Saeb Erekat

Saeb Erekat ( 28. huhtikuuta 1955 Abu Dis, Länsiranta – 10. marraskuuta 2020 Jerusalem) oli palestiinalainen Fatah-puolueen vaikuttaja ja Lähi-idän rauhanneuvottelija. Hän kuului Palestiinan johtajien Jasser Arafatin ja Mahmud Abbasin lähipiiriin ja palestiinalaishallintoon.

Elämäkerta

Saeb Erekat syntyi 28. huhtikuuta 1955 Abu Disissa tuolloin Jordanian hallitsemassa Jerusalemin kuvernoraatissa nykyisen Palestiinan Länsirannalla. Lapsuutensa hän vietti kuitenkin Jerikossa. Erekatin isä Muhammad Erekat asui Yhdysvalloissa. Israelin joukot valtasivat Jerikon kuuden päivän sodan aikana vuonna 1967. Erekat oli tuolloin 12-vuotias ja hän kuvaili lapsuuden kokemustaan kaupungin valtauksesta sittemmin hänen palestiinalaisen identiteetin herätyshetkenä. Erekatin mukaan hän oli lapsuudesaan useita kertoja pidätettynä esimerkiksi miehityksen vastaisten graffitien piirtelyn ja kivien heittelyn takia.

Erekat muutti 17-vuotiaana Yhdysvaltojen Kaliforniaan, jossa hän opiskeli San Francisco State University -yliopistossa politiikkaa ja kansainvälisiä suhteita. 1970-luvulla hän palasi Länsirannalle. Vuonna 1979 hän alkoi opettaa al-Najahin yliopistossa Nabluksessa. Hän toimi sen julkisten ja kansainvälisten suhteiden johtajana vuosien 1982 ja 1986 välillä, sekä al-Quds-sanomalehden toimituksessa vuodesta 1982. Vuonna 1983 hän sai myös tohtorintutkinnon konfliktien ratkaisun ja rauhantutkimuksen saralla brittiläisestä Bradfordin yliopistosta.

Erekat tuli kansainvälisissä piireissä tunnetuksi ensimmäistä kertaa vuonna 1991, jolloin hän oli osa palestiinalaista lähetystöä Madridin rauhanneuvotteluissa. Erekat toimi lähetystön varapuheenjohtajana. Neuvottelut Madridissa olivat ensimmäinen kerta, kun palestiinalaiset neuvottelivat rauhasta suoraan israelilaisten kanssa ja ne johtivat lopulta vuonna 1993 Oslon prosessiin. Oslon prosessin taustalla oli ollut Israelin ja PLO:n salaisia neuvotteluja, jotka johtivat jonkin aikaa kestäneeseen kriisiin järjestön sisällä. Erekat kuvaili yllättyneensä salaisista neuvotteluista. Kiistanalaista oli, tulisiko neuvottelujen johdossa olla PLO:n edustajat miehitetyltä alueelta, vai sen ulkopuolelta. Erekat oli joka tapauksessa mukana neuvotteluissa Oslo II -sopimuksesta vuonna 1995, Hebron-sopimuksesta vuonna 1997 ja Wye River-julkilausumasta vuonna 1998. Sopimukset johtivat siihen, että osa Israelin miehittämistä alueista annettiin Palestiinalaishallinnon alaisuuteen. Joistakin askeleista huolimatta pysyvää sopimusta Israelin ja palestiinalaisten välille ei saatu aikaiseksi. Neuvotteluja käytiin vuoteen 2014 saakka. Eri neuvottelujen kautta Erekatista tuli hyvin tunnettu kasvo ja englanninkielen taitoisena hän puhui usein ulkomaalaiselle lehdistölle ja diplomaateille.

Erekat tunnettiin poliitikkona uskollisena Fatahin jäsenenä. Erekat erosi eri tehtävistään esimerkiksi neuvottelujen aikana protestiksi eri asioista, mutta hän liittyi aina myöhemmin takaisin mukaan Fatahin toimintaan. Vuonna 2015 hän nousi PLO:n toimeenpanevan komitean pääsihteeriksi, eli toiseksi korkeimpaan asemaan heti Mahmud Abbasin jälkeen. Erekat edusti myös Jerikoa Palestiinan parlamentissa.

Erekatin terveys alkoi sittemmin huonontua. Hän sai sydänkohtauksen vuonna 2012. Sittemmin hänellä todettiin keuhkonsiirtoa vaativa keuhkofibroosi. Siirto tehtiin vuonna 2017 Yhdysvalloissa. Syyskuussa 2020 Erekat sai COVID-19-virusinfektion. Erekatia hoidettiin aluksi kotonaan, mutta hänen olotilansa huonontuessa hänet siirrettiin sairaalaan Jerusalemissa, jossa hän kuoli viruksen takia 65-vuotiaana 10. marraskuuta 2020.

Erekat oli naimisissa. Hänellä oli kaksi tytärtä sekä kaksi poikaa.

Lähteet 

Palestiinalaiset poliitikot
Vuonna 1955 syntyneet
Vuonna 2020 kuolleet