Rash Behari Bose

Rash Behari Bose (25. toukokuuta 1886 Subaldaha, Länsi-Bengali – 21. tammikuuta 1945 Tokio, Japani) oli intialainen itsenäisyysaktivisti ja kapinajohtaja. Hän osallistui muun muassa Ghadar-liikkeen ja Intian kansallisarmeijan toimintaan pyrkimyksenään vapauttaa Intia brittien vallasta. Hän asui loppuelämänsä Japanissa saaden kansalaisuuden vuonna 1923.

Bose syntyi bengalilaisessa kylässä. Hän halusi alun perin armeijan palvelukseen, mutta päätyi sen sijaan Dehraduniin töihin metsätutkimusinstituutille. Työnsä turvin hän pystyi matkustamaan eri puolille Intiaa muodostamassa yhteyksiä brittivastaisiin kapinallispiireihin. Hän suunnitteli 23. joulukuuta 1912 tapahtuneen epäonnistuneen murhayrityksen Intian varakuningas Charles Hardingea vastaan. Murhan paljastuttua hän joutui piileskelemään, mutta ensimmäisen maailmansodan yhteydessä hänestä tuli ulkomailla vaikuttaneiden Ghadar-kapinallisten johtaja. Suunnitelma oli nostattaa Intia kapinaan siirtomaaisäntäänsä Britanniaa vastaan samalla kun maailmansota kiinnitti Britannian huomion muualle. Kapinasuunnitelma epäonnistui, koska Britannian vakoilijat olivat soluttautuneet kapinallispiireihin ja ennaltaehkäisseet kapinayritykset. Vuonna 1915 hän tekeytyi nobelisti Rabindranath Tagoren sukulaiseksi, jonka oli kuullut suunnittelevan matkaa Japaniin, ja matkasi valeidentiteetin turvin Kōbeen. Sieltä hänen matkansa jatkui Tokioon, missä hän ystävystyi panaasialaisiin japanilaispiireihin, jotka suhtautuivat myönteisesti Intian itsenäisyyteen.

Tokiossa Bose tapasi kiinalaisen vallankumousjohtaja Sun Yat-senin, joka puolestaan esitteli hänelle panaasialaisen Gen'yōsha-liikkeen johtajan poliitikko Tōyama Mitsurun. Tōyama hankki Boselle piilopaikan Nakamurayan leipomo-kahvilasta, jota pyörittivät Aizo ja Kokko Soman pariskunta. Tōyaman kehotuksesta Bose avioitui Aizon ja Kokkon tyttären Toshiko Soman kanssa, mikä auttoi häntä sopeutumaan japanilaiseen kulttuuriin ja helpotti kansalaisuuden saamisessa. Bose sai Japanin kansalaisuuden vuonna 1923 ja kaksi lasta. Hän sai kaksi lasta, joskin hänen vaimonsa kuoli keuhkokuumeeseen vuonna 1925. Nakamurayan kahvilassa Bose edisti Intian tunnettavuutta esittelemällä autenttista intialaista currya vuonna 1927. Hän myös perusti useita järjestöjä edistääkseen Intian ja Japanin välistä ystävyyttä sekä kirjoitti lukuisia kirjoja. Toisen maailmansodan aikana hän johti Intian kansallisarmeijaa, jonka jäseniksi intialaisia sotavankeja suostuteltiin. Vuonna 1943 hän luovutti kansallisarmeijan johtajuuden Subhas Chandra Boselle.

Lähteet

Intialaiset sotilaat
Japanilaiset henkilöt
Vuonna 1886 syntyneet
Vuonna 1945 kuolleet