Henri Lammens

Henri Lammens (1. heinäkuuta 1862 – 23. huhtikuuta 1937) oli belgialainen orientalisti ja islamin varhaishistorian tutkija, joka kirjoitti ranskaksi. Vuoden 1907 jälkeen hän toimi itämaiden tutkimuksen professorina Libanonissa ja omistautui täysin tutkimustoimintaan.

Elämä 
Henri Lammens syntyi Gentissä, Belgiassa katoliseen perheeseen. Hän liittyi viisitoistavuotiaana Beirutissa jesuiittaveljeskuntaan ja asettui pysyvästi Libanoniin. Lammens perehtyi arabian, latinan ja kreikan kieliin ja ilmeisesti myös syyrian kieleen ja opiskeli lisäksi filosofiaa jesuiittojen Saint Josephin yliopistossa Beirutissa.  Vuosina 1886–1891 hän opetti arabiaa saman yliopiston itämaiden tutkimuksen laitoksella. Vuosina 1907–1919 hän opetti arabiaa myös jesuiittojen yliopistoissa Kairossa ja Aleksandriassa. Lammens matkusteli kuusi vuotta Euroopassa ja asui eräässä vaiheessa Roomassa.

Tuotannosta 
Lammens tutki umaijadikalifaatin aikaa sekä esi-islamilaisen kauden arabeja. Tällaisia töitä olivat Études sur le règne du calife Omaiyade Mo'awia ler ("Tutkimuksia umaijadikalifi Muawija l:n hallituskaudesta") (1908) ja Le berceau de l'Islam; L'Arabie occidentale à la vielle de l'Hégire ("Islamin kehto. Länsi-Arabia Hidzran kynnyksellä") (1914).

Lammens piti Ignaz Goldziherin hengessä islamilaista perimätietoa epäluotettavana, mutta luotti Koraaniin Muhammedista kertovana lähteenä. Lammensin tutkimukset profeetta Muhammedin elämäkerrasta perustuivat metodiselle periaatteelle, että kielteisiä asioita sisältävä perimätieto oli luotettavaa. Tuloksena oli niin kielteinen elämäkerta, ettei sitä ole julkaistu.

Teoksia
 Études sur le règne du calife Omaiyade Mo'awia ler, 1908 
Le berceau de l'Islam; L'Arabie occidentale à la vielle de l'Hégire, 1914

Lähteet

Viitteet 

Islamin tutkijat
Orientalistit
Belgialaiset professorit
Vuonna 1862 syntyneet
Vuonna 1937 kuolleet