סן-ג'ון פרס

סָן-ג'וֹן פֵּרְס (בצרפתית: Saint-John Perse) הוא שם העט של אלקסי לֵזֶ'ה (בצרפתית: Alexis Léger; 31 במאי 1887 – 20 בספטמבר 1975), שהיה משורר, מתרגם, חתן פרס נובל לספרות ודיפלומט צרפתי.

ביוגרפיה
סן-ג'ון פרס נולד כאלקסי לז'ה באיים האנטילים, בעיר פואנט-א-פיטר, בגוואדלופ. משפחתו של לז'ה הגיעה לאיים מבורגונדיה, צרפת, רכשה אי קטן בשם סאו-לז'ר-לה-פיי (Saint-Leger-les-Feuilles) שבו גדל לז'ה כשהמשפחה מחלקת את זמנה בין שני מטעיה, אחד של קפה ואחד של קנה סוכר. בגיל 11 נשלח הנער הצעיר להשלמת השכלתו בצרפת. שנה לאחר מכן עברה גם משפחתו לצרפת והתיישבה בפו (Pau) שבגסקוני. בשנת 1904 סיים את הבגרות בהצטיינות.

לז'ה למד בבורדו משפטים וסיים בית ספר גבוה למסחר. הוא פגש בחוגים ספרותיים את פול קלודל ואת אודילון רדון. הוא תרגם את הספר "רובינזון קרוזו" ואת פינדארוס (משורר יווני קדום). אחרי מות אביו נאלץ להפסיק את לימודיו בגלל התדרדרות מצבה הכלכלי של משפחתו. בשנת 1910 סיים את לימודיו, ובאותה שנה פרסם את "תשבחות". מעט לפני תחילת מלחמת העולם הראשונה החל לעבוד במשרד החוץ הצרפתי במחלקה המדינית כלכלית. לאחר שלוש שנים נשלח לסין, שם שהה חמש שנים. הוא כיהן כקונסול בשאנגחאי וכמזכיר בבייג'ינג. בתקופה זאת הִרבה לתייר ברחבי אסיה, אוסטרליה וגינאה החדשה. הוא סייר ברחבי סין, לרבות טיולים במדבר גובי ושיט רפסודות לאורך חופי סין.

בשנת 1921 נשלח לוושינגטון כנציג צרפת בוועידה לפירוק נשק וכמומחה למזרח הרחוק. בשנת 1924 עבר להנהלת מחלקת אסיה במשרד החוץ הצרפתי, ובשנת 1925, כאשר אריסטיד בריאן (Aristide Briand) התמנה לתפקיד שר החוץ, מונה לז'ה למנהל כללי של משרד החוץ והיה ליד ימינו של השר.

בהיותו בפריז התערה בחוגים הספרותיים בהם פגש את אנדרה ז'יד ואת פול ואלרי, ובחוגים מוזיקליים בהם פגש את איגור סטרווינסקי ואת נדיה בולנג'ר (Nadia Boulanger). משנת 1939 ועד נפילת צרפת היה המזכיר הכללי של משרד החוץ הצרפתי. לז'ה, שהיה לצנינים בעיני הימין הצרפתי בועידת מינכן, התנגד לשווא לוויתור על צ'כוסלובקיה ופוטר על ידי ממשלת פטן לאחר שסירב לקבל מינוי מטעמה כשגרירהּ בארצות הברית. ממשלת פטן גם החרימה את רכושו וביטלה את אזרחותו. רבים מכתבי היד שלו הושמדו על ידי הגסטאפו.

לז'ה עבר לארצות הברית, שם עבד בספריית הקונגרס. לאחר שחרור צרפת הוחזרו לו כל זכויותיו. הוא נשאר בארצות הברית עד שבשנת 1957 הוצעה לו וילה בפרובאנס ומאז חילק את זמנו בין ארצות הברית ובין צרפת. בשנת 1958 נשא אמריקאית עשירה בשם דורותי מילבורן ראסל.

הוא נפטר בשנת 1975 בווילה שלו בפרובאנס ונקבר בחצי האי ז'יאן (Giens)

פרסים 
 1949 פרס האקדמיה האמריקנית לשירה (מוענק פעם בחמש שנים)
 1959 הפרס הלאומי לספרות (של ממשלת צרפת)
 פרס בינלאומי לשירה
 אות לגיון הכבוד
 פרס נובל לספרות לשנת 1960 על "המעוף המרקיע ואוצר הדימויים הנוקב של שירתה, המשקפת את תקופתנו על דרך החזון"

מספריו 
 1911 Éloges "תשבחות"
 1924 Anabase "אנאבסיס"
 1942 Exil "גלות"
 1944 "ארבעה פיוטים"
 1946 Vents "רוחות"
 1953 "כתבים"
 1961 Poésie "שירה"
 1957 Amers "מרירות"
 1960 Chronique "כרוניקה"
 1963 Oiseaux א
 1971 Chant pour un équinoxe

ספרו בעברית 
  אנאבזיס , פואמה, סן-ז’ון פרס [שם בדוי], אלכסיס סן לז'ר, עברית - יהודית קופנהגן אוריין, הוצאת עקד, תל אביב, 1971

קישורים חיצוניים

 
 
 

זוכי פרס נובל לספרות
זוכי פרס נובל צרפתים
דיפלומטים צרפתים
משוררים צרפתים
מתרגמים צרפתים
צרפתים שנולדו ב-1887
צרפתים שנפטרו ב-1975