תימא (חצי האי ערב)

תימא, היה עם שישב בסביבות המקום הקרוי היום תימא, בצפון סעודיה כ-400 קילומטרים ממזרח למצרי טיראן. המקום היה עשיר בעצי דקל ובעצי שזיף, והיו בו בארות מים רבים. תימא הייתה בשליטתה של בבל. המלך האחרון של בבל, נבונאיד, בילה שם שנים רבות, ובבל הייתה מופקדת בידי בלשאצר.

בחפירות הארכאולוגיות שנעשו בשנת 1956 בקומראן, נמצאה במערה מס' 4 קטע מגילה בשפה הארמית המכיל תפילה של המלך נבני מבבל המזוהה על ידי החוקרים כנבונאיד. במערה נמצא ספר דניאל בגרסה מעט שונה,לפיה נבונאיד היה נגוע בשחין ולכן גלה לתימא (המופיעה בכתיב:"תימן"). שם פגש נבונאיד, יהודי מבני גלות יהודה שהציע לו להתפלל לאלוהים, המלך ציית לעיצה ובשל כך כופרו חטאיו והוא נתרפא. השערת החוקרים היא שאותו איש יהודי הוא דניאל המקראי.

תימא ישבה כבית-נתיבות על צומת דרכים חשובה לשיירות מסחר של גמלים: דרומה לממלכת שבא בדרום-מערב חצי האי ערב, צפונה לדוּמָה ולבבל, מזרחה ל"דרך הפנינים" ולדרום המפרץ הפרסי ולהודו, ומערבה לאילת ולירושלים. תימא מוזכרת בהקשר זה בכמה מקומות במקרא.
תימא גם מוזכר במקרא כאחד מבני ישמעאל. יש הסוברים כי התנא רבי יהודה בן תימא היה בן עיר זו.

בשנת 2010 הודיעה הרשות הסעודית לתיירות ועתיקות על מציאת כתובת של פרעה רעמסס השלישי על גבי סלע ליד תימא.

בתימא נמצאו שתי מצבות אבן כתובות ארמית (KAI 228-230) ובהן מוזכרים האלים המקומיים: "מחרם ושנגלא ואשירא אלהי תימא".

ראו גם
קדר (שבט וממלכה)
דדן
סבא

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
עמים קדומים
עמים שמיים