Nifurtimoksi

Nifurtimoksi (C10H13SN3O5) on nitrofurantoiinijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä ja eläinlääketieteessä Chagasin taudin ja unitaudin hoitamiseen. Nifurtimoksi kuuluu WHO:n tärkeimpien lääkeaineiden listalle.

Ominaisuudet ja käyttökohteet 
Huoneenlämpötilassa nifurtimoksi on kellanoranssia kiteistä ainetta. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta.

Nifurtimoksi tehoaa Trypanosoma-suvun alkueliöihin muun muassa Chagasin tautia aiheuttavaan T. cruzi-alkueläimiin ja unitautia aiheuttaviin alkueläimiin T. brucei gambiensis ja T. b. rhodesiensis. Eläinlääketieteessä sitä käytetään koirien T. cruzi-infektion hoitoon. Lääkeaine tehoaa sekä solujen ulkopuolella verenkierrossa oleviin loisioihin että solun sisään päässeisiin alkueläimiin. Nifurtimoksin vaikutusmekanismi perustuu reaktiivisten radikaalien kuten superoksidi-, hydroperoksidi- ja hydroksyyliradikaalien muodostamiseen. Nämä radikaalit muun muassa inhiboivat alkueläinten trypanotionireduktaasin toimintaa ja vaikuttavat muihinkin solujen toimintoihin alkueläimille haitallisesti. Chagasin taudissa yhdistettä käytetään akuutin vaiheen hoitamiseen ja annostus on 8–10 mg/kg neljän kuukauden ajan. Taudin krooniseen vaiheeseen nifurtimoksi ei tehoa. Unitaudin hoidossa lääkettä käytetään yksinään T. b. gambiensis-alkueläininfektiossa ja yhdessä eflornitiinin kanssa, kun taudin aiheuttaa T. b. rhodesiensis.

Haittavaikutukset 
Nifurtimoksin aiheuttamat haittavaikutukset ovat yleisiä ja monet potilaista joutuvat keskeyttämään hoidon niiden takia. Tyypillisimpiä haittavaikutuksia ovat ihottuma, painonlasku, huonovointisuus, ripuli, anoreksia, unettomuus, maksan toiminnan häiriöt ja vaikutukset keskushermostoon, kuten kouristuskohtaukset, polyneuropatia ja parestesia. Chagasin tautiin voidaan käyttää lääkkeenä myös bentsnidatsolia, mutta silläkin on useita vaikeita haittavaikutuksia.

Valmistus 
Nifurtimoksin synteesin ensimmäisessä vaiheessa 2-merkaptoetanoli reagoi propyleenioksidin kanssa emäksisissä olosuhteissa 2-hydroksietyyli-2-hydroksipropyylisulfidiksi, joka syklisoituu 2-metyyli-1,4-oksitiaaniksi kaliumvetysulfaatin vaikutuksesta. Seuraavassa vaiheessa tämä välituote hapetetaan sulfoniksi, joka reagoi hydratsiinin kanssa muodostaen 4-amino-3-metyylitetrahydro-1,4-oksitiaani-1,1-dioksidiksi. Tämä välituote muodostaa nifurtimoksia reagoidessaan nitrofurfuraalin kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Nifurtimox 

Alkueläinlääkkeet
WHO:n tärkeimmät lääkkeet