László Nagy

László Nagy (1925 Felsőiszkáz, Unkari – 1978 Budapest, Unkari) oli unkarilainen kirjailija, kääntäjä ja graafikko. Hän oli toisen maailmansodan jälkeisistä unkarilaisista runoilijoista merkittävimpiä. Hän hyödynsi runoissaan renessanssin ja barokin rakkausrunoja, varsinkin kukkaislauluja (virágének). Hän käytti samassa runossa sekä ylevää arkaistista kieltä että arkista puhekieltä. Aiheina hän käsitteli teknisen kehityksen pelkoa ja moraalisten arvojen katoamista.

Suomennetut teokset
 Uhri kuumalle tuulelle, valikoima runoja, suom. Hannu Launonen ja Béla Jávorszky, WSOY 1978 ISBN 951-0-08758-0

Suomennettuja runoja
Lähde
Antologiassa Kaivojen maa: valikoima unkarilaista nykylyriikkaa, suom. ja toim. Anna-Maija Raittila, Helsinki: Kirjayhtymä 1970
 Bartók ja petoeläimet, teoksessa:
 Häät
 Ihmiset,
 Jos jymisee maa
 Karhupsalmi
 Kuka vie toiselle rannalle rakkauden
 Lehden nurjalla pinnalla
 Maisema kanssani,
 Outo lintu
 Pääsiäislegenda

Muita runoja
 Hevonen hyvästelee, suom. Hannu Launonen ja Béla Jávorszky, julkaisussa: Parnasso 1987 ; nro 2
 Hevonen hyvästelee (lyhennelmä), suom. Hannu Launonen ja Béla Jávorszky, teoksessa: Hevonen taiteessa, runoudessa, historiassa, toim. Ritva Haavikko, Helsinki: WSOY 2003 ISBN 951-0-22877-X
 Sunnuntain riemu, suom. Hannu Launonen, julkaisussa: Parnasso 1976 ; nro 7
 Tuli oli sinun nimesi, suom. Hannu Launonen ja Béla Jávorszky, teoksessa: Tässä taivas, tässä maa: rakkauslauluja, toim. Anna-Leena Härkönen, Helsinki: Otava 1987 ISBN 951-1-09317-7
 Uhri kuumalle tulelle, suom. Hannu Launonen ja Béla Jávorszky, julkaisussa: Kulttuurivihkot 1976 ; nro 8
 Verta haukkuva haltiatar, suom. Toivo Lyy, teoksessa: Unkarin lyyra: unkarilaista lyriikkaa keskiajalta nykyaikaan'', suom. ja toim. Toivo Lyy, Helsinki: Suomalaisen kirjallisuuden seura 1970

Lähteet

Aiheesta muualla

Unkarilaiset kirjailijat
Unkarilaiset kielenkääntäjät
Unkarilaiset taiteilijat
Vuonna 1925 syntyneet
Vuonna 1978 kuolleet