Kuuluisia miehiä (Hieronymus)

Kuuluisia miehiä () on Hieronymuksen kirjoittama kokoelma elämäkertoja, joiden huomio on bibliografioissa. Se sisälsi tiedot 135 henkilöstä ja näiden kirjoittamista teoksista.

Historia 

Hieronymus kirjoitti teoksensa Kuuluisia miehiä Betlehemissä vuosina 392–393. Teoksen tarkoituksena oli puolustaa kristinuskoa pakanallisten oppineiden hyökkäyksiä vastaan ja osoittaa, että myös kristillinen kirkko oli tuottanut lukuisia oppineita miehiä. Se pyrki kokoamaan yhteen tiedot kaikista henkilöistä, jotka ovat kirjoittaneet kristillisestä teologiasta. Teos jatkoi tavallaan Eusebioksen Kirkkohistoriaa, jossa on samanlaista aineistoa.

Esipuheessa Hieronymus omisti teoksensa Dexterille, joka oli pyytänyt Hieronymusta kirjoittamaan Suetoniuksen tyyliin kristillistä kirjailijoista. Hieronymus nostaa esipuheessa esille myös muita esikuviaan: kreikkalaisista näitä olivat Hermippos, Antigonos, Satyros ja Aristoksenos, ja roomalaisista Varro, Santra, Nepos, Hyginus, Cicero ja jo mainittu Suetonius. Erään tiedon mukaan Hieronymus olisi tarkoittanut teoksensa nimeksi Kirkollisista kirjailijoista (De scriptoribus ecclesiasticis), mutta sen nykyinen nimi jäi käyttöön. Tämä johtunee siitä, että nimi Kuuluisia miehiä oli käytössä useista vastaavista antiikin ajan elämäkertakokoelmista, mukaan lukien Nepoksen Kuuluisia miehiä ja Suetoniuksen Kuuluisia miehiä.

Ensimmäisille 78 elämäkerralle Hieronymuksen päälähteenä on ollut Eusebioksen Kirkkohistoria, kun taas loput perustuvat hänen omaan tutkimukseensa. Eusebiokselta tullut osuus perustui pitkälti Caesarean kirjaston sisältöön, ja sen ytimenä taas oli Origeneen teosten kokoelma. Gennadius Massilialainen eli Gennadius Scholasticus jatkoi Hieronymuksen teosta noin vuonna 468–480. Hän lisäsi noin 90 hakusanaa, käsittäen nimiä Hieronymuksen ajan ja hänen oman aikansa väliltä.

Teos vaikuttaa olleen laajalti käytössä, sillä siitä on säilynyt 176 kokonaista tai osittaista käsikirjoitusta. Varhaisimmat ovat peräisin 500-luvulta. Teoksen painoi ensimmäisenä Theodorus Lelius Roomassa joskus ennen vuotta 1467. Tässä painoksessa oli 28 sivua Hieronymuksen kirjoittamia elämäkertoja ja 16 sivua Gennadiuksen kirjoittamaa jatkoa.

Teos on pääsyitä sille, että Hieronymusta pidetään kirjastojen suojeluspyhänä.

Sisältö 

Hieronymuksen teos käsittää yhteensä 135 henkilön elämäkerrat alkaen apostoli Pietarista ja päättyen Hieronymukseen itseensä. Kaikki mukaan luetut henkilöt ovat sellaisia, jotka ovat kirjoittaneet kristillisiä teoksia. Elämäkertojen painopiste onkin usein henkilöiden kirjoittamissa teoksissa heidän elämänvaiheidensa sijasta. Varsinaisissa elämäkertatiedoissa mainitaan usein se, kuka oli kenenkin oppilas, toisin sanoen teos muodostaa samalla henkilöiden opillisen ”sukupuun”.

Mukaan luettuihin henkilöihin kuuluu apostoleja ja evankelistoja, apostolisia isiä, kirkkoisiä sekä muita varhaisen kirkon teologeja sekä kreikan- että latinankielisen teologisen kirjallisuuden puolelta. Osan kirjailijoista tai näiden teoksista Hieronymus lukee harhaoppisten joukkoon. Joukossa on myös joitakin hyödylliseksi katsottuja juutalaisia kirjailijoita, kuten Filon ja Josephus, sekä pakanakirjailijoita, kuten Seneca nuorempi, koska tämän uskottiin olleen kirjeenvaihdossa apostoli Paavalin kanssa.

