Maija Barić

Anita Maija Liisa Barić (oik. Ruuska; s. 20. huhtikuuta 1950 Helsinki) on suomalainen nukketeatteritaiteilija, käsikirjoittaja, ohjaaja, kirjailija ja lauluntekijä.

Opinnot 
Maija Barić kirjoitti ylioppilaaksi 1969 Alppilan yhteislyseosta ja valmistui lastentarhanopettajaksi vuonna 1972 Helsingissä. Hän opiskeli musiikkia vuosina 1969–1971 Berliinin Musiikkikorkeakoulussa. Vuosina 1974–1977 hän opiskeli nukketeatteria Prahan Muusisten Taiteiden Akatemiassa (DAMU) Suomen Kulttuurirahaston apurahan turvin. Vuosina 1980–1982 hän syvensi ammatillista osaamistaan Prahassa Tšekkoslovakian valtion kulttuuriapurahan tuella.

Työ ja saavutukset 
Vuonna 1977 Maija Barić perusti Nukketeatteri Sampon yhdessä Bojan Barićin ja Anneli Forssin kanssa. Maija Barić toimi Nukketeatteri Sampon taiteellisena johtajana aina vuoteen 2014 asti.

Maija Barić on käsikirjoittanut ja ohjannut lähes 30 näytelmää Nukketeatteri Sampossa, ja suunnitellut ja rakentanut teatterinuket ja lavastuksen näihin esityksiin ja myös esiintynyt itse monissa niistä. Teatterityön ohella hän toimi nukkenäyttelijänä myös useissa tv-ohjelmissa.

Tunnetuimpia Barićin luomista nukketeatterihahmoista ovat Duppaduulix, Tohelo ja Torvelo.

Barićin teatterinukkeja on nähty näyttelyissä Helsingissä, Turussa ja Tampereella vuodesta 1987 lähtien. Niitä on pysyvästi näytteillä Nukketeatteri Sampon galleriassa Helsingin Erottajankadulla.

Barić on julkaissut useita kirjoja, muun muassa teoksen Nukketeatteria! (kuvitus Kristiina Louhi), joka esittelee nukketeatterin tekemistä ja joka on käännetty kymmenille kielille, ja useita Tohelo ja Torvelo -kirjoja. Hän on myös kirjoittanut nukketeatteria käsitteleviä artikkeleita vuodesta 1981 lähtien eri taide- ja varhaiskasvatusjulkaisuihin.

Barić on säveltänyt ja sanoittanut kymmenittäin lauluja Sampon esityksiin. Niitä on myös julkaistu äänitteillä, jotka kuuluvat olennaisesti suomalaiseen musiikkikasvatukseen päiväkodeissa ja musiikkileikkikouluissa. Vuonna 2005 näitä sävellyksiä koottiin myös Lauluja! -nuottikirjaan. Hänen tunnetuimpia lauluja ovat muun muassa ”Pieni ystäväni mun”, joka on hyvin käytetty esimerkiksi muskarien loppulauluna, ”Silitän poskesi nukkaa”,”Joulu tulla jollottaa”, ”Ihmeellinen amaryllis”, ”Pikkuruiset piipertäjät Tipi ja Topi”.

Opetustyö 
Barić on toiminut nukketeatterin luennoitsijana ja kouluttajana vuodesta 1977 lähtien muun muassa Helsingin yliopistossa, Sibelius-Akatemiassa, Teatterikorkeakoulussa, Helsingin Konservatoriossa (myöh. Stadia, nyk. Metropolia Ammattikorkeakoulu), eri kaupunkien kesäyliopistoissa, Mannerheimin Lastensuojeluliiton, eri yhdistysten ja seurakuntien kursseilla eri puolilla Suomea, sekä myös Ruotsissa ja Virossa.

Tunnustukset 
Barić on palkittu työstään useita kertoja. Hänelle on myönnetty muun muassa 
 Nuoren taiteen Suomi-palkinto Nukketeatteri Sampolle 1986
 Mannerheimin Lastensuojeluliiton Työtä lasten hyväksi -mitali 1994
 Ebeneser-säätiön palkinto 1994
 Valtion tiedonjulkistamispalkinto vuonna 1997 Nukketeatteria! -kirjasta (Maijalle ja kirjan kuvittaneelle Kristiina Louhelle)
 Itä-Helsinki-palkinto Nukketeatteri Sampolle 2000
 Tove Jansson -palkinto vuonna 2006
 Elsa Enäjärvi-Haavio -palkinto 2010 
 Lastenteatterijärjestö Suomen Assitej ry:n ensimmäinen Assitej-palkinto elämäntyöstä lastenteatterin hyväksi vuonna 2016.

