Neitsyt Marian kunnioittaminen katolisessa kirkossa

Neitsyt Marian kunnioittaminen on katolisessa kirkossa keskeisessä osassa. Maria, Jeesuksen äiti on kirkon mukaan pyhimysten hierarkian huipulla.

Suhde ortodoksiseen Marian kunnioittamiseen 
Katolinen oppi Mariasta on suurelta osin samanlainen ortodoksisen kirkon opin kanssa, ja Maria voidaan nähdä ekumeenisena voimavarana lännen ja idän kirkkojen välillä.

Katolisessa kirkossa mariologia on sekä dogmaattisempaa että vieläkin korkeampaa. Vaikka katolisenkin Maria-kuvan ainekset pohjaavat merkittävältä osin myös idän suurta skismaa edeltäneeseen teologiaan, homiletiikkaan ja hymnografiaan, on etenkin lännen erottuva ihmis- ja perisyntikäsitys muovannut siihen eroa. Eroavaisuudet koskevat lähinnä erilaista muotoilua ja painotusta.

Neitsyt Maria katolilaisuudessa 

Katolisessa kirkossa Marialla (myös Madonna;  ’minun rouvani’) on keskeinen asema, ja suurin osa maailman katolisista kirkoista on omistettu hänelle. Lisäksi maailman jokaisessa katolisessa kirkossa on Marialle omistettu alttari, jolla on hänen kuvansa tai veistos hänestä.

Paavi Pius IX julisti vuonna 1854 katolisen kirkon dogmin perisynnittömästä sikiämisestä, jonka mukaan Maria oli sikiämisensä ensihetkestä alkaen Jumalan erityisen armon ja etuoikeuden kautta Jeesuksen ansioiden tähden tullut varjelluksi kaikesta perisynnistä. Dogmin mukaan Kristus lunasti Marian vapaaksi kaikesta synnistä. Maria on ikuinen neitsyt (). Jeesuksen äitinä Maria on Jumalan äiti (lat. Mater Dei).

Katolisessa kirkossa Maria mainitaan kolmesti päivässä rukoillussa Angelus-rukouksessa sekä esimerkiksi hetkipalveluksen yhteydessä käytetyissä rukouksissa Alma Redemptoris Mater, Ave Regina Caelorum, Regina Coeli ja Salve Regina. Muita mariaanisia rukouksia ovat esimerkiksi ruusukko ja sen yhteydessä käytettävä Loreton litania.

Mariaa kunnioitetaan muun muassa ihmiskunnan, benediktiinien, dominikaanien, jesuiittojen, karmeliittojen, sisterssiläisten, neitsyiden, äitien, ristiretkeläisten, saksalaisen ritarikunnan, kultaseppien, hopeaseppien, kokkien, merimiesten, kalamiesten, veren lahjoittajien ja munkkien suojeluspyhimyksenä. 

Marian nimiin ja häneen liittyen on perustettu lukuisia katolisia sääntökuntia:
 Autuaan Neitsyt Marian palvelijoiden sääntökunta (Ordo Servorum Mariae), perustettu 15. elokuuta 1233 
 Jeesuksen ja Marian veljeskunta (Congregatio Iesu et Mariae), perustettu 25. maaliskuuta 1643
 Autuaan Neitsyen tahrattoman sikiämisen mariaanipappien veljeskunta (Congregatio Clericorum Marianorum ab Immaculatae Conceptionis Bmae Virginis), perustettu 1673
 Jeesuksen ja Marian pyhäin sydänten ja pyhien alttarisakramenttien ainaisen kunnioituksen veljeskunta (Congregatio Sacrorum Cordium Iesu et Mariae necnon adorationis perpetuae Ss. Sacramenti altaris), perustettu 1800
 Autuaan Neitsyt Marian oblaattien veljeskunta (Congregatio Oblatorum Beatae Mariae Virginis), perustettu vuonna 1815
 Autuaan, tahrattoman Neitsyt Marian oblaattilähetyssaarnaajien veljeskunta (Congregatio Missionariorum Oblatorum Beatae Mariae Virginis Immaculatae), perustettu 25. tammikuuta 1816
 Maristiveljien sääntökunta (Societas Mariae), perustettu 2. lokakuuta 1817
 Jeesuksen ja Marian pyhäin sydänten lähetyssaarnaajien veljeskunta Congregatio Missionariorum a Sacrorum Cordium Iesu et Mariae), perustettu 1833
 Tahrattoman Marian poikien veljeskunta (Congregatio Filiorum Mariæ Immaculatæ), perustettu 31. maaliskuuta 1843
 Autuaan Neitsyt Marian tahrattoman sikiämisen lähetyssaarnajaveljeskunta (Congregatio Missionariorum Immaculatae Conceptionis B.M.V.) (vulgo "de Lourdes"), perustettu 8. joulukuuta 1848
 Autuaan Neitsyt Marian tahrattoman sydämen lähetyssaarnaajapoikien veljeskunta (Congregatio Missionariorum Filiorum Immaculati Cordis Beatae Mariae Virginis), perustettu 16. heinäkuuta 1849
 Autuaan, tahrattoman Neitsyt Marian karmeliittaveljien veljeskunta (Congregatio Fratrum Carmelitarum B.V. Mariae Immaculatae), perustettu 1855
 Marian tahrattoman sydämen veljeskunta (Congregatio Immaculati Cordis Mariae), perustettu 1862
 Tahrattoman sikiämisen kaniikkien veljeskunta (Congregatio Canonicorum Regularium Immaculatae Conceptionis), perustettu 21. marraskuuta 1866
 Tahrattoman Pyhän Marian poikien veljeskunta (Congregatio Filiorum Sanctae Mariae Immaculatae), perustettu tammikuussa 1904
 Pyhien sydänten ja Guadalupen Pyhän Marian lähetyssaarnaajaveljet (Missionari Sacri Cuori et Sanctae Mariae de Guadalupe), perustettu 3. kesäkuuta 1938
 Jeesuksen ja Marian palvelijoiden veljeskunta (Congregatio Servorum Iesu et Mariae), perustettu 1988
 Tahrattoman (=Neitsyt Marian) fransiskaaniveljien veljeskunta (Congregatio Fratrum Franciscanorum Immaculatae), perustettu 23. kesäkuuta 1990

