אפונה

אפונה (או אפון מתורבת; שם מדעי: Pisum sativum) הוא צמח ממשפחת הקטניות, בעלת זרעים עגולים וירוקים הגדלים בתרמיל. מחזור חייה הוא כשנה. היא נאכלת בתבשיל, משומרת או חיה ואף כחטיף מטוגן.

אפון (שם מדעי: Pisum) הוא סוג צמחים במשפחת הקטניות. מינים רבים מסוג אפון שוייכו במהלך השנים לסוג טופח כמו אפונה ריחנית. לפי שיטת המיון הנוכחית, הסוג אפון (Pisum) בוטל ואוחד עם הסוג טופח בשנת 2017. שמם המדעי של ארבעת המינים של האפון שגדלים בישראל שונה. ולא רק זאת, לפי שיטת המיון הנוכחית, המינים אפון קיפח ואפון נמוך נחשבים לשמות נרדפים לאפון תרבותי ונכללים בו. ולפיכך בישראל וסביבתה 26 מינים של טופח.

מקור השם
במשנה מופיע השם "אפונים", אם כי יש מן החוקרים שזיהו את האפונים במשנה דווקא עם החמצה (חומוס). המילה אפונה היא מילה יחידאית בתנ"ך, ומופיעה במזמור פ"ח שבספר תהילים: .

היסטוריית התירבות
מלבד האפון המתורבת קיימים עוד שלשה מיני בר בסוג אפון: אפון מצוי (Pisum fulvum), אפון קיפח (Pisum platius), ואפון נמוך (Pisum syriacum). שלושתם קיימים בארץ ישראל. הורי הבר של האפון התרבותי הם האפון הקיפח והנמוך, מכיוון שהם ברי הכלאה איתו וצבע הפרחים הארגמני שלהם מתאים לאפונה התרבותית, בעוד צבע הפרחים של האפון המצוי הוא כתום-קרם. באפוני הבר היה מנגנון הפצה של זרעים, בצורה שבה התרמילים היו מתפתלים סביב עצמם, מתבקעים וזורקים את הזרעים למרחק של מספר מטרים.
בתרמיל אפונה יהיו בין חמישה אפונים לשמונה אפונים בזנים של אפונה עדינה יותר.

האפונה נמצאה בחפירות ארכאולוגיות המתוארכות לתקופת זמן של 10,000 שנים לפחות. השרידים הקדומים ביותר נמצאו בטורקיה, עיראק וישראל.
האפונה נפוצה באירופה, סין והודו.

לאחר בישול, אפונה מכילה כ-22% חלבון, והיא עשירה בוויטמינים, מינרלים וסיבים תזונתיים. אפונה נחשבת על ידי רבים כמקור בריא לחלבון מן הצומח.

צמח האפונה שימש מושא למחקריו של גרגור מנדל, נזיר צ'כי שחי במאה ה-19, ערך הכלאות בזנים טהורים של אפונה, וכך גילה וניסח את חוקי התורשה.

גלריה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
צמחים שתוארו ב-1753
פרפרניים
ירקות
אורגניזם מודל
מזון מיובש