Perhe 
Maija Barić oli naimisissa Bojan Barićin kanssa 1976–2003. Heillä on neljä lasta: Anna (1977–2007), Iivo (s. 1978), Maria (s. 1984), Julia (s. 1986).

Kirjoja ja muita julkaisuja 
 Nukke lapsen ystävänä. 1981, 1985, MLL
 Pöytäteatterin sadut sekä koottava nukketeatterivälineistö (kuvitus Camilla Mickwitz). 1986, MLL
 Lauluja ja loruja käsinukeille sekä koottava käsinukkevälineistö (kuvitus Camilla Mickwitz), 1988, MLL 
 Nukketeatteria tekemään (valokuvat Ari Aalto, kuvitus Camilla Mickwitz), diasarja, äänite ja opaskirjanen, 1988 
 Nukketeatteria! (kuvitus Kristiina Louhi), 1996, MLL 
 Nukketeatterivuosi -toimintakalenterit 1997, 1998, MLL
 Ihana joulu, satukirja ja äänikirja, 1998, Lasten Keskus (kuvitus Matti Westerlund)
 Joen laulu, satukirja ja äänikirja, 1999, Lasten Keskus (kuvitus Vasso Psaraki, käännetty myös kreikan kielelle 2001, Patakis)
 Tohelon ja Torvelon pääsiäinen, 2001, Lasten Keskus (kuvitus Matti Westerlund)
 Tohelon ja Torvelon joulukuu, 2001, Lasten Keskus (kuvitus Matti Westerlund)
 Haltioitumisen hetkiä – Moments of Inspiration, 2002, Nukketeatteri Sampo (valokuvat Ari Aalto)
 Lauluja (50 laulun nuottikirja), 2005, Lasten Keskus ja Nukketeatteri Sampo (kuvitus Kristiina Louhi)
 Tohelon ja Torvelon nukketeatterissa, 2007, Lasten Keskus (kuvitus Matti Westerlund)
 Lurpukka ja sininen takki, äänikirja, 2007, Nukketeatteri Sampo
 Törön ja Viuhun seikkailut, äänikirja, 2007, Nukketeatteri Sampo
Lisäksi vuodesta 1981 alkaen useita artikkeleita eri taide- ja varhaiskasvatusjulkaisuihin.

TV:n lastenohjelmia, joiden tekemisessä Maija Baric on ollut mukana:
 Olipa kerran pieni prinssi 1979
 Pöytäteatterin paperinuket esittävät, 10 osaa (50 min) 1986
 Lasten päivä nukketeatterissa (70 min) 1992
 Hei Peikot Vekkuliveikot, 4 osaa, 1990
 Pieni Setämies 1994
 Tohelon ja Torvelon nukketeatteri, 12 osaa (70 min) 1996
 Joulukalenteri, 26 osaa (yht. 3 tuntia) 1998, julkaistu myös DVD-tallenteena 2004
 Juhlaveturi, 22 osaa, 1999-2001
 Tohelo ja Torvelo pääsiäispuuhissa, 4 osaa (20 min) 2000
Äänitteitä, joilla julkaistut Sampon esityksiin tehdyt laulut ovat Maija Barićin käsialaa (säv. & san.)
 Pieni pääsiäislevy 2001
 Oi lumoa, oi valoa 2001
 Missä ilo asustaa 2002
 Unta ja unelmia 2004
 Tervetuloa maailmaan 2010
 Onnea toivotan 2010
 Yhdessä 2010 (myös muita tekijöitä)
 Lauluhyrrä 2013
 Hyvän tuulen lauluja 2014
 Joulu tulla jollottaa 2016
 Satumaisia säveliä 2017 (myös muita tekijöitä)

Lähteet

Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset lauluntekijät
Suomalaiset käsikirjoittajat
Vuonna 1950 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset nukkenäyttelijät‎