LIM-49 Nike Zeus

LIM-49 Nike Zeus  oli varhainen Yhdysvaltain mannertenvälisten ohjusten torjuntaohjus.  Ohjuksen ns. Spartan-versiossa oli suurin (5 MT) ydinkärki, ja se soveltui myös satelliittien tuhoamiseen. Muissa muunnoksissa olivat 20-25 kT sekä 400 kT ydinkärjet.
Nike Zeus oli myöhemmän Spartanin pohjana. Laukaisukokeita toteutettiin Kwajaleinista sekä White Sandsista, vuosina 1959 - 1966. Niistä korkeimmalla toteutettu tapahtui peräti 400 km korkeudessa.

Historia

Ensimmäinen Nike Zeus laukaistiin 1959. Ensi kertaa ohjus torjui mannertenvälisen ohjuksen onnistuneesti vuonna 1962 tehdyssä kokeessa. Mutta Yhdysvaltain puolustusministeriö hylkäsi hankkeen 1963. Silti Yhdysvallat jatkoi Niken kehittelyä NIke-X-ohjelmassa. Siinä paranneltiin tutkia, tietokoneita ja ohjuksen pinnan sietolämpötiloja. Niinpä vuonna 1967 armeija alkoi kehitellä LIM 49 Spartania, joka valmistui 1975.

Syitä hankkeeen perumiseen
Viimeistään Starfish Prime -ydinkokeessa (Operaatio Fishbowl, jota edelsi Operaatio Dominic) havaittiin niin kutsuttu EMP-ilmiö eli sähkömagneettinen pulssi. Se lamauttaa sähkölaitteita sekä satelliitteja. Avaruudessa laukaistu ydinase saattaa vahingoittaa paljon muitakin kohteita, kuin toivottuja.

Lähteet
http://nuclearabms.info/NikeZeus.html
http://www.futurescience.com/emp/fishbowl.html
https://www.atomicarchive.com/media/photographs/testing/fishbowl.html 
https://www.designation-systems.net/dusrm/m-49.html

Aiheesta muualla
https://military-history.fandom.com/wiki/Operation_Fishbowl

Viitteet

Yhdysvaltain asevoimien kalusto
Ilmatorjuntaohjukset