הלל מיטלפונקט

הִלֵּל מִיטְלְפּוּנְקְט (נולד ב-18 בספטמבר 1949) הוא מחזאי, מתרגם ובמאי תיאטרון ישראלי, מהבולטים במחזאים הישראלים החל משנות ה-70 של המאה ה-20.

ביוגרפיה
מיטלפונקט, בנו של הצייר והמשורר מרדכי מיטלפונקט ונכדו של הסופר האידי יוסף דוד מיטלפונקט, גדל והתחנך בחולון. עם גיוסו לצה"ל שובץ בחטיבת גולני, שבה עבר מסלול הכשרה כלוחם וכן עבר קורס מ"כים חי"ר ושירת כסמל מחלקה. הוא בוגר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב, שם גם לימד. כתב מחזות לתיאטרון חיפה, התיאטרון הקאמרי, הבימה, תיאטרון באר שבע ותיאטרון בית ליסין. חלק ממחזותיו ביים בעצמו, וכן ביים מחזות מהקלאסיקה העולמית, בהם "מי מפחד מווירג'יניה וולף?" ו"המים זוכרים", ותרגם מחזות כמו "עקומים" ו"כותרת ראשית".

יצירתו
במחזותיו מרבה מיטלפונקט לעסוק בחברה הישראלית ובפניה של מדינת ישראל, בנושאים כמו המיליטריזם הישראלי, היחס לחריגים ולאנשים בשולי החברה, יחסים בתוך המשפחה, הבורגנות ותאוות הכסף והשפעת השואה על חיי החברה.

במחזה "מכולת" שהוצג בתיאטרון הבימה ב-1982, מציג מיטלפונקט תמונה רבת פרטים של המשפחה היהודית שהגיעה ממזרח אירופה, על אופייה, דרך חשיבתה ובעיקר קשיי ההסתגלות במדינה, שלא פוסקים גם שנים רבות לאחר ההשתקעות. במחזה משוקעת ביקורת על החשיבות הרבה שמקנים כולם לכסף, בעיקר ניצולי השואה, שמחשבים כל פרט בחייהם ואף ביחסים ביניהם על פי ערכו במטבעות.

מחזה הרוק "מאמי", שכתב וביים ב-1986, עסק בכיבוש הישראלי והיחס לפלסטינים, ובקיפוח והאפליה של תושבי הדרום. המחזה הוצג שוב על ידי הבימה ב-2002 ועל ידי בית הספר למשחק בית צבי ב-2012. ביוני 2018 החלו צילומי סרט המבוסס על אופרת הרוק בבימויה של קרן ידעיה. הסרט היה מועמד לשבעה פרסי אופיר וזכה בשניים: פרס המוזיקה המקורית ופרס עיצוב הפסקול. הסרט הוצג לראשונה לציבור בפסטיבל הקולנוע ירושלים 2019, ויצא לאקרנים להקרנות מסחריות ב-12 במרץ 2020.

המחזות שכתב החל משנות ה-90, "גורודיש", "עיר הנפט" ו"איסמעיליה", עוסקים בהרואיות הניצחון של מלחמת ששת הימים, שסחפה אז את החברה הישראלית והפריחה בה חלומות גדולים, שהתנפצו בשבר הלאומי שהגיע במלחמת יום הכיפורים, מה שגרר גם שבר פרטי בחיי הגיבורים. ב"גורודיש" היה זה אלוף שמואל גונן, גיבור הניצחון בששת הימים שהודח בעקבות מלחמת יום הכיפורים, ב"עיר הנפט" מדובר על עיוות מוסרי של ישראלים (כולל גיבורה ניצולת השואה) המחפשים את הכסף הקל והמהיר בסיני בין שתי המלחמות, ו"איסמעליה" עוסק בשלושה חברים מאז מלחמת יום הכיפורים, והתנפצות החלומות והאידיאלים שלהם לאורך השנים.

במחזהו "מדריך למטייל בוורשה" (1995), עסק מיטלפונקט בהשפעת השואה על גיבוריו הישראלים, על היחס של בני הדור השני להוריהם ולעבר, מול המציאות בהווה. זאת, דרך ביקור של אם ניצולת השואה ובנה בוורשה המודרנית.