Teokseen kuuluvat seuraavat elämäkerrat:

 1. Pietari
 2. Jaakob Vanhurskas
 3. Matteus
 4. Juudas
 5. Paavali
 6. Barnabas
 7. Luukas
 8. Markus
 9. Johannes
 10. Hermas
 11. Filon Aleksandrialainen
 12. Lucius Annaeus Seneca
 13. Josephus
 14. Justus
 15. Klemens
 16. Ignatios Antiokialainen
 17. Polykarpos
 18. Papias Hierapolislainen
 19. Kodratos
 20. Aristeides
 21. Agrippa
 22. Hegesippos
 23. Justinos Marttyyri
 24. Meliton Sardeslainen
 25. Theofilos Antiokialainen
 26. Apollinaris
 27. Dionysios Korinttilainen
 28. Pinytos Kreetalainen
 29. Tatianos
 30. Filippos Gortynalainen
 31. Musanos
 32. Modestos
 33. Bardesanes
 34. Viktor
 35. Irenaeus
 36. Pantainos
 37. Rhodon
 38. Klemens Aleksandrialainen
 39. Miltiades
 40. Apollonios
 41. Serapion
 42. Apollonios
 43. Theofilos
 44. Bakkhylos
 45. Polykrates
 46. Herakleitos
 47. Maksimos Jerusalemilainen
 48. Kandidos
 49. Appion
 50. Sekstos
 51. Arabianos
 52. Juudas
 53. Tertullianus
 54. Origenes
 55. Ammonios Sakkas
 56. Ambrosios
 57. Tryfon
 58. Minucius Felix
 59. Gaius
 60. Beryllos
 61. Hippolytos
 62. Aleksandros Jerusalemilainen
 63. Julius Africanus
 64. Geminos
 65. Gregorios Thaumaturgos
 66. Cornelius
 67. Cyprianus
 68. Pontius Karthagolainen
 69. Dionysios Aleksandrialainen
 70. Novatianus
 71. Malkhion
 72. Arkhelaos
 73. Anatolios Aleksandrialainen
 74. Victorinus Poetoviolainen
 75. Pamfilos Kesarealainen
 76. Pierios
 77. Lukianos Antiokialainen
 78. Fileas
 79. Arnobius
 80. Lactantius
 81. Eusebios Kesarealainen
 82. Reticius
 83. Methodios Olymposlainen
 84. Juvencus
 85. Eustathios
 86. Markellos
 87. Athanasios
 88. Antonios
 89. Basileios Ankyralainen
 90. Theodoros
 91. Eusebios Emesalainen
 92. Trifylios
 93. Donatus
 94. Asterios
 95. Lucifer Calarislainen
 96. Eusebius Vercellaelainen
 97. Fortunatianus
 98. Akakios
 99. Serapion
 100. Hilarius Poitierslainen
 101. Victorinus
 102. Titos Bostralainen
 103. Damasus
 104. Apollinaris
 105. Gregorius Elviralainen
 106. Pacianus
 107. Photinus
 108. Phoebadius of Agenlainen
 109. Didymos
 110. Optatus
 111. Acilius Severus
 112. Kyrillos Jerusalemilainen
 113. Euzoios
 114. Epifanios
 115. Efraim Syyrialainen
 116. Basileios Kesarealainen
 117. Gregorios Nazianzilainen
 118. Lukios
 119. Diodoros
 120. Eunomios
 121. Priscillianus
 122. Latronianus
 123. Tiberianus
 124. Ambrosius
 125. Euagrios
 126. Ambrosios Aleksandrialainen
 127. Maksimos
 128. Gregorios Nyssalainen
 129. Johannes Antiokialainen
 130. Gelasius
 131. Theotimos
 132. Dexter
 133. Amfilokhios
 134. Sofronios
 135. Hieronymus

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 

 Jerome: De Viris Illustribus (On Illustrious Men). New Advent. 

Elämäkerrat ja muistelmat
Hieronymuksen teokset