Bofors 37mm

Bofors 37mm (Suomen Puolustusvoimissa 37 PstK/36 Bofors) on ruotsalainen panssarintorjuntatykki, ns. piiska. Ase on kehitetty 1930-luvun alkupuolella Ruotsissa, ja sitä on valmistettu lisenssillä monissa maissa. Jotkut eurooppalaiset asevoimat käyttivät sitä Toisessa maailmansodassa, pääosin sodan alkupuolella.

Kyseisen panssaritorjuntatykin oli ensin kehittänyt ruotsalainen Bofors, pääasiassa vientitarkoituksessa. Ensimmäinen prototyyppi valmistettiin vuonna 1932, mutta kehitystyö jatkui vuoteen 1934 saakka. Ensimmäisenä Alankomaat ostivat tykkiä 12 kappaletta vuonna 1935, ja sitä seurasivat monet maat. Lisenssillä kopioita on valmistettu ainakin Suomessa, Tanskassa, Alankomaissa ja Puolassa. Suomessa tykkiä valmisti Valtion tykkitehdas, ja niitä valmistettiin yhteensä 365 kpl.

Piippu oli yksiosainen, puoliautomaattisella, liukuvalla lukolla ja suujarrulla varustettu. Ase oli asennettu kuljetusalustaan, jossa oli jousitus ja metallirenkaat kumeilla. Miehistön suojaksi pst-tykissä on 5 mm paksu teräskilpi alaspäin taittuvalla levyllä.

Tekniset tiedot 
Tyyppi: panssarintorjuntatykki
Alkuperämaa: Ruotsi

Valmistushistoria 
Suunniteltu: 1934
Valmistaja: Bofors
Valmistettu: 1935-

Tekniset tiedot 
Paino: 370 kg
Pituus: 3,04 m
Piipun pituus: 45 kaliiperia
Leveys: 1,09 m
Korkeus: 1,03 m
Ammus: 37×258 mm R Bofors
Kaliiperi: 37 mm
Kulman säätövara pystysuunnassa: -10°-25°
Kulman säätövara leveyssuunnassa: 50°
Tulinopeus: 12 lks/min
Lähtönopeus: 800-870 m/s
Tehokas kantama: 4000 m
Pisin kantama: 6500 m

Käyttöhistoria 

Bofors 37 koki ensimmäisen taistelunsa Espanjan sisällissodassa, jossa se puhkaisi helposti modernien kevyiden panssarivaunujen suojauksen. Puolalaiset kopiot olivat suuressa käytössä Neuvostoliiton ja Saksan vallatessa Puolan vuonna 1939. Volynian ratsuväkiprikaatilla (Wołyńska Brygada Kawalerii) oli käytössään Bofors 37mm pst-tykkejä, joiden avulla puolalaiset voittivat Saksan Panzer Divisionin yhdessä ensimmäisistä taisteluista, Mokran taistelussa. Näissä taisteluissa Natsi-Saksan panssarijoukot käyttivät pääosin Panzer 1 ja Panzer 2- mallin kevyitä tankkeja, jotka olivat varsin helposti tuhottavissa Bofors 37mm:sellä. Varhaiset mallit Panzer 3:sta ja Panzer 4:stä olivat myös läpäistävissä kyseisellä pst-tykillä 500 metriin saakka. Kun Puola oli vallattu, suurin osa Bofors 37mm -mallin tykeistä joutui sotasaaliiksi Neuvostoliitolle ja Saksalle. Bofors 37mm oli todistetusti jo vanhentunut, kun Operaatio Barbarossa käynnistyi.

Vaikka vain yksi Bofors 37mm tykki oli käytössä Tanskan valloituksen aikana, se ehti vaurioittaa kahta panssarivaunua, ja osui yhden vaunun telaketjuun, ennen kuin aseen miehistö ammuttiin. Kyseinen tykki on nyt esillä Tøjhusmuseetissa, Kööpenhaminassa.

Talvisodassa suomalaiset lisenssillä valmistetut Bofors 37mm -pst-tykit osoittautuivat tarpeeksi tehokkaiksi neuvostoliiton panssarivaunuja T-26, T-28 ja BT-sarjaa  vastaan. Jatkosodan alkaessa ase huomattiin tehottomiksi Neuvostoliiton uusia malleja T-34 ja KV-sarjaa vastaan. Tämän jälkeen Bofors 37mm siirrettiin jalkaväen tulitukiaseeksi.

Bofors 37mm -mallin pst-tykkejä käytettiin myös Toisen maailmansodan aikana Saksassa, Alankomaissa, Romaniassa, Jugoslaviassa ja Neuvostoliitossa, mutta tästä ei ole yksityiskohtaisia raportteja.

Käyttäjät 

Panssarintorjuntakanuunat