Kuuden päivän luomistyö

Kuuden päivän luomistyö eli Heksaemeron (, ”Yhdeksän saarnaa [luomisen] kuudesta päivästä”) on Basileios Suuren saarnojen kokoelma, joka käsittelee Ensimmäisen Mooseksen kirjan luomiskertomusta kirjaimellisen tulkinnan kautta.

Historia 

Basileios Suuri eli ja kirjoitti 300-luvulla. Hän toimi Kesarean piispana ja kirjoitti useita teologisia teoksia sekä saarnoja. Noin vuonna 370 pitämissään saarnoissa, joista myöhemmin on koottu teos Kuuden päivän luomistyö, hän halusi esittää kirjaimellisen tulkinnan Raamatun Vanhan testamentin aloittavasta luomiskertomuksesta, siinä missä monet häntä edeltäneet varhaiskristilliset teologit olivat suosineet allegorista eli vertauskuvallista lukutapaa. Saarnat on pidetty pääsiäistä edeltäneenä paastonaikana ja ainakin osa niistä on ilmeisesti pidetty Basileiokselle tyypilliseen tyyliin ex tempore.

Basileioksen lähestymistapa liittyi tuon ajan kiistoihin harhaopeista, mikä oli syynä myös ajan suurten kirkolliskokousten järjestämiseen. Vaikka allegorista lukutapaa olivat suosineet myös monet apostolisen kirkon teologit, se oli erityisen suosittu gnostilaisten ja muiden harhaoppisiksi tuomittujen parissa. Tämä johtui siitä, että gnostilaisen käsityksen mukaan luotu aineellinen maailma oli paha, ja näin sen luojaksi täytyi olettaa erillinen korkeimmasta, hyvästä Jumalasta erotettu paha demiurgi. Tämä ei sopinut yhteen Vanhan testamentin luomiskertomuksen kanssa, ja siksi gnostilaiset tulkitsivat luomiskertomuksen vertauskuvallisesti tai jopa esittivät siitä kokonaan omia versioitaan, kuten esimerkiksi Johanneksen salaisessa kirjassa esiintyvä luomismyytti. Basileios halusi teoksellaan osoittaa, että luomiskertomuksen kirjaimellinen lukutapa on täysin mahdollinen. Samalla hän halusi muistuttaa, että luotu maailma on hyvä ja hyvän Jumalan tekoa.

Kuuden päivän luomistyö oli varsinkin varhaisen kirkon aikana Basileioksen arvostetuin teos. Sillä oli suuri vaikutus erityisesti lännen kirkossa. Ambrosius kirjoitti samannimisen teoksen Heksaemeron Basileioksen teoksen jäljitelmänä. Basileioksen ohella kirjaimellisen tulkinnan luomiskertomuksesta esitti muun muassa Augustinus teoksissaan De Genesi in litteram sekä De Genesi adversus Manichaeos. Eustathius Afer käänsi Basileioksen teoksen latinaksi noin vuonna 440. Dionysius Exiguus teki toisen käännöksen 500-luvulla.

Sisältö 

Basileioksen teos koostuu yhdeksästä saarnasta, joissa hän käy läpi luomiskertomuksen kuusi päivää. Hän tulkitsee kertomusta sillä periaatteella, että Raamattu tarkoittaa jokaisessa kohdassa juuri sitä, mitä se sanookin. Samalla Basileios käsittelee kaikkeutta, luontoa, kasveja ja eläimiä oman aikansa tieteen valossa, ja osoittaa oppineisuutensa monin tavoin. Samalla Basileios arvostelee antiikin kreikkalaisia tieteilijöitä ja filosofeja siitä, että nämä ovat kyllä tutkineet monin tavoin kaikkeuden yksityiskohtia, mutta eivät silti ole nähneet kaiken olevan Jumalan luoma.

 Ensimmäinen saarna. ”Alussa Jumala loi taivaan ja maan.” (1. päivä)
 Toinen saarna. ”Ja maa oli autio ja tyhjä.” (1. päivä)
 Kolmas saarna. Taivaanvahvuus. (2. päivä)
 Neljäs saarna. Vetten kokoontuminen. (2. päivä)
 Viides saarna. Maa saa kasvikunnan. (3. päivä)
 Kuudes saarna. Kuinka valot ovat saaneet syntynsä. (4. päivä)
 Seitsemäs saarna. Vesieläimet. (5. päivä)
 Kahdeksas saarna. Maa tuottaa elävät olennot. (6. päivä)
 Yhdeksäs saarna. Maaeläimet. (6. päivä)

Lähteet

Kirjallisuutta

Suomennos

Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia 

 
 Basil: Hexaemeron. Teoksessa

Aiheesta muualla 
 Basil: Hexaemeron. New Advent. 
 Basil the Great: Hexameron (The Six Days) . 
 St Basil the Great: Hexaemeron. Παιδεία. 

Basileios Suuren teokset