Paleoskandinaavinen kieli

Paleoskandinaavinen kieli (myös muinaislappi) on kieli, jota puhuttiin Fennoskandiassa, kunnes saame syrjäytti sen noin 2 000 vuotta sitten. Oletetaan, että paleoskandinaavi ei ollut sukua saamelle, eikä millekään nykyään tunnetulle kielelle. Toisaalta sen sanastoa on säilynyt saamelaisissa paikannimissä, joiden pohjalta sanastoa on rekonstruoitu. Tältä pohjalta on päätelty mahdollista sukulaisuutta proto-mordvalaisiin kieliin, joita on todennäköisesti puhuttu nykyisen Suomen alueella myöhemminkin. Saamelaiskieliin on myös tullut monia lainasanoja paleoskandinaavisesta kielestä. Lainasanoja on todennäköisesti yli tuhat ja samoja sanoja eri muodoissa on mordvalaisissa ja komin kielimurteissa.

Nykysuomen sanoista nuotio, kontio, kiiruna ja naali ovat siirtyneet saamelaiskielten kautta muinaiskielestä suomeen.

Sanastoa
-ir-, vuori
skiehč(č)-, vedenjakaja 
jeahk(k)-, yksinäinen (vuori)
nuss-, vuorenhuippu vuorijonon reunalla
čára-, ylimmäinen (järvi)
sáll-, suuri saari merellä 
čiesti, jyrkkäreunainen ranta
ičč-/ižž-, uloin saari merellä

Lähteet

Aiheesta muualla
 

 Euroopan kuolleet kielet