רוג'ר ווטרס

ג'ורג' רוג'ר ווטרס (באנגלית: George Roger Waters; נולד ב-6 בספטמבר 1943) הוא זמר, מלחין ומוזיקאי רוק אנגלי, אשר התפרסם בעיקר בזכות היותו בסיסט להקת הרוק המתקדם פינק פלויד (לאחר עזיבתו של בוב קלוז את הלהקה והחלפת תפקידו כגיטריסט הראשי, בראשית ימיה טרם פרסומה הרחב). הוא כתב את רוב המילים לשירי הלהקה, והיה לדמות הדומיננטית בה עד לעזיבתו ב-1985.

לאחר שעזב את פינק פלויד הוציא ווטרס חמישה אלבומי סולו מקוריים. בנוסף, הוציא את האלבום "החומה - הופעה חיה בברלין", שהוקלט בהופעה היסטורית שנערכה בעיר באוגוסט 1990, פחות משנה לאחר נפילת חומת ברלין.

ווטרס נודע מאז תחילת העשור השני של המאה העשרים ואחת (2011) בין השאר בעקבות תמיכתו בתנועת ה-BDS הפועלת לחרם נגד ישראל, אשר במסגרתה קורא לאמנים אשר מתכננים להופיע בישראל, לחזור בהם ולהחרימה, כאשר בחלק מפעולותיו בנושא הואשם שהשתמש בסממנים אנטישמיים. עקב כך הוא סופג ביקורות קשות ואף לעיתים מוחרם על ידי אנשים רבים בישראל ומחוצה לה.

מאז פברואר 2022, ווטרס תומך בטענות הצד הרוסי בסכסוך עם אוקראינה ומאשים את ארצות הברית ואת נשיאה, ג'ו ביידן, באחריות להתדרדרות המצב. הוא תומך גם בעמדת סין בנושא טאיוואן.
בעקבות הצהרותיו כנגד ביידן על "עשיית פשעי מלחמה כנגד רוסיה", הוכרז ווטרס כאישיות בלתי רצויה בפולין.

קורות חיים 
ווטרס נולד במחוז סארי, אנגליה שבממלכה המאוחדת למשפחה נוצרית אדוקה. הוריו הם מרי (לבית וייט; 1913–2009) ואריק פלצ'ר ווטרס (1913–1944). אמו עבדה כמורה ומאוחר יותר הפכה למנהלת בית ספר. אביו, שנולד למשפחה ממעמד הפועלים, היה מורה ופעיל במפלגה הקומוניסטית הבריטית. סבו מצד אביו היה כורה פחם ופעיל למען מפלגת הלייבור הבריטית. בשנים הראשונות של מלחמת העולם השנייה, סירב אביו להתגייס לצבא מטעמי מצפון ושירת כנהג אמבולנס בתקופת הבליץ. מאוחר יותר, שינה את עמדותיו והיה לקצין בגדוד הרובאים המלכותי השמיני של הצבא הבריטי. הוא הוכרז כנעדר וכחלל שמקום קבורתו לא נודע ב-18 בפברואר 1944, במהלך הנחיתה באנציו באיטליה, כאשר ווטרס היה בן חמישה חודשים.

בעקבות מות אביו, עברה אמו יחד עם ווטרס ואחיו הגדול לקיימברידג', בה בילה ווטרס את ילדותו.

בגיל 15 ווטרס היה יושב ראש תנועת הנוער של התנועה לפירוק נשק גרעיני בקיימברידג', עיצב את הכרזה שלהם והשתתף בארגון פעילויות.

פעילותו במסגרת פינק פלויד

במהלך לימודיו, נפגש ווטרס עם סיד בארט, הצעיר ממנו ב-3 שנים ומי שהפך ב-1966 למנהיג, הסולן הראשון והגיטריסט של להקת פינק פלויד. ווטרס עבר ללונדון ללמוד ארכיטקטורה ב"ריג'נט סטריט פוליטכניק" (Regent Street Polytechnic), שם הקים להקה עם המתופף ניק מייסון ונגן הקלידים ריצ'רד רייט. ווטרס היה חבר אף הוא בלהקה, בה ניגן בגיטרה-בס. בארט חבר אליהם ויחד הקימו את להקת הרוק פינק פלויד.

