Itävallan ensimmäinen tasavalta

Itävallan ensimmäinen tasavalta (), virallisesti Itävallan tasavalta (), oli Itävallan historiassa sen ensimmäinen demokraattinen valtiomuoto vuosina 1919–1934.

Historia

Tausta 
Itävallan ensimmäinen tasavalta syntyi ensimmäisen maailmansodan jälkeen 10. syyskuuta 1919 allekirjoitetun Saint-Germainin rauhansopimuksen jälkeen. Tuolloin Habsburgien dynastia ja Itävalta-Unkarin kaksoismonarkia päättyivät ja kaksoismonarkian jäljelle jääneistä saksankielisistä osista muodostettiin Itävallan tasavalta, vaikka moni itävaltalainen olisi tuolloin halunnut liittyä Saksaan.

Ensimmäisen tasavallan aika 
Tasavallan demokraattinen perustuslaki hyväksyttiin 1. lokakuuta 1920. Ensimmäisestä tasavallasta tuli poliittisesti hyvin epävakaa ja se päättyi austrofasistien valtaantuloon vuonna 1934 ja autoritäärisen Itävallan liittovaltion perustamiseen, joka taas päättyi maan liittämiseen Saksaan vuonna 1938.

Ensimmäisen tasavallan jälkeen 
Itävallan toisen tasavallan ajan lasketaan alkaneen vuonna 1945, jolloin maa jaettiin liittoutuneiden miehitysvyöhykkeiksi. Miehityskausi päättyi vasta vuonna 1955 solmitun Itävallan valtiosopimuksen myötä. Ensimmäisen tasavallan perustuslaki lisäyksineen kuitenkin palautettiin myös toisen tasavallan perustuslaiksi ja on edelleen voimassa.

Katso myös 
 Itävallan historia 1918–1945

Lähteet

Aiheesta muualla 

Euroopan entiset valtiot
Itävallan historia