Liz Truss

Mary Elizabeth ”Liz” Truss (s. 26. heinäkuuta 1975 Oxford, Englanti) on brittiläinen poliitikko ja entinen konservatiivipuolueen puheenjohtaja, joka toimi Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerinä 6. syyskuuta – 25. lokakuuta 2022. Pääministerinä hän joutui nopeasti epäsuosioon ja hänen tilalleen valittiin Rishi Sunak. Truss on toiminut myös Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoministerinä syyskuusta 2021 alkaen sekä tasa-arvoministerinä syyskuusta 2019.

Tausta ja yksityiselämä 

Truss syntyi Oxfordissa. Hänen isänsä John on Oxfordin yliopiston puhtaan matematiikan emeritusprofessori, kun taas hänen äitinsä Priscilla on opettaja ja sairaanhoitaja sekä ydinasevastaisen Campaign for Nuclear Disarmament -järjestön aktivisti. Trussin mukaan hänen vanhempansa ovat ”työväenpuoluetta vasemmistolaisempia”. Trussin ollessa neljävuotias hän muutti perheensä kanssa Skotlantiin Paisleyhin. Myöhemmin hän asui myös Leedsissä.

Truss opiskeli Oxfordin yliopiston Merton Collegessa filosofiaa, politiikkaa ja taloustiedettä ja valmistui vuonna 1996. Oxfordissa Truss toimi yliopiston liberaalidemokraattisen järjestön puheenjohtajana. Hän kannatti muun muassa monarkian lakkauttamista ja kannabiksen laillistamista. Truss liittyi konservatiivipuolueeseen vuonna 1996.

Truss on sanonut jakavansa kristilliset arvot, mutta ei harjoita aktiivisesti uskontoa. 

Vuonna 2000 Truss meni naimisiin Hugh O'Learyn kanssa. Parilla on kaksi lasta. Vuonna 2006 paljastui, että Trussilla oli ollut avioliiton ulkopuoleinen suhde Mark Fieldin kanssa. Fieldin 12 vuotta kestänyt avioliitto päättyi kohun seurauksena mutta vuonna 2022 Truss nähtiin vielä julkisuudessa O'Learyn kanssa.

Ura 

Ennen poliittista uraansa Truss työskenteli Shellillä kaupallisena johtajana ja Cable & Wirelessillä talousjohtajana. Vuosina 1998–2000 hän toimi konservatiivipuolueen Lewisham Deptfordin vaalipiiriyhdistyksen puheenjohtajana. Hän pyrki Lontoon Greenwichin kaupunkipiiriin vuosien 1998 ja 2002 paikallisvaaleissa, muttei tullut valituksi. Vuoden 2001 parlamenttivaaleissa Truss oli ehdolla alahuoneeseen Hemsworthin vaalipiiristä ja vuoden 2005 parlamenttivaaleissa Calder Valleyn vaalipiiristä, muttei tullut kummallakaan kerralla valituksi. Vuonna 2006 Truss valittiin Greenwichin kaupunkipiirin valtuustoon.

Vuoden 2010 parlamenttivaaleissa Truss valittiin alahuoneeseen Norfolkin lounaisesta vaalipiiristä. Vuonna 2012 hänet nimitettiin varhaiskasvatusasioiden parlamentaariseksi alivaltiosihteeriksi. Vuosina 2014–2016 hän toimi ympäristö-, elintarvike- ja maaseutuasioiden ministerinä, vuosina 2016–2017 lordikanslerina ja oikeusministerinä ja vuosina 2017-2019 valtiovarainministeriön pääsihteerinä. Vuodesta 2019 lähtien hän on toiminut nais- ja tasa-arvoasiain ministerinä ja vuodesta 2021 lähtien ulkoministerinä.

Pääministeri Boris Johnsonin erottua vuonna 2022 Truss asettui ehdolle konservatiivipuolueen puheenjohtajavaaliin. Hän ja Rishi Sunak etenivät vaalin jäsenäänestysvaiheeseen, ja 5. syyskuuta 2022 Truss valittiin konservatiivipuolueen puheenjohtajaksi . Rishi Sunak sai .

