Vallittu

Vallittu on vanha karjalainen suku, jonka historia liittyy Pähkinäsaaren rauhan (v. 1323) aikaan ja erityisesti Käkisalmen kapinaan vuonna 1337, jolloin Käkisalmen linnan päälliköksi valittiin Valit Karjalainen. Valit (Valittu, nyk.  Vallittu) vaikutti toiminnallaan Ruotsin ja Novgorodin väliseen rajaan Käkisalmen kohdalla.  Linnanpääliikkö Valittu ja ilmeisesti hänen poikansa ja pojanpoikansa  olivat Novgorodin Pyhän Sofian ensimmäisen kronikan mukaan karjalaisten heimopäällikköinä  ja he tekivät kauppa- ja sotaretkiä Käkisalmesta Pielisjärven ja Oulujärven vesistöjen kautta pohjoiseen ja näihin liittyvät muun muassa Ilomantsin Koitereenjärvessä oleva Vallitunselkä, Kemijoessa oleva Vallitunsaari, Vienan Kemin edustalla oleva Vallitunsaari ja Jäämeren rannalla Varangin vuonon rannalla oleva Valitunkivi. Muistokivi on 1500-luvulla muistiin pannun selityksen mukaan Karjalan heimopäällikkö Valitun  Lapin sotaretken voiton merkiksi pystytetty. Sotaretkellä karjalaiset valtasivat Lapin norjalaisilta ja Norjan verotusoikeus Lapissa päättyi.  Linnanpäällikkö Valitun pojanpoika on haudattu kertoman mukaan Käkisalmen Vapahtajan kirkkoon, joka on sijainnut linnan ulkopuolella. 

Vallittu -nimisiä henkilöitä on ollut  Suomessa 145 vuonna 2019 ja he ovat sijoittuneet eri puolille Suomea. Sukunimi on yleisyydessään sijalla 4991.

Lähteet

Suomalaiset suvut