מציצים

מציצים הוא סרט קולנוע ישראלי שביים אורי זוהר בשנת 1972, ומתאר את חייהם ומאבקיהם האישיים של צמד חברים, כשברקע הוויי החוף הקליל והנהנתני של תל אביב. את התסריט לסרט כתבו זוהר ואריק איינשטיין, והם גם מככבים בו בתפקידים הראשיים. הסרט היה מועמד לפרס דוב הזהב בפסטיבל ברלין, שם זכה לאהדה רבה.

תקציר העלילה
אלי (אריק איינשטיין), וגוטה (אורי זוהר) הם חברים בשנות השלושים לחייהם, אשר מרבים לבלות יחד בחוף הים באזור המלונות של תל אביב.

גוטה הוא מפעיל הקיוסק בחוף אשר מתגורר בצריף סמוך. בעברו היה "נער חוף" והפך לדמות מוכרת ומכובדת שמצופה ממנה לסייע בשמירת הסדר בחוף הים.

אלי הוא גיטריסט רוק'נ'רול אנונימי, הנוהג ללוות זמרים במועדונים מפוקפקים ברחבי הארץ. הוא מרבה לאחר להופעות ונוהג להביא לצריף של גוטה מעריצה מזדמנת תוך שהוא מאפשר לגוטה המציצן להציץ למעשיהם בצריף. אלי מתוסכל מהופעותיו וחולם לפתוח מקום בילוי משלו, אך ממשיך בהופעות כדי לפרנס את אשתו ובתו התינוקת. אשתו מילי (סימה אליהו) אוהבת אותו ומנסה לגרום לו לקנא לה אך מתוסכלת מהיעדרויותיו התכופות מהבית וחושדת כי הוא בוגד בה.

אלי וגוטה מנהלים אורח חיים ריקני ובלתי מחייב, משתעשעים במעשי שטות ועסוקים בחיפוש אחר מין מזדמן. השניים מתרועעים עם נערי חוף בטלנים שעוסקים בדיג אסור באמצעות פצצות, מתעמתים עם קטינים המציצים למקלחות הנשים, ומשוטטים עם הדמויות הצבעוניות הפוקדות את החוף ובהם תיירים, יצאניות ואחרים.

הפקה

הסרט צולם ב"חוף מציצים" (שרתון) – החוף שמדרום לנמל תל אביב, נקרא בעבר על שם מלון שרתון שעמד בסמוך ולפני-כן נקרא "חוף זבולון" על שם בית הספר הימי זבולון, בית הספר הימי הראשון בארץ (1928). החוף שופץ וחודש בשנים האחרונות. החוף זכה לפרסום רב כשצולם במקום הסרט בשנת 1972, ומאז נקרא "חוף מציצים". 

"הצריף של גוטה", המקביל לחוף הים, היה בבעלותו של אביגדור צברי, שהופיע בתפקיד אורח בסרט. צברי היה חברם של אורי זוהר ואריק איינשטיין, ורוב סצנות הים צולמו בצריף זה, שהיה מוקד פעילות לכתיבה ויצירה של חבורת לול. הצריף נהרס בשנת 2005, לאחר תוכנית חידוש רצועת חוף תל אביב.

בשנת 2014, ערכו אורלי וילנאי וגיא מרוז תחקיר עיתונאי, בתוכניתם "אורלי וגיא חוזרים עם תשובה", בו הועלתה השערה שמונה זילברשטיין חוותה פגיעה מינית על ידי אורי זוהר בסצנה המפורסמת מ"מציצים", או לכל הפחות סבלה מניצול מיני. לפי ההשערה, מדובר בהחלטה של זוהר לחרוג מהתסריט ולעשות בגופה יותר משהוסכם מראש. על פי העדויות שהובאו בתחקיר, היו גם נערות שביקשו להשתתף בסרט וסבלו מפגיעות מיניות וניצול מיני, בידי אחרים.

מעמדו של הסרט

כשהוצג לראשונה בקולנוע לא זכה "מציצים" להצלחה מסחרית וביקורתית, ועם השנים כמעט ונשכח. באמצע שנות השמונים הפך הסרט לאחד מסרטי הפולחן הראשונים של הקולנוע הישראלי, כשהוצג בהקרנות חצות בבתי הקולנוע בתל אביב. הסרט צבר קהל חדש שהגיע לצפות בו שוב ושוב, בדומה לתופעת סרטי הפולחן שהתפתחה באותן שנים בארצות הברית סביב סרטים כמו "מופע הקולנוע של רוקי" וסרטיו של ג'ון ווטרס. גם תפוצת מכשירי הווידאו הביתיים, שהחלה באמצע שנות השמונים, נתנה לסרט עדנה מחודשת, כשעותקים שלו שהוקלטו מהטלוויזיה עברו מיד ליד. במקרה מפורסם אחד, הוקרן הסרט במסגרת שידורי הניסיון של ערוץ 2 ביום שבו הגיעה לישראל אידה נודל, אסירת ציון, ובעותקים שהוקלטו מאותו שידור, מופיעה לרוחב המסך הודעה על נחיתתה של נודל בנתב"ג. כיום נחשב הסרט מייצג בולט של הקולנוע הישראלי בשנות השבעים, ונמנה עם פסגת יצירתו של אורי זוהר.

ב-2008 נמנעה רשות השידור מלשדר את הסרט "מציצים" בליל שבת בערוץ הראשון, במסגרת שידורי הסרטים הישראלים "ישראלי בשישי", עקב בקשתו של הרב אורי זוהר. למרות זאת הסרט כן שודר בליל שבת 29 בנובמבר 2013, לזכרו של אריק איינשטיין שנפטר באותו השבוע.

דמויות ושחקנים

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

סרטי 1972
סרטי אורי זוהר
סרטי קומדיה ישראליים
סרטי פולחן
אריק איינשטיין
תל אביב-יפו בקולנוע
סרטים בעברית
סרטים ישראליים משנת 1972