Vanhatanskankanakoira

Vanhatanskankanakoira (Gammel Dansk Hønsehund) on tanskalainen koirarotu.

Ulkonäkö 

Vanhatanskankanakoira on keskikokoinen, vahvarakenteinen ja suorakaiteen muotoinen. Urokset ovat selvästi narttuja rotevampia ja voimakkaampia. Pää on leveä ja lyhyt, kallo selvästi kaareva, otsapenger ei korostunut. Silmät ovat keskokoiset ja mieluiten tummanruskeat. Korvat ovat riippuvat, leveät ja hieman pyöreäkärkiset. Kuononselkä on leveä, kirsu väriltään maksanruskea, jonka sävy vaihtelee vaaleasta tummaan. Purenta on leikkaava. Kaulassa esiintyy löysää kaulanahkaa, joka ei kuitenkaan saa olla liioiteltu. Rintakehä on syvä ja leveä (varsinkin uroksilla). Häntä on keskipitkä ja asennoltaan riippuva. Karvapeite on lyhyt ja tiheä. Väritys on valkoinen ruskein merkein, jossa ruskea voi esiintyä joko laikkuina tai pilkutuksena/täplityksenä. Urosten säkäkorkeus vaihtelee 54–60 cm (mieluiten yli 56 cm) ja narttujen 50–56 cm (mieluiten yli 52 cm) välillä. Urokset painavat noin 30–35 kg ja nartut 26–31 kg.

Luonne ja käyttäytyminen 
Rotu on rauhallinen, rohkea, määrätietoinen ja tasapainoinen. Narttuja kuvaillaan uroksia oikukkaammiksi ja vilkkaammiksi.

Alkuperä 

Morten Bak aloitti rodun jalostamisen Glenstrupissa noin vuonna 1710 risteyttämällä paikallisten maatilojen ajokoiria ja mustalaisten koiria keskenään. Ensiksi mainitut olivat todennäköisesti muinaisen hubertuksenajokoiran ja viimeksi mainitut espanjalaisten seisojien jälkeläisiä. Tuloksena oli metsästyskoira, jota kutsuttiin alun alkaen mm. nimellä bakhund. Maanviljelijät puolestaan käyttivät siitä nimitystä vihikoira viitaten hubertuksenajokoiran (nykyisen vihikoiran kantarotu) perimään.

Lähteet

Katso myös 
Herthapointteri

FCI 7 Seisovat lintukoirat
Seisojat
Tanskalaiset koirarodut