Ambrosio Film

Ambrosio Film oli Torinossa vuosina 1906–1924 toiminut italialainen elokuvien tuotantoyhtiö.

Arturo Ambrosion ja Alfredo Gandolfin perustama yhtiö toimi aluksi nimellä Società Ambrosio & C. ja vuodesta 1907 osakeyhtiönä Società Anonima Ambrosio. Vuodesta 1908 lähtien se valmisti lyhytelokuvia ja vuodesta 1911 kokoillan elokuvia. Niistä tunnetuimpia ovat Luigi Maggin ohjaamat historialliset elokuvat Pompeijin viimeiset päivät (1908), Keisari Nero (1909) ja Il granatiere Roland (1911) sekä Eleuterio Rodolfin uusi Pompeijin viimeiset päivät vuodelta 1913. Vuonna 1911 yhtiö sai Torinon maailmannäyttelyssä palkinnon historiallisesta draamasta Nozze d’oro ja dokumenttielokuvasta Perhosten synty. Ambrosio tuotti myös komedioita, uutis-, matkailu- ja opetuselokuvia sekä osallistui elokuvatuotannon käynnistämiseen Venäjällä. Yhtiön suurimpia menestyksiä oli jänittävä melodraama Leijonat laivassa (1912) ja se muistetaan myös Eleonora Dusen ainoasta elokuvasta Cenere (1916).

Ensimmäisen maailmansodan puhjettua Ambrosio joutui luovuttamaan studionsa sotateollisuuden käyttöön, ja vuonna 1917 se teki vain yhdeksän elokuvaa. Sodan jälkeen yhtiö yritti palauttaa asemansa kalliilla suurtuotannoilla kuten La Nave (1921) ja Teodora (1922), mutta ne osoittautuivat taloudellisesti kannattamattomiksi. Arturo Ambrosio jätti yrityksen vuonna 1923 ja vuotta myöhemmin se lakkautettiin. Sitä ennen yhtiö oli ehtinyt tuottaa 1 400 elokuvaa, joista noin kymmenesosa on säilynyt.

Elokuvia
 Pompeijin viimeiset päivät, 1908
 Keisari Nero, 1909
 Il diavolo zoppo, 1910
 Aeneas ja Dido, 1910
 Perhosten synty, 1911 
 Robinettin automobiili, 1911
 La ribalta, 1912
 Una partita a scacchi, 1912
 Leijonat laivassa, 1912 
 Il biglietto da mille, 1912
 Saatana, 1912
 Pompeijin viimeiset päivät ja häviö, 1913
 Le avventure straordinarissime di Saturnino Farandola, 1913
 Amor pedestre, 1914
 Cenere, 1916
 Fauni, 1917

Lähteet

Italialaiset elokuvayhtiöt