Carl du Prel

Carl du Prel eli Karl von Prel (1839 Landshut – 1899), vapaaherra, oli saksalainen filosofinen kirjailija ja okkultisti. Hän opiskeli Münchenin yliopistossa. Hän liittyi 1859 Baijerin armeijaan, josta erosi kapteenina 1872. Ausgewählte schriften ilmestyivät 1900–1901.

Du Prelin vaikutteiden antajia olivat Immanuel Kant, Arthur Schopenhauer ja Eduard von Hartmann. Hän pyrkii kirjoituksissaan yhdistämään evolutiivisen luonnonkäsityksen okkultismiin ja spiritismiin. Tavanomaisen tietoisuuden rinnalle hän liittää alitajuisuuden, joka yhdistää ihmisen korkeampaan maailmaan, jonne kuoleman jälkeen elävä ihmisen transkendentaalinen subjekti kuuluu.

Teokset
 Der gesunde menschen verstand vor den problemen der wissenschaft (1872)
 Psychologie der lyrik (1880)
 Die planetenbewohner und die nebularhypothese (1880)
 Entwicklungsgeschichte des weltalls (1882)
 Das gedankenlesen (1885)
 Die philosophie der mystik (1885)
 Justinus Kerner und die seherin von Prevorst (1886)
 Die monistische seelenlehre (1888)
 Die mystik der alten griechen (1888)
 Die entdeckung der seele durch die geheimwissenschaften (1893–1894)

Suomennetut teokset
 Mistä tulen, mihin menen?: johdantoa salaisiin tieteihin, suom. S. Gd. Helsinki: Pekka Ervast 1905
 Spiritismi (Der Spiritismus), suomentanut Siimes Kanervio. Helsinki: G. W. Edlund'in kustannus-o.y 1909

Lähteet

Aiheesta muualla

Saksalaiset filosofit
Saksalaiset okkultistit‎
Vuonna 1839 syntyneet
Vuonna 1899 kuolleet