Vilaine

Vilaine on joki Bretagnessa, länsi-Ranskassa. Se alkaa Mayennen departementista, kulkee Ille-et-Vilainen departementissa ensin idästä länteen ja kääntyy Rennesin kautta kuljettuaan etelään. Se laskee Atlanttiin Arzalin ja Pénestinin kuntien rajalla, jotka molemmat kuuluvat Morbihanin departementtiin.

Yhdessä sivujokensa Ille (joki)n kanssa se on antanut nimensä Ille-et-Vilainen departementille.

Nimen alkuperä

Vanhoja nimiä 

Ranskan kielessä sana vilain, feminiinissä vilaine, tarkoittaa alun perin maalaista tai talonpoikaa, mutta nykyisin se merkitsee adjektiivina ilkeää, häijyä, rumaa tai kurjaa. Joen nimen on selitetty johtuvan sen ajoittain mutaisen veden väristä.

Vanhalla ja keskiajalla Vilaine-joesta on käytetty muun muassa seuraavia nimiä:
 Ηεριος ποταμος (Herios potamos), kreikkalainen nimi, joka tarkoittaa "pimeää, sumuista jokea" (Klaudios Ptolemaioksen käyttämä nimi)
 Visnonia, 834, joka johtunee esikelttiläisestä virtaavaa vettä tarkoittavasta sanasta, johon on yhdistetty indoeurooppalainen aaltoa tarkoittava sana flot
 843: Vitisnonia, 843
 846: Visionum flumen, 846 ;
 866: Visnonius,866 ;
 869: Visnonicum flumen, 869 ;
 1084: Vicenonia, 1084 ;
 1120: Ester, joen Pénestinissä oleva osuus, 1120
 1100-luvulla: Ster-Gavale tai Ster-Gaule; Gavele oli joen suulla sijainneen Camoëlin kunnan aikaisempi nimi
 1296 : Vilaegna, 1296
 1306 : Vinonia ;
 1434: Villaingne
 1444 : La ripviere de Villaigne ;
 1458 : La Villaigne ;
 1458 : Villaigne ;
 1478 : Vislaigne ;
 1577 : Vislaigne.

Joen bretoninkielinen nimi on Gwilen.

Eräässä latinankielisessä piirtokirjoituksessa (CIL, XIII, 3150) joki mainitaan nimellä Marti Vicinno, joka osoittaa, että joki liitettiin gallialais-roomalaisen jumalan Marsin kulttiin. Mars on eri yhteyksissä samastettu gallialaisen Teutateksen, Esuksen tai Taraniin kanssa..

Maantiede 

Vilaine alkaa pienenä purona Mayennen departementista Juvignén kukkuloilta 173 metrin korkeudesta alueelta, joka tunnetaan nimellä La Source ("lähde"). Se kulkee Juvignén eteläpuolitse La Croixilleen, jossa siihen liittyy pieni sivujoki, jota pitkin Mayennen ja Ille-et-Vilainen departementtien välinen raja kulkee useita kilometrejä. Vilaine saapuu Ille-et-Vilainen departementtiin Bourgonin eteläpuolella.

Vilaine virtaa yläjuoksullaan mutkitellen idästä länteen. Sivujoki Ille liittyy siihen pohjoisesta Rennesissä, Flûme hieman lännempänä, minkä jälkeen joki kääntyy etelään.

Vilaine on 218 kilometrin pituinen. Se on Ranskan kymmenenneksi pisin joki, jos otetaan huomioon vain jokien Ranskassa olevat osuudet, ja kahdenneksitoista pisin, jos joet lasketaan koko pituudeltaan.

