Hadrianuksen akvedukti

Hadrianuksen akvedukti oli antiikin aikainen akvedukti eli vesijohto Ateenassa Kreikassa. Se oli lähes 20 kilometriä pitkä ja johti vettä Ateenan pohjoispuolelta eri puolille kaupunkia.

Historia 

Akvedukti rakennettiin roomalaisella kaudella. Sen rakentamisen laittoi alulle keisari Hadrianus vuonna 125 omalla kustannuksellaan ja se valmistui Antoninus Piuksen aikana vuonna 140. Hadrianus suosi Ateenaa ja Kreikka, ja akvedukti oli yksi hänen lukuisista rakennushankkeistaan kaupungissa. Osa akveduktiin liittyneistä vesijohdoista säilyi käytössä aina 1900-luvun puolelle saakka. Eräs osuus löydettiin vuonna 1870, ja sitä käytettiin Kuninkaallisen puutarhan eli nykyisen Kansallispuutarhan kasteluun.

Rakennelmat 

Akveduktin pituus oli noin 19,7 kilometriä. Se kulki pääosin maanalaisessa tunnelissa osin aivan maanpinnassa, mutta siihen kuului myös akveduktisiltaosuuksia. Tunneliosuuksissa kaivannon leveys oli noin 0,7–0,8 metriä ja korkeus noin 1,1–1,6 metriä, ja se oli katettu holvauksella. Akvedukti sai alkunsa Parnes-vuorelta (nyk. Párnitha) Ateenan pohjoispuolelta nykyisen Tatóin alueelta, ja se keräsi sivujohtojen kautta vettä päälähteen lisäksi myös muista lähteistä matkan varrella. Näihin kuului muun muassa Kefissos-joki (nyk. Kifisós).

Varsinainen akvedukti päättyi suureen vesisäiliöön Lykabettos-kukkulan rinteessä (). Sen koko oli noin 26,1 × 9,1 metriä ja syvyys noin kaksi metriä. Vesisäiliössä oli joonialaista tyyliä edustanut propylon, joka oli pystyssä vielä vuonna 1788. Nykyisin julkisivusta on jäljellä vain perustaa ja kahden pylvään jalustat. Propylonin yläpalkissa oli piirtokirjoitus, jonka vasen osa on säilynyt ja esillä Kansallispuutarhassa. Koko teksti kuului:

Lykabettokselta vesi johdettiin eri puolille kaupunkia. Akveduktin tarkoituksena oli tarjota vesihuolto ennen kaikkea Hadrianuksen uudelle kaupunginosalle Hadrianopoliille, joka käsitti kaupungin kaakkoisosan Olympoksen Zeuksen temppelin ympärillä. Siellä vettä saivat muun muassa Záppeion roomalaisena kylpylänä nykyisin tunnetut termit sekä muut kylpylät. Lisäksi vettä johdettiin muun muassa Agoralle ja sen Nymfaioniin. Vesijohdon kapasiteetiksi on arvioitu noin  kuutiometriä vettä päivässä.

Maanalaista akveduktia on näkyvillä Ateenan Olympiakylän alueella () sekä myös muun muassa Agoran arkeologisella alueella. Akveduktin parhaiten säilynyt siltaosuus on Néa Ioníassa Kapodistríou-valtakadun kummallakin puolella lähellä Plateía Adrianeíou -aukiota (), vaikkakin tätä osuutta on arveltu myös myöhäisroomalaisen, 400-luvulla rakennetun akveduktin osaksi.

Lähteet

Kirjallisuutta 

 Chiotis, E. D. & Chioti, L. E.: ”Water supply of Athens in the antiquity”. Teoksessa 
 Chiotis, E. D.: ”The Hadrianic aqueduct of Athens and the underlying tradition of hydraulic engineering”. Teoksessa

Aiheesta muualla 

Akveduktit
Antiikin Ateenan rakennukset ja rakennelmat