Second City Television

Second City Television (yleisemmin lyhennettynä SCTV) on kanadalainen, Global-televisiokanavalla ensiesityksensä saanut sketsikomediasarja, jota tuotettiin vuodesta 1976 vuoteen 1984 yhteensä kuusi kautta ja 135 jaksoa. Se sijoittuu kuvitteellisen Melonvillen kaupungin SCTV-televisioverkon tärkeimmälle Channel 109 -televisioasemalle ja kuvaa jokaisessa jaksossa aseman ”tyypillistä” jokapäiväistä lähetyspäivää.

Sarjassa näyttelijät esittävät jokaisessa jaksossa erilaisia sketsejä useissa eri rooleissa ja imitoinneissa. Televisioalaa henkilöstöineen, eri tyylilajien televisio-ohjelmia ja televisioaseman pyörittämistä satirisoiva SCTV on parodian ja komediallisen saippuaoopperan risteytys.

Yhdysvalloissa SCTV, jota esitettiin NBC-televisiokanavalla, oli ehdolla yhteensä 15 Primetime Emmyn saajaksi vuosien 1982−1983 gaaloissa. Sarja palkittiin kahdella parhaan käsikirjoituksen Primetime Emmyllä. Siitä muodostui tärkeä kanava sen näyttelijöille ja koomikoille yhdysvaltalaiseen valtavirran viihdeteollisuuteen.

Näyttelijät

Vakituiset näyttelijät 

 Joe Flaherty (kaudet 1–6)
 Eugene Levy (kaudet 1–6)
 Andrea Martin (kaudet 1–6)
 John Candy (kaudet 1–2, 4–5; vieraana 6)
 Dave Thomas (kaudet 1–4; vieraana 6)
 Catherine O’Hara (kaudet 1–2, 4; vieraana 5–6)
 Harold Ramis (kaudet 1–2; vieraana 5)
 Rick Moranis (kaudet 3–4)
 Robin Duke (kausi 3)
 Tony Rosato (kausi 3)
 Martin Short (kaudet 5–6)
 John Hemphill (kaudet 5–6)
 Mary Charlotte Wilcox (kaudet 5–6)

Toistuvat henkilöhahmot 

SCTV:n näyttelijät näyttelivät useita toistuvia roolihahmoja eri sketseissä ja kausilla. Näihin toistuviin henkilöhahmoihin lukeutuvat muun muassa televisioaseman kiero argentiinalainen omistaja Guy Caballero (Joe Flaherty), kilpailuohjelman juontaja ja aseman johtaja Moe Green (Harold Ramis), joka sittemmin siepataan, ja hänet korvaa leopardikuvioisiin asuihin pukeutuva inhottava Edith Prickley (Andrea Martin), uutisankkurit Floyd Robertson ja Earl Camembert (Flaherty ja Eugene Levy), kauhuohjelman loppuunpalanut juontaja kreivi Floyd (Flaherty), keskusteluohjelman lipevä juontaja Sammy Maudlin (Flaherty), epähauska koomikko Bobby Bittman (Levy), englannin kielen opiskelija Perini Scleroso (Martin), itsekeskeinen juontaja Johnny LaRue (John Candy), laulaja Lola Heatherton (Catherine O’Hara), kriitikko Bill Needle (Dave Thomas) sekä näyttelijä Lin Ye Tang (Thomas). Lisäksi sarjan myöhemmillä kausilla uudemmiksi toistuviksi hahmoiksi tulivat hellyttävä huoltomies Ed Grimley (Martin Short), imarteleva australialainen supertähti Jackie Rogers Jr. (Short), itkuinen ja alkoholisoitunut lastenohjelman juontaja Happy Marsden (John Hemphill) sekä turha paikallisjulkkis Idella Voudry (Mary Charlotte Wilcox).

Julkkis- ja musiikkivieraat 

Silloin tällöin SCTV:ssä vieraili julkisuuden henkilöitä ja artisteja. Perinne alkoi ensimmäisellä kaudella, kun sarjassa vierailleet Ralph Richardson ja John Gielgud esiintyivät sketsissä. Myöhemmillä kausilla ajatus julkkisvieraista laajeni huomattavasti, kun julkkis- ja musiikkivieraita alkoi esiintyä lähes jokaisessa jaksossa. Kun vakituisia näyttelijöitä alkoi lähteä sarjasta, moni heistä palasi julkkisvieraina myöhempiin jaksoihin. Sarjassa vieraili Richardsonin ja Gielgudin (1976) lisäksi muun muassa Roy Orbison (1981), Bill Murray (1982), Fred Willard (1982 ja 1984), Robin Williams (1982), Talking Heads (1982), Tony Bennett (1982), Carol Burnett (1983) ja Joe Walsh (1983).

Tuotanto

Taustaa 

Sarjan kehitys alkoi yhdysvaltalaisen, vuonna 1975 NBC-kanavalla ensiesityksensä saaneen sketsikomediasarjan Saturday Night Liven menestyksen johdosta. The Second City on Bernard ”Bernie” Sahlinsin perustama improvisatorinen komediateatteriyhtiö, jolla on Chicagossa vuonna 1959 ja Torontossa vuonna 1973 perustetut komediateatterit, joiden näyttelijöistä koottiin ja ideoista luotiin Second City Television.

Kuvaukset 

SCTV:n kaksi ensimmäistä kautta kuvattiin Global-kanavan studioilla Torontossa. Kun sarja siirtyi CBC:lle, sitä alettiin kuvata ITV:n studioilla Edmontonissa, jossa kuvattiin sen kolmas kausi ja osa neljännestä kaudesta. Sarjan tuotanto siirtyi takaisin Torontoon neljännen kauden kuvausten aikana alkuvuonna 1982. Torontossa sitä alettiin kuvata Magder-studioilla.

Sarjan viimeiset jaksot kuvattiin huhtikuussa 1984. Vastaava tuottaja Andrew Alexander ilmoitti virallisesti sarjan lopullisesta päättymisestä saman vuoden heinäkuussa.

Nimi ja kesto 

Sarjaa on esitetty eri kanavilla ja eri kausien aikana myös nimillä Second City TV, SCTV Television Network, SCTV Network 90, SCTV Network ja SCTV Channel.

SCTV:n kolmen ensimmäisen kauden jaksot ovat kestoltaan 30 minuuttia. Sekä neljännen että viidennen kauden jaksojen kestoa pidennettiin 90 minuuttiin, mutta kuudennen kauden jaksojen kestoa lyhennettiin aiemmasta 45 minuuttiin.

Tuotantokaudet

Vastaanotto 

Etenkin NBC-vuosiensa 1981−1983 aikana SCTV saavutti luovan ja kriittisen huippunsa. Tällöin televisiokriitikot kehuivat sen kuuluvan television parhaimmistoon. Vaikka sarja nauttikin kriitikoiden suosiosta, se ei kuitenkaan täysin saavuttanut suurta kaupallista menestystä samalla kanavalla esitetyn Saturday Night Liven vuoksi; kahden NBC-vuoden jälkeen kävi selväksi, että SCTV ei pysty kilpailemaan pitkäkestoisuudesta SNL:n kanssa.

Primetime Emmy -palkinnot

Lähteet

Viitteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 

 Virallinen sivusto 

1970-luvun televisiosarjat
1980-luvun televisiosarjat
Kanadalaiset komediasarjat
Sketsisarjat
Primetime Emmy -palkitut ohjelmat
Globalin televisio-ohjelmat
CBC:n televisio-ohjelmat