Departementit ja kunnat 

Vilaine kulkee neljän departementin ja 75 kunnan kautta:
 Mayennen departementissa:
 Juvigné
 La Croixille
 Bourgon ;
 Ille-et-Vilainen departementissa:
 Saint-M'Hervé, 
 La Chapelle-Erbrée, 
 Erbrée, 
 Balazé, 
 Vitré, 
 Pocé-les-Bois, Saint-Aubin-des-Landes (les Lacs), 
 Cornillé (les Lacs), 
 Saint-Jean-sur-Vilaine, 
 Saint-Didier, 
 Châteaubourg
 Servon-sur-Vilaine, 
 Brécé, 
 Noyal-sur-Vilaine, 
 Acigné, 
 Thorigné-Fouillard, 
 Cesson-Sévigné, 
 Rennes, 
 Vezin-le-Coquet, 
 Le Rheu, 
 Saint-Jacques-de-la-Lande, 
 Chavagne, 
 Bruz (Pont-Réan), 
 Goven, 
 Guichen (Pont-Réan, le Boël, Halte-de-Laillé, la Bouëxière), 
 Laillé, 
 Bourg-des-Comptes, 
 Saint-Senoux, 
 Pléchâtel, 
 Saint-Malo-de-Phily, 
 Guipry-Messac (le Port de Guipry), 
 Sainte-Anne-sur-Vilaine (Port de Roche), 
 Langon, 
 La Chapelle-de-Brain, 
 Renac 
 Sainte-Marie (la Groussinais, les Essarts), 
 Redon
 Loire-Atlantiquen departementissa:
 Pierric, 
 Guémené-Penfao (Beslé), 
 Massérac, 
 Avessac (Painfaut), 
 Saint-Nicolas-de-Redon, 
 Fégréac
 Morbihanin departementissa:
 Rieux, 
 Théhillac, 
 Saint-Dolay (pont de Cran), 
 Allaire (Bocquéreux),  
 Béganne (Pellouan, Bringin, Trévineuc, Foleux)
 Nivillac (Cassan, la Ville Danet), 
 Péaule (le Château), 
 La Roche-Bernard, 
 Marzan (Penhap), 
 Férel (la Grée, Drézet, Trémorel, le Gastre), 
 Arzal, jossa sijaisteva Arzalin pato estää nousuvesien pääsyn jokiuomaan ja suojaa täten jokilaaksoa niiden aiheuttamilta tulvilta
 Camoël (Ville Roche, la Grée, le Moustoir)
 Pénestin (Tréhudal, Tréhiguier).

 Valuma-alue 

Vilainen valuma-alue jaetaan 31 hydrografiseen vyöhykkeeseen.

 Hallinto 
Vilainen vesistöä hallinnoi vuonna 2007 perustettu EPTB Vilaine, jonka sosiaalinen osasto toimii Nantesissa, hallinnollinen ja tekninen osasto sen sijaan La Roche-Bernardissa.

