Harry K. Daghlian

Harry K. Daghlian, Haroutune Krikor Daghlian Jr. (14. toukokuuta 1921 – 15. syyskuuta 1945) oli yhdysvaltalainen ydinfyysikko, etniseltä taustaltaan  Neuvostoliiton armenialainen. Hän teki testisarjoja  Demon Coreksi (suom. Paholaisydin) myöhemmin ristityllä atomipommin plutonium-sisuksella, jota vielä aluksi kutsuttiin Rufus-nimellä. Hänelle tapahtui työtapaturma, jonka johdosta pommin ydin muuttui äkillisesti fissiiliin muotoon eli säteileväksi ketjureaktion johdosta. Daghlian, joka oli saanut arviolta 510 remin säteilyannoksen eli 5,1 sievertia, vietiin Los Alamosin sairaalaan. Hän menehtyi erinäisistä hoitotoimenpiteistä huolimatta, 25 vrk kuluttua ydintapaturmasta säteilysairauteen. Daghlian kärsi sairautensa lopuksi yli +39 °C kuumeesta, sekä suoliston toimintajärjestelmien pettämisestä. 

Daghlian oli suorittanut Bachelor of Science -tutkinnon Purduen yliopistossa. Harry Daghlian aloitti MIT:ssä vuonna 1938, ja vain 17-vuotiaana, mutta vaihtoi Purdueen. Hän oli työskennellyt ainakin Marshall Hollowayn sekä Otto Frischin vetämissä tieteellisissä tutkimusryhmissä sittemmin. Daghlian perehtyi muiden muassa syklotronien kehittelyyn. Harry Daghlian oli myös Trinity-ydinkokeen silminnäkijä.

Daghlianin jälkeen menehtyi tri Louis A. Slotin jokseenkin vastaavalla tavalla vuonna 1946, mutta vain 9 vrk kuluttua säteilyturmasta. Daghlianin saman niminen isä (Haroutune Krikor Daghlian, Sr.) menehtyi vuonna 1943. Harry Daghlianilla oli yksi veli sekä yksi sisar.

Lähteet

Viitteet

Vuonna 1921 syntyneet
Vuonna 1945 kuolleet
Ydinfyysikot