בסון

בסוֹן (וכן פגוט, באנגלית: Bassoon) הוא כלי נשיפה מעץ. הבסון הוא כלי מלודי, אשר בדומה לאבוב, בעל לשונית כפולה (Double reed). הבסון הוא כלי א־טרנספוזיציוני, כלומר הוא באותה הטרנספוזיציה של הפסנתר. קולו של הבסון מאופיין במנעד רחב ובגוון נמוך ועמוק, המזכיר קול בריטון־בס גברי.

מבנה הבסון

הבסון מורכב משישה חלקים:
 העלה הכפול - פיה העשויה מעץ היוצרת את צליל הבסון.
 העיקום (בּוֹקָל) - עיקום צינור מתכתי, המחבר בין מפרק הטנור אל העלה.
 המפרק הכְּנַּפִי (הטנור) - מחבר בין "תחתית הכלי" ובין העיקום.
 תחתית הכלי - מרכז הבסון. מחבר בין מפרק הבס לטנור. בחלק זה מתעקל צינור הבסון.
 המפרק הארוך (הבס) - מחבר בין הפעמון ובין תחתית הכלי.
 הפעמון - מאריך את הבסון כלפי מעלה ומאפשר לו להגיע אל התו האחרון, הנמוך ביותר שלו.

הבסון המודרני מיוצר לרב מעץ האדר (מייפל), בעיקר ממינים קשים וחזקים. דגמים זולים יותר של הבסון, המיוצרים מפלסטיק קשיח, משמשים בעיקר נגנים מתחילים בשנות לימודיהם הראשונות. בעבר, יוצרו גם בסונים ממתכת, אך מאז 1889 הופסק ייצור מסוג זה לחלוטין.

אורכו של בסון סטנדרטי כאשר הוא מורכב הוא 1.34 מטרים, אך אורכו האמיתי, כלומר אורך צינורותיו ללא ההתעקלות בתחתית הכלי, הוא 2.54 מטרים.

הבסון הופיע לראשונה בצורתו המודרנית בשנת 1800, והוא אחד מהכלים היחידים שלא שונתה צורת בנייתם באופן מהותי מאז יצירתם.

הבסון, כשמו כן הוא - הכלי הנמוך ביותר מקבוצת כלי הנשיפה מעץ אחרי הקונטרה־בסון. מנעדו משתרע ממתחם הבס ועד הטנור. צליליו נכתבים במפתח פה או במפתח דו טנור. הבסון מתפקד כחוליה חשובה בהרכבים סימפוניים וקאמריים, ולעיתים גם בתזמורות כלי נשיפה. בהרכבים ובאנסמבלים אלו הוא מנגן לרוב את תפקיד הבס.

בימינו קיימות שתי אסכולות עיקריות לבניית בסונים: האסכולה הצרפתית והאסכולה הגרמנית. כל אסכולה מייצרת בסונים משלה אשר גווניהם שונים ואיצבועיהם שונים.

קונטרה-בסון הוא גרסה נמוכה באוקטבה מהבסון הרגיל, הבנוי בכיפופים רבים יותר ומסתיים לרוב בפעמון מתכת.

קישורים חיצוניים

 

כלי נשיפה מעץ
כלי נגינה