במחזה "תאונה" (2004), בדק את המצפון של בני האדם והיחס לזר בחברה הבורגנית, דרך תאונת 'פגע וברח' שבה נהרג עובד זר סיני. בשנת 2009 הועלה המחזה באנגלית ב"תיאטר ג'יי", בוושינגטון, ובגרמנית בתיאטרון בעיר קיל שבגרמניה, ובהמשך בציריך. בשנת 2010 הוצג המחזה "מסילה לדמשק" של מיטלפונקט בתיאטרון המלכותי הלאומי בלונדון.

ב-2006–2013 שימש מיטלפונקט כמחזאי הבית וכיועץ אמנותי של תיאטרון בית ליסין. במסגרת תפקידו זה שימש ב-2010 כשופט בפסטיבל "פותחים במה - פסטיבל בית ליסין למחזאות ישראלית". כמו כן נמנה ב-2012 על חבר השופטים של פרס קרן רבינוביץ' לתרגום מחזות על-שם עדה בן-נחום.

כתב ארבעה תסריטים לסרטי קולנוע: "שרגא קטן" (ביחד עם זאב רווח) (1978) ו"בובה" (1987) שקודם לכן העלה את התסריט כהצגה בתיאטרון, "ספר נשים (1984)" ו"שחקנים"" (1995). כמו כן שיחק בתפקידי משנה בסרטים "שרגא קטן" (1978) ו"ב-72 לא הייתה מלחמה" (1995).

חיים אישיים
מיטלפונקט נשוי לעיתונאית יעל דן ואב לשני ילדים מנישואיו עימה, ביניהם השחקנית והמדבבת מאיה מיטלפונקט, ולשני ילדים מנישואיו הראשונים. מתגורר בתל אביב.
בשנת 2008 השתתף לצד אשתו יעל בסרטו של בנם אלון שנקרא "בשידור חי" בתפקיד קצר של איש ברחוב.

מחזותיו

מחזות שהוצגו 
התקווה האחרונה של רחוב נחמני, תיאטרון חיפה, 1974
 הקוף, תיאטרון חיפה, 1975
 שרגא קטן, תיאטרון חיפה, 1975; נכתב גם כתסריט לסרט.
 הגג, הבימה, 1976
 מי תהום, הבימה, 1977, החאן 1988.
ויהי חור, צוותא, 1979 (נכתב עם יהושע סובול)
 סטריפטיז אחרון, הוצג בצוותא ב-1980 ושוב ב-1988 וב-1995 הגרסה הראשונה נכתבה עם יהושע סובול.
בובה, תיאטרון חיפה, 1982
מכולת, הוצג בהבימה, בבימוי עמית גזית, בשנת 1982, הוצג בשנית, בבימויו של מיטלפונקט, בקופרודוקציה של הקאמרי ובית ליסין ב-2010.
עמוד העץ, צוותא, 1983 (נכתב עם יהושע סובול)
אנשים בלילה, צוותא, 1984 (נכתב עם יהושע סובול)
 פירוד זמני, הוצג בהבימה, בבימוי מיטלפונקט, בשנת 1985.
טירונות, הוצג בתיאטרון צה"ל, 1985, תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער 2005
נטושים, בית לסין, 1986
מאמי (אופרת רוק), הוצגה בצוותא ב-1986, ובהבימה, אוקטובר 2002, הוא עצמו ביים, מוזיקה יוסי מר-חיים ואהוד בנאי, תלבושות יובל כספין, תפאורה איתן לוי.
 נהג, ציירת, תיאטרון באר שבע, 1988; גרסה שנייה הוצגה ב-2006 בבית ליסין
שם המשחק, תיאטרון באר שבע, 1989
מפיסטו, (על פי קלאוס מאן), תיאטרון באר שבע, 1989; התיאטרון הקאמרי, 2016
שלושה בלילה, בית לסין, 1990
הנאהבים, תיאטרון באר שבע, 1991
סמארה (אופרת רוק) צוותא, 1992
 אחים לנשק, תיאטרון באר שבע, 1992
 אם הבית, תיאטרון באר שבע, 1993. גרסה שנייה עלתה בתיאטרון הבימה ב-2013
גורודיש, הוצג בתיאטרון הקאמרי, בבימוי מיטלפונקט, בשנת 1993 ופעם נוספת ("גרסת 2015") בקאמרי בעונת 2014/2015
 בויטרה, הוצג בקאמרי, בבימוי מיטלפונקט, בשנת 1995
גן עדן דרום, בית לסין, 1996
אדון וולף, הוצג בקאמרי, בבמוי אילן רונן, בשנת 1997
 השחקן, הוצג בקאמרי, בבימוי מיטלפונקט, בשנת 1998
מדריך למטייל בוורשה, הבימה 1999; גרסה שנייה עלתה בתיאטרון היידישפיל ב-2013; גרסה שלישית עלתה בתיאטרון העברי ב-2023
איסמעיליה, בית ליסין, 2002; הקאמרי, 2017
עיר הנפט, הוצג בקאמרי ב-2004
התאונה, הועלה בתיאטרון בית ליסין ב-2003, ועלה גם בתיאטראות באירופה וארצות הברית
ריגוש, הועלה בתיאטרון בית ליסין בין השנים 2005 ל-2007
גוד ביי, אפריקה, הועלה בבית ליסין בשנת 2007
אנדה, הועלה בבית ליסין בשנת 2008
מסילה לדמשק, הוצג בתיאטרון הבימה, 2010
מקסי ואני, הוצג בתיאטרון בית ליסין, 2012
אז, בפראג, הוצג בתיאטרון בית ליסין, 2013
 חברים של חברים, הוצג בקאמרי, 2014
 הזאבים, הוצג בקאמרי, 2016
 הנוקמים, סיפור אהבה, הוצג בהבימה, 2022

