Kristian Elster (nuorempi)

Kristian Elster nuorempi (17. maaliskuuta 1881 Trondheim, Norja – 6. marraskuuta 1947 Oslo, Norja) oli norjalainen kirjailija ja kirjallisuushistorioitsija.

Elsterin isä oli Kristian Elster vanhempi, joka kuoli vain pari vuotta pojan syntymän jälkeen. Perhe muutti isän kuoleman jälkeen Førde i Sunnfjordiin, jossa äidinisä toimi pappina ja isänisä tuomarina (sorenskriver). Se oli Elsterin lapsuuden onnellisinta aikaa, ja sinne hän palasi usein lomillaan. Seitsemän vuoden kuluttua perhe muutti Kristianiaan. Elster suoritti examen artiumin 1900 ja oikeudellisen virkatutkinnon 1905.

Elsterin kirjailijanlaatua kuvataan uusrealismiksi, jonka termi hän itse loi 1918.

Elsterin esikoisteos oli Fortællinger (1907), mutta hänen taiteellinen läpimurtonsa oli romaanitrilogia I lære (1911), Landeveien (1912) ja Mester (1913), jonka ihmiskuvaus on hyvin monipuolista ja elävää ja siinä on syvää myötätuntoa heikkoja ja alistettuja kohtaan. Hänen merkittävin romaaninsa on Av skyggernes slegt (1919). Kultainen nuoruus on yksilön ja yhteiskunnan välisen suhteen kuvaus. Näytelmä Min høire hånd (1919) on esitetty Helsingissä Suomen kansallisteatterissa.

Eslter oli 1911–1918 Norske Intelligenz-Seddelerin teatterikriitikko ja vuodesta 1919 Aftenpostenin kirjallisuuskriitikko ja Nationenin kirjallisuuskriitikko. Vuosina 1923–1924 ilmestyi kaksiosainen teos Norsk litteraturhistorie, josta otettiin uusi painos 1934–1935.Se on hänen merkittävin työnsä kriitikkona.

Tancred Ibsenin elokuva Den hemmelighetsfulle leiligheten (1948) perustuu Elsterin samannimiseen romaaniin.

Suomennetut teokset 
 Sammuva suku, suom. Kaarlo Asp. Gummerus, 1922.
 Autio saari: kertomus kolmesta pojasta, suom. Aune Lindström. Gummerus, 1923. - 2. p. 1928. (Gummeruksen nuorten kirjasto 36).
 Kultainen nuoruus (Den skjönne ungdom, 1923), suom. Aukusti Simelius. Otava, 1934. (Kymmenen uutta 1.).

Lähteet

Norjalaiset kirjailijat
Vuonna 1881 syntyneet
 Vuonna 1947 kuolleet