Tatra T3

Tatra T3 on suosittu tšekkiläinen raitiovaunumalli, jota ČKD Tatra valmisti. Mallin raitiovaunut ovat todella luotettavia: niiden toimintavarmuus oli peräti 98,9 % 2000-luvun lopulla tehdyssä Prahan raitioteitä koskevassa tutkimuksessa, mikä oli paras toimintavarmuus Prahan raitiovaunukalustosta. T3 oli tuotannossa vuodesta 1960 vuoteen 1999, ja tänä aikana myytiin 13 991 moottorivaunua sekä 122 moottoritonta perävaunua, joten se on maailman eniten valmistettu raitiovaunu.

Tyypit

T3 
T3:n suunnittelussa oli tiukat laatuvaateet. Vaunujen kuljetuskyvyn oli oltava sama kuin edeltäjässä Tatra T2:ssa, mutta vaunun tuli olla helpompi rakentaa. Tavoitteen saavuttamiseksi muun muassa seiniä ohennettiin ja vaunuihin tuli laminaatti-istuimet pehmustettujen keinonahkaistuinten (kuten T2:ssa) asemesta. T3:a toimitettiin entisen Tšekkoslovakian jokaiselle raitiotieyhtiölle. Sitä oli eniten Prahassa, jonne toimitettiin yli tuhat vaunua. T3 on edelleen tšekkiläisen raitiovaunukaluston kulmakivi (pääosin erilaisina uudistettuina muunnelmina).

T3SU 
(SU tarkoittaa Neuvostoliittoa.) Kuten T2SU:n tapauksessa, ensimmäinen T3SU toimitettiin ilman keskiovea; tilalla oli istuimia. Myöhemmissä raitiovaunuissa kaikki kolme ovea olivat paikoillaan. Kulkuneuvoissa oli suljettu ohjaamo, ja ne oli suunniteltu ankaraan ilmastoon. T3SU:ta valmistettiin yhteensä 11 368 kappaletta, mikä tekee siitä maailman valmistetuimman raitiovaunutyypin. Koska vaunutyyppiä valmistettiin niin paljon, vaunujen korvaaminen nykyaikaisilla raitiovaunuilla on ollut hidasta. 

T3SU:n toimitukset alkoivat vuonna 1963. Sitä toimitettiin aluksi Moskovaan ja myöhemmin 33 muuhun Neuvostoliiton kaupunkiin.

T3SUCS 
(SUCS tarkoittaa Tšekkoslovakiaa varten muunneltua neuvostomuunnelmaa.) 

T3:n valmistus loppui alun perin vuonna 1976, ja tarkoituksena oli keskittyä uudempiin raitiovaunuihin. Košicen kaupunki Slovakiassa tilasi kuitenkin poikkeuksellisesti kaksi moottorivaunua. Korvaavan KT8D5-mallin tuotannon oli tarkoitus alkaa vuonna 1985, mutta malli oli silloin jo vanhanaikainen. T3:n lisätuotanto olisi ollut liian kallista, joten sen sijaan T3SU-tyypin vaunuja maahantuotiin uudelleen ja muunneltiin. Suljettu ohjaamo säilytettiin, kulkuneuvoissa oli kaikki kolme ovea, ja ne erosivat alkuperäisestä T3:sta vain muutamalla yksityiskohdalla.

T3SU:n kehitys 
T3SU:n tehtiin aikojen saatossa monia pieniä muutoksia sekä ulkoasuun että sisätilaan. 

Ulkoasun muutokset: 

 <1966: Kapeista matkustamon ikkunoista luovuttiin 
 ~1969: Kapeat linjakilvet ikkunoihin 
 1980-luvulla: Valaistu linjakilpi ylös 
 ~1985 Soikeat suuntavilkut korvatiin kahdella suorakulmaisella valolla. Samanlaiset valot alettiin laittaa myös vaunun perään. 
 1983 alkaen: Pieni ristikko raitiovaunun etuosassa vasemmalla puolella 
 ~1985: Kaksi punaista valoa lähellä raitiovaunujen välistä moninajokytkimen ohjauskytkentää sekä edessä että takana. 
 Lisävarusteena kaksi punaista vaakasuuntaista takavaloa 

Matkustamo: 

 1960-luvun alusta 1970-luvun alkuun: Sohvantyyliset istuimet 
 1970-luvun alusta 1980-luvun puoleenväliin: WC-tyyliset istuimet 
 1977-1978: Kermanvärinen sisätila (uudelleenmaalattu keltaiseksi/tummansiniseksi)

T3D 
(D tarkoittaa Saksaa (Deutschland).) 

Itä-Saksan kolme ensimmäistä T3D-raitiovaunua aloittivat liikennöinnin vuonna 1964, ja Dresdenin kaupunki sai ensimmäisen tilauksensa vuonna 1965. Vaunuja käytettiin osittain niiden 2,50 metrin leveyden vuoksi. Niillä liikennöitiin sekä yksittäin että moninajossa (kahdella moottorivaunulla tai kahdella moottorivaunulla perävaunun kera) ja/tai moottorivaunu+perävaunu-kokoonpanolla. Perävaunujen käyttö onnistui alkuperäisen tšekkiläisen sähkölaitteiston ansiosta, sillä sen teho riitti perävaunun kanssa liikennöintiin. Rajallisen sähkönsaatavuuden vuoksi raitiovaunujen huippunopeus oli kuitenkin vain 55 km/h tavallisen 65 km/h:n asemesta.