אף על פי היות בארט הכותב והמלחין המרכזי של הלהקה בתחילת דרכה, ווטרס השתתף בכתיבתם של שלושה שירים בתקליטה הראשון של הלהקה, The Piper at the Gates of Dawn, שיצא לראשונה בספטמבר 1967.

במהלך עבודתם על האלבום השני, A Saucerful of Secrets (יולי 1968), הוחלף בארט בתפקידו כסולן הלהקה בדייוויד גילמור. ווטרס התחיל להשתלב בלהקה כסולן תוך תרומה של שלושה שירים ויצירה אחת לתקליט. ווטרס אף כתב את השירים, למעט אחד, בפסקול שיצרה הלהקה לסרט More (יולי 1969).
יצירות הסולו הראשונות של ווטרס באו לידי ביטוי באלבום Ummagumma (נובמבר 1969) - שני תקליטים שהרכיבו אלבום אחד מחומרים שהוקלטו באופן חי באולפן, ואלבום שני בו כל חבר להקה ניגן קטעי סולו משלו.

יחד עם רון גיסין, כתב ווטרס פסקול לסרט "The Body" (דצמבר 1970), ששימש כעבודתו הראשונה שלו מחוץ למסגרת הלהקה. ווטרס כתב שמונה מתוך עשרת השירים והמנגינות הנמצאות באלבום Obscured by Clouds (יוני 1972) ששימש אף כפסקול לסרט "The Valley".

שנות ה-70 היו עידן הזהב של פינק פלויד. הם פתחו את העשור עם האלבומים Atom Heart Mother ו-Meddle והגיעו לשיא הצלחתם עם האלבום The Dark Side of The Moon (מרץ 1973) - אחד מהאלבומים הנמכרים ביותר בהיסטוריית המוזיקה. ווטרס כתב את כל המילים והלחין את רוב שירי האלבום. לווטרס הייתה תרומה מכרעת ליצירתם של אלבומי פינק פלויד. כמשורר הבלעדי של הלהקה הוא כתב את כל המילים לכל השירים מ-1972 ואילך והשתתף בהלחנה של Wish You Were Here (ספטמבר 1975) ו-Animals (פברואר 1977) ו-The Wall (30 בנובמבר 1979). ווטרס היה הכותב היחיד של הסינגל הבולט באלבום, "Another Brick in the Wall Part II" וכתב והלחין את כל שירי האלבום The Final Cut (מרץ 1983). אחרי צאת האלבום פרש מפינק פלויד ופנה לקריירת סולו.

קריירת סולו
ווטרס החל את קריירת הסולו שלו עם אלבום סולו ראשון - The Pros and Cons of Hitchhiking (אפריל 1984), שהגיע למעמד אלבום זהב.

לאחר הוצאת האלבום Radio K.A.O.S (יוני 1987), יצא ווטרס לסיבוב הופעות לקידום האלבום. בינתיים דייוויד גילמור החליט לאחד את פינק פלויד יחד עם רייט ומייסון. ווטרס תבע את השלושה, בניסיון להוציא צו-מניעה על השימוש בשם 'פינק פלויד' בלעדיו. ווטרס הפסיד במשפט ופינק פלויד כשלישייה יצאה לסיבוב הופעות מוצלח, שהוקלט ויצא כאלבום הופעה (בשם Delicate Sound Of Thunder).

בעקבות נפילת החומה בברלין בשנת 1990, החל ווטרס לארגן מופע בכיכובם של זמרים רבים, על מנת לבצע גרסה מיוחדת של המופע 'החומה' בברלין ב-21 ביולי באותה השנה. המופע הוקלט והוסרט לאלבום ולסרט The Wall: Live in Berlin (ספטמבר 1990).

ווטרס הוציא אלבום סולו שלישי Amused to Death (ספטמבר 1992), אך לא יצא למסע הופעות, אף על פי שהופיע בקונצרט התרמה ב-1993. בשנות התשעים עסק בעיקר בעבודה על אופרה העוסקת במהפכה הצרפתית בשם "Ca Ira", באנגלית ובצרפתית.

