Erik Lyly

Erik Edward Lyly (5. elokuuta 1914 Loimaa – 5. helmikuuta 1990 Haaparanta, Ruotsi ) oli suomalainen sotilaslentäjä ja hävittäjä-ässä. Hän saavutti sotien aikana kaikkiaan kahdeksan virallisesti hyväksyttyä ilmavoittoa. Hän lensi Ilmavoimien menestyksekkäimmissä hävittäjälentolaivueissa 24 ja 34, usein lentomestari Ilmari Juutilaisen parina. Sotilasarvoltaan Lyly oli ylikersantti.

Nuoruus 
Lylyn nuoruutta leimasi 1930-luvun lama-aika.  Varusmiespalveluksensa hän suoritti Ilmailukoulussa lentomekaanikkona (1932–1933).  Sittemmin hän työskenteli muun muassa Suomen Etelä-Amerikan linjalla S/S Frej höyrylaivan  konemiehenä vuosina 1933–1934 .  

Erik Lyly työskenteli Petsamossa monessa eri tehtävässä ja ammatissa, muun muassa konemestarina kalastusaluksella Jäämerellä vuonna 1935. Tämän jälkeen hän toimi taksiautoilijana Liinahamarissa vuosina 1936–1937. 

Vuonna 1939 hän siirtyi korjaamopäälliköksi Pohjolan Liikenne Oy:lle.
Hän opiskeli Tampereen Teknillisen Oppilaitoksen koneenrakennusosastolla, josta hän valmistui teknikoksi 30.9.1943 sotien katkomien opintojen jälkeen. 

Erik Lyly avioitui Sisko Sepin (s. 1920 Kauhajoki) kanssa.

Talvisota 
Puolustusvoimat toteutti ylimääräiset kertausharjoitukset syksyllä 1939 ja Erik Lyly kutsuttiin kertaamaan lokakuussa 1939 auton- ja moottoripyöränkuljettajan tehtävissä. Sodan syttyessä 30. marraskuuta 1939 hänet sijoitettiin kuitenkin Osasto Pennaseen (OsP)   sen konekivääriryhmän johtajaksi. Konekivääriryhmät alistettiin jalkaväkikomppanioille. Ryhmä kävi taistelua Petsamossa vaikeissa oloissa, heikosti toimivan huollon tukemana. Raskaan viivytystaistelun aikana vetäydyttiin rajalta aina Nautsijoki-linjalle, johon vihollinen lopulta pysäytettiin ja sota muuttui asemasodaksi, aina 13. maaliskuuta 1940 tulleeseen rauhansopimukseen asti.

Välirauha 
Jo ennen Talvisodan rauhansopimusta Erik Lyly komennettiin Aliupseeriohjaajakurssille Kauhavan Ilmasotakouluun. Hän sai ohjaajan koulutuksen Aliupseeriohjaajakurssi 10:llä 9. toukokuuta – 11. heinäkuuta 1940 muun muassa Letov Š-18-, VL Viima-, VL Sääski-, Focke-Wulf Fw 44 Stieglitz- ja VL Tuisku-kalustolla .

Kurssin jälkeen hän oli Tampereella Valtion Lentokonetehtaan tarkastajana elokuusta 1940 maaliskuuhun 1941 .

Jatkosota 
Tammikuusta 1942 Lyly lensi Brewster B-239 -hävittäjällä. Varsinaista nimikkokonetta ei aloittelevalla pilotilla ollut, mutta eniten hän lensi BW-374 llä, jolla hän ampui alas kaksi viholliskonetta. Hän lensi usein lentomestari Juutilaisen parina.  

Lyly osallistui myös Messerschmitt Bf 109 G2 –hävittäjien hakulentoihin Saksasta. Keväällä 1944 laivueen ja lentueen Bf-109 G2-kalusto korvattiin uusilla G6-tyypin koneilla, joiden aseistus oli parempi. Bf 109-tyypeillä hän saavutti kuusi vahvistettua ilmavoittoa. Kaikkiaan hän suoritti 411 taistelulentoa, joissa hän sai kahdeksan vahvistettua ilmavoittoa

Erik Lyly ei haavoittunut eikä joutunut hyppäämään laskuvarjolla kertaakaan sodan aikana. Vakavimpia sattumuksia oli mahalasku 10. syyskuuta 1943 Jäppilän kentälle (MT-207) moottorihäiriön takia.

