Gustav Špet

Gustav Gustavovitš Špet (; 7. huhtikuuta (J: 26. maaliskuuta) 1879 Kiova, Venäjän keisarikunta – 16. marraskuuta 1937 Tomsk, Neuvostoliitto) oli ukrainalaissyntyinen venäläinen filosofi. Hän oli ensimmäinen venäläinen tutkija, joka esitteli kotimaassaan Edmund Husserlin fenomenologiaa.

Ura
Špet opiskeli Kiovan yliopistossa, mutta hänet erotettiin oppilaitoksesta väliaikaisesti, koska hän oli osallistunut marxilaisen ryhmän toimintaan. Hän muutti vuonna 1907 Moskovaan. Hän jatkoi opintojaan Keski-Euroopassa, muun muassa Göttingenissä Husserlin oppilaana lukuvuoden 1912–1913. Vuosina 1918–1924 hän toimi Moskovan yliopiston filosofian professorina.

Stalinin vainoissa Špet vangittiin vuonna 1935 ja karkotettiin Tomskiin. Vuonna 1937 hänet vangittiin uudelleen ja teloitettiin syytettynä osallistumisesta monarkiamielisten upseerien salaliittoon.

Teoksissaan Špet tarkasteli hermeneutiikan ja semiotiikan ongelmia. Hänen keskeisiä tutkimusalojaan olivat 1920-luvulta alkaen kielifilosofia ja taiteen teoria, ja hän oli lähellä aikansa venäläistä formalismia. Špetin kirjoitukset vaikuttivat Prahan koulukuntaan, ja häntä on pidetty niin kutsutun neuvostoliittolaisen semiotiikan edeltäjänä.

Teoksia
 1914 – Явление и смысл: Феноменология как основная наука и ее проблемы
 1918 – Герменевтика и её проблемы
 1922 – Очерк развития русской философии
 1927 – Внутренняя форма слова: Этюды и вариации на темы Гумбольда

Lähteet

Kirjallisuutta
 

Vuonna 1879 syntyneet
Vuonna 1937 kuolleet
Venäläiset filosofit
Venäläiset professorit