ביולי ובאוגוסט 1999 הופיע בארצות הברית לראשונה מזה 12 שנים. בעקבות ההצלחה נדרש לסיבוב הופעות נוסף ביוני-יולי 2000, ושני הקונצרטים היוו בסיס לאלבום הכפול In the Flesh Live. ווטרס לא הוציא מאז אלבומים, אם כי בשנת 2004 הוציא סינגל דו-צדדי: "To Kill the Child/Leaving Beirut" ("להרוג את הילד/עוזב את ביירות"). השיר הראשון, "To Kill the Child", הוא שיר בלוז ובו יוצא ווטרס נגד הורים המחנכים את ילדיהם לערכים בורגניים של צריכה, תחרותיות, דוגמטיות ונורמות חברתיות שמרניות, וחוזר טוען כי "זו הדרך הבטוחה להרוג את הילד". השיר השני, "Leaving Beirut" הוא שיר אוטוביוגרפי ובו מתאר ווטרס את חוויותיו בעיר ביירות בגיל 17. ווטרס ביצע את "Leaving Beirut" לא אחת בהופעותיו, וגם בהופעתו בישראל.

בקיץ 2005 הסכים ווטרס לקיים איחוד חד-פעמי של פינק פלויד לכבוד מופע Live 8 בהייד פארק, לונדון. סר בוב גלדוף הצליח לשכנע אותו לפגוש את גילמור, רייט ומייסון על הבמה לראשונה מזה 24 שנים לצורך איחוד חד פעמי. ההופעה הייתה מוצלחת ביותר, זכתה לאחוזי צפיה גבוהים במיוחד אך גילמור הצהיר שהיה זה אירוע חד-פעמי.

בסוף 2005 יצאה לאור האופרה Ca Ira שכתב ווטרס במשך שנים רבות, העוסקת במהפכה הצרפתית. זהו הפרויקט המורכב ביותר שעסק בו ווטרס מאז "החומה", אך הוא שייך לעולם המוזיקה הקלאסית, ולא לתחום הרוק והפופ.

The Dark Side of The Moon Live 2006
במרץ 2006 הודיע ווטרס על כוונתו לצאת לסיבוב הופעות אירופאי הכולל 17 הופעות ברחבי היבשת, ביניהן הופעה אחת בישראל, שבו ביצע את "The Dark Side of the Moon" במלואו. המופע כלל בימוי משוכלל שתוכנן על ידי מארק פישר (ארכיטקט הבמה של מופעי החומה), שכלל בובות גדולות, פרוז'קטורים ענקיים ומערכת סאונד קוואדרופונית. ההופעות חולקו לשני חלקים: הראשון היה אוסף שירים של פינק פלויד ומקריירת הסולו של ווטרס; השני, ביצוע האלבום הצד האפל של הירח בנוסף להדרן.

שירתו של ווטרס
פרשה הקשורה למופע היא שירתו של ווטרס. אנשים רבים תהו האם שירתו של רוג'ר מבוצעת באופן חי. מבקרים רבים שמו לב לניגוד בין תנועות שפתיו לבין הצלילים שנשמעו. השירים היחידים שבהם צוינה הפרשה הזו הם "Have A Cigar", "Sheep" ו-"The Fletcher Memorial Home".

הטלוויזיה הפורטוגזית שידרה את המופע שנערך בליסבון. בשורה "in the corner of some foreign field" מתוך "The Gunner's Dream", ווטרס שכח לחקות את שירתו. הוא הסתכל על הגיטרה שלו בבירור בפה סגור, כאשר קולו נשמע חזק.

The Wall Live 2010-2013
בשנים 2010–2013 העלה את מופע "החומה" בהפקה מחודשת, וכמו בסיבוב ההופעות הקודם, גם כאן ניגן ווטרס את כל שירי האלבום מההתחלה עד הסוף. ב-12 במאי 2011, התארחו גילמור ומייסון בהופעת "החומה" של ווטרס בלונדון וביצעו איתו כמה שירים.

סיבוב ההופעות הוקלט ותועד ב-DVD ובאלבום הופעה, שיצאו ב-2015.

בשנת 2017 יצא לאור אלבום חדש שלו,  (״האם אלה החיים שאנו באמת רוצים?״).

בשנת 2023 הוציא ווטרס גרסה מחודשת לאלבום "The Dark Side of the Moon" אותו הקליט לבד, האלבום לא כולל את קטעי הסולו של הגיטרה החשמלית כמו באלבום המקורי.

