Homo luzonensis

Homo luzonensis on sukupuuttoon kuollut ihmislaji, jonka luita on löytynyt luolasta Luzonin saarelta Filippiineiltä. Laji asui saarella vielä noin 50 000–67 000 vuotta sitten.

Laji nimettiin huhtikuussa 2019 edellisten runsaan kymmenen vuoden aikana löytyneiden luiden perusteella. Luita löytyi 13 kappaletta: seitsemän hammasta ja kuusi muuta pientä luuta. DNA:ta luista ei saatu eristettyä, sillä trooppinen ilmasto on tuhonnut sen.

Koska lajin esi-isät saapuivat Luzoniin arviolta viimeistään 700 000 vuotta sitten, laji on liian vanha edustaakseen denisovanihmisen eteläistä haaraa. Kivityökalujensa perusteella H. luzonensis polveutuu ehkä Homo erectuksesta. Näin ollen sen kehityslinja erkaantui nykyihmisen kehityslinjasta kaksi miljoonaa vuotta sitten. On mahdollista, että H. luzonensis eli saarellaan samaan aikaan kuin nykyihminen, joka oli noihin aikoihin levittäytymässä maapallolle. Geenitesteissä ei kuitenkaan ole löydetty todisteita siitä, että se olisi risteytynyt nykyihmisen kanssa.

Lajin pituus oli alle 120 senttiä, ja sillä oli kaareutuvat sormi- ja varvasluut. Kaarevuus on arkaainen piirre ihmisissä. Lajilla oli kuitenkin nykyihmisen tapaan pienet ja muodoltaan yksinkertaiset hampaat. Sen yhdessä ylävälihampaassa oli kuitenkin kolme juurta, mikä on nykyihmisissä harvinaista. 

Päästäkseen Luzonille lajin täytyi kulkea jollakin tavalla avomeren yli, sillä Luzon ei ole koskaan ollut yhteydessä mantereeseen.

Lähteet 

Ihmisen evoluutio
Ihmiset
Esihistorialliset nisäkkäät