Yrjö A. Waskinen

Yrjö Armas Waskinen (myös muodossa Vaskinen; 9. elokuuta 1892 Tampere – 22. heinäkuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.

Waskinen kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen klassillisesta lyseosta vuonna 1912 ja kouluttautui aluksi isänsä tavoin kuparisepäksi. Arkkitehdiksi hän valmistui vuonna 1919. Hän työskenteli vuosina 1920–1952 Rakennushallituksen arkkitehtina ja teki lisäksi yksityisiä suunnittelutöitä.

Waskisen ensimmäinen puoliso oli arkkitehti Toini Granholm-Waskinen (1894–1949). Tämän kuoltua hän meni naimisiin yrittäjä Elina Karellin (1898–1979) kanssa. Heidän testamenttilahjoituksellaan perustettiin Suomen Kulttuurirahaston yhteydessä toimiva Elina ja Yrjö Waskisen rahasto, joka tukee lääketieteen tutkijoita sekä musiikin ja muiden alojen opiskelijoita.

Waskinen harrasti viulunrakennusta ja oli Suomen Viulunrakentajat ry:n johtokunnan jäsen.

Suunnittelutöitä 
 Pyhäselän kirkko 1928
 Vuorikatu 16 – Vilhonkatu 4, Helsinki 1928
 Jääkärinkatu 10b – Laivurinkatu 39, Helsinki 1929 
 Sortavalan kaupungin kansakoulu 1929
 Helsingin tyttönormaalilyseo, Runeberginkatu 20–24
 Eläinlääkintälaboratorio (myöhemmin Eläinlääketieteellisen korkeakoulun päärakennus), Helsinki
 Maanmittaushallituksen talo, Helsinki
 Tainionkosken kirkko, Imatra 1932
 Viinikan kirkko, Tampere 1932
 Turun maakunta-arkisto, 1932
 Koomankankaan siunauskappeli, Peipohja 1933 
 Jalasjärven seurakuntatalo 1938
 Sortavalan siunauskappeli 1939
 Uudenkaupungin hautausmaan kappeli 1940 
 Järvenpään vanha kirkko (alkuaan seurakuntatalo) 1940
 Lahden seurakuntatalo 1940
 Viirinkankaan siunauskappeli, Rovaniemi 1948 
 Kouvolan poliisitalo
 Pakilan kirkko, Helsinki 1950 
 Korian kirkko, Elimäki 1951 
 Käpylän kirkko, Kouvola 1952

Kirjallisia teoksia
Viola, viulu, cello: cremonalaisvartaloiden ksylofoneettis-akustinen, tasasävyinen harmonia. Helsinki 1962.

Lähteet 

Suomalaiset arkkitehdit
Vuonna 1892 syntyneet
Vuonna 1963 kuolleet