Constantin von Wurzbach

Constantin von Wurzbach (11. huhtikuuta 1818 Laibach – 17. elokuuta 1893 Berchtesgaden) oli itävaltalainen runoilija ja elämäkertakirjailija. Hän oli vuodesta 1845 kirjastonhoitaja sisäasiainministeriössä ja myöhemmin ministeriaalisihteeri. Wurzbach julkaisi salanimellä useita nimenomaan eeppisiä runoelmia: Mosaik (1841), Parallelen (1849) y. m., lisäksi puolalaisia sananlaskuja, kansanlauluja y. m. Hänen pääteoksensa on Biographisches Lexikon des Kaisertums Oesterreich (60 nid. 1855–1891).

Biografi
Wurzbachista tuli 1840 luutnantti Krakovan jalkaväkeen, hän valmistui 1843 filosofian tohtoriksi ja oli vuodesta 1844 kirjastonhoitaja Lembergissä. Hän oli vuodesta 1848 Wienin hovikirjaston kirjastonhoitaja ja 1849 sisäministeriön arkistonhoitaja. Hänet ylennettiin hallitusneuvokseksi, ja hän muutti 1850-luvulla Berchtesgadeniin ryhtyäkseen kirjoittamaan.

Wurzbach käytti alkuun salanimeä Wurzbach Constant kokoelmissa Mosaik (1841) ja Parallelen (1849), joita seurasivat muun muassa Gemmen (1855), Kameen (1856), Aus dem Psalter eines Poeten (1874). Hän kuuluu lähinnä Anastasius Grünin runoilijakoulukuntaan. Hän julkaisi kansanrunouden alalta teokset Die Volkslieder der Polen und Ruthenen (1846), Die Sprichwörter der Polen (1847) ja Glimpf und Schimpf in Spruch und Wort (1864) sekä kirkkoarkkitehtuuria käsittelevän teoksen Die kirchen der stadt Krakau (1853).

Wurzbachin laajoja töitä ovat Bibliographisch-statistische übersicht der Litteratur des Österreichischen Kaiserstaats (1853–1856) ja 60-osainen Biographisches lexikon des Kaiserthums Österreich (1856–1892), joka kattaa ajan vuodesta 1750 alkaen ja sisältää 24 254 elämäkertaa. Kun 25. osa ilmestyi, Wurzbach sai aatelisarvon.

Lähteet

Aiheesta muualla

Itävaltalaiset runoilijat
Vuonna 1818 syntyneet
Vuonna 1893 kuolleet