Lyly ylennettiin jatkosodan aikana lokakuussa 1941 alikersantiksi, tammikuussa 1942 kersantiksi ja huhtikuussa 1944 ylikersantiksi.

Sodan jälkeen 
Lyly perusti lentoliikenneyritys Lentokuljetus Oy:n, yhdessä sodanajan mekaanikkojensa kanssa. Yhtiölle hankittiin kalustoksi Karhumäki Karhu 48B -kone, joita valmistettiin vain kaksi kappaletta (OH-VKK ja OH-VKL). Hänet ylennettiin sodan jälkeen reservissä vääpeliksi.

Lyly kuului Pilvenveikot-yhdistykseen. Hän osallistui jääratakisaan Renault Dauphine-Gordinilla 1963 ja 1964.

Kunnianosoitukset ja ansiomerkit 
Erik Lylylle myönnettiin muun muassa seuraavat kunnianosoitukset :
 4. luokan Vapaudenristi miekkojen kera
 4. luokan Vapaudenristi tammenlehvien kera
 1.luokan Vapaudenmitali
 2. luokan Vapaudenmitali
 Talvisodan muistomitali msk
 Jatkosodan muistomitali
 Ilmavoimien Risti
 Suojeluskuntien Risti
 Lapin Risti

Lähteet 
 Väestörekisteri: Kirkonkirjat: Ev. lut. srk Loimaa, Petsamo, Kokkola, Ivalo, Helsinki,     Tampere, Rovaniemi
 Kansallisarkisto: Puolustusvoimien kantakortti
 Kansallisarkisto: T13 703 LentoR 2 Ilmataistelukertomukset lg42
 Kansallisarkisto:T19 283 LentoR 3:n suoritusilmoitukset 1943
 Kansallisarkisto:T19 284 HLeLv 34 Ilmataistelukertomukset 1944
 Kansallisarkisto:Le.R 3 sotapäiväkirja 1.1.1942 - 31.12.1942, T 17 512
 Kansallisarkisto:Sotapäiväkirja LeLv 24, Ilmavoimat
 Kansallisarkisto:Sotapäiväkirjat (kokoelma) > Sotapäiväkirjat-kokoelma > Jatkosodan ja Lapin sodan     sotapäiväkirjat > Lentolaivue 34 1943-1943 (17934)
 Kansallisarkisto:Sotapäiväkirja: HLeLv 34, Ilmavoimat
 Ohjaajan Lentopäiväkirja Nro: 1-2, 1941-1944, Ilmavoimat
 Kirja: Stenman, Kari and     Keskinen, Kalevi: Aircraft of the Aces 23 - Finnish Aces of World War 2,     Osprey Publishing, 1998, ISBN     1-85532-783-X
 Kirja: Stenman, Kari, Keskinen, Kalevi, and Niska, Klaus: Hävittäjä-Ässät -     Suomen Ilmavoimien Historia 11, Apali, 1994, ISBN 952-5026-00-0
 Kirja: H.Nikunen, J.Talvitie, K.Keskinen: Suomen Ilmasodan Pikkujättiläinen,     WSOY, 2011, ISBN: 978-951-036-871-8
 Kirja: Kari Stenman: Kaartinlaivue-Lentolaivue 24 sodassa, Kariston Kirjapaino     Oy, 2011, ISBN: 978-952-997-436-8
 Kirja: Kari Stenman: Mersulaivue-Lentolaivue 34 sodassa, Kariston Kirjapaino Oy,     2012, ISBN: 978-952-997-437-5
 Kirja: Kari Stenman: Hävittäjälentäjät Talvi- ja Jatkosodassa, Tammi, 2011, ISBN:     978-951-315-745-6
 Kirja: Kari Stenman: Mersu - Messerschmitt Bf 109 G Suomen ilmavoimissa, Koala Kustannus,     2017, ISBN: 9789522291882
 Kirja: Jukka Piipponen: Illu ,Koala Kustannus, 2014, ISBN 978-952-229-151-6
 Kirja: Timo Herranen: Petsamosta Hankoon. Pohjolan Liikenteen 50 vuotta. Pohjolan Liikenne, 1990, ISBN 9789529019007
 Kirja: Tervonen, Ismo: Veljekset Karhumäki Suomen ilmailun pioneereina 1924–1956, Apali, 2002, ISBN 952-5026-25-6
 Verkkosivu: Faktantallettajat.wixsite.com/mysite

Viitteet 

Suomalaiset hävittäjälentäjät
Vuonna 1914 syntyneet
Vuonna 1990 kuolleet