Touko Markkanen

Touko Aatos Markkanen (1. toukokuuta 1922 Helsinki – 27. maaliskuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen sosiologi, Alkoholipoliittisen tutkimuslaitoksen tutkija ja yksi psykometriikan johtavista asiantuntijoista. 1960-luvun lopulla hän toimi Jyväskylän yliopiston psykometriikan dosenttina ja vuosina 1969–1974 Helsingin yliopiston sosiologian dosenttina.

Vuonna 1965 paljolti itseoppinut Markkanen promovoitiin Yhteiskunnallisen korkeakoulun kunniatohtoriksi, vaikka hän ei ollut suorittanut mitään korkeakoulututkintoa. Vuonna 1968 hän oli Tampereen yliopistossa matematiikan ja yhteiskuntatieteen metodologian vt. professorina.

Markkanen oli aktiivisesti mukana Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen toiminnassa. Hän oli yksi vuonna 1961 perustetun Yhteiskuntapoliittisen sos.dem. yhdistyksen (YPSY)n perustajajäsenistä. Markkanen oli myös Westermarck-seuran varapuheenjohtaja.

Lapsuus ja nuoruus

Markkanen syntyi köyhään perheeseen Helsingin itäisessä kantakaupungissa. Sekä isä että äiti olivat räätäleitä, kuten monet muutkin suvussa. Isä kuoli Touko-pojan ollessa kuusivuotias, ja ensimmäisellä luokalla kansakoulussa Markkanen sairastui vakavaan selkäranka- ja keuhkotuberkuloosiin, joka piti hänet vuosia vuodepotilaana. Kun hän 14-vuotiaana lopulta parantui, hänen oli opeteltava uudelleen kävelemään.

Markkanen kouluttautui ensin kaivertajaksi, kultasepäksi ja hienomekaanikoksi. Hän työskenteli kultaseppänä vuosina 1938–1943, ja suoritti sitten keskikoulun ja vuonna 1945 ylioppilastutkinnon, mutta sairastui alkoholismiin. 28-vuotiaana Markkanen ryhdistäytyi ja yritti ansaita elantoaan toimittajana ja muilla kirjoitustöillä. Käännekohta oli, kun Markkanen sai kirjastoapulaisen paikan Oy Alkoholiliike Ab:n kirjastosta. Hän alkoi lukea psykologian alan kirjallisuutta. Ennen pitkää hänet taustansa ja lahjakkuutensa vuoksi otettiin mukaan kouluttamaan Alkon myyjiä ostajien tarkkailussa sekä tutkimusapulaiseksi alkoholin vaikutuksia kartoittavassa tutkimuksessa. Sen myötä hän innostui opiskelemaan faktorianalyysiä ja muita tilastomatematiikan menetelmiä ja sai vakituisen tutkijan paikan Alkoholipoliittisessa tutkimuslaitoksessa. Myöhemmin hän oli Alkon johtoryhmän erikoistehtävissä ja yhtiön alkoholipoliittisena asiantuntijana.

Julkaisuja
 The effects of distilled and brewed beverages : a physiological, neurological study, yhdessä Martti Takalan ja Toivo A. Pihkasen kanssa, Finnish Foundation for Alcohol Studies, 1957.
 Onko alkoholismi parannettavissa? Kokeellinen tutkimus nykyaikaisen alkoholistipoliklinikan hoitotuloksista, yhdessä Kettil Bruunin ja Eero Tuomisen kanssa,  Väkijuomakysymyksen Tutkimussäätiö 1961.
 Transformaatioanalyysistä, Alkoholiliike 1963.
 Sosiaaliset ja psykologiset faktorit väkijuomien käytön selittäjinä: tutkimus faktoritulosten sisällöllisestä ryhmittämisestä ja vertailusta, Alkoholipoliittinen tutkimuslaitos 1964
 Väkijuomien käyttöä kuvaavien muuttujien yhdistely : pääkomponenttianalyysin ja faktorianalyysin vertailua,  Alkoholipoliittinen tutkimuslaitos 1964
 Inheritance of drinking behavior : a study on intelligence, personality, and use of alcohol of adult twins, yhdessä Kettil Bruunin ja Juha Partasen kanssa,  Väkijuomakysymyksen tutkimussäätiö, 1966.

Lähteet

Suomalaiset sosiologit
Vuonna 1922 syntyneet
Vuonna 1974 kuolleet