Pääministerinä
Kuningatar Elisabet II nimitti Trussin Britannian pääministeriksi 6. syyskuuta 2022 poikkeuksellisesti Balmoralin linnassa Skotlannissa, eikä Lontoossa. Kaksi päivää myöhemmin kuningatar kuoli. Kuningattaren kuolemasta alkanut suruaika ja hänen hautajaisensa, joissa Truss piti puheen pääministerinä, leimasivat Trussin pääministerikauden alkua, ja hän lykkäsi varsinaisten politiikkatoimiensa aloittamista.

Konservatiivien puheenjohtajakilvan ollessa käynnissä konservatiivipoliitikot kyseenalaistivat Englannin pankin toimet. Elokuussa Truss lupasi kampanjatilaisuudessaan erikoistarkastuksen keskuspankin itsenäisyyteen korkojen määräämisessä ja sen mandaattiin. Entinen valtiovarainministeri ja Trussin kilpakumppani Rishi Sunak sekä työväenpuolueen varjoministeri Rachel Reeves pitivät tätä virheenä, joka lisäisi epävarmuutta markkinoilla pankin tulevaisuudesta. Englannin pankin kuvernööri Andrew Bailey piti keskuspankin itsenäisyyttä kriittisen tärkeänä.

23. syyskuuta, kaksi ja puoli viikkoa pääministeriksi nousunsa jälkeen, Truss ja uusi valtiovarainministeri Kwasi Kwarteng ilmoittivat merkittävästä rikkaitten verojen leikkauksesta, jota he kutsuivat "kasvusuunnitelmaksi" (plan for growth). Suunnitelma johti välittömään reaktioon, sillä se jättäisi Britannian budjettiin valtavan aukon. Punnan arvo romahti dollariin nähden ja korot lähtivät nousuun. Englannin pankki suojeli valuuttaa nostamalla korkoja, mikä puolestaan siirtyi asuntolainojen korkoihin. Kansainvälinen valuuttarahasto varoitti hallitusta. Truss hylkäsi suunnitelmistaan ensin veroalennuksen yli 150 000 puntaa vuodessa ansaitseville ja ilmoitti päivämäärän, jolloin hallitus kertoisi, kuin veroalennukset maksetaan. Tämä herätti pelkoja uusista budjetin leikkauksista. Tämän jälkeen Truss erotti valtiovarainministerin ja peruutti lisää suunnitelmiaan.

Liz Truss ja Englannin pankki riitelivät siitä, ketä syyttää valtiolainan korkojen noususta. Ministerit syyttivät maailmanlaajuista korkojen nousua ja Vladimir Putinia. Englannin pankin mukaan Trussin budjetti, jossa leikattiin veroja ja lisättiin valtion menoja johti markkinoiden reaktioon. Jacob Rees-Mogg syytti Kansainvälisen valuuttarahaston hyökänneen Britannian talouspolitiikkaa vastaan poliittisista syistä. Englannin pankki antoi ristiriitaisia lausuntoja, tukisiko sen vielä hallitusta valtion velkapaperien hätäostoilla.

Lokakuussa 2022 näytti siltä, että Britannia oli ainoa G7-maa, joka ei ollut noussut vielä koronapandemiasta, inflaatio oli korkein 40 vuoteen, budjetti oli 13 miljardia alijäämäinen, ja ekonomistit katsoivat maan olevan menossa taantumaan. Elinkeinoelämä puolestaan varoitti että Britannialla ei nyt ollut pitkän aikavälin suunnitelmia ja verot olivat korkeimmillaan 70 vuoteen.

Lokakuussa 2022 Truss ilmoitti eroavansa pääministerin virasta oltuaan virassaan ainoastaan 45 päivää. Näin ollen hän on Britannian tämänastisen historian lyhytaikaisin pääministeri. Lyhyestä pestistään huolimatta hän tulee saamaan 115 000 punnan vuotuisen korvauksen siitä koko loppuelämänsä ajan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerit
Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoministerit
Brittiläisten puolueiden puheenjohtajat
Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsenet
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt