Madagaskarinuikku

Madagaskarinuikku, aikaisemmalta nimeltään hartlaubinpikku-uikku (Tachybaptus pelzelnii) on uikkulintuihin kuuluva lintulaji. Sen levinneisyysaluetta on Madagaskar. Sen pieni noin 2 000 yksilön suuruinen kanta on entisestään pienenemässä, ja laji luokitellaan erittäin uhanalaiseksi.

Koko ja ulkonäkö 
Madagaskarinuikku on noin 25 senttimetriä pitkä. Sen tunnistaa pesimähöyhenyksestä, jossa on musta päälaki ja juova alas niskaan, usein punertavat korvanpeitinhöyhenet ja kaulan sivut, vaaleanharmaat posket, kurkku ja kaulan etuosa. Joillakin yksilöillä on kapea valkea juova silmän alla päälaen ja korvanpeitinhöyhenten välissä.

Käyttäytyminen ja pesintä 
Laji on paikkalintu mutta voi siirtyä etsimään sopivaa elinaluetta. Se pesii elokuun ja maaliskuun välisenä aikana makeanveden järvillä ja lammilla, joissa kasvaa lumpeita. Se rakentaa vesikasvillisuudesta pesän, joka kiinnittyy rantakasvillisuuteen, varsinkin lummekasveihin.

Ravinto 
Lajin pääravintoa ovat todennäköisesti hyönteiset,  mutta se voi syödä myös pieniä kaloja ja äyriäisiä.

Uhat 
Lajin uhkana ovat elinympäristöje tuhoutuminen riisin- ja rahakasviviljelyn takia sekä uudet kalalajit ja kalastuksen tehostuminen ja takertuminen verkkoihin. Kasvinsyöjäkalalajien istutus vähentää vesikasvillisuutta, mikä suosii pikku-uikkua, ja sen on arveltu olevan uhka madagaskarinuikulle. Merkittävää on kuitenkin että kalastus on Madagascarilla vaaraksi kaikille uikkulajeille.

Lähteet 

Uikkulinnut
Uhanalaiset linnut