Etelä-Afrikan geologia

Etelä-Afrikan geologia käsittää Etelä-Afrikan kallioperään, maaperään ja niihin kätkeytyviin luonnonvaroihin liittyviä seikkoja.  

Maan pohjoisosassa sisämaassa sijaitsee suuri ylätasankoalue, joka on pohjoisen ja lännen puolilta loivasti viettävä. Ylängön itäosa on keskimäärin 2 000 metriä korkea. Ylätasangon eteläpuolella on The Great Escarpmentin alue, joka ulottuu Transvaalissa sijaitsevilta Lohikäärmevuorilta maan lounaisosaan. Tällä alueella kukkuloiden ja vuorten rinteiden jyrkkyys vaihtelee, kuten myös kallioperän rakenne. Maan kallioperä on hyvin vanhaa. Pintakerrostumia lukuun ottamatta kallioperä on yli 600 miljoonaa vuotta vanhaa. Witwatersrandin alueelta on löydetty 1880-luvulta lähtien kultaa ja timantteja.

Etelä-Afrikasta on löydetty maailman vanhimpiin kuuluvia kivilajeja. Bushveldin vulkaanisten kivilajien alueelta on löydetty platinaa ja joistakin sedimenttikerrostumista on otettu hyötykäyttöön hiiltä. Vanhoja graniittisia kivilajeja löytyy enimmäkseen maan itäosasta ja länsiosasta. Suurin osa Etelä-Afrikan kallioperästä koostuu sedimenttikivilajeista. Metamorfisia ja vulkaanisia kivilajeja löytyy enimmäkseen maan pohjoisosasta. Etelä-Afrikan kärjessä on Cape Folded Mountainsin vuoret, jotka ovat syntyneet mannerliikunnon seurauksena.

The Great Escarpmentin alue on jokien kulutuksen muovaama. Alueen osia ovat Drakensgerg ja Swarzrand. Drakensbergin alueella on paikoin hiekkakiveä, jota peittää basaltti. Lohikäärmevuoret on Etelä-Afrikan korkein vuoristo, ja se on noin 1 000 kilometriä pitkä.

1860-luvulla Etelä-Afrikasta löydettiin timantteja.

Lähteet 

Etelä-Afrikan maantiede
Alueellinen geologia