אן בולין

אן בולין (באנגלית: Anne Boleyn; 1501 או 1507 – 19 במאי 1536) הייתה אשתו השנייה של הנרי השמיני, ואימה של אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה. כמעט מיד לאחר נישואיהם סר חינה בעיני הנרי, ושלוש שנים לאחר מכן היא הוצאה להורג באשמת ניאוף.

ביוגרפיה 
בולין נולדה לסר תומאס בולין, הרוזן הראשון מווילטשייר, ולליידי אליזבת הווארד, בתו של דוכס נורפוק השני. 

ב-1519 מונה אביה לשגריר בצרפת והיא התלוותה אליו לשם ונכנסה לשירותה של קלוד, נסיכת צרפת, אשת המלך פרנסואה הראשון. בחצר המלוכה הצרפתית השלימה אן את לימודי השפה הצרפתית, התרבות ומנהגי הנימוס. ב-1522 נצטוותה על ידי אביה לשוב לאנגליה, כדי להתחתן עם בן דודה האירי, ג'יימס באטלר, רוזן אורמונד התשיעי. תוכנית הנישואים נקטעה, ובמקום זאת היא החלה לשמש כבת לוויה לאשתו של המלך הנרי השמיני, קתרין מאראגון. 

במהלך חייה ולאחר מותה נפוצו לגביה שמועות רבות שבמקרים רבים נועדו לשרת מטרות פוליטיות, לחיוב או כמטרה לביקורת. רוב מכתביה וכל דיוקנותיה הושמדו, כך שקשה לאמת טענות לגבי חייה, המראה שלה ואופיה. עם זאת, היא תוארה כשנונה וחכמה, וייתכן שהיא לא נחשבה ליפה באופן מיוחד על פי מודל היופי של אותם זמנים. חלק מהעדויות הקיימות מקופתה מתארות אותה כחיננית ואלגנטית, וכמי שהושפעה מהמנהגים והאופנה בחצר המלכות הצרפתית.

הנרי שם ליבו לאן והחל להעדיפה על פני אחותה, מרי בולין, ששימשה כמאהבת שלו זה מספר שנים. בולין לא נעתרה בקלות לחיזוריו של הנרי ופלירטטה עמו שנים אחדות. בני משפחתה, שהיו מודעים לאכזבתו של הנרי מקתרין, שלא הצליחה ללדת לו יורש עצר זכר, עודדו אותה. אן החלה להיענות לחיזוריו החל מ-1527, אך עדיין עמדה בסירובה לממש את הקשר עימו.

כיוון שהליך ביטול נישואיו של הנרי לקתרין התמשך זמן רב, חששו בולין ומשפחתה כי עניינו של הנרי בה יתפוגג. אן החליטה להסתכן ומימשה את הקשר עם הנרי בקיץ 1532, כשבע שנים מתחילת מערכת היחסים ביניהם. בהמשך העניק לה הנרי את תואר המרקיזה מפמברוק בזכות עצמה, כדי להבטיח את מעמדה והונה העתידי, במקרה שימות לפני שישאנה לאישה.

אן בולין הרתה למלך בחורף 1532, מה שהאיץ מאוד את הליכי נישואיהם. ב-1533 הם נישאו בסתר, וביוני אותה שנה הוכתרה אן כמלכת אנגליה, בהיותה הרה בחודש השישי.

ב-7 בספטמבר 1533 ילדה אן את בתם, אליזבת. הולדת הבת היוותה אכזבה קשה להנרי, שחרף מאמציו בביטול נישואיו לקתרין ונישואיו לבולין, טרם נולד לו בן זכר שיירש את כיסאו ויבטיח את עתיד שושלתו. מרגע זה החלה להתפוגג האהבה וההערכה שחש כלפי אן, ועינו החלה נודדת לכיוון נשים אחרות. אחרי לידת אליזבת הרתה אן עוד שלוש פעמים, אך כל הריונותיה הסתיימו בהפלה.

עם בנות לווייתה של אן בולין נמנתה ג'יין סימור, שהחלה למשוך את תשומת ליבו של הנרי, וכמו אן לפניה התמידה בסירובה להפוך למאהבתו. הנרי החל לסלוד מכוחניותה של אן, שהמשיכה לבחוש בענייני השלטון כמנהגה לפני נישואיה. בינואר 1536 הרתה בולין ברביעית. היא חשה שהיריון זה הוא הסיכוי האחרון להצלת נישואיה ומעמדה בעיני הנרי. ואולם, קצת אחרי שהנרי נפגע בנפילה מסוס במהלך קרב רמחים, אירוע שגרם לאן זעזוע רב, היא איבדה את תינוקה, שלדברי שגריר האימפריה הרומית הקדושה אסטאס שאפווי, היה בן זכר.

