Mikko Hallman

Niilo Mikko Kustaa Hallman (s. 30. tammikuuta 1945 Helsinki) on suomalainen lastenlääkäri ja professori.

Hallman opiskeli lääketiedettä Helsingin yliopistossa ja väitteli siellä tohtoriksi vuonna 1972. Hän on ollut Helsingin yliopiston vastasyntyneen sairauksien eli neonatologian dosentti vuodesta 1979. Hän toimi Kalifornian yliopiston (San Diego) lastentautiopin apulaisprofessorina vuosina 1979–1982 ja Helsingin yliopistollisen keskussairaalan naistentautien klinikan lastenosaston ylilääkärinä 1985–1990. Vuosina 1989–1997 hän oli Kalifornian yliopiston (Irvine) lastentautiopin professori, vuodesta 1997 Oulun yliopiston lastentautiopin professori ja 2013 lähtien emeritusprofessori.

Hallmanin tutkimuskohteena on ollut keskosten keuhkovaurioiden ehkäiseminen. Hallman tutkimusryhmineen suoritti keskosen RDS-taudissa ensimmäiset hoitokokeet vuosina 1981–1991 käyttäen biologisesti aktiivista, lapsivedestä eristettyä surfaktanttia. Surfaktanttihoito on toistaiseksi ainoa neonatologian tutkimuksiin perustuva lääkehoito. Hallmanin on jatkanut keskostutkimuksia ja selvittänyt spontaanisti alkavan ennenaikaisen synnytyksen altistustekijöitä. Vuodesta 2002 hän on ollut Suomen tiedeakatemian jäsen.

Hallmanin isä oli professori Niilo Hallman.

Palkintoja 
 Matti Äyräpään palkinto 1986
 Arvo Ylppö -mitali 1992
 Keskostutkimuksen edelläkävijä, Ateena 2004
 Ylpön kannu 2005

Lähteet

Aiheesta muualla
 Keskostutkimuksen edelläkävijä. Aktuumi 2/2009, s. 16–17

Suomalaiset lääkärit
Suomalaiset professorit
Helsingin yliopiston professorit
Oulun yliopiston professorit
Matti Äyräpään palkinnon saajat
Vuonna 1945 syntyneet
Elävät henkilöt