Moctar Ouane

Moctar Ouane (s. 11. lokakuuta 1955 Bidi, Bankassin piiri) oli Malin väliaikainen pääministeri vuosina 2020–2021.

Elämäkerta
Ouane kävi keskikoulun Askia Mohamedin lyseossa Bamakossa ja suoritti julkisoikeuden ja kansainvälisten suhteiden tutkinnot Dakarin yliopistossa. Hän työskenteli pääministeri Mamadou Dembélén, presidentti Moussa Traorén ja vuoden 1991 vallankaappauksen jälkeen valtionpäämiehenä toimineen Amadou Toumani Tourén diplomaattisena neuvonantajana.

Ouane jatkoi opintojaan Ranskan kansallisessa hallintokorkeakoulussa vuosina 1991–1992. Hän työskenteli sen jälkeen Malin ulkoministerin poliittisena neuvonantajana ja vuosina 1995–2002 maan YK-suurlähettiläänä. Vuodesta 2004 lähtien Ouane toimi seitsemän vuoden ajana Malin ulkoministerinä. Hän työskenteli Länsi-Afrikan talous- ja rahaliiton diplomaattisena neuvontanajana vuosina 2014–2016 ja sen jälkeen järjestön rauhan ja turvallisuuden pääedustajana.

Vuoden 2020 vallankaappauksen jälkeen väliaikainen presidentti Bah N’Daw nimitti Ouanen Malin siirtymäkauden pääministeriksi 27. syyskuuta 2020. Siviilin nimittäminen pääministeriksi oli ehtona Länsi-Afrikan talousyhteisön vallankaappauksen jälkeen asettamien pakotteiden poistamiselle.

Ouane nimitettiin uudelleen pääministeriksi 14. toukokuuta 2021. Sotilaat vangitsivat hänet ja presidentti N’Dawin sen jälkeen kun uudesta hallituksesta oli pudotettu turvallisuus- ja puolustusministereinä toimineet entisen sotilasjuntan jäsenet Modibo Koné ja Sadio Camara. N’Daw ilmoitti omasta ja hallituksensa erosta 26. toukokuuta. Väliaikaiseksi presidentiksi noussut Assimi Goïta nimitti kesäkuussa uudeksi pääministeriksi oppositioliike M5-RFP:n strategisen komitean puheenjohtajan Choguel Maïgan. Kotiarestiin määrätty Ouane vapautettiin elokuussa 2021.

Puoluekannaltaan sitoutumaton Ouane on naimisissa ja kolmen lapsen isä. Hän puhuu ranskaa, englantia, bambaraa ja fulania.

Ouanen hallitus
Presidentti Bah N’Daw vahvisti Ouanen ensimmäisen hallituksen kokoonpanon 5. lokakuuta 2020. Siihen kuului pääministerin lisäksi 25 ministeriä:
 puolustus- ja veteraaniministeri Sadio Camara
 oikeus- ja ihmisoikeusministeri, hallituksen sinetinvartija Mohamed Sidda Dicko
 aluehallinto- ja desentralisaatioministeri Abdoulaye Maïga
 turvallisuus- ja siviilipuolustusministeri Modibo Koné
 kansallisen sovinnon ministeri Ismaël Wagué
 valtion uudistamisen ministeri, instituutiosuhdevastaava Mohamed Coulibaly
 liikenne- ja infrastruktuuriministeri Makan Fily Dabo
 ulkoasiain ja kansainvälisen yhteistön ministeri Zeïni Moulaye
 talous- ja valtiovarainministeri Alousséni Sanou
 maa-asia-, kaupunkisuunnittelu- ja asuntoministeri Dionké Diarra
 teollisuus-, kauppa- ja investointiministeri Harouna Niang
 viestintä- ja digitalousministeri Hamadoun Touré
 kulttuuri-, käsityö- ja matkailuministeri Kadiatou Konaré
 opetusministeri Doulaye Konaté
 korkeakoulu- ja tiedeministeri Amadou Keïta
 terveys- ja sosiaalikehitysministeri Fanta Siby
 maatalous-, karjanhoito- ja kalastusministeri Mahmoud Ould Mohamed
 ulkomailla asuvien malilaisten ja Afrikan integraation ministeri Alhamdou Ag Ilyene
 työn ja julkisten palvelujen ministeri, hallituksen tiedottaja Harouna Mamadou Toureh
 työllisyys- ja ammattikoulutusministeri Mohamed Salia Touré
 ympäristö-, puhtaanapito- ja kestävän kehityksen ministeri Bernadette Keïta
 nais-, lapsi- ja perheministeri Bintou Founé Samaké
 kaivos-, energia- ja vesiministeri Lamine Seydou Traoré
 nuoriso- ja urheiluministeri Mossa Ag Attaher
 uskonto- ja kulttiministeri Mahamadou Koné.

Hallitukseen kuului neljä sotilasta, joista kolme oli entisen sotilasjuntan jäseniä. Vuoden 2015 rauhansopimuksen allekirjoittaneet kapinalliset ja oppositioliike M5–RFP saivat molemmat neljä ministerinpaikkaa. Hallituksen muita jäseniä luonnehdittiin lähinnä teknokraateiksi. Ministereistä vain neljä oli naisia, vaikka lain mukaan heitä pitäisi olla vähintään 30 prosenttia. Hallituksen oli määrä toimia 18 kuukautta kestävän siirtymäkauden ajan.

Lähteet

Malin pääministerit
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt