ברוך דגו

ברוך דגו (נולד ב-28 במרץ 1982) הוא כדורגלן עבר ישראלי אשר שיחק בעמדת הקשר. משמש כחבר הנהלת מכבי עירוני אשדוד וכמנהל מקצועי בבית"ר גן יבנה.

ביוגרפיה
דגו נולד באדיס אבבה שבאתיופיה, ובתחילת שנות ה-90 עלה לישראל עם הוריו ואחיו הצעירים. אחיו הצעיר הוא המאמן וכדורגלן העבר מסאי דגו. דגו החל את הקריירה בקבוצת הנוער של מכבי עירוני אשדוד ולאחר מכן עלה לקבוצת הבוגרים של המועדון. בעונתו האחרונה במועדון שיחק בקבוצה המאוחדת – מועדון ספורט אשדוד.

בשנת 2000 הובא למכבי תל אביב תמורת סכום שיא, על ידי המאמן ניר לוין. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש צמד בדרבי מול הפועל תל אביב בחצי גמר גביע המדינה, ותרם לזכייתה של קבוצתו בגביע פעמיים ברציפות. בעונתו השלישית במכבי תל אביב () תרם רבות להשגת תואר האליפות כשכבש 14 שערים ובישל עוד 12 בכל המסגרות, אך נפצע פציעה קשה שהשביתה אותו במחזורי הסיום של אותה עונה ותחילתה של העונה שאחריה. למרות ההיעדרות מהמשחקים המכריעים אשר העניקו לקבוצתו את האליפות, הוכתר דגו לכדורגלן העונה בישראל.

לאחר שהקפטן אבי נמני הודח ממכבי תל אביב בעקבות עונת האליפות, אוהדים רבים של הקבוצה ראו את מחליפו דגו כאשם בהדחתו וקראו לסילוקו מן הקבוצה. אף על פי שלא שיחק וישב על הספסל פעמים רבות במהלך עונת , הספיק דגו להיות הכובש היחיד של מכבי תל אביב בליגת האלופות, עם ארבעה שערים (ביניהם צמד מול אייאקס אמסטרדם). בעונתו האחרונה במועדון זכה עמה בפעם השלישית בגביע המדינה.

בסופו של דבר, דגו אכן עזב את הקבוצה ועבר ליריבתה העירונית, הפועל תל אביב, בתחילת עונת . כבר במשחקו הראשון בקבוצה כבש את השער הראשון בדרך לניצחון 4–1 על בית"ר ירושלים במסגרת גביע הטוטו. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש שער בחצי גמר הגביע מול בני סכנין, ותרם לזכייתה של הקבוצה בגביע פעמיים ברציפות. בעונתו השנייה בקבוצה היה שותף דגו להעפלתה של הקבוצה לשלב 32 האחרונות בגביע אופ"א. במשחק הראשון באצטדיון בלומפילד כבש דגו שער בדרך לניצחון 2–1 על גלאזגו ריינג'רס, אך במשחק הגומלין הובסה הקבוצה 0–4 בסקוטלנד והודחה מהמפעל. בעונת  כבש שער בניצחון קבוצתו על חטאפה הספרדית, במסגרת שלב הבתים של גביע אופ"א. בעונה זו גם הגיע עם הקבוצה לגמר גביע המדינה בפעם השלישית ברציפות, אך החטיא את הפנדל המכריע במשחק, וקבוצתו הפסידה את הגביע לבית"ר ירושלים.

לקראת עונת  עזב דגו את הפועל תל אביב, לאחר שחוזהו הסתיים, ועבר למכבי נתניה. תוך זמן קצר שוחרר על ידי המאמן לותר מתאוס וחזר למ.ס. אשדוד.

ב-6 בינואר 2010 הושאל דגו, תמורת תשלום של כ-10,000 אירו, לקבוצת נאה סלמיס פמגוסטה מליגת העל הקפריסאית, שאותה אימן אז ניר קלינגר. בסוף העונה עבר דגו לקבוצה קפריסאית נוספת, אפולון לימסול והצטרף לאלדו אדורנו איתו הוא שיחק במכבי תל אביב.

ב-7 ביולי 2011 חזר דגו לישראל, וחתם במדי העולה החדשה לליגת העל, הפועל רמת השרון. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש שישה שערים וסייע לה להישאר בליגת העל. ב-10 בדצמבר 2012 שוחרר מהמועדון.

