Huurrepaju

Huurrepaju eli idänhärmäpaju (Salix daphnoides subsp. acutifolia) on pajuihin kuuluva puu tai pensas. Suomalaiset kasvitieteilijät pitävät sitä härmäpajun (Salix daphnoides) alalajina. Muualla huurrepaju luokitellaan usein omaksi lajikseen (Salix acutifolia).

Ulkonäkö 
Huurrepaju kasvaa puuksi tai pensaaksi, ilmeisesti useammin puuksi. Sen korkeudeksi ilmoitetaan eri lähteissä 1–3, 2–5, 6 tai 5–8 metriä. Kuori on punainen tai sinihärmeinen. Saman vuoden vuosikasvu versossa on tavallisesti karvaton. Verson haarat ovat härmäpajuun nähden paljon ohuemmat. Lehtien lapa on kalju ja 6–12 senttimetriä pitkä, pituus on moninkertainen leveyteen nähden. Lehden kärkipuoli on pitkäsuippuinen.

Levinneisyys 
Huurrepajua esiintyy luonnonvaraisesti Venäjällä Euroopan puoleisessa osassa. Lännestä itään sen levinneisyys yltää Karjalan tasavallasta Uralvuoristoon, etelään Mustallemerelle ja Kaspianmerelle asti. Levinneisyyden kasvillisuusvyöhyke on temperaattiselta keskiboreaaliselle vyöhykkeelle. Huurrepaju kasvaa luonnossa hietikoilla ja hiekkasärkillä.

Suomea lähimpänä alkuperäistä luonnonvaraista huurrepajua esiintyy Laatokan Karjalassa ja Karjalankannaksella. 1900-luvun alkupuolella suomalaiset keräsivät lajista kokoelmanäytteitä runsaasti muun muassa Käkisalmelta, Kurkijoelta ja Terijoen hietikoilta.

Käyttö 
Huurrepajua viljellään Suomessa melko vähän koristekasvina, yleensä hedekasveja. Myös kaarevahaaraista ja riippuvalehtistä lajiketta ’Pendulifolia’ eli riippahuurrepajua viljellään. Huurrepaju on muutamia kertoja havaittu luonnossa viljelyjäänteenä tai viljelykarkulaisena. Myös muissa Pohjoismaissa kasvia löytyy villiintyneenä.

Lähteet 

Pajut