Ui (joki)

Ui ( ja ) on Venäjällä ja Kazakstanissa Objoen vesistöön kuuluva Toboljoen vasemmanpuoleinen sivujoki, jonka valuma-alue sijaitsee eteläisen Uralvuoriston itäpuolella aron alueella.

Maantietoa

Pääuoma 
Joen lähteet sijaitsevat yli 1000 metrin korkeuteen kohoavan Uralvuoriston itärinteillä noin 50 kilometrin päässä kaupungista Miass. Joki alkaa rinteillä 700 metrin korkeudessa ja se alkaa varsin jyrkkänä laskeutumaan kaakkoon päin kohti Länsi-Siperian alankoa. Aluksi se ylittää Sauralskin tasangon ja siirtyy sitten Tšeljabinskin alueelle ja kääntyy sitten kohti itää. Joen ohitettua Troitskin kaupungin, se ylittää Venäjän ja Kazakstanin valtionrajan. Rajan jälkeen se virtaa vielä 50 kilometriä, ennen kuin se yhtyy Toboljokeen 994 kilometriä ennen Irtyšjoen yhtymäkohtaa. Joen kokonaispituus on 462 kilometriä. Irtyšjoki on Pohjoiseen jäämereen laskevan Objoen suuri sivujoki.

Sivujoet 
Ui ja sen sivujoet muodostavat yhdessä 34 400 neliökilometrin suuruisen valuma-alueen, jonka pinta-ala on 1,2 % koko Objoen valuma-alueesta. Taulukossa on lueteltu suurimmat Uin sivujoet (osa tiedoista puuttuvat). Yleisimpänä joennimenä oleva ”Tšernaja” ei ole virhe vaan se esiintyy tietokannassa usean sivujoen nimenä.

Lähteet: 1 =

Vuodenajat ja virtaamat 
Joki saa vetensä pääasiassa kevään sulavasta lumesta, mutta muulloin vähäisistä sateista. Silloin huhtikuussa on joen virtaama keskimäärin 80,6 kuutiometriä sekunnissa (MHQ, m³/s). Pienimmillään virtaama (MNQ) helmikuussa 1,7 m³/s. Kevättulvan jälkeen laskee virtaama ja sitä ruokkii kesän sateet, jotka kuitenkin vähenevät syksyn edetessä. Vuotuinen keskivirtaama (MQ) on 13,6 m³/s. Suurin milloinkaan mitattu virtaama (HHQ) on ollut 288 m³/s (huhtikuussa 1970) ja pienin (NNQ) 0,14 m³/s. Virtaamat on mitattu 213 kilometriä joen suistosta Pegel Krutojarskissa vuosina 1967–1988. Joki jäätyy marraskuussa ja jäät lähtevät huhtikuussa.

Huomautukset

Lähteet 

Baškortostanin joet
Tšeljabinskin alueen joet
Kazakstanin joet
Obin vesistö