Saksan demokraattisen tasavallan perustuslaki

Saksan demokraattisen tasavallan perustuslaki (Verfassung der Deutschen Demokratischen Republik) oli Saksan demokraattisessa tasavallassa (eli Itä-Saksan tai DDR:n) vuosina 1949–1990 voimassa olleiden perustuslakien nimi. DDR:llä oli olemassaolonsa aikana kolme eri perustuslakia.

DDR:n alkuperäinen perustuslaki julistettiin 7. lokakuuta 1949. Se perustui vahvasti Weimarin perustuslakiin siten, että DDR olisi liittovaltio ja demokraattinen tasavalta. Perustuslakiin tehtiin kuitenkin muutoksia, sillä jo vuonna 1950 osavaltion parlamentit lakkautettiin ja vuonna 1952 osavaltiot lakkautettiin ja jaettiin piirikuntiin (saks. Bezirke). 

Vuonna 1968 Itä-Saksan hallitus hyväksyi uuden perustuslain, joka perustui marxismi-leninismiin, poliittiseen unitarismiin ja kollektiiviseen johtajuuteen. 

Vuonna 1974 tuli voimaan uusi versio perustuslaista. Vuoden 1989 poliittisten tapahtumien myötä yritettiin laatia uusi perustuslaki Itä-Saksalle, mutta nämä ponnistelut eivät koskaan toteutuneet Itä-Saksan hajotessa ja tullessa liitetyksi uusina osavaltioina Saksan liittotasavaltaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Wikisource: Vuoden 1949 perustuslaki (englanninkielinen käännös)
 Wikisource: Vuoden 1968 perustuslaki (englanninkielinen käännös)
 Wikisource: Vuoden 1974 perustuslaki (englanninkielinen käännös)
 Vuonna 1990 ehdotettu uusi perustuslaki (saksaksi)

Perustuslait
Saksan demokraattisen tasavallan politiikka
Saksan laki