Tulimaankoira

Tulimaankoira (perro fueguino) on andienketun kesy, sukupuuttoon kuollut muoto. Sitä kutsutaan myös ”yaghaninkoiraksi” (perro yagán) yaghan-intiaanien mukaan.

Ulkonäkö 
Tulimaankoiraa on kuvailtu vain kahdessa 1800-luvun piirroksessa. Ensimmäinen juontaa juurensa vuoteen 1832 ja kuvaa yksilöä, jolla oli kettumainen pää ja runko, mutta pidemmät raajat. Toinen on vuodelta 1883, ja siinä esiintyy mustavalkoinen, pienipäinen, suippokuonoinen, vahvakaulainen ja tuuheahäntäinen pikkukoira.  Myöhempiä piirroksia ja kuvia on useita.  

Vuonna 1883 Kap Hornilla vierailleen Kapteeni Martialin mukaan rodun karvapeite oli pitkä ja punaruskea. Lisäksi romanialainen tutkimusmatkailija Julius Popper kuvaili sen pystykorvaisena ja kettumaisena, lisäten että se saattoi toisinaan olla kokonaan valkoinen.

Luonne ja käyttäytyminen 
Julius Popperin mukaan yksikään hänen näkemänsä tulimaankoira ei osoittanut koskaan aggressiivista käytöstä, eikä edes puolustanut isäntäänsä vaaran uhatessa.

Alkuperä 

Rodun arvellaan polveutuneen suoraan paikallisten metsästäjä-keräilijöiden kesyttämistä ketuista. Näin ollen kyseessä ei ollutkaan koirarotu, vaan kesytetty kettulaji, jota luultiin koiraksi. Tulimaan intiaanit, erityisesti selknamit, ja yaganit, käyttivät sitä ehkä apunaan metsästyksessä. Metsästyksen lisäksi sitä saatettiin pitää myös seurakoirana ja lämmittäjänä kylminä öinä.

Lontoon eläintarhan mukaan tulimaankoiria oli siellä näytteillä vuonna 1830, nimellä Terra de Fuego Dog.

Lähteet

Viitteet 

FCI:n ulkopuoliset rodut
Alkukantaiset koirat
Chileläiset koirarodut