Tupashaprakkaat

Tupashaprakkaat (Homophron) on Psathyrellaceae-heimoon kuuluva sienisuku. Se sisältää aiemmin haprakkaisiin (Psathyrella) luettuja lajeja, jotka kasvavat usein tuppaina puulla.

Kuvaus 
Tupashaprakkaat ovat vaihtelevan kokoisia sieniä, joilla on ruskea, kosteusmuuntuva lakki. Itiöemillä ei koskaan ole suojusta eikä siten myöskään suojusjäänteitä. Samoin kuin haprakkaat (Psathyrella) ja toisin kuin monet lähisukuiset mustesienet, tupashaprakkaat eivät vanhetessaan ”sula” mustaksi nesteeksi.

Tupashaprakkaiden itiöpöly ei ole mustaa; se on vaaleampaa kuin monilla muilla Psathyrellaceae-heimon sienillä. Itiöt ovat ellipsoideja, kooltaan pieniä tai keskikokoisia. Ituhuokonen puuttuu tai on huomaamaton. Itiökannat ovat 4-itiöiset. Kystidit ovat usein paksuseinäiset.

Levinneisyys ja elinympäristö 
Tupashaprakkaiden suvulla on maailmanlaajuinen levinneisyys. Ne kasvavat usein tuppaina kannoilla, elävien puiden rungoilla ja maassa puiden ympärillä. Niitä tavataan sekä lehti- että havupuulla. Suomessa tupashaprakkaita on kaksi lajia, viirutupashaprakas (Homophron cernuum) ja mattatupashaprakas (Homophron spadiceum), jotka kasvavat lehti- ja sekametsissä sekä puistoissa.

Taksonomia 
Homophron oli alun perin alasuku, jonka Max Britzelmayr kuvasi Agaricus-sukuun vuonna 1883. Britzelmayr luokitteli alasukuun kymmenen lajia. Vuonna 1951 Rolf Singer luokitteli Homophron-alasuvun haprakkaisiin (Psathyrella). Singer määritti tyyppilajiksi mattatupashaprakkaan. Myöhemmin fylogeneettiset tutkimukset ovat kuitenkin osoittaneet, että mattatupashaprakas on läheisempää sukua varjo- ja hämymustesienille kuin varsinaisille haprakkaille. Vuonna 2015 Homophron erotettiin omaksi tupashaprakkaiden suvukseen, joka sisälsi tuolloin kolme lajia.

Kladogrammi useimmista Psathyrellaceae-heimon suvuista:

Lähteet 
 Kytövuori, Ilkka et al.: Helttasienten ja tattien ekologiataulukko. Teoksessa

Viitteet 

Psathyrellaceae