תבאי

תֵּבַּאי (ביוונית עתיקה: Θῆβαι; ביוונית מודרנית: Θήβα, תִיבָה; בעברית גם: תבץ, תבס, תבי ותובאיי) היא עיר קטנה בחבל בויאוטיה שביוון התיכונה. גרים בה כ-35,000 תושבים (נכון ל-2011). העיר הקטנה היא בעלת היסטוריה עשירה. תבאי הייתה מיושבת מהתקופה הפרה-היסטורית. בעת העתיקה הייתה ראש הליגה הבויטית ועלתה לגדולה בתקופה הקלאסית ואף החזיקה במשך כמה שנים בהגמוניה על יוון כולה. לאחר חורבנה בידי אלכסנדר הגדול לא חזרה לעמדת ההשפעה שהייתה לה, אך זכתה לעדנה מחודשת בימי הביניים.

בעיר עצמה נמצא מוזיאון חשוב ובו אוספים מהחפירות הארכאולוגיות שנעשו באזור ובמיוחד מיצגים מקדמאה - המצודה של תבאי העתיקה. היא העיר הגדולה ביותר במחוז בויטיה ביוון המודרנית.

תבאי נמצאת במישור בין אגם איליקי להרי קיתריון בגובה ממוצע של 215 מעל פני הים. נמצאת תחת השפעת אקלים ים-תיכוני טיפוסי עם קיץ חם ולח וחורף גשום. העיר מחוברת על ידי כביש מהיר M1 לאתונה ולצפון יוון. באזור עוברת גם מסילת רכבת.

היסודות המיתולוגיים של תבאי
במיתולוגיה הרומית, מובא סיפור הקמתה של העיר על ידי אובידיוס, המשורר הרומי הנודע, בספרו מטמורפוזות. לפי הסיפור נבנתה העיר על יד קדמוס, בן אגנור, מלך צור. בעת שחיפש את אחותו אירופה שנחטפה על ידי יופיטר. אגנור, אביו העריץ של קדמוס השביע אותו ואיים עליו שימצא את אחותו. במהלך החיפושים אחר אירופה, התגלה אליו אפולו ואמר לו שהוא עתיד לראות עגלה תמימה שלא עלה עליה עול, ועליו לעקוב אחר העגלה ובמקום שבו תעצור עליו להקים עיר. סיפור העגלה מתייחס אל הסיפור על חטיפת אירופה, אחות קדמוס. זו נחטפה על ידי יופיטר שהתחפש לפר יפה תואר. אירופה התפתתה לרכוב עליו והוא נשאה אל הים וחטפה.

לאחר שהעגלה עצרה, שלח קדמוס את אנשיו לחפש מים. במהלך החיפושים הם הגיעו למערה בה שכן נחש דרקון מקודש למרס, אל המלחמה. הנחש הרג את כולם, מלבד קדמוס שלא היה עמם. כאשר חיפש קדמוס אחר אנשיו גילה את המערה ואת אשר אירע לאנשיו, והרג את נחש הדרקון. לאחר ניצחונו התגלתה אליו מגינתו מינרווה, ואמרה לו לזרוע את שיני הנחש באדמה. ולאחר שיצמחו לזרוק אבן לשדה. לאחר שזרע אותן, יצאו מהשדה שבו זרע את השינים לוחמים רבים עטורים בנשק ססגוני. קדמוס הנפחד זרק אבן לשדה ופגע באחד הלוחמים. מיד התחילה ביניהם מלחמת אחים. הם נלחמו אחד בשני עד שנשארו רק חמישה לוחמים שעזרו לקדמוס לבנות את תבאי.

במיתולוגיה היוונית תבאי היא עירו של המלך אדיפוס. תבאי מוכרת כיום בעיקר דרך שלושת המחזות שכתב המחזאי היווני סופוקלס על המיתוס של שושלת המלוכה בעיר (אדיפוס המלך, אדיפוס בקולונוס ואנטיגונה). המחזות אינם חלק מטרילוגיה, אלא שלושה מחזות שונים שנכתבו בשלוש תקופות שונות, אבל עוסקים באותה משפחה.

היסטוריה
האזור שבו נמצאת תבאי היה מיושב עוד בתקופה הפרה היסטורית. חפירות גילו התיישבות רציפה גם בתקופות ההיסטוריות, ואף לאחר שהעיר והארמון מן התקופה המיקנית נבזזו ונשרפו במשבר תקופת הברונזה המאוחרת במאה ה-12 לפנה"ס. לאחר פלישת הבויוטים ליוון התיכונה, כחלק מפלישת העמים דוברי היוונית מצפון לעבר המרכזים העירוניים של התרבויות האגאיות ותבאי הייתה אחת המרכזים העירוניים שנוסדו כתוצאה מפלישה זו.

הייתה הפוליס החשובה ביותר בבויוטיה ואף הנהיגה את הליגה הבויאוטית, אך הייתה פוליס מהדרג השני בפויליקה היוונית בתקופה הארכאית ובמחצית הראשונה של התקופה הקלאסית. הגיעה לשיא כוחה במחצית הראשונה של המאה ה-4 לפני הספירה בהנהגתו של אפמינונדס. העיר נחרבה על ידי אלכסנדר הגדול בשנת 335 לפנה"ס, אם כי נבנתה מחדש בשנת 316 לפנה"ס על ידי קסנדר, אך לא חזרה לעמדת ההשפעה שהייתה לה בתקופה הקודמת.

תבאי פרחה שוב בימי הביניים והייתה מרכז תרבותי ומסחרי חשוב. במאה ה-12 תעשיית המשי של העיר הייתה הגדולה ביותר בכל האימפריה הביזנטית. העיר נכבשה על ידי צלבנים במהלך מסע הצלב הרביעי. הכיבוש העת'מאני סימל את תחילת ירידתה של תבאי וכיום היא עיר קטנה עם אוכלוסייה של כמה עשרות אלפי בני אדם.

ראו גם 
 הגדוד הקדוש של תבאי

לקריאה נוספת
 ברכה ריבלין, "תבץ" (תבס, טיווה, טיבץ, תיבאס, תוביי, טיב'ה, תבי), בתוך: הנ"ל (עורכת), פנקס הקהילות: (10) יוון, ירושלים: יד ושם, תשנ"ט 1998, עמ' 408–411.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

פולייס ביוון העתיקה
מקומות במיתולוגיה היוונית
ערים עתיקות שנהרסו
יוון: אתרים מיקניים
פיניקים: מושבות