Churruca-luokka

Churruca-luokka oli Espanjan laivaston kolmessa erässä 1920-luvun lopulta 1950-luvun alkuun valmistettujen alusten muodostama hävittäjäluokka.

Suunnittelu 
Luokan aluksista kolme Sanchez Barcaiztegui, Churruca ja Alcalá Galiano tilattiin alun perin jo osana vuoden 1915 hankintoja, jolloin ne olisivat olleet todennäköisesti Alsedo-luokan paranneltuja versioita. Lopulta taloudelliset ja ensimmäisen maailmansodan aiheuttamat viiveet  johtivat siihen, että alusten hankintapäätös uudistettiin vuonna 1922. Tällöin suunnittelun perustana oli Britannian kuninkaallisen laivaston Scott-luokan laivueenjohtajat, jotka olivat aikansa merkittävimpiä aluksia omassa luokassaan. Alusten suunnittelu oli lähes identtinen laivueenjohtajien kanssa lukuun ottamatta 42 000 hevosvoimaa tuottanutta propulsiojärjestelmää. Churruca ja Alcalá Galiano myytiin toukokuussa 1927 Argentiinalle ja alusten korvaamiseksi tilattiin osana vuoden 1926 hankintoja kolme uutta alusta. Lopulta tilattiin vielä yksi alus tammikuussa 1928.

Alusten pääaseina oli viisi 4,7 tuuman 45 pituuskaliiperin tykkiä, jotka olivat Carracassa lisenssivalmistettuja Vickersin tykkejä. Tykkien suojana oli vain osittain suojannut kilpi. Ilmatorjunta-aseistuksena oli yksi kolmen tuuman ilmatorjuntatykki ja neljä konekivääriä. Aseistuksen täydensivät kaksi kolmenputken 21 tuuman torpedoputkisarjaa.

Alusten propulsiojärjestelmänä oli kaksiakselinen Parsonsin turbiinimoottorit, joihin oli kytketty neljä Yarrow'n valmistamaa kattilaa. Järjestelmä tuotti 42 000 hevosvoimaa, mikä mahdollisti 36 solmun huippunopeuden. Aluksilla oli 548 tonnia öljyä, mikä mahdollisti 4 500 merimailin toimintamatkan 14 solmun nopeudella.

Luokan osoittauduttua onnistuneeksi tilattiin Cartagenasta vielä seitsemän alusta vuonna 1929. Tilatut alukset erosivat ensimmäisestä sarjasta komentosillan etuosan pyöreähköstä muodosta ja kolmijalkaisesta päämastosta. Lisäksi pääaseet suojattiin täysmittaisin kilvin kuten Britannian kuninkaallisen laivaston palvelukseenotetuissa A-luokan hävittäjissä.

Kolmas erän hankinta vahvistettiin vuonna 1936, mutta sisällissodan vuoksi työt keskeytettiin. Työt jatkuivat vasta sotatoimien päätyttyä 1939, mutta ne keskeytyivät uudelleen vuonna 1940. Luokan alusten piti olla identtisiä aiempien kanssa lukuun ottamatta neliputkisia torpedoputkia, joiden käyttöönotto vähensi samalla yhden 4,7 tuuman tykin. Lisäksi alusten ilmatorjunta-aseistusta parannettiin asentamalla kaksi kaksiputkista 25 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Pääaseiden elevaatiota kasvatettiin 45 asteeseen. Toisen maailmansodan aikana alusten suunnitelmia muokattiin ja lopulta ne olivatkin lähinnä uusia aluksia - Linies-luokka.

Alukset

Lähteet

Viitteet