Tambovin kuvernementti

Tambovin kuvernementti () oli hallintoalue Venäjällä vuosina 1779–1928. Sen pinta-ala oli 66 588 neliökilometriä ja asukasluku 2 684 030 henkeä (vuonna 1897, väestönlaskenta). Kuvernementin hallinnollinen keskus oli Tambovin kaupunki.

Kuvernementti rajoittui pohjoisessa Vladimirin ja Nižni Novgorodin, idässä Penzan ja Saratovin, etelässä Voronežin sekä lännessä Orjolin ja Rjazanin kuvernementteihin. Se käsitti 12 kihlakuntaa, joiden keskukset olivat Borisoglebsk, Jelatma, Kirsanov, Kozlov, Lebedjan, Lipetsk, Moršansk, Šatsk, Spassk, Tambov, Temnikov ja Usman. Asukkaista oli vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan 95,5 prosenttia venäläisiä, 3,3 prosenttia mordvalaisia ja 0,6 prosenttia tataareja. Väestön pääelinkeino oli maanviljely.

Tambovin käskynhaltijakunta perustettiin vuonna 1779. Vuonna 1780 osa siitä liitettiin Saratovin ja Voronežin kuvernementteihin. Vuonna 1797 kuvernementtiin liitettiin osa lakkautetusta Penzan kuvernementista, joka perustettiin uudelleen vuonna 1802.

Jelatman, Spasskin ja suurin osa Šatskin kihlakunnasta liitettiin vuonna 1923 Rjazanin kuvernementtiin. Temnikovin kihlakunta jaettiin Nižni Novgorodin, Penzan ja Rjazanin kuvernementtien kesken. Lähes koko Usmanin kihlakunta sekä yksi Borisoglebskin kihlakunnan volosti liitettiin Voronežin kuvernementtiin. Samalla osa Novohopjorskin ja Zadonskin kihlakunnista liitettiin Tambovin kuvernementtiin. Lebedjanin kihlakunta liitettiin Lipetskin kuvernementtiin vuonna 1924.

Tambovin kuvernementti lakkautettiin vuonna 1928. Sen alue liitettiin Keskiseen mustanmullan alueeseen, jonka hallinnollinen keskus oli Voronež. Keskinen mustanmullan alue jaettiin vuonna 1934 Kurskin ja Voronežin alueiksi. Jälkimmäisestä erotettiin vuonna 1937 Tambovin alue.

Lähteet

Venäjän keisarikunnan kuvernementit