Bohdan Lepkyi

Bohdan Sylvestrovytš Lepkyi (; 4. marraskuuta 1872 Krehulets, Husjatynin alue, Galitsia – 21. heinäkuuta 1941 Krakova) oli galitsialainen kirjailija, kirjallisuudentutkija ja taidemaalari. Hän oli vuodesta 1932 Ševtšenkon tiedeseuran jäsen. Hänen isänsä oli Sylvestr Lepkyi ja veljensä Lev Lepky, joka muutti Yhdysvaltoihin 1952.

Lepkyi opiskeli Lvivin, Wienin ja Krakovan yliopistoissa ja opetti ensin koulussa ja vuodesta 1899 kuolemaansa asti Krakovan yliopistossa. Hänen kotinsa Krakovassa oli tunnettu ukrainalaisen älymystön kokoontumispaikka. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän opetti Wienissä ja toimi Ukrainan kulttuuriedustuston ja Ukrainan vapautusliiton edustajana. Hän opetti Wetzlarissa ja Rastattissa saksalaisilla sotavankileireillä olevia ukrainalaisia. Hän työskenteli 1921–1926 Berliinissä Ukrajinske Slovo -kustantamossa ja Ukrainan Punaisessa Ristissä ja opetti ukrainalaisten opiskelijoiden järjestämillä kursseilla. Hän palasi Krakovaan ja opetti jälleen 1926–1939 yliopistossa, vuodesta 1932 Ukrainan kirjallisuuden professorina, ja edisti ukrainalaisen kirjallisuuden tuntemusta. Ukrainan vapaa yliopisto myönsi hänelle kunniatohtorin arvon. 1938–1939 hän oli Puolan senaatin jäsen. Vuodesta 1939 hän toimi krakovalaisessa Ukrajinske Vydavnytstvo -kustantamossa.

Lepkyi aloitti kirjailijana 1895 ja oli 1906 Moloda Muzan kirjailijaryhmän perustajia. Hänen runojaan on sävelletty. Tunnetun sururunon ”Žuravli” on säveltänyt hänen veljensä Lev Lepky. Hän julkaisi vuosina 1898–1911 toistakymmentä realistista novellia ja impressionistista proosarunoa, ja 1901–1920 hän julkaisi yli 15 pääasiassa uusromanttista ja lyyristä runokokoelmaa. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen hän kirjoitti historiallisia romaaneja ja 1930-luvulla myös lastennovelleja ja -runoja.

Lepkyi kirjoitti puolalaisiin ja länsiukrainalaisiin julkaisuihin artikkeleita ukrainalaisesta kirjallisuudesta sekä johdantoja ja kommentteja ukrainalaisten kirjailijoiden teoksiin. Hän laati ensimmäisiin kuuluvan katsauksen vanhasta ukrainalaisesta kirjallisuudesta. Hänen omaelämäkerrallisia tekstejään julkaistiin hänen kuolemansa jälkeen. Hän käänsi ukrainalaista kirjallisuutta puolaksi ja tunnettuja klassikkoja ukrainaksi. Hän oli myös taidemaalari, ja Krakovassa järjestettiin 1932 näyttely hänen 60-vuotispäivänsä kunniaksi.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ukrainalaiset kirjailijat
Ukrainalaiset tieteilijät
Ukrainalaiset taidemaalarit
Vuonna 1872 syntyneet
Vuonna 1941 kuolleet