Kamehameha III

Kamehameha III (alkuperäiseltä nimeltään Keaweaweʻula Kīwalaʻō Kauikeaouli Kaleiopapa Kalani Waiakua Kalanikau Iokikilo Kīwalaʻō i ke kapu Kamehameha, 7. maaliskuuta 1814 – 15. joulukuuta 1854) oli Havaijin kuningaskunnan kolmas kuningas. Hän oli myös Havaijin pisimpään hallinnut kuningas, joka hallitsi 29 vuotta. Havaijin alkuperäisväestön määrä puolittui Kamehameha III:n valtakaudella: alussa se oli noin 150 000 ja sitä rokottivat erityisesti isorokkoepidemia.

Tausta ja yksityiselämä 
Kahemameha III syntyi vuonna 1814 Kamehameha Suuren ja tämän korkea-arvoisimman vaimon Keōpūolanin pojaksi. Kamehameha III:n lapsuus oli haasteellinen, koska pääministerinä toimiva Ka‘ahumanu pyrki levittämään kristinuskoa ja sen mukana tulevaa moraalijärjestelmää Havaijilla, mistä Kahemahema III ei pitänyt. Hän pyrki hukuttamaan tunteensa alkoholilla.

Kamehameha III sai yhden pojan rakastajattarensa kanssa. Albert Edward Kūnuiakea oli kuitenkin äpärä eikä siksi voinut periä kruunua. Laillisen perillisen saamiseksi kuningas adoptoi veljenpoikansa Alexanderin, josta tuli myöhemmin Kamehameha IV.

Yksityishenkilönä Kamehameha III:a on kuvattu mm. kiltiksi, anteeksiantavaksi ja helposti lähestyttäväksi.

Kuninkaana 
Kamehameha III nousi kuninkaaksi veljensä kuoltua valtiovierailulla Lontooseen. Tuore kuningas oli tuolloin vain 10-vuotias, ja vuoteen 1832 asti hänen sijaishallitsijanaan toimi isänsä suosikkivaimo Ka‘ahumanu. Tämän jälkeen sijaishallitsijan virka siirtyi Kamehameha Suuren sisarelle Kinaulle, mutta tämä kesti vain vuoden, jonka jälkeen Kamehameha III alkoi hallita itse.

Vuonna 1839 kuningas perusti pääliköiden koulun (myöhemmin kuninkaallisten koulu), jossa aateliston lapset saivat opiskella hallintoa ja olivat siten potentiaalisia kruununperillisiä. Samana vuonna Kamehameha III antoi ns. suvaitsevaisuusjulistuksen, jonka nojalla mm. katolinen kirkko sai aloittaa toimintansa Havaijilla.

Seuraavana vuonna Havaijilla astui voimaan ensimmäinen perustuslaki. Sen nojalla kuningaskunnan hallintoa organisoitiin uudelleen siten, että siellä alettiin noudattaa vallan kolmijako-oppia.

1840-luvulle tultaessa Kamehameha III:n onnistui saada suurvaltojen tunnustus Havaijin kuningaskunnan itsenäisyydelle: Yhdysvallat tunnusti sen vuonna 1842 ja Iso-Britannia sekä Ranska seuraavana vuonna.

Pauletin tapaus 
Kamehameha III:n valtakaudella koettiin ns. Pauletin tapaus, jossa brittiläinen kapteeni George Paulet uhkaili kuningasta 10. helmikuuta 1843 ja sai tämän lopulta luovuttamaan Havaijin suvereniteetin Isolle-Britannialle. Brittihallitus ei hyväksynyt tätä, vaan lähetti amiraali Richard Thomasin palauttamaan saaret Kamehameha III:lle 31. heinäkuuta samana vuonna.

Vuonna 1843 itsenäisyyden palauttamista juhlistavassa puheessaan Kamehameha III käytti ilmausta "Maan elämä on oikeudenmukaisuudella ikuistettu ()". Lausahduksesta tuli ensin kuningaskunnan ja sittemmin osavaltion virallinen motto.

Myöhempi kausi 
Vuonna 1847 Kamehameha III teki aloitteen Havaijin oman valuutan käyttöön ottamisesta. Kolikot lyötiin Yhdysvalloissa, minkä vuoksi mallia otettiin Yhdysvaltain dollarista.

Kuolema ja perintö 
Kamehameha III kuoli yllättäen 15. joulukuuta 1854. Koska Kamehameha III:lla ei ollut omia lapsia, häntäseurasi kuninkaana hänen veljenpoikansa Kamehameha IV. 

Kuningas Kamehameha III:n saavutuksia kuninkaana olivat mm. seuraavat:

 Suuri Māhele: maajakouudistus, jonka nojalla mahdollistettiin yksityinen maanomistus ja se, että myös ulkomaalaiset saattoivat omistaa maata
 Koulujen määrän kasvattaminen: kuninkaan elämän loppuvaiheilla maassa oli 423 koulua, joista suurin osa oli alakouluja, joiden opetuskieli oli havaiji
 Poliittisten oikeuksien laajentaminen: vuoden 1852 uusi perustuslaki takasi kaikille aikuisille miehille äänioikeuden sekä muutti ylähuonetta siten, että sen jäsenet eivät enää perineet asemaansa, vaan heidät nimitettiin siihen kuninkaan toimesta
 Ympäristönsuojelu: vuonna 1846 kuningas määräsi, että kaikki kunningaskunnan puut ovat valtion omaisuutta ja maan sisäministeriön erikoissuojeluksessa

Lähteet 

Vuonna 1814 syntyneet
Vuonna 1854 kuolleet
Kamehameha-suku