Anton Ulrich von Braunschweig-Wolfenbüttel

Anton Ulrich (28. elokuuta 1714 Braunschweig – 15. toukokuuta (J: 4. toukokuuta) 1776 Holmogory, Venäjän keisarikunta) oli saksalaisen Braunschweig-Wolfenbüttelin ruhtinaskunnan prinssi ja Venäjän lyhytaikaisen keisarin Ivana VI:n isä.

Anton Ulrichin isä Ferdinand Albrekt II oli Braunschweig-Wolfenbüttel-Bevernin ja vuodesta 1735 koko Braunschweig-Wolfenbüttelin hallitseva ruhtinas. Hänen äitinsä oli myös Brauschweig-sukuun kuulunut ruhtinatar Antoinette Amalie, jonka sisko Elisabet Kristiina oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Kaarle VI:n puoliso. Braunschweig-Wolfenbüttelia vuodesta 1735 hallinnut ruhtinas Kaarle I oli Anton Ulrichin vanhempi veli.

Anton Ulrich tuli Venäjälle vuonna 1733 keisarinna Annan kutsusta tämän kruununperillisen Anna Leopoldovnan sulhaseksi. Anton Ulrichia suositteli hänen tätinsä Elisabet Kristiina, ja avioliiton oli tarkoitus vahvistaa Venäjän ja Itävallan välistä liittoa. Anton Ulrich palveli upseerina Venäjän armeijassa ja osallistui vuosien 1735–1739 Venäjän–Turkin sotaan sotamarsalkka Burkhard Christoph von Münnichin alaisuudessa. Hän oli mukana Otšakovin valtauksessa vuonna 1737 ja komensi seuraavana vuonna kolmea rykmenttiä. Hän meni naimisiin Anna Leopoldovnan kanssa vuonna 1739. Heille syntyi seuraavana vuonna poika, josta tuli keisari Iivana VI, kun keisarinna Anna kuoli vain pari kuukautta myöhemmin. Vuonna 1741 syntyi tytär Jekaterina. Anna Leopoldovna ei kuitenkaan pitänyt Anton Ulrichista ja piti sekä mies- että naispuolisia rakastajia.

Iivana VI:n ensimmäinen sijaishallitsija Ernst Johann von Biron halveksi ja uhkaili Anton Ulrichia. Kun Biron jo muutaman viikon kuluttua syrjäytettiin, sijaishallitsijaksi tuli Anna Leopoldovna, joka antoi Anton Ulrichille generalissimuksen sotilasarvon. Anton Ulrich toimi myös sotakollegion johtajana vuonna 1741. Hänet vangittiin yhdessä vaimonsa ja lastensa kanssa, kun Anna Leopoldovnan sukulainen Elisabet kaappasi vallan saman vuoden lopulla. He viettivät koko loppuelämänsä karkotusvankeudessa, vuosina 1742–1744 Riiassa, Dünamündessa ja Ranenburgissa ja vuodesta 1744 Holmogoryssa Arkangelin lähellä. Anna Leopoldovna synnytti vielä kolme lasta ennen kuolemaansa vuonna 1746, minkä jälkeen Anton Ulrich eli lastensa kanssa. Iivana VI erotettiin muusta perheestä ja surmattiin lopulta vankeudessa Pähkinäsaaren linnassa vuonna 1764. Anton Ulrichin kuoltua keisarinna Katariina Suuri päästi hänen neljä muuta lastaan muuttamaan Tanskaan vuonna 1780.

Lähteet

Aiheesta muualla

Prinssit
Saksalaiset sotilaat
Venäläiset kenraalit
Vuonna 1714 syntyneet
Vuonna 1776 kuolleet