Filosofien luonnonopillisista mielipiteistä

Filosofien luonnonopillisista mielipiteistä (;  tai Placita philosophorum) on Plutarkhoksen Moralia-kokelmaan (kirja XI, 61) kuuluva tutkielma, joka käsittelee luonnonfilosofiaa ja luonnontieteitä. Se on kuitenkin epäperäinen, ja sen kirjoittajasta käytetään nimitystä Pseudo-Plutarkhos.

Historia 

Tutkielma Filosofien luonnonopillisista mielipiteistä on ajoitettu 100-luvun puoliväliin. Se liitettiin jo pian Plutarkhoksen teosten joukkoon. Todellisuudessa se vaikuttaa olevan jonkun muun tekemä tiivistelmä varhaisemmasta teoksesta. Perinteisesti kyseinen alkuperäinen teos on laitettu Aetioksen nimiin ja ajoitettu noin vuoteen 100. Aetioksen olemassaolo on kuitenkin myös kyseenalaistettu, ja alkutekstin ajoitukseksi on ehdotettu jo 40–30-lukuja eaa.

Eusebios Kesarealainen hyödynsi tutkielmaa laajasti lähteenään teoksessa Praeparatio evangelica. Hänen tavoitteenaan oli käyttää sitä osoittamaan, kuinka erilaisia ja keskenään ristiriitaisia mielipiteitä kreikkalaisilla filosofeilla oli. Giorgio Valla käänsi Pseudo-Plutarkhoksen teoksen latinaksi ja liitti sen oman teoksensa De expetendis et fugiendis rebus (1501) kirjoiksi XX–XXI. Sillä oli suuri vaikutus Nikolaus Kopernikuksen tietämykseen antiikin luonnonfilosofiasta. Odoardo Corsini toimitti Pseudo-Plutarkhoksen teoksen tekstilaitoksen sekä teki siitä latinankielisen käännöksen, joka julkaistiin vuonna 1750.

Sisältö 

Tutkielma oli nimensä mukaisesti yhteenveto eri filosofien ja koulukuntien mielipiteistä koskien luonnonfilosofiaa. Se koostuu viidestä kirjasta ja käsittelee yhteensä 133 eri kysymystä yhtä monessa luvussa.

 Kirja I (johdanto ja 30 lukua) käsittelee luontoa ja luonnontieteitä ja klassisia alkuaineita. Aiheina ovat muun muassa maailmankaikkeuden ikuisuus, aine, muoto, syyt ja seuraukset, tila, aika ja liike, sekä kappaleiden luonne ja muoto. Lähteinä ovat monet esisokraatikkoihin sekä Platon, Aristoteles, stoalaiset ja Epikuros.
 Kirja II (32 lukua) käsittelee edelleen maailmankaikkeutta ja sen muotoa, ikuisuutta, keskusta ja järjestystä. Aiheena ovat myös tyhjiö; taivaat ja taivaan sfäärit; tähdet ja niiden luonto, muoto ja liike; planeettojen nimet; sekä Aurinko ja Kuu.
 Kirja III (18 lukua) käsittelee meteorologian alaan antiikin aikana luettuja asioita sekä maata ja sen muotoa, sijaintia ja liikettä.
 Kirja IV (23 lukua) käsittelee psykologiaa ja aistimista.
 Kirja V (30 lukua) käsittelee biologian ja lääketieteen aloille kuuluvia kysymyksiä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Πλούταρχος: Περί των αρεσκόντων τοις φιλοσόφοις φυσικών δογμάτων. Wikisource. 
 Pseudo-Plutarch: Placita Philosophorum. Perseus. 
 Pseudo-Plutarch: Placita Philosophorum''. Perseus. 

Kirjat luonnonfilosofiasta
Plutarkhoksen teokset