זבד הבת

זבד הבת או בריתה (נפוץ פחות כשמחת הבת או כמסיבת הבת) הוא טקס יהודי הנהוג בעדות שונות, בו נערכת סעודת הודיה על הולדת בת במשפחה. לעיתים נערך הטקס סמוך לזמן הלידה, ואז גם מוכרז בו שמה הפרטי של הבת החדשה, בדומה לטקס ברית המילה, אך בשונה ממנו לא-מבצעים ניתוח או מילה כלל.

שם הטקס
המילה "זֶבֶד" שפירושה מתנה היא מילה יחידאית במקרא, המופיעה ב: . משפט זה נאמר על ידי לאה לאחר שילדה את זבולון, בנה השישי. בקרב כמה ממפרשי המקרא (למשל, בפירוש רד"ק על , וכן בפירוש ראב"ע שם) הובאה סברה שיחד עם זבולון נולדה תאומתו דינה, ככתוב בהמשך: . לפיכך ניתן למצוא רמז במילה זבד לשני הילדים שנולדו: זבולון ודינה.

פרשני המקרא מתחבטים בפענוח המילה יוצאת הדופן, ומציעים פירושים שונים: אונקלוס מפרש את המילה כ'חלק טוב' (כלומר, "האל חָלָק לי חלק טוב"); בתרגום השבעים מתורגמת המילה למילה היוונית δῶρον 'מתנה' (מקור המילה העברית דורון). פירוש זה מובא, למשל, גם אצל הרשב"ם או בפירוש האבן עזרא. הרמב"ן מפרש את המילה 'זבד' כהלחם של המילים "זה בד" ("זהו ענף"), במשמעות של ענפי צמרת מסוככים. על פי פירוש זה, הודתה לאה לאל ואמרה: "נתן לי האל את הבן הזה כמו בד טוב, תחתיו יהיה בעלי מסתופף אתי בצלו". כמו כן, בארמית משמעות המילה "זוודא" היא "צידה", ואם כן המשמעות היא שאלוהים נתן לה צידה טובה.

השם "זבד הבת" לא התקבל בכל הקהילות, ויש המעדיפים לקרוא לאירוע "שמחת הבת" או "מסיבת הבת". גם המילה "בריתה", נמצאת בשימוש כהטיית יתר של "ברית המילה" (בקיצור "ברית") שנחגגת לבנים. האקדמיה ללשון העברית ממליצה על השימוש במושג 'זבד הבת' ופוסלת את המונחים 'בריתה' ו'מסיבת'.

חשיבות הטקס
ביום השמיני להולדתו של כל בן יהודי, נערך טקס הברית בו מלים אותו ומכריזים על שמו. כאשר נולדת בת, לעומת זאת, אין כל חובה הלכתית או מצווה מיוחדת שעשויות להצריך את קיומה של סעודת מצווה.

לא ידוע על כל טקס רשמי לקריאת שם לתינוקת בעת העתיקה, או איזה אירוע שציין את בואה לעולם. נראה כי השוני נובע מכך שבמשך ההיסטוריה הייתה העדפה ברורה להולדת בן, עד כי למעשה לא טרחו כלל לציין שנולדה בת.

הד ראשון במקורות היהודיים לטקס כלשהו שנערך לבנות עם היוולדן מופיע בתלמוד הבבלי, אך אין מדובר באירוע ייחודי לבנות דווקא:

היווצרות הטקס בעדות ישראל
בימי הביניים החל להתגבש טקס לציון הולדת בת בכמה מקהילות צרפת ואשכנז. בטקס זה שכונה 'חול־קרייש' שבו נכחו לרוב רק נשים וילדות, אשר נאספו אל בית היולדת זמן מה לאחר הלידה. הילדות רקדו סביב העריסה וקיבלו סוכריות, אחר כך שאלו במקהלה: "ומה יהיה שם הילדה?" אז הכריזה האֵם בקול רם את שֵם התינוקת, ושאר הנשים הניפו באוויר את העריסה, וחזרו בקול על השם. בטקס זה גם נאמרו פסוקי "שמע ישראל" ו"המלאך הגואל", שעל פי המסורת בכוחם להגן על התינוקת הרכה. הטקס הכניס את התינוקת החדשה לקהילת הנשים בלבד, ובדרך כלל אפילו אביה לא יכול היה להשתתף בו.

