Ivan Lažetšnikov

Ivan Ivanovitš Lažetšnikov (, 25. syyskuuta 1790 Kolomna – 8. heinäkuuta 1869 Moskova) oli venäläinen kirjailija.

Suku, koulutus ja virkaura 
Ivan Lažetšnikov syntyi varakkaaseen kauppiasperheeseen. Hän sai perusteellisen kotikoulutuksen, työskenteli virkamiehenä Moskovassa ja osallistui Venäjän isänmaalliseen sotaan. Lažetšnikov erosi armeijan palveluksesta vuonna 1819. Vuosina 1820–1837 hän työskenteli kansanvalistusministeriössä muun muassa Penzan, Kazanin ja  Tverin läänien koulujohtajana. Lažetšnikov oli Tverin ja Vitebskin varakuvernöörinä vuosina 1843–1853 ja sensorina Pietarissa vuosina 1856–1857. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1858 ja asettui lopullisesti Moskovaan. Näkemyksiltään Lažetšnikov oli isänmaallinen maltillinen liberaali.

Kirjallinen ura 
Lažetšnikov julkaisi ensimmäiset teoksensa vuonna 1807. Hänen ensimmäinen historiallinen romaaninsa Posledni Novik, ili Zavojevanija Lifljandii v tsarstvovanije Petra Velikogo (”Viimeinen Novik eli Liivinmaan valloitus Pietari Suuren aikana”, 1831–1833) herätti paljon huomiota. Lažetšnikov oli ensimmäinen venäläinen kirjailija, jonka elävät ja yksityiskohdiltaan uskottavat romaanit perustuivat historiallisiin faktoihin. Hänen teoksistaan tunnetuin on keisarinna Annan hovin juonitteluja kuvaava romaani Ledjanoi dom (”Jäätalo”, 1834–1835). Kolmas romaani Basurman (1838) kertoo Iivana III:n ajasta ja Venäjällä toimineista ulkomaalaisista. Lažetšnikovin myöhempiä proosateoksia pidettiin vähemmän onnistuneina. Hän on kirjoittanut myös näytelmiä ja muistelmia. Näytelmään Opritšnik (1842) perustuu Pjotr Tšaikovskin samanniminen ooppera.

Suomennettu teos
 Viimeinen Novik (katkelma). Suom. M. Hoppueff. Karjalattaren nurkkanovelli 14.3.–30.5.1879. Digitoituna kansalliskirjastossa

Lähteet

Aiheesta muualla
 Ivan Lažetšnikovin teoksia Lib.ru-sivustolla

Venäläiset kirjailijat
Vuonna 1790 syntyneet
Vuonna 1869 kuolleet