Pulvis et umbra sumus

Pulvis et umbra sumus on latinaa ja tarkoittaa "Olemme tomua ja varjoa". Ilmaisu on peräisin Horatiuksen oodista, missä hän kertoo, että luonto herää henkiin kevään tullen, mutta ihmisen kuoltua hän ei palaa takaisin. 

Latinaksi:

Damna tamen celeres reparant caelestia lunae:

nos, ubi decidimus

quo pius Aeneas, quo Tullus dives et Ancus,

pulvis et umbra sumus.

Suomeksi:

Kuut kuitenkin korjaavat nopeasti taivaan vauriot: 

me, kun menemme sinne, 

missä hurskas Aeneas, missä rikkaat Tullus ja Ancus ovat, 

olemme pölyä ja varjoa.

Mietelmä kuvaa ihmisen merkityksettömyyttä maailmassa tai hänen katoavaisuuttaan.

Lähteet

Viitteet 

Latinankieliset fraasit
Lentävät lauseet
Tunnuslauseet