Aiolialainen murre

Aiolialainen murre () oli yksi muinaiskreikan päämurteista tai oikeammin murreryhmistä. Aiolialaisia murteita puhuttiin aiolialaisten heimojen alueilla, ja ne ovat saaneet nimensä Aioliin alueesta Vähässä-Aasiassa.

Historia 

Aiolialaisia murteita puhuttiin alun perin Thessalian ja Boiotian alueilla Attikan luoteispuolella. Näiltä alueilta lähteneet asuttajat perustivat siirtokuntia Aioliin alueelle Vähän-Aasian luoteisosaan noin 1000-luvulta eaa. alkaen, ja näin murre levisi myös sinne. Lesbos oli merkittävin Aioliin saarista.

Lesboksella aioliin murretta käyttivät runoudessaan muun muassa Alkaios ja Sapfo, Boiotiassa puolestaan Korinna.

Alaryhmät 

Aiolialaisten murteiden alaryhmiä olivat:

 Boiotian murteet. Saivat vaikutteita läntisen Kreikan murteista sekä Attikan murteesta.
 Thessalian murteet. Saivat länsiosissa vaikutteita läntisen Kreikan doorilaisista murteista; itäosissa Pelasgiotiin alueella vaikutus oli vähäisempää.
 Lesboksen ja muun Vähän-Aasian murre. Sai vaikutteita joonialaisesta murteesta.

Piirteitä 

Yhteisiä
 Labiovelaarien muuttuminen labiaaleiksi ennen vokaalia, *kw, *gw, *gwh > .
 Perfektin partisiipin pääte  (-ōn),  (-ontos).
 Kolmannen deklinaation datiivin monikon pääte  (-essi).
 Lukusanan 'yksi' feminiinimuoto  (ia) =  (mia).
 Patronyymien adjektiivipääte  (-(e)ios).

Boiotian murteessa
 Vokaalit ja diftongit muuttuivat nykykreikassakin esiintyvään suuntaan suhteellisen varhain, esim. [ai] > [ē], [ei]/[ey] > [ē] > [ī], [oi] > [ȳ] > [ī].

Thessalian murteessa
 Muutoksia aksentoinnissa, muun muassa aksentin muuttuminen painoon perustuvaksi.
 Atemaattisen infinitiivin pääte  (-men) myös temaattisissa verbeissä.

Lesboksen murteessa
 Muutoksia aksentoinnissa.
 Pääte  (-ti) >  (-si) kuten jooniassa.

Lähteet 

Aiolialaiset
Muinaiskreikan murteet