Ferdinand II (Napoli)

Ferdinand II (, lempinimi Ferrandino; 26. kesäkuuta 1467 Napoli – 7. syyskuuta tai 5. lokakuuta 1496 Napoli) oli Napolin kuningaskunnan kuningas vuosina 1495–1496.

Ferdinand II:n isä oli kuningas Alfonso II ja isoisä kuningas Ferdinand I. Ferdinand II:n äiti oli Ippolita Maria Sforza, jonka isä oli Milanon herttua Francesco Sforza. Milanon herttuatar Isabella Aragonialainen oli Ferdinand II:n sisko. Ferdinand sai Capuan ruhtinaan ja kruununprinssiksi tultuaan Calabrian herttuan arvon. Hänet tunnettiin humanistina ja hän oli kansan parissa suosittu.

Kruununprinssi Ferdinand johti vuonna 1494 sotilaallista vastarintaa, kun Napolin valtaistuinta tavoitellut Ranskan kuningas Kaarle VIII saapui armeijoineen Etelä-Italiaan. Ferdinand ei onnistunut pysäyttämään ranskalaisia ja palasi pääkaupunkiin Napoliin, jossa hänen isänsä Alfonso II luovutti kruunun hänelle 23. tammikuuta 1495. Ranskalaiset valtasivat jo seuraavassa kuussa Napolin kaupungin, jolloin Ferdinand II pakeni ensin Ischian ja sitten Sisilian saarelle. Hän sai kuitenkin tuekseen Venetsian liigana tunnetun liittokunnan ja valtasi pian takaisin Napolin, josta Kaarle VIII oli jo lähtenyt. Ferdinand karkotti ranskalaiset kokonaan valtakuntansa alueelta espanjalaisen sotapäällikön Gonzalo Fernández de Córdoban ja Venetsian laivaston tuella kesään 1496 mennessä. Hän kuitenkin kuoli syksyllä 1496 vain 29-vuotiaana, jolloin kuninkaaksi tuli hänen setänsä Fredrik.

Ferdinand nai vuonna 1496 itseään yli kymmenen vuotta nuoremman tätipuolensa, Napolin prinsessa Johannan, mutta heille ei syntynyt lapsia.

Lähteet

Aiheesta muualla

Napolin hallitsijat
Vuonna 1467 syntyneet
Vuonna 1496 kuolleet