Tyson Fury

Tyson Luke Fury (s. 12. elokuuta 1988 Wythenshawe, Englanti) on brittiläinen raskaansarjan ammattilaisnyrkkeilijä ja hallitseva WBC:n maailmanmestari.

Fury siirtyi menestyksellisen amatööriuran jälkeen ammattilaiseksi vuonna 2008. Hän voitti seuraavina vuosina kaikki ottelunsa ja marraskuussa 2015 MM-ottelussa Volodymyr Klytškon, minkä jälkeen hänellä oli samanaikaisesti neljän liiton mestaruus (WBA, WBO, IBF ja IBO).

Maailmanmestaruuden jälkeen Fury oli terveyssyistä sivussa kolme vuotta ja menetti mestaruusvyönsä. Hän teki menestyksekkään paluun vuonna 2018 ja otti haltuunsa WBC:n maailmanmestaruuden helmikuussa 2020. Hän on toistaiseksi voittamaton ammattilaisurallaan.

Nuoruus
Fury syntyi kolme kuukautta ennenaikaisesti vuonna 1988. Hänen isänsä John nimesi poikansa nyrkkeilijä Mike Tysonin mukaan. John Fury oli muiden töidensä ohessa raskaansarjan nyrkkeilijä, joka voitti käymästään 13 ottelusta kahdeksan.

Furyn perhe on aloilleen asettuneita irlantilaisia kiertolaisia. Suurperhe asui talossaan Styalin kylässä Wilmslow’n lähellä Cheshiressä. He pitivät kiinni irlantilaisten kiertolaisten perinteistä ja arvoista, kuten perheestä ja uskonnosta. Furyn mukaan irlantilaisia kiertolaisia syrjitään edelleen esimerkiksi ravintoloissa, mutta omalla nyrkkeilyurallaan hän ei ole kokenut syrjintää.

Fury on kertonut saaneensa elää nyrkkeilijälle poikkeuksellisesti hyvän lapsuuden ja nuoruuden, eikä hän joutunut koskaan vaikeuksiin. Fury oli kasvaessaan läheinen veljiensä ja isänsä kanssa, ja auttoi isäänsä käytettyjen autojen kaupassa lopetettuaan koulunkäynnin noin kymmenvuotiaana.

Amatööriura
Fury liittyi 14-vuotiaana paikalliseen nyrkkeilyseuraan, missä häntä valmensi Steve Egan. Hän ei suuren kokonsa vuoksi päässyt ottelemaan tosissaan kolmeen vuoteen, sillä kaikki muut superraskassarjalaiset olivat jo aikuisia miehiä. Ensimmäisen amatööriottelunsa Fury kävi 17-vuotiaana, ja voitto nosti hänet saman tien alemman superraskaan sarjan ykköseksi koko maassa.

Fury saavutti amatööriurallaan nuorten MM-pronssia 2006 Irlannin väreissä, nuorten EU-kultaa 2007 Englannin väreissä sekä nuorten EM-hopeaa 2007. Hänen ottelutilastonsa oli 31 voittoa (26 tyrmäystä) ja 4 tappiota. Pekingin olympialaisiin 2008 häntä ei kuitenkaan valittu Britannian edustajaksi, ja Irlantia hän ei saanut edustaa.

Ammattilaisura

Fury siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2008 ja kävi ensimmäisen ottelunsa saman vuoden joulukuussa, voittaen Unkarin Béla Gyöngyösin teknisellä tyrmäyksellä. Furyn kaikki ammattilaisottelut näytettiin Englannissa televisiossa, ja hänestä tuli nopeasti kuuluisa. Hän kävi vuonna 2009 peräti kahdeksan ottelua, mutta hidasti sen jälkeen tahtia.

Tavoitteenaan Furylla oli koko ajan päästä lyömään hallitseva raskaansarjan maailmanmestari Volodymyr Klytško. Päästäkseen MM-otteluun hänen täytyi matkan varrella lyödä kaikki muut haastajat. Heinäkuussa 2011 Fury voitti siihen asti voittamattoman Derek Chisoran pistein. Seuraavina vuosina hän löi muun muassa Nicolai Firthan, Nevan Pajkićin, Vinny Maddalonen, Kevin Johnsonin, Steve Cunninghamin, Joey Abellin, Derek Chisoran toisen kerran ja lopuksi helmikuussa 2015 Christian Hammerin.