ווטרס, ישראל והיהודים 

כחלק מסיבוב הופעות באירופה, הכולל 17 הופעות ברחבי היבשת, הופיע ווטרס בישראל ב-22 ביוני 2006. ההופעה לוותה במערכת שמע קוואדרופונית היקפית (לראשונה בישראל) ובסרטוני וידאו. במופע נוגנו מיטב הלהיטים מהתקופה הפוריה של להקתו פינק פלויד וגם מקריירת הסולו של ווטרס, כמו כן ביצוע מורחב לאלבום The Dark Side of The Moon. ההופעה נערכה בשדה חומוס שהוכשר במיוחד למטרה זו, בצמוד לכפר נווה שלום, למרגלות מנזר לטרון מול 54,000 איש. המופע תוכנן להתקיים במקור בפארק הירקון, אך ווטרס החליט לשנות את מיקום המופע בהתאם לאמירה הפוליטית אותה הוא ביקש להעביר לגבי דו-קיום, פיוס ושלום. ווטרס אף יצא במהלך ההופעה בקריאה נגד גדר ההפרדה.

ככלל, יצירתו של ווטרס נשענת לרוב על טקסטים בעלי אג'נדה פוליטית מובהקת והוא אף מביא זאת לידי ביטוי בהופעות שהוא עורך, כשהדוגמה הבולטת ביותר היא המופע בשנת 1990 בברלין של "החומה".

בתחילת 2011, התראיין ווטרס לאלג'זירה, וקרא לחרם תרבותי (BDS) על ישראל, להסרת גדר ההפרדה, ולסיום הכיבוש. במרץ 2013 ווטרס קרא שוב להטיל חרם על ישראל, בציינו כי "ישראל מנהלת משטר אפרטהייד". באוגוסט 2013 פרסם מכתב שקורא לאמנים נוספים לחבור אליו לחרם אמנותי על ישראל.

בסיבוב הופעותיו ביולי 2013 באירופה הועלה מיצג שבו נראה בלון ענק דמוי חזיר שחור ועליו מתנוסס סמל מגן דוד בצבע אדום, יחד עם סמלים נוספים, כגון סמל הפטיש והמגל וסמל הדולר האמריקאי. מיצג זה פורש כאנטישמי. ווטרס הגיב במכתב פומבי בדף הפייסבוק של מופעו, והסתייג מהפירוש.

בדצמבר 2013 שלח מכתב לזמרת סינדי לאופר ובו ביקש ממנה לא להופיע בישראל ולהחרים את המדינה, אך זו סירבה להתייחס. בראיון באותו חודש ייחס לישראל כיבוש, טיהור אתני ואפרטהייד, והשווה את עמדת רבני הימין בישראל לזו של גרמניה הנאצית בשנות ה-30. בהמשך מתח ביקורת על השחקנית סקרלט ג'והנסון, על שהחליטה להמשיך לשמש פרזנטורית של חברת סודהסטרים הישראלית, שלה מפעל במישור אדומים, מעבר לקו הירוק, ועל הזמר ניל יאנג, על הסכמתו להופיע בישראל. בפברואר 2015 שלח מכתב לאלן פרסונס בו הוא קורא לו לחזור בו מכוונתו להופיע בישראל, ופרסם את המכתב בדף הפייסבוק שלו.

ווטרס מפעיל לחץ על אומנים באופן קבוע לקראת הופעות בישראל ומנסה לשכנע אותם לבטל את הופעתם. ב-7 ביולי 2017 הודה כי הוא מתקשה לשכנע את הציבור האמריקאי להחרים את ישראל, תוך שהוא משווה את ההסברה הישראלית לתעמולה הנאצית של יוזף גבלס.

ב-2019 קראו ווטרס ואמנים בריטים נוספים, כמו מייק לי ופיטר גבריאל, להחרים את האירוויזיון שנועד להיערך בישראל, ואף השווה בדף הטוויטר שלו את הישראלים לחייזרים מסרט האימה פלישת חוטפי הגופות, בטענה שהישראלים "שולטים באנשים שבאו לאירוויזיון להגיד שהם נהנים בישראל".

