Malakanjambolaani

Malakanjambolaani (Syzygium malaccense) on myrttikasvien heimoon ja jambolaanien sukuun kuuluva puulaji, joka on kotoisin Kaakkois-Aasiasta ja Karibialta. Kasvin punakuorinen hedelmä muistuttaa omenaa, vaikkei malakanjambolaani ole läheistä sukua omenapuulle. Malakanjambolaani voidaan helposti sekoittaa myös läheiseen sukulaiseensa kellojambolaaniin (Syzygium samarangense), mutta on tätä pienempi ja tiiviimpi. Kirkkaassa, mehukkaassa hedelmälihassa on suuri vesipitoisuus. Joidenkin lajikkeiden hedelmät ovat miellyttävän happamia.

Ulkonäkö ja koko 
Malakanjambolaani on pystykasvuinen puu, jolla on tiheä, pylväs- tai lieriömäinen latvus. Kasvukorkeudeksi ilmoitetaan eri lähteissä 4,5–12 tai 7,5–20 metriä. Rinnankorkeusläpimitta on 20–140 senttimetriä. Kuori on vaaleanruskeaa ja sileää tai hieman halkeilevaa. Sisempi kuorikerros on ruskearaitaista, pintapuu vaaleanruskeaa.

Malakanjambolaanin kaksineuvoiset, 5–7 senttimetrin levyiset kukat ovat kirkkaan vaaleanpunaisia. Kukat sijaitsevat tavallisesti kolmittain lyhytvartisissa kukinnoissa tai lehdettömissä oksanhaaroissa 2–8 kukan ryhmissä. Kukissa on neljä leveähköä ja paksua verholehteä. Neljä pyöreää terälehteä ovat väriltään vaaleanpunaisia, oransseja tai tummanpunaisia, joskus keltaisia tai valkoisia. Ulkonevilla, 2,5–3 senttimetrin pituisilla heteillä on keltaiset ponnet. Päärynää tai omenaa muistuttavat hedelmät ovat punaisia, joskus vaaleanpunaisia tai valkoisia; niiden pituus on 5–10 ja leveys 2,5–7,5 senttimetriä. Hedelmien kuori on ohut ja pehmeä. Hedelmäliha on kiinteää ja omenamaista, melko hapanta. Jokainen hedelmä sisältää vain yhden suurehkon siemenen, jonka halkaisija 18 millimetriä.

Levinneisyys 
Nykyisin malakanjambolaania kasvatetaan Vietnamissa, Jaavalla, Filippiineillä, Bengalissa, Etelä-Intiassa, Tahitilla ja Havaijilla syömäkelpoisten hedelmiensä vuoksi. Vuonna 1793 William Bligh toi puun yhdessä leipäpuun kanssa Tahitilta Jamaikalle. Tämän jälkeen kasvia on istutettu myös Karibian saarille ja osaan trooppista Amerikkaa, kuten Venezuelaan ja Brasiliaan. Lajin alkuperäistä levinneisyysaluetta ei nykyisin voida enää määrittää, mutta sen on esitetty olevan nykyisessä Malesiassa.

Käyttö 
Malakanjambolaania kasvatetaan pääasiassa vetisten, raikkaanmakuisten hedelmiensä vuoksi. Kypsinä hedelmät ovat tavallisesti makeita; niitä voi syödä raakana tai valmistaa säilykkeiksi. Raaoista hedelmistä voi valmistaa hyytelöä; Puerto Ricossa niistä käytetään myös hedelmäviiniä.

Karibian saarilla ja Etelä-Amerikassa malakanjambolaania käytetään koristepuuna tai osana tuulensuojaistutuksia. Puuaineksella ei ole suurta taloudellista merkitystä, sillä se on kovaa ja vaikeasti työstettävää. Sisemmällä kuorella on supistava vaikutus.

Lähteet 

Jambolaanit