Mihail Heraskov

Mihail Matvejevitš Heraskov (, 5. marraskuuta (J: 25. lokakuuta) 1733 Pultavan Perejaslav – 9. lokakuuta (J: 27. syyskuuta) 1807 Moskova) oli venäläinen klassismin ajan kirjailija. Hänen tuotannossaan on havaittavissa siirtyminen kohti sentimentalismia.

Suku ja koulutus 
Valakialaisperäiseen aatelisperheeseen syntynyt Mihail Heraskov opiskeli Pietarin maasotakoulussa ja työskenteli Moskovan yliopiston rehtorina ja kuraattorina. Hänen vaimonsa Jelizaveta Neronova oli runoilija ja yhdessä he järjestivät kotonaan 1760-luvun alussa opiskelijoille kokoontumisia, joita voidaan pitää Venäjän ensimmäisenä kirjallisuussalonkina.

Kirjallinen toiminta 
Hän julkaisi aikakauslehtiä Poleznoje uveselenije ("Hyödyllisiä huvituksia") 1760–1762, joka oli ensimmäinen venäläistä aikalaiskirjallisuutta laajasti esittelevä kirjallisuuslehti ja Svobodnyje tšasy (1763) ja osallistui vapaamuurarien toimintaan. 

Heraskov tunnetaan parhaiten eeppisistä runoelmistaan kuten Rossijada (”Rossiada”, 1779), joka kertoo Iivana Julman Kazanin valloituksesta. Hänen näytelmistään huomattavin on tragedia Venetsianskaja monahinja (”Venetsian nunna”, 1758). 

Heraskovin proosa kehittyi filosofis-didaktisista romaaneista kuten Numa Pompili, ili Protsvetajuštši Rim (”Numa Pompilius eli Kukoistava Rooma”, 1768) kohti monimutkaisia rakkausseikkailuja kuten Kadm i Garmonija (”Kadmos ja Harmonia”, 1786). Romaanissa Polidor, syn Kadma i Garmonii (”Polydoros, Kadmoksen ja Harmonian poika”, 1794) kirjailija arvostelee voimakkaasti Ranskan vallankumousta. Heraskovin proosa on rytmikästä, monisanaista ja koristeellista. Lajityypeiltään monimuotoinen lyriikka kehottaa kohtuullisuuteen ja hiljaiseen elämään luonnonrauhassa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Mihail Heraskovin teoksia Lib.ru -sivustolla 

Venäläiset kirjailijat
Vuonna 1733 syntyneet
Vuonna 1807 kuolleet