ביוני 2020 הואשם שוב באנטישמיות לאחר שטען בשיהאב, סוכנות ידיעות המזוהה עם החמאס, שאיש העסקים האמריקאי ממוצא יהודי שלדון אדלסון "שולט בטראמפ כמו במריונטה" וטענה נוספת בה אמר שישראל היא האחראית לרצח ג'ורג' פלויד, בכך שהשיטה שבה נרצח פלויד "מועברת לשוטרים האמריקאים על ידי מומחים ישראלים שהוטסו לארצות הברית ללמד את השוטרים איך לרצוח שחורים". בעקבות גל של ביקורות חריפות נגדו, התנצל ווטרס על אמירותיו.

בפברואר 2023 בוטלה הופעה שתכנן ווטרס לעשות באולם בפרנקפורט ששייך בחלקו לעירייה, עקב אמירות של ווטרס שהחשיבו מנהלי האולם כאנטישמיות.

במאי 2023 נחקר במשטרת ברלין בחשד להסתה לשנאה, לאחר שבמהלך הופעה תועד לובש מעיל שחור ועל זרועו סרט אדום, המזכירים תלבושת של קצין נאצי, בנוסף למיצגים אנטישמיים אחרים שהיו בה, כגון אותו בלון חזיר ענקי ועליו מגן דוד וסימנים של דולרים אשר הופיע גם בהופעותיו באירופה בשנת 2013.

בספטמבר באותה השנה יצא סרט דוקומנטרי קצר בשם "הצד האפל של רוג'ר ווטרס", בו נחשף כי על אותו בלון חזיר ענקי שהוצג בהופעה בגרמניה היו אמורים להיכתב גם אמירות אנטישמיות, כגון "יהודון מלוכלך", "תעקבו אחרי הכסף" ו"חלאה". האמירות לבסוף לא התווספו, אך מגן הדוד נשאר.
כמו כן, העיד נורברט סטאצ'ל, נגן הסקסופון אשר ליווה בעבר את ווטרס כי באותה מסעדה לבנונית בה סעדו השניים יחד, כי ווטרס הביע אי-רצון מהאוכל שהוגש במסעדה ובתור ביקורת הפציר בזעם כי זהו "אוכל של יהודים". בנוסף לכך, העיד סטאצ'ל כי בתקרית אחרת לעג ווטרס לסבתו שנספתה בשואה.

חיים אישיים
ווטרס התחתן 4 פעמים.
ב-1969 נישא ווטרס לקדרית ג'ודית טרים וב-1975 התגרשו השניים.
ב-1976 נישא ווטרס בשנית לקרולין קריסטי לזוג זה 2 ילדים אינדיה, והארי (מוזיקאי גם הוא) וב-1992 התגרשו השניים.
ב-1993 נישא ווטרס בשלישית לפריסילה פיליפס לזוג ילד בשם ג'ק פלטשר וב-2001 התגרשו השניים.
ב-2012 נישא ווטרס ברביעית לשחקנית לורי דרנינג וב-2015 הזוג התגרש. ב-2016 היה בקשר זוגי עם הסופרת והאקטיביסטית הפלסטינית-ישראלית-איטלקייה, רולא ג'בריל.

ווטרס הוא אתאיסט.

דיסקוגרפיה 
The Body 1970
The Pros and Cons of Hitchhiking 1984
Radio K.A.O.S 1987
When the Wind Blows 1986
The Wall: Live in Berlin 1990
Amused to Death 1992
In the Flesh Live 2000
The Wall: Live (Deluxe Sound & Vision) 2004
The dark side of the moon Redux 2023

קישורים חיצוניים 

רשמי

אחר
רוג'ר ווטרס בישראל - סיקור מלא
ביוגרפיה מורחבת של פינק פלויד
אורי ברייטמן, רוג'ר ווטרס בישראל, באתר "רוק מתקדם - מדריך עברי", 7 באוקטובר 2007

הערות שוליים

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
אמני קולומביה רקורדס
חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
מוזיקאי רוק
חברי להקת פינק פלויד
בסיסטים בריטים
פציפיסטים
פעילי BDS
בריטים אנטי-ציונים
אנטישמיות בממלכה המאוחדת: אישים
אנגלים שנולדו ב-1943