Sarahemla

Sarahemla () oli Mormonin kirjan mukaan suurkaupunki, joka sijaitsi esikolumbiaanisessa Amerikassa. Sen kerrotaan olleen nefiläisten pääkaupunki. Kaupungin olemassaolosta ei ole tieteellistä näyttöä, mutta sillä on ollut tärkeä asema myöhempien aikojen pyhien liikkeen historiassa ja kulttuurissa ja 1840-luvulla kaupungin mukaan jopa nimettiin useita todellisia paikkakuntia.

Mormonin kirjan kertomus 

Mormonin kirja kertoo, kuinka Sarahemlan ensimmäiset asukkaat saapuvat Jerusalemista. Heidän johtajansa on kuningas Sidkian poika Mulek, joka pakenee Babylonialaisia valloittajia ja pakkosiirtolaisuutta. Herran opastuksella Mulek ylittää ”suuret vedet” ja saapuu maahan, jota aletaan kutsua Sarahemlaksi. Pakolaisista tulee ajan oloon ”tavattoman lukuisa” kansa, joka kuitenkin sortuu jatkuviin sotiin ja kiistoihin. Koska heillä ei ole mukanaan aikakirjoja, he unohtavat uskontonsa ja heprean kielen.

Vuoden 180 eaa. tienoilla oikeamielisten nefiläisten johtaja Moosia hylkää Nefin maan, kansansa perinteisen asuinseudun, ja johtaa seuraajansa erämaahan. Herran opastamana he löytävät heille aiemmin tuntemattoman Sarahemlan maan. Moosia opettaa Sarahemlan kansalle omaa kieltään ja hänet nimitetään sen kuninkaaksi. Moosian kuoltua hänen pojastaan Benjaminista tulee Sarahemlan kuningas. Tämä ajaa lamanilaiset valloittajat pois Sarahemlasta, jonka kansa sulautuu nefiläisiin. Kuninkaat valitaan aina Nefin jälkeläisten keskuudesta.

Sarahemlasta tulee nefiläisten pääkaupunki. Se sijaitsee suuressa laaksossa ja sitä ympäröi muuri. Vuoden 83 eaa. tienoilla profeetta Alma perustaa Sarahemlan kaupungissa Kristuksen kirkon. Noin 80 vuotta myöhemmin lamanilainen profeetta Samuel kiipeää kaupunginmuurille saarnatakseen kansalle. Samuel kuvailee Sarahemlaa ”suureksi kaupungiksi”, jonka useimmat asukkaat ovat jumalattomia. Vanhurskaiden tähden sen annetaan kuitenkin pelastua. Sarahemlan maan läpi virtaa Sidon-niminen joki, jonka vesissä kastetaan kristittyjä ja jonka rannoilla nefiläiset käyvät monia taisteluja lamanilaisia sotilaita ja harhaoppisia lahkoja vastaan.

Jeesuksen ristiinnaulitsemisen aikaan Mormonin kirjan mailla koetaan voimakkaita ukkosmyrskyjä, jotka sytyttävät Sarahemlan kaupungin tuleen. Muissa kaupungeissa koetaan kuitenkin vielä kauheampia mullistuksia, ja monet niistä vajoavat mereen tai hirmumyrskyt pyyhkäisevät ne olemattomiin. Kaikkialla maassa kuullaan Kristuksen ääni, joka julistaa Sarahemlan ja monen muun kaupungin tuhoutuneen jumalattomuutensa tähden. Ylösnoussut Kristus vierailee nefiläisten keskuudessa. Nefiläiset ja lamanilaiset yhdistyvät Kristuksen kirkon alaisuuteen, ja seuraa kahden vuosisadan mittainen rauhan ja yhteisymmärryksen aika. Sarahemlan kaupunki rakennetaan uudelleen.

Aikaa myöten nefiläiset palaavat vanhoihin synteihinsä, ja jumalattomat alkavat uudestaan kutsua itseään lamanilaisiksi. Nefiläiset perääntyvät kohti pohjoista ja lamanilaiset polttavat monet heidän kaupungeistaan ja kylistään. Sarahemlan kohtaloa ei mainita erikseen.

Historiallisuus 

Mormonit ovat perinteisesti katsoneet Mormonin kirjan kuvaavan todellisia paikkoja ja tapahtumia. Kirjan kertomuksen tueksi ei kuitenkaan ole tieteellistä näyttöä, ja sekulaarit tutkijat pitävät sitä 1800-luvulla sepitettynä fiktiona.

Mormonin kirjan historiallisuuteen uskovat tutkijat ovat esittäneet Sarahemlalle hepreaan palautuvaa etymologiaa zerʿa-ḥemlâ, ’laupeuden siemen’. Myös kaupungin sijainti on herättänyt keskustelua. 1900-luvun alkuun asti useimmat mormonit uskoivat Mormonin kirjan tapahtumien sijoittuvan lähinnä Etelä-Amerikkaan. Reorganisoidun MAP-kirkon jäsen Luis E. Hills esitti vuonna 1917, että kirjan tapahtumat sijoittuivat Tehuantepecin kannaksen ympäristöön. Hills katsoi Sarahemlan sijainneen kannaksen itäpuolella, nykyisten Guatemalan ja Belizen alueella. John L. Sorensonin mukaan Sarahemlan maata halkonut ”Sidonin virta” on Meksikossa sijaitseva Grijalva. Sarahemlan kaupunki sijaitsi Sorensonin mukaan Chiapasissa lähellä Santa Rosaa.

Merkitys

Nykyajan Sarahemlat 

Varhaiset mormonit perustivat Iowaan pienen Zarahemla-nimisen siirtokunnan, joka sijaitsi lähellä Illinois’n osavaltion puolella ollutta Nauvoota. Mississippi erotti asutuskeskukset toisistaan. Mormonit siirtyivät alueelle Missourista, missä heitä oli alettu vainota. Iowan siirtokunnat mainitaan Opin ja liittojen 125. luvussa, jonka Joseph Smith saneli Nauvoossa maaliskuussa 1841. Ilmoituksessa Jumala kehottaa myöhempien aikojen pyhiä rakentaman Nauvoota vastapäätä olevalle maalle kaupungin ja antamaan sille nimeksi Sarahemla. 

Strangiitit perustivat vuonna 1848 Zarahemla-nimisen kylän Wisconsiniin. Paikkakunnan nykyinen nimi on Blanchardville.

Taiteessa ja viihteessä 

Randy Bachmanin sooloalbumi Axe (1970) alkaa ”Zarahemla”-nimisellä instrumentaalilla. Bachman kasvoi mormoniperheessä mutta erosi kirkosta 2000-luvun alussa.

Settlers of Zarahemla on vuonna 2003 julkaistu lautapeli. Pelin säännöt perustuvat Catanin uudisasukkaisiin, mutta sen teema ja miljöö on siirretty Mormonin kirjan maailmaan. Toisin kuin alkuperäisessä pelissä, Settlers of Zarahemlan pelaajat voivat osallistua temppelin rakentamiseen. Ahkerimmin temppeliä rakentanut pelaaja saa kaksi ylimääräistä pistettä.

Lähteet 

 
 Hutchinson, Anthony A.: The Word of God is Enough: The Book of Mormon as Nineteenth-Century Scripture. Teoksessa 
 Matheny, Deanne G.: Does the Shoe Fit? A Critique of the Limited Tehuantepec Geography. Teoksessa

Viitteet tutkimuskirjallisuuteen

Viitteet Mormonin kirjaan 

Mormonin kirjan paikat