Arlesitar

Arlesitar () on vuonna 1908 valmistunut ranskalainen mykkäelokuva. Alphonse Daudetin novelliin perustuva ja Albert Capellanin ohjaama draama oli ensimmäinen ”taidefilmiksi” kutsuttu teos.

Juoni
Arlesiin härkätaistelua katsomaan tullut Frédéric kohtaa kauniin tytön, joka saa hänet unohtamaan morsiamensa. Hän esittelee tytön vanhemmilleen, mutta tämän entinen sulhanen näyttää hänelle kirjeen, jossa tyttö vannoo rakastavansa miestä. Frédéric ajaa tytön pois, mutta tämä jää vaivaamaan hänen mieltään. Arlesittaren kuvajaista jahdatessaan Frédéric syöksyy kuolemaansa.

Näyttelijät

Tuotanto ja vastaanotto
Elokuvan on tuottanut ”taidefilmeihin” erikoistunut Pathé Frèresin tytäryhtiö Société cinématographique des auteurs et gens de lettres eli SCAGL. Se sai ensi-iltansa kuukautta ennen kilpailevan yhtiön Le Film d’Artin ensimmäisiä teoksia. Eliittiä tavoitelleesta kilpailijasta poiketen SCAGL:n kirjallisuussovitukset oli suunnattu myös tavalliselle yleisölle. Monista ”taidefilmeistä” poiketen elokuva on tehty etupäässä luonnollisessa ympäristössä ja se tarjoaa mieleenpainuvan panoraamakuvan Arlesin kattojen yllä. Arlesitarta varten sovitettiin ensimmäinen tunnetun tekijän elokuvasäestys, joka tosin ei ole alkuperäissävellys, vaan se perustuu Georges Bizetin Daudetin näytelmää varten säveltämään musiikkiin.

Arlesittaren vastaanotto oli pääosin positiivinen, mutta se sai ilmeisesti vähemmän huomiota kuin Le Film d’Artin marraskuussa seurannut ensi-ilta, jossa nähtiin muun muassa Guisen herttuan murha. Capellanin elämäkerran kirjoittaja Christine Leteux kuvaa elokuvaa ”mestariteokseksi, joka vangitsee Daudetin teoksen runollisuuden”.

Arlesitarta esitettiin helsinkiläisissä Central ja Maailman Ympäri -teattereissa marraskuussa 1908. Lehti-ilmoituksissa sen mainostettiin olevan ”ensimmäinen taiteellinen filmi”, jossa esiintyy ensiluokkaisia teatterinäyttelijöitä ja joka on kuvattu Daudetin teoksen tapahtumapaikalla. Centralin ilmoituksen mukaan elokuvan tekstit olivat poikkeuksellisesti suomen ja ranskan kielillä. Turun Sanomien mukaan ”murhenäytelmä on hyvin vaikuttava ja sitä suurella jännityksellä seuraa alusta loppuun”.

Elokuva on säilynyt, ja se on restauroitu Bolognan elokuva-arkistossa vuonna 2010.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Ranskalaiset mykkäelokuvat
Vuoden 1908 ranskalaiset elokuvat
Arles