Justus Friedrich Wilhelm Zachariae

Just(us) Friedrich Wilhelm Zachariae (Zachariä) (1726–1777) oli saksalainen runoilija. Zachariae opiskeli lakia Göttingenissä, mutta harrastukset veivät hänet pian runouden pariin. Tunnetuin on Der Renommist (1744), koominen eepos ylioppilaselämästä. Koomisia sankarirunoelmia ovat Phaeton, Das Schnupftuch, Lagosiade ja Murner in Hölle. Zachariae nimitettiin 1761 kaunotaiteiden professoriksi Carolinumiin Braunschweigissa. Hänen kääntämäänsä John Miltonin teosta Kadotettu paratiisi ei ole pidetty kovin onnistuneena.

Zachariae opiskeli Leipzigissa ja Göttingenissä, oli vuodesta 1748 opettajana Braunschweigin Collegium Carolinumissa ja vuodesta 1761 kirjallisuuden professori. Hänet ylennettiin 1775 kanonikukseksi Braunschweigin Cyriak-hiippakuntaan.

Kirjailijana Zachariae aloitti Gottschedin suuntauksen linjalla, mutta liittyi pian leipzigilaisiin kirjailijoihin, joiden äänitorvena oli Bremer Beiträge. Hän sai nimeä Boileaun ja Popen tyylisillä koomisilla eepoksilla. Popen tavoin hän liitti niihin henkiolentoja ja allegorioita, mutta vähemmän onnistuneesti. Zachariaen ensimmäinen ja aiheeltaan paras eepos, aleksandriinimittaan kirjoitettu Der Renommist (1744), kuvaa havainnollisesti silloista opiskelijaelämää. Das Schnupftuch (1761) kuvaa ylhäisöelämää, kuten myös Phaeton (1754), joka on heksametriä, samoin kuin Murner in der Hölle (1757). Heksametrillä kirjoitettu Die Tageszeiten (neljä laulua, 1755) noudattaa James Thomsonin The Seasonsia. Kansantarinoita muistuttavat Fabeln und Erzählungen in Burkhard Waldis Manier (1771) ja pari satua (1772). Zachariaen Poetische Schriften ilmestyivät 1763–1765.

Lähteet

Aiheesta muualla

Saksalaiset runoilijat
Saksankieliset kirjailijat
Vuonna 1726 syntyneet
Vuonna 1777 kuolleet