Luc Clapiers de Vauvenargues

Luc Clapiers de Vauvenargues, Vauvenarguesin markiisi (1715 Provence Ranska –1747 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen moralisti. Sairastuttuaan Böömin sotaretkellä 1742 hän jouti keskeyttämään sotilaanuransa. Hän ehti elää muutaman vuoden sairastellen ja varattomana. Ennen Böömin sotaretkeä Vauvenargues osallistui jo 1734 sotaretkeen Italiassa. Hän asui Pariisissa ja tutustui muun muassa Jean-François Marmonteliin ja Voltaireen, joka auttoi ja tuki häntä. 

Vauvenargues'n teos Maximes, ensimmäisen kirjoituksen mukaan myös Introduction à la connaissance de l’esprit humain, ilmestyi 1746. Sen kauniista ja vakavahenkisistä mietteistä kuvastuu perimmäinen optimistinen maailmankatsomus, ja ne ovat François de La Rochefoucauldin kuuluisiin maksiimeihin verrattuna hyvin erilaisia. Kirjoituksissaan hän käsitteli ihmisen moraalisisia velvollisuuksia ja edellytti kaikkien uskonnollisten vakaumusten kunnioittamista. Hän uskoi ihmisen pohjimmaiseen hyvyyteen.Vauvenarguesin teoksiaan, Oeuvres, on julkaistu postuumisti useita kertoja, ja mukaan on liitetty hänen kirjoitelmiaan ja kirjeenvaihtoa muun muassa Voltairen ja Mirabeaun kanssa.

Jo palvelusaikana Vauvenargues oli alkanut kirjoittaa muistiin kokemuksiensa herättämiä ajatuksia, joita hän viimeisinä vuosinaan järjesti ja kokosi suunnittelematta kuitenkaan niistä tieteellistä filosofista teosta. Hän oli merkittävä itseoppinut filosofi ja aforistikko ja Jean-Jacques Rousseaun edeltäjänä pidetty.

Maximes sisältää laajahkon kirjoitelman "Introduction à la connaissance de l'esprit humain" sekä muutamia lyhyempiä, kuten "Réflexions sur divers sujets", "Conseils à un jeune homme", "Méditation sur la foi" ja "Paradoxes mêlés de réflexions et de maximes".

Lähteet

Aiheesta muualla

Ranskalaiset kirjailijat
Vuonna 1715 syntyneet
Vuonna 1747 kuolleet