Jyllinkosken Sähkö

Jyllinkosken Sähkö Oy oli Etelä-Pohjanmaan ja Pohjanmaan maakunnissa vuosina 1912–1996 toiminut energiantuotantoyhtiö. Suurimmillaan, aikana jolloin valtakunnallista sähköverkkoa ei vielä ollut, se tuotti sähköä jopa 18 kuntaan lähinnä Suupohjan alueella ja työllisti liki 200 ihmistä. Esimerkiksi vuonna 1938 Jyllinkosken Sähkön piirissä olleet pohjoisimmat kunnat olivat Ilmajoki ja Pirttikylä, läntisimmät Kaskinen ja Närpiö ja eteläisimmät Karijoki ja Kauhajoki. Vuodesta 1932 yhtiön pääomistajana oli Kurikan kunta, sittemmin kauppala ja kaupunki.

Yhtiön suurin vesivoimala sijaitsi Kurikassa kanjonimaisessa Jyllinkoskessa paikassa, jossa Kauhajoki yhtyy Jalasjokeen ja se edelleen Kyrönjokeen. Voimala tuotti sähköä vuodesta 1913 aina vuoteen 1970, jolloin sen korvasi lähelle rakennettu Pitkämön voimalaitos ja Kyrönjoen kevättulvia estävä Pitkämö-niminen tekojärvi. Vanhassa voimalassa toimii vuonna 1987 perustettu Jyllinkosken Sähkömuseo, Suomen ensimmäinen sähkölaitosmuseo.

1990-luvun keskivaiheilla Helsingin Pörssin meklarilistalla noteeratun Jyllinkosken Sähkön omistus alkoi siirtyä pienosakkailta ja kunnilta Reima Kuislan omistaman Seinäjoen Pankkiiriliikkeen välittämänä suurille sähköyhtiöille, kuten Länsi-Suomen Sähkölle (LSS) ja ruotsalaiselle Vattenfallille, jotka kävivät oikeutta osakekaupoista ja osakkeiden hinnasta. Yhtiön nimi muutettiin joulukuussa 1995 Paimionjoki Oy:ksi, ja tämä yritys fuusioitiin Länsivoima Oy:hyn (entinen LSS). Samalla perustettiin uusi Jyllinkosken Sähkö Oy jatkamaan vanhan yhtiön liiketoimintaa.

Lähteet

Kirjallisuutta
 Turunen, H.: Jyllinkosken Sähkö Oy 1912–1992. Vaasa 1992.

Suomalaiset energiayhtiöt
Entiset suomalaiset yritykset