Griswold vastaan Connecticut

Griswold vastaan Connecticut () on Yhdysvaltain korkeimman oikeuden päätös vuodelta 1965, joka laillisti ehkäisyvälineiden käytön aviopareille.

Connecticutin osavaltiossa oli vuodesta 1879 lähtien ollut voimassa laki, joka kielsi kaikenlaisten ehkäisyvälineiden käytön. Paikallisen Planned Parenthood -järjestön johtaja Estelle Griswold ja gynekologi C. Lee Buxton oli tuomittu lain perusteella: he olivat vuonna 1961 avanneet ehkäisyklinikan tarkoituksenaan haastaa kyseinen laki. Tuomio vahvistettiin osavaltion ylimmässä oikeudessa, ja tuomitut valittivat liittovaltion korkeimpaan oikeuteen.

Korkein oikeus kumosi osavaltion langettaman tuomion äänin 7–2. Oikeuden lausunnon kirjoitti William O. Douglas, ja sen mukaan yksityisyys on perustuslain suojelema oikeus, vaikkei sitä perustuslaissa nimenomaisesti mainitakaan. Täten ehkäisykielto rikkoi avioparien oikeutta yksityisyyteen. Tuomarit Hugo Black ja Potter Stewart äänestivät päätöstä vastaan ja kirjoittivat eriävät lausunnot. Heidän mukaansa päätös oli mielivaltaista tuomiovallan käyttöä, joka puuttui osavaltion lainsäädäntöön ilman perustuslaillista valtuutusta.

Griswold vastaan Connecticut oli merkittävä henkilön yksityisyyttä koskeva ennakkopäätös, joka on vaikuttanut myöhempiin oikeustapauksiin, kuten abortin laillistaneeseen päätökseen Roe vastaan Wade (1973).

Vuonna 1972 korkein oikeus laajensi ehkäisyvälineiden käytön myös muiden kuin naimisissa olevien henkilöiden oikeudeksi (Eisenstadt vastaan Baird).

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltain korkeimman oikeuden päätökset
1965
Connecticutin historia
Ehkäisy
Lyndon B. Johnsonin presidenttikausi