Kolmas Henokin kirja

Kolmas Henokin kirja eli Heprealainen Heenokin kirja on juutalainen apokryfi, joka on kirjoitettu vuosien 400 jaa. ja 500 jaa. välillä. Kirja tunnetaan myös nimellä Palatsien kirja, Ylipappi Ismael Rabbin kirja ja Metatronin ilmestys. Kirja on tärkeässä asemassa kabbalistisessa mystiikassa.

Historia

Kirja on todennäköisesti pseudepigrafi, ja se on laitettu tannaiitti Ishmael ben Elisha ha-Kohennin nimiin, jonka isä palveli Jerusalemin temppelissä ylipappina. Rabbi Ishmal ben Elisha on merkittävä hahmo kabbalakirjallisuuden kehityksessä.

Teksti tunnettiin pitkään vain katkelmina. Vuonna 1928 ruotsalainen teologi ja eksegeetti, Oxfordin yliopiston professori Hugo Odeberg kokosi kolmannen Henokin kirjan tekstin eri katkelmista ja käsikirjoituksista, joista vanhin oli vuodelta 1511.

Sisältö

Kolmas Henokin kirja kertoo rabbi Ismaelin ilmestyksestä, jossa hän nousee taivaaseen. Taivaassa hänet ottaa vastaan ylienkeli Metatron, joka paljastaa olevansa Henok, Aadamista seitsemäs, jonka Jumala on korottanut taivaaseen ja tehnyt hänestä arkkienkelin:

Kirja korostaa enkelimystiikkaa. Siinä on myös useita kreikan ja latinan lainasanoja.

Yhtäläisyydet 1. Henokin kirjaan 

Kolmannella ja ensimmäisellä Henokin kirjalla on useita yhtäläisyyksiä ja todennäköisesti 3. Henokin kirjan kirjoittaja on tuntenut 1. Henokin kirjan:

 Henok nousee taivaaseen tulisilla vaunuilla (3. Hen. 6:1, 7:1)
 Henok korotetaan enkeliksi (3. Hen. 9:1–5; 15:1–2)
 Kun Metatron (eli Henok) on korotettu enkeliluokkaan, hänet kruunataan taivaassa (3. Hen. 10:1–3; 16:1)
 Metatron saa tietää salaisuuksia kosmologiasta (3. Hen. 13:1–2)
 Kertomus, miten ihmiset löytävät jalometalleja ja tekevät niistä epäjumalankuvia (3. Hen. 5:7–14)
 Vihamielinen enkeli Azaz'el ja kaksi muuta langennutta enkeliä (3. Hen. 4:6; 5:9)

Katso myös 
Henokin kirja
Toinen Henokin kirja

Lähteet

Viitteet 

Vanhan testamentin apokryfit