Ernst Pohjanpalo

Ernst Jaakko Pohjanpalo (sukunimi vuoteen 1906 Friis, 26. lokakuuta 1888 Kalajoki – 12. toukokuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen insinööri, tehtailija ja keksijä.

Pohjanpalon vanhemmat olivat tehtailija Jaakko Pohjanpalo ja Johanna Pahikkala. Hän valmistui insinööriksi 1912. Pohjanpalo toimi Pietarissa Ludvig Nobelin dieselmoottoritehtaan insinöörinä 1912-1913 ja Suomessa rautatiehallituksen insinöörinä 1914–1919. Hän perusti vuonna 1919 Riihimäelle ampumatarvike- ja kivääritehtaan (myöhemmin Oy Sako Ab) ja oli sen johtajana 1919–1922. Tämän jälkeen Pohjanpalo osti 1922 Helsingin Sirpalesaaressa toimineen Erkko & Markoff Oy:n moottoritehtaan ja perusti 1923 moottoritehdas Ares Oy:n toimien sen johtajana ja yhtiön johtokunnan jäsenenä 1922–1941. Ares asensi valmistamiaan venemoottoreita muiden tehtaiden valmistamiin moottoriveneisiin ja Ares valmisti myös itse jonkin verran moottoriveneitä. Pohjanpalo myi Areksen vuonna 1941.

Pohjanpalo oli sitten Suomenlinnan konepajan päällikkönä 1941–1942, rautatiehallituksen I luokan koneinsinöörinä vuodesta 1943, konepajojen tarkastajana vuodesta 1944 sekä konepajojen toimistopäällikkönä ja apulaisjohtajana vuodesta 1945. Hän johti valtion rautateiden Hyvinkään veturikonepajan suunnittelutyöt. 

Pohjanpalo teki useita moottorikeksintöjä kehittäen muun muassa Ares-matalapaineraakaöljymoottorin. Hänellä oli nimissään seitsemän patenttia.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Puolustuslaitoksemme tuki : Suomen ensimmäinen ampumatarviketehdas, Suomen Kuvalehti, 24.07.1920, nro 29, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Suomalaiset insinöörit
Suomalaiset keksijät
Suomalaiset yrittäjät
Vuonna 1888 syntyneet
Vuonna 1983 kuolleet