Didolodontidae

Didolodontidae on sukupuuttoon kuollut istukkanisäkkäiden heimo ryhmästä Condylarthra tai mahdollisesti Notoungulata. Ne luokiteltiin aiemmin Arctocyoniaan tai Litopternaan. Heimon fossiileja löydettiin Patagoniasta, Argentiinasta ja sen nimesi Florentino Ameghino vuonna 1897. 1900-luvun alkupuoliskolla niitä tutki George Gaylord Simpson. Lahkon Litopterna uskotaan kehittyneen niistä.

Ne ovat läheistä sukua heimon Mioclaenidae lajeille. On ehdotettu, että Didolodontidae ja Mioclaenidae muodostaisivat yhdessä Litopternan kanssa lahkon Panameriungulata.

Didolodontidaeen kuului useita sukuja, joista tunnetuin on Didolodus. Fossiilit koostuvat pääosin kalloista, leuoista ja hampaiden jäännöksistä. Eläimet olivat keskikokoisia, suunnilleen 60 senttiä pitkiä. Ne olivat Pohjois-Amerikassa eläneiden Condylarthra-lajien aikalaisia, ja monipuolistuivat kun Etelä-Amerikka ja Antarktis eriytyivät toisistaan.

Suvut 
 Asmithwoodwardia
 Escribania
 Ernestokokenia
 Lamegoia
 Paulacotoia
 Paulogervaisia
 Raulvaccia
 Salladolodus
 Xesmodon
 Megacrodon
 Lambdaconus
 Didolodus''

Lähteet

Viitteet 

Esihistorialliset nisäkkäät