Leptolepis

Leptolepis on sukupuuttoon kuollut varsinaisten luukalojen suku joka eli makeanveden ja meriympäristöissä triaskauden keskivaiheilta varhaisliitukaudelle. Suku oli yksi ensimmäisistä varsinaisista luukaloista.

Lajit 

 Leptolepis africana Gardiner 1960
 Leptolepis autissiodorensis Sauvage 1892
 Leptolepis brodiei Agassiz 1845
 Leptolepis concentricus Egerton 1849
 Leptolepis coryphaenoides Bronn 1830
 Leptolepis disjectus Woodward 1890
 Leptolepis gregarius Woodward 1895
 Leptolepis jaegeri Agassiz 1844
 Leptolepis knorri Agassiz
 Leptolepis lowei Woodward 1895
 Leptolepis macrophthalmus Egerton 1853
 Leptolepis neumayri Agassiz, L., 1832
 Leptolepis nevadensis David 1941
 Leptolepis normandica Nybelin 1962
 Leptolepis saltviciensis Simpson 1884

Aiemmin sukuun luettuja lajeja 
 Leptolepis talbragarensis Woodward 1895 (Nykyään Cavenderichthys)
 Leptolepis koonwarri Waldman 1971 (Nykyään Waldmanichthys)

Kuvaus 
Leptolepis oli noin 30 senttiä pitkä silliä muistuttanut kala, vaikka se ei sille sukua ollutkaan. Vaikka se oli pieni huomaamatomman näköinen kala, se oli ensimmäinen tunnettu luukala joka todella täytti nimensä odotukset, omaten täysin luusta koostuvan luurangon. Sitä aiemmilla suvuilla kuten Pholidophoruksella luuranko koostui sekä luusta että rustosta, mikä tarkoittaa sitä että ne säilyivät vain täysin oikeissa olosuhteissa.Toinen Leptolepikseen moderni omainaisuus olivat sen ohuet, pyörentyneet suomut. Niistä puuttui hammaskiilteinen päällyste joka vielä aikaisimmilla lajeilla oli jäljellä. Molemmat kaksi kehitystä helpottivat sen uimista. Selkäranka muodosti vahvan, mutta joustavan varren vastustamaan kalan uidessa muodostuvaa ruumiin S-muotoista taivutusta. Ohuet suomut pienensivät kalan painoa, ja niiden pyöristynyt muoto teki ruumiista hydrodynaamisemman.

Levinneisyys ja fossiilit 

Leptolepiksen fossiilien löytöpaikkoja ovat Afrikka (Tansania), Australia (Uusi Etelä-Wales), Eurooppa (Itävalta, Englanti, Ranska ja Saksa) sekä Pohjois-Amerikka (Nevada). Joukkohaudat osoittavat sen luultavasti eläneen parvissa, mikä antoi yksilöille suojaa kun ne söivät planktonia pinnan lähellä. Fossiilien suuri määrä ja laaja levinneisyys viittaavat kosmopoliittiin levinneisyysalueeseen. Pelagosaurus tunnetaan Leptolepisin saalistajana, sillä eräässä Pelagosauruksen fossiilista löydettiin Leptolepisin jäänteitä sen vatsasta.

Populaarikulttuurissa 
Leptolepis esiintyi sarjan Matkalla dinosaurusten kanssa jaksossa Julma meri, jossa se kuvataan yleisenä saaliskalana.

Lähteet

Viitteet 

Esihistorialliset viuhkaeväiset
Viuhkaeväiset