Anatoli Mihailov

Anatoli Arkadjevitš Mihailov (, s. 14. syyskuuta 1936 Leningrad - 13. kesäkuuta 2022), oli neuvostoliittolainen yleisurheilija päälajinaan 110 metrin aitajuoksu, jossa hän voitti Euroopan mestaruuden Belgradissa 1962 ja saavutti olympiapronssia Tokion vuoden 1964 olympialaisissa.

Nopea nousu olympiaedustajaksi ja monikertaiseksi maansa mestariksi 

Anatoli Mihailov nousi Neuvostoliton pika-aitajuoksun huipulle 1950-luvun puolivälissä. Hän oli mukana jo vuoden 1956 Melbournen olympialaisissa, mutta jäi alkueriin, vaikka ei ollut sijoittunut maansa mestaruuskisoissa kolmen parhaan joukkoon. Hän voitti ensimmäisen maansa mestaruuden vuonna 1957. Sen jälkeen hän otti vuosina 1957-1966 kymmenen peräkäistä mestaruutta. Lisäksi hän oli mukana kaksi kertaa Leningradin Zenitin Neuvostoliiton mestaruuden voittaneessa pikaviestijoukkueessa.

Vaikeuksien kautta huipulle 

Vuoden 1958 EM-kisoissa Tukholmassa Mihailov saavutti pronssia ajalla 14,1 Euroopan mestaruuden mennessä Euroopan ennätyksen tehneelle saksalaiselle Martin Lauerille ajalla 13,7. Vuonna 1960 Rooman olympialaisissa hän eteni välieriin toiseksi parhaalla puolivälieräajalla 13,9, mutta putosi loppukilpailusta keskeyttäessään juoksunsa.

Loppukilpailumiehenä ja mitalistina 

Mihailov juhli suurinta kansainvälistä menestymistään vuoden 1962 EM-kisoissa Belgradissa voittaessaan Euroopan mestaruuden uudella maansa ennätyksellä 13,8. Hänen voitti selvästi kilpakumppaninsa italialaisen Giovanni Cornacchian tullessa toiseksi ajalla 14,0. Vuoden 1963 merkittävin saavutus Neuvostoliiton mestaruuden lisäksi oli voitto Moskovassa käydyssä Neuvostoliitto-Yhdysvallat -maaottelussa, jossa hän voitti Blaine Lindgrenin ja Hayes Jonesin. Lisäksi Mihailov saavutti Kesäuniversiadivoiton Brasilian Porto Alegressa ajalla 14,17 ennen Italian Giorgio Mazzaa. Seuraavana vuonna Tokion vuoden 1964 olympialaisissa Mihailov eteni loppukilpailuun saaden ajan 13,7 (sähköaika 13,78), joka jäi hänen uransa nopeimmaksi ajaksi. Loppukilpailu toi hänelle pronssia amerikkalaisten Hayes Jonesin (sähköaika 13,67) ja Blaine Lindgrenin (sähköaika 13,74) jälkeen. Kahden vuoden kuluttua Budapestissa syksyllä 1966 käydyissä EM-kisoissa Mihailov oli neljäs ajalla 14,1 voiton menessä Italian Eddy Ottozille ajalla 13,7. Seuraavana vuonna hän osallistui vielä EM-sisähalleihin Prahassa, jossa juostiin 50 metrin aidat, voiton mennessä jälleen Ottozille ja hopean maanmiehelle Valentin Tšistjakoville.

Urheilu-uran jälkeinen aika 

Anatoli Mihailov valmistui vuonna 1965 Leningradin elokuvainsinöörien instituutista. Vuosina 1966-1970 hän työskenteli suunnitteluinsinöörinä Leningradin optiikan ja mekaanisen yhdistyksen palveluksessa. 

Vuodesta 1970 lähtien hän työskenteli yleisurheilun valmentajana-opettajana Leningradissa. Vuodesta 2005 viimeisiin elinpäiviin asti Anatoli Mihailov työskenteli valmentajana Pietarin yleisurheiluakatemiassa fyysisen kulttuurin ja urheilun komiteassa. 

Hänen poikansa, kaima Anatoli Mihailov jr., lopetti urheilun nuorena, mutta osallistui isänsä valmennusryhmän toimintaan. Mihailov jr. ja hänen valmennuksessa myös työskentelevä vaimo siirtyivät 2000-luvun alussa Suomeen ja Suomen Urheiluliiton pika-aitojen lajivalmentajaksi ja toimi sen jälkeen HIFK:n yleisurheilijoiden valmentajana.

Tunnustukset 

Anatoli Mihailov sai Neuvostoliiton arvostetun urheilumestarin arvonimen (1963) ja myöhemmin Venäjän federaation arvostetun valmentajan arvonimen.

Lähteet 

Neuvostoliittolaiset pika-aitajuoksijat
Neuvostoliittolaiset yleisurheiluvalmentajat
Neuvostoliittolaiset insinöörit
Vuonna 1936 syntyneet
Vuonna 2022 kuolleet