Eila Pajastie

Eila Pajastie-Havia (vuoteen 1942 Paischeff; 16. tammikuuta 1918 – 9. toukokuuta 1994) oli suomalainen kuvataidekriitikko.

Pajastie opiskeli Helsingin yliopistossa vuodesta 1936 taidehistoriaa, yleistä valtio-oppia, kansantaloustiedettä ja englantilaista filologiaa. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1942 ja harjoitti vuosina 1946–1948 jatko-opintoja Lontoossa, missä hän suoritti taidehistorian Bachelor of Arts -tutkinnon. Hän aloitti Ilta-Sanomien taidekriitikkona 1940-luvun taitteessa. Hän oli Nya Pressen -lehden kuvataidekriitikko vuosina 1953–1967 ja kirjoitti myös muihin lehtiin, kuten Taide- ja Arkkitehti-lehtiin sekä suomenkielisiin päivälehtiin. Pajastie kirjoitti kuvataiteen ohella kritiikkejä myös taideteollisuudesta, arkkitehtuurista ja viimeksi baletista. Taideteollisuudesta hän kirjoitti Kaunis Koti -lehteen vuosina 1949–1964.

Pajastien vanhemmat olivat taidemaalari Alexander Paischeff ja tekstiilitaiteilija Eva Anttila. Hänen tätinsä oli balettitanssija Mary Paischeff ja hän tanssi nuorena itsekin. Pajastie oli 1950-luvun alussa muutaman vuoden naimisissa toimittaja Ilmari Havian kanssa.

Pajastie luopui kriitikon urasta 1970-luvun alussa, minkä jälkeen hän työskenteli kääntäjänä muun muassa Suomen Kansallismuseossa. Hän ruotsinsi näyttelyluettelojen artikkeleita ja suomensi salapoliisiromaaneja. Hän suomensi Agatha Christien teoksen Kuolema ilmoittaa lehdessä.

Teokset
 Vuosi Lontoossa : pakinoita ja esseitä. WSOY, 1948.

Lähteet
Liisa Lindgren: "Eila Pajastie. Journalisti modernismin ’kenttätyöläisenä’", s. 147–173 teoksessa Kirjoituksia taiteesta. Suomalaista kuvataidekritiikkiä. Toim. Ulla Vihanta ja Hanna-Leena Paloposki. Valtion taidemuseo / Kuvataiteen keskusarkisto 1997

Viitteet

Suomalaiset taidekriitikot
Suomentajat
Suomen venäläiset
Vuonna 1918 syntyneet
Vuonna 1994 kuolleet