סם 41

סם 41 (באנגלית: Sum 41) הייתה להקת פאנק רוק שנוסדה באונטריו שבקנדה בשנת 1996. בשנת 2023 הודיעה הלהקה על התפרקותה.

היסטוריה
חברי להקת סם 41 החלו את דרכם ב"תחרות להקות" בתיכון שבו למדו. הם מתבדחים בנושא, שפגישתם הראשונה הייתה בקונצרט של להקת הול בקיץ 1996. שמה של הלהקה מתייחס ליום ה-41 בקיץ 1996.
sum=summer כלומר sum 41=היום ה-41 של הקיץ.

באותם ימים, הסתובבו חברי הלהקה עם מצלמת וידאו לכל מקום שהלכו וכך הסריטו את השטויות שעשו. חלק מן הסרטים האלו ניתנים לצפייה בשני סרטי DVD של הלהקה – "Introduction to Destruction", ו-"Does This Look Infected?". באחד מהם נראים חברי הלהקה שודדים חנות פיצה עם רובי מים.

הלהקה הפיצה את הווידאו קליפים וקלטות הדמו שלה לכמה חברות תקליטים, ביניהן "Island Records" שהפיצו בזמנו גם את בלינק-182. בשנת 1999 הצטרף בסיסט הלהקה הנוכחי (ג'ייסון מקאסלין).

2000–2009 
בתחילת שנת 2000 החתימה חברת "Island Records" את הלהקה לחוזה הקלטות.

הלהקה הוציאה את אלבומה הראשון "Half Hour of Power" ב-27 ביוני 2000. הסינגל הראשון שיצא היה "Makes No Difference" אשר היו לו שני וידאו קליפים. אחד היה קליפ של חברת התקליטים והשני היה קליפ הופעה של הלהקה ב"מסיבה ביתית".

אלבומה השני של הלהקה "All Killer No Filler" ובעצם אלבומה הראשון באורך מלא, יצא ב-8 במאי 2001, ונחשב להצלחה מסחרית. אלבום זה נחשב לאלבום הפריצה של סם 41 בפרט ולאלבום חשוב ובולט ביותר בסצנת הפופ-פאנק שהגיעה לשיאה באותן שנים. האלבום מנוגן בסגנון מהיר וקליט ומאופיין בשירים בנושאי: נעורים, אהבה, מסיבות, קיץ ופרידות. הסינגל הראשון שיצא לאור היה "In too deep" שהיה קליפ קומי שבו ניראים חברי הלהקה מתחרים בקפיצה למים נגד קבוצת קופצים מקצועיים (ומנצחים אותם). הופעתם ב"ואנס וארפד טור" במהלך השנה הגבירה עוד יותר את פופולריותם.

שני סינגלים נוספים יצאו, "Fat Lip", שהפך ללהיט קיץ ענקי ולמקום ראשון במצעד שירי הרוק בארצות הברית לשבוע אחד, ו"Motivation" שבו נראית הלהקה מנגנת במוסך ביתי. במהלך 2001 המשיכה הלהקה בסיבוב הופעות שבו עלו לבמה 300 פעמים.

ב-26 בנובמבר 2002, הוציאה הלהקה את אלבומה השלישי (שני באורך מלא) "Does This Look Infected?". אלבום זה שונה בסגנונו מעט ונוטה לרוק קצת יותר "כבד", אך חברי הלהקה הקפידו לשמור על ההרמוניה העדינה שבזכותה התפרסמו.
הסינגל הראשון שיצא לאור היה "Still Waiting" שבו לעגו לסגנון ה"ניו גראג'" רטרו רוק בכך שהופיעו בשם "The Sums" ומחקים את וידאו הקליפים של "הסטרוקס".
לאחר מכן, יצא הסינגל "The Hell Song", כשהקליפ הורכב מבובות שעליהן הולבשו תמונות חברי הלהקה ומפורסמים אחרים כמו אוזי אוסבורן וישו. הסינגל הבא היה "(Over My Head (Better off Dead".

