Garlieb Helwig Merkel

Garlieb Helwig Merkel () (1769–1850) oli saksankielinen kirjailija, joka oli syntyisin Itämerenmaakunnista Liivinmaalta. Hänen isänsä oli siellä pappina. Hän opiskeli lääketiedettä Leipzigissa ja Jenassa ja asettui 1797 asumaan Weimariin. 
 
Itämerenmaakuntien talonpoikien maaorjuus oli jo lapsuudessa tehnyt Merkeliin syvän vaikutuksen, ja siksi hän 1796 julkaisi kirjan Die Letten, vorzüglich in Livland, am Ende des philosophischen Jahrhunderts, jossa hän vaati maaorjuuden poistamista. Kirja herätti suurta huomiota ja suuttumusta maanomistajien keskuudessa. Maaorjuuden syntyä ja kehitystä hän käsitteli teoksessa Die Vorzeit Livlands (1798-1800), jonka hän omisti Liivinmaan aatelistolle.

Latvalaisen sadun pohjalle rakennetun kertomuksen Wannem Ymanta, jonka Merkel julkaisi 1803 ja omisti Aleksanteri I:lle, väitetään tehneen syvän vaikutuksen keisariin ja osaltaan myötävaikuttaneen Itämerenmaakuntien maaorjuuden lakkautukseen. Merkel julkaisi 1814 kirjasen Beweis dass es halb soviel koste seine Ländereien von Tagelöhnern bearbeiten zu lassen, als von leib-eigenen Bauern, jossa hän pyrki osoittamaan, että maaorjuus on maatilanomistajille taloudellisestikin epäedullinen. Talonpoikien vapautuksen jälkeen 1820 ilmestyi Die freien Letten und Esthen.

Saksassa ollessaan Merkel perusti 1803 aikakauskirjan Scherz und Ernst. Hän oli myös kaunokirjailija (Erzählende Schriften 1807–1808). Saksalaisessa kirjallisuudessa hän on kuitenkin tunnettu lähinnä Goetheä ja romantikkoja vastaan tähdätyistä kirjoituksistaan Briefe an ein Frauenzimmer über die neuesten Produkte der schönen Litteratur in Deutschland (1800–1803). Mielenkiintoisia ovat hänen muistelmansa Ueber Deutschland, wie ich es nach einer zehnjährigen Entfernung wiederfand (1818) ja Darstellungen und Charakteristiken aus meinem Leben (1839–1840).

Lähteet

Aiheesta muualla

Latvialaiset kirjailijat
Saksalaiset tietokirjailijat
Vuonna 1769 syntyneet
Vuonna 1850 kuolleet