Hybridiorganisaatio

Hybridi viittaa monenlaisiin kahden erilaisen asian yhdistelmiin. 

Organisaatioiden maailmassa hybridisyys voi viitata esimerkiksi hallinnon ja politiikan sekoittumiseen tai asiantuntijatehtävän ja johtamistehtävien sekoittumiseen. Vimeaikaisessa keskustelussa puhutuimpia aiheita on silti julkisten yleishyödyllisten tavoitteiden ja yritystoiminallisen voitontavoittelun yhdistyminen samassa organisaatiossa. Valtionyhtiöt, osuuskunnat, yleishyödylliset järjestöt, mutta myös julkisia tavoitteita toteuttavat yritykset voivat olla hybridiorganisaatioita 

Aiemmassa tutkimuksessa julkisyksityisille hybrideille on määritelty seuraavia menettelytapojen sekoittumiseen liittyviä piirteitä
 Yhteinen omistajuus 
 Tavoitteiden ristiriidat ja eri toimintalogiikat samassa organisaatiossa  
 Rahoituksen moninaisuus
 Taloudellisen ja sosiaalisen valvonnan vaihtelevat muodot  

Vastaavasti hybridien arvoluonnin tapojen sekoittumisessa on tunnistettu kolme pääasiallista tapahtumien kulkua

 Yhdistyminen
 Sovittelu
 Oikeuttaminen

Hybridien omistus voi olla jakautunut julkisen omistajan ja yksityisten sijoittajien kesken, kuten esimerkiksi valtion osin omistamissa yhtiöissä. Voittoa tavoittelemattomilla organisaatiot voivat olla mukana liiketoiminnassa, jonka tehtävä on toteuttaa järjestön yleishyödyllistä tavoitetta. Monet yritykset esimerkiksi sosiaali- ja terveydenhuollossa voivat olla riippuvaisia julkisesta rahoituksesta. Viime vuosikymmeninä tapahtunut yksityistäminen on tuottanut uuden energia, liikenne ja telekommunikaatioon liittyvän organisaatioiden joukon, jotka ovat muodoltaan yksityisiä, mutta samalla entistä tarkemmin julkisessa valvonnassa

Koska hybridit yhdistävät toiminnassaan julkisia ja yksityisiä piirteitä, niiden tavoitteita ja tuloksellisuutta on vaikea ymmärtää.  Hybridein julkiset tavoitteet voivat heikentää niiden liiketoiminnallista tulosta, mutta liiketoiminnallisen hyödyn määrätietoinen tavoittelu voi vastaavasti vähentää hybridien julkisia piirteitä.

Hybridejä voi tarkastella myös organisaatioita (Mikrotaso) ylemmällä tasolla. Esimerkiksi Cleantech -toimiala (Mesotaso) yhdistää ympäristön kestävyyden parantamista ja liiketoiminnallisia etuja. Vastaavasti kansalliset innovaatiojärjestelmät kokoavat yhteen julkisia viranomaisia, yksityisiä yrityksiä ja yliopistoja ja esimerkiksi terveyspolitiikka yhdistää suurta joukkoa organisaatiomuodoltaan hyvin erilaisia organisaatioita (Makrotaso). Vastaavasti hybridien hallintaa voidaan tutkia ihmisten muodostamien sosiaalisten suhteiden ja ryhmittymien perusteella

Hybridien yhteiskunnallinen asema vaihtelee maailmanlaajuisesti. Kehittyneissä teollisuusmaissa hybridit täydentävät markkinoiden ja julkisen sektorin toimintaa. Valtiokeskeisissä maissa, kuten Venäjällä ja Kiinassa, hybridit auttavat kytkemään yritystoiminnan poliittisen keskusjohdon ohjaukseen, kun taas monissa kehittyvissä maissa hybridiorganisaatiot voivat olla ainoa toimiva tapa järjestää laajamittaista yritystoimintaa.

Lähteet

Kirjallisuutta 
Koppell, J. (2003). The Politics of Quasi-Government: Hybrid Organizations and the Dynamics of Bureaucratic Control. Cambridge. Cambridge University Press. 

Billis, D. (2010) (Ed.) Hybrid organisations and the third sector. Basingstoke, Palgrave. 

Johanson, JE. & Vakkuri, J. (2017). Governing hybrid organisations. New York & Abingdon, Routledge 

Vakkuri, J & Johanson, JE (2020) (Eds.). Hybrid governanace, organisations and society. New York & Abingdon, Routledge.

Organisaatiot