Twenty One Pilots

Twenty One Pilots (tyyliteltynä pienillä kirjaimilla twenty øne piløts) on Grammy-palkittu yhdysvaltalainen kaksikko, jonka muodostavat Tyler Joseph ja Josh Dun. kolmikkona aloittanut yhtye perustettiin vuonna 2009 Columbuksessa, Ohiossa. Sen alkuperäisiä jäseniä olivat Tyler Joseph, Nick Thomas ja Chris Salih.

Kaksikko on julkaissut Fueled by Ramenin kautta neljä studioalbumia; Vessel julkaistiin vuonna 2013, Blurryface vuonna 2015, Trench vuonna 2018 ja Scaled and Icy vuonna 2021. Blurryface oli kaksikon läpimurtoalbumi ja sen jokainen kappale myi vähintään kultaa ensimmäisenä albumina koskaan. Singlenä julkaistu ”Stressed Out” palkittiin Grammyllä vuonna 2017. Ennen levytyssopimuksen solmimista vuonna 2012 Twenty One Pilots oli julkaissut kaksi omakustannealbumia: Twenty One Pilots, joka tunnetaan myös nimellä Self-Titled (2009), ja Regional at Best (2011).

Twenty One Pilots on esiintynyt kahdesti Helsingin jäähallilla. Ensimmäinen konsertti 25. lokakuuta 2016 oli osa heidän Emøtional Røadshow -maailmankiertuettaan. Toisen kerran yhtye vieraili Suomessa osana The Bandito Tour -maailmankiertuetta 6. helmikuuta 2019.

Historia 
Tyler Joseph, Nick Thomas ja Chris Salih perustivat yhtyeen vuonna 2009. Vuonna 2011 kaksi bändin jäsenistä erosi yhtyeestä ja nykyinen rumpali Josh Dun liittyi mukaan yhtyeeseen. Salih jätti yhtyeen ensimmäisenä ja Thomas lähti kuukautta myöhemmin. Dun ehti olla mukana yhtyeessä muutaman viikon ajan ennen Thomasin lähtöä.

Twenty One Pilots solmi levytyssopimuksen Fueled by Ramenin kanssa vuonna 2012. Duo julkaisi ensimmäisen levy-yhtiön kautta julkaistun albuminsa Vessel seuraavana vuonna. Heidän neljäs albuminsa, Blurryface, julkaistiin 15. toukokuuta 2015 saman levy-yhtiön kautta.

Vuonna 2017 Twenty One Pilots palkittiin parhaan pop-duo/ryhmäesityksen Grammy-palkinnolla kappaleesta ”Stressed Out”. Joseph ja Dun pitivät kiitospuheensa alusvaatteisillaan, koska he olivat aikoinaan luvanneet tehdä niin, jos joskus voittaisivat kyseisen palkinnon. 

11. heinäkuuta 2018 yhtye julkaisi kaksi uutta singleä,”Jumpsuit” ja ”Nico And The Niners” sekä myöhemmin singlen ”My Blood”. 5. lokakuuta 2018 julkaistiin albumi Trench.

2009-2011: Muodostuminen ja self-titled albumi 

Tyler Joseph tapasi ensimmäisen kerran Nick Thomasin nuoruudessaan koripallon kautta Columbuksessa, Ohiossa. Thomas siirtyi myöhemmin samaan lukioon Josephin kanssa, ja nämä kaksi pysyivät ystävinä koko lukion ajan. 

Joseph aloitti musiikkiuransa soittamalla lahjaksi saadullaan kosketinsoittimella. Ensimmäiseksi hän alkoi matkia erilaisia radiosta kuultujaan melodioita.  Vuonna 2007 Joseph nauhoitti ensimmäisen soololevynsä No Phun Intended.

Alun perin bändi soitti monenlaisille yleisöille Columbuksen alueella eri klubeilla sekä tapahtumapaikoilla. Esiintyminen tapahtumapaikoilla, joissa esiintyi monien eri tyylilajien edustajia (esim. metalli-, hardcore- ja elektroninen musiikki) sai Josephin sisällyttämään nämä monet erilaiset tyylit myös omien kappaleidensa kirjoittamiseen. Voidakseen kiinnittää keikoille osallistuvien ihmisten ja promoottorien huomion, yhtye lisäsi esityksiinsä erilaisia asuja sekä esimerkiksi takaperinvoltteja. 

Twenty One Pilots  julkaisi debyyttialbuminsa Twenty One Pilots:n, 29. joulukuuta 2009 ja aloitti kiertueen Ohiossa. Heidän alkuperäinen markkinointinsa oli ruohonjuuritasoa; Josephin äiti seisoi Ohion osavaltion yliopiston ulkopuolella ja jakoi lippuja heidän keikoilleen. Tänä samaisena aikana bändi osallistui "Battle of the band" -kilpailuihin The Alrosa Villassa ja The Basementissa, jotka ovat Columbuksen tärkeitä musiikkitapahtumapaikkoja.

Vuonna 2010 bändi julkaisi kaksi kappaletta SoundCloud-palveluun: cover version Christina Perrin "Jar of Hearts" -kappaleesta sekä Andre Bocellin ja Sarah Brightmanin tulkinnasta "Con te partirò (Time to Say Goodbye)". Jälkimmäisestä kappaleesta tuli ensimmäinen, jonka paikallinen rumpali Josh Dun kuuli bändiltä.

2011-2012: Kokoonpanomuutokset ja Regional at Best 

Salih lähti bändistä 8. toukokuuta 2011 keskittyäkseen työhönsä, ja Thomas lähti seuraavana kuukautena 3. kesäkuuta 2011 keskittyäkseen koulunkäyntiin. Molemmat jättivät jäähyväiset bändin viralliselle Facebook-sivulle. Ennen yhtyeestä lähtemistä Salih kutsui työkaverinsa Josh Dunin (entinen rumpali bändissä House of Heroes) ottamaan hänen paikkansa bändissä. Vaikuttuneena bändin potentiaalisuudesta ja Josephin luovasta visiosta Dun luopui suunnitelmistaan ​​jatkaa rumpalointia Nashvillessä ja liittyi bändiin vain muutama viikko ennen kuin Thomas lähti ryhmästä.

