Anna Šabanova

Anna Nikolajevna Šabanova (; 18. maaliskuuta 1848greg. Smolensk – 25. toukokuuta 1932 Leningrad) oli venäläinen lastenlääkäri, naisten oikeuksien puolustaja ja filantrooppi. 

Anna Šabanova syntyi varakkaaseen aatelisperheeseen Smolenskin maakunnassa. Hän osallistui alaikäisenä radikaaliin poliittiseen liikehdintään ja tuomittiin siitä vuonna 1865 kuuden kuukauden vankeuteen. Vapauduttuaan hän alkoi pyrkiä lääkäriksi. Tähän aikaan Suomen suuriruhtinaskunta oli ainoa paikka Venäjän valtakunnassa, missä naisten sallittiin osallistua korkea-asteen koulutukseen, joten vuonna 1871 Šabanova aloitti opintonsa Keisarillisessa Aleksanterin-Yliopistossa Helsingissä. Vuonna 1873 hän siirtyi Pietariin Venäjän ensimmäiselle naislääkärikurssille, joka valmistui vuonna 1877 Pietarin keisarillisesta lääketieteellisestä akatemiasta. Lääketieteen tohtoriksi hän valmistui vuonna 1878. Hänestä tuli tunnustettu lastensairauksien asiantuntija. Hän työskenteli koko työuransa ajan Oldenburgin lastensairaalassa Pietarissa. 

Hän oli myös kirjailija ja osallistui maansa yhteiskunnalliseen keskusteluun esimerkiksi kääntämällä venäjäksi hyvinvointiin liittyviä ohjekirjoja. Hän edisti monin tavoin Venäjän naisten koulutusmahdollisuuksia. Šabanova oli vuonna 1895 perustamassa Venäjän naisten keskinäistä filantrooppista järjestöä. Se perusti Pietariin naisten asuntolan, lasten päiväkodin, avustuskassan ja työnvälitystoimiston. Hän alkoi vuodesta 1905 lähtien ohjata järjestön toimintaa puoluepolitiikan suuntaan saadakseen Venäjän naisille äänioikeuden. Hän järjesti 10.–16.12.1908 yli tuhannen osallistujan voimin Venäjän naisten yleiskokouksen perustaakseen naisten puolueen. Sen perustaminen kuitenkin epäonnistui.

Lokakuun vallankumouksen 1917 jälkeen Šabanova vetäytyi julkisesta toiminnasta. Toisaalta hänen monen vuoden taistelunsa peruste on kadonnut, koska Neuvostoliitossa Venäjän naisten ja miesten oikeudet olivat tasapuoliset, toisaalta kaikki yksityiset aloitteet kiellettiin. Anna Šabanova keskittyi kokonaan sairaalatyöhön. Oldenburgin sairaalan nimi muutettiin Rauhfusan sairaalaksi tohtori Karl Rauchfussin mukaan. Hän sai Neuvostoliiton Työn sankarin arvon vuonna 1928.

Lähteet

Venäläiset lääkärit
Venäläiset poliitikot
Venäläiset kirjailijat
Vuonna 1848 syntyneet
Vuonna 1932 kuolleet