Ystävyysseura

Ystävyysseura on toisen maan, eli ystävyysmaan, tuntemusta edistävä ja siihen kulttuurisuhteita ylläpitävä seura. 

1900-luvun alussa kahden maan välisistä kulttuurisuhteista saatettiin sopia valtiosopimuksilla, joissa sovittiin muun muassa kulttuurivaihto-ohjelmista. Nykyään kulttuurisuhteita solmitaan valtiosopimuksilla vain poikkeustapauksissa ja kulttuurisuhteiden katsotaan parhaaksi muodostuvan kansalaisista eikä valtioista lähtien. Ystävyysseurat toteuttavat kulttuurivaihtoa kansalaislähtöisesti. Muun muassa kehitysmaat toivovat silti yhä kulttuurisopimusten solmimista.

Suomessa toimivat ystävyysseurat 

Suomessa on yli sata ystävyysseuraa, joista valtaosa on Ystävyysseurojen liiton jäseniä.

Suomen ensimmäinen ystävyysseura perustettiin 1880-luvulla. Sen tarkoitus oli luoda suhteita suomalaisten ja virolaisten välille. Alun perin ystävyysseuroja kutsuttiin ulkomaanyhdistyksiksi. Ensimmäisten ulkomaanyhdistysten innoittajina olivat heimoaate, skandinavismi ja Suomen taiteen kultakauden frankofilia. 1920- ja 1930-luvuilla Suomen eurooppalaisia yhteyksiä pyrittiin vahvistamaan myös ystävyysseuroja perustamalla.

Opetus- ja kulttuuriministeriö myöntää valtakunnallisten ystävyysseurojen toimintaan yleisavustuksia eli vuotuiseen toimintaan tarkoitettuja toiminta-avustuksia. Ehtona on, että toiminta on vakiintunutta sekä yhteiskunnallisesti ja kulttuuripoliittisesti vaikuttavaa. Eduskunta päättää vuosittain, minkä enimmäissumman ministeriö käyttää avustuksiin.

Opetus- ja kulttuuriministeriön vuosina 2012–2020 myöntämät yleisavustukset valtakunnallisten ystävyysseurojen toimintaan:

Katso myös 

 Sukukansojen ystävät

Lähteet