Suomimakkara

Suomimakkara on perinteinen suomalainen lenkkimakkara, jonka suosio oli suurimmillaan 1950-luvulta 1970-luvulle. Sitä valmistavat yhä ainakin Hakalan Lihavalmisteet Oy Forssassa (ollut tuotannossa 1920-luvulta alkaen), Kivikylän Kotipalvaamo Raumalla, Teivon Liha Nokialla ja Lihajaloste Korpela Huittisissa. Uudempiin lenkkimakkaroihin kuten HK:n Siniseen verrattuna suomimakkara on tummempaa ja vahvemman makuista. Siihen on perinteisesti käytetty hevosenlihaa, ja niin tekevät yhä ainakin Kivikylä ja Teivon Liha. Makkara kypsennetään savustamalla. Edullinen hinta perustui halvempien ruhonosien käyttöön. Mausteisiin kuuluvat muun muassa korianteri ja inkivääri.

Suomimakkaraa voi syödä kylmänä tai käyttää ruoanlaitossa. SOK:hon kuulunut Karjakunta mainosti sitä vuonna 1949 näin: ”Tuskinpa voi ajatella sopivampaa retkievästä kuin suomimakkara on. Sitä voi syödä jo sellaisenaan, ja käristämällä siitä saa tuokiossa lämpimän aterian. Kotona se on myös mainio ruoan aines: kastikkeet, paistokset, laatikot ja monet muut ruoat syntyvät siitä nopeasti ja vaivatta.” Suosionsa aikoina suomimakkara oli myös yleisimpiä grillikioskituotteita nakkimakkaroiden ohella.

Suomimakkaraa on kutsuttu myös lempinimillä "hampuusin makkara", ”hampparinkäyrä”, ”hampparinväärä”, ”hamppari”, ”jätkän makkara” ja ”halpamakkara”, joka oli kuitenkin oma lenkkimakkaralaatunsa. Vuoden 1968 hintasääntelytiedoissa halpamakkaran ylin sallittu myyntihinta oli 2,90 markkaa, suomimakkaran 4 mk, erikoissuomimakkaran 4,60 ja saunalenkin 6,05 markkaa kilolta.

Lähteet

Makkarat
Suomalainen keittiö