Suzanne Necker

Suzanne Necker (o.s. Curchod, tunnettu nimellä madame Necker; toukokuu 1739 Crassier – 6. toukokuuta 1794 Beaulieu, Lausanne) oli sveitsiläissyntyinen seurapiirinainen ja kirjailija, joka piti Pariisissa merkittävää kirjallista ja poliittista salonkia. Hänen puolisonsa oli Ranskan valtiovarainministerinä toiminut Jacques Necker ja heidän tyttärensä oli myöhempi tunnettu salonginpitäjä ja kirjailija madame de Staël.

Suzanne Neckerin isä Louis Curchod oli vaudilainen protestanttinen pastori. Suzanne oli nuoruudessaan kihloissa englantilaisen historioitsijan Edward Gibbonin kanssa, mutta kihlaus purettiin Gibbonin isän vaatimuksesta. Vuonna 1764 Suzanne nai Pariisiin asettuneen geneveläissyntyisen pankkiirin Jacques Neckerin ja kannusti tätä siirtymään liike-elämästä politiikkaan. Suzanne Necker alkoi pitää Pariisissa salonkia, jossa vierailivat muun muassa tiedemies Georges Leclerc de Buffon sekä kirjailijat Jean-François de La Harpe ja Jean-François Marmontel. Siellä kävivät filosofit ja ensyklopedistit, jotka ylistivät hänen älyään ja rehellisyyttään. Madame Necker perusti Pariisiin vuonna 1776 yhä toiminnassa olevan Hôpital Necker-Enfants malades -lastensairaalan. Neckerit muuttivat takaisin Sveitsiin vuonna 1790.

Necker julkaisi muutamia kirjoituksia moraaliin ja kulttuuriin liittyvistä kysymyksistä, kuten Des inhumations précipitées (1790) ja Réflexions sur le divorce (1794). Hän tuki niissä naisten koulutusta ja ehdotti erillisen naisten tuomioistuimen perustamista käsittelemään asumuserohakemuksia. Neckerin kuoltua hänen jälkeenjääneitä kirjoituksiaan julkaistiin kahtena postuumina esseekokoelmana, Mélanges extraits des manuscrits (1798) ja Nouveaux Mélanges (1801).

Lähteet

Aiheesta muualla

Yhteiskunnalliset vaikuttajat
Sveitsiläiset kirjailijat
Vuonna 1739 syntyneet
Vuonna 1794 kuolleet