תפילת מנשה

תפילת מנשה הוא אחד מן הספרים החיצוניים, המתאר את תפילתו של מנשה מלך יהודה בן חזקיהו ונקרא בוולגטה "תפילת מנשה מלך יהודה שהיה אסור בבבל". הסיפור על הגלייתו של מנשה לבבל מופיע בספר דברי הימים ואינו מופיע בספר מלכים. 

ישנם חילוקי דעות באשר למקורו ולזמן כתיבתו של הספר. אליה שמואל הרטום, בהקדמה לפירושו של תפילת מנשה (בקובץ הערוך על ידי החוקר אברהם כהנא) סבר כי מחבר הספר היה יהודי מלומד שחי במצרים במאה הראשונה או השנייה לספירה. לפיו, הספר היה חלק מתוך סידור תפילה של יהודי מצרים, והוא נכתב במקורו ביוונית. לדעת הרטום ייחוסו השגוי של הספר למנשה מלך יהודה נעשה על ידי נוצרים בתקופה מאוחרת יותר. המחקר העדכני, עם זאת, מראה כי לא ניתן לייחס את התפילה בוודאות למחבר יהודי או נוצרי, ואף זמן החיבור (לפני או אחרי חורבן המקדש) אינו ידוע. טקסט בעל שם דומה נמצא במגילות קומראן, אך מקובל על החוקרים שאין קשר בינו לטקסט הכלול בספרים החיצוניים.

כאמור, מנוסח התפילה לא ניתן להסיק בבירור מי הדובר, אולם מפסוקים ט'-י"ב ניתן להבין שהדובר היה אסור, מפני שהוא חטא לה'. מה שמסתדר עם הכתוב בדברי הימים, שכאשר מנשה חטא, ה' הגלה אותו לבבל ושם המלך הבבלי אסר אותו בנחושתיים, ובעקבות כך מנשה התפלל לה' והתוודה על חטאיו. 

בתפילת מנשה 15 פסוקים בלבד. המחבר משבח את אלוהי האבות ומבקש מחילה על חטאיו. 

וזהו תוכן הספר בעברית:

לקריאה נוספת
 אליה שמואל הרטום, תפילת מנשה, הספרים החיצונים כרך א - חלק שני, תל אביב, תרצ"ז, עמ' 3–9.
 Ariel Gutman and Wido van Peursen. The Two Syriac Versions of the Prayer of Manasseh. Piscataway, NJ: Gorgias Press, 2011

קישורים חיצוניים 

 

 תפילת מנשה, בתרגומו של יצחק זקיל פרנקל:
 מהדורת לייפציג, 1830, באתר "גוגל ספרים".

פסאודואפיגרפיה

הערות שוליים 

תפילת מנשה
חיבורים הכלולים בתרגום השבעים