רבים מהאויבים שצברה אן כמלכת אנגליה החלו טומנים בראשו של המלך חשדות לגבי נאמנותה. לא נדרש מאמץ רב לעורר בהנרי, שהיה כבר מאוהב בג'יין סימור, חשד שאן בוגדת בו. המלך הורה על פתיחת חקירה רשמית נגדה ונגד מקורביה. החוקרים הצליחו לסחוט בעינויים "הודאות" מארבעה מבני לווייתה שהם היו מאהביה. גם אחיה, ג'ורג', נעצר והואשם בגילוי עריות עם אחותו, וכן המשורר תומאס וייאט, שהורשע וזכה בחנינה.

אן בולין הובאה בפני חבר שופטים במאי 1536 ונמצאה אשמה בניאוף ובבגידה במלך, שתי עבירות שעונשן היה עונש מוות.

בולין הוצאה להורג ב-19 במאי 1536, לאחר שנישואיה להנרי בוטלו בעטיה של מערכת היחסים שהוא קיים עם אחותה, מרי, שנים לפני כן. אחיה, ג'ורג' בולין, הוויקונט השני מרוצ'פורד, וארבעה אנשי חצר נוספים הוצאו להורג עוד לפניה.

השפעתה
חסידיה של אן בולין כיום רואים בה אחת מחלוצי הפרוטסטנטיות. זאת משום שבפועל, ייסוד הכנסייה האנגליקנית העצמאית והניתוק מן הוותיקן התרחשו כדי להכשיר את נישואיה להנרי, ובכך הפכו את ממלכת אנגליה למדינה פרוטסטנטית. באופן רשמי, הליך ייסוד הכנסייה האנגליקנית הושלם סופית בידי בתה אליזבת, שירשה את כיסאו של הנרי מאחותה הבכורה מרי.

אוהדיה רואים בה אדם שהוענש על לא עוול בכפו; שונאיה ראו בה מכשפה, שהשתמשה בכישוף שחור על מנת להפוך למלכת אנגליה, ובמעלליה הפרידה בין הקתולים באנגליה לבין האמונה האמיתית היחידה.

אן בולין בתרבות
בנוסף לעשרות ספרים ומחזות על התקופה, יוחדו יצירות רבות לדמותה של אן בולין, או שהיא משמשת בהן דמות מרכזית. בין היצירות הפופולריות והידועות ביותר נמנות:
 האופרה "אנה בולנה" מאת דוניצטי (1830).
 המחזה "אדם לכל עת" על חיי תומאס מור מאת רוברט בולט, וכן סרט זוכה פרס האוסקר "אדם לכל עת" מ-1966, בו גילמה ונסה רדגרייב את דמותה של אן בולין.
 המחזה "אן של אלף הימים" מאת מקסוול אנדרסון, וכן סרט בשם זה מ-1969, בו גילמה את דמותה השחקנית ז'נבייב בוז'ולד.
 מיני סדרה בריטית משנות ה-70 "שש נשותיו של הנרי השמיני" וכן גם סרט מ-1972. את דמותה של אן בולין גילמה דורותי טוטין, שהייתה מועמדת לפרס באפטא על משחקה.
  הספר "בת בולין האחרת" 2001 מאת פיליפה גרגורי המתאר את השתלשלות האירועים מנקודת מבטה של מרי בולין, אחותה הגדולה של אן. בשנת 2008 עובד הספר לסרט באותו שם, בו גילמה נטלי פורטמן את דמותה של אן בולין.
 סדרת הטלוויזיה "שושלת טיודור" בה גילמה נטלי דורמר את דמות אן בולין בעונה הראשונה והשנייה, וכן בהופעת אורח בפרק האחרון של הסדרה בעונה הרביעית.
 בולין היא דמות מרכזית ברומן של הילרי מנטל, "וולף הול". בסדרת הטלוויזיה לפי רומן זה, ששודרה ב-BBC, גילמה קלייר פוי את דמותה.
בבריטניה הועלה ב-2018 לראשונה המחזמר "Six", המבוסס על סיפורן של שש נשותיו של הנרי השמיני, בהן אן בולין, בשיר "Don't Lose Your Head". המחזמר הוצג בברודוויי החל ב-2020 עד פרוץ מגפת הקורונה וחזר להציג ב-2021.
 בשנת 2021 עלה לאקרנים הסרט "ספנסר" על הנסיכה דיאנה. במהלך הסרט היא מוצאת עניין בספר על קורותיה של בולין שכן היא רואה עצמה ואת המקרה הטרגי של יחסיה המעורערים עם הנסיך צ'ארלס בעלה זהים למקרה של בולין. בנוסף, לאורך הסרט היא אף רואה את דמותה של בולין משקיפה עליה.
 בשנת 2022 הוקרנה בשירות ההזרמה נטפליקס, מיני-סדרת הטלוויזיה "דם, כתרים וסקס". בסדרה מגלמת איימי ג'יימס-קלי, את בולין.

אילן יוחסין

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

ילידות 1501
נשותיו של הנרי השמיני
אישים שהוצאו להורג במצודת לונדון
נשים שהוצאו להורג בבריטניה ואירלנד
דמויות ביצירות שייקספיר
נשים אנגליות במאה ה-16
נשים שהוצאו להורג בעריפת ראש
נפטרים ב-1536