SNCASE SE.700

SNCASE SE.700 oli ranskalaisen SNCASE:n toisen maailmansodan aikana suunnittelema ja rakentama autogiro, jota ehdittiin valmistaa vain kaksi kappaletta ennen projektin alasajoa.

Historia

Kehitys 
SNCASE perustettiin helmikuussa 1937 Ranskan valtion edellisvuonna tekemällä päätöksellä, jolla fuusioitiin ranskan kansallistetut ilmailuteollisuusyhtiöt joukoksi suurempia yhtiötä. Yksi SNCASE:en liitetyistä yhtiöistä oli Lioré et Olivier, joka oli ennen fuusiota lisenssivalmistanut espanjalaista Cierva C.30 -autogiroa, mikä oli tehnyt yhtiöstä autogirojen edelläkävijän Ranskassa.

SNCASE käynnisti vuonna 1939 SE.100-hävittäjän pohjalta kehitetyn SE.500-matkaustajakoneen suunnitteluprojekti rinnalla autogiroprojektin, jonka pääsuunnittelijana toimi SE.500:n tapaan Pierre-Étienne Mercier. SE.700-mallitunnuksen saanut projekti oli suunnitteluratkaisuiltaan ajalleen varsin edistyksellinen: koneessa oli aerodynaamisesti muotoiltu runkorakenne ja suljettu ohjaamo. SE.500:n rinnalla kehitetty autogiro muistutti selvästi koneiden yhteistä kantatyyppiä, SE.100-hävittäjää. SE.700:n kolmipyörälaskutelineen taaempi pyöräpari kiinnittyi SE.100:n tapaan suoraan kaksoisperäsimen alaosaan. Puurakenteinen autogiro oli varustettu Béarnin valmistamalla 220-hevosvoimaisella (164 kW) moottorilla, joka pyöritti rungon takaosaan asennettua kaksilapaista potkuria. Vapaasti pyörivä pääroottori oli kolmilapainen ja halkaisijaltaan 12,5-metrinen.

Prototyypit ja peruutettu esituotantosarja 
SE.700:n prototyyppi koottiin toisen maailmansodan aikana Marseillen lähellä sijaitsevassa Marignanessa. Sota viivästytti projektia ja prototyypin ensilento tehtiin vasta sen päätyttyä. Ensilennon lensi Henri Stakenburg 25. toukokuuta 1945. Prototyypin alkuperäinen voimalaite vaihdettiin myöhemmin samantehoiseen kuusisylinteriseen Renault 6Q-01 -rivimoottoriin. SE.700 osoittautui varsin haastavaksi lentää ja vaurioitui laskussa kuudennella koelennollaan tammikuussa 1946.

SNCASE päätti rakentaa toisen parannellun prototyypin vaurioituneen korjaamisen sijaan. Alkuun mallinimen SE.700A ja myöhemmin SE.701 saanut toinen prototyyppi varustettiin tehokkaammalla 330-hevosvoimaisella (246 kW) Béarn 6D-07 -moottorilla. Toisen prototyypin kaksoisperäsintä ja muita ohjainpintoja muutettiin paremman ohjattavuuden ja vakauden saavuttamiseksi. Autogirosta oli tarkoitus valmistaa myös neljä jatkokehitettyä SE.702-esituotantokonetta, jotka tunnettiin myös mallinimellä SE.700B. Autogiroprojekti ajettiin kuitenkin alas SNCASE:n siirrettyä voimavaransa modernimpina nähtyjen helikopterien kehitykseen yhtiön arvioitua autogirojen markkinat liian pieniksi ja käyttökohteet liian rajoittuneiksi. SNCASE alkoi suunnitella sotasaaliina saadun saksalaisen Focke-Achgelis Fa 223 Drachen pohjalta omaa SE.3000-helikopteriaan. SE.700:n toinen prototyyppi ei tehnyt koskaan ensilentoaan ja esituotantosarjan rakentaminen peruutettiin. Kumpikaan rakennetuista prototyypeistä ei säilynyt nykypäivään.

Versiot 
Lähde: 
 SNCASE SE.700 – ensimmäinen prototyyppi, tuhoutui laskussa tammikuussa 1946.
 SNCASE SE.701 (SE.700A) – toinen paranneltu prototyyppi, varustettu tehokkaammalla 330-hevosvoimaisella Béarn 6D-07 -rivimoottorilla, ei lentänyt ennen projektin keskeyttämistä.
 SNCASE SE.702 (SE.700B) – neljän koneen suunniteltu esituotantosarja, tuotanto peruutettiin.

Tekniset tiedot (SE.700)

Lähteet

Viitteet 

SE.0700
1940-luvun experimental-ilma-alukset
Ranskalaiset ilma-alukset
Autogirot