Oruç Reis -luokka

Oruç Reis -luokka oli Turkin laivaston tilaamien neljän sukellusveneen muodostama alusluokka, joka tilattiin 1939 brittiläiseltä Vickersiltä.Toisen maailmansodan alkaessa Britannia pakko-otti alukset ja liitti ne laivastoon P611-luokkana. Veneistä kaksi toimitettiin 1942 Turkille ja sodasta selvinnyt kolmas vene sotatoimien päätyttyä 1945.

Hankinta 
Turkki lähetti maaliskuussa 1938 tarjouspyynnön Vickersille, joka tarjosi U-luokkaa muistuttavia suunnitelman 1092 aluksia. Seuraavaksi Turkille tarjottiin S-luokkaa muistuttavia suunnitelman 1101 aluksia. Syyskuussa 1938 tarjous muutettiin suunnitelman 1103 aluksilla, jotka Turkki hyväksyi osaksi suurempaa Amiraliteetin kanssa suunniteltua tilausta. Tilaukseen sisältyi sukellusveneiden lisäksi hävittäjiä ja rannikkotykkejä. Suunnitelman 1103A alukset päätettiin 1939 valmistaa Barrow-in-Furnessissa Vickers-Armstrongin telakalla.

Lähes saman aikaisesti Turkki tilasi Saksasta kolme sukellusvenettä, joista kaksi valmistettiin Saksassa ja kolmas TCG Gür Espanjassa.

Alukset muistuttivat S-luokan veneitä, vaikka perustuivat Vickersin omaan suunnitteluun. Alusten 4 tuuman kansitykin miehistön suojana oli matala seinämä, tornin etuosa oli korotettu ja niistä puuttui tornin ja kansitykin välinen yhteys. Lisäksi aluksille ei asennettu sillan takaosaan 20 millimetrin Oerlikonia.

Aluksilla oli keulassa neljä torpedoputkea ja perässä yksi. Keulan torpedoputkiin oli yksi lisälataus, mutta perään ei. Alusten standardiuppouma oli 624 tonnia ja kuormattuna 856 tonnia. Niiden maksiminopeus pinta-ajossa oli 13,75 solmua ja sukelluksissa 9 solmua. Alusten toimintamatka oli merkittävästi lyhyempi kuin S-luokan veneillä ollen vain 10 solmun nopeudella 2 500 merimailia, kun vastaava luku oli viimeisillä S-luokan veneillä jopa 7 500 merimailia.

Alukset

Lähteet

Viitteet