Kevään sävel

Kevään sävel on vuosina 1984–1987 esitetty suomalainen television laulukilpailuohjelma. Sen tuotti MTV Oy. Yhtiö kehitti ohjelman Syksyn sävel -kilpailunsa keväiseksi pariksi ja myös kilpailijaksi Yleisradio Oy:n Eurovision laulukilpailun Suomen karsinnoille. Vuonna 1987 ohjelman nimenä oli Grand Prix.

Kappaleiden valinta 
Kevään sävelessä oli neljä osakilpailua, joista valittiin kolme sävelteosta loppukilpailuun. Niistä raati valitsi kaksi ja yleisö kolmannen postikorttiäänestyksessä. Loppukilpalussa esitettiin siten kaksitoista kilpailukappaletta. Osakilpailut järjestettiin neljän viikon välein kevätkauden aikana ja loppukilpailu pidettiin toukokuussa.

Vuonna 1987 Kevään sävelen nimeksi vaihdettiin Grand Prix ja kilpailuun luotiin kaksi sarjaa, toinen iskelmämusiikille ja toinen rockmusiikille.

Vuoden 1984 Kevään sävelen juonsi Marjatta Leppänen. Seuraavina vuosina ohjelmaa juonsivat Jukka Virtanen ja Hannele Krause.

Kilpailijat ja kilpailukappaleet 
Kevään sävelessä tekivät läpimurtonsa muun muassa Bianca Morales, Eila Torvela ja  Caron Barnes. Kevään sävelet eivät jättäneet jälkeensä ikivihreitä musiikkiteoksia. Ensimmäisen kilpailukevään kappaleista ovat parhaiten kestäneet aikaa Lea Lavenin "Taivaan lahja", joka sijoittui kuudenneksi ja Matti Eskon "Lämmin, hellä, pehmoinen", joka jäi toiseksi viimeiseksi. Vuoden 1985 kilpailussa viimeiseksi jäänyt Nisa Sorayan "Anna rakas raju hetki" julkaistiin Suomen ulkopuolella nimellä "Twilight Children" ja Kikka levytti siitä oman versionsa 1989. Timo Tervon "Tule lähemmäksi" jäi sijalle kahdeksan, mutta siitä kehkeytyi hänen suurin menestyskappaleensa. Vuoden 1986 kilpailu toi kansan tietoisuuteen Tauski Peltosen, jonka kilpailukappale "Puistotie" ei kuitenkaan menestynyt.

Osakilpailuihin jääneistä kappaleista mainittakoon Anita Hirvosen "Kesäkissa" (1984) ja Umberto Marcaton "Menneen ajan melodia" (1986).

Voittajat

Lähteet 

Musiikkikilpailut
Musiikkiohjelmat
1980-luvun suomalaiset kilpailuohjelmat