טירת כרמל

טִירַת כַּרְמֶל, היא עיר במחוז חיפה בישראל. העיר ממוקמת בין המורדות המערביים של הר הכרמל לבין הים התיכון, דרומית לחיפה וסמוך לכביש 4. לטירת כרמל גבול עם המועצה האזורית חוף הכרמל ועם פארק הכרמל, נוסף על גבולותיה עם חיפה, ולה רצועת חוף שאורכה 2.5 ק"מ. מאז 2009, ראש עיריית טירת הכרמל המכהן הוא אריה טל.

היסטוריה
בתקופה הצלבנית התקיים בתחומי טירת כרמל, כפר נוצרי בשם סנט ג'ון דה טירה (St John De Tīra).

בתקופה העות'מאנית התפתחה במקום העיירה הערבית א־טירה (الطيرة), או טירת אל־לוז (طيرة اللوز, טירת השקדים).

בשנת 2017 נחשף מכלול ארכיטקטוני שהתקיים כמעט ברציפות כ־1,700 שנה, החל בתקופה הרומית וכלה בעת החדשה וכן נמצאו מטבעות, כלי חרס, צמידי זכוכית וממצאי מתכת המעידים כי באזור התקיים יישוב מפותח כבר מהמאה השלישית לפני הספירה (התקופה התלמית). 

ברשומות המס העות'מאני משנת 1596 מופיע הכפר עם 52 בתים ו־286 תושבים.

בסקר הכפרים בשנת 1945 שערכה ממשלת המנדט, היו בעיירה 5,270 תושבים, 5,240 מוסלמים ושלושים נוצרים.

לתושבי העיירה א־טירה היה חלק פעיל מאוד בהתקפות על היישוב היהודי והתחבורה באזור במאורעות (משנת 1929 עד 1948). במלחמת העצמאות הותקפה העיירה שלוש פעמים. לראשונה ב־12 בדצמבר 1947 התקיף האצ"ל את הכפר. הוא הרג 13 אנשים, פוצץ בית על יושביו וגרם נזק לכמה בתים נוספים. בין ההרוגים היו גם שני ילדים. בפעם השנייה – בין 22 ל־25 באפריל 1948, במהלך הקרב על חיפה, נערכה התקפה רחבה על טירה, בד בבד עם המתקפה של כוחות ההגנה על חיפה. לאחר ההתקפה הציע צבא ההצלה להעביר משפחות לירדן. ב־23 באפריל 1948 הופיעו גם סירות מהים והציעו את שירותיהן להעברת משפחות לחופי לבנון. אכן מספר קטן של אנשים עזב, ובשלב זה עוד נותרו בכפר כמה מאות תושבים.

העיירה נכבשה לבסוף בידי צה"ל ב־16 ביולי 1948, בקרבות עשרת הימים שבין שתי ההפוגות. בתקופה זו התבצרו בכפר כ־700 חיילים עיראקיים מצוידים בנשק רב, בתחמושת ובמכוניות משוריינות שהשאירו אחריהם הבריטים. ההתקפה נערכה לאחר שהעיירה סירבה למסור את נשקה ולהסגיר את החיילים הזרים, ענתה ביריות אל הכביש והתקיפה כמה פעמים את מחנות הצבא הסמוכים של ההגנה. בהתקפה הזו, שבה נכבשו גם כפר לאם ואל־סרפנד, נעשה שימוש בפעם הראשונה בספינות מלחמה שהפגיזו את א־טירה מהים. התושבים האחרונים שעדיין היו בעיירה גורשו לכיוון ג'נין, שכם וטולכרם, וחלקם נלקחו בשבי. תוך כדי הקרב נהרג חייל צה"ל אחד ונפצע חייל נוסף, ובקרב תושבי טירה והחיילים העיראקיים ששהו בו היה מספר גדול של הרוגים, פצועים ושבויים.

הקמת טירת כרמל
בסוף 1948 הוחלט לשכן עולים בבתי א־טירה הנטושים. בתוך חודשים ספורים שכנו בהם 700 משפחות, כ־2,900 נפש בסך הכול. חלקם החלו לעבד את אדמות העיירה, ואחרים השתלטו על חנויות ובתי מלאכה נטושים. בית הספר של א־טירה, שנבנה בתקופת המנדט, החל לשמש את התושבים החדשים. העולים שיושבו בעיירה היו בתחילה בעיקר יוצאי בולגריה, פולין, טורקיה וצ'כוסלובקיה. הבחירות הראשונות למועצה המקומית (אז תחת השם "ועד הכפר טירה") נערכו ב־13 ביוני 1950, ומפלגת מפא"י זכתה בהן ברוב.

נוסף להתיישבות בבתי העיירה הוקמו בשטח המישורי שממערב שתי מעברות לשיכון אלף משפחות – "מעברת טירה צפונית" ו"מעברת טירה דרומית". היישוב חובר לרשת החשמל בספטמבר 1950, אך סבל מבעיות בהספקת המים.

