ג'ורג'טו ג'וג'ארו

ג'ורג'טו ג'וג'ארו (באיטלקית: Giorgetto Giugiaro; נולד ב-7 באוגוסט 1938) הוא מעצב רכב איטלקי.

ג'וג'ארו נחשב לממציא סגנון "קיפולי הנייר" הזוויתי בעיצוב מכוניות, ששלט בשנות השבעים והשמונים והתאפיין בזוויות ישרות וקווים חדים. הוא גם תכנן מספר מכוניות תצוגה ומכוניות על, לצד מכוניות נפוצות הנוסעות יום יום בכבישים.

חייו 
ג'וג'ארו נולד בגארסיו, בצפון מערב איטליה, והתעניין בצעירותו בציור בהשפעת סבו שהיה צייר פרסקו בכנסיות ואביו, מאריו, שהיה צייר איקונות. בגיל 14 הוא נשלח לבית ספר לאמנות בטורינו, ולמד גם שיעורי ערב בבית ספר טכני. כישרונו אותר על ידי דאנטה ג'יאקוזה, המנהל הטכני של פיאט שגייס אותו לעבודה במחלקת תכנון כלי הרכב המיוחדים ב-1955, כשג'וג'ארו היה בן 17 בלבד.

ג'וג'ארו נהנה מהמשרה הקבועה אך לא אהב את המבנה ההיררכי המורכב של פיאט, שהביא לכך שלא היה יכול לזהות את עבודתו במכונית המוגמרת. לכן, כשקיבל הצעת עבודה מבונה המרכבים נוצ'יו ברטונה ב-1959, הוא עבר אליו ונהנה מחופש עיצובי רב יותר. בעודו עובד עבור ברטונה, בגיל 22, הוא גויס לשירות חובה צבאי, לאחר שתכנן בפחות מארבעה חודשים את מכוניות האלפא 2000 ספרינט והגורדון-קיבל. בהתערבות ברטונה הועבר ג'וג'ארו לשרת בבסיס בקרבת טורינו ובמקום להתגורר בבסיס שכר לו ברטונה חדר מלון סמוך, שם הוא תכנן את האלפא ג'וליה ספרינט GT. בתמורה להטבות אלו צייר ג'וג'ארו דיוקנים של כל מפקדיו.

כאשר הג'וליה GT הוצגה להנהלת אלפא-רומיאו בתום שלושה חודשי עבודה, היא התקבלה ישירות ליצור ללא כל שינוי, ייצור שנמשך 14 שנים.

בשנת 1966 עבר ג'וג'ארו לסדנת גיה. בגיה נדרש ג'וג'ארו, בניגוד למשרד ברטונה בעל האופי המשפחתי, לנהל צוות עיצוב גדול ויצר קשרים עם תעשיית הרכב היפנית. לאחר שהשתלט אלחנדרו דה-טומאסו על גיה, התגלעו חיכוכים בינו לבין ג'וג'ארו. זה האחרון המשיך לעבוד כיועץ חיצוני במשך שנה, בשל התחייבויות חוזיות לגיה, ואז ב-13 בפברואר 1968 הוא יסד משרד עיצוב שלו ששמו שונה עם השנים ל-"איטלדזיין ג'וג'ארו". 

שותפו למשרד היה אלדו מאנטובאני, מהנדס גופים שהכיר בברטונה ומבוגר ממנו ב-11 שנה.

ג'וג'ארו נחשב למעצבו של המיניוואן הראשון, הלנצ'יה מגא-גמא של 1978, שלא הגיע לייצור משמעותי אך נחשב לבעל השפעה על תעשיית הרכב.

מכוניות ראויות לציון אותן עיצב
 אלפא רומיאו 
 קנגורו (1964)
 אלפאסוד (1972)
 בררה (2002)
 אלפֶטה GTV (1974)
 ויסקונטי (2004)
 אאודי 80 (1976)
 דה טומאזו מנגוסטה (1966)
 דלוריאן DMC-12 (1981), שהתפרסמה בסרט בחזרה לעתיד
 דייהו
 מאטיז (1997)
 לגנצה (1997)
 מגנוס (2000,2003)
 קאלוס (משווקת גם כשברולט אביאו) (2002)
 לצ'טי (משווקת גם כשברולט אופטרה) (2004)
 יונדאי מוטור
 סונטה (1988)
 פרארי
 250 GT ברטונה 
 GG50
 פיאט
 פנדה (1980)
 אונו (1983) 
 פונטו (1993) 
 850 ספיידר 
 דינו (1967)
 איסוזו
 איסוזו 117 קופה
 איסוזו פיאצה
 פולקסווגן
 גולף (1974)
 פאסאט (1973) 
 פולו (1975) 
 שירוקו (1974)
 רנו
 19 (1988)
 21 (1986)
 לנצ'יה דלתא (1979)
 לנצ'יה פריזמה (1982)
 לקסוס GS (1993)
 לוטוס אספרי (1973)
 סאאב 9000 (1984)
 סיאט איביזה (1986)
 סובארו SVX (1991)

קישורים חיצוניים

 

מעצבי רכב
מעצבים איטלקים
איטלקים שנולדו ב-1938