Propithecus coquereli

Propithecus coquereli on Madagaskarin luoteisosissa tavattava sifaka. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt sen äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi ja koko kannan koko oli vuonna 2014 arviolta 47 000.

Taksonomia

Lajia Propithecus coquereli pidettiin aikaisemmin lakkisifakan (Propithecus verreauxi) alalajina. Nykyisin se on kokonaan oma lajinsa.

Koko ja ulkonäkö
Propithecus coquereli on sifakaksi keskikokoinen tai suurehko. Painoa sillä on keskimäärin 2,5–4,3 kiloa. Ruumiin pituus on 425–500 mm ja hännän pituus 500–600 mm. Turkki on tiheä. Pää, ruumis ja häntä ovat valkoiset. Reisillä ja käsillä on punaruskea laikku, joka käsistä ulottuu myös rintaan. Joillakin yksilöillä voi olla harmahtava alue selässä. Mustan naaman ympärillä on valkoista karvaa. Valkoinen karvoitus ulottuu päälaelta otsan kautta kuonoon. Korvat ovat mustat ja silmät keltaiset.

Levinneisyys ja elinympäristö
Lajin levinneisyysalue käsittää alueen Madagaskarin luoteisosista Betsibokajoen itä- ja pohjoispuolelta Maevatananajoen kaakkoispuolelle etelässä, Mariaranon rannikkometsään lännessä, Bealananan lähistölle pohjoisessa ja Antetemasyn seudulle idässä. Koko levinneisyysalueen pinta-ala on arviolta 27 662 km².

Lajin elinympäristö käsittää kausi- ja ainavihantaa metsää, sekä pensaikkoalueita. Sitä havaitaan myös Baie de Mahajamban mangroveilla.

Elintavat
Propithecus coquereli on päiväeläin. Se liikkuu kolmesta kymmeneen yksilöä käsittävissä ryhmissä, joiden kotialueen koko on 4–10 hehtaaria. Pienemmät ryhmät ovat tavallisesti perheitä ja suuremmissa on sekä uroksia, että naaraita. Suuri osa ajasta suuremmalla kotialueella vietetään pienemmällä ydinalueella. Eri ryhmien alueet voivat olla niiden rajoilla päällekkäisiä. Ryhmät välttelevät toisiaan ja aggressiivisia kohtaamisia on vain harvoin.

Ravinnon pääosa koostuu kypsistä lehdistä, versoista ja kuivana kautena ajoittain myös kaarnasta. Sadekaudella ravintona korostuvat kukat, hedelmät ja nuoret lehdet. Lajin tiedetään syövän yli sataa eri kasvilajia, mutta niistä 12 muodostaa 65 % sen ravinnosta. 30–40 % päivästä käytetään ruokailemiseen.

Tiineys kestää 162  päivää. Poikaset syntyvät kesäkuun ja heinäkuun aikana. Kerrallaan poikasia on yksi. Niistä kasvaa kokonaan itsenäisiä noin kuuden kuukauden ikäisinä. Täysikasvuisia niistä tulee vuoden ikäisinä ja sukukypsiä 2,5 vuoden ikäisinä.

Uhat ja suojelu
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt lajin Propithecus coquereli äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi. Vuonna 2014 koko kannan kooksi arvioitiin noin 47 000 yksilöä. Kanta on vähentynyt edellisten kolmen sukupolven eli noin 30 vuoden aikana arviolta yli 80 %.

Lajin kaksi pääasiallista uhkatekijää ovat sen elinympäristön häviäminen ja metsästys. Sen asuttamia metsiä poltetaan viljelyä ja laidunnusta varten. Puita hakataan myös puuhiilen tuotantoa varten. Lajia metsästetään ruuaksi ja metsästyksen on arvioitu lisääntyneen. Vanhastaan lajia ovat suojelleet sen metsästyksen liitetyt tabut, joiden merkitys on sittemmin kuitenkin vähentynyt esimerkiksi muualta tulevan muuttoliikkeen takia.

Laji kuuluu CITES-sopimuksen liitteeseen I. Sitä tavataan kolmella suojellulla alueella Ankarafantsikan kansallispuistossa, sekä Anjiamangiranan ja Anjajavyn suojelualueilla. Ankarafantsika ja Anjiamangirana ovat kärsineet kuitenkin tästä huolimatta metsästyksestä ja elinympäristön tuhoamisesta. Vuonna 2019 eri eläintarhoissa Yhdysvalloissa oli 61  yksilöä ja Madagaskarilla 50. Sitä pidetään myös laittomasti lemmikkinä.

Lähteet 

Indrit
Uhanalaiset nisäkkäät