Valkopohjakeramiikka

Valkopohjakeramiikka (valkopohjatyyli) viittaa antiikin kreikkalaiseen keramiikkaan, jossa vaasien pohjavärinä on valkoinen, ja koristelu on tehty sen päälle mustalla tai muilla väreillä. Kyseisestä koristemaalaustekniikasta käyteään nimitystä valkopohjatekniikka.

Historia 

Valkopohjatekniikka oli alun perin peräisin seinämaalauksista. Keramiikassa sitä käytettiin alun perin erityisesti Jooniassa, Kykladeilla ja Lakoniassa geometriselta kaudelta lähtien. Ateenaan ja sen attikalaiseen keramiikkaan tekniikka tuli arkaaisella kaudella noin 530 eaa., oletettavasti Nikostheneen Jooniasta tuomana. Attikalaisessa keramiikassa valkopohjatekniikka kehittyi omaksi tyylisuunnakseen mustakuvio- ja punakuviotekniikan rinnalle.

Tyyliä suosittiin erityisesti lekyyteissä klassisen kauden ensimmäisellä puoliskolla 400-luvulla eaa. On ehdotettu, että valkopohjatekniikalla olisi haluttu luoda vaikutelma siitä, että vaasi olisi ollut kalliimpaa materiaalia, kuten norsunluuta tai marmoria.

Maalareita 

 Akhilleus-maalari (400-luku eaa.)
 Brygos-maalari (400-luku eaa.)
 Fiale-maalari (400-luku eaa.)
 Lintumaalari (400-luku eaa.)
 Naismaalari (400-luku eaa.)
 Neliömaalari (400-luku eaa.)
 Ruokomaalari (400-luku eaa.)
 Sabouroff-maalari (400-luku eaa.)
 Sapfo-maalari (400-luku eaa.)
 Thanatos-maalari (400-luku eaa.)

Tekniikka 

Valkopohjatekniikassa savenvärinen vaasi maalattiin ensin kauttaaltaan valkoisella savilietteellä, jossa ei ollut rautaoksidia, joka olisi muuttunut tummaksi uunissa poltettaessa. Hahmot ja muu koristelu maalattiin päälle mustalla, ruskealla ja muilla väreillä. Alkuvaiheessa hahmot muistuttivat mustakuviotekniikan hahmoja. Myöhemmin hahmoihin maalattiin ääriviivat, ja sisäosiin käytettiin eri värejä. Valkoinen pohja mahdollisti laajemman lisävärien skaalan kuin musta- ja punakuviotekniikoissa. Lisäväreinä käytettiin muun muassa purppuraa, sinistä, punaista, vaaleanpunaista, vihreää ja keltaista. Myöhemmässä vaiheessa hahmoihin saatettiin maalata varjostus (skiagrafia).

Vaasit 

Valkopohjatekniikkaa käytettiin erityisesti rituaali- ja hauta-astioissa, sillä vaasien pinta oli muihin tekniikoihin verrattuna paljon hauraampi arkikäytössä käytettäväksi. Attikalaisessa keramiikassa valkopohjatekniikkaa käytettiin erityisesti hautalekyyteissä.

Lähteet

Aiheesta muualla