Katolisessa rukouselämässä tunnetaan niin sanotut Marian seitsemän surua:

 1. suru: Simeonin profetia
 2. suru: Pako Egyptiin
 3. suru: Jeesus-lapsen katoaminen kolmeksi päiväksi
 4. suru: Jeesuksen näkeminen kantavan ristiään
 5. suru: Jeesuksen ristiinnaulitseminen
 6. suru: Jeesuksen laskeminen ristiltä
 7. suru: Jeesuksen hautaaminen

Neitsyt Maria mainitaan lisäksi järjestyksessä ensimmäisenä kokonaisuudessaan viiden pyhimyksen eli pyhän arkkienkeli Mikaelin, pyhän Johannes Kastajan, pyhän Pietarin ja pyhän Paavalin kanssa perinteisessä, osittain 700-luvulla laaditussa Confiteor-rukouksessa, jota käytetään myös tridentiinisen messun alussa:

Mariaa on muistettu muiden pyhimysten ohella katolisen messun kaanonissa seuraavasti:

Neitsyt Maria mainitaan nimeltä Apostolisessa uskontunnustuksessa ja Nikealais-konstantinopolilaisessa uskontunnustuksessa.

Marian juhlapäivät 
Marian taivaaseen ottamisen muistopäivää 15. elokuuta. Katolisen kirkon käsityksen mukaan Maria otettiin ruumiineen taivaaseen, mikä vuonna 1950 julistettiin dogmiksi (Assumptio Mariae). Siksi juhlapäivän nimi on esimerkiksi ranskaksi Assomption, italiaksi kuitenkin Ferragosto. Siitä käytetään myös lyhempää nimeä Uspenie. Päivää vietetään pyhäpäivänä monissa Etelä-Euroopan maissa. Italiassa "Ferragosto" eli 15. elokuuta on kesän huipennus, joka osuu italialaisten lomakauteen.

Luettelo

Mariaanisia juhlapäiviä Suomen katolisessa kirkossa ovat seuraavat vietot:
 Pyhän Jumalansynnyttäjän Marian velvoittava juhlapyhä 1. tammikuuta
 Lourdesin Neitsyt Marian päivä 11. helmikuuta
 Fatiman Neitsyt Marian päivä 13. toukokuuta
 Neitsyt Marian Elisabetin luona käynnin juhla 31. toukokuuta
 Karmelvuoren Neitsyt Marian päivä 16. heinäkuuta
 Autuaan Neitsyt Marian Taivaaseen ottamisen juhlapyhä 15. elokuuta
 Autuaan Neitsyt Marian, taivaan kuningattaren muistopäivä 22. elokuuta
 Autuaan Neitsyt Marian syntymän juhla 8. syyskuuta
 Neitsyt Marian pyhän nimen päivä 11. syyskuuta
 Jeesuksen äidin tuskien muistopäivä 15. syyskuuta
 Ruusukkorukouksen Neitsyt Marian muistopäivä 8. lokakuuta
 Autuaan Neitsyt Marian temppelissä käynnin muistopäivä 21. marraskuuta
 Autuaan Neitsyt Marian perisynnittömän sikiämisen juhlapyhä 8. joulukuuta
 Guadalupen Neitsyt Marian päivä 12. joulukuuta
 Autuaan Neitsyt Marian tahrattoman sydämen muistopäivä 3. helluntain jälkeisenä lauantaina
 Pyhän perheen, Jeesuksen, Marian ja Joosefin juhla joulun jälkeisenä sunnuntaina tai 30. joulukuuta

Uudenvuodenpäivä

Katolisessa kirkossa uudenvuodenpäivä, 1. tammikuuta on nykyisin omistettu Neitsyt Marialle. Suomessa katolinen kirkko velvoittaa jäseniään osallistumaan jumalanpalvelukseen.

