Linux-nimiavaruudet

Linux-nimiavaruudet () on Linux-ytimen ominaisuus, jolla voidaan jakaa samalla tietokoneella olevat resurssit toisilleen näkymättömiin alueisiin eli nimiavaruuksiin. Globaalit järjestelmän resurssit voidaan abstraktoida siten, että prosesseille näkyy omat erilliset instanssit globaaleista resursseista. Samaan nimiavaruuteen kuuluvat prosessit näkevät resurssit samoin kun taas eri nimiavaruuteen kuuluvat eivät.

Menetelmä vastaa periaatteeltaan Unixin chroot-komennon laajentamista muihin käyttöjärjestelmän hallinnoimiin resursseihin niiden eriyttämiseen. Ominaisuutta käytetään säiliöinnissä jotta eri nimiavaruuksiin sijoitetut sovellukset eivät vaikuta toistensa toimintaan. 

Esimerkiksi mitä vain hakemistoa voidaan käyttää juurihakemistona varsinaisen juuren sijaan muuttamatta itse ohjelman toimintaa. Samalla periaatteella prosessit voidaan jakaa osiin, jolloin yhteen osioon kuuluva ei näe eikä voi muokata muiden osioiden prosesseja: kahdessa eri prosessiavaruudessa voi olla samanaikaisesti eri prosessi samalla tunnistenumerolla. Myös muun muassa verkkoliitännät ja muun tyyppiset resurssit voidaan osioida. Eräät ohjelmat eivät salli useampaa instanssia ohjelmasta, esimerkiksi tiettyä verkkoporttia voi normaalisti kuunnella vain yksi ohjelma kerrallaan. Jakamalla verkkoyhteydet eri nimiavaruuksiin voi eri nimiavaruuksissa olla kaikki portit käytettävissä ja siten ajaa useampaa instanssia ohjelmasta.

Ominaisuuden ensimmäinen toteutus koski mount-nimiavaruutta, joka otettiin mukaan ytimen versiossa 2.4.19 vuonna 2002. Nimiavaruudella eriyttäminen ei tarvitse hypervisor-virtualisointia. Virtualisoinnissa laitteistoa emuloidaan ja sen päällä ajetaan toista käyttöjärjestelmäydintä. Nimiavaruuksien avulla säiliöinnissä ei käytetä laitteistoemulaatiota eikä toista ydintä.

Ominaisuutta on myöhemmin laajennettu käyttäjien nimiavaruuksiin ytimen versiossa 3.8.

Omiin nimiavaruuksien osioitavia tyyppejä ovat:

Myös kellonaikojen hallintaan on kehitetty tukea säiliöiden siirtämiseen eri fyysisten tietokoneiden välillä.

Menetelmään on saatu vaikutteita Plan 9 -käyttöjärjestelmän vastaavasta ratkaisusta. Solaris-käyttöjärjestelmässä on vastaava toiminnallisuus nimeltä Zones.

Esimerkki
seuraava komento root-oikeuksin käynnistää komentotulkin, joka ei näe muita prosesseja:

  unshare --fork --pid --mount-proc /bin/bash

Lähteet 

Linux-ydin