Alberta Odell Jones

Alberta Odell Jones (12. marraskuuta 1930 Louisville, Kentucky – 5. elokuuta 1965 Louisville, Kentucky) oli yhdysvaltalainen asianajaja ja kansalaisoikeusaktivisti. Hän oli ensimmäisiä afroamerikkalaisia naisia asianajajana Kentuckyssä. Jones oli poliittisesti aktiivinen ja koulutti lakitoimistossaan afroamerikkalaisia äänestämän ja osallistui itse NAACP:n toimintaan. Jones nousi vuonna 1965 Louisvillen perhetuomioistuimen syyttäjäksi. Myöhemmin samana vuonna hänet murhattiin. Murhaa ei ole selvitetty.

Nuoruus ja opiskelu 
Alberta Jones syntyi Louisvillessä marraskuussa 1930. Hänen vanhempansa olivat Sarah Frances Crawford ja Odell Jones, ja hän oli perheen kolmas lapsi. Hän kävi koulunsa Louisvillessä ja opiskeli Lousivillen mustille tarkoitetussa kunnallisessa collegessa, joka yhdistettiin vuonna 1951 Louisvillen yliopistoon.

Jones oli ensimmäinen afroamerikkalainen, joka kävi Louisvillen yliopiston oikeustieteellistä. Hän opiskeli siellä ensimmäisen vuoden, mutta hänet siirrettiin vuonna 1957 Howardin yliopistoon. Hän valmistui vuonna 1958 luokkansa neljänneksi parhaana. Jones sai seuraavana vuonna oikeuden harjoittaa lakia Kentuckyssä. Hän oli ensimmäisiä afroamerikkalaisia naisia, jotka saivat luvan.

Asianajajana ja kansalaisoikeusliikkeen aktivistina 
Jones avasi vuonna 1959 lakitoimiston Louisvilleen. Hän oli muun muassa nuoren nyrkkeilijän Cassius Clayn ensimmäinen asianajaja. Hän neuvotteli vuonna 1960 Clayn ensimmäisen ammattilaissopimuksen.

Jones kiinnostui 1960-luvulla afroamerikkalaisten poliittisesta osallistumisesta. Hän perusti itsenäisten äänestäjien järjestön, joka rekiströi noin 6 000 afroamerikkalaista äänestäjiksi. Hän myös koulutti ihmisiä äänestämään. Jones vuokrasi äänestyslaitteita ja piti toimistossaan kursseja, joilla kerrottiin, miten voi äänestää. Jonesin työn seurauksena afroamerikkalaisten äänillä Louisvillen pormestari ja monet valtuustonjäsenistä menettivät paikkansa vuonna 1961. Jones oli aktiivinen myös kansalaisoikeusliikkeessä ja kuului Urban Leagueen ja NAACP:hen. Jones osallistui myös Louisvillen ja Washingtonin marsseille.

Jonesin poliittinen vaikutusvalta toi hänelle vastuuta myös kaupungin virkatehtävissä. Hänestä tuli vuonna 1964 ensimmäinen nainen Louisvillen kaupunginasianajajana. Seuraavana vuonna hänet valittiin perhetuomioistuimen syyttäjäksi. Jones oli tehtävässä ensimmäinen nainen ja ensimmäinen ei-valkoihoinen.

Murha 
Jones murhattiin elokuussa 1965. Hänet heitettiin tajuttomana louisvilleläiseltä sillalta Ohiojokeen. Ruumiinavauksen mukaan Jonesia oli löytyä useita kertoja päähän, ja hän oli hukkunut tajuttomana jokeen. Silminnäkijät kertoivat nähneensä, että kolme tuntematonta miestä oli heittämässä Jonesia sillalta. FBI tunnisti vuonna 2008 yhden Jonesin vuokra-autosta löytyneen sormenjäljen mieheen, joka oli murhan aikana 17-vuotias. Syyttäjä hylkäsi jutun kaksi vuotta myöhemmin, sillä hänen mukaansa todistusaineistoa oli kadonnut sekä monet juttua aikoinaan tutkineet ja jutun silminnäkijöinä toimineet olivat jo kuolleet. Politiikan tutkimuksen apulaisprofessori Lee Remington kiinnostui tapauksesta ja löysi helposti muun muassa murhaa tutkineita poliiseja.

Emmett Till Unsolved Civil Rights Crime Act -lain nojalla Jonesin murhatutkinta avattiin uudelleen vuonna 2017. Laki takaa vuosittain 13 miljoonaa dollaria oikeusministeriölle, FBI:lle sekä osavaltion ja paikallistason viranomaisille ennen vuotta 1970 tehtyjen murhien selvittämiseen. Jonesin murha on kuitenkin edelleen ratkaisematta.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset asianajajat
Yhdysvaltalaiset ihmisoikeusaktivistit
Yhdysvaltalaiset henkirikosten uhrit
Afroamerikkalaiset
Vuonna 1930 syntyneet
Vuonna 1965 kuolleet