בהמשך (אולי כהשלמה לטקס הנשי), התגבש המנהג בקרב האשכנזים לציין את לידת הבת בקריאת התורה הסמוכה לאחר הלידה: האב הטרי עלה לתורה, כשהקהל מלווה אותו בשירים ובפיוטים. הגבאי ברך אותו בברכת "מִי שֶׁבֵּרַךְ" לאיחולי בריאות ליולדת ולבת, והאב הודיע את שם התינוקת. בטקס הזה, שנערך לרוב בימים שני, חמישי או שבת שלאחר הלידה (שאז מוציאים בבית הכנסת ספר תורה), האֵם והבת בדרך כלל לא נכחו. טקס זה נהוג בקהילות אשכנז עד ימינו.

במאה ה-19 החלו נוהגות מעט מקהילות יהדות המזרח לקיים טקס, שנקרא לראשונה בשם 'זֶבֶד הבת'. הטקס נערך בבית הכנסת או בבית, במרחק זמן לא קבוע מיום הלידה, בנוכחות חברי הקהילה, גברים כנשים. במהלך הטקס ניתן שֵם לתינוקת, ונאמרו בו פסוקים ופיוטים מיוחדים העוסקים בבנות ישראל ובהודיה לאל. טקס זה, בגרסאות שונות, הוא זה הנהוג עד היום.

נוסח הטקס
מאחר שטקס זבד הבת התגבש רק בעת החדשה בקהילות שונות, הוא אמורפי מאוד, וכולל רק כמה פסוקים ופיוטים מרכזיים, להם ניתן להוסיף כל דבר. כן אומרת האם את ברכת הגומל, כפי שמקובל בטקס ברית המילה. בטקס נהוג לומר לתינוקת החדשה: "יוֹנָתִי בְּחַגְוֵי הַסֶּלַע, בְּסֵתֶר הַמַּדְרֵגָה, הַרְאִינִי אֶת מַרְאַיִךְ הַשְׁמִיעִינִי אֶת קוֹלֵךְ, כִּי קוֹלֵךְ עָרֵב וּמַרְאֵיךְ נָאוֶה" () (אם התינוקת היא הבת הראשונה של הוריה, מוסיפים את הפסוק "אחת היא יונתי תמתי אחת היא לאמה ברה היא ליולדתה ראוה בנות ויאשרוה מלכות ופילגשים ויהללוה"), וכן: 
כן מקובל לומר את הפיוט:

ראו גם
 ברית מילה
 בת מצווה

קישורים חיצוניים

 שאלות ותשובות על זבד הבת, באתר "ישיבה"
 שמחת בת, באתר מכון עתים - מידע על טקס זבד הבת, מקורותיו ומנהגיו וכן תשובות לשאלות נפוצות
 רן חורי, הולדת הבת במקורות היהדות, מתוך: פתוחי חותם', ה, (תמוז תש"ע), עמ' 83–127, באתר רמבי"ש
 שמחת הבת באתר התנועה המסורתית בישראל
 טקסי מעגל החיים - שמחת הבת, באתר התנועה הרפורמית - יהדות מתקדמת בישראל - נוסח טקס אלטרנטיבי
 דוגמה לנוסח זבד הבת המשלב פסוקים וברכות, מסורתיות ומודרניות, המתאימות להקראה על ידי בני המשפחה השונים, באתר "פדיון הבן שלי"
 דוגמה לנוסח זבד הבת השזור בפסוקים, פיוטים ושירים מודרניים, באתר ארגון "הוויה"
 
 
ספר כי אשרוני בנות. מנהגי קידוש וזבד הבת. באתר הקול החמישי.

הערות שוליים 

טקסים
מנהגים יהודיים
אירועים משפחתיים
טקסי מעבר
נשים ביהדות
מילים יחידאיות בתנ"ך
סעודות מצווה