Paleoantropologia

Paleoantropologia on tieteenala, joka tutkii ihmisen evoluutiota fossiilien kautta. Paleoantropologia hyödyntää useita tieteenaloja kuten perinnöllisyystiedettä, ekologiaa ja paleoekologiaa sekä etologiaa. Fossiileita saadaan arkeologisista kaivauksista ja niitä ajoitetaan geokemiallisilla iänmääritysmenetelmillä. Fossiileista pystytään määrittelemään lajit, asuinpaikat ja elinaikakaudet. Ihmislajien elintavoista, sukupuuttoon kuolinajasta tai muuntumisesta toiseksi lajiksi saadaan tietoa fossiilien löytöpaikoista saatujen tietojen perusteella.

Fossiilien tulkinta 
Luufossiileista pystytään päättelemään paljon yksilöiden ulkonäöstä, kuten kehon rakenteesta, kasvonpiirteistä sekä lihaksistosta ja sitä kautta monenlaisista elintavoista. Hampaat kertovat lajin ruokavaliosta, elämäntavoista ja sisäisistä suhteista. Kallonpohja kertoo siitä, kulkiko laji pystyssä. Aivojen koko ja ulkopinnan rakenne säilyvät kun hiekka tai muta täyttää fossiilikallon ja kovettuu. Luiden pintaan jääneistä jäljistä voidaan nähdä jänteiden kiinnittyminen ja sitä kautta päätellä lajin liikkumistapa ja paino.

Fossiilien löytöpaikat 
Fossiilit vaativat säilyäkseen tietynlaiset olosuhteet. Varhaisten hominidien fossiileja löytyy oikeanlaisista mioseenin ja pleistoseenin välisistä sedimenttikerroksista, lähinnä järvi- ja jokikerrostumista. Varhaisia hominideja oli myös melko vähän, minkä vuoksi fossiileja on löydetty lähinnä vain kolmelta alueelta: Itä-Afrikan hautavajoamasta, Tšadjärven altaasta ja Etelä-Afrikan luolista.

Tutkimuksen historiaa 
Maailman ja ihmisen uskottiin Raamatun pohjalta aina 1800-luvun puoliväliin saakka olevan vain 6 000 vuoden ikäinen. Koska fossiileissa ei havaittu välimuotoja, lajien uskottiin olevan muuttumattomia. Charles Darwinin Lajien synty ilmestyi 1859, ja pian sen jälkeen evoluutioteoria hyväksyttiin. Ensimmäiset neandertalinihmisen jäänteet löydettiin 1857 ja cro-magnonin ihmisen jäänteet 1868. Näiden löytöjen ja Darwinin teorian ansiosta käsitys primitiivisten ihmisten olemassaolosta hyväksyttiin. Vuonna 1891 alankomaalainen Eugène Dubois löysi apinan ja ihmisen välimuodon jaavanihmisen, joka oli Homo erectus -yksilö.

Merkittävimpiä löytöjä 
Vuosiluku kuvaa yleensä jäännösten löytymistä, joissain kohdissa uuden lajin nimeämistä:

 1848, neandertalinihmisen kallo Gibraltarilta
 1856, neandertalinihminen Saksasta
 1868, Cro-Magnonin ihminen Ranskasta
 1891, jaavanihminen (Homo erectus) Jaavalta
 1908, heidelberginihminen Saksasta
 1912, "Piltdownin ihminen" Englannista, osoittautui väärennökseksi
 1924, Australopithecus africanus Etelä-Afrikasta
 1929, pekinginihminen (H. erectus) Kiinasta
 1938, Paranthropus robustus Etelä-Afrikasta
 1959, Paranthropus boisei Olduvain rotkosta Tansaniasta
 1960, Homo habilis Olduvaista
 1972, Homo rudolfensis Itä-Turkanasta
 1974, "Lucy" (Australopithecus afarensis) Etiopiasta
 1975, Homo ergaster Itä-Afrikasta
 1984, "Turkanan poika", lähes kokonainen H. ergaster Keniasta
 1991, Homo georgicus Georgiasta
 1995, Ardipithecus ramidus Etiopiasta
 1995, Australopithecus anamensis Keniasta
 1996, Australopithecus bahrelghazali Tšadista
 1997, Homo antecessor Espanjasta
 1997, Australopithecus garhi Etiopiasta
 1997–2000, Ardipithecus kadabba Etiopiasta
 1999, Kenyanthropus platyops Keniasta
 2000, Orrorin tugenensis Keniasta
 2001, Sahelanthropus tchadensis Tšadista
 2004, floresinihminen Floresilta
 2008, Australopithecus sediba Etelä-Afrikasta
 2008, denisovanihminen Venäjältä
 2010, Homo gautengensis Etelä-Afrikasta
 2013, Homo naledi Etelä-Afrikasta

Tunnettuja paleoantropologeja 
 Eugène Dubois
 Louis Leakey
 Mary Leakey
 Richard Leakey
 Phillip Tobias

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Ihmisen evoluutio
Antropologia
Fossiilit