יונה עטרי

יונה עטרי (4 בדצמבר 1933 – 11 במרץ 2019) הייתה זמרת, שחקנית וקומיקאית ישראלית, מכוכבות הבמה והבידור הבולטות בישראל בשנות החמישים והשישים.

ביוגרפיה

תחילת הדרך
עטרי נולדה בשם חממה (יונה בערבית) בצנעא שבתימן כבת בכורה לשלום ונעמי עטרי במשפחה בת חמש אחיות ושני אחים. שדרנית הרדיו שוש עטרי והזמרת גלי עטרי הן אחיותיה הקטנות.

עטרי עלתה לארץ ישראל עם הוריה בהיותה תינוקת בת שלושה חודשים, וגדלה בשכונת שעריים ברחובות. אביה החזיק דוכן ירקות בשוק העירוני ושימש כחזן בבית כנסת, ואמה עבדה בעבודות מזדמנות, ובהמשך אף סיימה קורס בסיעוד ועסקה בקליטת עולים חדשים.
לאחר ששירתה הרשימה את בעלת הבית בו עבדה אמה כעוזרת, החליטה האם לשלוח את יונה ללמוד נגינה, אולם האב גילה זאת והוא אסר עליה להמשיך, כי לימודי נגינה ותיאטרון נחשבו בעיניו כ"עבודה זרה".

בגיל 10 בלבד נאלצה עטרי להפסיק את לימודיה בבית הספר והיא החלה לעזור בפרנסת המשפחה כמטפלת בתאומים ברחובות. מאז ועד גיל 14 עבדה במשק בית ומאוחר יותר עבדה בכריכיית ספרים.

בגיל 15 עזבה את ביתה ועברה לתל אביב, שם התגוררה בכרם התימנים אצל חברה. המלחין והפסנתרן נחום נרדי צרף אותה למקהלת הבנות שהקים, לאחר שאת ההיכרות ביניהם יזמה הזמרת אסתר גמליאלית.

קריירה
ב-1950 עם הקמתה של להקת הנח"ל הצטרפה עטרי ללהקה והייתה לכוכבת הראשונה שלה. היא למדה משחק בשנים 1951–1955 בסטודיו הדרמטי של תיאטרון הבימה בהדרכת צבי פרידלנד. בסיום לימודיה הצטרפה לצוות שחקני "הבימה" ושיחקה במחוזות "אגדת שלושה וארבעה" (1955), מדיאה (1955), "פאוסט" (1956), "שחור על גבי לבן" (1956), "מעיינה" (1956), "מראה מעל הגשר" (1956), "סנונית בחוף מיומבה" (1957), "הביצה" (1957)

בתחילת 1958 עזבה עטרי את "הבימה" לאחר שלא קיבלה קביעות, והצטרפה ללהקת "בצל ירוק" של יוצאי להקת הנח"ל, במקביל השתתפה בהצגה המוזיקלית "תל אביב הקטנה" שכתבו חיים חפר ודן בן אמוץ, שם ביצעה שירים שהפכו ללהיטים כמו "רינה" ו"טיטינה".

ב-1960 שיחקה במחזה "אופרה בגרוש" ב"הבימה".

ב-1961 הופיעה יחד עם יוסי בנאי ואבנר חזקיהו במופע "יוסי-חזקי-יונה", עם שירים שהלחין סשה ארגוב. הלהיט הגדול שלה באותה תקופה היה "המורה לזמרה".

ב-1964 כיכבה עטרי יחד עם אילי גורליצקי ורחל אטאס במחזמר "שלמה המלך ושלמי הסנדלר" שזכה להצלחה רבה והפך לקלאסיקה. היא גילמה את דמותה של נעמה אשת שלמי וביצעה את השירים "זה לא בשבילי", "שיר המריבה" ו"שיר הפיוס" שהפכו ללהיטי התקופה. המחזה עלה שוב ב-1971.

ב-1965 השתתפה עם אילי גורליצקי במופע המוזיקלי "שוק המציאות", עם שירים שכתב נתן אלתרמן כגון "קונצרטינה וגיטרה" ו"אלימלך".

ב-1976 השתתפה יחד עם אילי גורליצקי, ששי קשת ונירה רבינוביץ במופע הריוויו "זהו בידור", בהפקתו ובימויו של דני ליטאי (הגרסה הטלוויזיונית בבימויו של דוד גרינברג). במופע שרה עטרי גרסה מחודשת של "הטנדר נוסע" (שבוצע במקור על ידי אסתר גמליאלית בתיאטרון המטאטא).

ב-1982 שבה לגלם את נעמה בגרסה השנייה של "שלמה המלך ושלמי הסנדלר" שעלה למספר הופעות מצומצם.

בשנים 1983– 1987 השתתפה בסדרת הטלוויזיה לילדים "רחוב סומסום" ששודרה בטלוויזיה החינוכית בתפקיד יונה השכנה ברחוב.

בשנים 1999–2001 השתתפה בסדרה הקומית בערוץ 2 "משפחת עזאני" בתפקיד כרמלה, אמהּ של נורית עזאני (אותה גילמה אחותה גלי עטרי).

בקולנוע הופיעה עטרי בסרט "השכונה שלנו" (1968) בתפקיד יונה, אשתו של ז'אקו (שייקה אופיר), ובסרט "צדק מוחלט" (1998), שהתבסס על פרשת ילדי תימן הנעדרים, בתפקיד שולמית, אמהּ של רוני שרון (עפרה חזה).

ביוני 2006 השתתפה במופע מחווה לסשה ארגוב.

הופעתה האחרונה של עטרי הייתה בשנת 2015 במופע מיוחד שנערך לכבוד יום הולדתו ה-80 של חברה אילי גורליצקי בתיאטרון הקאמרי. עטרי כבר הייתה חולה, אך בכל זאת הועלתה לבמה והקהל קם על רגליו והריע לה.

חיים אישיים
ב-1960 עטרי נישאה לאיש חיל האוויר הישראלי וקברניט אל על אורי יפה ולהם בן ובת. יפה נפטר ב-10 ביוני 2012.

ב-11 במרץ 2019 הלכה עטרי לעולמה בגיל 85 לאחר שנאבקה בשנים האחרונות לחייה במחלת האלצהיימר. ביום למחרת ב-12 במרץ הוצב ארונה בתיאטרון הקאמרי, ולאחר מכן היא נטמנה בבית העלמין ירקון.

קישורים חיצוניים

 
 יונה עטרי (ואילי גורליצקי) בתוכנית ציפורי לילה מתגעגעות (בהגשת שחר סגל ורועי בר נתן)
 
בעקבות מותה:

הערות שוליים

שחקניות תיאטרון ישראליות
שחקני תיאטרון ישראלים
חברות להקת הנח"ל
זמרות השרות בעברית
זמרים השרים בעברית
יונה
חברי להקת בצל ירוק
נשות העלייה החמישית
אנשי העלייה החמישית
ישראליות ילידות תימן
ישראלים ילידי תימן
נשים הקבורות בבית הקברות ירקון
זמרות ישראליות
זמרים ישראלים
ישראליות שנולדו ב-1933
ישראלים שנולדו ב-1933
ישראליות שנפטרו ב-2019
ישראלים שנפטרו ב-2019