Príncipe de Asturias (1794)

Príncipe de Asturias oli Espanjan laivaston vuonna 1794 vesille laskettu 112-tykkinen kolmikantinen linjalaiva.

Valmistus 
Aluksen suunnitelmat perustuivat Santa Anaan ja sen oli suunnitellut José Joaquin y Fernández de Landa. Alus valmistettiin Havannassa ja siihen käytettiin 335 000 kuutiojalkaa kuubalaista mahonkia ja kuusta, mikä vastaa noin 6 700 runkoa. Alus laskettiin vesille 1794.

Ensimmäisen kerran palvelukseen varustettaessa aluksen aseistuksena oli alemmalla tykkikannella kolmekymmentä 32 naulan tykkiä, keskikannella 32 kappaletta 24 naulan tykkiä ja ylemmällä tykkikannella jälleen kolmekymmentä 12 naulan tykkiä. Näiden lisäksi aluksen puoli- ja keulakannella oli kahdeksantoista kahdeksan naulan ja kaksi 24 naulan karronadia. Näin aseistettuna aluksen täyslaidallisen paino oli 1 200 naulaa. Ennen Trafalgarin taistelua aluksen puolikannelle oli vaihdettu neljätoista 48 naulan karronadia ja keulakannelle kuusi 24 naulan karronadia, mikä kasvatti täyslaidallisen 1 512 naulaan. Lisäksi on mahdollista, että aluksen peräkannelle oli sijoitettu sisaralustensa tavoin neljä neljän naulan mörssäriä.

Palvelus 
Alus liitettiin vuonna 1794 Espanjan Välimeren laivueeseen, joka oli sijoitettu Cartagenaan. Alus lähti 1. helmikuuta 1797 merelle kenraaliluutnantti Don José de Córdoba y Ramosin laivastossa, jonka lippulaivana oli Santisima Trinidad. Laivastoon kuului kaikkiaan 27 linjalaivaa, 12 fregattia, prikanteeni ja muutama pienempi alus. Varastot täydennettiin Cadizissa, minkä jälkeen laivasto lähti Brestiin liittyäkseen Ranskan ja Alankomaiden laivastoihin Britteinsaarille tehtävää maihinnousua varten.

Espanjan laivasto kohtasi 14. helmikuuta 1797 amiraali Sir John Jervisin 25 aluksen laivueen Cabo de São Vicenten taistelussa. Osa Espanjan laivaston aluksista kuten Principe de Asturias ei joutunut lähitaisteluun vaan vetäytyi Cadiziin.

Vuonna 1808 aluksen päälliköksi tuli kommodori Rafael de Hore, joka varusti aluksen merikelpoiseksi. Se liittyi amiraali Villeneuven laivastoon, jonka mukana alus lähti 9. elokuuta Ferrolista Cadiziin. Aluksen saavuttua 20. elokuuta Cadiziin siitä tehtiin amiraali Don Federico Gravinan lippulaiva, joka oli Villeneuven tiedusteluosaston komentaja.

Villeneuve nousi 18. lokakuuta alukseen ja ilmoitti Gravinalle saaneensa käskyn valmistautua heti lähtöön. Seuraavan vuorokauden laivasto valmistautui lähtöön.  Principe de Asturias nosti 19. lokakuuta ankkurin, mutta voimakas vuorovesi hidasti merelle pääsyä. Laivaston järjestäydyttyä 21. lokakuuta yhteen linjaan matkalle pohjoiseen  alus ei ollutkaan etuosastossa vaan kolmanneksi viimeisenä. Aluksen oli Ranskan laivaston Achillen ja Berwickin välissä.

Osallistuessaan noin kello 13 ensi kerran Trafalgarin taisteluun aluksen tykit ampuivat HMS Defiancea. Aluksen kääntyessä se ampui HMS Revengeä, jolla sai surmansa 28 ja haavoittui 51 miestä. Pahoin vaurioitunut alus menetti myös mastonsa. HMS Thundererin yhteislaukaus vaurioitti Principe de Asturiasta, joka vaihtoi laukauksia vielä HMS Princen kanssa. Alus miehistöstä sai surmansa 54 ja haavoittui 109 eli yhteensä noin 15 prosenttia. Taistelun kulun kääntyessä tappiolliseksi Gravina nosti merkin taistelusta irtautumiseksi.

Alus lähti Cadiziin San Juston, San Leandron, Plutonin ja Neptunen kanssa Cadiziin. Taistelun lopulla puhjenneessa myrskyssä se menetti pää- ja mesaanimastonsa, mutta siitä huolimatta alus pääsi turvallisesti satamaan.

Trafalgarin taistelun jälkeen alus ei juuri palvellut merellä ja alus romutettiin vuonna 1814.

Lähteet 

Lyhyt historiikki

Viitteet 

Santa Ana -luokan linjalaivat
Trafalgarin taistelu