RN Giovanni Bausan

RN Giovanni Bausan () oli Italian kuninkaallisen laivaston panssarikansiristeilijä, joka oli 1880-luvun puolivälissä suunniteltu ja valmistettu Englannissa Sir W G Armstrong Mitchell & Co:n Elswickin telakalla. Valmistunut alus otettiin palvelukseen toukokuussa 1885. Se oli Regia Marinan ensimmäinen panssarikansiristeilijä ja alusta käytettiin muun muassa Italiassa valmistettujen Etna-luokan alusten suunnittelun lähtökohtana. Giovanni Bausanin piti suunnitelmien mukaan olla taistelulaivojen tuhoaja ja siten sen pääaseina oli kahden 10 tuuman tykin muodostama patteri, joilla kyettiin läpäisemään paksumpikin panssarointi. Aluksen suunnitteluheikkousten vuoksi se ei kuitenkaan kyennyt toimimaan suunnitellussa tehtävässään.

Alus palveli useaan otteeseen ulkomailla. Se osallistui Eritrean valtaukseen 1887-1888 Regia Marinan laivasto-osaston lippulaivana. Alus osallistui myös Venezuelan kriisiin 1902-1903 yhdessä brittiläisten ja saksalaisten sotalaivojen kanssa. Italian-Turkin sodassa 1911-1912 alus tuki tykeillään Pohjois-Afrikassa olleita maajoukkoja. Ensimmäisen maailmansodan alettua alus siirrettiin toisarvoisiin tehtäviin aluksi vedenpuhdistukseen ja sitten vesilentokoneiden emälaivaksi. Sodan aikana alus riisuttiin aseista  ja se myytiin pian sodan jälkeen maaliskuussa 1920 romutettavaksi.

Valmistus 
Alus tilattiin Englannista Sir W G Armstrong Mitchell & Co:n Low Walkerin telakalta. George Rendellin suunnitteleman aluksen köli laskettiin 24. elokuuta 1882 telakkanumerolla 453 ja alus laskettiin vesille 15. joulukuuta 1883. Alus liitettiin laivastoon 9. toukokuuta 1885.

Palvelus 
Alus aloitti 21. toukokuuta matkansa Italiaan liittyäkseen Regia Marinan vakinaisessa palveluksessa olevaan laivueeseen (). Vuosina 1887-1888 alus osallistui Eritrean valtaukseen ollen pääosan ajasta Punaisenmeren laivueen lippulaivana. Sotatoimien päätyttyä alus oli pääosan ajasta Amerikassa vieraillen muun muassa vuonna 1892 New Yorkissa ollen ensimmäinen ulkomainen sotalaiva, joka korjataan Brooklynin laivastontelakalla. Vuonna 1899 aluksen 5,9 tuuman tykit vaihdettiin QF kuuden tuuman tykkeihin.

Vuoden 1902 lopulla Venezuelan kriisissä Giovanni Bausan oli Venezuelan aluevesillä osana kansainvälistä laivasto-osastoa, joka esti Venezuelan meriliikenteen maan kieltäydyttyä ulkomaisten lainojen maksusta. Regia Marinan osastoon kuuluivat lisäksi Elba ja Carlo Alberto. Vuotta myöhemmin Giovanni Bausan, Etna ja Dogali edustivat Italiaa New Yorkissa kansainvälisessä laivastokatselmuksessa, joka järjestettiin Chicagossa pidettyjen Kolumbuksen maailmannäyttelyn avaijaisissa. Maailmannäyttely järjestettiin Kolumbuksen Amerikan löytämisen 400-vuotistilaisuutena.

Alus palasi vuonna 1904 Italiaan, jossa se siirrettiin reserviin. Kaksi aluksen kuuden tuuman tykkiä poistettiin. Aluksen tehtävät siirrettiin syyskuussa 1905 valmistuneelle panssariristeilijä Francesco Ferrucciolle. Vuodesta 1905 alkaen Giovanni Bausan oli lämmittäjien ja mekaanikkojen koululaivana aina Italian-Turkin sodan alkamiseen vuonna 1912. Alus palautettiin palvelukseen Kyrenaikan laivueen lippulaivana, missä tehtävässä se tulitti tykeillään maajoukkojen tukena maakohteita. Sotatoimien päätyttyä alus palasi toisarvoisiin tehtäviin vedenpuhdistusaluksena. Alukselle asennettiin neljä tislaamoa, jotka tuottivat 200 tonnia puhdasta vettä vuorokaudessa. Tehtävässä alus oli aina ensimmäisen maailmansodan alkuun.

Italian maavoimien tykistön tarpeen vuoksi aluksen kymmenen tuuman sekä kaksi kuuden tuuman tykkiä siirrettiin vuonna 1915 maihin. Myöhemmin  sodan aikana loputkin aluksen aseista poistettiin ja se siirrettiin Brindisiin vesilentokoneiden emälaivaksi. Alus poistettiin palveluksesta 1919 ja se myytiin romutettavaksi maaliskuussa 1920.

Lähteet

Viitteet 

Italialaiset ensimmäisen maailmansodan risteilijät
Regia Marinan risteilijät
Armstrongin valmistamat alukset