J. E. Eteläpää

Johan (Hannes) Edvard Eteläpää (24. elokuuta 1881 Savitaipale – 4. lokakuuta 1946) oli suomalainen sanomalehtitoimittaja.

Eteläpään vanhemmat olivat maanviljelijä Adam Eteläpää ja Valpuri Aapro. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin klassillisesta lyseosta 1904 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa muun muassa oikeustiedettä vuoteen 1908 saakka. Eteläpää toimi sanomalehtimiehenä Helsingissä. Eteläpää oli Suomalainen Kansa-lehden aputoimittajana 1908–1911 ja Helsingin Sanomien ulkomaanosaston toimittajana vuodesta 1911 alkaen sekä Tuulispää-lehden vastaavana toimittajana vuodesta 1928. Hän toimi Helsingin Sanomalehtimiesyhdistyksen ensimmäisenä puheenjohtajana ja oli Suomen sanomalehtimiesliiton hallituksen jäsen . 

Eteläpää osallistui ensimmäisen maailmansodan loppuvaiheissa Saksan sodanjohdon propangandaa hoitaneen ulkomaanosaston Helsingin-toimiston muutamille suomalaisille lehtimiehille järjestämään matkaan. Toista kuukautta kestänyt matka alkoi 2. elokuuta 1918 ja se suuntautui Saksaan ja maailmansodan länsirintamalle. Lehtimiehet saapuivat Berliiniin Itämerenmaakuntien kautta ja he tutustuivat aluksi Ruhlebenin ja Rasfatlin sotavankileireihin. He tutustuivat sitten länsirintaman oloihin Saksan puolella Pohjois-Ranskassa rintamalohkolla jossa sillä hetkellä oli hiljaisempi vaihe taisteluissa. Eteläpää julkaisi kuvauksen matkasta kirjana seuraavana vuonna.

Teoksia 
Nimellä J. E. Eteläpää:
 Saksan keisarikunnan kuolinkamppailu : Matkamuistelmia Saksasta ja länsirintamalta. Ahjo, Helsinki 1919 (Teos digitoituna Projekti Lönnrotissa )

Suomennoksia 
 E. T. A. Hoffmann : Outo intohimo : kertomus Ludvig XIV:n ajalta ; suomentanut J. E. Eteläpää. Kustannus oy. Kirja, Helsinki 1914 , (Teos digitoituna Project Gutenbergin sivuilla)

Lähteet 

Suomalaiset toimittajat
Vuonna 1881 syntyneet
Vuonna 1946 kuolleet