Gustav Mie

Gustav Adolf Feodor Wilhelm Ludwig Mie (29. syyskuuta 1868 – 13. helmikuuta 1957) oli saksalainen fyysikko. Hän kuului Saksan 1900-luvun merkittävimpiin fyysikoihin. Hänen vuonna 1908 julkaisemaansa artikkeliin valon sironnasta viitataan edelleen.

Elämäkerta 
Mie syntyi Rostockissa  Mecklenburg-Schwerin, Saksassa vuonna 1868. Vuodesta 1886 hän opiskeli matematiikkaa ja fysiikkaa Rostockin yliopistossa. Pääaineidensa lisäksi hän opiskeli myös, kemiaa, eläintiedettä, geologiaa, mineralogia, tähtitiedettä sekä logiikkaa ja metafysiikkaa. Vuonna 1889 hän jatkoi opintojaan Heidelbergin yliopistossa ja suoritti 22-vuotiaana tohtorin tutkinnon matematiikasta.

Vuonna 1897 hänestä tuli teoreettisen fysiikan dosentti Göttingenissä ja vuonna 1902 ylimääräinen professori Greifswaldin yliopistossa. Vuonna 1917 hän tuli professori Martin Luther-Yliopistossa Halle-Wittenbergissä. Vuonna 1924 hän tuli fysiikan laitoksen esimies Freiburgin yliopistossa, jossa hän työskenteli eläkkeelle jäämiseensä asti vuoteen 1935.

Freiburgissa natsivallan aikana Mie oli jäsen yliopiston oppositiossa eli "Freiburgin piirissä".

Hän kuoli Freiburg im Breisgaussa vuonna 1957.

Työ 
Greifswaldissa Mie tutustui kolloidisiin liuoksiin. Eräs hänen opiskelijoistaan tutki kokeellisesti valon sirontaa ja vaimentaa kullan kolloideissa. Mie käytti Maxwellin yhtälöitä mallina kehittäessään teoriaa pienten, pallomaisten kappaleiden aiheuttamalle sironnalle. Hän kehitti myös useita numeerisia esimerkkejä, jotka selittivät havaitut ilmiöt. Koska kaikki laskenta piti tehdä käsin, Mie joutui rajoittamaan äärettömät kehitelmät kolmeen ensimmäiseen termiin. Niinpä hän saattoi käsitellä valon sirontaa korkeintaan 200 nanometrin partikkeleista. Tietokoneiden kehittyminen on tuonut Mien vanhat tutkimukset uuteen arvoon.

Mielle itselleen sironta oli sivutyö, jota hän tutki selittääkseen opiskelijan havaintoja. Hän keskittyi teoreettisen fysiikan ajankohtaisiin kysymyksiin kuten aineen teoriaan. Hän kirjoitti myös useita oppikirjoja.

Valitut julkaisut 
 Moleküle, Atome, Weltäther. Teubner-Verlag, 1904
 Lehrbuch der Elektrizität und des Magnetismus. F. Enke, 1910; Enke-Verlag, 1943; Enke-Verlag, 1948
 Die geistige Struktur der Physik. Gütersloh, 1934
 Die göttliche Ordnung in der Natur. Furche-Verlag, 1946
 Die Grundlagen der Mechanik. Enke-Verlag, 1950

Lähteet 

Vuonna 1868 syntyneet
Vuonna 1957 kuolleet
Saksalaiset fyysikot