Rose Marie Reid

Rose Marie Reid (os. Yancey, 12. syyskuuta 1906 Cardston, Alberta, Kanada – 16. joulukuuta 1978 Provo, Utah, Yhdysvallat) oli kanadalaissyntyinen yhdysvaltalainen uimapukusuunnittelija, joka menestyi suunnittelijana 1940–1960 -luvuilla.

Perhe 
Rose Marie Yancey syntyi William Elvie Yancey Sr.:lle ja Marie Hyde Yanceylle 12. syyskuuta 1906 Cardstonissa, Albertassa, Kanadassa. Hänen äitinsä opetti hänet ompelemaan. Vuonna 1916 hänen perheensä muutti maatilalle Weiseriin, Idahoon. Vuonna 1925 hän osti kauneushoitolan Oregonista. Pian sen jälkeen hän meni naimisiin Gareth Rhynhartin, matkustavan taiteilijan kanssa, ja he erosivat vuonna 1935. Reid muutti Vancouveriin Brittiläiseen Kolumbiaan eronsa jälkeen. Reid meni naimisiin Jack Crossman Reidin kanssa 30. marraskuuta 1935, ja heille syntyi kolme lasta: Bruce Alan Reid (1937–2015), Sharon Reid Alden (s. 1938) ja Carole Marie Reid Burr (1940–2020). Uskottomuuden ja pahoinpitelyn vuoksi Reid päätti avioliittonsa Jackin kanssa 10. huhtikuuta 1946. Avioero edesauttoi hänen suuren yrityksensä muuttoa Kaliforniaan vuonna 1949.

Ura

Uran alku Kanadassa 
Reid aloitti uimapukusuunnittelu-uransa Vancouverissa, Brittiläisessä Kolumbiassa, Kanadassa. Hän sai inspiraationsa uimapukujen suunnitteluun siitä, että hänen miehensä Jack valitti uimapukujensa materiaalista ja mukavuudesta. Hänen suunnitteluliiketoimintansa alkoi vuonna 1936 Reid's Holiday Togs, Ltd:n kanssa. Hänen varhaisimmissa uimapuvuissaan oli tyypillisesti molemminpuolinen nauhakiristys, ja vuonna 1938 valmistunut uimapuku on säilytetty Kanadan New Westminster Museum and Archivessa. Ensimmäisenä toimintavuotenaan Reid työllisti 16 työntekijää, tuotti 10 000 dollaria ja suunnitteli vain kuusi pukua.

Rose Marie Reid, Inc. 
20. syyskuuta 1946 Reid perusti amerikkalaisen yrityksensä, Rose Marie Reid, Inc:n. Hän kuitenkin säilytti edelleen kanadalaisen yrityksensä. Vuoteen 1946 mennessä 50 % Kanadassa myydyistä uimapuvuista oli hänen suunnittelemiaan. Hänen uimapukunsa hallitsivat Amerikan markkinoita ja olivat suosittuja Länsi-Euroopassa, Etelä-Amerikassa ja Australiassa. Perustettuaan amerikkalaisen yrityksensä Reid asui Los Angelesin tehtaassa, kunnes osti kodin Kalifornian Brentwoodista vuonna 1949. Reid oli tunnettu innovatiivisesta ja muodikkaasta uimapukusuunnittelusta ja -tuotannosta. Hän oli ensimmäinen uimapukujen suunnittelija, joka käytti uima-asuissa sisärintaliivejä, vatsaa peittäviä paneeleja, alaspäin laskevia lahkeita, kuminauhaa, lyhyitä hameita ja perusvaatteita. Hän oli myös ensimmäinen suunnittelija, joka esitteli mekkokoot uima-asuissa ja suunnitteli uima-asuja useille eri kokoisille ja eri vartalotyypeille sen sijaan, että olisi tuottanut vain yhden vakiokoon. Reid haki patenttia vuonna 1950 yksiosaiselle uimapuvulle, jossa oli joustava kangas ja josta puuttui napit. Hänen yrityksensä patentoi koneompeleen, josta tuli hänen suunnitelmiensa tunnusmerkki. Hänellä oli useita muita patentteja uimapuvuille ja asusteille.

