Johannes Tzetzes

Johannes Tzetzes (, noin 1110–1180) oli bysanttilainen grammaatikko ja runoilija. Hän oli kotoisin Konstantinopolista.

Tzetzesin lukuisista teoksista on tärkein Biblos historiōn (), tavallisesti tunnettu nimellä Khiliades (, julkaissut Kiessling 1826). Se sisältää runsaasti mytologisia, historiallisia, kirjallisuushistoriallisia ja muita tietoja, ja sitä varten tekijä on käyttänyt viidettäsataa kirjailijaa. Hän sepitti sen antamaan tarpeellisia selityksiä Tzetzesin itsensä noin vuosina 1138–1170 laatimaan, 107 kirjettä käsittävään kirjekokoelmaan (julk. Pressel 1851), jossa hän kääntyen milloin todellisten, milloin (harvemmin) kuviteltujen henkilöiden puoleen koskettelee antiikkiin liittyviä asioita.

Merkittäviä ovat myös 1 676 heksametriä käsittävä, Homeroksen Iliasta täydentävä teos Ta pro Homērū, ta Homērū, ta meth’ Homēron (Antehomerica, Homerica, Posthomerica, myös lyhyesti: Carmina Iliaca t. Iliaca, julkaissut muun muassa Lehrs ja Dübner, 1868), Homerosta selittävät Iliaksen ja Odysseian allegoriat (julkaissut Matranga, Anecdota græca I, 1850) sekä Iliaksen eksegeesi (julkaissut  Bachmann, Scholia in Homeri Iliadem 1835–1838). Lisäksi Tzetzes kirjoitti kommentaareja ja skolioita Hesiodokseen, Aristofaneeseen, Lykofronin Aleksandraan (julk. Müller 1811) ynnä muuta. Tzetzes kirjoitti esimerkiksi kielioppia, retoriikkaa, runousoppia käsitteleviä kirjoitelmia sekä opetus- ja tilapäisrunoja. Tzetzesin teosten arvoa vähentää hänen pintapuolisuutensa ja huolimattomuutensa. Ihmisenä Tzetzesin sanotaan olleen turhamainen ja kateellinen ja olleen alituisissa riidoissa muiden oppineiden kanssa.

Myös Tzetzesin vanhempi veli Isaak Tzetzes (k. 1138) oli grammaatikko. Hän sepitti laajan runoelman Pindaroksen runomitoista (julk. Cramer, Anecdota I, 1839).

Lähteet 

1110-luvulla syntyneet
Bysanttilaiset grammaatikot
Vuonna 1180 kuolleet