Xenacoelomorpha

Xenacoelomorpha on eläinkunnan pääjakso, joka sisältää noin 400 lajia matoja. Ne elävät lähes yksinomaan meressä. Pääjakson monimuotoisin ryhmä on alkeislattanat (Acoela). Suomesta lajeja tunnetaan seitsemän, jotka ovat kaikki alkeislattanoita.

Kuvaus 
Xenacoelomorpha-lajit ovat pehmeäruumiisia, litteitä matoja, joilla ei ole ruumiinonteloa. Lisäksi niiltä puuttuu muun muassa peräaukko, nefridiot ja verenkiertojärjestelmä. Umpimadot (Acoelomorpha) ovat pieniä, korkeintaan muutaman millimetrin kokoisia, mutta Xenoturbellida-ryhmän lajit ovat paljon suurempia. Xenoturbella monstrosa voi kasvaa jopa yli 20 senttimetrin pituiseksi.

Elintavat 
Xenacoelomorpha-lajit elävät meressä, esimerkiksi rantahiekassa ja mutasedimentissä, jotkin lajit myös pelagisessa vyöhykkeessä. Jotkin umpimadot ovat endobiontteja, jotka elävät merimakkaroiden ja merisiilien ruumiiden sisällä. Xenacoelomorpha-lajit ovat hermafrodiitteja.

Luokittelu 
Xenacoelomorpha sisältää kolme pääryhmää – alkeislattanat (Acoela), Nemertodermatida ja Xenoturbellida –, joita ei aina ole osattu yhdistää toistensa sukulaisiksi. Aiemmin nämä ryhmät luokiteltiin värysmatoihin (Turbellaria). Molekyylifylogeneettiset tutkimukset ovat kuitenkin muuttaneet käsitystä luokittelusta, vaikka tutkimustulokset ovat olleet usein ristiriitaisia. Kolme pääryhmää yhdistävä Xenacoelomorpha-pääjakso kuvattiin vuonna 2011.

Xenacoelomorpha-pääjakson jaottelu:

 Pääjakso: Xenacoelomorpha
 Alajakso: Umpimadot (Acoelomorpha)
 Lahko: Alkeislattanat (Acoela)
 Lahko: Nemertodermatida
 Alajakso: Xenoturbellida
 Heimo: Xenoturbellidae

Toisin kuin muilla kaksikylkisillä, Xenacoelomorpha-lajeilla ei ole nefridioita. Todennäköisesti pääjakso onkin kaikkien muiden kaksikylkisten eli Nephrozoa-kladin sisarryhmä. Alla on kladogrammi, joka osoittaa Xenacoelomorphan mahdollisen sijainnin eläinten evoluutiopuussa:

Lähteet 
 
 Jondelius, Ulf & Raikova, Olga I. & Martinez, Pedro: Xenacoelomorpha, a Key Group to Understand Bilaterian Evolution: Morphological and Molecular Perspectives. Teoksessa

Viitteet 

Eläinkunta