Charles A. Horner

Charles Albert “Chuck” Horner (s. 19. lokakuuta 1936) on yhdysvaltalainen kenraali, joka palveli NORADin, U.S. Space Commandin ja Air Force Space Commandin komentajana lokakuuhun 1994. Hornerin vastuualueisiin kuuluivat Yhdysvaltain ja Kanadan ilmapuolustuksen sekä Yhdysvaltain asevoimien avaruustoiminnan johtaminen.

Hän on komentanut uransa aikana taktista koulutuslennostoa, hävittäjälennostoa, kahta ilmavoimien divisioonaa ja yhtä ilma-armeijaa. 9. ilma-armeijan komentajana hän sai vastuulleen myös United States Air Forces Central Commandin komentajan tehtävät, joissa hän vastasi Yhdysvaltain ja sen liittolaisten ilmaoperaatioista Persianlahden sodan operaatioissa Desert Shield ja Desert Storm. Lentäjäuransa aikana Horner kerrytti yli 5 300 lentotuntia useilla eri hävittäjätyypeillä.

Elämäkerta 
Iowasta kotoisin oleva Horner suoritti kandidaatin tutkinnon Iowan yliopistosta vuonna 1958 ja liittyi sen jälkeen 1. lokakuuta ilmavoimiin reserviupseerien koulutusyksikön () kautta. Hänet koulutettiin F-100 Super Sabre -kalustolla, ja hän ansaitsi marraskuussa 1959 lentäjän merkin Laredon lentotukikohdassa Texasissa. Horner sijoitettiin ensin 492. taktiseen hävittäjälaivueeseen Englannissa. Kolmen vuoden palveluksen jälkeen hän sai jatkokoulutuksen F-105 Thunderchief -kalustolle ja siirtyi samalla 4. taktisen hävittäjälennostoon Seymour Johnsonin lentotukikohtaan Pohjois-Carolinaan. Hornerin sisko ja hänen vanhempansa kuolivat auto-onnettomuudessa vuonna 1964.

Vietnamin sodasta 9. ilma-armeijan komentajaksi 
Horner liittyi vapaaehtoisena Kaakkois-Aasiassa käynnissä olleen Vietnamin sodan sotatoimiin. Hänet sijoitettiin Thaimaasta toimineeseen 388. taktiseen hävittäjälennostoon, missä hän lensi 41 taistelutehtävää F-105 Thunderchiefilla. Puolen vuoden kommenuksen jälkeen hän palasi lennonopettajaksi Manner-Yhdysvaltoihin. Horner lähti toiselle Kaakkois-Aasian komennukselleen toukokuussa 1967, ja hänet sijoitettiin Thaimaan Koratin lentotukikohtaan. Toisen komennuksensa aikana hän lensi jälleen F-105 Thunderchiefilla ja toimi ”Wild Weaselina”, jonka tehtävänä oli vihollisen ilmatorjuntakohteiden tuhoaminen. Horner lensi toisella komennuksellaan yli 70 taistelulentoa.

Toisen Kaakkois-Aasian komennuksensa jälkeen hän palasi syyskuussa 1967 lennonopettajaksi Nellisin lentotukikohtaan. Tehtävien ohessa hän toimi yhdysupseerina ilmavoimien Tactical Fighter Weapons Schoolissa. Lentäjäuransa aikana Horner kerrytti yli 5 300 lentotuntia useilla eri hävittäjätyypeillä.

Horner toimi lokakuusta 1969 esikuntaupseerina Tactical Air Commandin (TAC) ja Yhdysvaltain ilmavoimien esikunnissa. Elokuussa 1975 hän aloitti jatko-opinnot National War Collegessa, mistä hän suoritti tutkinnon vuotta myöhemmin. Tästä hän jatkoi kahden taktisen hävittäjälennoston johtotehtäviin ja edelleen kahden lentodivisioonan komentajaksi ja Air Defense Weapons Centerin johtoon. Horner sai vuonna 1987 vastuulleen 9. ilma-armeijan.

Persianlahden sota ja eläköityminen 

Irak hyökkäsi Kuwaitiin Hornerin ollessa matkalla TAC:n esikuntaan elokuussa 1990. Hän sai pikaisen kutsun takaisin komentopaikalleen 9. ilma-armeijassa. Sieltä hän jatkoi matkaansa Central Commandin esikuntaan antamaan tilannekatsausta kenraali Norman Schwarzkopfin kanssa Yhdysvaltain silloiselle presidentille George W. Bushille. Tästä Horner jatkoi edelleen Saudi-Arabiaan, missä hän sai vastuulleen Persianlahden sodan operaatio Desert Shieldin ilmaoperaatioiden suunnittelun. Horner jatkoi samoissa tehtävissä operaatio Desert Stormissa, jonka aikana hän tuli suurelle yleisölle tutuksi esiinnyttyään sotaa seuranneissa päivittäisissä lehdistötilaisuuksissa.

Horner ylennettiin kenraaliksi Persianlahden sodan päätyttyä. Hän siirtyi NORADin ja Air Force Space Commandin komentajaksi, mistä hän eläköityi lokakuussa 1994. Palveluksensa päätyttyä Horner asui vaimonsa Mary Jo Hornerin kanssa Floridan Eglinin lentotukikohdan läheisyydessä. Hornereilla on kaksi tytärtä ja poika. Hän avusti Tom Clancya kirjan Every Man a Tiger kirjoittamisessa.

Ylennykset 
Lähde: 
Vänrikki, 13. kesäkuuta 1958
Luutnantti, 12. kesäkuuta 1960
Kapteeni, 1. lokakuuta 1963
Majuri, 1. kesäkuuta 1969
Everstiluutnantti, 1. marraskuuta 1973
Eversti, 1. helmikuuta 1975
Prikaatikenraali, 1. elokuuta 1982
Kenraalimajuri, 1. heinäkuuta 1985
Kenraaliluutnantti, 1. toukokuuta 1987
Kenraali, 1. heinäkuuta 1992

Tunnustukset 
Lähde: 
Distinguished Service Medal tammenlehvillä
Silver Star tammenlehvillä
Legion of Merit
Distinguished Flying Cross
Meritorious Service Medal tammenlehvillä
Air Medal kymmenellä tammenlehdellä
Air Force Commendation Medal tammenlehvillä
Combat Readiness Medal
National Defense Service Medal pronssitähdellä
Armed Forces Expeditionary Medal pronssitähdellä
Vietnam Service Medal pronssitähdellä
Republic of Vietnam Campaign Medal
Order of the Sword
Meritorious Service Cross (Kanada)

Lähteet

Aiheesta muualla 

99.3 Yhteiskuntaelämän edustajat
Yhdysvaltain ilmavoimien kenraalit
Vuonna 1936 syntyneet
Elävät henkilöt