Ilmailun vapaudet

Ilmailun vapaudet ovat sarja kansainvälisen kaupallisen ilmailun sääntöjä, jotka antavat tietyn valtion lentoyhtiöille oikeuden lentää toisen valtion ilmatilassa ja laskeutua toisen valtion alueelle. Ne ovat kansainvälisen ilmailun reittiverkoston perusta.

Ilmailun vapaudet koottiin seurauksena erimielisyyksistä liittyen kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimuksessa 1944 sovittuun ilmailualan liberalisointiin. Yhdysvallat halusi, että lentoliikenteen perusoikeudet olisivat neuvoteltavissa yksittäisten Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön valtioiden välillä. Suurin osa muista kokouksen osallistujavaltioista pelkäsi kuitenkin, että mikäli kaikkia sitovia sääntöjä ei luotaisi, suuret yhdysvaltalaiset lentoyhtiöt saisivat hallitsevan aseman kansainvälisessä lentoliikenteessä.

Termejä ’vapaus’ ja ’oikeus’ käytetään ilmailun vapauksien yhteydessä kuvaamaan oikeuksia, jotka ovat voimassa kahden valtion välillä, mikäli ne ovat tehneet yhteisen lentoliikennesopimuksen. Vapauksia on kaikkiaan yhdeksän, mutta vain viisi ensimmäistä on vahvistettu kansainvälisissä sopimuksissa, ja ne ovat yleisesti käytössä. Loput neljä vapautta, jotka rajoittavat liikennettä kaikkein vähiten, ovat harvinaisempia. Ne ovat käytössä lähinnä ilmailun yhteismarkkinoilla, kuten Euroopan unionin alueella sekä Australian ja Uuden-Seelannin välillä.

Vapaudet

Lähteet 

Ilmailusopimukset