Stellaarinen musta aukko

Stellaarinen musta aukko on musta aukko, joka on syntynyt massiivisen tähden luhistuessa. Aukon muodostuminen tapahtuu hypernovan tai gammasädepurkauksen osana. Niistä on käytetty myös termiä kollapsaari (engl. "collapsar").

Ominaisuudet
Niin sanotun "karvattomuusteoreeman" mukaan mustilla aukoilla on vain kolme ulkoisesti havaittavaa ominaisuutta: massa, sähkövaraus, ja pyörimismäärä. Stellaarisen mustan aukon pyörimismäärä on jäänne sen muodostaneen tähden pyörimismäärästä. 

Jos luhistuvan tähden massa jää alle Tolmanin–Oppenheimerin–Volkoffin rajan, siitä muodostuu joko neutronitähti tai valkoinen kääpiö (jos massa on alle Chandrasekharin rajan). Jos tähden massa ylittää TOV-rajan, mikään prosessi ei pysäytä luhistumista ja siitä muodostuu musta aukko. Stellaaristen mustien aukkojen massa vaihtelee noin viidestä Auringon massasta () joihinkin kymmeniin Auringon massoihin.

Röntgenkaksoistähdet
Stellaarisia mustia aukkoja on vaikea havaita suoraan niiden suhteellisen pienen massan ja pienen koon vuoksi. Sellainen voi kuitenkin olla röntgenkaksoistähden röntgensäteilijä neutronitähden sijaan. Ne voidaan erottaa toisistaan mustan aukon suuremman massan (>3 ) perusteella. Tunnetuin esimerkki on Cygnus X-1, jonka mustan aukon massa on ~15 .

Katso myös
 Supermassiivinen musta aukko
 Primordiaalinen musta aukko

Lähteet

Mustat aukot