Sekä Salih että Thomas pysyivät mukana bändin tuotannossa jonkin aikaa lähtönsä jälkeen. Thomas kävi lyhyen aikaa koulua Pohjois-Carolinassa, mutta muutti vuotta myöhemmin takaisin Josephin ja Dunin taloon Columbukseen ja alkoi hoitaa bändin markkinointia. Thomas pysyi osana bändin henkilöstöä koko Blurryface-tuotannon ajan ja on edelleen aktiivisesti mukana bändin kiertueilla.

Uudella kokoonpanolla, joka koostuu vain Josephista ja Dunista, Twenty One Pilots julkaisi toisen albuminsa Regional at Best 8. heinäkuuta 2011. Salih ja Thomas olivat mukana albumin tuottamisessa, mutta pääpiirteittäin Joseph vastasi itse tuotannosta. Albumilla esiintyy myös Josephin veli Zack kappaleella "Kitchen Sink" ja Josephin tuttava Jocef kappaleella "Be Concerned".

Marraskuussa 2011 bändi soitti loppuunmyydyn konsertin Columbuksen Newport Music Hallissa. Tämä oli merkittävä saavutus paikalliselle bändille, ja se kiinnitti useiden levy-yhtiöiden huomion, jotka olivat kiinnostuneita siitä, voisiko bändin suosio ja vetovoima ulottua Ohion ulkopuolelle. Samana vuonna duo julkaisi kaksi kappaletta sähköpostiuutiskirjeensä kautta: "House of Gold" ja "Two".

Joseph ja Dun aloittivat kiertueen yhdessä rock-yhtyeen Challenger! kanssa dokumentoiden sen videoille, jotka ladattiin Twenty One Pilotsin YouTube -kanavalle.

2012-2014: Merkittävän sopimuksen allekirjoitus ja Vessel 

Huhtikuussa 2012 yhtye ilmoitti allekirjoittavansa sopimuksen Atlantic Recordsin tytäryhtiölle Fueled by Ramenille.  He julkaisivat 17. heinäkuuta 2012 debyyttinsä, EP:n nimeltään Three Songs. Seuraavassa kuussa bändi aloitti lyhyen kiertueen Neon Treesin ja Walk the Moonin kanssa.

Tyler Joseph neuvotteli ylläpitämään edellisen albuminsa omistajuuden, joka on edelleen saatavissa digitaalisesti. Kuitenkin osana vuonna 2012 allekirjoittamaansa sopimusta oikeudet siirtyivät Fueled by Ramen -levy-yhtiölle ja Regional at Best poistettiin digitaalisilta markkinoilta. Regional at Best -albumin kappaleet "Slowtown", "Anathema", "Ruby", "Be Concerned" ja "Clear" on sittemmin tehty kaupallisesti saamattomiksi , ja levyn fyysiset kopiot ovat nykyään harvinaisia ​​ja erittäin haluttuja.

Jordanian Bahatin ohjaama virallinen musiikkivideo "Holding on to You", julkaistiin 12. marraskuuta 2012 YouTubessa. Bändi julkaisi 7. tammikuuta ja 19. huhtikuuta 2013 musiikkivideot "Guns for Hands" ja "Car Radio", molemmat videot on ohjannut Mark Eshleman Reel Bear Mediasta. 

Huffington Postin haastattelussa Joseph vahvisti, että Regional at Best albumin kappaleet ilmestyvät uudelleen heidän suurimmalle levy-yhtiönsä debyyttialustalle. Viime kädessä viisi kappaletta Regional at Best albumilta - "Guns for Hands", "Holding on to You", "Ode to Sleep", "Car Radio" ja "Trees" - nauhoitettiin uudelleen ja julkaistiin heidän kolmannella albumillaan. "Lovely" nauhoitettiin uudelleen ja julkaistiin singlena Japanissa 17. huhtikuuta 2013. "Glowing eyes", "Kitchen sink" ja "Forest" ilmestyivät muuttumattomina bonuskappaleina Vessel -albumilla Isossa-Britanniassa.

Twenty One Pilotsin kolmas albumi, Vessel, julkaistiin 8. tammikuuta 2013; se nousi Billboard top 200 listan sijalle 21, Digital Albums -listan sijalle 9, Internet-albumien listalle sijalle 17, Rock Albums -listan sijalle 15 ja Alternative Albums -listalle sijalle 10. Yhtyeen single "Holding on you" saavutti Billboard Alternative Songs -listalla 11. sijan. Lisäksi singlet "Guns for Hands" ja "Lovely" saavuttivat Japan Hot 100-listan sijat 21. ja 67.

17. maaliskuuta 2014 Twenty One Pilots esitti muutamia kappaleita MTVU Woodie Awardseissa. 13. huhtikuuta Twenty One Pilots esitti kappaleen "Car Radio" 2014 MTV Movie Awardseissa 28. huhtikuuta yhtye esitti kappaleen "Car Radio" Late Night with Seth Meyers -ohjelmassa.

Vuonna 2014 Twenty One Pilots soitti useilla musiikkifestivaaleilla ympäri Yhdysvaltoja, joihin lukeutuivat esimerkiksi Lollapalooza, Bonnaroo, Boston Calling ja Firefly. Monet näistä keikoista sisällytettiin bändin ensimmäiseen kiertueeseen, Quiet Is Violent World Touriin, joka alkoi syyskuussa 2014 ja päättyi saman vuoden marraskuussa. 

