Synodaaliväitöskirja

Synodaaliväitöskirja on Suomessa vuoden 1869 kirkkolain 440 §:n edellyttämä, jostakin teologisesta aineesta laadittu "lyhykäinen kirjoitelma", jonka perusteella keskustellaan virallisessa hiippakunnan pappeinkokouksessa. Synodaaliväitöskirjan tekijä valitaan edellisessä pappeinkokouksessa. Synodaali- eli pappeinkokouksien yhteydessä alettiin vuonna 1628 järjestää teologisia väitöksiä, ja ne laadittiin ja käsiteltiin akateemisten väitösten tavoin latinaksi. Latinan käyttö päättyi vuonna 1842.

Lähteet

Väitöskirjat
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon hallinto