Namedroppailu

Namedroppailu, nimidroppaus  tai hienoilla tuttavuuksilla ylpeily/pröystäily (englannista name-dropping) on ilmiö, jossa ihmisten tai instituutioiden nimet mainitaan ohimennen ihmisten välisessä viestinnässä, joko yhteenkuuluvuuden osoittamiseksi tai retorisena keinona. Nimen mainitseminen voi olla osa henkilön habitusta.

Sosiaalisesti suoritettava nimidroppaus 
Mainitsemalla jonkin alan tunnetun auktoriteetin nimen ihmiset pyrkivät symbolisen interaktionismin teoreettisen lähtökohdan mukaisesti osoittamaan, että he tuntevat jossain määrin nimetyn henkilön työn, jotta sosiaalisessa tilassa voitaisiin luoda yhteiset viitekehykset. Tätä tapahtuu sekä verkossa että näppäimistön ulkopuolella. Namedroppailua voivat käyttää myös ne, jotka yrittävät ylpeillä ohikiitävällä kohtaamisella julkkiksen kanssa ja yrittävät suojella asemaansa ryhmässä. (Katso: Minä tapasin Lassien.)

Tieteessä
Laajemmassa kielenkäytössä namedroppaus viittaa (tieteellisessä) keskustelussa esiintyvään käyttäytymiseen, jossa pelkkä tunnettujen nimien mainitseminen korvaa oman näkökannan sisällöllisen perustelun. Namedroppaajan tavoitteena on tukea omaa argumentaatiota ja vahvistaa omien perustelujensa painoarvoa vetoamalla kolmansien osapuolten asiantuntemukseen viittaamatta sen enempää sisällöllisesti heidän työhönsä. Toinen näkökohta on se, että oman tietämyksen puutteellisuus jää taka-alalle väitettyjen auktoriteettien tietämykseen nähden. Lisäksi vastapuolelle välitetään tunne omasta paremmuudesta väitetyn tiedollisen etumatkan avulla. Erityisen suosittua namedroppaus on esimerkiksi nuorten yhteiskuntatieteilijöiden töiden kiitoksissa, jotta voidaan korostaa työn oletettua arvoa. 

Göran Hägg lisää tähän vielä pseudovahvistuksen käsitteen, joka on päässyt joukkotiedotusvälineisiin 1970-luvulta lähtien: ”Jo ohimenevä maininta Wittgensteinista tai Platonista saa useimmat ihmiset niin hermostuneiksi, etteivät he enää uskalla vastustaa itse ajatusta.”

Eräässä akateemisen työn tekniikkaa käsittelevässä oppaassa on seuraava hyvää tarkoittava mutta aivan liian harvoin noudatettu neuvo: ”Älkää jäljitelkö namedroppausta, kuten pelkkää viittausta (useimmiten lukemattomaan tai vain pintapuolisesti luettuun) kunnioitusta herättävään kirjallisuuteen, tätä röyhkeää käytöstä, jota me yliopistojen luennoitsijat valitettavasti aivan liian usein harrastamme. Yksinkertaisetkin kieltäytymiset kuuluvat myös opiskeluun ja oppimiseen.”

Toista muunnelmaa namedroppauksesta kutsutaan englanninkielisessä maailmassa nimellä physics envy (fysiikkakateus). Se tarkoittaa fysiikan ja matematiikan termien perusteetonta käyttöä muualla kuin luonnontieteellisissä aihepiireissä. Tavoitteena on luoda vaikutelma, että oma teoria on yhtä hyvin perusteltu ja vahva kuin esimerkiksi fysiikan teoriat. Esimerkkinä tästä on niin sanottu ”psykologinen kenttäteoria”, jonka fyysikko Alan Sokal otti esille vitsissään, joka tuli tunnetuksi Sokal-tapauksena.

Retorinen nimikerskailu 
Namedroppailua pidetään usein negatiivisena, koska sitä voidaan käyttää myös simuloimaan tietämystä tai kokemusta joltakin alalta ilman, että lausuttuja nimiä tarvitsee asettaa asiayhteyteen. Kun tuttavuuksilla pröystäilyä käytetään tällä tavoin, se ei ole ensisijaisesti tehokas tapa luoda yhteisiä viitekehyksiä, vaan pikemminkin retorinen keino. Retorisena keinona nimidroppaus voi olla eräänlainen argumentointivirhe auktoriteettiin vetoamisen muodossa. Mutta jos tuttavuuksilla ylpeilyn  kohteena olevalla henkilöllä todella on tietoa alalta ja jos tuttavuuksilla ylpeilijä pystyy asianmukaisesti esittämään henkilön osaamisen, se voi olla myös hyvä retorinen taktiikka. Tuttavuuksilla ylpeily voi myös tietyissä tapauksissa olla ammattietiikan rikkomus.

Kirjallisuuden tehokeinona 
Tanskalaistutkija Jon Kyst on käyttänyt nimidroppausta laajasti viitaten historiallisten ja mytologisten hahmojen nimien tiheään käyttöön Joseph Brodskyn runoissa. Kyst toteaa, että Brodskyn nimien toistuva mainitseminen, muiden tehtävien ohella, ”palvelee kuvan luomista puhujasta” ja ”se on sekä puheakti, joka ilmaisee tiettyyn sosiaaliseen ryhmään kuulumista, että tapa luoda ajaton runollinen tila”.

Markkinoinnissa 
Markkinointitoiminnan yhteydessä termi viittaa prosessiin, jossa tuotteen, tuotemerkin tai yrityksen nimeä toistetaan jokaisessa sopivassa tai sopimattomassa tilaisuuksissa sen tunnettavuuden lisäämiseksi. Tarkoitus on kuitenkin myös tuotteen yhdistäminen tiettyyn henkilöön tai tuotemerkkiin tuotteen tunnettavuuden lisäämiseksi. Henkilön tai tuotemerkin näkyvyydellä halutaan viestiä, että tuote on erityisen houkutteleva tai tärkeä. Kaikenlaiset uraoppaat yrittävät neuvoa lukijakuntaansa käyttämään namedroppausta keinona osoittaa pätevyyttä ja itseluottamusta myynnissä ja markkinoinnissa. Joskus namedroppausta käytetään pelkästään sosiaalisten verkostojen laajentamiseen levittämällä usein liikekumppanin nimeä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 

Sosiologia
Retoriikka
Nimet
Ammattietiikka