Balkrishna Doshi

Balkrishna Vithaldas Doshi, usein B. V. Doshi, (; 26. elokuuta 1927 Pune, Brittiläinen Intia – 24. tammikuuta 2023 Ahmedabad, Intia) oli intialainen arkkitehti, joka palkittiin vuonna 2018 Pritzker-palkinnolla. Hän aloitti uransa Le Corbusier’n toimistossa ja oli johtamassa Intiassa monia hänen suunnitelmiaan. Doshi perusti vuonna 1956 oman toimistonsa ja toteutti sen kautta yli sata rakennushanketta ympäri Intiaa. Hän yhdisti arkkitehtuurissaan paikallisia vaatimuksia, kulttuuria ja tapoja.

Ura

Arkkitehtina 
Balkrishna Doshi syntyi hinduperheeseen vuonna 1927. Hänen sukunsa oli kahden sukupolven ajan ollut mukana huonekaluteollisuudessa. Doshilla oli jo nuorena silmää taiteelle ja mittasuhteille, ja hänen opettajansa innotti häntä arkkitehtuurin pariin. Doshi aloitti vuonna 1947 arkkitehtuuriopinnot Sir Jamsetjee Jeejebhoyn taidekoulussa, joka on Intian vanhin korkeakoulu alallaan.

Doshi tapasi vuonna 1950 Lontoossa Le Corbusier’n, jonka toimistossa hän työskenteli neljän vuoden ajan. Hän palasi sitten Intiaan, missä hän valvoi Ahmedabadissa Le Corbusier’n projekteja, kuten kutomon omistajien järjestön rakennuksen ja Villa Sarabhain rakennustöitä.

Doshi asettui Ahmedabadiin ja perusti siellä vuonna 1956 oman toimistonsa, Vastushilpan, joka on myöhemmin nimetty Vastushilpa Consultantsiksi. Yritys on toteuttanut yli sata rakennushanketta ympäri Intiaa ja tehnyt yhteistyötä muun muassa Louis Kahnin kanssa. Doshin ensimmäisissä omissa töissä oli paljon vaikutteita oppi-isiensä arkkitehtuurista. Ahmedabadin arkkitehtuurikoulun rakennuksessa on samantyylinen ruudukkojulkisivu kuin kutomo-omistajien rakennuksessa, ja lisäksi siinä on käytetty samalla tavalla tiiltä ja betonia kuin Villa Sarabhaissa.

Doshi oli mukana myös suunnittelemassa kohtuuhintaisia asuntoja ympäri Intiaa, missä monissa kaupungeissa oli paha asuntopula. Hän suunnitteli muun muassa vuonna 1973 Life Insurance Corporationin asunnot Ahmedabadiin ja vuonna 1989 Aranyan rakennusprojektin Indoreen. Näistä tunnetumpi on jälkimmäinen, joka oli tarkoitettu ala- ja keskiluokan perheille. Doshi suunnitteli 80 mallitaloa yhden huoneen kodeista isompiin rakennuksiin.

Doshin töihin kuuluvat myös Ahmedabadissa sijaitsevat Indologian instituutti (1962) ja Premabhai Hall (1976) sekä Indian Institute of Management Bangalore (1977–1992). Kokeellisempaa arkkitehtuuria edustaa Ahmedabadin Amdavad ni Gufan taidegalleria. Maqbool Fida Husainin töitä esittelevä galleria on maan alla, ja se muistuttaa luolamaista tilaa. Sen pylväät ovat epäsäännöllisiä ja näyttävät mineraalikerrostumilta.

Opetus- ja koulutustehtävät 
Doshi perusti vuonna 1978 Vastushilpan ympäristösuunnittelun opiskelu- ja tutkimussäätiön. Sen tarkoituksena oli kehittää paikalliseen intialaiseen ympäristöön ja sosiokulttuuriseen tilanteeseen soveltuvia tapoja ja suunnittelustandardeja. Doshi oli perustamassa myös Ahmedabadin arkkitehtuurin ja kaupunkisuunnittelun koulua, joka vuonna 2002 nimettiin CEPT-yliopistoksi. Doshi toimi urallansa myös koulun johtajana.

Doshi opetti myös useissa yliopistoissa ympäri maailmaa. Hän toimi vierailevana professorina muun muassa Massachusetts Institute of Technologyssä, Washington University in St. Louisissa ja Hongkongin yliopistossa.

Tunnustukset 
Doshi sai vuonna 2018 arvostetun Pritzker-palkinnon. Hän on saanut uransa aikana monia muitakin tunnustuksia. Intian valtion Padma Shri -palkinnon hän sai 1976, Intian arkkitehtien instituutin kultamitalin 1988, Ranskan arkkitehtuuriakatemian kultamitalin myös vuonna 1988, arkkitehtuurin Aga Khan -palkinnon 1993–1995 ja Ranskan Ordre des Arts et des Lettres -ritarikunnan upseerin arvon 2011.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Intialaiset arkkitehdit
Vuonna 1927 syntyneet
Vuonna 2023 kuolleet