Elektra (Sofokles)

{{Näytelmä
| nimi                     = Elektra
| nimi-alkuperäinen        = 
| kuva                     = Electra Receiving the Ashes.jpg
| kuvateksti               = Elektra saa veljensä tuhkauurnan. Jean-Baptiste Wicar, 1826/1827.
| kirjoittaja              = Sofokles
| kirjoitusajankohta       = 
| alkuperäiskieli          = muinaiskreikka (klassinen)
| tyylilaji                = tragedia
| aihe                     =
| tapahtumapaikka ja -aika = Mykenen palatsin edusta, noin 10 vuotta Troijan sodan jälkeen
| kantaesitys              = n. 410 eaa.
| kantaesityspaikka        = Dionysoksen teatteri, Ateena
| sarja                    =
| henkilöt                 = Orestes, Agamemnonin ja Klytaimnestran poikaElektra, edellisen siskoKhrysothemis, edellisten siskoPylades, Oresteen ystävävanha miesKlytaimnestra, Agamemnonin entinen puolisoAigisthos, Klytaimnestran uusi puolisopalvelijoita yms.
| kuoro                    = Mykenen naisia
}}
Elektra (, ) on Sofokleen kirjoittama antiikin kreikkalainen tragedia, joka kertoo Elektran ja Oresteen kostosta heidän isänsä Agamemnonin surmanneelle äidilleen Klytaimnestralle.

Historia 

Elektra oli Sofokleen elämän loppuvaiheen tuotantoa. Näytelmän ensiesitys oli Ateenan Dionysoksen teatterilla noin vuonna 410 eaa. Näytelmä perustuu eeppiseen kyklokseen kuuluviin nostos-laityypin kertomuksiin eli Homeroksen Iliaan ja Odysseian väliseen aikaan sijoittuviin myytteihin, jotka kertovat tapahtumista aikana, jolloin kreikkalaiset palasivat koteihinsa Troijan sodasta. Sofokleen näytelmä on muunnelma Aiskhyloksen Oresteiaan kuuluvasta tragediasta Hautauhrintuojat. Myös Euripides kirjoitti suunnilleen samoihin aikoihin näytelmän nimeltä Elektra.

Sisältö 

Tragedia koostuu  runosäkeestä.

Tausta 

Troijan sodan jälkeen kuningas Agamemnon palasi kotiinsa Mykeneen uuden jalkavaimonsa Kassandran kanssa. Hänen vaimonsa Klytaimnestra, joka oli Agamemnonin sodassa ollessa ottanut rakastajakseen tämän serkun Aigisthoksen, surmasi miehensä Aigisthoksen avustuksella. Klytaimnestra piti murhaa oikeutettuna, koska Agamemnon oli uhrannut heidän tyttärensä Ifigeneian ennen sotaanlähtöä. Agamemnonin ja Klytaimnestran tytär Elektra pelasti pienen veljensä Oresteen äidiltään lähettämällä tämän Fokiin kuninkaan Strofioksen luo.

Juoni 

Näytelmä saa alkunsa siitä, kun Orestes palaa useita vuosia myöhemmin, nyt aikuisena, takaisin Mykeneen sekä kostamaan isänsä surman että vaatimaan kruunua. Hän saapuu yhdessä ystävänsä Pyladeen, Strofonioksen pojan kanssa. He ovat suunnitelleet, että Pylades tulee ensin ilmoittamaan Oresteen kuolleen vaunukilpa-ajoissa. Tämän jälkeen miehet tulisivat yhdessä tuomaan uurnan, jossa muka olisivat Oresteen tuhkat. Sillä välin Elektra suree edelleen isäänsä Agamemnonia, pitäen Klytaimnestraa syyllisenä murhaan. Kun Elektra saa kuulla myös Oresteen kuolleen, hänen surunsa kaksinkertaistuu, vaikkakin vain hetkeksi.

Orestes saapuu kuoron laulun jälkeen, kantaen tuhkauurnaa. Hän ei tunnista Elektraa, eikä Elektra häntä. Orestes antaa uurnaan Elektralle, ja tämä valittaa veljensä kuolemaa koskettavasti, tietämättä tämän seisovan todellisuudessa vieressään. Orestes tunnistaa nyt sisarensa, ja paljastaa tälle henkilöllisyytensä. Elektra iloitsee veljensa paluusta, mutta innostuksissaan sisarukset lähes paljastavat Oresteen henkilöllisyyden kaikille. Pylades astuu ulos palatsista, kehottaen heitä mukaansa. Kolmikko astuu sisään palatsiin. Orestes ja Pylades surmaavat Klytaimnestran Elektran vahtiessa sillä välin Aigisthoksen paluun varalta. Kun Aigisthos palaa, he kätkevät nopeasti Klytaimnestran ruumiin kankaan alle, ja esittelevät sen Oresteen ruumiina. Kun Aigisthos nostaa kangasta nähdäkseen ruumiin, Orestes kertoo, kuka on. Tämän jälkeen Orestes ja Pylades johdattavat Aigisthoksen samalle paikalle, missä Agamemnon surmattiin. Näytelmä päättyy tähän, ennen kuin Aigisthoksen kuolemasta ilmoitetaan.

Tulkintoja 

Näytelmän keskeisenä teemana voidaan nähdä oikeuden toteuttamisen ja tästä tinkivän laskelmoinnin välinen ristiriita. Sofokles tutkii näytelmässä taidokkaasti erityisesti Elektran moraalia ja motiiveja äitinsä surmaamisen suhteen. Näytelmä kuvaa ”sankareiden” huonoja puolia ja ”konnien” hyvä puolia, hämärtäen näiden välistä rajaa. Lopussa jää epäselväksi, voittiko oikeus vai menettikö Elektra moraalinsa (tai jopa mielenterveytensä) kostossaan.

Lähteet

Kirjallisuutta

Suomennos 

 Sofokles: Elektra. Suomentanut Vesa Vahtikari. Teoksessa

Tekstilaitoksia ja käännöksiä 

 Sophocles: Electra. Teoksessa  Kreikankielinen alkuteksti.
 Sophocles: Electra. Teoksessa  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
 
 Sophocles: Electra. Teoksessa 
 Sophocles: Electra. Teoksessa

Muuta kirjallisuutta

Aiheesta muualla 

 Σοφοκλής: Ἠλέκτρα. Wikisource. 
 Sophocles: Electra. Perseus.  
 Sophocles: Electra. Wikisource. 

Sofokleen näytelmät