Bändi julkaisi 31. joulukuuta 2014 musiikkivideon kappaleelle "Ode to Sleep". Video koostuu bändin johtajan Mark Eshlemanin hankkimasta videomateriaalista kolmesta konsertista kolmen edellisen vuoden ajalta, video kuvasi yhtyeen nopeaa kasvua pienestä paikallisesta bändistä kansallisesti suosituksi bändiksi.

2015: Blurryface 

Bändi ilmoitti 16. maaliskuuta 2015, että uusi albumi, Blurryface, julkaistaan ​​19. toukokuuta. He julkaisivat albumin ensimmäisen singlen "Fairly Local" 17. maaliskuuta. Heidän toinen singlensä "Tear in my heart" ja sen musiikkivideo julkaistiin 5. huhtikuuta 2015. 28. huhtikuuta julkaistiin albumin kolmas single "Stressed Out" yhdessä musiikkivideon kanssa. "Stressed Out" -kappaleesta tuli bändin myydyin single, joka sijoittui Yhdysvaltain Billboard Hot 100- listan ykköseksi sekä Alternative Songs- että Hot Rock Songs -listojen ykköseksi ja ylitti samalla miljardin katselukerran YouTubessa.

Blurryface julkaistiinkin kaksi päivää ilmoitettua aikaisemmin 17. toukokuuta 2015 ja albumia myytiin Yhdysvalloissa 134 000 kappaletta ensimmäisen viikon aikana, mikä teki siitä bändin ensimmäisen levyn Billboard 200- listalla. 22. toukokuuta 2016 Blurryface voitti kategoriassa "Top Rock Album" Billboard Music Awards -palkinnon, kun taas itse bändi voitti kategorian "Top Rock Artist".

Bändi aloitti Blurryface-kiertueen 11. toukokuuta 2015 Glasgow'ssa Skotlannissa. Kiertue ulottui Yhdysvaltoihin, Australiaan, Aasiaan ja Eurooppaan. Yhdysvaltain osio alkoi 8. syyskuuta 2015, ja Echosmith ja Finish Ticket toimivat konsertin avaajina. Twenty One Pilots esitti kappaleen "Stressed Out" Late Night with Seth Meyers -ohjelmassa 14. syyskuuta 2015. Bändi ilmoitti Lontoon konsertista helmikuussa 2016 ja myöhemmin bändi ilmoitti Britannian kiertueen päivämäärät, johon lisättiin toinen konsertti Lontooseen. Transviolet-yhtye toimi konsertin avaajana.

Pian sen jälkeen bändi ilmoitti toisen kiertueen Blurryface-albumille, Emotional Roadshow World Tour, joka alkoi Cincinnatissa 31. toukokuuta 2016. Kiertue kattoi Yhdysvallat, Kanadan, Meksikon, Euroopan ja Australian. Chef'Special ja Mutemath bändit toimivat avaajina amerikkalaiselle osuudelle. Irlantilainen laulaja Bry liittyi kiertueelle Eurooppaan. 

16. kesäkuuta 2016 yhtye julkaisi kappaleen "Heathens" ensimmäisenä singlenä Suicide Squad-elokuvasta, ennen aikaisemmin odotettua julkaisupäivää 24. kesäkuuta, koska kappale vuosi Internetiin 15. kesäkuuta. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin 21. kesäkuuta 2016. "Heathens" soitetaan elokuvan lopputekstien aikana.

Twenty One Pilotsista tuli kolmas rock bändi/artisti, jolla oli kaksi singleä samanaikaisesti Billboard Hot 100 -listalla viiden parhaan joukossa. He liittyivät Beatlesin ja Elvis Presleyn lisäksi kolmanneksi duoksi outkastiin tällä saavutuksella.

Syyskuussa 2016 bändi julkaisi cover-version My Chemical Romancen pianobaladista "Cancer" Rock Sound Presents: The Black Parade -albumilta. Kappaleen yhteydessä julkaistiin myös animoitu lyriikka video.

Twenty One Pilots esiintyi musiikkivieraana Saturday Night Live -tapahtumassa 8. lokakuuta 2016 esittäen orkesterin kanssa esitettyjä versioita "Heathens" ja "Ride" kappaleista, mitä Rolling Stone kutsui "kaikkien aikojen korkeimmaksi esitykseksi". Myöhemmin bändi esitti kappaleet "Heathens" ja "Stressed Out" American Music Awards 2016 -tapahtumassa, jossa he ansaitsivat myös ensimmäiset palkintonsa amerikkalaisessa televisiossa suosikkipop / rock-duoista ja suosikki alternatiivisesta rock-artistista. 25. marraskuuta 2016 yhtye julkaisi rajoitetun painoksen live-vinyylialbumeita nimellä "Blurryface Live", joka dokumentoi kaksi esitystä Fox Oakland Theatressa duon vuoden 2015 Blurryface-kiertueella. 

Joseph ja Dun tekivät alternatiivisen rock-yhtyeen Mutemathin kanssa yhteistyönä viiden kappaleen EP:n, nimeltä TOPxMM:n, joka koostuu neljän Blurryface- ja Heathens-kappaleen remixeistä. EP ladattiin bändin viralliselle verkkosivustolle ilmaiseksi 19. joulukuuta; myös 25 minuutin pituinen video bändeistä, jotka nauhoittavat kappaleita studiossa, julkaistiin bändin YouTube-kanavalla.

12. helmikuuta 2017 Twenty One Pilots voitti Grammy-palkinnon kappaleella "Stressed Out" parhaan pop-duon / ryhmän esityksestä. Bändi riisui itsensä alusvaatteisilleen ​​ennen lavalle nousemista, ja Joseph kertoi puheessaan, että tämä oli lupauksen täyttyminen, jonka duo oli antanut toisilleen bändin alkuaikoina paikallisena Columbus-bändinä. 

Duo esiintyi useissa pienissä paikoissa, joissa he soittivat ensin paikallisena bändinä, kuten The Basement, Newport Music Hall ja Express Live!, ennen kuin kiertue päättyi areenakonsertteihin Nationwide Arenalla ja Value City Arenalla.

Marraskuussa 2016 Alternative Pressin haastattelussa Twenty One Pilots totesi viimeisen konserttinsa jälkeen "vaipuakseen pimentoon" ja keskittyäkseen uuden musiikin tekemiseen. Joseph ilmoitti haluavansa keskittyä musiikin lyrikaaliseen sisältöön ja "laulujen kirjoituksen aitouteen, sanoituksiin ja pelottomuuteen", joka on samanlaista kuin self-titled albumilla. Bändin viimeinen toiminta tapahtui heinäkuussa 2017 sosiaalisen median viesteinä, jotka kuvaavat silmien sulkeutumista. 

Maaliskuussa 2018 heidän kappaleensa "Hometown" sai kultasertifikaatin RIAA:lta, mikä teki Blurryfaceista ensimmäisen täyspitkän albumin, jonka jokaisella kappaleella oli vähintään kultasertifikaatti.

2018-nykyhetki: Trench 

Huhtikuussa 2018 yhtyeen verkkokaupassa julkaistiin kryptinen viesti, joka paljasti uuden verkkosivuston. Fanit alkoivat etsiä vihjeitä ja löysivät tämän sivuston muita osioita, jotka vihjasivat yhtyeen mahdolliseen paluuseen. Verkkosivustolle ladattiin useita kuvia, mukaan lukien kirjeet nimimerkiltä "Clancy". Heinäkuussa 2018 Twenty One Pilots rikkoi vuoden kestäneen hiljaisuutensa lähettämällä ensin kryptisen sähköpostin faneille ja myöhemmin lähettämällä videon kaikille sosiaalisen median alustoillensa ja päivittämällä logonsa sekä tuotemerkkinsä. Tyler Joseph esiintyi ensimmäisen kerran mediassa yli vuoden jälkeen haastattelussa Zane Lowen kanssa Beats 1 kotistudiossa Columbuksessa, Ohiossa, jossa hän puhui yhtyeen vuoden pitkästä tauosta, uuden albumin luomisesta ja omista henkisistä kamppailuistaan sekä epävarmuuksistaan. 

11. heinäkuuta 2018 yhtye julkaisi kaksi uutta kappaletta, "Jumpsuit" ja "Nico and the Niners", sekä kappaleen "Jumpsuit" -musiikkivideon. He ilmoittivat myös viidennestä studioalbumistaan, Trenchistä, jonka on tarkoitus ilmestyä 5. lokakuuta 2018, ja uudesta maailmankiertueesta nimeltä "The Bandito Tour" 16. lokakuuta alkaen. Myöhemmin 26. heinäkuuta 2018 julkaistiin "Nico and the Niners" -musiikkivideo. Kappale "Levitate" julkaistiin myöhemmin albumin kolmantena singlenä. Kappaleeseen julkaistiin myös musiikkivideo, johon trilogiasarja päättyi.

20. elokuuta 2018 MTV VMAssa soitettiin kymmenen sekunnin pituinen katkelma kappaleesta "My Blood" albumia mainostavan mainoksen lopussa. 27. elokuuta 2018 bändi julkaisi "My Blood" -kappaleen suoratoistopalveluihin levyn neljäntenä virallisena singlenä. Twenty One Pilots julkaisi viidennen albuminsa Trench:n 5. lokakuuta 2018. Samana päivänä he julkaisivat myös musiikkivideon singlelleen "My Blood" YouTube-kanavallaan. Trench nousi Billboard Top Rock Albums- ja Alternative Albums -listojen ykköseksi. Kaikki albumin 14 kappaletta sijoittuivat Hot Rock Songs -taulukon 25 parhaan joukkoon, joista viisi kappaletta oli kymmenen parhaan joukossa. 

12. syyskuuta 2018, Twenty One Pilots soitti ensimmäisen live-esityksensä yli vuoden tauon jälkeen O2 Brixton Academyssa Lontoossa. He esittivät Trenchin neljä julkaistua kappaletta sekä joitain kappaleita aiemmilta albumeiltaan ​​levyn ja tulevan The Bandito Tourin mainostamiseksi. Twenty One Pilots esitti singlensä "Jumpsuit" vuoden 2018 American Music Awards -kilpailussa 9. lokakuuta Los Angelesin Microsoft-teatterissa. 1. marraskuuta bändi esitti riisuttuja versioita kappaleista "My Blood" ja "Ride", sekä esitti Damien Ricen "9 Crimes", BBC Radio 1: n Live Loungessa.

Bändi aloitti 16. lokakuuta maailmanlaajuisen Bandito-kiertueen, joka alkoi Yhdysvalloissa ja jatkui Oseaniaan ja Eurooppaan. He ilmoittivat myös lisää vuoden 2019 kiertuepäiviä Kanadaan, Meksikoon ja Yhdysvaltoihin. Gab Ginsberg Billboardista kuvaili Bandito-kiertueen "must see -esitykseksi" ja pani merkille yhtyeen temput keikan aikana, johon sisältyi mm. hyppyjä, taaksepäinvoltti, pystysuora yleisösurffaus sekä riippusillalla kävely.

22. tammikuuta 2019 "Chlorine" -musiikkivideo ladattiin YouTubeen kappaleen julkaisun jälkeen yhtenä singlenä, ja sen ohjasi Mark C. Eshleman Reel Bear Mediasta, mukana videossa oli olento nimeltä "Ned". Bändi johti useita festivaaleja kesällä 2019, mukaan lukien Reading, Leeds ja Lollapalooza.

