Wilhelm Andreas Wexels

Wilhelm Andreas Wexels (19. maaliskuuta 1797, Kööpenhamina, Tanska — 14. toukokuuta 1866 Kristiania, Oslo, Norja) oli norjalainen luterilainen teologi ja virsirunoilija.

Wexelsin isä oli norjalainen, äiti tanskalainen. Hän aikoi ensin meriupseeriksi, mutta muutti mieltään ja alkoi opiskella teologiaa. Hän valmistui ylioppilaaksi ja muutti Norjaan 1814 jossa hän jatkoi opintojaan Kristianian yliopistossa ja valmistui teologian kandidaatiksi 1818. Vuodesta 1819 hän oli pappina Oslon Vår Frelser kirke – kirkossa, (Oslon Tuomiokirkko) kuolemaansa saakka.  Vuosina 1849 1851 hän toimi Norjan ensimmäisenä käytännöllisen teologian, pastoraaliteologian professorina. 

Wexels oli oman aikansa merkittävimpiä sananjulistajia Norjassa. Hänen julistuksensa keskittyi hengelliseen uudistukseen ajan vallitsevasta rationalismista poiketen.1848 hänet valittiin ylivoimaisella äänten enemmistöllä Bergenin piispaksi mutta hän kieltäytyi pysyen uskollisena seurakunnalleen ja muille lukuisille kirkollisille tehtäville. Hän sai vaikutteita herrhutismista ja grundtvigilaisuudesta ja hän oli ensimmäisiä Grundtvigin ajatusten levittäjiä Norjassa.

Hän oli myös merkittävä virsirunoilija ja virsikirjojen julkaisija. Norjan kirkon virsikirjassa on neljä hänen kirjoittamaansa sekä kolme hänen kääntämäänsä virttä. Hän julkaisi kaksi virsikirjaa 1849 ja 1853 ja hänen oppi- ja hartauskirjoista on ilmestynyt lähes 20 painosta. Hänen virsikirjaehdotuksensa vuodelta 1849 ei kuitenkaan saanut kannatusta, ja Norjan kirkon uudeksi virsikirjaksi tuli Magnus B. Lagstadin virsikirja.

Wexelsin virsiä suomenkielisissä virsi- ja laulukirjoissa 
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirja

 143 Oi päivä suuri autuas Å, tenk når engang samles skal, 1846. (Suom. Simo Korpela 1903. Virsikirjaan 1938, säv. Nikolaus Herman 1554.)

Ruotsin kirkon virsikirja

 320 Näetkö: kerran raskas usva haihtuu Tænk, naar engang den Taage er forsvunden (Ruots. Elin Silén 1920, Anders Frostenson 1980, Suom. 1870, Uud. suom. Pekka Kivekäs 1997, säv. Oscar Ahnfelt 1850)

Hengellisiä lauluja ja virsiä 

 398 On päivä suuri riemuinen (Suom. Simo Korpela 1903)
 420 Kun kansat yössä taivaltaa (Suom. Aune Krohn 1921)
 517 Ah aikaa, jolloin synnin sumu haihtuu Tænk, naar engang den Taage er forsvunden (Suom. 1905)

Siionin kannel 

 489 On aika, jolloin synnin sumu haihtuu Tænk, naar engang den Taage er forsvunden (suom. 1890, uud. Anna-Mari Kaskinen)

Lähteet 

Norjalaiset virsirunoilijat
Norjalaiset teologit
Norjalaiset papit
Vuonna 1797 syntyneet
Vuonna 1866 kuolleet