Islannin finanssikriisi 2008–2011

Islannin finanssikriisi 2008–2011 oli Islannissa tapahtunut taloudellinen ja poliittinen tapahtuma, jonka aikana valtio otti haltuunsa maan kolme suurinta, pahasti velkaantunutta pankkia. Kriisi johti talousromahdukseen, Islannin kruunun arvon romahdukseen ja työttömyyden kasvuun. 

Kriisi sai alkunsa, kun kansainvälinen talouskriisi romahdutti myös Islannin talouden. Islantilaiset finanssilaitokset olivat lainanneet ja sijoittaneet todella suuria summia rahaa, mutta sijoituskohteet eivät kuitenkaan tuottaneet toivotulla tavalla. Lokakuussa 2008 maan kolme suurinta pankkia, Kaupthing, Landsbanki ja Glitnir kaatuivat. Valtio otti ne haltuunsa. Islannin kruunun arvo romahti ja islantilaisten ihmisten velat moninkertaistuivat. Pankkien kaatumisen jälkeen seurasi useiden kuukausien katumielenosoituksia, joissa Islannin kansa vaati muun muassa maan poliittisen johdon ja keskuspankin johtajien eroa.

Tammikuussa 2009 Islannin silloinen pääministeri Geir Haarde ilmoitti, että toukokuussa maassa järjestettäisiin ennenaikaiset vaalit. Ennen sitä kauppaministeri Björgvin Sigurðsson ja Islannin rahoitustarkastuksen johto olivat jättäneet tehtävänsä. Mielenosoitukset jatkuivat kuitenkin vielä ilmoituksen jälkeenkin, ja myöhemmin samassa kuussa Islannin hallitus erosi. Valtaan äänestettiin uusi hallitus, joka alkoi vuonna 2010 säännöstellä valuutta- ja pääomaliikkeitä. Säännöstelyn tavoitteena oli valuuttapaon estäminen. Vuonna 2015 hallitus ilmoitti alkavansa purkaa säännöstelyä.

Lokakuuhun 2015 mennessä Islannissa oli määrätty 26 finanssikriisin aiheuttanutta pankkiiria ja rahoittajaa vankeusrangaistukseen.

Muista Euroopan maista poiketen Islannin talous lähti kriisin jälkeen vakaaseen kasvuun. Talouskasvu johtui siitä, että maan tärkeimmät elinkeinot kalastus ja turismi olivat myös kasvavassa kysynnässä.

Lähteet 

Talouskriisit
Islannin talous