Mazarine Pingeot

Mazarine Marie Mitterrand Pingeot (s. 10. joulukuuta 1974 Avignon, Ranska) on ranskalainen kirjailija, filosofian tohtori ja hän opettaa Pariisin-VIII yliopistossa Saint-Denisissä.

Useiden teosten kirjoittajana Mazarine Mitterrand Pingeot käsittelee teoksissaan perheeseen, äitiyteen ja lapsuuteen liittyviä teemoja.

Hän on Ranskan tasavallan presidentti 1981–1995 toimineen François Mitterrandin ja taidehistorioitsija Anne Pingeotin tytär. Vuonna 1994 suuren yleisön tietoon tuli presidentin toinen perhe ja samalla myös Mazarinen olemassaolo, joka oli salattu ja mutta eräänlainen julkinen tietoisuus kuitenkin asiasta oli olemassa. 

Hän toimii myös kronikoitsijana lehdistössä ja on hallituksen jäsenenä François Mitterrand Instituutissa.

Elämäkerta

Nuoruus ja opinnot 
Mazarine suoritti koulunsa Pariisissa ja ylioppilaaksi hän pääsi kaupungin tunnetuimasta koulusta Henri IV -lukiosta. Tämän jälkeen, syyskuussa 1994 hän aloitti opintonsa École normale supérieure de Fontenay-Saint-Coudess ja valmistui  virkatutkinnon suorittaneeksi opettajaksi vuonna 1997. Ensin hän aloitti opettajana Provencen yliopistossa, joka sijaitsee Aix-en-Provencessa. Sieltä hän palasi opettamaan pariisilaisessa Colbert-lukiossa ennen kuin ryhtyi  Pariisin VIII yliopiston  opettajaksi.

Ranskan tasavallan presidentin virassa oleva François Mitterrand suoritti merkittävän teon, joka koski Mazarine Pingeota, eli hän tunnusti isyytensä julkisen notaarin läsnäollessa 25. tammikuuta 1984. Mazarinen äiti on Anne Pingeot, jonka kanssa Mitterrand vietti kaksoielämää noin 30 vuoden ajan.

Presidentti Mitterrandin toisen perheen ilmitulo oli monimutkainen tapahtuma.  Toimittaja Jean-Edem Hallier oli yrittänyt vuodesta 1982 lähtien yrittänyt tuoda eille Mazarinen koko sukutaustan Sitten hän vuonna 1984 halusi julkaista kirjan L’Honneur perdu de François Mitterrand. Teos oli todellinen räjähdyspaukku ja sen nimikin olisi aluksi Mitterrand ja Mazarine, mutta presidentti pystyi määräämään teoksen hävitettäväksi ennen sen julkaisua. Vasta marraskuussa 1994 Paris Match julkaisi valokuvan, jonka olivat ottaneet paparazzit Pierre Suu ja Sébastien Valiela, kuvassa oli Mazarine ja hänen isänsä poistumassa ravintola Le Divellec.

Ura kirjoittajana 
Vuonna 1998 Mazarine Pingeot julkaisi ensimmäisen kirjansa nimeltä Premier roman, kirja saavutti paljon näkyvyyttä mediassa, mutta kritiikki kohteli sitä ankarammin. Kirjaa kuitenkin myytiin 60 000 kappaletta ja sen käännetty useille kielille. 

Vuonna 2003 hän aloittaa kirjallisena kommentaattorina Michel Fieldin tv-ohjelmassa Field dans ta chambre, ja vuodesta 2004 lähtien saman vetäjän ohjelmassa  Ça balance à Paris, joka myös lähetetään kanavalla Paris Première.

Tammikuussa 2005 Mazarine Pingeot julkaisi neljännen kirjansa  Bouche cousue Julliard-kustantamossa. Tämä omaelämäkerrallisena ja intiiminä päiväkirjana julkaistua nidetta myytiin yli 200 000 kappaletta.

Mazarine Pingeot kirjoitti väitöskirjansa ja puolusti sitä 3. joulukuuta 2016 Pariisin VIII yliopistossa ja hänen väitöskirjansa käsitteli René Descartesia,  Temps et subjectivité chez Descartes: Identités et mémoire(s)

Yksityiselämä 
Mazarine Pingeot eli avoliitossa juontaja Ali Baddoun kansa vuosina 1992-1998.

Vuonna 2001 hän tapaa Mohammed Ulan-Mohandin Villa  Médicissä Roomassa, jossa sijaitsee Ranskan tiedekeskus. Mohammed oli tiedekeskuksen asukkaana, kun he tutustuivat. Heillä on kolme lasta: Astor (2295), Tara (2007) ja Marie (2009).

Elokuussa 2014 Mazarin ja Didie Le Bret ”virallistivat” suhteensa esiintymällä julkisesti yhdessä  Chanceaux-et.Loiren kirjamessuilla. He solmivat avioliiton 1. heinäkuuta 2017 ja läsnä olivat entinen tasavallan presidentti François Holland ja tämän nykyinen avopuoliso Julie Gayet.

Asetuksella 8. marraskuuta 2016 Mazarine sai oikeuden käyttää sukunimeä Mitterrand Pingeo, mutta hän jatkaa entinen nimensä käyttöä kirjallisissa tuotoksissan.

Teokset 
 1998 : Premier roman, Julliard. (ISBN 2-260-01495-X)
 2000 : Zeynn ou la reconquête, Julliard. (ISBN 2-260-01512-3)
 2003 : Ils m'ont dit qui j'étais, Julliard. (ISBN 2-260-01602-2)
 2005 : Bouche cousue, Julliard. (ISBN 2-260-01658-8)
 2007 : Le Cimetière des poupées, Julliard. (ISBN 978-2-260-01730-1)
 2010 : Mara, Julliard. (ISBN 978-2-260-01764-6)
 2011 : Pour mémoire, Julliard, (ISBN 2-260-01831-9)
 2011 : Entretien avec Descartes, Plon, (ISBN 978-2-259-21443-8)
 2012 : Bon petit soldat, Julliard (ISBN 978-2-260-02035-6)
 2013 : La Part d'enfance : 24 entretiens de Mazarine Pingeot et Jean-Michel Djian, Julliard (ISBN 978-2-260-02100-1)
 2014 : Les Invasions quotidiennes, Julliard, (ISBN 978-2-260-02118-6)
 2016 : La Dictature de la transparence, Robert Laffont, (ISBN 978-2-221-19293-1)
 2017 : Théa, Julliard, (ISBN 978-2-260-02944-1)
 2018 : Magda, Julliard,

Lähteet 

Ranskalaiset henkilöt
Ranskalaiset kirjailijat
Vuonna 1974 syntyneet
Elävät henkilöt