Ivan Karpenko-Karyi

Ivan Karpenko-Karyi, kirjailijanimi: Ivan Tobilevytš, (29. syyskuuta 1845 Arsenivka, Bobrynetsin piiri, Hersonin kuvernementti – 15. syyskuuta 1907 Berliini, Saksa) oli tunnettu ukrainalainen näyttelijä ja näytelmäkirjailija. Hänen sisaruksiaan olivat teatterin piirissä toimineet Panas Saksahanskyi, Mykola Sadovskyi, ja Marija Sadovska-Barilotti. 

Karpenko-Karyi aloitti 14-vuotiaana poliisin palveluksessa. Hän tutustui 1863 Marko Kropyvnytskyihin, ja he alkoivat tuottaa Jelysavethradissa harrastajateatteria. Hän menetti 1883 työpaikkansa oltuaan tekemisissä ukrainalaisten vallankumouksellisten kanssa ja hankittuaan heille passeja. Hän liittyi sitten Myhailo Starytskyin teatteriseurueeseen. Hänet karkotettiin 1884 Novotšerkasskiin, josta hän palasi Ukrainaan 1886 mutta joutui olemaan vielä vuoteen 1889 poliisin tarkkailussa. Vuodesta 1887 siihen asti, kunnes hän 1904 sairastui, hän asui ja kirjoitti maatilallaan. Hän työskenteli myös näyttelijänä, pääasiassa veljensä Panas Saksahanskyn kiertävässä seurueessa. Hän sai kiitosta rooleistaan ukrainalaisissa näytelmissä, joista osan hän oli itse kirjoittanut. Hän hautansa on hänen maatilallaan lähellä Jelysavethradia (nykyisin Kropyvnytskyi). Siellä avattiin vuonna 1956 kirjallinen museo Hutir Nadija.

Merkittäviin ukrainalaisiin näytelmäkirjailijoihin kuuluva Karpenko-Kary aloitti kirjoittamisen melko myöhään, ja ensimmäinen novelli Novobranets ja ensimmäinen näytelmä ilmestyivät 1883. Hän kirjoitti kaikkiaan 18 näytelmää, joita on esitetty paljon. Näytelmissä hän kuvaa realistisesti ja tarkasti maalaiselämää ja sosiaalisia suhteita, mutta niissä kuvastuu myös kolonialismi Venäjän hallitsemassa Ukrainassa: köyhyys ja ylikansoitus, vastuuasemassa olevien talonpoikien väärinkäytökset.

Joillakin Karpenko-Karyin näytelmillä oli merkittävä vaikutus ukrainalaisen teatterin kehityksessä. Hän hylkäsi tunteikkaan kansanomais-etnografisen lähestymistavan ja melodraaman muodot ja kuvasi sosiaalisia suhteita ja ristiriitoja keskittyen psykologisiin muotokuviin ja henkilöhahmojen kehittymiseen. Näin hän kirjoitti hienoja vuosisadanvaihteen ukrainalaisiin opettavaisiin näytelmiin kuuluvia teoksia, jotka kuvaavat talonpoikien elämää ja loivat perustaa nykyaikaiselle ukrainalaiselle teatterille. Näytelmiä on esitetty ja julkaistu myöhemminkin.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ukrainalaiset näyttelijät
Ukrainalaiset näytelmäkirjailijat
Vuonna 1845 syntyneet
Vuonna 1907 kuolleet