Erkki Helo

Erik Aksel Helo (alkuaan Hillerström, 22. huhtikuuta 1898 Turku – (kuoleman julkistamispäivä 28. syyskuuta) 1974) oli suomalainen näyttelijä, teatterinjohtaja ja teatteriohjaaja. Hänen uransa painopiste oli työväen teattereissa.

Ura 
Helon vanhemmat olivat konemestari Axel Hillerström ja Aurora Davidson. Hän kävi kansakoulua Turussa ja Pietarissa. Näyttelijänuransa hän aloitti harrastajana Koiton Näyttämöllä Helsingissä 1918–1921. Helo muutti sukunimensä Hillerströmistä Heloon 1923. Ammattimaisen uransa Helo aloitti Turun Työväen Teatterissa 1921–1925, minkä jälkeen hän työskenteli näyttelijä-ohjaajana Porin Työväen Teatterissa 1925–1926. Helon teatterinjohtajan ura käynnistyi Iisalmen Työväen Teatterissa 1926. Sen jälkeen hänellä oli useita johtajanpestejä työväenteattereissa eri puolilla Suomea aina vuoteen 1942.

Helo profiloitui luonne- ja rakastajaosien esittäjäksi, kuten 1930 julkaistussa näyttelijämatrikkelissa kirjoitetaan. Hänen tehtäviään olivat muun muassa Daniel Hjortin nimiosa, Elinan surman Klaus Kurki ja Uolevi sekä Nummisuutareiden Iivari. Helo näytteli myös Koikkalaisen osan Agapetuksen komediassa Syntipukki ja Armandin osan näytelmässä Kamelianainen. Hänellä oli lisäksi useita operettirooleja.

Helo ohjasi muun muassa näytelmät Seitsemän veljestä, Nummisuutarit ja Elinan surma.

Vuonna 1973 Helo näytteli vuorineuvos Ingmanin roolin Erkko Kivikosken draamaelokuvassa Laukaus tehtaalla. Vuonna 1930 Helolla oli ollut kreditoimaton rooli historiallisessa mykkäelokuvassa Kajastus.

Helon puoliso oli Ksenia Aurora (o.s. Laine) vuodesta 1925.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset näyttelijät
Suomalaiset teatterinjohtajat
Suomalaiset teatteriohjaajat
Vuonna 1898 syntyneet
Vuonna 1974 kuolleet