Saksilainen suku

Saksilainen suku ( tai Ottonen) oli hallitsijasuku, joka hallitsi vuosina 919–1024 Saksaa ja vuodesta 962 samalla koko Pyhää saksalais-roomalaista keisarikuntaa.

Suvun vanhin tunnettu kantaisä oli Saksin alueella elänyt kreivi Liudolf (k. 866), jonka mukaan sukua on kutsuttu Liudolfingeiksi tai Ludolfingeiksi (Liudolfinger, Ludolfinger). Liudolf sai jossain vaiheessa Saksin herttuan arvon, joka periytyi hänen pojilleen. Liudolfin pojanpoika, Saksin herttua Henrik Linnustaja valittiin vuonna 919 Itä-Frankian kuninkaaksi, sillä edellinen kuningas Konrad I oli kuolinvuoteellaan suositellut häntä seuraajakseen. Henrikin katsotaan varsinaisesti perustaneen Saksan valtakunnan. Henrikin seuraajaksi vuonna 936 tullut Otto Suuri liitti valtakuntaan suuren osan Italiaa, ja hänet kruunattiin vuonna 962 Roomassa keisariksi, minkä jälkeen on tapana puhua Pyhästä saksalais-roomalaisesta keisarikunnasta. Otto I:n keisariksi tulon seurauksena Saksin herttuakunta siirtyi Billungin suvulle.

Saksilaisesta suvusta tuli Oton jälkeen vielä kolme keisaria. Suku sammui keisari Henrik Pyhän kuolemaan vuonna 1024, minkä jälkeen keisarikunnassa nousi valtaan saalilainen suku. Sukujen välillä oli yhteys, sillä saalilaisen suvun ensimmäinen hallitsija Konrad II oli Otto I:n tyttären Liudgardin jälkeläinen.

Suvun hallitsijat
Liudolf, Saksin herttua ?–866
Bruno, Saksin herttua 866–880
Otto I, Saksin herttua 880–912
Henrik I Linnustaja, Saksin herttua 912–936, Itä-Frankian kuningas 919–936
Otto I Suuri, Itä-Frankian kuningas 936–962, keisari 962–973
Otto II, Otto I:n kanssahallitsija 961–973, keisari (yksin) 973–983
Otto III, Saksan kuningas 983–996, keisari 996–1002
Henrik II Pyhä, keisari 1002–1024

Ranskan kapetingien dynastian ensimmäinen hallitsija Hugo Capet kuului saksilaiseen sukuun äitinsä puolelta.

Katso myös
Ottolainen taide
Ottolainen arkkitehtuuri

Lähteet

Hallitsijasuvut
Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta