Giovanni Sgambati

Giovanni Sgambati (28. toukokuuta 1841 Rooma – 14. joulukuuta 1914 Rooma) oli italialainen pianisti, säveltäjä ja kapellimestari.

Elämä ja ura 
Sgambati opiskeli pianonsoittoa Franz Lisztin johdolla Roomassa ja jatkoi pianonsoiton opintojaan Saksassa, johon muutti Lisztin avulla. Hän tutustutti italialaista yleisöä saksalaiseen musiikkiin, joka siihen mennessä oli suurilta osin sivuutettu Italiassa. Sgambati esitti muiden muassa Johann Sebastian Bachin, Ludwig van Beethovenin ja Robert Schumannin teoksia. Hän teki soitollaan huomattavan vaikutuksen Lisztiin. Sgambati edisti Giuseppe Martuccin kanssa sinfonisen ja muun instrumentaalisen musiikin palaamista suosioon Italiassa 1800-luvun jälkipuoliskolla. Tämä heikensi oopperan hallitsevaa asemaa Italian musiikkielämässä. Sgambati johti Beethovenin Eroica-sinfonian Italian-ensiesityksen vuonna 1867. Hän johti Italian-ensiesitykset myös muun muassa Beethovenin seitsemännestä sinfoniasta ja sellaisista aikansa teoksista kuin Lisztin Dante-sinfoniasta ja Christus-oratoriosta. 

Sgambati perusti viulisti Ettore Pinellin kanssa Liceo musicale di Santa Cecilia -oppilaitoksen ja soitinmusiikin hyväksi työskennelleen Società Orchestrale Romanan. Jälkimmäisen suojelijaksi tuli vuonna 1874 kuningatar Margherita. Myöhemmät vuotensa Sgambati omisti opetustyölle.

Musiikki 
Richard Wagner järjesti Mainzissa Sgambatin ensimmäisten kamarimusiikkiteosten (pianokvintetot f-molli op. 4 ja B-duuri op. 5) julkaisun esittelemällä ne Schott-kustantamolle. Sgambatin muuta kamarimusiikkituotantoa edustaa jousikvartetto. Hän sävelsi myös requiemin (Messa da Requiem), Jorge Boletin levyttämän pianokonserton (g-molli, op. 15), kaksi sinfoniaa, pianokappaleita ja lauluja.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 IMSLP: nuotteja

Italialaiset säveltäjät
Italialaiset pianistit
Italialaiset kapellimestarit
Vuonna 1841 syntyneet
Vuonna 1914 kuolleet