Tagalaht (Saarenmaa)

Tagalaht () on Saarenmaan luoteisrannikolla Tagamõisa- ja Ninase-niemimaiden välissä oleva Itämeren lahti Virossa.

Maantietoa ja historiaa
Saarenmaan luoteisrannikko on hyvin mutkitteleva ja siinä on lukuisia Itämeren osa-alueita, jotka tunkeutuvat syvälle sisämaahan kuten niistä isoimpiin kuuluvat Taga- ja Küdema laht. Lisäksi Tagalaht yhdessä Uudepanga-lahden kanssa ovat jäättömiä ja melko syviä vesialueita ja sen ansiosta ne ovat sopivia satamapaikkoja. Tagalaht on Saarenmaan syvin ja siinä jäätä yleensä ei muodostu edes talvella, joten sitä pidetään toimivana merikuljetusyhteytenä ympäri vuoden.  Jo 1930-luvulla sen rannikkoalueille perustettiin tärkeitä kalastuskeskuksia ja rakennettiin venesatamia.

Enemmän tai vähemmän pohjoiseteläsuuntainen ja kiilamainen Tagalaht on 9 kilometriä pitkä ja 5,5 km leveä lahden suulla. Tagalaht (vee3237000) koostuu vesipinta-alaltaan 2 918 hehtaarisesta Tagalahdesta (vee3237010) ja eteläosastaan, jota kutsutaan Pidula-lahdeksi. Lännestä Saarenmaan toiseksi isoimman Tagamõisa- ja idästä jyrkänteisen Ninase-niemimaan ympäröimään Tagalahteen virtaavat 2,4 kilometrin pituinen Sepise oja () ja 8 km pitkä Vanakubja oja eli Kaanda jõgi (). Vesipinta-alaltaan 767  hehtaariseen Pidula-lahteen virtaavat 1,3 km pitkä Ligeoja (Ligejõgi) (), 3,3 km pituinen Hernespuu- tai Ernespuu oja () ja 5,5 km pitkä Pidula-oja e. Veskijõgi ().

Lahden itärannikolla Abulan rantatörmällä paljastuu jopa 4 metrin paksuinen Jaagarahun kalkkikiviesiintymä, länsirannikolla lähellä Veeren kylää rannikkopengermä ja luoteisrannikolla Kuriku pank eli rantatörmä. Jäävapaa Jaagarahu satama rakennettiin 1920-luvulla matkustaja-alusten talvirantautumista varten. Vuonna 1929 tähän valmistui laiturisillan jatke niin pitkälle, että satamaan mahtui myös suurempia aluksia kalkkikiven ulkomaille viemistä varten. Sillalle asti kuljetettiin tätä vientitavaraa kapearaiteisilla rautatievaunuilla Kureveren louhoksista. Vuosina 1941 ja 1949 läpi Jaagarahun sataman karkotettiin tuhansia Saarenmaan asukkaita Siperiaan.  Nykyisin satamasillan alkupäässä rantakatajien välissä on kesäkuussa v. 1989 pystytetty muistokivi karkotetuille. Vuonna 1969 kova myrsky teki satamasta käyttökelvottoman. 

Takalahden rannalla kohoaa korkea kalliorinne kaksiportaisena jyrkänteenä, josta toinen jatkuu vedenpinnan alla. Luoteisrannikolla Kuriku-rantatörmän vieressä sijaitsee Saarenmaan toiseksi korkein, noin 20 metriin yltävä Suuriku pank eli pengermä, jonka merenpinnan alapuolella olevalla tasolla on hyvin vähän vettä, ja johon on haaksirikkoutunut useita aluksia. Täällä tapahtui punatiiliä kuljettaneen "Lydia Koidula"-nimisen moottoripurjealuksen merionnettomuus marraskuussa 1951, jolloin alkaneelta myrskyltä alus kääntyi Tagalahteen, jonka jälkeen se juuttui, hankautui ja murtui kahtia Suuriku-pengermän vedenalaisella portaalla. Rantakivien välistä väitetään vieläkin löytyvän meren kiillottamia punatiilipalasia. Viron merimuseo vahvisti 8. kesäkuuta 2000 Saarenmaan Tagalahdessa noin 12-13 metrin syvyydessä sivuttain makaavan 14 metriä pitkän ja leveys 4 metriä leveän hylyn sijainnin. Arvioitu sijainti oli paikallisten asukkaiden tiedossa jo vuosikymmenien ajan.

