Ranskan kirjallisuus

Ranskan kirjallisuus on käsitteenä lähellä ranskankielistä kirjallisuutta, mutta ranskankieliseen kirjallisuuteen sisältyvät myös esimerkiksi Belgian, Kanadan, Senegalin ja Algerian ranskaksi kirjoitetun kirjallisuuden. Näiden käsitteiden raja on kuitenkin häilyvä.

Kirjallisuus on ollut vuosisatojen ajan keskeinen osa ranskalaista kulttuuria ja keskeisimpiä kansallisen ylpeyden aiheita. Maan kirjallisuus on yksi Euroopan vaikutusvaltaisimpia ja Ranskassa on useita kansainvälisesti arvostettuja kirjallisuuspalkintoja, kuten Ranskan akatemian jakama Grand Prix du Roman ja Goncourt-palkinto. Ranska on saanut tähän mennessä eniten Nobelin kirjallisuuspalkintoja maailman maista.

Historia 
Varhaisin ranskankielinen kirjallisuus  on 1000-luvun alkuvuosisatoina syntynyttä eeppistä runoutta, kuten Rolandin laulu. Tavallisen kansan parissa eli myös vertauskuvallisten eläintarinoiden eli faabelien perinne. Keskiajan merkittävin yksittäinen runoilijoista oli yksityiselämässään pahamaineinen François Villon. Eräs keskiaikainen proosakirjailija oli Geoffrey de Villehardouin.

Renessanssiajalla Ranskan kirjallisuus ei ollut vielä vaatimatonta Italiassa kukoistaneen kansankielisen kirjallisuuteen verrattuna. Aikakauden merkittäviä kirjailijoita olivat humoristi François Rabelais, esseisti Michel de Montaigne ja runoilija Pierre de Ronsard.

1600-luvun klassismin aikana elivät Ranskan historian merkittävimmät näytelmäkirjailijat Pierre Corneille, Jean Racine ja Molière. Vähitellen ranskasta kehittyi Euroopan kirjallisuuden, diplomatian ja ylimystön lingua franca,  minkä mukana ranskankielinen kirjallisuus vaikutti vahvasti koko mantereen kirjalliseen traditioon ja älylliseen keskusteluun. 1700-luvulla merkkittävimpiä kirjailijoita olivat valistusajan filosofit Voltaire ja Montesquieu, ensyklopedisti Denis Diderot sekä kasvatusteorioistaan ja Tunnustuksistaan tunnettu Jean Jacques Rousseau.

Valistusajan jälkeen maiseeseen nousivat 1800-luvulla romantikot Victor Hugo ja George Sand, tummasävyiset runoilijat Charles Baudelaire, Arthur Rimbaud ja Paul Verlaine, realistit Stendhal, Gustave Flaubert, Honoré de Balzac, Émile Zola ja Guy de Maupassant sekä historiallisten romaanien mestari Alexandre Dumas vanhempi.1900-luvun alussa mainetta saavuttivat erityisesti Kadonnutta aikaa etsimässä -romaanisarjan kirjoittanut Marcel Proust sekä surrealismin johtohahmot André Breton ja Jean Cocteau.

Toisen maailmansodan jälkeisen ajan keskisimpiä kirjailijoita olivat eksistentialistit Jean-Paul Sartre ja Albert Camus sekä feministä teoriaa kehittänyt Simone de Beauvoir. Lisäksi 60-luvulta alkaen Ranskan ulkopuolla syntyneet kirjoittajat alkoivat savuttavaa merkittävää suosiota. Heistä mainittakoon Tahar Ben Jelloun (Marokko), Amin Maalouf (Libanon) , Assia Djebar (Algeria) ja Patrick Chamoiseau (Martinique).

Tunnetuimpia teoksia

Romaanikirjallisuus 

 Voltaire - Candide, Sallimus
 Denis Diderot - Jaakko Fatalisti ja hänen isäntänsä
 Markiisi de Sade - Justine
 Stendhal - Punaista ja mustaa, Parman kartusiaaniluostari
 Alexandre Dumas (vanhempi) - Monte-Criston kreivi, Kolme muskettisoturia
 Victor Hugo - Pariisin Notre-Dame, Kurjat
 Marcel Proust - Kadonnutta aikaa etsimässä -romaanisarja
 Albert Camus - Sivullinen
 Jean-Paul Sartre - Inho
 Antoine de Saint-Exupéry - Pikku prinssi

Näytelmät 

 Molière - Saituri, Luulosairas, Tartuffe, Naisten koulu
 Jean Racine - Faidra
 Pierre Corneille  -  Cid
 Jean Anouilh - Becket eli Jumalan kunnia
 Jean-Paul Sartre - Suljetut ovet
 Samuel Beckett - Huomenna hän tulee, Leikin loppu

Tietokirjallisuus 

 Michel de Montaigne - Esseitä
 Blaise Pascal - Mietteitä
 René Descartes - Metodin esitys (kirjoitettu latinaksi)
 Jean-Jacques Rousseau - Yhteiskuntasopimuksesta, Tunnustuksia
 Alexis de Tocqueville - Demokratia Amerikassa
 Simone de Beauvoir - Toinen sukupuoli

Runous 

 Rolandin laulu
 Jean de La Fontaine - Faabeleita
 Alfred de Musset
 Charles Baudelaire -  Pahan kukat
 Jean Cocteau

Ranskalaiset Nobelin kirjallisuuspalkinnon voittajat 
Seuraavat ranskalaiset ovat voittaneet Nobelin kirjallisuuspalkinnon:

 1901 - Sully Prudhomme (ensimmäinen Nobelin kirjallisuuspalkinto)
 1904 - Frédéric Mistral (kirjoitti oksitaani-vähemmistökielellä)
 1915 - Romain Rolland
 1921 - Anatole France
 1927 - Henri Bergson
 1937 - Roger Martin du Gard
 1947 - André Gide
 1952 - François Mauriac
 1957 - Albert Camus
 1960 - Saint-John Perse
 1964 - Jean-Paul Sartre (kieltäytyi palkinnosta)
 1985 - Claude Simon
 2008 - Jean-Marie Gustave Le Clézio
 2014 - Patrick Modiano

Lisäksi vuoden 1969 nobelisti, irlantilainen Samuel Beckett asui suurimman osan aikuiselämästään Pariisissa ja kirjoitti sekä englannin että ranskan kielellä.

Viitteet