Japanin 26 marttyyriä

Japanin 26 marttyyriä () olivat joukko katolilaisia, jotka teloitettiin ristiinnaulitsemalla 5. helmikuuta vuonna 1597. Heidän marttyyrikuolemansa on erityisen merkittävä katolisen kirkon historiassa Japanin kannalta. Marttyyreitä muistetaan katolisessa kirkossa, anglikaanisessa kirkossa ja luterilaisessa kirkoissa.

Lupaavan alun saanut katolinen lähetystyö Japanissa alkoi kohdata ongelmia, kun kilpailu saarnaajaveljeskuntien välillä kiristyi ja jännitteet Portugalin ja Espanjan sekä Japanin hallinnon välillä kasvoivat. Kristinusko yritettiin tukahduttaa ja siihen aikaan ajoittuu Japanin 26 marttyyrin surmaaminen. Vuoteen 1630 mennessä katolisuus oli ajettu maan alle Japanissa. Kristittyjen lähetyssaarnaajien palatessa Japaniin 1800-luvun puolivälissä he löysivät maasta piilossa eläneen roomalaiskatolisen yhteisön, joka oli toiminut salassa Japanin hallitukselta yli 200 vuotta.

Varhainen kristillisyys Japanissa
15. elokuuta vuonna 1549 Francisco Xavierin johtama pappien joukko saapui Espanjasta Kagoshiman kaupunkiin tarkoituksenaan tuoda katolinen kirkko Japaniin.  Syyskuun 29. päivänä Francisco Xavier vieraili Kagoshiman daimion Shimazu Takahisan luona pyytäen lupaa saarnaamiselle Japanissa. Daimio suostui pappien pyyntöön toiveenaan kauppasuhteiden luominen Eurooppaan.

Shōgun ja maan keisarillinen hallitus asettuivat aluksi katolisen lähetystyön tueksi toivoen, että katolisuus vähentäisi buddhalaisten munkkien valtaa Japanissa ja helpottaisi kaupankäyntiä Espanjan ja Portugalin kanssa. Samaan aikaan Shōgun oli kuitenkin myös tietoinen eurooppalaisesta kolonialismista. Japanin hallinto alkoi hiljalleen pitää katolista kirkkoa uhkana ja alkoi sortaa katolilaisia. Kristinusko kiellettiin ja ne japanilaiset, jotka eivät suostuneet hylkäämään uskoaan, tapettiin.

Marttyyrikuolema

San Felipe -nimisen espanjalaisen laivan haaksirikkoutuminen Shikokun saarella Japanin pohjoisosassa 19. lokakuuta vuonna 1596 johti Japanissa laajamittaisten kristittyjen vainojen alkamiseen. Haaksirikon yhteydessä daimio Chōsokabe Motochika päätti takavarikoida laivan kuljettaman lastin. Takavarikoinnin aikana laivan kapteeni varomattomasti vihjasi japanilaisille, että espanjalaiset lähettivät katolisia saarnaajia alueille ainoastaan valmistellakseen alueet valloitusta varten. Kun tämä tieto päätyi Japania hallitsevan taikō Toyotomi Hideyoshin korviin, hän antoi käskyn ristiinnaulita 26 nagasakilaista kristittyä.

Teloitus suoritettiin 5. helmikuuta vuonna 1597. Teloitettavien joukossa oli kuusi fransiskaanilähetyssaarnaajaa, neljä espanjalaista, yksi meksikolainen ja yksi intialainen. Sen lisäksi teloitettavien joukossa oli kolme japanilaista jesuiittaa ja 17 japanilaista maallikkoa. Teloitus suoritettiin ensin nostamalla kristityt risteille, minkä jälkeen heidät lävistettiin keihäillä.

Kristittyjen vainot jatkuivat Japanissa satunnaisesti puhjeten uudelleen vuosina 1613 ja 1630. Syyskuun 10. päivänä vuonna 1632 viisikymmentäviisi katolilaista teloitettiin Nagasakissa. Samoihin aikoihin katolisuus kiellettiin virallisesti lailla. Kirkko säilyi ilman papistoa ja teologista opetusta aina 1800-luvulle asti, jolloin katoliset lähetyssaarnaajat palasivat Japaniin.

Shūsaku Endōn arvostettu romaani Vaitiolo kuvaa katolisten elämää Japanissa 1600-luvulla ja sisältää yksityiskohtaisen kuvauksen katolisten yhteisöjen vainosta ja kirkon tukahduttamisesta. Shūsaku Endōn romaanista on tehty vuonna 2016 Martin Scorsesen ohjaama elokuvasovitus Silence, jota on pidetty yhtenä Scorsesen hienoimmista elokuvista. Elokuvan pääosissa nähdään Andrew Garfield,  Adam Driver ja Liam Neeson.

Kunnianosoitukset
Japanin 26 marttyyriä ja etenkin heidän joukossaan surmattu jesuiitta Paulo Miki ovat todella arvostettuja pyhimyksiä, vaikka he eivät olleet ainoita Japanissa surmattuja kristittyjä. Heidät julistettiin autuaiksi 14. syyskuuta vuonna 1627 paavi Urbanus VIII:n toimesta. Myöhemmin paavi Pius IX kanonisoi heidät 8. kesäkuuta 1862. Katolisessa pyhimyskalenterissa 26 marttyyrin muistopäivää vietetään 6. helmikuuta nimellä Paulo Miki ja hänen toverinsa. 

