Lejaren Hiller

Lejaren Hiller (23. helmikuuta 1924 New York – 26. tammikuuta 1994 Buffalo) oli yhdysvaltalainen säveltäjä ja kemisti. Hän oli tyylillisesti avantgardisti ja sävelsi ensimmäisenä huomattavana tietokoneella luotuna teoksena pidetyn Illiac Suiten (1956).

Hiller opiskeli kemiaa Princetonin yliopistossa, jossa sai myös sävellysopetusta Milton Babbittilta ja Roger Sessionsilta. Hän työskenteli kemiantutkimuksessa 1940-luvun lopussa ja liittyi Illinoisin yliopiston luonnontieteiden tiedekuntaan vuonna 1952. Tässä asemassa hänellä oli käyttöoikeus yliopiston huoneenkokoiseen ILLIAC I -tietokoneeseen. 1950-luvun puolessavälissä Hiller ja Leonard Isaacson aloittivat tämän tietokoneen tarjoamien musiikillisten mahdollisuuksien selvittämisen. Illiac Suite jousikvartetille luotiin tämän yhteistyön tuloksena. Tietokoneen annettiin tehdä teokseen musiikillisia ratkaisuja.

Hiller johti vuoteen 1968 Illinoisin yliopiston elektronisen musiikin studiota. Sieltä hän lähti State University of New Yorkin, Buffalon palvelukseen. Juuri ennen tätä hän teki yhteistyötä John Cagen kanssa teoksessa HPSCHD. Hiller sävelsi elektronisen musiikin ohella perinteisiä akustisia teoksia. Hänen tuotantoonsa kuuluu kuusi pianosonaattia, seitsemän jousikvartettoa, satiirinen musiikkiteatteriteos Avalanche (1968) sekä orkesteri- ja vokaaliteoksia. Computer Cantata -sävellystä varten Hiller kehitti MUSICOMP-tietokonesävellyskielen.

Hiller kirjoitti kolme kirjaa: Experimental Music (Leonard Isaacsonin kanssa, 1959), Principles of Chemistry (Rolfe H. Herberin kanssa, 1960) ja Informationstheorie und Computermusik (1964). Hillerillä oli vaimo ja kaksi lasta. Hän kuoli 69-vuotiaana hoitokodissa Buffalossa kärsittyään Alzheimerin taudista.

Hillerin johdolla opiskeli islantilaissäveltäjä Þorkell Sigurbjörnsson.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset säveltäjät
Yhdysvaltalaiset musiikkikirjailijat
Yhdysvaltalaiset kemistit
Vuonna 1924 syntyneet
Vuonna 1994 kuolleet