מחזות שיצאו לאור בדפוס 
מי תהום, הקיבוץ המאוחד, 1979.
מכולת, אור עם, 1982.
בובה, אור עם, 1982.
פירוד זמני, אור עם, 1985.
נהג, ציירת, אור עם, 1988.
אחים לנשק, כנרת, 1992.
גורודיש, אור עם, 1993.
אם הבית, אור עם, 1993.
השחקן ; גן עדן דרום, גוונים, 1998.
המדריך למטייל בוורשה, גוונים, 1999. הוצג בהבימה, הבמאי הלל מיטלפונקט, מוזיקה רונן בן-דוד, תפאורה אדריאן ווקס, מרס 1993.
חבילות מאמריקה ; אסמעיליה, גוונים, 2003. הוצג בהבימה, הבמאי רוני פינקוביץ', מוזיקה אבי בללי, דצמבר 2000.
עיר הנפט, גוונים, 2005.
התאונה, גוונים
אנדה, גוונים, תשס"ט 2009.
מקסי ואני, גוונים, 2012.
 אז, בפראג, גוונים, 2013
 הזאבים, גוונים, 2016

מחזות שתרגם 
תמורה קטנה, מחזה בשני חלקים, מאת פיטר גיל, בית צבי, 1982.
קומיקאים, מאת טרבור גריפית, מרכז ישראלי לדרמה, 1984.
צילו של אקדחן, טרגדיה בשתי מערכות, מאת שון או'קייסי, מרכז ישראלי לדרמה, 1984.
עקומים, מאת מרטין שרמן, אור עם, תל אביב, 1983.
כותרת ראשית, מחזה, מאת בן הכט וצ'ארלס מקארתור, מרכז ישראלי לדרמה, 1984.
מראה מעל הגשר, מחזה, מאת ארתור מילר, 2009

לקריאה נוספת
 נורית נתנאל, "מראות נשברות - ייצוג הישראליות ועיצובה במחזותיהם של יהושע סובול והלל מיטלפונקט", הוצאת הקיבוץ המאוחד ומכון מופ"ת, 2012.
 הלל מיטלפונקט, אנדה, באנתולוגיה "תמונה קבוצתית" (ספרות ישראלית במאה ה-21), עמ' 407–414, הוצאת כרמל, 2017.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

בוגרי אוניברסיטת תל אביב: החוג לתיאטרון
במאי תיאטרון ישראלים
מחזאים ישראלים
מתרגמים ישראלים
משפחת מיטלפונקט
ישראלים שנולדו ב-1949