Lupo-luokka

Lupo-luokka oli Italian laivaston 18 Cantieri Navali Riunitin valmistaman fregatin muodostama alusluokka, jonka alukset oli suunniteltu ensisijaisesti pinta-alusten välisiä taisteluita varten. Aluksia myytiin myös Perulle Carvajal-luokkana ja Venezuelalle Mariscal Sucre -luokkana.

Suunnittelu 
Kylmän sodan aikana 1970-luvun alussa Neuvostoliiton laivaston läsnäolo Välimerellä lisääntyi, mikä loi tarpeen Italian laivastolle Italian pitkän rannikon valvontaan sekä meriliikenteen suojaamiseen. Paineen keventämiseksi laivastoa päätettiin laajentaa muun muassa pinta-alusten ja sukellusveneiden torjuntaan kykenevillä Lupo- ja Maestrale-luokkien fregateilla.

CNR esitti nopean raskaasti aseistettujen 2 500 tonnin fregatin suunnitelman. Alusten voimanlähteenä oli CODOG-propulsio, joka mahdollisti jopa 35 solmun nopeuden tehden aluksista eräitä  oman aikansa nopeimpia. Aseistuksena oli kahdeksan merimaaliohjusta, saman verran ilmatorjuntaohjuksia, tykistöaseita ja torpedoita, joita täydensi sukellusveneentorjuntaan kykenevä helikopteri. Alusten miehistötarve oli noin 200 henkeä.

Alukset  
Italian laivasto otti 1977–1980 palvelukseen neljä Lupo-luokan alusta, jotka osallistuivat operaatioihin Persianlahdella ensin suojaten tankkereita Iranin Irakin sodan loppuvaiheissa (1987–1988) ja myöhemmin  Persianlahdensodassa 1990–1991. Sotatoimien päätyttyä luokan alukset modernisoitiin, jolloin niille asennettiin merivalvontatutka SPS-702 CORA ja SATCOM-järjestelmä. Kahden vuosikymmenen palveluksen jälkeen ne poistettiin palveluksesta ja myytiin Perulle 2000-luvun alussa.

Vuonna 1996 neljä Irakille 1985–1987 rakennettua Lupo-luokan alusta liitettiin Italian laivastoon Artigliere-luokkana. Partioaluksiksi varustetuissa aluksissa oli teleskooppinen hangaari ja niistä poistettiin ennen palvelukseen ottoa sukellusveneidentorjuntavarustus.

Perun Carvajal-luokka 

Peru tilasi 1970-luvun alussa laivastolleen neljä Lupo-luokkaan perustuvaa alusta Cantieri navali Riunitilta. Näitä täydensivät myöhemmin hankitut Italian laivaston Lupo-luokan alukset.

Venezuelan Mariscal Sucre -luokka 
Venezuela tilasi 1970-luvulla laivastolleen kuusi Lupo-luokkaan perustuvaa alusta Cantieri navali Riunitilta.

Irak 
Irak tilasi 1981 neljä Lupo-luokkaan perustuvaa alusta Cantieri navali Riunitilta. Alukset olivat hyvin samankaltaisia kuin Venezuelalle ja Perulle toimitetut ja varustettu kiinteällä helikopterisuojalla. Alusten valmistuminen viivästyi Yhdysvaltain estettyä LM2500 turbiinimoottorien keskeisten osien toimittamisen. Lopulta niistä kaksi valmistui 1985, ja loput kaksi 1986 ja 1987. Aluksia ei kuitenkaan luovutettu tilaajalle Irakin ja Iranin välisen sodan aiheuttaman vientikiellon vuoksi. Valmiit alukset jäivät Muggianoon. Vientikielto päättyi 1990, mutta Kuwaitin miehitys esti toimituksen. Lopulta Italian laivasto vastaanotti alukset, joista muodostettiin Soldati-luokka.

Lähteet

Viitteet