 Sivujoet 

Vilainen sivujokia ovat:
 Nimetön 1,1 kilometrin pituinen puro, joka laskee Vilaineen vasemmalta l’Étang neufissä
 Villamellen puro, vasemmalta
 Vivainin puro, oikealta ;
 Malaquièren puro, 4,6, km, vasemmalta ;
 Épronnièresin puro, 11,4, km, oikealta ;
 Mainerien puro, 2,1 km, oikealta ;
 Ville Établen puro, vasemmalta
 Nétumièresin puro, 1,7 km, vasemmalta ;
 Vernouzet, 1,3 km, vasemmalta
 Valière, 27,8 km, vasemmalta ;
 Cantache, 35,4 km, oikealta  ;
 Pérouse ;
 Corbanne ;
 Palet'n puro ;
 Bichetièren (Largèren) puro, 10,8 km, vasemmalta  ;
 Landen puro, 2,9 km, vasemmalta ;
 Valléen (Gallardièren eli Gaillardièren) puro, 9,6 km, oikealta ;
 Pont de Pierren puro, 4,4 km, oikealta ;
 Maison Neuven puro, 3,2 km, oikealta ;
 Olivet’n puro, 5,9 km, vasemmalta ;
 Étang de Forgesin (eli Feuilléen) puro, oikealta;
 Veuvre eli Chevré, 43,3 km, oikealta ;
 Alibartin eli Alibertin puro, 2,6 km ;
 Changeonin puro, 12,4 km  ;
 Veillardièren puro, 2,1 km ;
 Barbotais’n puro, 13,4 km ;
 Ille, Vilainen suurin, kanavoitu ja purjehduskelpoinen sivujoki
 L'Illet, 48,7 km, oikealta
 Pont-Lagot’n puro, 7,1 km, oikealta ;
 Flûme, 33,9 km, oikealta ;
 Blosne, 18,7 km, vasemmalta ;
 Renel eli Reynel, 3,8 km, vasemmalta ;
 Mortais’n (Mortrais’n) puro, joka laskee Cicén kanavaan, 1,8 km, vasemmalta ;
 Meu, 84,1 km, oikealta ;
 Vaunoise, 32,6 km ;
 Garun, 30 km ;
 Croix Macén (Tournerais’n) puro, 4,9 km, oikealta ;
 Seiche, 97,3 km, vasemmalta ;
 Ardenne ;
 Ise ;
 Quincampoix ;
  Yaigne ;
 Tréhélu, 7,9 km, oikealta ;
 Désertin puro, 5 km, vasemmalta ;
 Hodeillé, 8,2 km, vasemmalta ;
 Les Caillons, 11,6 km, rive  ;
 Canut (Saint-Senoux), 44,8 km, rive  ;
 Semnon, 73,3 km, vasemmalta ;
 Brutz ;
 Frominetten puro, oikealta ;
 Aunaiesien puro, oikealta ;
 Vieil Étang de la Touchen puro, vasemmalta ;
 Éval, 10,9 km, oikealta ;
 Mélacin puro, oikealta ;
 Château du Plessis-Bardoultn puro ;
 Tréfineu, 8,6 km, oikealta ;
 Moulin Alain, 6 km, oikealta ;
 Pont David, 4 km, oikealta ;
 Les Riais, 8,5 km, vasemmalta ;
 Vionnais, 4 km, oikealta ;
 Gras Painel, 12,3 km, vasemmalta ;
 Belle Perche, 4,8 km, oikealta ;
 Chère, 65,1 km, vasemmalta ;
 Les Sauvers, 9,1 km, oikealta ;
 Don, 92,1 km, vasemmalta ;
 Cône, 28 km ;
 Canut de Renac ;
 Oust, 145 km, oikealta ;
 Kersaudyn puro, 12 km ;
 Bellièren puro, 19 km ;
 Lié, 60 km ;
 Sedon, 17 km ;
 Ninian, 58 km ;
 Yvel
 Doueff
 Claie, 62 km ;
 Aff, 65 km ;
 Oyon
 Rahun
 Arz, 67 km ;
 Isac, 68,5 km, vasemmalta ;
 Celan, 1,6 km, oikealta ;
 Rohon puro, 11,7 km, vasemmalta ;
 Kerbonnairen puro, 2,2 km, oikealta ;
 Trévelo eli Rivière de l’Étier, 20,5 km, oikealta ;
 Étier eli Mazanin puro, 9,6 km, oikealta ;
 Rodoir, 10,8 km, vasemmalta ;
 Rancöet’n kaivanto, 2,7 km, vasemmalta.

Tohon ja Kervvilly laskevat Pen-Murin lampeen ja sieltä edelleen Vilainen estuaariin, joka päättyy Biskajanlahteen.

 Hydrologia 

 Vilainen virtaama Rieux’ssä 

Vilainen Rieux’n kautta kulkevan osuuden valuma-alue on 10 100 neliökilometrin laajuinen.  Joen kesimääräinen virtaama on 71,7 kuutiometriä sekunnissa, mutta se vaihtelee hyvin epäsäännöllisesti. Eri kuukausien keskivirtaamat vaihtelevat 8,17 kuutiometristä sekunnissa elokuussa aina 180 kuutiometriin sekunnissa helmikuussa.

Kun äärimmäiset arvot otetaan huomioon, Vilainen virtaama vaihtelee vielä enemmän kuin edellä olevasta taulukosta ilmenee. Suurin mitattu virtaama on ollut 1430 kuutiometriä sekunnissa 24. tammikuuta 1995 sattuneen tulvan aikana, kun taas kolmen peräkkäisen päivän pienin keskiarvo, 27.–29. syyskuuta 2003, oi 1,96 kuutiometriä sekunnissa.

Vilainen valuma-alueen keskimääräinen vuotuinen sademäärä on 225 millimetriä, mikä vastaa 7,1 litraa vettä sekunnissa neliökilometriä kohti. Tämä on melko vähän verrattuna lähellä Blavet'n valuma-alueella sijaitsevaan Languidiciin ja varsinkin Odet'n valuma-alueella sijaitsevaan Quimperiin, joista edellisessä sataa keskimäärin 434, jälkimmäisessä 758 millimetriä vuodessa.

Vilaine on lähinnä tasangolla virtaama joki. Suurimman osan sen valuma-allueesta muodostaa nimellä Rennesin allas tunnettu alue, jossa korkeuserot ovat vähäiset.

Redonin alapuolella Vilainen virtaaman vaihtelut eivät ole enää luonnonmukaisia, vaan niihin vaikuttaa suuresti Arzalin säännöstelypato. Ennen padon rakentamista nousuvesi työntyi usein pitkälle Vilainen jokiuomaan.

 Vesiliikenneyhteydet 

Vilainen yhdistää Rance-jokeen Rennesistä alkava Ille-et-Rancen kanava, joka johtaa Évraniin, Côtes-d'Armorin departementtiin. Tämän kanavan sekä Vilaine- ja Rance-jokien kautta pienet alukset voivat kulkea Bretagnen etelärannikolta suoraan sen pohjoisrannikolle, Kanaalin rannalle tarvitsematta kietää Finistèren edustalla olevien vaarallisten vesien kautta.  Aikoinaan Vilainella ja kanavalla olikin vilkas vesiliikenne. Sitä  pitkin kuljetettiin raaka-aineita, viljaa ja karjanrehua. Nykyisin reitillä ja varsinkin sen pohjoisosalla, Redonista alkaen, liikennöivät pääasiassa huvi- ja turistialukset. Kanava ja Rance sopivat vesiliikenteelle erityisen hyvin, koska niiden vesimääriä on onnistuttu säännöstelemään. Sitä vastoin Vilainen yläjuoksun virtaama vaihtelee hyvin epäsäännöllisesti.

Vilainen alajuoksulla kulkee kuitenkin vielä jonkin verran rahtialuksia, jotka kuljettavat hiekkaa, soraa, sementtiä, puuta ja rakennusaineita, toisinaan myös betonia ja pitkiä metallirakenteita kuten ratakiskoja, harvemmin lisäksi polttonesteitä. Niitä kuljetetaan varsinkin Camoëlissa sijaitsevan Moustoirin sataman ja Rennesin länsipuolella olevan teollisuusalueen välillä. Tällä välillä sekä varsikin Vilainen alueen ja Nantesin-Saint-Nazairen satama-alueen välillä jokialusten kilpailijoina toimivat maantie- ja rautatiekuljetukset.

 Historia 
Vilaine on aikaisemmin muodostanut luonnollisen rajan kahden alueen välillä. Antiikin aikana se erotti toisistaan Armorikan veneettien ja namnettin asuma-alueet. Namnetit asuivat Loiren suun tienoilla, ja heistä on saanut nimensä Nantes, kun taas Vannes on saanut nimensä veneeteistä. Myöhemmin joki on ollut rajana Vannesin ja Nantesin hiippakuntien välillä.

Vanhan ajan lopulla ja keskiajan alkupuolella Vilaine oli tärkeä kulkuväylä, jota pitkin kulkivat toisinaan valloittajatkin kuten Armorikaan muuttaneet bretonit ja myöhemmin Ranskaan saapuneet viikingit. Keskiajalla joen varteen rakennettiin useita linnoja ja luostareita, ja sitä nimitettiin "Bretagnen herttuoiden joeksi."  Renessanssiaikana, vuosien 1571 ja 1585 välillä Vilainesta tehtiin Ranskan ensimmäinen kanavoitu joki, johon rakennettiin 12 sulkua, joiden idean Leonardo da Vinci oli tehnyt Ranskassa tunnetuksi. Joki tosin oli vuolaasta virtauksestaan

La Roche-Bernard oli 1000-luvulta saakka ollut tärkeä satamapaikka, ja 1800-luvulla se kehittyi ennennäkemättämällä tavalla. Siellä nähtiin runsaasti rannikkolaivurien ohjaamia rahtilaivoja. Vuosina 1629-1633 siellä rakennettin Richelieun määräyksestä Ranskan kuninkaallisen laivaston linjalaiva Couronne. Vuonna 1759, Ranskan laivaston hävittyä Quiberonin taistelun, seitsemän linjalaivaa ja yksi fregatti pakenivat Vilainen estuaariin välttyäkseen tulemasta kaapatuiksi tai tuhotuiksi.