Civitavecchian kaupungissa Italiassa on Japanin 26 marttyyrille omistettu kirkko.

Luettelo marttyyreistä

 Fransisco: puuseppä Kiotosta. Tarinan mukaan hän vaati päästä marttyyrien mukaan, kunnes hänet pidätettiin ja hän sai liittyä muiden teloitettavien kristittyjen seuraan.
 Cosmas Takeya: Owarilainen metalliseppä. Jesuiitat kastoivat hänet ja hän työskenteli Osakassa fransiskaanien kanssa.
 Pedro Sukejiro: nuori mies Kiotosta. Hänet lähetettiin alun perin pitämään huolta kuolemaan tuomituista, mutta kieltäydyttyään hylkäämästä marttyyreitä hänetkin tuomittiin kuolemaan muiden tavoin.
 Miguel Kozaki: 46-vuotias jousentekijä. Puusepän taidoillaan hän auttoi fransiskaaneja rakentamaan kirkkoja Japaniin.
 Diego Kisai: 64-vuotias jesuiitta
 Paulo Miki: 30-vuotias japanilainen jesuiitta. Hän oli kuollessaan 30-vuotias.
 Pablo Ibaraki: japanilainen saarnaaja. Hän kuului samuraisukuun.
 Juan de Soan de Gotó: 19-vuotias japanilainen kristitty. Hän syntyi kristityille vanhemmille ja opiskeli jesuiittojen johdolla Nagasakissa.
 Luis Ibaraki: nuorin surmattu kristitty. Hän oli kuollessaan vain 12-vuotias. 
 Antonio Deynan: kotoisin Nagasakista. Hänen isänsä oli kiinalainen ja äiti japanilainen. Hän kouluttautui Nagasakin jesuiittojen koulussa ja oli kuollessaan 13-vuotias.
 Pedro Bautista: Japanin lähetystyön johtaja. Hän oli kotoisin Espanjan Ávilasta ja oli kuollessaan 50-vuotias.
 Martín de la Ascensión: kotoisin Espanjan Gipuzkoasta. Hän oli kuollessaan 30-vuotias ja hänen kerrotaan olleen hyvin kiintynyt laulamiseen.
 Felipe de Jesús: kotoisin nykyisen Meksikon alueelta ja oli kuollessaan 24-vuotias.
 Gundisalvus García: kotoisin Portugalin Intiasta. Hänen isänsä oli portugalilainen ja äiti intialainen. Hänen oli kuollessaan 40-vuotias ja hänen kerrotaan puhuneen portugalia änkyttäen.
 Francisco Blanco: kotoisin Galiciasta. Hän saapui Japaniin yhdessä Martín de la Ascensiónin kanssa ja hänen kerrotaan olleen älykäs sekä hiljainen.
 Francisco de San Miguel: 53-vuotias maallikko. Hän oli kotoisin Espanjan Valladolidista. 
 Matías: iältään tuntematon. Tarinan mukaan sotilaat etsivät toista Matías-nimistä henkilöä ja Pyhä Matías ilmoittautui vapaaehtoisesti sotilaille säästääkseen toisen Matíaksen hengen.
 León Karasumaru: Pablo Ibarakin nuorempi veli. Hän eli tarinan mukaan esimerkillistä elämää ja oli innokas rukoilemaan. Hänen sanottiin olleen johtava hahmo marttyyrien keskuudessa.
 Bonaventura, kotoisin Kiotosta. Hänen kastettiin lapsena, mutta hänet lähetettiin nuorena buddhalaiseen luostariin. Myöhemmin hän kääntyi takaisin kristinuskoon.
 Tomás Kozaki: 14-vuotias kristitty. Tarinan mukaan hän omistautui täysin Jumalan palvelemiselle. 
 Joaquim Sakakibara: 40-vuotias osakalainen. Tarinan mukaan hän otti kasteen vakavasti sairaana. Hän auttoi fransiskaaneja rakentamaan konventin Osakaan.
 Fransisco: kotoisin Kiotosta. Hän oli innokas saarnaaja ja lääkäri, joka hoiti sairaita vaatimatta palkkaa.
 Tomás Dangui: kristitty apteekkari. Hän piti kauppaansa fransiskaanikonventin vieressä.
 Juan Kinuya: 28-vuotias kristitty kauppias ja käsityöläinen. Hänet oli kastettu vain hieman ennen teloitusta.
 Gabriel: 19-vuotias kristitty. Hän oli kotoisin Isen kaupungista.
 Pablo Suzuki: 49-vuotias japanilainen kristitty. Tarinan mukaan hänen ristinsä oli rivin reunimmaisena. Hänet kastettiin 13 vuotta ennen teloitusta. Hän johti Kiotossa sijaitsevaa Pyhän Joosefin sairaalaa.

Lähde:

Lähteet

Aiheesta muualla 

Japanin historia
Kristityt marttyyrit
Kristinusko Japanissa
Pyhimykset
Nagasakin historia
Lähetystyö