גזפרום

גזפרום (ברוסית: ОАО Газпром) הוא תאגיד רב-לאומי רוסי, חברת האנרגיה הגדולה ביותר ברוסיה. חלקה של גזפרום במאגרי הגז העולמיים הוא 16% והיא מפיקת הגז הטבעי הגדולה בעולם (מפיקה כ-12% מהגז בעולם). היא מספקת כמעט את כל תצרוכת הגז של מרכז אירופה, מזרח אירופה, ומדינות ברית המועצות לשעבר.

כ-25% מאספקת הגז של האיחוד האירופי מגיעים מנכסי החברה (65% מאספקת הגז של אוסטריה, 36% מזו של גרמניה, 27% מזו של איטליה ו־25% מזו של צרפת).

נכון לשנת 2021, בבעלות החברה מערכת הולכת הגז הגדולה בעולם, שאורכה הוא 175.2 אלף קילומטרים.

פעילות 
גזפרום היא מהחברות הגדולות בעולם מבחינת שווי שוק. מכירותיה בשנת 2014 הסתכמו ב-106.3 מיליארד דולר, והרווח הנקי שלה עמד על 3.1 מיליארד דולר. ברשות החברה עתודות של 28,800 מיליארד מטר מעוקב (BMC) גז טבעי שווי ערך ל-16% מהעתודות העולמית. לאחר שרכשה את חברת הנפט סיבנפט, היא נחשבת לבעלת עתודות הנפט השלישית בגודלה בעולם (119 מיליארד חביות) לאחר סעודיה (263 מיליארד) ואיראן (133 מיליארד).

החברה נמצאת בחלקה בשליטה ממשלתית (50.01%), והיא הגדולה ביותר בעולם מסוגה. יש לה גם החזקות בתחום הבנקאות (גזפרום בנק), הביטוח, התקשורת הבנייה והחקלאות. פעמים רבות השתמשה ממשלת רוסיה בחברה למטרות מניפולציה ביחסים בינלאומיים, בין השאר בסכסוך הגז בין אוקראינה לרוסיה בתחילת 2006, ובמשבר הגז בין בלארוס לרוסיה בתחילת 2007.

החלק עיקרי של שדות התפוקה של גזפרום ממוקם סביב מפרץ אובּ, במחוז האוטונומי של ימלו-ננץ, מערב סיביר. חצי האי ימל מתוכנן להיות אזור תפוקת הגז העיקרי של גזפרום, שמחזיקה במערכת העברת הגז הגדולה ביותר בעולם, עם 158,200 קילומטרים של קווי גז.

בימיו האחרונים של גרהרד שרדר בתפקיד קנצלר גרמניה, הוא חתם על הסכם שנוי במחלוקת עם החברה כאשר ולדימיר פוטין היה נציגה, לבניית צינור הגז הצפון אירופי כדי שהיא תספק גז ישירות לגרמניה מבלי לעבור בצינורות הגז של פולין, אוקראינה והמדינות הבאלטיות. מיד לאחר צאתו מתפקיד הקנצלר הוא התמנה ליושב ראש ועידת בעלי המניות בחברה שבונה את הצינור.

ישנו ניסיון של הקרמלין להשתלט דרך החברה על אספקת הגז למדינות מערב אירופה, וליצור תלות קיומית של אותן המדינות בהחלטות הממשלה הרוסית. החברה תורמת כ-20% מכלל ההכנסות ממסים למדינה. אספקת הגז למזרח אירופה ולמרכזה, וכן לכל מדינות ברית המועצות לשעבר, נמצאת בבלעדיות כמעט מלאה של החברה. לגזפרום בעלות על 50% בחברת סחלין אנרג'י הפועלת להפקת גז ונפט באזור סחלין.

מנהלי החברה הציבו להם למטרה להגיע לשווי כספי של טריליון דולר עד שנת 2017. יו"ר הדירקטוריון של החברה הוא ראש ממשלת רוסיה לשעבר, ויקטור זובקוב. מנכ"ל החברה הוא אלכסיי מילר.

בשנת 2002 הוזכרה החברה יחד עם קבוצה של חברות אחרות בתחום האנרגיה, ובראשן אנרון, כזוכות בפרס איג נובל (הסאטירי) על "אימוץ של המושג המתמטי של מספרים מדומים לעולם העסקים", וזאת בהקשר לשערורייה החשבונאית שהסתיימה בפשיטת רגל של אנרון.