Fury sai tilaisuutensa vuonna 2015 ja voitti Volodymyr Klytškon Düsseldorfissa 28. marraskuuta 2015 yksimielisesti pistein. Näin hänestä tuli nyrkkeilyliittojen WBA, WBO, IBF ja IBO hallitseva raskaansarjan maailmanmestari. Ottelun jälkeen IBF-liitto vaati, että Furyn olisi puolustettava mestaruuttaan Vjatšeslav Glazkovia vastaan. Fury kieltäytyi IBF-liiton vaatimuksesta, koska hän keskittyi uusintaotteluun Klytškoa vastaan, sillä Furyn ottelusopimukseen Klytškon kanssa sisältyi uusintaottelupykälä. Tällöin IBF-liitto riisti Furylta mestaruuden ja julisti, että IBF:n mestaruusvyö on nyt vapaa. Fury säilytti muiden liittojen mestaruutensa.

Voitettuaan maailmanmestaruuden Fury alkoi käyttää itsestään nyrkkeilyn yhteydessä lisänimeä "The Gypsy King", 'Mustalaiskuningas'. Nimitystä ovat käyttäneet perinteisesti irlantilaiset kiertolaiset sukupolvensa parhaasta paljaskäsinyrkkeilijästä. Myös Furyn oma isoisoisä oli pitänyt arvoa aikoinaan itsellään. Fury uskoo raskaansarjan maailmanmestarina olevansa oikeutettu käyttämään nimeä omanakin lempinimenään showmiehen imagonsa vahvistamiseksi.

Furyn oli tarkoitus otella Volodymyr Klytškoa vastaan uudestaan 9. heinäkuuta 2016 Manchesterissa Isossa-Britanniassa. Ottelu peruuntui ensimmäisen kerran Furyn nilkkavamman vuoksi. Seuraavan kerran heidän oli määrä kohdata 29. lokakuuta 2016 Manchesterissa. Syyskuun lopussa ilmoitettiin tämänkin kohtaamisen peruuntuvan Furyn terveydentilan vuoksi. Runsaasti lihonut Fury oli kärsinyt Klytško-ottelun jälkeen motivaatio-ongelmista, masennuksesta ja itsetuhoisuudesta, ja lääkärit pitivät häntä kyvyttömänä ottelemaan. Fury ilmoitti lokakuussa 2016 luopuvansa WBA:n ja WBO:n mestaruusvöistään käytettyään syksyn aikana paljon alkoholia ja kokaiinia.

Kesäkuussa 2016 Ison-Britannian antidopingtoimikunta UKAD ilmoitti Furyn helmikuussa 2015 antaman dopingnäytteen sisätäneen merkkejä nandrolonista. Fury vastasi ilmoittamalla vievänsä UKAD:n oikeuteen perättömänä pitämästään väitteestä. Fury kiisti käyttäneensä kiellettyjä hormoneita. Hänen kilpailukieltonsa anabolisten steroidien käytöstä kesti joulukuusta 2015 joulukuuhun 2017. Syyskuussa 2016 ammattinyrkkeilijöitä testaava VADA puolestaan ilmoitti Furyn 22. syyskuuta antamasta dopingnäytteestä löytyneen kokaiinin ainesosaa bentsoyyliekgoniinia.

Paluuottelussaan kesäkuussa 2018 Fury löi albanialaisen Sefer Seferin neljännessä erässä. Joulukuussa 2018 Fury otteli Los Angelesissa WBC-liiton mestaruusottelussa Deontay Wilderia vastaan. Wilder löi Furyn kahdesti lattiaan, ja ottelu päättyi ratkaisemattomaan tuomariäänin 111–115, 114–110 ja 113–113, joten Wilder säilytti mestaruutensa.

Fury voitti Wilderin helmikuussa 2020 WBC-liiton mestaruusottelussa Las Vegasissa keskeytyksellä seitsemännessä erässä ja palasi näin maailmanmestariksi.

Fury tyrmäsi Deontay Wilderin lokakuussa 2021 Las Vegasissa ja säilytti mestaruutensa.

Fury puolusti mestaruuttaan huhtikuussa 2022 Lontoossa tyrmäämällä Dillian Whyten kuudennessa erässä.

Joulukuussa 2022 Fury puolusti onnistuneesti mestaruusvyötään Derek Chisoraa vastaan Lontoossa.

Yksityiselämä
Furylla on vaimonsa Parisin kanssa kuusi lasta. He menivät naimisiin vuonna 2008.

Fury uskoo Jumalaan ja kertoo uskonnon olleen hänelle aina tärkeää perheensä ohella.

Suorapuheinen Fury on herättänyt usein huomiota ja arvostelua puheillaan, jotka on nähty loukkaavaksi muun muassa naisia, homoseksuaaleja ja juutalaisia kohtaan.

Bibliografia
 Behind the Mask: My Autobiography (2019)
 The Furious Method (2020)
 Gloves Off (2022)

Lähteet

Viitteet 

Brittiläiset nyrkkeilijät
Irlantilaiset nyrkkeilijät
Vuonna 1988 syntyneet
Elävät henkilöt