ב-5 בפברואר 2013 חתם דגו בקבוצת הפועל ראשון לציון מהליגה הלאומית. לקראת עונת  חתם לשנה אחת בהפועל אשקלון, ובתום עונה זו ירד עם הקבוצה לליגה א'. דגו המשיך לשחק בקבוצה בליגה א', ולאחר עונה אחת העפיל עם הקבוצה בחזרה לליגה הלאומית. בעונת  זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו לליגה הלאומית, והעפיל עמה לליגת העל. בעונת  שותף ב-17 משחקים, והופעתו האחרונה בליגת העל נערכה ב-5 במרץ 2017, כשנכנס כמחליף במשחק מול מכבי תל אביב.

ב-29 ביוני 2017 חזר דגו למכבי עירוני אשדוד מליגה ב', קבוצת נעוריו שהוקמה מחדש, ובכך הפך לשחקן הראשון והיחיד ששיחק במועדון בגלגולו הקודם ובגלגולו הנוכחי.

ב-29 בנובמבר 2017, במקביל לפעילותו ככדורגלן בעירוני אשדוד, מונה דגו למאמן קבוצת הנוער של הפועל אשקלון. בעונת 2018/2019 המשיך לשחק בעירוני אשדוד, ובמקביל שימש כעוזרו של מאמן הקבוצה שי מאור.

ב-25 ביוני 2019 הודיע דגו על פרישה ממשחק פעיל, וב-29 ביולי 2019 מונה לעוזר מאמן מכבי שעריים. במקביל לתפקידו כעוזר מאמן, החליט דגו להמשיך לשחק באופן חובבני, והצטרף לקבוצת בית"ר גן יבנה מליגה ג'.

במאי , דגו נבחר על ידי חברי עמותת מכבי עירוני אשדוד לוועד המנהל של המועדון.

נבחרת ישראל
ב-4 בספטמבר 1999, כשהוא בן 17 בלבד, ערך דגו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה של ישראל, במשחק מול הנבחרת הצעירה של קפריסין במסגרת מוקדמות אליפות אירופה עד גיל 21.

בשנת 2000 היה מעורב ב"פרשת הנבחרת הצעירה", במסגרתה הואשם יחד עם עוד שישה שחקנים מהנבחרת הצעירה של ישראל בהפרת תקנון ההתאחדות לכדורגל בכך שבילה עם צעירה ערב משחק הנבחרת. בית הדין של ההתאחדות לכדורגל השעה את דגו לשנתיים מפעילות בנבחרות הלאומיות ועוד שנתיים על תנאי, אך הוא זכה לחנינה בינואר 2002, ובסך הכל רשם 12 הופעות במדי הנבחרת הצעירה, בהן כבש שני שערים.

ב-12 בפברואר 2003 ערך דגו את הופעות הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת של ישראל, במשחק ידידות מול נבחרת ארמניה. בסך הכל רשם דגו שתי הופעות במדי הנבחרת, האחרונה ב-5 במרץ 2003, במשחק ידידות מול נבחרת מולדובה.

מחוץ למגרש
בשנת 2006 כיכב דגו בסרטון תדמית למען העולים מאתיופיה, במסגרת קמפיין משותף של משרד הקליטה והסוכנות היהודית.

תארים
מכבי תל אביב
 אליפות: 
 גביע המדינה: , , 

הפועל תל אביב
 גביע המדינה: , 

הפועל אשקלון
 גביע הטוטו (הליגה הלאומית): 

תארים אישיים
 כדורגלן העונה בישראל:

לקריאה נוספת
אוריאל דסקל, דגו : הסיפור של ברוך דגו. [הרצליה] : ספרי ניב הוצאה לאור, 2022.

קישורים חיצוניים

 עמוד השחקן באתר הרשמי של מכבי תל אביב

הערות שוליים

כדורגלנים ישראלים
קשרי כדורגל ישראלים
כדורגלני נבחרת ישראל
כדורגלני מכבי עירוני אשדוד
כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
כדורגלני מכבי תל אביב
כדורגלני הפועל תל אביב
כדורגלני מכבי נתניה
כדורגלני הפועל רמת השרון
כדורגלני הפועל ראשון לציון
כדורגלני הפועל אשקלון
כדורגלני נאה סלמיס פמגוסטה
כדורגלני אפולון לימסול
כדורגלנים ישראלים בקפריסין
בוגרי מקיף ה (אשדוד)
ישראלים ילידי אתיופיה
אשדוד: כדורגלנים
עולים בשנות ה-1980
ישראלים שנולדו ב-1982