Liisa Karhilo

Liisa Kyllikki Karhilo (o.s. Karttunen; 9. syyskuuta 1930 Pori – 4. toukokuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen pianisti ja pianopedagogi.

Karhilo oli Martti Paavolan oppilaana Sibelius-Akatemiassa, josta hän sai diplominsa vuonna 1953. Lisäksi hän suoritti opintoja Wienissä Bruno Seidlhoferin, Rio de Janeirossa Hans Grafin, Moskovassa Jakov Zakin ja New Yorkissa Louis Persingerin oppilaana. Pari vuotta Karhilo vietti ranskalaisen Nadia Boulangerin opissa. Vuonna 1975 hän suoritti musiikkipedagogiikassa maisterin tutkinnon Columbian yliopistossa. Kamarimusiikin opetusta hän sai Juilliard Schoolissa. 

Karhilo piti ensimmäisen pianoresitaalinsa Helsingissä vuonna 1954. Hän esiintyi myös muun muassa Filippiineillä, Yhdysvalloissa, Rio de Janeirossa, Milanossa, Firenzessä ja monien eurooppalaisten radioasemien lähetyksissä. Hän teki esiintymisiä myös orkesterin solistina. Karhilo esitti ja levytti usein uusia suomalaisia sävellyksiä. Hän oli naimisissa suurlähettiläs, alivaltiosihteeri Aarno Karhilon kanssa ja asui yli kolmen vuosikymmenen ajan monissa maissa eri puolilla maailmaa.

Karhilo opetti pianonsoittoa ja pianopedagogiikkaa Sibelius-Akatemiassa. Hän pääsi vuonna 1990 Länsi-Helsingin musiikkiopiston lehtoriksi. Hän myös julkaisi opetusteoksia pianolle. Karhilo äänitti musiikkia Finnlevylle, ja Yhdysvalloissa hänen levytyksiään kustansi Musical Heritage Society. Hän kuoli 67-vuotiaana lyhyehköstä sairaudesta kärsittyään.

Lähteet 

Suomalaiset pianistit
Suomalaiset musiikkipedagogit
Vuonna 1930 syntyneet
Vuonna 1998 kuolleet