Eksapostilaario

Eksapostilaario (, eksaposteilárion; mon. , eksaposteilária; , eksapostilárij, tunnetaan myös nimellä eksapostilario, eksapostilaari) on ryhmä ortodoksisten ja bysanttilaista riitusta käyttävien katolisten kirkkojen jumalanpalvelusveisuja, jotka veisataan aamupalveluksen kanonin lopuksi. Veisu lauletaan tai luetaan papin tai diakonin lukeman pienen ektenian jälkeen. Sunnuntain aattona sekä Lasaruksen lauantaina ja Suurena lauantaina ennen eksapostilaariota luetaan Pyhä on Herra, meidän Jumalamme-veisu.

Eksapostilaario luetaan tai lauletaan aina kolmesti, joko toistaen tai laulaen useita eksapostilaarioita.

Merkitys 

Eksapostilaario-sana tarkoittaa kreikaksi ulos lähettämistä (, "eks" prep. "ulos jstkn" + , "apostellō", "lähettää") koska bysanttilaisessa jumalanpalveluksessa laulaja lähetettiin ulos kuorosta keskelle kirkkoa laulamaan eksapostilaario. Eksapostilaarion tarkoituksena on kirkastaa kirkossa rukoilevien ajatukset kohti kiitospsalmeja ja suurta ylistysveisua, jotka veisataan eksapostilaarion jälkeen. Sunnuntain aattona eksapostilaario kuvaa mirhantuojanaisten julistamaa ilosanomaa ylösnousseesta Kristuksesta. Sunnuntaipäivien oktoekhoksessa on määrätty eksapostilaariot aamupalveluksessa luettavan ylösnousemusevankeliumin mukaan.

Suuren Paaston aikana, erityisesti arkipäivinä, eksapostilaario korvataan viikon sävelmällä laulettavalla mukaisella valovirrelmällä (, fotagogikón; , svetilen). Valovirrelmä on luonteeltaan katumussävytteinen, kuten paaston aikana aamupalveluksessa alussa luettavat kolminaisuustroparit.

Suuren Viikon aikana eksapostilaarion merkitys korostuu. Tällöin kolme laulajaa tai koko kuoro siirtyvät keskelle kirkkoa laulamaan eksapostilaarion. Useimpina Suuren Viikon päivinä eksapostilaario viittaa Jeesuksen hautaan häämajana.

Esimerkkejä

Lähteet

Ortodoksinen kirkkomusiikki