quarterly - Current Issue
 William Blake - An Illustrated Quarterly - Issue Archive
 Hell's Printing Press - The Blog of the Blake Archive and Blake Quarterly
 Ideas of Good and Evil, By William Butler Yeats
 כתב היד של ואלה, או ארבע הזואות (Vala, Or The Four Zoas), כפי שהוא מצוי ברשותה של הספרייה הלאומית הבריטית
 רשימת כתביו של ויליאם בלייק, באתר הספרייה הלאומית
 Contents, The Complete Poetry and Prose of William Blake edited by David V. Erdman
 
 
 
 Works of William Blake: Poetic, Symbolic and Critical, Edited with Lithographs of the Illustrated "Prophetic Books" and A Memoir and Interpretation by Edwin John Ellis and William Butler Yeats Volume 1
 The works of William Blake, poetic, symbolic, and critical Volume 2
 The works of William Blake, poetic, symbolic, and critical Volume 3
 Libros Proféticos I de William Blake, En Español, Ediciones Atalanta
 Libros Proféticos II de William Blake, En Español, Ediciones Atalanta

הערות שוליים 

 
משוררים אנגלים
ציירים בריטים
אמני הרומנטיקה
לונדון: אישים
בריטים שנולדו ב-1757
בריטים שנפטרו ב-1827
מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית