Zincke-reaktio

Zincke-reaktio on kemiallinen reaktio, jossa pyridiini tai pyridiinijohdannainen reagoi 2,4-dinitroklooribentseenin ja primäärisen amiinin kanssa muodostaen pyridiniumsuolan. Reaktion raportoi ensimmäisen kerran Theodor Zincke vuonna 1904 ja se on nimetty hänen mukaansa. Zincke-reaktio on hyvin käytetty reaktio monien luonnonaineiden esimerkiksi alkaloidien synteeseissä.

Reagenssit ja mekanismi
Zincke-reaktio tapahtuu useille pyridiinin johdannaisille ja primäärisille amiineille. Reaktion mekanismin ensimmäisessä vaiheessa pyridiinijohdannainen ja 2,4-dikloorinitrobentseeni reagoivat nukleofiilisella aromaattisella substituutiolla, muodostaen pyridiniumsuolan, jota kutsutaan myös Zincken suolaksi. Tämä välituote on pysyvä ja voidaan eristää. Seuraavassa vaiheessa nukleofiilinen primäärinen amiini reagoi additioreaktiolla elektrofiilisen pyridiniumionin hiiliatomin kanssa. Protoninsiirron jälkeen muodostuva hemiaminaalirakenne avautuu ja muodostuu konjugoitunut tyydyttymätön iminiumioni. Toinen molekyyli primääristä amiinia reagoi tämän yhdisteen kanssa 1,6-additiolla, jota seuraa 2,4-dinitroaniliinin eliminoituminen. Tämän eliminaatioreaktion tuloksena muodostuu 5-aminopenta-2,4-dieeni-1-iminiumjohdannainen eli Königin suola. Königin suola syklisoituu elektrosyklisellä reaktiolla, muodostaen hemiaminaalin, joka aromatisoituu happamissa olosuhteissa pyridiniumsuolaksi.

Lähteet

Orgaaniset reaktiot