Ralph Richardson

Ralph David Richardson (s. 19. joulukuuta 1902, Cheltenham, Gloucestershire, Englanti – 10. lokakuuta 1983, Marylebone, Lontoo) oli brittiläinen teatteri- ja elokuvanäyttelijä. Hän oli Laurence Olivierin ja John Gielgudin ohella suurimpia 1900-luvun tähtinimiä Ison-Britannian näyttämöllä.

Richardson syntyi 1902, ja kasvoi roomalaiskatolisen opettajaäitinsä hoivissa. Hänen toivottiin ryhtyvän papiksi, mutta näyttämöura oli alusta alkaen Richardsonin haaveena ja hän pääsi toteuttamaan unelmaansa 1920-luvun puolivälissä. Hän saavutti suurta mainetta mm. West Endin teatterissa Shakespearen näytelmien hienovaraisena tulkitsijana, mutta teki hienoja roolisuorituksia myös mm. Somerset Maughamin ja J. B. Priestleyn näytelmissä. Toisen maailmansodan jälkeen yhdessä Olivierin kanssa hän toimi Lontoon Old Vic-teatterin apulaisohjaajana.

Teatteriuran lisäksi Richardson teki yli 50 vuoden mittaisen uran valkokankaalla, ja myöhemmin radiossa ja televisiossa. Hänen debyyttiroolinsa nähtiin Kleopatran timantissa (1933), jossa hänen vastanäyttelijöitään olivat Boris Karloff ja Cedric Hardwicke. Richardson nähtiin mm. noir-elokuvassa Valheitten talo (1948) ja Vivien Leighin rinnalla Anna Kareninassa (1948). Roolistaan Perijätär-elokuvasta 1949 hän sai ensimmäisen Oscar-ehdokkuutensa. Myöhäisuran tunnetuimpiin elokuviin lukeutuivat mm. Rikhard III (1955), Pitkän päivän matka yöhön (1962) ja Tohtori Zivago (1965). Greystoke: Legenda Tarzanista, apinain kuninkaasta (1984) jäi hänen viimeiseksi elokuvaesiintymiseksi, ja hän oli elokuvasta postuumisti Oscar-ehdokkaana.

Ralph Richardson lyötiin ritariksi 1947. Hän oli kahdesti naimisissa, ja toisesta avioliitostaan hänellä oli yksi lapsi. Hän menehtyi 80-vuotiaana Lontoossa 1983, ja hänet on haudattu Highgaten hautausmaalle.

Lähteet 
 Schneider, Steven Jay : 501 elokuvatähteä, joiden elokuvat jokaisen on nähtävä edes kerran eläessään, 2009

Englantilaiset näyttelijät
Englantilaiset teatterinäyttelijät
Vuonna 1902 syntyneet
Vuonna 1983 kuolleet