Kōjimachi

Kōjimachi () on Tokion kaupunginosa Chiyodan erillisalueella. Se sijaitsee erillisalueen länsiosassa Tokion keisarillisen palatsin länsipuolella. Kōjimachi käsittää pitkänomaisen, tiiviisti rakennetun alueen, joka ulottuu keisarillisen palatsin vallihaudalta ja Hanzōmon-portilta länteen Yotsuyan rautatieasemalle saakka. Alueen läpi johtaa pääkatu Shinjuku-dōri. Historiallisesti Kōjimachi oli yläluokkainen asuinalue, mutta nykyisin se on pääosin toimisto- ja liikealuetta.

Kōjimachin pinta-ala on 0,33 neliökilometriä. Kaupunginosa jakautuu kuuteen osa-alueeseen, jotka on numeroitu Kōjimachi 1-chōme–Kōjimachi 6-chōme. Niissä on yhteensä 2 706 asukasta (lokakuussa 2022). Kaupunginosan väestötiheys on siten noin 8 200 asukasta neliökilometriä kohden.

Historia 
Kōjimachi kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla Edon linnan portille johtaneen merkittävän tiereitin varrelle. Ennen Edo-kautta alueella oli kyläasutusta, joka tunnettiin nimellä Yabe tai Yokoyama. Edon perustamisen jälkeen sinne alettiin rakentaa daimioiden ja sotilasluokan residenssejä sekä niitä palvelevia kauppiastaloja. Tiereitti, nykyinen Kōjimachi-ōdōri tai Shinjuku-dōri, jatkui pitkälle Shinjukuun päin ja liittyi lopulta Kain provinssiin johtaneeseen Kōshū-kaidō-tiehen. Tähän aikaan Kōjimachiin kuului jopa 13 osa-aluetta (chōme), ja kaupunginosa ulottui nykyistä lännemmäksi Edon linnan uloimman vallihaudan ja Yotsuyan portin länsipuolelle. Kōjimachista tuli Edo-kaudella yksi kaupungin tärkeimmistä kauppiasalueista Nihonbashin ohella.

Nimen Kōjimachi alkuperästä on erilaisia teorioita. Sana kōji (麹) merkitsee kirjaimellisesti riisin tai viljatuotteiden fermentoinnissa muodostuvaa ainetta. Edo-kaudella kaupunginosan itäreunalla sijaitsikin sotilashallinnolle kōjia tuottanut liike, mutta nimi saattaa olla peräisin myös siitä, että alueelta johti vanhastaan tie Fuchūhun eli Musashin provinssin pääkaupunkiin (国府, kokufu). Tällöin nimi merkitsisi pääkaupunkiin johtavaa tietä (国府路, kōji). Myöhemmin nimi yhdistettiin kōjin tuotantoon ja alueen kauppiaihin.

Meiji-restauraation jälkeen 1800-luvun lopulla daimioiden asuinrakennukset ja monet kauppaliikkeet hävisivät kaupunginosasta, joka alkoi kehittyä yläluokkaiseksi asuinalueeksi. Kun Tokion kaupunki jaettiin 15 suuralueeseen vuonna 1878, perustettiin myös Kōjimachin mukaan nimetty Kōjimachi-ku eli Kōjimachin suuralue. Toisen maailmansodan jälkeen se liitettiin kuitenkin Kandan suuralueen kanssa yhteen nykyiseksi Chiyodan erillisalueeksi. Sittemmin alueelle on rakennettu moderneja toimisto- ja liikerakennuksia.

Kaupunkikuva ja rakennukset 
Kōjimachi on itä–länsisuunnassa pitkänomainen alue, joka rajautuu idässä Tokion keisarilliseen palatsiin eli Chiyodan kaupunginosaan ja lännessä Shinjukun erillisalueen Yotsuyan kaupunginosaan. Pohjoisessa naapurikaupunginosia ovat Chiyodan erillisalueen Ichibanchō, Nibanchō ja Rokubanchō, etelässä Kioichō, Hirakawachō ja Hayabusachō.

Kōjimachin itäosassa sijaitsevat muun muassa Tokyo MX -televisioyhtiön ja Tokyo FM -radioyhtiön toimitalot sekä Irlannin suurlähetystö. Länsireunalla ovat Pyhän Ignatiuksen kirkko ja Shinpō-jin buddhalainen temppeli, joka on perustettu vuonna 1597.

Liikenne 
Kōjimachia palvelee kaksi metrolinjaa: Tōkyō metron Hanzōmon-linja, joka pysähtyy Hanzōmonin metroasemalla alueen itäosassa, ja Yūrakuchō-linja, joka pysähtyy Kōjimachin metroasemalla alueen keskiosassa. Lisäksi alue ulottuu lännessä Yotsuyan rautatieasemalle saakka; asemaa käyttävät JR Higashi-Nihonin Chūō–Sōbu-linjan junat.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Tokion kaupunginosat