Marian etsikkopäivä

Katolinen kirkko vietti 1200-luvulta lähtien 2. heinäkuuta visitatio Mariae -nimistä juhlaa sen vierailun muistoksi, jonka Maria Luukkaan evankeliumin mukaan teki sukulaisensa Elisabetin, Johannes Kastajan äidin luona.. Vuonna 1970 katolinen kirkko siirsi juhlapäivän toukokuun 31. päivään, koska ajallisesti tämä vierailu sattui Marian ilmestyksen ja Johannes Kastajan syntymän (juhannuksen väliin.

Vanhoissa suomalaisissa almanakoissa heinäkuun 2. päivän nimenä on ollut Marian etsikkopäivä. Ennen vuotta 1774 se oli myös pyhäpäivä. Suomalaisessa kansanperinteessä päivä on tunnettu Heinä-Maarian tai Kukka-Maarian nimellä. Nykyään päivä on Marian ja nimen useiden muunnelmien nimipäivä.

Perisynnittömän sikiämisen päivä

Marian peri­synnittömän sikiämisen päivää (joskus myös 'saastattoman sikiämisen') vietetään katolisessa kirkossa 8. joulukuuta, siis yhdeksän kuukautta ennen hänen syntymäpäiväänsä. Muutamissa katolisissa maissa, kuten Italiassa, päivä on myös virallinen pyhäpäivä.

Suomessa Marialle nimetyt kirkot

Suomessa on lukuisia Marialle nimettyjä keskiaikaisia kirkkoja tai rakennusvaiheensa vuoksi sakariston asteelle jääneitä kirkon osia. Turun naapurina oli vuoteen 1967 asti Maarian kunta, jonka nimi johtuu Räntämäellä sijainneesta keskiaikaisesta Maarian kirkosta.

 Hollolan kirkko
 Kalannin kirkko, Uusikaupunki
 Kemiön kirkko, Kemiönsaari
 Kokemäen sakaristo
 Pyhän Marian kirkon rauniot, Vaasa
 Lappeen Marian kirkko, Lappeenranta
 Maarian kirkko, Turku
 Marian kirkko (ent. Vehkalahden kirkko), Hamina
 Nousiaisten kirkko
 Närpiön kirkko
 Pohjan kirkko, Raasepori
 Porvoon tuomiokirkko
 Saltvikin kirkko
 Sastamalan kirkko
 Turun Koroisten kirkko
 Turun tuomiokirkko
 Viipurin dominikaanikirkko
 Viipurin kaupunginkirkko

Marian ilmestykset

Marian on ilmoitettu ilmestyneen ihmisille. Marian on kerrottu antaneen ilmestyksissään ohjeita tai kehotuksia. Väitettyihin ilmestyksiin suhtaudutaan varauksella, mutta osa niistä on saanut kirkolta vahvistuksen.

Katolisen kirkon piirissä tunnettuja mariaanisia ilmestyksiä ovat olleet esimerkiksi Fátiman, Lourdesin (katso Bernadette Soubirous) ja Guadalupen tapaukset. Marian uskotaan myös ilmestyneen dominikaanien perustajalle Dominic de Guzmánille vuonna 1214 ja antaneen tälle ruusukkorukouksen albigenssien ja muiden harhaoppisten käännyttämiseksi.

Ilmestyspaikat ovat pyhiinvaelluskohteita, jotka keräävät suuria kävijämääriä. Niillä on myös kulttuurinen merkitys.

Katso myös 
 Marian ilmestymiset:
 Karmelvuoren Neitsyt
 Fatiman Neitsyt
 Guadalupen Neitsyt
 Lourdesin Neitsyt
 Toivon Neitsyt
 Maria-rukoukset:
 Alma Redemptoris Mater
 Ave Maria
 Ave Maris Stella
 Ave Regina Coelorum
 Loreton litania
 Magnificat
 Memorare
 Regina Coeli
 Ruusukko
 Salve Regina
 Sub Tuum Praesidium
 Mariologia

Lähteet 
  
 Seppälä, Serafim: Elämän äiti. Neitsyt Maria varhaiskristillisessä teologiassa. Helsinki: Maahenki, 2010. ISBN 978-952-5652-87-1.

Viitteet 

Neitsyt Maria
Katolinen spiritualiteetti