Samuli Aikio

Samuli Aikio, saamelaisittain Luobbal Sámmol Sámmol (11. toukokuuta 1937 Utsjoki – 31. elokuuta 2022 Utsjoki) oli saamelainen kääntäjä, toimittaja ja tutkija. Hän puhui äidinkielenään pohjoissaamea. Hän on IBBY:n kunnialistalla (1980).

Aikion vanhemmat olivat talollinen Samuli ja emäntä Kaarin Sofia Aikio. Hän kävi koulun Helsingin Munkkiniemessä ja suoritti sen jälkeen Helsingin yliopistossa filosofian kandidaatin tutkinnon aineinaan suomalais-ugrilainen kansatiede ja kielentutkimus. Hän työskenteli 1960-luvulla Suomen tietotoimistossa. Sittemmin hän oli päätoimittaja Sabmelaš-lehdessä, jonka toimituskuntaan hän liittyi 1967, sekä Helsingin yliopiston assistentti, Pohjoismaisen saamelaisinstituutin ja Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen tutkija ja myös apulaisprofessori Oulun yliopiston saamentutkimuksessa.

Aikio on kirjoituksillaan oikaissut saamelaisuutta koskevia väärinkäsityksiä. Saamelaiskirjallisuutta esittelee Skabmatolak – Tulia kaamoksesta vuodelta 1974. Hänen merkittävin työnsä on kuitenkin saameksi julkaistu aineisto, esimerkiksi Saamenmaan menneistä ajoista ja kansan historiasta kertova Olbmot ovdal min, (’Ihmisiä ennen meitä’).

Aikion poika on professori Ante Aikio.

Teoksia 
 Lentonoidan poika (yhdessä vaimonsa Annukka Aikion kanssa)
 Tyttö joka muuttui kultaiseksi koskeloksi
 Sabmelažžai maidnasak ja muihtalusak (suom. Lappalaisten satuja ja tarinoita)

Lähteet 

Saamelaiskirjailijat
Saamelaiset toimittajat
Suomalaiset tieteilijät
Suomalaiset toimittajat
Kotimaisten kielten keskus
Vuonna 1937 syntyneet
Vuonna 2022 kuolleet
Saamelaiset tietokirjailijat