H-55

H-55 (; ) on neuvostoliittolainen ilmasta laukaistava pitkän kantaman risteilyohjus, joka voidaan varustaa ydinkärjellä. Ohjuksen kehitys alkoi vuonna 1971 ja valmistus 1981.

Ulkoisesti ohjus muistuttaa RK-55:tä, johon länsimaiset tiedustelulähteet olettivat sen aluksi virheellisesti suoraan perustuvan.

Venäläisistä koneista, jotka ovat sen kanssa yhteensopivia Tu-160 voi kuljettaa 12 ohjusta, Tu-95 6 tai 16 ohjusta riippuen versiosta ja Su-34 yhden.

Versiot 

Ohjuksesta on useita versioita:
 H-55
 H-55OK, optisella ohjausjärjestelmällä
 H-55SM (AS-15 Kent-B)
 H-65SE, vientiversio H-55SM:stä tavallisella taistelukärjellä ja 600 kilometrin kantamalla
 H-101, vaikeasti havaittava versio, tavanomainen taistelukärki
 H-102, H-101:n versio ydinkärjellä
 H-SD, vientiversio tavallisella taistelukärjellä ja 300 kilometrin kantamalla
 H-555 (AS-15 Kent-C), tavallisella taistelukärjellä varustettu versio H-55SM:stä parannetulla ohjausjärjestelmällä ja suuremmalla kantomatkalla 
 H-BD, suunniteltu tuleva versio

Lisäksi Iranilla on käytössään Soumar ja Meshkat -versiot ohjuksesta. Kiinalaisen CJ-10:n on arvioitu perustuvan H-55:n tekniikkaan.

Iran ja Kiina saivat 2000-luvun alussa 12 kappaletta H-55-ohjuksia Ukrainasta ilman ydinkärkiä. Niiden viennistä syytettiin kansainvälistä rikollisjärjestöä. Ukraina palautti neuvostoliittolaiset ydinaseet vuonna 1996 ja romutti H-55-ohjusta käyttämään kykenevät koneensa.

Lähteet 

Risteilyohjukset
Venäläiset ohjukset