Porin Ässien SM-liigakausi 1991–1992

Porin Ässien SM-liigakausi 1991-1992 oli jääkiekkoseura Porin Ässien 16. kausi jääkiekon SM-liigassa ja 36. kausi Suomen jääkiekon korkeimmalla sarjatasolla. Edellisellä kaudella joukkue oli jäänyt tiukasti ulos pudotuspeleistä ollen sijalla 7. Kaudella 1991-1992 Ässät keräsi 49 pistettä ja päätyi jaetulle neljännelle (4) sijalle paikallisvastustaja Lukon kanssa, joukkueet kohtasivat näin ollen puolivälierissä, jotka pelattiin paras 3 järjestelmällä. Ässät voitti suoraan 2-0 maalein 8-1 ja marssi välieriin. Vastassa siellä oli runkosarjan 2 paras Jokerit. Vaikka voittoa Ässien kotikentältä helsinkiläiset eivät saaneet, menivät he kotiedun turvin loppuotteluun. Ässien kausi taas jatkui kotona pelattavaan pronssiotteluun, jossa koettiin maalin tappio Helsingin IFKlle 2-3. Ässät oli näin paitsi runkosarjan, myös lopullisen taulukon neljäs (4)  

lähtökohdat kauteen

Ässät oli viimeksi pelannut pudotuspeleissä keväällä 1985. edellisen kauden keväällä oltiin lähellä. Näistä asetelmista nuori ässävalmentaja Vasili Tihonov lähti vetämään ensimmäistä kokonaista kauttaan Ässissä. Ässät teki hankinnoissa kovan vedon, kun oma poika Kari Takko palasi Poriin 6 vuoden NHL uran jälkeen. Andrei Matitsin tuli Riiasta, ja 1-divisioonasta korkoa kasvamaan tulivat Petri Varis sekä Jouni Vento. Kesken kauden joukkueeseen liittyi vielä Kari Kanervo. 

Runkosarja

Ässät pelasi vakuuttavan runkosarjan. Erityisesti kotipeleissä porilaiset olivat vahvoja. Joulutaukoon mennessä oli tullut vain 2 kotitappiota. Joulutauolle Ässät lähti mukavassa 6 ottelun pisteputkessa,joista 5 voittoja. Viimeinen peli ennen taukoa päättyi Porissa tyylipuhtaaseen 10-0 voittoon IFKsta. Tauon jäljiltä pelit sujuivat tasaisesti tammikuun lopulle asti, sarjan viimeiselle neljäsosalle. Ässät ajautui 6 pelin notkoon,jossa saatiin vain 1 tasapeli, putken viimeinen tappio tuli Isomäen hallissa Ilvestä vastaan, peli muistetaan siitä kun hallista meni sähköt, ja peli keskeytyi yli tunniksi. Ässät päätyi kuitenkin melko helposti 6 joukkoon, tasapistein Lukon kanssa

Pudotuspelit

Ässät pääsi pudotuspeleihin ensimmäistä kertaa sitten kevään 1985. Ja kiekkokansan riemuksi vastaan tuli ensimmäistä kertaa paikallisvastustaja Rauman Lukko. Kotietu oli sarjassa Lukolla. Silloisen sarjajärjestelmän mukaan sarja pelattiin paras kolmesta järjestelmällä. Runkosarjassa joukkueet olivat tasapistein perättäisillä sijoilla. Kauden keskenäiset kohtaamiset olivat menneet Lukon hyväksi voitoin 3-1 ja maalein 18-7. Lukko oli muutenkin pelannut loppukauden nousujohteisemmin kuin Ässät, jotka olivat kokeneet pienen notkahduksen. playoff-sarjassa Ässät oli kuitenkin rautaa. Sarjan avauspelissä Raumalla se ryösti heti kotiedun itselleen 1-4 voitolla. Ja seuraavana päivänä Porissa Ässät voitti ottelun 4-0. Kiihkeiden pelien ohessa myös seurojen toimitusjohtajat olivat riidoissa, lipunmyyntien takia. Lukko ei myynyt porilaisille lippuja Rauman peliin, ja päinvastoin.

Ässät pääsi mitalipeleihin, ja vastaan tuli kauden yllättäjäjoukkue Helsingin Jokerit. Sarja pelattiin paras viidestä. Jokerit voitti avauspelin 6-2. Ässät kuitenkin voitti oman kotipelinsä 3-2 jatkoajan jälkeen, Helsinkiläissyntyisen Jari Korpisalon maalilla. sarjan 3 peli päättyi jälleen selvästi Jokereille, 6-0. Ässien kotitaika kuitenkin piti ja voitti 6-2 ja tasoitti otteluvoitot. Sarjan ratkaisupeli Helsingissä päättyi kuitenkin samalla kaavalla kuin edelliset, numeroin 5-0 ja Jokerit meni näin loppuotteluun. Ässien kausi jatkui pronssiottelulla. Pronsseista ei Ässillä enää riittänyt kyllin intoa taistella, vaan Helsingin IFK riisti pronssimitalit Porin hallissa pelatussa pelistä maalein 2-3. Ässien kausi päättyi näin tappioihin, mutta kautta voitiin pitää onnistuneena. Pudotuspelit palasivat Poriin, ja nuoria pelaajia teki lopullisen läpimurtonsa. Kuten Helsinkiläisvahvistukset Petri Varis ja Jari Korpisalo. Oma poika Rauli Raitanen.

1991–1992