Nicholas Angelich

Nicholas Angelich (14. joulukuuta 1970 – 18. huhtikuuta 2022) oli yhdysvaltalainen pianisti.

Angelich aloitti pianonsoiton opinnot äitinsä johdolla 5-vuotiaana. Seitsemänvuotiaana hän piti ensikonserttinsa tulkitsemalla Wolfgang Amadeus Mozartin 21. pianokonserton. 13-vuotiaana hän pääsi Pariisin konservatorioon, jossa opiskeli Aldo Ciccolinin, Yvonne Loriod'n, Michel Béroffin ja Marie-Françoise Bucquet'n johdolla. Hän osallistui myös Leon Fleisherin, Dmitri Baškirovin ja Maria João Piresin pitämille mestarikursseille. Vuonna 1989 Angelich sai toisen palkinnon kansainvälisessä Casadesus-pianokilpailussa Clevelandissa ja vuonna 1994 ensipalkinnon kansainvälisessä Gina Bachauer -pianokilpailussa. Hän sai useita muitakin palkintoja ja tunnustuksia, kuten nimityksen Vuoden soitinsolistiksi Victoires de la musique classique -seremoniassa vuonna 2013. 

Angelich soitti Ludwig van Beethovenin kaikki pianosonaatit eri maissa. Hän tulkitsi aktiivisesti paitsi klassismin ja romantiikan ohjelmistoa, myös uudempaa musiikkia, kuten Sergei Rahmaninovin, Sergei Prokofjevin, Dmitri Šostakovitšin, Béla Bartókin, Maurice Ravelin, Olivier Messiaenin, Karlheinz Stockhausenin, Pierre Boulez'n, Éric Tanguyn, Bruno Mantovanin ja Baptiste Trotignonin teoksia. Pierre Henry omisti Angelichille Pianokonserton ilman orkesteria. 

Sooloesiintymisten sekä johtavien orkesterien ja kapellimestarien kanssa työskentelyn lisäksi Angelich esitti usein kamarimusiikkia. Hänen yhteistyökumppaneitaan kamarimusiikissa olivat muiden muassa Martha Argerich, Gil Shaham, Yo-Yo Ma, Gautier Capuçon, Renaud Capuçon, Maxim Vengerov, Akiko Suwanai, Dmitri Sitkovetski, Joshua Bell, Gérard Caussé, Daniel Müller-Schott, Jian Wang, Paul Meyer ja monet jousikvartetit.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Yhdysvaltalaiset pianistit
Vuonna 1970 syntyneet
Vuonna 2022 kuolleet