Manmohini Zutshi Sahgal

Manmohini Zutshi Sahgal (1909 – 1994) oli intialainen opiskelijajohtaja ja Intian itsenäisyyden puolesta taistelija.

Elämäkerta
Manmohini Zutshi Sahgal syntyi Allahabadissa vuonna 1909. Hänen isänsä oli Ladli Prasad Zutshi, nationalistipoliitikko Motilal Nehrun sisaruksen lapsi. Motilal Nehru oli myös järjestänyt avioliiton Ladli Prasadin ja Manmohinin äidin Lado Ranin välillä. Manmohini kasvoi Nehrujen suvun palatsissa Allahabadissa. Lapset saivat englantilaisen kasvatuksen. Poikia lähetettiin englantilaisille kouluille, ja tyttärille palkattiin yksityisopettajat. Vuonna 1917 Lado Rani muutti Lahoreen saadakseen tyttärensä lähetyskouluun. Motilal Nehrun tullessa Intian kongressipuolueen puheenjohtajaksi vuonna 1919 myös Lado Ranista ja hänen tyttäristään tuli itsenäisyyden kannattajia.

Manmohini suoritti yhdessä sisarustensa kanssa alemman ja ylemmän korkeakoulututkinnon Kinnaird Collegessa ja sittemmin hieman epätavallisesti Goverment College for Men -opistossa Lahoressa. Opistossa hän tuli tunnetuksi hyvänä väittelijänä, ja hänestä tuli Lahoren opiskelijaliiton ensimmäinen naispuheenjohtaja vuonna 1929.

Mahatma Gandhi järjesti niin sanotun suolamarssin vuonna 1930. Sen jälkeen myös Manmohini alkoi järjestää mielenosoituksia. Hän tuli toimintansa takia pidätetyksi ja tuomituksi vankilaan kolmesti. Gandhi kehotti lopulta seuraajiaan päättämään kansalaisvastarinnan. Manmohini ryhtyi tällöin vuonna 1935 Bihar Mahila Vidyapith -tyttökoulun rehtoriksi. Vielä samana vuonna hän meni naimisiin Amrit Lal Sahgalin kanssa. Pari muutti sittemmin Mumbaihin, jossa he saivat kolme lasta. Vuonna 1947 Manmohini auttoi Intian jaon vuoksi pakolaisiksi joutuneita, ja vuonna 1952 hän oli ehdolla Lok Sabhaan eli Intian parlamentin alahuoneeseen tulematta kuitenkaan valituksi. 

Manmohini kuoli vuonna 1994. Hän on kirjoittanut omaelämäkerrallisen teoksen An Indian Freedom Fighter Recalls Her Life.

Lähteet

Intialaiset poliitikot
Vuonna 1909 syntyneet
Vuonna 1994 kuolleet