Kauko Väyrynen

Kauko Sakari Väyrynen (5. marraskuuta 1925 Sortavalan maalaiskunta – 3. huhtikuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja ja näyttelijä. Hänet tunnettiin koomisista rooleista ja karaktäärihahmojen esittämisestä tenorina, mutta hän esiintyi myös baritonina.

Väyrynen opiskeli Tyyne Hasen, Jorma Huttusen, Aulikki Rautawaaran, Veikko Vuorelan ja Luigi Riccin johdolla. Hän työskenteli näyttelijänä muun muassa Vaasassa sekä vuosina 1955–1957 ja 1959–1961 Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatterissa. Kansanteatteri-Työväenteatterissa hän myös suoritti muun muassa operettirooleja. Väyrynen oli kiinnitettynä Suomen Kansallisooppera ja -balettiin vuosina 1961–1980. Siellä hänen rooleihinsa kuuluivat Bardolfo (Giuseppe Verdi: Falstaff), Spalanzani (Jacques Offenbach: Hoffmannin kertomukset), Jacquino (Ludwig van Beethoven: Fidelio), Valzacchi (Richard Strauss: Ruusuritari), Vašek (Bedřich Smetana: Myyty morsian), Šuiski (Modest Mussorgski: Boris Godunov), Kaapo (Leevi Madetoja: Pohjalaisia) ja Rahikainen (Tauno Pylkkänen: Tuntematon sotilas). Väyrynen tulkitsi myös rooleja opereteissa ja musikaaleissa. Tauno Pylkkäsen Oprin ja Oleksin esityksessä Lahdessa vuonna 1982 hän esiintyi Oleksin roolissa baritonina. Väyrynen osallistui muun muassa Leevi Madetojan oopperan Pohjalaisia ja Aulis Sallisen oopperan Punainen viiva levytyksiin. 

Väyrynen oli naimisissa ohjaaja, näyttelijä Lilli Markkasen kanssa. Hän kuoli Helsingissä 78-vuotiaana.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset oopperalaulajat
Suomalaiset näyttelijät
Tenorit
Baritonit
Vuonna 1925 syntyneet
Vuonna 2004 kuolleet