Ainoastaan Saksan ja Jugoslavian raitioteillä on perävaunuja. Perävaunut olivat B3D-tyyppiä, ja niiden kori oli sama kuin T3D:ssä. Nykyisin ainoastaan Chemnitzissä käytetään T3:ia säännöllisessä liikenteessä uudistettuna T3D-M-mallina.

T3YU 
(YU tarkoittaa Jugoslaviaa.) 

Jugoslaviaan toimitetut kulkuneuvot erosivat vuodesta 1967 alkaen alkuperäisestä T3:sta: niissä oli erilaiset saksivirroittimet ja telit. Lisäksi käytettiin perävaunuja Itä-Saksan tapaan. Raitiotiet olivat kapearaiteisia, ja kaksi näistä kapearaidevaunuista on nykyään entisessä Tšekkoslovakiassa ja yksi entisessä Neuvostoliitossa.

T3R 
(R tarkoittaa Romaniaa.) 

Romania tilasi raitiovaunuja 1960-luvun lopulla osana Keskinäisen taloudellisen avun neuvoston sopimusta. Ensimmäiset vaunut toimitettiin Galatin kaupunkiin vuonna 1970, ja niissä oli erilaiset sähkölaitteet Tšekkoslovakian kulkuneuvoihin verrattuna, jotta ne olivat yhteensopivia verkoston 750 voltin tasajännitteen kanssa. Koska korit rakennettiin liian leveiksi käytettäväksi muualla, niitä on käytetty ainoastaan Galatissa. T3R:ää valmistettiin vain 50 kappaletta. Tämän jälkeen Romaniassa siirryttiin tilaamaan kapeampaa Tatra T4:ää, joka oli menestyneempi; sitä käytetään yhä Bukarestissa vuonna 2019. 

T3R:ää valmistettiin muutama lisää vuonna 1997.

T3RF 
Neljä T3RF:ää olivat viimeiset valmistetut Tatra T3 -raitiovaunut. Ne tehtiin Samaraa ja Izhevskiä varten, mutta vain Samara osti ne. Kaksi muuta vaunua myytiin Brnoon vuonna 2002 ja uudistettiin.

Peruskorjatut Tatra T3:t 
Useimmissa Tšekin kaupungeissa ja joissakin muissa kuten Bratislavassa, Moskovassa, Riiassa ja Odessassa T3-raitiovaunuista tuli hyvin yleisiä. Tämän vuoksi kunnossapidon työntekijöistä tuli todella kokeneita niiden huoltamisessa. Tämä oli yksi syy siihen, miksi olemassa olevat raitiovaunut peruskorjattiin sen sijaan, että ne olisi korvattu uudella kalustolla, mikä olisi ollut myös kalliimpaa. 

Peruskorjaus eli uudistus sisältää usein: 

 vaunun korin entisöinnin 
 sähköisten linjakilpien asennuksen 
 ääni-informaatiojärjestelmän 
 uusien vetomoottoreiden asennuksen 
 tyristoreilla toteutetun tehonsäädön 
 matkustamon kunnostuksen, joka riippuu kaupungista ja liikennöitsijästä 
 virroittimen vaihdon (riippuen liikennöitsijästä) 

Laajemmassa peruskorjauksessa lisätään matalalattiainen väliosa (esim. Tatra K3R-NT).

Tuotanto 
T3-raitiovaunuja valmistettiin ja toimitettiin 14 113 kappaletta. 

 Kalustonumerot 

 Most-Litvínov (T3SU) : 204, 205, 210, 211, 214, 222–225, 227–234, 236, 238, 246, 247, 249, 250, 259, 261, 266 
 Most-Litvínov (T3SUCS) : 235, 237, 240–245, 248, 251–254, 257, 260, 264, 269, 271, 274–284, 300–313 
 Most-Litvínov (korit): 201-203, 206-209, 212, 213, 215-221, 226, 239, 255, 256, 258, 262, 263, 265, 267, 268, 270, 280 
 Praha (korit) : 6009, 6012–6025, 6092, 6138, 6163, 6164, 6289, 6457, 6736, 6779, 6795, 6798, 8009, 8015, 8051, 8053, 8063, 8067, 8068, 8072, 8074, 8076, 8077, 8079, 8080, 8082, 8083, 8087–8089 
 Bratislava (korit) : 202–204, 207, 209–211, 213, 215, 218, 221–224, 228, 229 
 Košice (korit) : 229, 229, 238, 239, 261, 266–268, 298, 301, 302 

Huomaa: Tässä luettelossa on vaunujen ensimmäiset omistajat. Kalustoa on voitu jälleenmyydä luettelon ulkopuolisiin kaupunkeihin.

Katso myös 

 Tatra T4
 Tatra T2

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Tatra-Strassenbahnen (saksaksi) 
 Volgograd metrotram: T3 showroomTatra T3 -mallin 3D-verkkomaailma (englanniksi) 

Raitiotiekalusto