Hampaisuus

Hampaisuus tarkoittaa kompleksiyhdisteissä ligandin kykyä sitoutua samaan keskusatomiin. Yksihampainen ligandi kykenee sitoutumaan vain yhdellä atomilla ja monihampaiset useammalla. Tyypillisiä yksihampaisia ligandeja ovat halogeenit, vesi ja ammoniakki. Esimerkkejä monihampaisista ligandeista ovat muun muassa kaksihamapinen etyleenidiamiini, kolmihampainen terpyridiini, nelihampainen trietyleenitetramiini ja EDTA, joka voi olla neli- tai kuusihampainen. 

Monihampaiset ligandit muodostavat kelaatteja. Nämä kompleksit ovat usein yksihampaisten ligandien muodostamia komplekseja huomattavasti stabiilimpia, ja tätä kutsutaan kelaatioefektiksi. Samalla ligandilla voi olla kompleksista riippuen eri hampaisuus. Kompleksiyhdisteiden nimissä ligandin hampaisuus ilmaistaan kirjaimella κ ja numeroyläindeksillä. Esimerkiksi kompleksissa dibromobis[1,2-etaanidiyylibis(dimetyylifosfiini)-κ2P]nikkeli(II) 1,2-etaanidiyylibis(dimetyylifosfiini) ligandi on sitoutunut kaksihampaisesti fosforiatomeilla keskusionina olevaan nikkeli-ioniin.

Katso myös
Haptisuus

Lähteet

Kemialliset ominaisuudet
Yhdisteet