Émile de Girardin

Émile de Girardin (1806–1881) oli ranskalainen toimittaja. Hän perusti vuodesta 1828 alkaen useita sanomalehtiä, muun muassa 1836 La Presse -lehden, jolla oli mullistava merkitys sanomalehtioloissa: samalla kun se oli kilpailijoitansa puolta halvempi, se alkoi julkaista erityistä kaunokirjallista osastoa ja mainoksia ja oli polemiikissaan häikäilemätön. Poliittisesti Girardin häilyi ja kannatti milloin mitäkin puoluetta. Hänet valittiin ensi kerran edustajaksi 1834, ja tämän jälkeen hän kannatti Ludvig Filipin hallitusta, mutta asettui sitä vastaan, kun ei saanut tavoittelemaansa ministerinsalkkua. Samanlainen oli hänen suhteensa prinssi Ludvig Napoleoniin ja helmikuun vallankumouksen jälkeen asetettuun väliaikaiseen hallitukseen.

1860-luvun lopulla Girardin yllytti lehdessään La Liberté sotaan Preussia vastaan. Vuosien 1870–1871 sodan aikana hän vastusti Léon Gambettan diktatuuria. Sodan jälkeen hänellä oli hallussaan useita lehtiä, muun muassa Le Petit Journal, jolla puolen miljoonan levikillä oli laaja lukijapiiri, ja La France, jossa hän 1877 kävi taistelua Albert de Broglien ministeristöä vastaan. Hänet valittiin samana vuonna edustajakamariin.

Girardin oli taitava mutta häikäilemätön ja vakaumusta vailla oleva julkisen sanan käyttäjä, joka piti lehtitointa pelkästään elinkeinona. Hän on myös julkaissut muutamia romaaneja ja näytelmiä, yhdessä Alexandre Dumas’n kanssa näytelmän Le supplice d’une femme (1865).

Girardinin puoliso oli kirjailija Delphine de Girardin.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ranskalaiset toimittajat
Ranskalaiset kirjailijat
Vuonna 1806 syntyneet
Vuonna 1881 kuolleet