לאחר סיבוב הופעות גדול לקידום האלבום גייס איגי פופ את חברי הלהקה להקלטת אלבומו "Skull Ring". הם כתבו ביחד את הסינגל הראשון לאלבום זה "Little Know It All", והצטרפו לאיגי להופעת קידום בתוכניתו של דייוויד לטרמן.

בתחילת 2004 תרמה הלהקה את השיר "Moron" לאוסף הראשון בסדרת "Rock Against Bush". שיר זה היה גם רצועת בונוס בהוצאה היפנית של "Chuck".
בסוף מאי 2004, נסעה הלהקה אל מדינת קונגו שבאפריקה, בחברת "War Child" כדי לתעד את מלחמת האזרחים שהייתה בעיצומה. כמה ימים לאחר שנחתו פרצה מהומה וחילופי יריות החלו מחוץ למלון "בקאבו", שבו שהו. חברי הלהקה חיכו שירגעו הרוחות אך לשווא. שומר השלום של A.U.N, צ'אק פלטייר (שבעצמו קנדי), פינה את כל ארבעים האזרחים (ביניהם הלהקה) למקום מבטחים וקרא לכוחות מזוינים שיפנו את האזרחים למקום מבטחים רחוק הרבה יותר ואת חברי הלהקה לשדה התעופה.

לאלבומם הבא קראו "Chuck" על שמו של צ'אק פלטייר שהציל את חייהם. המסמך הדוקומנטרי נערך לחצי שעה שנקראה "Rocked: Sum 41 in Congo", ששודר ב-MTV.
"War Chiled" יצא בנובמבר 2005 בגרסת DVD בארצות הברית וקנדה. 

בהתאם לחוויות המתוארות לעיל, האלבום Chuck מאופיין בצליל ובליריקה כבדים וקודרים יותר מהאלבומים הקודמים. האלבום "Chuck" יצא ב-12 באוקטובר 2004 והסינגל הראשון והיחיד שנכתב לאחר קונגו היה "We're All To Blame". השיר משנה את קצבו – מאיטי למהיר, בצורה סמלית לביקורם בקונגו. איך ברגע אחד שכל שקט וברגע שאחריו יריות ומלחמה. אחריו יצא "Pieces", שהגיע למצעד בקנדה. הסינגל האחרון לאלבום זה היה "some say", והוא יצא רק בארצות הברית ואירופה. "some say" הגיע למקום 16 במצעד הרוק המודרני.
לאחר סיבוב ההופעות "Go Chuck Yourself" לקידומו של האלבום יצאה הלהקה לסיבוב ההופעות עם מוטלי קרו בתור הופעת חימום.

ב-11 במאי 2006 הודיע דייב דרך אמרגנו שהוא עוזב את הלהקה כדי לעבוד עם להקתו החדשה "Brown brigade". נאמר כי עזיבתו של באקש הייתה בשל חילוקי דעות אומנותיים, ורצונו לעבוד על צליל יותר "קלאסי-מטאלי" עם הלהקה החדשה.
יום לאחר מכן, הודיע דריק רשמית כי ללהקה תוכנית להחליף את דייב בגיטריסט אחר רק להופעות במקומו יופיע הגיטריסט טום טאקר. במהלך ההקלטות דייב אינו יופיע ולא יוכל להביע דעה או להשפיע בלהקה.
לבסוף, חברי הלהקה מצאו את טום טאקר כנגן הגיטרה הראשי בלהקה.

ב-17 באפריל 2007, הלהקה הוציאה לאתר iTunes את השיר "March of the Dogs", אשר הופיע מאוחר יותר באלבום.

