ביזרטה

ביזרטה (בערבית: بنزرت, בתעתיק מדויק: בִּנְזַרְת) היא העיר הצפונית ביותר ביבשת אפריקה. העיר נמצאת בחופה הצפוני של תוניסיה, במרחק 140 קילומטר מסיציליה. העיר חולשת מדרום על המעבר מהחלק המזרחי של הים התיכון אל חלקו המערבי, ומשום כך הפכו אותה הצרפתים למבצר ולנמל ימי וצבאי גדול.

היסטוריה 
העיר נוסדה לפני הספירה על ידי הפיניקים בני צור, ונקראה אז "היפוזריטוס" (Hippo Zaritus) ו"דיהריטוס". מהכנענים עברה העיר לרומים, ומהם, במאה ה-7 לערבים. במאה ה-16 נכבשה ביזרטה על ידי הספרדים ויהודיה גורשו.     ב-1572 נכבשה על ידי העות׳מאנים ויהודים שבו לגור בה. בשנת 1881 כבשו את ביזרטה הצרפתים ובנו בה מתקנים צבאיים ונמל שנפתח ב-1895.

ביזרטה העתיקה מוקפת חומה ונמצאת, יחד עם הנמל, בחלקה הצפוני של העיר. העיר החדשה, על מבצריה ונמליה החדישים, שוכנת בחלק הדרומי של ביזרטה.

בזמן מהפכת אוקטובר עברו אוניות הצי הרוסי הקיסרי (שהיה לבן בעיקרו) לעיר ושם נותרו עד סוף המהפכה. האוניות לא חזרו מעולם לברית המועצות ולבסוף נמכרו כגרוטאות מתכת. 

על פי תנאי כניעת צרפת במאי 1940, במהלך מלחמת העולם השנייה, היה על הצי הצרפתי בביזרטה להתפרק מנשקו והנמל היה אמור להישאר מחוץ לקרבות. בראשית 1941, לצורך מעבר כוחות גרמניים מצרפת לתוניסיה, בקשה גרמניה להשתמש בנמל ביזרטה, אך ממשלת וישי סרבה. במהלך שנת 1941 היה השימוש בנמל ביזרטה לנושא דיון מתמיד בין גרמניה לממשלת וישי. בנובמבר 1941 הודח מקסים וייגאן מתפקידו כמושל צפון אפריקה הצרפתית מטעם ממשלת וישי, ובכך נפתח הדרך לפתיחת הנמל לשימוש הגרמנים. בתחילה ניתן לגרמנים להשתמש רק בשדות האוויר של ביזרטה.

הגרמנים שכבשו את העיר בשנת 1942 הפכו אותה לנקודת משען של הצבא הגרמני בצפון אפריקה. בנובמבר 1942 החלו בעלות הברית במתקפה על תוניסיה ולקראת סוף החודש הוציאו את נמל התעופה שלה מכלל שימוש. אולם ההתקפה על ביזרטה נדחתה מחשש לאבדות. באפריל 1943, נהדפו הכוחות הגרמניים בתוניסיה אל אזור שסביב ביזרטה ותוניס. בתחילת מאי 1943 נכבשו תוניס וביזרטה.

במאי 1944 הועמד האדמירל דריין למשפט על שמסר את ביזרטה לידי הגרמנים.

במאי 1950 עגנה האונייה הישראלית "עכו" בנמל ביזרטה והותקפה בידי מפגינים אנטי-ישראליים שיידו לעברה אבנים.

בהסכם על אוטונומיה לתוניסיה שנחתם עם צרפת ב-1955 הושארה ביזרטה תחת שלטון ישיר של צרפת בגלל חשיבות הנמל שלה לצי הצרפתי. אולם לאחר שהמתח בין צרפת ותוניסיה גבר, דרשה תוניסיה מצרפת לפנות גם את ביזרטה. ביוני 1958 הושגה הסכמה על פינוי הכוחות הצרפתיים מתוניסיה אל ביזרטה. לאחר פינוי הכוחות הצרפתיים אל ביזרטה התקיימו שיחות על ביזרטה, אך לא הושגה בהם הסכמה ותוניס דרשה את פינוי ביזרטה. בינואר 1960 הציב בורגיבה אולטימטום לפינוי ביזרטה עד 8 בפברואר 1960. צרפת לא נענתה לדרישה, ובמקום זאת התנהלו מגעים בין המדינות שלא העלו פתרון מוסכם. ביולי 1961 העלה בורגיבה שוב את הדרישה לפינוי ביזרטה ולאחר שדרישתו לא נענתה שם מצור יבשתי על ביזרטה. הצרפתים דרשו מתוניסיה לפנות מיד את המצור ומשלא נענו שלחו כוחות צבא וכוחות אוויר שהשמידו את הביצורים, הרגו תוניסאים רבים והרסו חלק מהעיר. ב-22 ביולי 1961 הורתה מועצת הביטחון על הפסקת אש. באוגוסט 1961 קיבלה עצרת האו"ם החלטה בעניין ביזרטה.
בסוף ספטמבר 1961 הושג הסכם על פינוי כוחות צרפת מהעיר ביזרטה ושובם אל הבסיס. ביוני 1962 הוחל בפינוי הבסיסים, והפינוי הושלם באוקטובר 1963. בדצמבר 1963 קיימה תוניסיה חגיגות גדולות לרגל פינוי הבסיס.

ערים תאומות 
הערים התאומות של ביזרטה הן:

 
 
 
 
 
 
 

בנוסף, לביזרטה ישנם הסכמי שיתוף פעולה עם:

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

תוניסיה: ערים
פיניקים: מושבות
תוניסיה: ערי חוף
תוניסיה: ערי נמל