Ensimmäisen maailmansodan aikana  Saksan keisarikunnan miehittäessä Länsi-Viron saaristoa lokakuussa 1917 alkoi ilma-, maa- ja merivoimaoperaatio Albion laajamittaisella miinanraivauksella ja rannikkotykistön kukistamisella. Tuolloin saksalaiset suunnittelivat joukkonsa maihinnousun Saarenmaan luoteisosaan Tagalahdelle, joka tiedustelun mukaan oli Venäjän maanpuolustuksen heikoin lenkki, jos isketään.

Lahden luokittelu ja ekologia
Saarenmaan sekä Taga- että Pidula-laht ovat Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (), (VRD) luokituksen mukaan VRD 4 eli matalaa ja aallokon vaikutukselle avointa rannikkovesialuetta (Länsisaarten avomeren rannikkovettä) (). Tagalahdella sijaitsevien vesimassojen hydrodynaamiset ominaisuudet ja kerrostuminen kuten virtauksien niin pystysuora kuin vaakasuuntainen rakenne määräytyvät lähinnä paikallisten tuulten vaikutuksesta. Täällä vallitsevista eteläsektorin, joidenkin lähteiden mukaan lounaistuulista ja lahden pitkänomaisesta muodosta johtuvasti virtaukset muodostavat pääasiassa kaksikerroksisen vesialueen. Eteläiset tuulet voivat johtaa lahdessa veden ylempiä pintakerroksia (1–10 m) enimmäkseen pohjoiseen tai avomereen ja aiheuttaa alemmassa kerroksessa (alle 10 m) alavirran, joka on peräisin läheltä Harilaidin niemeä ja kuljettaa lahteen uutta vettä. Koska eteläsektorista puhaltavat ovat tällä alueella vallitsevia tuulia, veden uusiutuminen tapahtuu melkein jatkuvasti ja myös tuulen ollessa kohtuullinen.

Lahti luokitellaan limnologisesti mesohaliiniseksi () vesialueeksi, jolloin luonnollisen vesimuodostuman suolapitoisuus on 5–18 ‰. Koska nämä lahdet ovat avoimia kohti varsinaista Itämerta, niiden veden ominaisuudet ovat lähellä avomeren pintakerroksen ominaisuuksia. Tagalahdella voi tarkkailla merilintujen elämää ja siinä kasvaa mm. meriheinää ja merikaalia.

Etelärannikon,  Väinämeren pohjois- ja koillisrannikon lisäksi Tagalaht yhdessä Küdema lahden kanssa kuuluu Saarenmaan tärkeimpiin kalastusalueisiin, jossa pääasialliseen kalastustoimintaan käytetään sekä pyydyksiä että verkkoja. Alueen kalastus on jaettu troolaamiseen, sekä pienimuotoiseen rannikko- että virkistyskalastukseen ja tärkeimmät saaliit ovat silli, kilohaili ja turska. Mm. vuosina 1960-63 rakennetussa Veere-satamassa merenpohja on paikoittain porrasmainen ja meriväylä  äkkisyvenee 3,5-4 metristä 7-15 metriin. Sitä pidetään Viron yhtenä syvempinä satamina ja se on Saarenmaan yksi tärkeimmistä ympärivuotista kilohaili- ja silakkasatamista. Saarenmaan Tagalahdella viljellään kirjolohta avovedessä merellä suurissa verkkoaltaissa t. kalasumpuissa ja kuten Pohjoismaissa, niin täälläkin meren puhtaudesta huolehtii viereinen simpukkatila. Saarenmaa maakunnan Meie Maa-päivälehden mukaan vuonna 2017 ”suunnitteella ollutta kalanviljelylaitosta pidettiin Viron suurimpana ja tuotanto-odotuksina 4500 tonnia kirjolohta annoskalana vuodessa, joka on yli kuusi kertaa enemmän kuin koko maan vastaavanlaisten laitosten vuotuinen kokonaistuotanto. Tämä edellytti 1980-luvulla perustetun, mutta pitkään käyttämättömän kasvatustilan kunnostamista ja uudistamista, mutta oppia saatiin lähimmästä tuotantopaikasta Ahvenanmaalta, jossa on hiukan paremmat olosuhteet ja vedenlaatu ja vesi on syvempää kuin Saarenmaalla. Asiantuntijoiden mukaan Tagalaht on yksi parhaimmista paikoista syviä vesiolosuhteita edellyttävään kalanviljelyyn Viron rannikolla ja luvan haku saattaa kestää jopa kolme vuotta”.

Lähteet 

Viron lahdet 
Itämeren lahdet 
Saarenmaan kunta
Läänesaarten alavesistöalue