Ede Szigligeti

Ede Szigligeti, alkuperäinen nimi Szathmáry József, (1814–1878) oli unkarilainen näytelmäkirjailija.

Szigligeti valmistui alun perin insinööriksi, mutta hän ryhtyi vuonna 1834 näyttelijäksi ja myöhemmin ohjaajaksi, Kansallisteatterin sihteeriksi ja vihdoin sen draamalliseksi johtajaksi vuosiksi 1873–1878, kuolemaansa saakka. Szigligeti oli tuottelias ja kirjoitti toistasataa näytelmää. Hänen murhenäytelmänsä, joista parhain on A trónkeresö (1868), eroavat ainakin näyttämökelpoisuutensa puolesta edukseen muista aikansa unkarilaisista tragedioista. Paljoa huomattavampi merkitys on Szigligetin huvinäytelmillä (ensimmäinen, Rózsa, ilmestyi jo 1840), joissa luonteenkuvaus tosin ei ole syvällinen, mutta jotka vauhdikkaan toimintansa, kekseliään ja vaikuttavan juonensa puolesta sekä teknisesti uudenaikaisina saavuttivat suurta suosiota. Koomiset aiheensa tekijä ammensi etupäässä perhe-elämän piiristä. Szigligeti kirjoitti runsaasti huvinäytelmiä, mutta hänen suurin merkityksensä lienee unkarilaisen kansannäytelmän luojana.

Szigligetin vaikutus unkarilaiseen näytelmään kesti viitisenkymmentä vuotta. Hänen aloittamansa kansanäytelmän suuntauksen aineksia olivat murre, kansanpuvut, -laulut ja -tanssi. Kansallisteatterin ensimmäisten neljänkymmenen vuoden aikana kolmasosa näytelmistä oli hänen kirjoittamiaan. Niistä arvostetuimpana on säilynyt Liliomfi.

Teokset (valikoima)
 Rósza, 1840
 Liliomfi, 1849
 Házassági három parancs, 1850
 Dalos Pista , 1855
 Mama, 1857
 Nöuralom, 1862
 A trónkeresö, 1868
 Udvari bolond, 1871
Kansannäytelmiä
 Szökött katona, 1843
 Két pisztoly, 1844
 Csikós, 1846
 Lelene, 1863
 Cigány, 1853; suom. Mustalainen, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kirjapaino, 1879

Lähteet

Aiheesta muualla

Unkarilaiset kirjailijat
Vuonna 1814 syntyneet
Vuonna 1878 kuolleet