4. maaliskuuta 2019 yhtye paljasti NME:lle aloittavansa jo kuudennen studioalbuminsa kirjoitusprosessin mainitsemalla hahmon, joka ei ole vielä esiintynyt missään aikaisemmissa Twenty One Pilots -aiheisissa aineistoissa.

19. kesäkuuta 2019 julkaistiin uudelleen sovitettu versio "Chlorine" -kappaleesta, jonka otsikko oli "Chlorine (19,4326 ° N, 99,1332 ° W)". Se on ensimmäinen kappale, joka on julkaistu Løcatiøn Sessiønsilta. Sarjan muita kappaleita ovat "Ride", "Smithereens", "My Blood" ja "Cut My Lip". Vuonna 2019 Nationwide Boulevard Columbuksessa Ohiossa nimettiin väliaikaisesti Twenty One Pilots Boulevardiksi juhlistaakseen kahta kotikaupungin konserttiaan Nationwide Arenalla Columbuksessa. Yhtye avasi myös pop-up -kaupan nimeltä Ned's Bayou kyseisellä kadulla.

16. heinäkuuta 2019 kappale "The Hype" nimettiin kuudenneksi singleksi albumilta Trench.

9. huhtikuuta 2020 yhtye julkaisi uuden singlen "Level of Concern". Kappaleen sanat viittaavat ahdistukseen COVID-19-pandemian aikana, ja siihen liittyvä musiikkivideo kuvattiin Josephin ja Dunin kodeissa, kun heidät oli pandemian vuoksi lukittu. Joseph ohjasi osan kappaleen tuotosta Crew Nationille, joka on hyväntekeväisyysjärjestö elävän musiikin henkilöstölle, joille ei voida maksaa palkkaa kansainvälisen karanteenin aikana.

Taiteellisuus 
Duo kasvoi tiukoissa kristillisissä kotitalouksissa, joissa heidän oli joko piilotettava pop-punk- ja hip-hop-albuminsa vanhemmiltaan tai löydettävä uskontoystävälliset vastineet albumeille.  Molemmat edelleen tunnistautuvat kristittyinä vaikkakin epäilevästi.  Dunin mukaan: "Piilotin eri albumeita,kuten Green Dayn Dookie -albumin sänkyni alle. Mutta vanhempani löysivät niille kristillisen vaihtoehdon, kuten esimerkiksi Relient K, ja saivat minut kuuntelemaan sitä." Hänen vanhempansa kuitenkin lopulta rentoutuivat rock-musiikin parissa, jopa antamalla Dunille luvan koota oman rumpusettinsä.  Josephin ensimmäinen suosikki bändi oli kristillinen rap-rock-trio DC Talk.  Hän opetteli itse soittamaan pianoa soittamalla radion kappaleita, esimerkiksi artisteilta Beatles ja Celine Dion.

Musiikkityyli ja vaikutteet 

Twenty One Pilots käyttää musiikissaan muun muassa pianoa (sekä joskus elektronista pianoa tai keytaria), syntetisaattoria, rumpuja (myös joskus osittain sähkörumpuja), bassoa sekä ukulelea. Heidän laulunsa ovat runopohjaisia, ja monissa kappaleissa on esillä uskonnollisia vaikutuksia.(kirjoittajat Tyler Joseph ja Josh Dun). Joseph on sanonut, että kun hänen kirjoittamista runoistaan on tullut liian pitkiä, hän on alkanut räppäämään saadakseen kaiken lyriikan mahtumaan kappaleeseen.

Yhtyettä on vaikea luokitella, koska sen musiikissa sekoittuvat monet eri tyylit. Tämä johtuu Josephin ja Dunin mukaan siitä, että he ovat inspiroituneet ja ottaneet vaikutteita monista eri musiikkityyleistä ja artisteista. Monet fanit (sekä duon jäsenet jollakin tasolla) ovat kuitenkin nimenneet heidän tyylinsä ”skitsofreniseksi popiksi” (), joka on popmusiikin epävirallinen alalaji.

Bändin musiikkityyliä on kuvattu mm. näillä käsitteillä: alternatiivinen hiphop,  elektropop,  indie-pop, pop-rock, rap-rock, alternatiivinen rock, rock, synth-pop,  pop,  electronica,  elektroninen rock, indie-rock,  hip hop, ja indietronica reggae,  folk, [180] psykedeelinen ja funk. Koska heidän musiikkinsa on erittäin monipuolista ja sisältää monia eri tyylilajeja, duoa on ollut vaikea luokitella. Dun myöntää, että on vaikea sijoittaa yhtyettä tiettyyn tyylilajiin. Hän sanoo, että bändin johtaja kutsuu heidän tyylilajiaan "pop-rock-piano-rapiksi", joka on hänen mielestään sopiva kuvaus tyylilajille, mutta myös sanahirviö.. Joseph ja Dun pitävät tämän tyylin taustalla itsenäisinä ja itseoppineina muusikoina, jotka soittivat nauttimaansa musiikkia. Vastauksena heidän tyylinsä kritisointiin yrittäessään olla "kaikkea kaikille", Joseph vastasi: "En yritä olla sellainen. Minä olen se, mitä haluan olla itselleni." Dun sanoo, että heidän tavoitteensa muusikoina oli repiä musiikkilajien tyylit erilleen ja yhdistää eri näkökohdat omiksi.  Jaettuaan samanlaisia ​​mielipiteitä Joseph lauluntekijänä sanoi, että hän ei halua kuunnella musiikkia ja ennakoida mitä seuraavaksi tapahtuu, sanoen, että se ei kuulosta mielenkiintoiselta.

