Heiluritaktiikka

Heiluritaktiikka on eräs ilmasodankäynnin esiintymismuoto. Sen kehittäjinä voitaneen pitää Gustaf Magnussonia ja Richard Lorentzia.  Käytetty kaartotaisteluun pohjautuva taktiikka harjaantui huippuunsa jatkosodassa, kun Suomen ilmavoimat sai parempia taistelukoneita verraten talvisodan aikaisiin Fokker D.XXI:iin nähden, joilla oli kuitenkin hyvät syöksyominaisuudet. Näitä taistelukoneita olivat jatkosodan alussa saatu Brewster F2A ja Curtiss P-36 Hawk sekä sittemmin Messerschmitt Bf 109.  Curtiss "Sussu" Hawkin (Euroopassa: A-75 Hawk) kaartolennon eli liikehtimiskyvyn ominaisuuksia on pidetty jopa brittien legendaarista Spitfireä parempina.

Heiluritaktiikassa ensin pyritään saamaan korkeusetu. Sitten tehdään syöksyminen vastustajan kimppuun ja tehdään lopulta nopea irtautuminen. Tällöin tehdään heilurin asetelmaa vastaava taisteluliike. Syöksyssä saavutetaan nopeuteen liittyvää etua. Myöskin Kubanin portaat on tälle lentotaktiikalle varsin likeistä sukua, kuten myös Thach Weave. Suomalaisesta ilmataistelutavasta kehiteltiin myös ns. parveilutaktiikka.

Lähteet
Kauppinen, Perttu + Enkenberg, Ilkka & al: IL Historia - Talvisota ilmassa, Alma Media Suomi, Helsinki, 2022. ISBN: 02005-2201
Appelsin, Ulla toim.: Ilta-Sanomat Erikoislehti - IS Historia, Sodan Lentäjät, Sanoma News Oy, 2011. ISBN: 002402-1105.
Keskinen, Kalevi: Suomen Ilmavoimien lentokoneet 1939-1972. Tietoteos, Helsinki/Espoo. Painettu: Forssan Kirjapaino Oy, Forssa, 1977. ISBN 951-9035-21-4.

Viitteet

 Ilmasodankäynti
Sodankäynnin strategia