Ivan Bahrjanyi

Ivan Bahrjanyi, oikea nimi Ivan Lozovjahyn, (1907 Kuzemyn, Oh’tyrkan piiri, Sumyn alue – 25. elokuuta 1963 St. Blasien Sanatorium, Schwarzwald, Länsi-Saksa) oli ukrainalainen kirjailija ja poliittinen aktivisti. Hänen elämänsä tärkeä vaihe oli 1941–1945, siitä alkaen kun Saksa miehitti Ukrainan siihen asti kun hän pakeni Länsi-Eurooppaan 1945. Hän oli sinä aikana mukana Ukrainan vastarintaliikkeessä, ja hänestä tuli Ukrainan vapautusneuvoston (UHVR) jäsen.

Bahrjanyi syntyi pienessä itäukrainalaisessa kylässä. Hänen koulutuksensa oli satunnaista ensimmäisen maailmansodan ja vallankumouksen aikana ja vielä sen jälkeisinäkin vuosina. Hän opiskeli jonkin aikaa Kiovan taideoppilaitoksessa mutta alkoi 1926 julkaista runoja lehdissä. Ensimmäisen runokokoelmansa hän sai julki 1927. Kiovassa vaikutti tuolloin nuorten kirjailijoiden yhdistys MARS. GPU pidätti hänet 1932, ja hän sai viiden vuoden pakkotyöleirituomion Kaukoitään, josta hän kuitenkin pakeni 1936. Hän kävi Ukrainassa 1938 ja joutui taas vangituksi. Hän pääsi vapaaksi, kun salaisen poliisin johtaja Nikolai Ježov joutui eroamaan, mutta Ohtyrkassa asuessaan hän oli poliisin valvonnassa. Hän työskenteli maalarina.

Saksalaismiehityksen aikana 1941 Bahrjanyi muutti Harkovaan. Hän oli yhteydessä saksalaisvastaisen maanalaisen järjestön OUN:n kanssa ja toimi paikallisena propagandapäällikkönä. Rintaman siirtyessä länteen hän muutti Länsi-Ukrainaan, jatkoi maanalaista toimintaa ja oli yhteydessä Ukrainan kansannousuarmeijaan (UPA). Hän julkaisi siellä seikkailuromaanin Zvirolovy, josta lukijat pitivät ja jota kriitikotkin kiittivät. Hän liittyi UHVR:n jäseneksi ja muutti sen ulkomaansihteeristön mukana ulkomaille. Hän laati paljon kirjallista aineistoa maanalaista toimintaa varten, mikä on ilmennyt hänen Dmytro Dontsovia vastaan kirjoittamastaan poleemisesta kirjoituksesta.

Bahrjanyi jatkoi ulkomailla sekä kirjoittamista että poliittista toimintaa. Erottuaan OUN:sta hän liittyi Ukrainan vallankumoukselliseen demokraattiseen puolueeseen ja nousi sen johtoon, ja muutaman vuoden kuluttua hän oli uudistuneen Ukrainan kansantasavallan (UNR) pakolaishallituksen toiminnassa, vuodesta 1954 puheenjohtajana. Hänen tuolloin kirjoittamastaan laajasta tuotannosta tärkein oli poliisiterroria ja vankiloita Stalinin vainojen aikana käsittelevä romaani “Hetsymanskyi sad”.

Bahrjanyin maanalaisen toiminnan vuosista on hyvin vähän tietoa, sillä hän ei itse eivätkä tutkijatkaan ole kirjoittaneet noista vuosista. Syynä saattaa olla Bahrjanyin ero OUN:stä ja useat kiistat puolueen muiden jäsenten kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ukrainalaiset kirjailijat
Ukrainalaiset poliitikot
Vuonna 1907 syntyneet
Vuonna 1963 kuolleet