Duo määritellään parhaiten alternatiiviseksi hiphopiksi, hiphopin alalajiksi, joka tunnetaan epätavanomaisesta luonteestaan ​​ja musiikkityyliensä sekoittumisesta ja jonka ensisijaisesti alternatiivisen rockin kuuntelijat kuin rap- tai pop-yleisö omaksuvat. He luovat musiikkia ottamalla vaikutteita monenlaisista eri tyylilajeista, useimmiten hiphopista, elektropopista, punkista, rockista ja reggaesta. Bändin varhainen musiikki oli emo tyylistä, seuraten bändejä, kuten My Chemical Romance ja Dashboard Confessional.  Suuren levy-yhtiön debyyttialbuminsa Vessel aikaan Twenty One Pilotsia kuvattiin indie-rock-duoksi. Levyllä oli räppiä, pianopoppia, rokkia ja elektroniikkaa. Heidän läpimurtoalbuminsa Blurryface ilmaisi popin, EDM:n, breakbeatin, reggaen ja dancehallin elementtejä.  Duon edetessä hiphopista on tullut yhä merkittävämpi musiikillinen vaikutus.  Twenty One Pilots on sittemmin ylistetty johtavaksi nykyaikaiseksi alternatiiviseksi rock-bändiksi, jonka kolme singleä on päässyt rock-listan huipulle.  

Twenty One Pilots aloitti alun perin tavanomaisella live-instrumentoinnilla, mutta he löysivät menestystä osana ryhmää, jossa musiikkia luodaan kannettaville tietokoneille.  Molemmat muusikot ovat menestyneitä moni-instrumentalisteja.  Duo saavuttaa äänensä laulaja Tyler Josephin ollessa pianisti, basisti ja kosketinsoittaja sekä rumpali Josh Dunin soittaessa rumpusettiä.  Muita kappaleissa käytettyjä instrumentteja ovat syntetisaattorit, elektroniset näppäimistöt ja toisinaan ukulele.  Heidän kappaleissaan näkyvästi integroidaan ohjelmoidut biitit ja koskettimet sekä Dunin soittamia rumpuja. Tämä seos tuottaa duolle rock- ja electropop-jakosoundin. Huolimatta kärkikartan kärjessä olevasta dominoinnista monissa heidän kappaleissaan ei ole kitaraa Jotkut kuuntelijat epäilevät, tuottaako Twenty One Pilots rockia, koska duo laiminlyö sähkökitaran käytön.  Virginian yliopiston musiikkitieteilijä Karl Hagstrom Millerin mukaan Twenty One Pilots on erinomainen esimerkki siitä, kuinka modernit bändit kehittyvät kitaran, basson ja rummun muodosta, punkrockin katkoksesta, "muihin musiikillisen yhteistyön kokoonpanoihin".

Laulujensa aikana Joseph käyttää räppäämistä, laulamista ja joskus crooner-laulutyyliä. Hän käyttää räppimusiikille ominaista nopeatempoista runollisten sanoitusten lausuntatyyliä. Hänen räppäävää ääntään on verrattu hiphop-artistien K'naanin ja Macklemorenääniin. Joseph ei kuitenkaan pidä itseään räppärinä. Joseph selittää, ettei hän aikonut koskaan olla räppäri, ja yksinkertaisesti pitää räpin taiteen muodon tehokkaimpana tapana sanoa jotain musiikillaan.  Hän tajusi, kuinka vähän sanoituksia on koko kappaleessa, jos ne lauletaan ja sanat etenevät melodioiden mukaisesti. Yrittäessään kirjoittaa runoja, jotka hän oli kirjoittanut laulun sanoille, Joseph huomasi, että sopivia sanoja oli aivan liian monia. Pian hän huomasi vain lausuneensa runoa tempossa ja tajunnut, että hän räppäsi.  Hänen lauluunsa, kuuluu joskus myös huutavia pätkiä.

Lyrikaaliset teemat 

Tyler Joseph kirjoittaa sanoja, jotka ovat luonteeltaan psykodramaattisia ja perustuvat yleensä hänen pianonsa ympärille.  Hän kuvailee sekä laulukirjoitustaan ​​että itseään "erittäin dramaattiseksi". Joseph sanoo aloittaneensa kappaleiden kirjoittamisen, koska oli asioita, joita hän halusi sanoa, mutta hän ei tiennyt miten sanoa ne tavallisessa keskustelussa. Hän on enimmäkseen inspiroitunut sointujen etenemisestä ja kappaleen rakenteesta, ja sanoitukset tulevat vasta jälkikäteen. Joseph säveltää yleensä musiikin ensin, koska hänellä on kotonaan pieni studio. Hän pystyy asettamaan ajatuksiaan sointujen etenemiseen ja keksimään melodian ja sitten sovittamaan sanat kyseiseen kappaleeseen. Joseph haluaa kuitenkin myös kirjoittaa runoja, joten joskus hän luo musiikillisesti kappaleen ja sovittaa sitten runon melodiaan sopivaksi.  Dunin energinen rummutus asettaa vakaan ja merkittävän rytmin Josephille, kun hän vaihtaa säkeistöidensä ilmaisevien sanojen ja melodisen räppityylin välillä monien heidän kappaleidensa aikana.

Musiikkityylien sekoituksen ohella bändi sulauttaa samankaltaisia ​​riimejä angsty-sanoituksiin.  Lyrikaalisesti Twenty One Pilots on tavallisesti post-emo.  Josephin tunnustukselliset sanat välittävät henkilökohtaisia kiihtymyksiä ja syvään juurtunutta epävarmuutta.  Heidän laulunsa sisältävät hetkiä, jolloin henkilökohtainen epätoivo liittyy universaaliin kontekstiin, joka liittyy usein uskoon, sijaintiin tai yhteisöön. Näin bändi on helpommin saavutettavissa kuin muut eristäytyneet emo-innoittamat artistit. Koska heidät on kasvatettu kristillisissä kotitalouksissa, heidän laulujensa sanat ovat harvoin rienaavia tai järkyttäviä. Duo tunnistautuu edelleen kristityiksi, ja merkittävä osa heidän fanikannastaan ​​tulkitsee kappaleidensa sanoitukset jatkuvana neuvotteluna Jumalan kanssa. Maallisemmasta näkökulmasta heidän sanansa keskittyvät masennukseen ja ahdistukseen, sekä tavanomaisella suoralla viitteellä itsensä vahingoittamiseen.

