AGM-12 Bullpup

AGM-12 Bullpup (suom. Häränpentu, ASM-N-7/GAM-83) on ensimmäisen sukupolven ilmasta-maahan -tyyppinen taisteluohjus (engl. Air-to-Ground Missile; AGM), jota valmisti yhdysvaltalainen Martin-Marietta. Ohjuksessa oli niin kutsuttuun komento-ohjaukseen (engl. command control) perustuva ohjausjärjestelmä ja se kykeni enintään 1,8 Machin nopeuteen. Ohjukseen tavanomaisen taistelukärjen tilalle voitiin myös asentaa ydinkärki (W-45, 1 kilotonni), vaikkakin tämä oli harvinainen modifikaatio.
Asetta käytettiin taktisena täsmäaseena. Kehitystyöt alkoivat vuonna 1953. Martin voitti tarjouskilpailun vuonna 1954. Sen jälkeen Bullpupia valmistettiin suuria määriä, jonka alatyyppejä B-E arviolta noin 30 000 kappaletta. Kantama vaihteli 11–16 km välillä. Taistelukärjen räjähdemäärä vaihteli välillä 113–456 kg. Yleensä taistelukärki oli tyypiltään sirpaloituva. Samaan aikaan kehiteltiin myös HVAR- ja FFAR-tyyppisiä (mm. Tiny Tim, Mighty Mouse) rakettiaseita.

Vuonna 1959 käyttöön tullut AGM-12 Bullpup oli käytössä vielä Vietnamin sodassa sekä jonkin ajan senkin jälkeen 1970-luvun lopulle. Ohjusta käyttivät F-4, F-100 ja F-105 -konetyypit. Bullpupin korvasivat myöhemmin AGM-62 Walleye sekä AGM-65 Maverick-ohjukset.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset ilmasta maahan -ohjukset