Eikones (Filostratos vanhempi)

Eikones (, , ”Kuvia”) on Filostratos vanhemman kirjoittama teos, joka esittää 65 antiikin kreikkalaisen maalauksen kuvaukset. Se on tärkeä kirjallinen lähde antiikin maalaustaiteen tuntemisen kannalta.

Historia 

Filostratos Lemnoslainen vanhempi syntyi Rooman keisarikaudella noin vuonna 190, ja oli tunnetumman sofisti Filostratoksen nuorempi sukulainen. Filostratos vanhempi kertoo teoksensa Eikones syntyneen niin, että hän oli kerran käymässä Italian Neapoliissa, jossa hän näki eräässä pylväikössä suuren joukon sinne kerättyjä eri maalareiden tekemiä hienoja paneelimaalauksia. Hän kertoo olleensa aikeissa puhua julkisesti näiden maalausten ylistykseksi, kun hänen isäntänsä kymmenvuotias poika oli alkanut kysellä niistä ja pyytänyt tulkitsemaan ne. Filostratos oli suostunut, kun paikalle saatiin ensiksi suurempi joukko oppilaita.

Filostratos vanhemman pojanpoika Filostratos nuorempi kirjoitti toisen samannimisen teoksen, Eikones, joka jatkaa Filostratos vanhemman teosta 17 samanlaisella maalauksen kuvauksella. Näistä kahdesta erityisesti Filostratos vanhemman teos on ollut antiikin maalaustaiteen päälähteitä joidenkin säilyneiden roomalaisaikaisten maalausten osien ohella. Teoksensa vuoksi Filostratosta on joskus kutsuttu jopa ”taidekritiikin isäksi”, vaikkakaan tämä ei ehkä ole täysin oikeutettua, sillä maalauksista ja veistoksista olivat jo aikaisemmin kirjoittaneet muun muassa ainakin Lukianos ja Apuleius.

Teoksen editio princeps oli Firenzessä vuonna 1496 yhdessä Filostratoksen teoksen Heroikos, Kallistratoksen veistoskuvauksia sisältävän teoksen Ekfraseis ja eräiden Lukianoksen teosten kanssa. Sen käänsi yhdessä Heroikoksen kanssa latinaksi Stephanus Niger. Tämä käännös julkaistiin Milanossa vuonna 1521. Teoksesta tuli hyvin suosittu, ja siitä julkaistiin jo 1500-luvulla ainakin neljä muuta latinankielistä laitosta. Myöhemmin siitä tehtiin useita käännöksiä nykykielille. Myöhemminkin Eikones on julkaistu usein yhdessä Filostratos nuoremman teoksen sekä Kallistratoksen Ekfraseis-teoksen kanssa.

Filostratoksen maalauskuvauksilla oli suuri vaikutus 1500–1800-lukujen maalaustaiteeseen, joka ammensi usein antiikin aiheista. Monet renessanssitaiteilijat, kuten Tizian, yrittivät luoda Filostratoksen kuvaamia maalauksia uudelleen kuvausten perusteella. Tällaisia ennallistamispyrkimyksiä edusti myös Blaise de Vigenèren tekemän, vuonna 1578 julkaistun ranskankielisen käännöksen uusi täysin kuvitettu laitos Les images ou tableaux de platte-peinture de Philostrate vuonna 1614.

Sisältö 

Teos koostuu kahdesta kirjasta. Filostratos aloittaa ensimmäisen kirjan johdannolla, jossa vertaa runoutta maalaustaiteeseen ja kuvanveistoon. Tämän jälkeen hän kertoo käyneensä kerran Neapoliissa ilman erityistä aikomusta harjoittaa siellä retoriikan taitoaan. Hän asui kaupungin ulkopuolella huvilassa, jossa oli erinomainen taidemaalausten kokoelma. Hänen isännällään oli kymmenvuotias poika, joka seurasi häntä, kun hän tutki maalauksia. Pojan pyynnöstä sekä tyydyttääkseen häneltä puheopetusta halunneiden nuorukaisten sinnikkäät pyynnöt, hän päätti pitää joukon puheita maalausten aiheista. Nämä puheet muodostavat teoksen sisällön. Ensimmäinen kirja käsittää kuvaukset 31 maalauksesta ja toinen kirja 34 maalauksesta.