Lyrikaaliset teemat, joita yleisimmin esiintyi bändin debyyttialbumilla Vessel, olivat itsetutkiskelu ja pelko. Joseph kirjoitti hyvin introspektiivisestä näkökulmasta tarjoten sisäisen kuvan siitä, mitä hän koki tuolloin. Hänen mielestään musiikki on katalysaattori tunteiden liikkeelle saamiseksi. Hän tunnustaa monien rakkaudesta kertovien kappaleiden tekevän niin, koska laajalti uskottuna rakkaus on voimakkain tunne, mutta hän ei ole samaa mieltä mielipiteen kanssa. Joseph ajattelee sen sijaan, että pelon tunne on yhtä voimakas, ellei jopa hieman voimakkaampi. Tämän seurauksena suuri osa Vessel -albumista liittyi pelon voimaan sekä toivon, rauhan ja lunastuksen käsittelemiseen ja yrittämiseen pelon sisällä.  Heidän seuraava studioalbuminsa, Blurryface, oli paljon konseptialbumin kaltainen, koska sen muotoilivat intiimit teemat henkilökohtaisista asioista, kuten turvattomuudesta. Löysä konseptialbumi kertoo Josephin yrittävän voittaa hänen epävarmuutensa ja itsevihansa edustavan nimellisen hirviökuvan alter ego.

Bändin nimi, ikonografia ja fanit 

Bändin mukaan heidän tarkoituksensa musiikin tekemisessä on "saada ihmiset ajattelemaan" ja kannustaa heitä löytämään iloa siitä, miten he uskovat elämään. Twenty One Pilots saa bändin nimensä ja filosofiansa kirjallisuudesta.   "Bicycle Thief" ja "Chill Coat" olivat hylättyjä bändin nimiä. Josephin mukaan tämä palaa yliopistopäiviin, kun hän opiskeli teatteria Ohion osavaltion yliopistossa.  Hän sai bändin nimen ja merkityksen lukemalla amerikkalaisen näytelmäkirjailijan Arthur Millerin 1947 näytelmän All My Sons.   ​​ Tarinassa päähenkilö on sotaurakoitsija nimeltä Joe Keller, joka valmistaa lentokoneiden osia sotakoneille.  Kun hän huomaa, että jotkut ovat viallisia ja eivät välttämättä toimi käytettäessä, hänen on päätettävä, kutsutaanko ne takaisin.  ​​Kellerin on pakko päättää joko käyttävänsä rahansa yrittääkseen korjata vialliset osat tai painaa eteenpäin ja käyttää niitä.  Vaikka hän haluaa tehdä oikein, Keller pelkää, että menettää rahansa ja hänen pitää elättää perheensä, joten hän päättää lähettää osat joka tapauksessa Eurooppaan toisen maailmansodan aikana.   Hänen päätöksensä seurauksena kaksikymmentäyksi lentäjää menehtyi. Näytelmän lopussa Keller tekee itsemurhan.  Joseph selitti tarinan aiheita moraalisesta dilemmasta, helpon ja oikean päätöksen valitseminen herätti hänelle resonanssia ja inspiroi bändin nimeä ja muodostumista. Vaikka tarina on sairaalloinen, Joseph löysi siitä opetuksen.  Se osoitti hänelle, että jokaisella päätöksellä on hyviä tuloksia tai vakavia seurauksia.  Joseph totesi: "Olemme jatkuvasti päätösten edessä. Monta kertaa oikeat valinnat vaativat enemmän työtä ja hyödyn saaminen kestää kauemmin; se ovat pitkä tie. Tiedämme, että päästäkseen sinne, missä haluamme olla ja tehdä mitä haluamme tehdä, joskus meidän on tehtävä se mitä emme halua tehdä. Se vaatii kovaa työtä, ja bändin nimi on jatkuva muistutus siitä. "

Bändin nimi oli alun perin tyylitelty "twenty | one | pilots" heidän aikaisemmissa kansikuvissaan; Kuitenkin heidän toisen albuminsa, Regional at Best mennessä, muotoilu muutettiin "twenty øne piløtsiksi" diagonaalisella viivalla O:n yli.

Entinen Twenty One Pilots -jäsen Chris Salih totesi haastattelussa, että Twenty One Pilotsin pitkäaikainen ystävä ja luova johtaja Mark C. Eshleman loi bändin logon "sekoittamalla eri muotoja". Joseph huomasi, että järjestely resonoi häntä. Heidän logostaan ​​Joseph totesi haastattelussa, että:

Se mitä logo tekee, tarkoittaa Twenty One Pilotsia. Miksi se tarkoittaa Twenty One Pilotsia, sopiiko se todella yhteen kappaleemme nimeltä "Kitchen Sink" kanssa. Kappaleen koko käsite on se, että minusta tuntuu, että ihmiset kamppailevat aina tarkoituksen suhteen yrittäessään selvittää mikä heidän tarkoituksensa on, mikä tarkoitus edes on, mikä on järkevää, perustellakseen oman olemassaolonsa. Monet lapset ja minun ikäiseni ihmiset kamppailevat "mitä järkeä" -asenteen kanssa, ja logon kanssa se tarkoittaa todella rohkaisua. Kun on joku kysyy, mitä logo tarkoittaa minulle, logo merkitsee minulle jotain, koska tein siitä merkitykselliseksi minulle. Se on asian ydin. Asia on, että olen luonut jotain, jonka vain minä ymmärrän ja päätänkö paljastaa sen merkityksen, se on minulle tarkoituksen alku. Tarkoituksen merkitys on minulle jonkin luomista, jos se on sanoitusten kirjoittamista, kuvan maalaamista, ilmaisemista itseäsi taiteen kautta, jos se on valokuvausta, musiikkia tai teatteria tai mitä tahansa. Sen ei tarvitse olla taiteellista, mutta jos luot jotain ja vain sinä tiedät sen merkityksen, se on sinulle tarkoituksen alku. Kun olet huoneessa itseksesi yrittäessäsi päättää, pysyisikö hengissä, voit sanoa itsellesi "minun pitäisi todennäköisesti pysyä hengissä, koska minä olen ainoa, joka tietää asian merkityksen", joten logo on rohkaisu ihmisiä luomaan. Sitä se tarkoittaa.

