Klarjoki

Klarjoki (,  ) on Ruotsissa Värmlannin läänissä ja Norjassa Hedmarkin läänissä virtaava noin 460 kilometriä  pitkä joki, joka muodostaa Götajoen vesistön pääuoman ylimmän osuuden, lukuun ottamatta aivan pääuoman latvavesistöjä. Klarjoki laskee Karlstadissa Ruotsin suurimpaan järveen Vänerniin . Vänern puolestaan laskee Götajokea myöten Kattegatiin Göteborgissa.

Joen kulku 
Tässä artikkelissa Klarjokeen luetaan jokiosuudet Vänernistä ylöspäin sekä Ruotsin puolella sijaitseva Klarälvenin osuus, joka on noin 300 kilometriä pitkä, että Norjan puolella olevat Trysilelvan ja Femundselvan nimiset osuudet, joiden yhteinen pituus on noin 160 kilometriä. Se, että joella on eri osuuksilla eri nimiä, ei ole harvinaista. Tässä tapauksessa joen nimi vaihtuu valtionrajan ja pitkän järven kohdilla. Femundselva alkaa Engerdalin kunnassa Galtsjøenistä, vaihtaa Trysilin kunnassa Sennsjøen jälkeen nimeään Trysilelvaniksi eli Klaraksi, joka laskee Ruotsin puolella Höljesjönin patojärveen Torsbyssä.  Joki kulkee Sunnessa ja Karlstadissa matkallaan Vänerniin. Vaikka jokeen on rakennettu useita jokivoimalaitoksia, ei niiden yläpuoliset patoaltaat ole kovin tilavia.

Joen yläjuoksu kulkee Etelä-Skandien vuorilla noin 500–750 metrin korkeudessa. Femundenin seudulla se virtaa soiden, padottujen järvien ja lampien välillä. Trysilin seudulla pääuoma ei harhaile enää pienten järvien välillä vaan se on pudonnut laaksoon, josta se ei enää pääse pois. Engerenin kohdalla se alittaa 500 metrin korkeuden. Hieman ennen saapumistaan Sysslebäckiin alkaa joki palmikoida enteenä sille, että joen pudotus jää seuraavalle noin 100 kilometrin matkalla muutamaan metriin. Täällä joki meanderoi niin voimakkaasti kuin se kapeassa V-laaksossa voi tehdä. Tällainen rinteisiin rajoittunut meanderointi on harvinainen ilmiö. Meanderointi loppuu Edebäckissä, jonka jälkeen joki putoaa nopeasti alemmaksi. Sen vakuudeksi on joessa viisi vesivoimalaitosta. Ennen Munkforsia tekee joki muutaman meanderimutkan ennen Munkforsin voimalaa. Joen loppuosuus on luonteeltaan tavanomaista ja jokimaisema muodostuu maalaismaisemasta, jota rikkoo alas mentäessä suurenevat taajamat.

Karlstadin taajama-alueella sijaitsee joen monihaarainen suisto. Joki jakautuu ensin itäiseen ja läntiseen haaraan. Läntinen haara kääntyy etelään ja jakautuu siellä kosteikkoalueella läntiseen Dingelsundådraniin ja eteläiseen Skoghallsådraniin, jotka laskevat Kattfjordeniin, ja koilliseen päin johtavaan haaraan, joka päätyy Hammarösjöniin. Itäinen haara jakautuu kahtia eteläiseen ja itäiseen haaraan, jotka laskevat Hammarösjöniin. Itäisestä haarasta on vielä etelään johtava ja suluilla rauhoitettu kanava. Suistoalue on luonteeltaan joko kaupunkimainen tai umpeen kasvava, riippuen alueesta. Suistoalueella sijaitsee Karlstadin satama-alue.

Klarjoen valuma-alue

Yleistä 
Koska Klarjoen valuma-alueen pinta-alaksi ilmoitetaan 11 848 neliökilometriä ja sen pääuoman pituus on 460 kilometriä, tulee sen keskileveydeksi vain 25,8 kilometriä. Joki virtaakin suurimman osan matkastaan kapeassa laaksossa. Kapea valuma-alue johtaa myös siihen, että pääuoman sivujokien valuma-alueet ovat pieniä.

Vesistön pääuoma alkaa Ruotsin puolelta Rogenista, jonka ympäristö kuuluu Jämtlandin Härjedaleniin ja Taalainmaan Älvdaleniin. Rogenin lasku-uoma laskee Etelä-Trøndelagin ja Innlandetin lääninrajaa seuraten Femundeniin. Järven valuma-alue sijaitsee Rørosin, Engerdalin, Osiin ja Tolgan kunnissa ja alempana pääuoman valuma-alue kuuluu lisäksi Rendaleniin. Ennen Ruotsin rajaa se virtaa vielä Trysilin läpi. Heti Ruotsin puolella joen valuma-alueen lounaisraja pysyttelee aluksi Torsbyn ja Hagforsin kuntien alueella, mutta koillisessa se ylittää Malungin rajan Taalainmaalla. Pääuoma laskee lopuksi Karlstadin kunnan alueelle, mutta joen sivuhaarojen valuma-alueet kuuluvat myös Filipstadin, Sunnen, Forshagan ja Kilin kuntien alueille.

Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (55 %), turve (16 %), kalliomaa (16 %), hiekka ja sora (0,7 %), multamaa (3 %), savimaa (0,4 %) ja jäätikköjokijäänteet (1 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (62 %), soita ja kosteikkoja (13 %), kalliomaita (11 %), viljelymaita (2 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,7 %) sekä joutomaita (5 %). Näiden lisäksi on 7,2 % vesistöjä.

Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 226 patoa, joista viidenneksellä säännöstellään vesistön jokien virtaamia. Patojen säännöstelykapasiteetti on 1 237 miljoonaa kuutiometriä.

Vesistösuhteita 
Klarjoki kuuluu Götajoen vesistöön (vesistöaluetunnus 108), jonka valuma-alueen pinta-ala on 50 229 neliökilometriä (km²) ja jonka pääuomaan kuuluvat alajuoksulla Götajoki ja Vänern. Sitten pääuomaksi on Vänernin yläjuoksulta valittu virtaamaltaan ja pituudeltaan suurin Klarjoki. Götajoki laskee Kattegatiin, joka luetaan kuuluvaksi Itämeren piiriin. Kattegat avautuu Skagerrakiin ja Pohjanmereen, joka on osa Atlanttia. Klarjoen valuma-alueen pinta-ala on 11 848 km²  eli 24 % koko vesistön pinta-alasta. Joki laskee Vänerniin Karlstadissa, jossa sen monihaarainen suistoalue aukeaa lännessä Kattfjorediin ja idässä Sättersholmsfjordeniin. Suiston edessä sijaitsee Hammarönin saari.

Pääoman kulku 

Koko vesitöalueen pääoman pituudeksi tulee 731 kilometriä. Alin osuus kuulu Götajoelle, joka on 90 kilometriä pitkä. Sitten alkaa Vänarnin 140 kilometriä pitkä järviosuus. Sitten tulee Klarjoen valuma-alueen osuus, jonka valuma-alueen pääuoma on noin 460 kilometriä pitkä. Valuma-alueen nimi johtuu siitä, että joella on Klarjoen nimi sen laskiessa Vänerniin. Klarajoen eri osuuksilla on kuitenkin kolme nimeä edellä esitetyllä tavalla. Pääuomaan kuuluvat niiden lisäksi vielä Galtsjøen, Gløta-joki, Femunden, Røa-joen vesireitti (useita järviä) ja lopuksi Rogen. Viimeinen järvi sijaitsee valtioiden rajalla, mutta silläkin on lyhyitä tulopuroja, joita ei tässä esitellä. Oheisessa avattavassa luettelossa on eritelty pääuoman osuuksia Vänernistä ylöspäin.

Sivu-uomia 
Klarajoen pääuomalla on useitakin jokia, mutta suuri osa sivu-uomista ovat puroja. Valuma-alueen kapeuden vuoksi niillä on pieni valuma-alue, mutta niiden virtaamat ovat alueen sateisuuden vuoksi alankojen joia suuremmat. Seuraavassa taulukossa on vain valuma-alueen suurimmat sivu-uomat. Tietojen lähteet on lueteltu oikeanpuoleisessa sarakkeessa ja niiden merkitys on esitetty taulukon alla.

Lähteet: 1 = , 2 = , 3 = , 4 = Uvån, 5 = norjankieleisestä wikipediasta

Järviä 

Valuma-alueen pääuomassa sijaitsevia järviä ovat: Höljessjön, Sennsjøen, Galtsjøen, Isteren, Femunden ja Rogen. Sivujokien suuria järviä ovat esimerkiksi seuraavat: 
 Gravånin Södra Hyn 
 Kvarntorpsånin Smårissjön ja Visten
 Tångånin Blysjön
 Skiljenin Lusten, Västra Örten, Östra Örten, Gräsmången ja Skärgen
 Rannånin Rannsjön
 Lettanin Letten
 Tossanin Fageråssjön, Eggsjön, Tossjön, Örsjön ja Tisjön
 Engeran Engeren, Litlhyllsjøen, Hyllsjøen, Hundsjøen ja Litle Engeren
 Sølnan Sølensjøen
 Sømåan Langsjøen
 Muggan Midtre Muggsjøen

Vesivoimaa 

Klarjoen valuma-alueella on Ruotsin puolella 17 suurempaa vesivoimalaitosta, joiden yhteenlaskettu teho on 351,2 megawattia ja vuosittainen tuotto 1 281 gigawattituntia, ja Norjan puolella kolme vesivoimalaitosta. Klarjoen pääuomassa sijaitsevat voimalat ovat alhaalta ylöspäin lueteltuna: Forshaga, Deje, Munkfors, Skymnäsforsen, Forshult, Krakerud, Skoga, Edsforsen, Höljes, Lutufallet ja Sagnfossen.

Kvarntorpsån valuma-alueella sijaitsee Domleälvenin alajuoksulla sijaitsee Dömle, Skiljenin valuma-alueella on Lusteniin laskevassa koskessa Mölnbacka, Lovisebergsälvenin alajuoksulla Forshults Kvarn, Halgån jyrkässä osassa Brattfall, Näckånin vettä hyödyntää pieni voimala Näckån, Tossanin joessa on Tåsan ja Tossanin yläjuoksulla toimii padottujen järvien varassa Äggsjön (Eggsjön). Lettanjoessa toimii lisäksi Lettenin pumppuvoimalaitos, jonka toimii säätövoimana pääuoman muille voimalaitoksille. Norjan puolella toimii vielä Hyllan, joka toimii Lillhyllsjøen ja Engeren välissä 324 metrin pudotuksella.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ruotsin joet
Norjan joet