Aleksandr Hilferding

Aleksandr Fjodorovitš Hilferding (1831 Varsova, Puola – 1872) oli venäläinen slavofiilinen kirjailija. Hilferdingin syntyessä hänen isänsä oli käskynhaltijan kanslian päällikkö Varsovassa. Opiskellessaan Moskovassa Hilferding joutui slavofiilien vaikutuksen alaiseksi.

Hilferding määrättiin 1856 Venäjän konsuliksi Bosniaan, jossa hän tutki slaavilaisten entisiä ja nykyisiä oloja ja teki laajoja matkoja. Vuonna 1861 hänet siirrettiin virkamieheksi valtakunnanneuvoston kansliaan. Vuoden 1863 kapinan jälkeen hänestä tuli Nikolai Miljutinin apulainen, ja hän toimi voimakkaasti Puolan venäläistyttämisessä. Sitä edistääkseen hän julkaisi anonyymisti englanninkielisen lentokirjasen The Polish question. Kun Pietarissa 1867 perustettiin Slaavilainen hyväntekeväisyyskomitea, josta pian tuli suurvenäläis-panslavististen toiminnan keskus, Hilferding valittiin sen johtoon. Hänen toimintansa Venäjän maantieteellisen seuran kansatieteellisen osaston esimiehenä oli merkittävää. Vuonna 1871 hän lähti Aunukseen kokoamaan venäläistä kansanrunoutta ja varsinkin siihen asti vähän tunnettuja eeppisiä runoja bylinoja ja sai niitä talteen runsaasti. Seuraavalla matkallaan Aunukseen hän kuoli Kargopolissa.

Hilferdingin kokoama ’Aunuksen bylinat’ julkaistiin 1873. Hilferdingin muista teoksista esimerkkejä ovat ’Serbialaisten ja bulgarialaisten historia’, ’Itämeren slaavilaisten historia’, ’Bosnia, Hertsegovina ja Vanha Serbia’ ja ’Slaavilaisten jäänteet Itämeren etelärannikolla’. Hänen kootut teoksensa ilmestyivät 1868–1874. Hilferding oli ehkä lahjakkain tieteellinen kirjailija slavofiilien joukossa.

Lähteet

Aiheesta muualla

Venäläiset kirjailijat
Tietokirjailijat
Vuonna 1831 syntyneet
Vuonna 1872 kuolleet