Valkohankko

Valkohankko tai valkoleikko (Ectophylla alba) on Keski-Amerikassa tavattava leikkoihin kuuluva lepakko. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt sen silmälläpidettäväksi lajiksi.

Koko ja ulkonäkö

Valkohankko on kooltaan pieni. Sen siipien kärkiväli on keskimäärin vain 10 cm ja paino 6 g. Turkin väritys on valkoinen. Korvat ja kuono ovat kirkkaan keltaiset. Keltainen väri tulee karotenoideihin kuuluvasta luteiinista. Valkohankko on tiettävästi ainut nisäkäs, jolla on tästä syystä johtuvaa väritystä. Väritys saattaa olla tulosta seksuaalivalinnasta ja urosten keltainen väri on jonkin verran kirkkaampi.

Levinneisyys ja elinympäristö

Valkohankkoa tavataan Keski-Amerikassa alueella, joka käsittää osia Hondurasista, Nicaraguasta, Costa Ricasta ja Panamasta. Lajia esiintyy merenpinnan korkeudelta 700 metrin korkeuksille saakka. Sen elinympäristöt ovat kosteita ja ainavihantoja metsiä ja korkeita sekundaarimetsiä.

Elintavat
Valkohankko on yöaktiivinen. Se nukkuu 4–8 yksilön ryhmissä erityisesti tätä varten rakentamissaan lehtiteltoissa. usein lehtiteltan rakentamiseen käytetään helikoniaa (Heliconia). Lepakot puresekelvat lehden keskisuonta, jolloin lehti lopahtaa alaspäin. Näin muodostuvat teltat ovat tavallisesti noni kahden metrin korkeudella maanpinnasta. Joitakin teltoista käytetään vain öisin ruokailtaessa. Yhdessä teltassa voi olla uroksia ja naaraita, kunnes naaraat saavat poikasia. Poikasten syntyessä urokset lähtevät naaraiden teltasta. Vastaavaan tapaan lehtitelttoja rakentavia lepakkolajeja tunnetaan 22.

Viikuna Ficus colubrinae on valkohankkojen pääasiallinen ravinnonlähde. Ainut toinen niiden ravinnoksi käyttämä laji on Ficus schippii. Valkohankot syövät sen kypsiä hedelmiä, joita kasvaa ympäri vuoden. Lepakon ravinnon karotenoidit aiheuttavat sen ihon keltaisen värin.

Uhat ja suojelu
Kansainvälinen luonnonsuojeluliittoeli IUCN on määritellyt valkohankon silmälläpidettäväksi lajiksi. Erikseen mainittiin sen olevan lähes vaarantunut. Lajia uhkaa etenkin sen elinympäristöjen häviäminen ihmisasutuksen kasvun myötä.

Lähteet

Lepakot