Pianosonaatti (Sibelius)

Pianosonaatti F-duurissa (op. 12) on Jean Sibeliuksen kesällä 1893 säveltämä kolmiosainen sonaatti pianolle. Teoksen kantaesitti Oskar Merikanto Helsingissä 17. huhtikuuta 1895. Teoksen ensimmäistä ja kolmatta osaa Merikanto luonnehti "reippaiksi ja keväisiksi", keskimmäistä kirkkomusiikin kaltaiseksi. Toisen osan pääteema pohjautuu Sibeliukselta kesken jääneeseen mieskuorosävellykseen Heitä, koski, kuohuminen.

Sonaattia on toistuvasti kritisoitu pianolle sovitetun orkesterisävellyksen muistuttamisesta. Ilmari Hannikainen kuitenkin arvioi teoksen olevan "loistava" ja edustavan "mitä aidointa sibeliusmaista pianotyyliä". Sibeliuksen pianosonaatin levytyksiin kuuluu Erik T. Tawaststjernan tammikuussa 1987 tekemä BIS-levymerkillä julkaistu äänitys.

Osat 
 Allegro molto
 Andantino
 Vivacissimo

Lähteet

Aiheesta muualla 
 IMSLP: nuotteja

Jean Sibeliuksen teokset
Pianosonaatit
1890-luvun musiikkiteokset