Eadie–Hofstee-yhtälö

Eadie–Hofstee-yhtälö on entsyymikinetiikassa käytetty yhtälö, jota voidaan pitää Michaelis–Menten-yhtälön linearisoituna muotona. Yhtälön ovat kehittäneet G. S. Eadie ja B. H. J. Hofstee. Eadie–Hofstee-yhtälöä käytetään määrittämään entsyymikatalysoidun reaktion Michaelis-vakion KM ja reaktion maksiminopeuden vmax-arvoa kokeellisesti.

Eadie–Hofstee-yhtälö voidaan johtaa Michaelis–Menten-yhtälöstä, joka on muotoa 
, tässä v on entsyymikatalysoidun reaktion nopeus, Vmax on teoreettinen maksiminopeus reaktiolle, [S] on substraatin konsentraatio ja Km on Michaelis-vakio

Yhtälö käännetään, jolloin se saadaan muotoon 
, tämä kerrotaan termillä Vmax, jolloin yhtälö tulee muotoon

, tämä kerrotaan termillä v, jolloin saadaan
, ja tästä saadaan nopeudelle v Eadie–Hofstee-yhtälö, joka on muotoa

Kun v/S esitetään v:n funktiona, saadaan suora, jonka kulmakerroin on Michaelis-vakion vastaluku ja oordinaatan leikkauskohta on Vmax. Eadie–Hofstee-yhtälö yhtälön etuna toiseen yleisesti käytettyyn entsyymikinettikan linearisointimalliin Lineweaver–Burk-yhtälöön verrattuna on, se että mittauspisteet tyypillisesti osuvat tasaisemmille välelille, eikä kuvaaja ole kaksoiskäänteiskuvaaja. Tällöin tulokset eivät ole yhtä herkkiä mittausvirheille, kuin käytettäessä linearisointimallina Lineweaver–Burk-yhtälö. Eadie–Hofstee-yhtälön käytön huonona puolena on se, että akselit eivät ole riippumattomia toisistaan vaan molemmissa on reaktionopeus v. Tämän vuoksi usein linearisointimallina käytetään Hanes–Woolf-yhtälöä tai tioetokoneilla laskettaessa epälineaarisia malleja.

Lähteet

Entsyymikinetiikka