Hänen suunnitelmiensa joukossa oli "Hourglass"-puku, joka esiteltiin vuonna 1951 ja jota valmistettiin useissa muunnelmissa. Siitä tuli yksi hänen yrityksensä kaikkien aikojen myydyimmistä. "Magic Length" -mallista tuli Rose Marie Reidin klassikko lukuisilla eri vartalotyypeille sovitetuilla kappaleilla, ja se pysyi suosittuna 1950-luvulle asti.

Reidillä oli myymälät Los Angelesissa, Chicagossa, Miamissa, New Yorkissa, Lontoossa, Amsterdamissa ja Pariisissa. Menestyksensä myötä hän matkusti usein tapaamaan myyjiä tarjotakseen ohjeita kankaista, tyyleistä ja malleista. Hän oli ensimmäinen nainen Yhdysvalloissa, joka lensi 500 000 mailia.

Palkinnot ja menestys 
Vuonna 1958 Reidille myönnettiin Sports Illustrated -lehden Sporting Look of the Year -palkinto, ja vuonna 1955 Los Angeles Times valitsi hänet yhdeksi vuoden kymmenestä naisesta. Hän oli myös ehdolla Sports Illustrated -lehden Vuoden suunnittelijaksi vuonna 1956. Hänen yrityksensä menestyi erittäin hyvin 1950-luvulla. Rose Marie Reid, Inc.:n vuoden 1951 3,5 miljoonan dollarin bruttotulot kasvoivat lähes viisinkertaisiksi 18,1 miljoonaan dollariin vuoteen 1960 mennessä. Hänen Kanadan ja Yhdysvaltojen tehtaiden tuotanto kasvoi vuosina 1952–1959 1 000 puvusta 10 000 pukuun päivässä.

Kuuluisuus Hollywoodissa 
Osa Reidin menestyksestä johtui hänen vaikutuksestaan Hollywoodissa ja elokuvateollisuudessa. Kuuluisat elokuvanäyttelijät, kuten Rita Hayworth, Marilyn Monroe, Jane Russell ja Rhonda Fleming käyttivät hänen uimapukujaan. Rita Hayworth käytti "Glittering Metallic Lamé" -pukua julkistaakseen vuoden 1946 hittielokuvansa Gildaa. Hänen pukunsa olivat esillä myös useissa Kalifornian rantabile-elokuvissa 1950-luvun lopulla ja 1960-luvun alussa, mukaan lukien Hyttyselläkin on tunteet (1959), Seksiä ja muskeleita (1964) ja Missä pojat, siellä tytöt (1960).

Uskonto 
Rose Marie Reid oli Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon jäsen. Hän jakoi uskonsa naapureiden ja liikekumppaneiden kanssa. Hänellä oli myös monia juutalaisia ​​ystäviä, joiden kanssa hän jakoi uskonsa. Hän teki osan tästä työstä 1950-luvulla yhteistyössä LeGrand Richardsin ja Hugh Nibleyn kanssa. Reid ehdotti, että Richards nimeäisi kirjansa  Israel! Do You Know?  (alkuperäisen Judah! Do Yo Know? sijaan). Richardsin rohkaisemana Reid laati oppituntisuunnitelman mormonismin selittämiseksi juutalaisille tutkijoille. Rose Marie auttoi myös monissa Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon varainkeruutoimissa, mukaan lukien varainkeruu kirkkorakennusten ja Los Angelesin Kalifornian temppelin rakentamiseen vuonna 1954. Rose Marie suunnitteli "Starlight"-uimapuvun ja pyysi paikallisia kirkon jäseniä ompelemaan paljetteja pukuihin. Tämä puku, joka tunnetaan myös nimellä "Relief Society Suit", myytiin 50 dollarilla. Hän lahjoitti tästä kaupallisesti erittäin menestyksekkäästä puvusta saadut voitot temppelin rakennusrahastoon. "Starlight" oli niin suosittu, että Life Magazine julkaisi kaksi ja puoli sivuisen artikkelin puvun menestyksestä vuonna 1956. Vuonna 1959 Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko pyysi Reidiä suunnittelemaan uudelleen temppelivaatteet. Reid oli myös erittäin antelias hyväntekijä Brigham Youngin yliopistossa ja palveli kansallisessa neuvoa antavassa toimikunnassa. Hän piti myös "hartauspuheen" Brigham Youngin yliopistossa vuonna 1953.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset yrittäjät
Vuonna 1906 syntyneet
Vuonna 1978 kuolleet