Svetlana Vasilenko

Svetlana Vladimirovna Vasilenko (ven. Светлана Владимировна Василенко); (24. tammikuuta, 1956 Kapustin Jar, Znamensk, Astrahanin alue, Neuvostoliitto) on venäläinen kirjailija.

Suku ja koulutus 
Vasilenko varttui naisista koostuvassa taloudessa Kapustin Jarin rakettitestausalueen lentotukikohdassa "militaristisessa miesympäristössä" ennen opiskeluaan Gorkin kirjallisuusinstituutissa, josta hän valmistui vuonna 1983.  

Hän on naimisissa kirjailija ja runoilija Markin Pavel Vladimirovitšin (s. 1968) kanssa. Hänen poikansa ensimmäisestä avioliitosta Georgi kirjailija Markovitš Bregman (s. 1977) on Venäjän kirjailijaliiton jäsen, Venäjän kirjallisuuskamarin päällikkö ja verkkosivujen "Elokuvan vuosi" ja "Kirjallisuuden vuosi 2015" luoja ja naimisissa kirjailija Maria Bregmanin kanssa.

Kirjallinen ura 
Vasilenkon ensimmäinen julkaisu 'Saiga-antilooppien perässä' (ven. За сайгаками) vuonna 1982 sai kriitikoiden suosion, mutta kesti kuusi vuotta ennen kuin hän julkaisi seuraavan kirjansa. Hänen vuonna 1998 julkaistu romaaninsa 'Pikku hupsu' kuvaa 13-vuotiasta tyttöä, joka kasvaa Kapustin Jarin tukikohdassa Kuuban ohjuskriisin aikaan. Hän kertautuu Gannaan, 13-vuotiaaseen tarinaan upotettuun tyttöön, joka asuu 1930-luvun Kapustin Jarissa, jossa kylän asukkaat ovat kristittyjä, ja joita paikallinen kommunistihallinto vainoa uskonsa vuoksi. 

Vasilenko on vuodesta 1996 lähtien ollut Venäjän kirjailijaliiton hallituksen ensimmäinen sihteeri. 

Vasilenko kuuluu vuonna 1988 perustettuun naiskirjailijaryhmään Novyje amatzonki (Uudet amatsonit). 

1980-luvun loppupuolella monet lahjakkaat naisproasaistit kuten Nina Sadur, Irina Poljanskaja, Valerija Narbikova, Nina Gorlanova ja Jelena Tarasova eivät saaneet tekstejään julkaistuiksi. Vasilenko ja ryhmä muita kirjailijoita ryhtyi kokoamaan tekstiantologiaa tavoitteenaan julkaista uuden naisproosan kokoelma. Tämä ryhmä julkaisi 1990-luvun alussa antologian Ne pomnjaštšaja zla (Nainen, joka ei muistele pahalla, 1990) ja Novyje amazonki (Uudet amatsonit, 1991).

Svetlana Vasilenkon proosatekstit korostavat naisen seksuaalisuutta ja ihmisessä piileviä julmiakin viettejä ja vaistoja. Kertomuksessa Nassu (Hrjuša, suom. 1997) on voimakas kohtaus, jossa perheen kasvattisika teurastetaan kertojan kolmivuotiaan pojan todistaessa tapahtumaa.

Lähteet