Saintongenajokoira

Saintongenajokoira on sukupuuttoon kuollut ranskalainen koirarotu.

Ulkonäkö 
Rotu oli erään aikalaiskuvauksen mukaan "kookkaampi, komeampi ja jalompi kuin kaikki muut ranskalaiset rodut". Väritys oli valkoinen mustin laikuin; silmien yläpuolella oli tan-merkit. Säkäkorkeus oli 66–76 cm.

Luonne ja käyttäytyminen 
Saintongenajokoiraa kuvailtiin luonteeltaan lempeäksi, metsästettäessä sitkeäksi ja herkkävainuiseksi.

Alkuperä 
Saintongenajokoira oli nimensä mukaan kotoisin Saintongen historiallisesta maakunnasta nykyiseltä Uuden-Akvitanian alueelta. Sitä käytettiin suden metsästykseen. Rotu oli vähällä kuolla sukupuuttoon Ranskan vallankumouksen myötä - siitä selvisi vain kaksi urosta nimeltä Fouilloux ja Mélanthe sekä yksi narttu nimeltä Minerve. Ne omisti markiisi de la Porte-aux-Loups, joka joutui pakenemaan maasta, minkä jälkeen niistä piti huolta Château de Beaumont -linnassa hänen alaisensa. Koiria käytettiin sittemmin jalostukseen, ja ne päätyivät myöhemmin Saint-Légier'n kreivin omistukseen, joka kokosi niistä ajueen suden metsästystä varten.

Kreivin väitettiin jalostaneen rotua puhtaana 30 sukupolven ajan. Koska sitä oli jalostettu yksinomaan sisäsiitoksen avulla niin pitkään, siitä tuli ajan saatossa heikompi ja vaikeampi jalostaa eteenpäin. 1840-luvulla kreivin jo vanhennuttua ajokoirakasvattaja Vireladen paroni Joseph de Carayon-Latour hankki viimeiset jäljellä olleet yksilöt kenneliinsä. Hän yritti pelastaa rodun risteyttämällä sen paroni Rublen isogascognenajokoiran kanssa, mutta tulikin lopulta luoneeksi täysin uuden rodun, joka sai myöhemmin nimen gascogne-saintongenajokoira.

Lähteet 

Ajokoirat
Ranskalaiset koirarodut
Sukupuuttoon kuolleet koirarodut