Kukin kuvaus on muodoltaan puhe, joka on osoitettu jo mainitulle pojalle sekä muille paikalla olleille nuorille. Filostratos sanoo olevansa kiinnostunut vain maalauksista, ei niiden maalareista tai niiden historiallisista suhteista. Kuvaukset pyrkivät selittämään maalausten symboliikkaa ja merkityksiä. Samalla ne luovat maalaukset tehokkaasti uudelleen lukijan mieleen. Teoksen tyyliä on arvioitu miellyttäväksi, sen aihetta kirjailijalle ja kirjailijaa aiheelle sopivaksi, ja sen kuvauksia ansiokkaiksi.

Maalaukset esittävät erilaisia aiheita, joiden avulla Filostratos voi osoittaa tietojaan niin runoudesta kuin historiastakin. Niiden aiheet ovat myyttisiä, historiallisia, elämäkerrallisia, maisemamaalauksia ihmishahmoilla sekä allegorisia. Ei ole kuitenkaan tietoa siitä, puhuuko Filostratos todella olemassa olleesta kokoelmasta, vai oliko hän keksinyt aiheet itse. Asiasta on hankala saada varmuutta. Toisaalta hän kuvaa maalauksia hyvin elävästi. Toisaalta hän ei mainitse yhtäkään taiteilijaa nimeltä, eikä yhtäkään hänen kuvaamistaan maalauksista tunneta mistään muusta lähteestä. On mahdollista, että Filostratos halusi haastaa taidemaalarin taidon reettorin taidolla, samoin kun hän laittaa taidemaalarit haastamaan runoilijat.

Teoksen sisältö on seuraava:

Kirja I 

 Johdanto
 1. Skamandros
 2. Komos
 3. Faabelit
 4. Menoikeus
 5. Kääpiöt
 6. Erootit
 7. Memnon
 8. Amymone
 9. Suo
 10. Amfion
 11. Faethon
 12. Bosporos
 13. Bosporos
 14. Semele
 15. Ariadne
 16. Pasifae
 17. Hippodameia
 18. Bakkhantit
 19. Tyrrheenimerirosvot
 20. Satyyrit
 21. Olympos
 22. Midas
 23. Narkissos
 24. Hyakinthos
 25. Androslaiset
 26. Hermeen syntymä
 27. Amfiaraos
 28. Metsästäjät
 29. Perseus
 30. Pelops
 31. Ksenia

Kirja II 

 1. Laulajat
 2. Akhilleuksen kasvatus
 3. Naiskentaurit
 4. Hippolytos
 5. Rhodogune
 6. Arrhikhion
 7. Antilokhos
 8. Meles
 9. Pantheia
 10. Kassandra
 11. Pan
 12. Pindaros ja mehiläiset
 13. Gyrain kalliot
 14. Thessalia
 15. Glaukos Pontios
 16. Palaimon
 17. Saaret
 18. Kyklooppi
 19. Forbas
 20. Atlas
 21. Antaios
 22. Herakles pygmien luona
 23. Herakleen hulluus
 24. Theiodamas
 25. Abderoksen hautaaminen
 26. Ksenia
 27. Athenen syntymä
 28. Penelopen kangaspuut
 29. Antigone
 30. Euadne
 31. Themistokles
 32. Palaistra
 33. Dodona
 34. Horat

Lähteet

Kirjallisuutta 

 Philostratus the Elder: Imagines. Teoksessa

Aiheesta muualla 

 Philostratus the Lemnian (Philostratus Major): Imagines. Perseus. 
 Philostratus the Elder: Imagines. ToposText. 
 Philostratus the Elder: Imagines. Theoi Greek Mythology. 
 Book 1, Images 1–15
 Book 1, Images 16–31
 Book 2, Images 1–16
 Book 2, Images 17–33

Antiikin kreikankieliset kirjat
Antiikin Kreikan maalaustaide
Kirjat taiteesta