Myös Redonin satama alkoi voimakkaasti kehittyä sen jälkeen, kun Vilaine 1500-luvulla kanavoitiin. Yhden nousuveden aikana sinne saattoi saapua jopa 150 alusta. Siellä kävivät Rennesissä, Saint-Malossa, Anjoussa ja Normandiassa asuvat kauppiaat kuljettaakseen kotipaikkakunnilleen sinne tuotuja tavaroita. Redoniin valtamerialuksilla tuodut tavarat kuljetettiin yleensä jokialuksilla sieltä Rennesiin. Rantakadun, Quai Duguay-Trouinin varrella ovat nykyaikaan saakka säilyneet monet laivanvarustajien ja tukkukauppiaiden 1600- ja 1700-luvulla rakentamat talot, jotka yhä muistuttavat Redonin tuolloin suuresta merkityksestä satamapaikkana. 1700-luvun loppupuolella Redonin kautta kuljetettiin enemmän tavaraa kuin Aurayn tai Vannesin kautta. 1800-luvulla laivat kulkivat Vilaineä pitkin Roche-Bernardiin ja Redoniin saakka ja kuljettivat Billiersin ja Ambonin suolaisista laguuneista saatua suolaa, Espanjasta tuotua rautaa, pohjoismaista tuotua puuta, kalkkia, viiniä ja kivihiiltä. Niiden lähtiessä Vilainelta niiden lastina oli paikallisia tuotteita, etenkin vehnää sekä Britannian kaivoksiin tarkoitettuja paaluja.

1800-luvun lopulla ja 1900-luvulla kaupallinen toiminta Vilainen varsilla alkoi kuitenkin hiipua, mihin vaikutti varsinkin rautateiden ja myöhemmin maantieliikenteen kehitys. Rahtialuksista vain Saint-Germain liikennöi yhä Vilainellä kuljettaen Redoniin saakka Loiren suun alueelta nostettua hiekkaa. Sen lisäksi Vilainellä kulkee vain huvialuksia, joiden kotipaikkoina ovat Arzalin, Roche-Bernardin ja Foleux'n satamat. Ne voivat yhä kulkea joella, koska sen virtaamaa säännöstellään vuonna 1970 valmistuneen Arzalin padon avulla. Sen ansiosta vältytään tulvilta, joita Rennesin ja Vitrén seuduilla muutoin usein esiintyisi.  Siihen kuuluu viisi sulkuperottia, jotka ovat 18 metriä leveitä, 12 metriä pitkiä ja painavat kukin 50 tonnia. Sulkuallas on 85 metriä ja maapato 360 metriä pitkä, ja padon alla on 25 metrin paksuudelta mutaa. Padon takana on aina veden peitossa oleva allas, jossa Aurayn, Redonin ja Saint-Nazairen välinen alue saa vesijohtovetensä.

Sen jälkeen kun Rieux’n silta keskiajan lopulla poistettiin käytöstä, Vilainen poikki voitiin kulkea vain lautoilla, kunnes La Roche-Bernardin silta vuonna 1839 valmistui. Joen poikki kulki useita lauttoja:

 Guédas’n lautta Marzanin ja La Roche-Bernardin välillä oli eniten käytetty, koska sen kautta kulki Bordeaux'n ja Brestin välinen kuninkaantie
 Vieille Rochen lautta Arzalin ja Camoëlin välillä
 Moustoirin lautta Arzalin ja Tréhuiguier’n välillä
 Saint-Dolayn kunnassa Cranin lossi oli käytössä vuoteen 1964 saakka, jolloin Cranin silta valmistui.

