Tauno Sarantola

Tauno Johannes Sarantola (15. elokuuta 1930 Noormarkku – 3. syyskuuta 2006 Helsinki) oli rovasti, joka työskenteli useissa Helsingin seurakunnissa.

Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin koelyseosta 1950 ja vihittiin papiksi 1956.

Hän työskenteli ylioppilaspappina 1968–1961 ja Kulosaaren seurakunnan vt. kirkkoherrana 1961–1962. Oltuaan muutaman vuoden Meilahden seurakunnassa hänet valittiin 1967 Kulosaaren kirkkoherraksi, jota tehtävää hän hoiti vuoteen 1985. Tämän jälkeen hän toimi Töölön seurakunnan kappalaisena eläkkeelle siirtymiseensä 1992 saakka.

Sarantola muistetaan sanavalmiina ja avarakatseisena. Hänen saarnansa käsittelivät sekä maailman isoja ongelmia että pienen ihmisen vaikeuksia. Kulosaaressa hän sai camillomaisen olemuksensa mukaan lempinimen ”Isä Tauno”.

Hänen pitkäaikainen harrastuksensa oli työskentely kristillisen taiteen parissa. Hän toimi Kristillisen kulttuurin liitossa eri johtotehtävissä 1957–1987. Hänen hallinnollisia kykyjään hyödynnettiin myös muissa kirkon tehtävissä. Hän sai kirkon kulttuuripalkinnon 1999.

Lähteet
   Muistokirjoitus Helsingin sanomissa.
  Veli-Matti Hynninen: Ei mikä tahansa saari
   Kirkon kulttuuripalkinto rovasti Tauno Sarantolalle

Viitteet 

Suomalaiset papit
Vuonna 1930 syntyneet
Vuonna 2006 kuolleet