Eteläjukagiiri

Eteläjukagiiri eli metsäjukagiiri tai kolymajukagiiri on metsäjukagiirien puhuma kieli, joka on toinen kahdesta säilyneestä jukagiirikielestä. Kieli on lähes kuollut, ja sitä puhuu nykyään vain viisi ihmistä Venäjän Sahan tasavallan pohjoisosassa. Toisen lähteen mukaan puhujia olisi alle 50 noin 400 metsäjukagiirista. Suurin osa puhujista on vanhuksia.

Luokitus 
Metsäjukagiiri on läheistä sukua noin 60 puhujan tundrajukagiirille eli pohjoisjukagiirille. Toisinaan pohjois- ja eteläjukagiiria pidetään saman kielen kahtena, tosin toisistaan suuresti eroavana, murteena. Tällöin jukagiiri olisi isolaattikieli. 1800-luvun lopulta on mainintoja kahdesta jukagiirin sukuisesta kansasta ja kielestä: tšuvaneista ja omokeista. Molemmat ovat hävinneet vaikka esiintyvät yhä jopa Venäjän kansallisuusluokituksessa. Myös jukagiiristen kielten sukulaisuudesta uralilaisiin kieliin on keskusteltu paljon. Kielioppi ja sanasto eroavat kuitenkin niin paljon nykyisistä uralilaisista kielistä, että kielikunnat on todennäköisesti eronneet toisistaan jo yli 8 000 vuotta sitten. Huomattava osa jukagiirikielten sanastosta on alkuperältään tuntematonta.

Jukagiirikielille on viime aikoina yritetty luoda yhteistä, kyrilliseen kirjaimistoon perustuvaa kirjakieltä. Metsäjukagiirissa on aikoinaan ollut myös omaperäinen kuvakirjoitus, jota metsästäjät käyttivät kartoissaan.

Puhuma-alue 
Eteläjukagiiria puhutaan nykyään pienellä alueella Venäjällä Kolymajoen lähteillä sijaitsevalla metsäalueella. Se jakautuu hallinnollisesti Sahan tasavallan ja Magadanin alueen kesken. Aiemmin kieltä on puhuttu huomattavasti laajemmalla alueella Kolyman yläjuoksulla.

Aakkosto

Kielinäyte

Lukusanat yhdestä kymmeneen 
1. irkēj
2. ataqlōj
3. jālōj
4. ileklōj
5. n'əɣanbōj
6. mālōj
7. purkījōj
8. malɣiləklōj
9. kunirkil'ǯōj
10. kunel'ōj

Lähteet

Aiheesta muualla 
  Eteläjukagiirinkielinen Wikipedia hautomossa
 

Jukagiiriset kielet
Venäjän kielet
Sahan tasavallan kielet
Uhanalaiset kielet