B28

B28 (alkujaan Mark 28 -ydinpommi) oli Yhdysvaltojen asevoimien vetypommi, joka voitiin pudottaa taktisista hävittäjä-pommittajista, rynnäkköhävittäjistä ja pommikoneista.

Se oli myös käytössä muilla NATO-mailla, kuten Kanadan Euroopassa olevissa tukikohdissa ja Ison-Britannian Vickers Valiant ja English Electric Canberra lentokoneita käyttävillä laivueilla.

Yhdysvaltain laivasto käytti asetta lentotukialuksilta nousemaan kykenevissä Douglas A-3 Skywarrior, Douglas A-4 Skyhawk ja A-5 Vigilante lentokoneissa.

Aseen pituus oli 2,44–4,32 metriä, mallista riippuen. Sen suurin halkaisija oli 58 cm ja paino vaihteli eri malleilla 771 kg:stä 1 053 kg:aan.

B28-pommeja valmistettiin vuodesta 1958 vuoteen 1966 saakka. Se oli käytössä aina vuoteen 1991 saakka, tehden aseesta pitkäikäisimmän Yhdysvaltain ydinaseen. Kaikkiaan 4 000 kappaletta tuotettiin. Aseesta oli peräti 20 erilaista muunnosta.

Eri kuljetusversiot 
 B28EX (external), lentokoneen ulkopuolinen kiinnitys, vapaa pudotus ilman laskuvarjoa
 B28RE (retarded external), lentokoneen ulkopuolinen kiinnitys, laskuvarjo hidasteena
 B28IN (internal), pommikoneen ruumasta pudotettava malli, vapaa pudotus
 B28RI (retarded internal), ruumasta pudotettava, hidastuslaskuvarjo
 B28FI (full fusing internal), ruumasta pudotettava, laskuvarjolla maahan pinnalle saakka pudotettava pommi, mahdollista viivästetty räjäytys maassa (engl. laydown delivery). Tätä käytettiin vain Boeing B-47 Stratojet ja Boeing B-52 Stratofortress lentokoneista pudotettaessa.

Aseen variantteja 
 Mod 1 – 1,1 megatonnia TNT:tä
 Mod 2 – 350 kilotonnia TNT:tä
 Mod 3 – 70 kilotonnia
 Mod 5 – 1,45 megatonnia

Lähteet 

Yhdysvaltain ydinaseet
Yhdistyneen kuningaskunnan ydinpommit