גזפרום כספונסר ספורטיבי
גזפרום היא הספונסר הראשי של מועדון הכדורגל זניט סנקט פטרבורג הנחשב לעשיר ביותר במזרח אירופה ומועדון הכדורגל הכוכב האדום בלגרד. בנוסף, שימשה גזפרום כספונסר העיקרי של ליגת העל הרוסית בהוקי קרח ועודנה הספונסר הראשי של נבחרת האופניים הרוסית "קטיושה", המתחרה בטור דה פראנס.

בנוסף, דווח בספטמבר 2010 כי גזפרום התכוונה לקנות 30% ממניות קבוצת הכדורגל מילאן, צעד שקודם במידה רבה גם על ידי סילביו ברלוסקוני, ראש ממשלת איטליה והבעלים של קבוצת מילאן, שגם נחשב לחברו הקרוב של ולדימיר פוטין, מאנשי השליטה בתאגיד גזפרום.

ב-16 בספטמבר 2013 חתמה החברה על הסכם חסות ראשי עם פיפ"א ל-4 שנים החל מ-2015. באותה שנה נחתם הסכם חסות גם עם לבסקי סופיה מליגת העל הבולגרית בכדורגל.

החל משנת 2013 החברה מפעילה תוכנית כדורגל למען חברות. בנוסף, התאגיד מהווה לאחד הספונסרים של ליגת האלופות.

עד הפלישה הרוסית לאוקראינה, הייתה גזפרום הספונסר הראשי של מועדון הכדורגל הגרמני שאלקה 04. אולם, לאחר הפלישה, ביטלה שאלקה 04 את קשריה עם החברה.

בעלות
כחברת מניות, מניותיה מוחזקים בידי:
 ממשלת רוסיה (50,23%), באמצעות:
הסוכנות הפדרלית לניהול רכוש המדינה (38,37%);
 רוסנפטגז (10,97%);
 רוסגזיפיקאציה (0,89%);
 חברת ADR (25,20%);
 אישים פרטיים (24,57%).
עד 2020 החברה הייתה רשומה במוסקבה, אך מאז 2020 משרדיה הראשיים ממוקמים בעיר סנקט פטרבורג במרכז לאחטה.

הנהלה

מנכ"לי החברה
 רם ויאחירב (1993—2001)
 אלכסיי מילר (משנת 2001)

דירקטוריון החברה
בדירקטוריון החברה חברים שרי ממשלת רוסיה כדוגמת שר המסחר והתעשייה, שר האנרגיה ושר החקלאות.

יושבי ראש הדירקטוריון
 רם ויאחירב (1993—1996, 2001—2002)
 אלכסנדר קזאקוב (1996—1998)
 פאריט גזיזולין (1998—1999)
 ויקטור צ'רנומירדין (1999—2000)
 דמיטרי מדבדב (2000—2001, 2002—2008)
 ויקטור זובקוב (משנת 2008)

חברות בת

קישורים חיצוניים

 
 
 עברית
 
 רוסית
 Дмитрий Симаков. Будущее «Газпрома»: Что делать с достоянием // Ведомости, 03.06.2010, № 100 (2618)
 ОАО «Газпром» как стабилизирующий фактор социально-экономического положения в России // Вестник ВолГУ
 Почему «Газпром» за 25 лет так и не встроился в рынок // НГ, 14.02.2018
 В зоне особого внимания. Манёвры «Газпрома» в уходящем году определят его будущее // «Деньги». Приложение № 67 от 18.12.2019
 אנגלית
 Schroeder — Putin Pact: Germany and Russia Divide Europe Again
 Alexander’s Gas & Oil Connections — Gazprom
 Gazprom bond in heavy demand // Guardian
 כתבה מתוך Businessweek 1998—2000

הערות שוליים

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
רוסיה: חברות נפט
תאגידים רב-לאומיים
זוכי פרס איג נובל
חברות גז טבעי רוסיות
חברות בשווי שוק מעל 200 מיליארד דולר
חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בלונדון
חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך במוסקבה
חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בפרנקפורט
גופים רוסים שהוטלו עליהם סנקציות של מחלקת האוצר של ארצות הברית