Marguerite Barankitse

Marguerite ”Maggy” Barankitse (s. 1957 Ruyigi, Burundi) on burundilainen opettaja ja ihmisoikeusaktivisti, joka perusti Maison Shalom -nimisen järjestön. Sen kautta Barankitse auttanut noin 30 000 lasta ensin Burundin sisällissodan aikana ja sen jälkeen löytämään turvaa ja koulutusta.

Nuoruus  
Marguerite Barankitse syntyi Ruyigin kaupungissa vuonna 1957. Hänet kasvatettiin tutsina. Hän oli kuusivuotias, kun hänen isänsä kuoli.

Barankitse opiskeli opettajaksi Rusengossa ja teki jatko-opintoja Lourdesissa Ranskassa. Palattuaan Burundiin hän alkoi opettaa Ruyigissä ranskaa yläkoululaisille. Barankitse oli 23-vuotias, kun hän adoptoi yhden orvoksi jääneen oppilaansa ja seuraavina vuosina neljä oppilasta lisää.

Barankitse opiskeli 1980-luvun lopulla hallintotiedettä Sveitsissä. Hän palasi sieltä Ruyigiin, jossa hän sai paikan hiippakunnan sihteerinä.

Burundin sisällissodan hyväntekijä 
Barankitse asui Ruyigiin lähistöllä, kun Burundin ensimmäisen demokraattisesti valitun presidentin Melchior Ndadayen murha käynnisti hutujen ja tutsien välisen sisällissodan, jossa kuoli yli 300 000 ihmistä. Kun tutsikapinalliset lähestyivät 24. lokakuuta 1993 Ruyigiä, Barankitse haki adoptiolastensa kanssa turvaa arkkipiispan asunnosta.

Kaupungissa tapettiin 24. lokakuuta 72 ihmistä. Kapinalliset olisivat halunneet tappaa Barankitsenkin hutujen auttamisesta, mutta kukaan kapinallisista ei halunnut tappaa toista tutsia. Hänelle kuitenkin kostettiin riisumalla hänet alastomaksi ja sitomalla tuoliin.

Verilöylyn jälkeen Barankitse pystyi pelastamaan 25 lasta ja ottamaan nämä suojiinsa. He saivat turvapaikan saksalaiselta avustustyöntekijältä, jonka luona he asuivat seitsemän kuukautta. Kun sisällissota raaistui entisestään, Barankitsen luokse alkoi tulla lisää lapsia lähistöltä.

Kun Barankitsen orpolasten määrä kasvoi, hän joutui laajentamaan organisaationsa. Näin sai alkunsa Maison Shalom, joka sai alkuun tilapäismajoituksen Ruyigin hiippakunnan rakennuksista. Barankitse laajensi vuonna 1994 toimintaa myös Gisuruun ja Buteziin. Maison Shalomin kautta Barankitse oli kesäkuuhun 2016 mennessä huolehtinut noin 30 000 lapsen turvasta ja koulutuksesta. Maison Shalomin on tukenut myös HIV:n vastaista työtä ja perheiden yhdistämistä. Se on myös pyrkinyt auttamaan naisia ja lapsia, jotka palaavat Tansanian pakolaisleireiltä.

Barankitsen työ on tunnustettu ympäri maailmaa. Hänet on palkittu muun muassa Pohjoinen–etelä-palkinnolla (2000), Neljän vapauden palkinnolla (2004) ja Nansen-palkinnolla (2005).

Lähteet

Aiheesta muualla 
Mainson Shalom International  

Burundilaiset henkilöt
Ihmisoikeusaktivistit
Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt