Hongkongin lainsäädäntöneuvosto

Hongkongin lainsäädäntöneuvosto (, ; lyh. LegCo) on Hongkongin korkein lainsäädäntöelin. Lainsäädäntöneuvostossa on 90 edustajaa, jotka valitaan neljän vuoden välein järjestettävin vaalein.

Oikeisto–vasemmisto-erottelun sijaan Hongkongin politiikassa on tavallisempaa jakaa edustajat ja puolueet Peking- ja demokratiamyönteisiin blokkeihin.

Historia 
Ensimmäinen edustuslaitos Hongkongiin perustettiin vuonna 1843 brittiläisen siirtokunnan hallitsemiseksi. Tuolloin kuningatar Viktoria antoi kuvernöörille valtuudet perustaa paikallishallinto erilaisten paikallisten lakien ja määräyksien säätämiseksi. Aluksi parlamentin rooli oli lähinnä vain neuvoa-antava, mutta valtuuksia laajennettiin vuonna 1888.

Hongkongin siirryttyä Kiinalle vuonna 1997 otettiin käyttöön kaupungin peruslaki, jonka nojalla aloitettiin ns. yksi maa, kaksi järjestelmää -järjestely seuraavaksi 50 vuodeksi. Peruslaki takaa Hongkongille oman lainsäädäntöneuvoton, joka säätää ja muokkaa kaupungin omia lakeja.

Lokakuussa 2020 LegCo ajautui kriisiin, kun Peking-myönteinen enemmistöblokki erotti neljä demokratiamyönteiseen blokkiin kuulunutta edustajaa todettuaan nämä ”epäisänmaallisiksi”. Erotus astui voimaan välittömästi, ja vastalauseena tälle koko demokratiamyönteinen blokki erosi lainsäädäntöneuvostosta.

Vaalitapa 
Vuoden 2021  vaalit järjestettiin joulukuussa. Ne oli alun perin tarkoitus pitää jo 2020, mutta ne siirrettiin virallisen selityksen mukaan koronaviruksen takia. Todellisuudessa siirron syy oli pelata aikaa uuden vaalilain hyväksymiseen saakka. LegCon paikkojen määrää nostettiin 90:een. Näistä vain 20 valitaan suorilla vaaleilla, 40 erilaisten elinkeinoelämän intressiryhmien keskuudesta ja loput 10 nimittää 1500-jäseninen komitea, jota johtaa hallintojohtaja (tuolloin Carrie Lam).

Vuoden 2021 vaalit olivat ensimmäiset vaalit, joissa ehdolle saivat asettua ainoastaan ”patriootit” eli Kiinan kommunistisen puolueen hyväksymät ehdokkaat. Äänestysaktiivisuus jäi vaaleissa ennätyksellisen alhaiseksi, noin 30 prosenttiin.

Lähteet 

Itsehallintoalueiden parlamentit
Lainsäädäntöneuvosto