תותח מתנייע M-109

M-109 הוא תותח מתנייע מתוצרת ארצות הברית שנמצא בשירות צבא ארצות הברית, צבא ההגנה לישראל וצבאות מערביים נוספים. תותח מתנייע M-109 מורכב מתותח הוביצר בקליבר 155 מ"מ המותקן על מרכב זחלי ממוגן הכולל תא צוות משוריין. התותח פותח בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 על ידי חברת United Defense  (כיום חלק מחברת BAE סיסטמס) ומאז פותחו לו מספר דורות מתקדמים יותר הנמצאים בשירות גם היום.

מבנה והנדסה
ה-M-109 הוא תותח מתנייע (תומ"ת) המורכב מתותח הוביצר בקליבר 155 מ"מ המותקן בתוך תובה משוריינת המגנה על הצוות שבו ועל מערכת הירי מפני פגיעה מנשק אויב כמו גם מפני נשק אב"כ ופגעי מזג אוויר. התובה זהה לזו של תותח מתנייע M-108 .

בניגוד לתותחים נגררים, ה-M-109 מסוגל להתנייד בכוחות עצמו. הכלי כולו בנוי על יסוד רכב קרבי משוריין עם מנוע, מזקו"ם ומערכות היגוי. הוא יכול לנסוע הן על כביש והן בשטח פתוח, במהירות מקסימלית של כ-50 קמ"ש. תכונה זו מאפשרת לתומ"ת לשנות את מיקומו באופן מהיר יחסית ולהתקדם בצמוד לטנקים של חיל השריון המסתער ובכך לספק חיפוי ארטילרי רציף מבלי לנטשם או לעכבם.

התותח שעל הכלי הוא "הוביצר", כלומר: תותח המסוגל לירות הן בכינון ישיר (כמו תותח של טנק) והן בכינון עקיף על ידי ירי תלול מסלול. שינוי זווית הירי מאפשר להוביצר לכסות טווח רחב ולפגוע במטרות בטווחים שונים. ירי בכינון ישיר טוב בעיקר כנגד מטרות קרובות, ולמרות שזהו לא ייעודו המקורי שלשמו פיתחו את ה-M-109 אפשרות זו נמצאה שימושית: כך למשל נעשה שימוש כזה כנגד שריון במלחמת ששת הימים ומלחמת יום הכיפורים (על ידי הכלים שקדמו ל-M-109) וכנגד מבנים במלחמת לבנון הראשונה ומבצע צוק איתן. ה-M-109 יורה בעיקר בכינון עקיף ולכן אינו מושפע מהמכשולים על פני השטח (כגון יערות או גבעות נמוכות) ויכול להגיע לטווחים של 3.5–29.8 ק"מ.

גרסאות

גרסאות מקור

 M109
 M109A1
 M109A1B
 M109A2
 M109A3
 M109A3B
 M109A4
 M109A5
 M109A5+
 M109A6 "פאלאדין" (Paladin): הדגם החדש ביותר המהווה את עמוד השדרה של הגדודים הארטילריים האמריקאים היום. בעל 4 אנשי צוות וטעינה אוטומטית. ה"פאלאדין" הוא תותח עצמאי המסוגל לנווט, לקבל ולחשב תוכניות אש ללא עזרה תוכנית מבחוץ ולשחרר פגז ראשון תוך 60 שניות בלבד. קצב אש 6 פגזים לדקה. טווח עד לכ-30 ק"מ. יכולת להתחבר לנגמ"ש "אלפא" למילוי תחמושת.
 M109A7

גרסאות זרות

 M109L47 "קאווסט" (KAWEST)
 M109L52
 M109A3GNM
 M109K55
 M109K55A1
 M109A5Ö
 M109AL "רוכב" (Rochev): שיפור של ה-M109 האמריקאי. קצב אש של 4 פגזים לדקה. 6 אנשי צוות + מפקד. מהירות 56 קמ"ש. אפשרות למקלע בראונינג 0.3 או מא"ג על צריחון מפקד צוות. טווח עד 19.8 ק"מ עם סוגי התחמושת הקיימים בארץ. הגיע לארץ עם קנה קצר ואחר כך הוסב לקנה ארוך. כיום בשימוש בצה"ל בגדודי מילואים בלבד. השתתף במלחמת יום הכיפורים (גדוד סדיר וגדוד מילואים), במלחמת שלום הגליל, ובמבצעי צה"ל בלבנון בשנות ה-90 כולל מבצע דין וחשבון ומבצע ענבי זעם.
 M109AL "דוהר" (Doher): שיפור של ה"רוכב" שנכנס לשירות צה"ל בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 ומאז החליף את כל התותחים בשירות סדיר. בעל מערכות של הגנה מאב"כ ושריפות לשיפור שרידות אנשי הצוות. עם אפשרות למקלע נוסף בצריחון טען. טווח עד 19.8 ק"מ ועד 29.8 ק"מ עם סוג מסוים של תחמושת לטווח ארוך. השיפור העיקרי הוא במערכת ניווט וכינון עצמאי, וחיבור למערכת ה-GPS. נמצא בשימוש סדיר.
 M109AL "דורס" (Dores): שיפור נוסף של סדרת ה-M-109 בצה"ל. דומה ל"רוכב" אך מצויד במערכת איכון ובקרת אש מתקדמת. שיפורים נוספים הם מערכת ניווט עצמאית, מחשב פיקוד הכולל מפות ומחשב לבקרת מלאי. חיל התותחנים הישראלי החל להצטייד ב"דורס" בשנת 2004, אך כיום דגם זה נמצא בשימוש גדודי המילואים.

צבאות מפעילים

ראו גם

 תותח מתנייע
 חיל התותחנים הישראלי
 ארטילריה
 שולף

הערות שוליים

תותחים מתנייעים בצה"ל
M-109