Vuonna 2018 Trench -albumin yhteydessä julkaistiin uusi logo. Edelliseen logoon lisättiin ylimääräinen vinoviiva kummallekin puolelle. Värimalli muutettiin keltaiseksi mustalla taustalla olevien muotojen kanssa, mikä sopi yhteen albumin kansikuvan värimaailman kanssa. Joseph selitti, että "Jos katsot niitä kahta logoa, jotka olemme tehneet aiemmin, ja laitat sen yhteen, se luo logon, joka on kaksi ylöspäin ja kaksi sivuttaista vinoviivaa. Se on eräänlainen jatko meille, jonka kanssa olen työskennellyt. " Hän selitti lisäksi, että ylimääräiset kauttaviivat edustavat "tunnetta ympäröivän jotain, joka suojaa sinua ... Tiesin, että halusin, että logolla olisi nämä ylimääräiset suojakerrokset".

Bändin faneja on kutsuttu nimellä "Skeleton Clique" tai vain Clique, viitaten bändin luuranko-ikonografian käyttöön monissa esityksissä, grafiikoissa ja musiikkivideoissaan. Skeleton Clique on bändin virallisessa ikonografiassa edustettuna näppäimiä muistuttavien pääkallon ja alienin pää logoilla. Marraskuussa 2016 Blurryface-maailmankiertueen aikana Lontoon Wood Green -metroasema koristeltiin Cliqueen liittyvillä taideteoksilla, jotka ulottuvat yli sadalle mainospaneelille. Vuoden 2017 Tour De Columbus -kilpailun aikana Twenty One Pilots isännöi julkista taide-esitystä, nimeltään "Artøpia", yksinomaan Cliqueen liittyvää taidetta varten Nationwide Arenalla Yhdysvalloissa.

Twenty One Pilotsista tuli paikallinen suosikki kotikaupungissaan Ohiossa, Columbuksessa energisten live-konserttiensa ansiosta.  Dunin mukaan "Soitimme harcore esityksiä ja hip-hop esityksiä, eikä kukaan tiennyt minne laittaa meidät. Mutta olemme lähestyneet live-esityksiä keinona rakentaa jotain tyhjästä."  Duo esiintyy yleensä ennalta äänitettynä. Kosketinsoittoraidat ja ohjelmoidut biitit kokonaisen bändin sijaan.  Kuitenkin Dun soittaa myös live-rumpusettiä samaan aikaan ennalta äänitettyjen taustaraitojen kanssa.  Entisenä skeittaajana hän usein käyttää keikoilla akrobatiaa, kuten taaksepäin voltteja.   Samaan aikaan Tyler Joseph käyttää naamioita ja toisinaan meikkiä vartaloonsa räppäämisen ja laulamisen aikana.  Hän soittaa useita instrumentteja hiihtomaski päässään.  Varhaisissa näyttelyissään Joseph käytti lavalla kukkaista viittaa. Dun totesi: "Mielestämme oli tavallaan hienoa, uutta ja erilaista käyttää naamioita lavalla, mutta joo, ihmiset olivat hämmentyneitä."

Jäsenet 
 Nykyiset

 Tyler Joseph - laulu, piano, elektroninen piano, ukulele, keytar, syntetisaattori, basso, kitara, lyömäsoittimet (2009–)
 Josh Dun - rummut, trumpetti (2011–), laulu (vain studiossa) (2018–)

 Entiset
 Nick Thomas - bassokitara, elektroninen piano (2009–2011)
 Chris Salih - rummut (2009–2011)

Diskografia

Studioalbumit 
 Twenty One Pilots (2009)
 Regional at Best (2011)
 Vessel (2013)
 Blurryface (2015)
 Trench (2018)
 Scaled and Icy (2021)

Livealbumit 
 Blurryface Live (2016)

EP:t 
Three Songs (2012)
Migraine (2013)
Holding On to You (2013)
Quiet Is Violent (2014)
The LC LP (2015)
Double Sided (2016)
TOPxMM (The Mutemath Sessions) (2016)

Singlet: 
 ”Holding on to You” (2012)
 ”Guns for Hands” (2012)
 ”Lovely” (2013)
 ”House of Gold” (2013)
 ”Fake You Out” (2013)
 ”Car Radio” (2014)
 ”Fairly Local” (2015)
 ”Tear in My Heart” (2015)
 ”Lane Boy” (2015)
 ”Stressed Out” (2015)
 ”Ride” (2016)
 ”Heathens” (2016)
 ”Heavydirtysoul” (2016)
 ”Jumpsuit” (2018) ”Nico And The Niners” (2018)
 ”Levitate” (2018) ”My Blood” (2018)
 ”Chlorine alt mix” (2019)
 ”Level of Concern” (2020)
 ”Shy Away” (2021)
 ”Choker” (2021)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Virallinen kotisivu

Yhdysvaltalaiset hip hop -yhtyeet
Yhdysvaltalaiset indie pop -yhtyeet
Grammy-palkinnon saajat