Sokkotetra

Sokkotetra eli sokkoluolakala (Astyanax jordani) on nimitys, jota käytetään eräistä tetrojen (Characidae) heimoon kuuluvista luolakaloista, joita tavataan San Luis Potosín ja Tamaulipasin osavaltioista Meksikon koillisosissa. Ne ovat yleisimpiä akvaariossa pidettäviä luolakaloja, eivätkä ne tarvitse viihtyäkseen pimeyttä. Sokkotetroilta puuttuvat näkökyky ja väri. Ne eivät tarvitse näköaistia, sillä luonnossa ne elävät pimeissä luolaverkostoissa maan alla.

Taksonomia 

Sokkotetrat eivät muodosta luonnollista lajia, vaan eri sokkotetrapopulaatiot ovat kehittyneet samankaltaisiksi eri luolissa eri aikoina paralleelisen evoluution myötä. Sokkotetrojen taksonominen tilanne on epäselvä, eikä lajien todellista määrää tiedetä, mutta useassa lähteessä niitä käsitellään toistaiseksi yhtenä polyfyleettisenä lajina nimeltä Astyanax jordani. Sokkotetraa on usein pidetty lajin Astyanax fasciatus luolissa elävänä muotona, mutta nykyään A. fasciatuksen katsotaan käsittävän vain brasilialaisia lajeja. Vaikka sokkotetrat eroavat merkittävästi luolien läheisissä pintavesissä elävistä Astyanax-kaloista (Astyanax mexicanus, sensu lato), voivat ne laboratoriossa tuottaa lisääntymiskykyisiä jälkeläisiä niiden kanssa. Tätä tapahtuu harvoin luonnossa, ja sokkotetroja voi olla silti aiheellista pitää erillisinä lajeina pintavesissä elävistä kaloista. Taksonomisessa revisiossa moni sokkotetrapopulaatio saisi luultavasti oman laji- tai alalajistatuksen.

Ulkonäkö ja koko 
Sokkotetroilla on useita luolaelämään liittyviä sopeumia. Näistä huomiota herättävimmät ovat silmät ja pigmentti, jotka ovat populaatiosta riippuen enemmässä tai vähemmässä määrin kadonneet. Yleensä sokkotetrat ovat vaaleanpunertavan valkoisia, ja niillä on hopeakiiltoiset suomut, mutta on myös täysin albiinoita populaatioita. Silmät kehittyvät hetken aikaa alkiolla, mutta aikuisella kalalla silmät ovat pienet tai surkastuneet, ja näkökyky puuttuu. Sokkotetroilla on myös piirteitä, joita niiden pintavesissä elävillä sukulaisilla ei ole. Näitä ovat muun muassa kookkaammat leuat ja sieraimet, hitaampi ruoansulatus, isompi rasvavarasto sekä hampaiden, makusilmujen ja kylkiviiva-aistinten suurempi määrä. Sokkotetrat ovat myös pintavesien sukulaisiaan hieman suurempia. Sopeutumien taso vaihtelee populaatioiden välillä, mutta ei ole varmaa johtuuko tämä eri populaatioiden eri i’istä vai joidenkin populaatioiden risteytymisestä pintavesissä elävien kalojen kanssa.

Elintavat 
Sokkotetroilta puuttuu pintavesien sukulaisten parvikäyttäytyminen. Ne käyttävät suunnistamiseen kylkiviiva-aistiaan, jonka avulla ne myös etsivät ravintoa. Ravinnonhankinnassa auttaa myös tarkka hajuaisti.

Lähteet 

Tetrat
Akvaariokalat