Erich Gruenberg

Erich Gruenberg OBE (12. lokakuuta 1924 Wien – 8. elokuuta 2020 Hampstead Garden Suburb, Lontoo) oli brittiläinen viulisti.

Gruenberg aloitti musiikillisen koulutuksensa Wienissä. Hän kuului viulisti Emil Hauserin 1930-luvun loppupuolella pelastamiin juutalaislapsiin, jotka hän vei jatkamaan musiikkiopintoja Jerusalemiin. Gruenberg valmistui Jerusalemin konservatoriosta vuonna 1941 ja aloitti orkesterityöskentelyn ennen vuoden 1946 muuttoaan Englantiin opiskelemaan Max Rostalin johdolla. Gruenberg voitti vuonna 1947 kansainvälisen Carl Flesch -viulukilpailun. Kaksi vuotta myöhemmin hän perusti trion pianisti Edmund Rubbran ja sellisti William Pleethin kanssa. 

Vuonna 1955 Gruenberg sai nimityksen Tukholman kuninkaallisen filharmonisen orkesterin konserttimestariksi. Vuosina 1962–1965 hän työskenteli konserttimestarina Lontoon sinfoniaorkesterissa ja vuosina 1972–1975 Royal Philharmonic Orchestrassa. Solistinurallaan hän piti Benjamin Brittenin viulukonserton Venäjän-ensiesityksen.  Gruenberg esiintyi solistina kaikkien keskeisten brittiorkesterien kanssa. Kapellimestareita, joiden kanssa hän teki yhteistyötä, olivat muiden muassa Colin Davis, Simon Rattle, André Previn, Gennadi Roždestvenski, Charles Mackerras, Michael Tilsen Thomas, Mark Elder, Stanisław Skrowaczewski, Kirill Kondrašin, Rudolf Kempe, István Kertész ja Pierre Monteux. Vuonna 1984 Gruenberg levytti David Wilden kanssa Ludwig van Beethovenin viulusonaatit. Hän tulkitsi myös modernia ohjelmistoa, kuten Olivier Messiaenin, Berthold Goldschmidtin ja Roberto Gerhardin teoksia. Gruenberg teki usein esiintymisiä pianistityttärensä Joannan kanssa. 

Gruenberg esiintyi The Beatlesin kappaleissa, joihin kuuluivat "A Day in the Life" ja "She's Leaving Home".

Vuonna 1994 Gruenberg sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseerin arvon palveluksistaan musiikin alalla. Hän pääsi Guildhall School of Music and Draman professoriksi vuonna 1982 ja Royal Academy of Musicin professoriksi 1989. Hän päätti jäädä eläkkeelle jälkimmäisestä oppilaitoksesta syksyllä 2019. Hän istui monien kansainvälisten kilpailujen tuomaristoissa, esimerkiksi vuonna 1998 Menuhin-kilpailun tuomariston ja taiteellisen paneelin puhemiehenä. Gruenberg myös piti kansainvälisiä mestarikursseja. Hän kuoli elokuussa 2020, jolloin leskeksi jäi vaimo Khorshed. Hänellä oli tyttäret Joanna ja Tina.

Lähteet 

Brittiläiset viulistit
Vuonna 1924 syntyneet
Vuonna 2020 kuolleet