Keskiajalta Ranskan vallankumoukseen saakka Abbaye Notre-Dame de Prièresin munkeilla oli oikeus osuuteen lauttamaksuista. Vuonna 1793 joen ylitys Moustoirissa maksoi 0,05 frangia hevosella tai muulilla ratsastavalla, jolla oli mukanaan matkalaukku, sekä 60 frangia kaksipyöräiseltä ajoneuvolta. Lauttojen pohjalla oli usein niin paljon vettä, että matkustajat saivat sitä kenkiinsä. Asiasta tehtiin usein valituksia, mutta ne eivät johtaneet tulokseen ennen kuin käsikäyttöiset lautat voitiin muuttaa moottorilla toimiviksi.

 Vesistöjärjestelyt 

Vuonna 1783 käynnistettiin rakennushankkeet, joilla Vilaine tehtiin purjehduskelpiseksi Vitréstä Redoniin saakka ja se yhdistettiin kanavilla Ranceen ja Mayenneen.

1970-luvulla lähelle Vilainen suuta rakennettiin Arzalin pato, jonka tarkoituksena on kanavoida Vilainen säännölliset tulvat, jotka aiheutuvat siitä, että vuoroveden noustessa jokiuomaan sen virtaus pitkälti estyy. Padon yläpuolelle muodostui tällöin makean veden allas. Vannesin, La-Baule-Escoublacin ja Saint-Nazairen kaupunkiseudut ottavat siitä osan vesijohtovedestään.

Eri vuodenaikoina korostuvat padon eri tehtävät:
 Kesäaikaan sen tehtävänä on pitää patoaltaan vedenpinta tarpeeksi korkealla, jotta siitä saadaan hyvälaatuista käyttövettä. Tällöin sulkuportit avataan vain rajoitetusti aikataulun mukaan, jottei suolainen merivesi pääsisi nousuveden aikana patoaltaaseen. Toisinaan sulkualtaat joudutaan kuitenkin tyhjentämään niihin päätyneestä suolavedestä. Laivaliikenne joella on tällöin hyvin rajoitettua.
 Talven tulva-aikoina on mahdollisimman suuri osa patoaltaan kertyneestä vedestä päästettävä mereen laskuveden aikana. Liikkuminen laivalla patoaltaassa on tällöin vaarallista ja patoluukkujen pitkien avaamisten aikana kiellettyäkin. Nousuveden aikana patoluukut suljetaan, jottei merivesi pääse jokeen.

Tämä pato ei kuitenkaan riitä estämään tuhoisia tulvia, sillä joen virtaus on hidasta, ja voimakkaiden vuorovesien aikana Arzalin pato pysyy suljettuna liian kauan, jolloin joen virtaaman vaihtelut ovat varsin suuret, mikä laivaliikenteenkin kannalta on vaarallista.

Ylemmäksi joen varteen on rakennettu kolme muutakin patoa:
 Vuonna 1978 valmistui Valièren pato. Sen patoaltaasta saadaan päivässä 17 000 kuutiometriä juomakelpoista vettä.
 Vuonna 1982 La Chapelle-Erbréehen rakennettiin Haute-Vilainen pato, jonka tarkoituksena on suojella Rennesin kaupunkialuetta talvisilta tulvilta. Seuraavana talvena Rennesin luoteisissa kaupunginosissa syntyi kuitenkin tulva, kun eräs Illen-Rancen kanavan sulku jäi tulva-aikana avoimeksi eikä kanavaa ollut suunniteltu ottamaan vastaan niin paljon vettä. Lisäksi patoallas toimii yhdessä Pont Billonin pumppuaseman kanssa Vitrén allasta täydentävänä varavesisäiliönä. Altaan rannalla on uimaranta ja pieni satama, mutta viime vuosina altaassa on esiintynyt runsaasti sinilevää, minkä vuoksi siinä uiminen on ajoittain jouduttu kieltämään.
 Vuonna 1995 Vilainen sivujokeen Cantacheen valmistui Villaumurin pato, jonka patoaltaan tilavuus on 7 miljoonaa kuutiometriä. Sillä on kolme tehtävää:
 suojata Vilainen alajuoksua tulvilta, varsinkin Redonin seutua, jossa tulvat olivat erityisen voimakkaita
 ylläpitää virtaamaa myös kuivina aikoina Vilainen veden hyvän laadun takaamiseksi, ja
 juomakelpoisen raakaveden varastoiminen. Tämän sivujoen vesien huonon laadun vuoksi sitä ei kuitenkaan ole koskaan voitu käyttää juomaveden tuotantoon.

