Luvattu maa

Luvattu maa on maa, jonka Jumala Raamatun mukaan lupasi ja antoi Abrahamille ja tämän jälkeläisille. Sen katsotaan vastaavan Kanaaninmaata eli suunnilleen nykyistä Israelin valtiota.

Uskonnoissa

Juutalaisuus 

Käsite ”luvattu maa” ei esiinny Tanakissa. Tanak kuitenkin kertoo, kuinka Jumala loi koko maailman (Psalmi 95, Jes. 40:28) ja erotti siitä osan Abrahamin jälkeläisten omaisuudeksi.

Ensimmäisen Mooseksen kirjan mukaan Herra kehotti Abrahamia (tuolloiselta nimeltään Abram) lähtemään kotiseuduiltaan Kaldean Uurista ”siihen maahan, jonka minä sinulle osoitan”. Siellä Abrahamin jälkeläisistä on tuleva suuri kansa. Kun Abraham oli saapunut Kanaaniin, Herra ilmestyi hänelle ja sanoi: ”Sinun jälkeläisillesi minä annan tämän maan.” Kanaanin perintömaa oli yksi monista lupauksista, jotka Herra antoi Abrahamille. Myöhemmin Herra uusi lupauksensa Iisakille, Jaakobille, Joosefille ja muille Jaakobin pojille, jotka kaikki olivat Abrahamin jälkeläisiä, sekä Moosekselle.

Luvatun maan rajat määritellään Pentateukin eri kohdissa hieman eri tavoin. Abrahamille Herra lupaa maan ”Egyptin rajapurosta Eufratin suureen virtaan saakka, tämän maan, jossa asuvat keniläiset, kenasilaiset ja kadmonilaiset, heettiläiset, perissiläiset ja refalaiset, amorilaiset, kanaanilaiset, girgasilaiset ja jebusilaiset”. ”Egyptin virta” ei tässä tarkoita Niiliä vaan Siinailla sijaitsevaa Wadi Al-ʿArīshia, joka muodostaa Kanaaninmaan luonnollisen lounaisrajan. Toinen Mooseksen kirja sen sijaan kertoo luvatun maan ulottuvan ”Kaislamerestä Filistealaisten mereen ja Siinain autiomaasta Eufratvirtaan saakka”.

Kristinusko 

Käsite ”luvattu maa” esiintyy Raamatussa vain kerran. Heprealaiskirjeen mukaan

Mormonismi 

”Lupauksen maa” () mainitaan Mormonin kirjassa useasti. Pyhien kirjoitusten oppaan mukaan luvattu maa on ”maa, jonka Herra lupaa perinnöksi uskollisille seuraajilleen ja usein myös heidän jälkeläisilleen. Luvattuja maita on monia.” Mormonin kirjassa luvattu maa tarkoittaa yleensä Amerikan mannerta. Eterin kirjan mukaan se on kaikkia muita maita oivallisempi maa, ja siksi sitä hallussaan pitävän kansan on palveltava Jumalaa. Jos kansa pysyy uskollisena, se on ”oleva vapaa orjuudesta ja vankeudesta ja kaikista muista kansakunnista taivaan alla”, mutta jos se lankeaa, se hävitetään.

Katso myös 

 Pyhä maa

Lähteet

Viitteet 

Juutalaisuuden pyhät paikat
Kristilliset käsitteet
Mormonismin käsitteet
Raamattu