Lugdunaami

{{Orgaaninen yhdiste
|nimi=Lugdunaami
|iupac=2-[[''N-(1,3-bentsodioksol-4-yylimetyyli)-N-(4-syanofenyyli)karbamidoyyli]amino]etikkahappo
|cas=180045-75-4
|kuva=Lugduname.svg
|kuva2=Lugduname_molecule_ball.png
|kaava=C18H16N4O4
|massa=352.344
|ulkomuoto=
|sulamispiste=
|kiehumispiste=
|tiheys=
|liukoisuus=
|smiles=C1OC2=CC=CC(=C2O1)CN=C(NCC(=O)O)NC3=CC=C(C=C3)C#N
|varoitusmerkit=
}}Lugdunaami''' on keinotekoinen N-alkyyliguanidiini. Vesiliuoksessa se maistuu maistuu ihmisille 230 000-kertaa makeammalta kuin 2 massaprosenttinen (58.4 mmol/l) sakkaroosin vesiliuos. Se eräs kaikkein makeimmista tunnetuista aineista.

Sitä ei käytetä kaupallisesti, mutta sen on ehdotettu sopivan tiettyjen eläinten ruokien makeuttamiseen niiden ruokahalun lisäämiseksi. Monet muut makeutusaineet, kuten aspartaami, ovat tässä tarkoituksessa heikkotehoisia.

Lugdunaamin keksivät Claude Nofre ja Jean-Marie Tinti 1990-luvulla.

Muita lähes yhtä makeita aineita ovat karrelaami, sukrononihappo ja bernardaami. Ihmisille nämä maistuvat vastaavasti 200 000-, 200 000- ja 188 000-kertaa makeammilta kuin 58.4 mmol/l sakkaroosin vesiliuos.

Lähteet

Aiheesta muualla
PubChem: Lugduname
Makeutusaineet