ההקלטות של אלבום החמישי החלו ב-8 בנובמבר 2006, והסתיימו ב-14 במרץ 2007. האלבום יצא ב-24 ביולי 2007 ושמו הוא "Underclass Hero". הסינגל הראשון (אשר נקרא באותו שם) יצא ב-15 במאי.
הסינגל השני מתוך האלבום הוא "Walking Disaster" והקליפ שלו שודר לראשונה ב-20 באוגוסט.

2010–היום 
בשנת 2011 הלהקה הוציאה את האלבום Screaming Bloody Murder 2011 לאחר 4 שנות שתיקה. הסינגלים שיצאו מהאלבום הם Skumfuk וScreaming Bloody Murder. האלבום הראה צד יותר אפל של הלהקה. לאחר הוצאת האלבום התפרסם סרט שלישי של סם 41 "DON'T TRY THIS AT HOME". הסרט מספר על אאורח החיים של הלהקה בזמן כתיבת האלבום.

בשנת 2013 הודיע מתופף הלהקה, סטיב ג'וקס, על פרישה. ב-2015 הודיעה הלהקה על חזרתו של דייב ללהקה.

ב-9 ביולי 2015 הוכרז האלבום השישי של הלהקה דרך PledgeMusic.
בינואר 2016, פרסמה הלהקה 2 קטעים משני שירים שונים של האלבום החדש בחשבון האינסטגרם שלהם. באוקטובר אותה שנה, יצא האלבום "13 Voices". 

באוקטובר 2017, פורסם בעמוד הפייסבוק של הלהקה כי ויבלי החל לעבוד על שירים חדשים. ב-2018, יצאה הלהקה לסיבוב ההופעות שנקרא "Does This Look Infected". באפריל ומאי 2019, יצאה הלהקה לסיבוב ההופעות שנקרא "No Personal Space". באותו זמן פורסם הסינגל הראשון, מתוך אלבומם השביעי, "Out for Blood".
ביולי יצא אלבומם השביעי "Order in Decline".
בשנת 2022, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות בארצות הברית ואירופה ביחד עם להקת "סימפל פלאן". במרץ אותה שנה הם הודיעו כי הם עובדים על אלבומם השמיני, "Heaven and Hell".
בפברואר 2023, הודיעה הלהקה כי היא תשתתף בפסטיבל "כשהיינו צעירים" בלאס וגאס. במאי 2023 הודיעה הלהקה כי היא תתפרק לאחר שתסיים את סיבוב ההופעות האחרון, ולאחר שיצא האלבום "Heaven and Hell".

חברי הלהקה
חברי ההרכב
דריק ויבלי – קול ראשי וגיטרה.
ג'ייסון מקאסלין – גיטרה בס וקולות רקע.
פרנק זומו – תופים וקולות רקע.
טום טאקר – גיטרה ראשית וקולות רקע.

חברים לשעבר
 דייב באקש – גיטרה ראשית וקולות רקע (1996-2006)
 מארק קוסטנזו – גיטרה (1996-1997)
 מרק ספיקולוק – בס, קולות רקע (1996-1997)
 ריצ'רד רוי – בס, קולות רקע (1997-1998)
 סטיב ג'וקס – תופים, קולות רקע (1996–2013)

דיסקוגרפיה
אלבומי אולפן
 All Killer, No Filler  (2001)
 Does This Look Infected?  (2002)
 Chuck  (2004)
 Underclass Hero  (2007)
 Screaming Bloody Murder  (2011)
 13 Voices  (2016)

מיני אלבומים
 Rock Out with Your Cock Out  (1999)
 Half Hour of Power  (2000)
 Motivation  (2002)
 Chuck: Acoustic  (2005)

אלבומי הופעה
 Does This Look Infected Too?  (2003)
 Go Chuck Yourself  (2005)
 Live at the House of Blues, Cleveland 9.15.07  (2011)

אוספים
 All the Good Shit: 14 Solid Gold Hits 2000-2008  (2011)

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

להקות פופ פאנק
להקות קנדיות
להקות שהוקמו בשנת 1996