ב־1953 כבר גרו במקום 17,000 תושבים.

במרץ 1951 הוקמה המועצה המקומית טירת הכרמל, שבה היו חברים חברי הוועד שנבחרו ביוני 1950, ובראשה עמד משה אידלמן, שמילא את תפקידו בהתנדבות. באפריל 1953 התקיימו בחירות ראשונות למועצה ואברהם טיומקין נבחר לשמש כראשה. בשנת 1954 סופחו שתי המעברות לשטח המוניציפלי של טירת כרמל.

טירת כרמל הוכרזה כעיר בשנת 1992.

ביוני 2012 אושרה תוכנית מתאר לשכונת החותרים, על אדמותיו החקלאיות של הקיבוץ בשם זה, בה על פי התכנון יוקמו קרוב ל־2,200 יחידות דיור, פארק שכונתי, אצטדיון כדורגל ואזור היי־טק.

בשנת 2013 הוטמן קו מתח גבוה בפאתי העיר, פעולה שאפשרה ייזום של עשרות פרויקטי בנייה חדשים הצפויים להכפיל את מספר תושבי העיר לעומת מספרם בשנה זו.

בשנת 2016 נחתם "הסכם גג" בין משרד האוצר לעיריית טירת כרמל, ולפיו היישוב צפוי להכפיל את מספר תושביו בתוך חמש שנים.

בינואר 2017 הושלמו העבודות לפינוי המתחם הראשון של בסיס מרכז ההובלה של צה"ל שנמצא סמוך לעיר. על שטחו ייבנו כ־4,000 יחידות דיור חדשות.

במאי 2019 אושרה הקמתה של שכונת מגורים נוספת בעיר, הצפויה לכלול כ־550 יחידות דיור חדשות. נוסף לכך יורחב פארק הכרמל.

באוגוסט 2023 אושרה תוכנית מתאר הכוללת תוספת של כ-12,000 יחידות דיור שייתנו מענה להיקף אוכלוסייה של למעלה מ-86,000 תושבים, בנוסף להקצאת חוף ים.

בעיר שוכן המרכז לבריאות הנפש "מעלה הכרמל", בית חולים פסיכיאטרי ממשלתי.

אוכלוסייה

ראשי המועצה והעירייה 
 משה אידלמן: מרץ 1951 – אפריל 1953. ראש המועצה הממונה הראשון
 אברהם טיומקין: אפריל 1953 – אוגוסט 1954. ראש המועצה הנבחר הראשון
 יוסף אסלן: אוגוסט 1954 – אוגוסט 1959
 עזרא לניאדו: דצמבר 1959 – דצמבר 1965, אוגוסט 1968 – מרץ 1969
 נסים חונן: יולי 1969 – נובמבר 1969
 כרמל אליאש: נובמבר 1969 – מאי 1973
 אברהם אלקלעי: יוני 1973 – פברואר 1974
 יונה ברזני: נובמבר 1974 – פברואר 1976
 כדורי אהרון: אפריל 1976 – דצמבר 1978
 אוני ארבלי: דצמבר 1965 – יולי 1969; פברואר 1974 – מאי 1974; פברואר 1976 – אפריל 1976; דצמבר 1978 – דצמבר 1983
 ראובן בינר: דצמבר 1983 – נובמבר 1993
 אריה טל: נובמבר 1993 – נובמבר 2003; ינואר 2009 – היום
 אריה פרג'ון: נובמבר 2003 – ינואר 2009

בית תנחום, בית הכנסת לעולי קווקז 

ב־2003 נחנך בטירת כרמל בית הכנסת לעולי קווקז "בית תנחום", שנקרא על שם אבי התורמים להקמתו. זה אחד מבתי הכנסת המפוארים ביותר בישראל מבחינת העיצוב האמנותי: עבודות עץ מגולפות, נברשות מצופות זהב, חלונות ויטראז', עבודות פסיפס רבות, שיבוץ הקירות באבני חן, ארון קודש מהודר ועוד. במקום נמצא גם מוזיאון ליהודי קווקז. בית הכנסת הוא אטרקציה תיירותית בטירת כרמל ונערכים בו סיורים מודרכים.

בתרבות
עלילת הסדרה הקומית "שנות ה־80" בכיכובו של שלום אסייג שנולד בעיר, מתרחשת בטירת כרמל. עם זאת, הסדרה לא צולמה בעיר.

ערים תאומות

קישורים חיצוניים

 אתר העירייה
 חדשות עיריית טירת כרמל
 

 אתר מתנ"ס טירת כרמל

הערות שוליים 

יישובים שהוקמו ב-1949
ישראל: ערים
הכרמל
ערים במחוז חיפה
רכס הכרמל: יישובים