Abel François Villemain

Abel François Villemain (10. kesäkuuta 1790 Pariisi, Ranska – 8. toukokuuta 1870 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kirjailija, professori ja ministeri. Hän toimi opettajantyönsä ohella kirjailijana ja sai Ranskan akatemian palkinnon 1812 teoksista Éloge de Montaigne 1812 ja Éloge de Montesquieu 1816. Hän oli vuodesta 1814 Sorbonnen yliopiston ranskalaisen kirjallisuuden professori, ja hänet valittiin 1821 akatemian jäseneksi.

Villemain sai 1819 nimityksen "maître de requêtes" -virkaan, mutta hänet erotettiin 1827, kun hän joutui Joseph de Villèlen ja ultrarojalistien vihan kohteeksi kirjoitettuaan Chateaubriandin ja Lacretellen kanssa sensuurin poistamiseksi anomuksen, jonka Ranskan akatemia luovutti Kaarle X:lle. Hän oli maineikas luennoitsija ja piti muun muassa 1827–1830 luentoja, jotka saman tien julkaistiin painettuina nimillä Cours d’éloquence (1827) Cours de littérature française (1828–1830).

Ludvig Filip myönsi Villemainille päärin arvon 1831. Hänet valittiin 1834 Ranskan akatemian pysyväksi sihteeriksi, ja hän oli tehtävässä kuolemaansa saakka. Hän oli opetusministeri lokakuusta 1840 tammikuuhun 1845. Ministerinä hän sai aikaan jesuiittojen karkotuksen.

Teokset (valikoima)
 Éloge de Montaigne
 Éloge de Montesquieu
 Histoire de Cromwell, 1819
 Lascaris, 1825, historiallisen romaani
 Cours d’éloquence, 1827
 Cours de littérature française, 1828–1830
 Choix d’études sur la littérature contemporaine, 1857
 Histoire de Grégoire VII, 1873
 Kootut teokset
 Discours et mélanges littéraires (1846),
 Études d'histoire moderne (1846)
 Études de littérature ancienne et étrangère (1846)

Lähteet

Aiheesta muualla

Ranskalaiset kirjailijat
Ranskan opetusministerit
Ranskan akatemian jäsenet
Vuonna 1790 syntyneet
Vuonna 1870 kuolleet