 Haittavaikutukset 

Vielä 1970-luvulla Vilainen säännöstelyn ekologisia vaikutuksia ei ollut juurikaan tutkittu. Arzalin pato kuitenkin suuresti muutti vesien virtauksia. Niinpä vuorovesi nousee enää vain Redoniin saakka. Veden virtaaman vaihtelut ovat vähentyneet. Tämän seurauksena joen kalasto on muuttunut. Esimerkiksi ankeriaat eivät enää juuri nouse jokeen. Makean veden kalat ovat korvautuneet mereen laskevien jokien lajeilla. Joki on myös rehevöityonyt, ja sen rantapenkereet ovat haurastuneet osittain nutrioiden, osittain liiaksi samalla tasolla pysyvän vedenpinnan vuoksi. Aikaisemmin joen varteen kertynyt muta piti rantapenkereet vakaina. Jokivarren suot tuottavat edelleen heinää karjatalouden käyttöön, mutta kuivina vuosina sato on entistä pienempi. Kun pato rakennettiin, suunnitelmissa oli, että seudulla voitaisiin ryhtyä viljelemään runsaasti rehukasveja kuten maissia, mutta tässä ei ole onnistuttu. Padon vaikutuksia muualla joen valuma-alueella ei ole tutkittu.

Arzalin pato on suuresti vaikuttanut myös ihmisten elämään. Ennen sen rakentamista jokivarren asukkaat Redonin yläpuolella elivät sopusoinnussa joen kanssa. Kalastus oli alueella tärkeä elinkeino ja tuotti muun muassa ankeriasta, 1700-luvulle saakka lohtakin. 
1990-luvulta lähtien siellä on harjoitettu käytännössä enää vain vapaa-ajan kalastusta. Myös ihmisten subjektiivinen näkemys joesta on muuttunut. Sitä ei enää pidetä elävänä jokena, jota oli syytä kunnioittaa. Ennen vuorovesi saneli jokialusten liikenteen aikataulut. Ajoittaisten tulvien vuoksi talot oli rakennettava riittävän kauas joesta, alueelle, jonne tulvavesi ei yleensä ulotu. Sen sijaan alueen tiestö ei ollut yhtä hyvin sopeutunut jokeen. Vilainessa 1960- ja 1970-luvulla suoritetut rakennustyöt ovatkin muuttaneet myös joen kulkua, toisin kuin samaan aikaan Loiren varrella suoritetut.

Myös se osa Vilainen estuaaria, joka sijaitsee Arzalista ylävirtaan, on kärsinyt vakavisa ekologisista vaikutuksista. Vuonna 1982 suuri osa estuaarin kaloista kuoli. Ranskan merentutkimuslaitoksen (Institut français de recherche pour l'exploitation de la mer, Ifremer'') suorittamien tutkimusten mukaan syynä oli, että kun padon vaikutuksesta veden virtaaminen hidastui, sen happipitoisuus aleni. Aikaisemmin muta esti pitkälti jokivarresta tulevien nitraattien ja orgaanisten aineiden pääsyn estuaariin, mutta kun tämä este mudan vähennyttyä poistunut, on estuaari tästäkin syystä suuresti rehevöitynyt.

Joen mukaan nimettyjä kohteita 

Ille-et-Vilainen departementti on saanut nimensä Vilainen ja sen sivujoen Illen mukaan.

Vilainen mukaan ovat myös sen suulla, Billiersin kunnassa sijaitsevat Pointe de Pen Lanin niemen rantakalliot rantakalliot saaneet nimen Roche-Vilaine. Alueella on nykyisin hotellikompleksi, jonka perusti Henri Dresch.

Lähteet 

Ranskan joet
Morbihan
Mayenne
Loire-Atlantique
Ille-et-Vilaine