André Maginot

André Maginot (17. helmikuuta 1877 Pariisi – 7. tammikuuta 1932 Pariisi) oli ranskalainen poliitikko, jonka aloitteesta Ranskan itärajan suojaksi rakennettiin 1930-luvulla Maginot-linjana tunnettu linnoitusketju.

Maginot oli alkujaan valtion virkamies. Hänet valittiin vuonna 1910 parlamentin edustajainkamariin, jonka jäsenenä hän oli kuolemaansa asti. Hänestä tuli 1913 sotaministeriön alivaltiosihteeri. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua hän liittyi Ranskan armeijaan sotamiehenä, mutta haavoittui jo sodan alkuvaiheessa marraskuussa 1914 ja rampautui eliniäksi. Sotilasuransa jäätyä näin lyhyeksi Maginot palasi politiikkaan jo vuonna 1915. Hän sai kuitenkin sotilaallisista ansioistaan Médaille militairen ja vuonna 1919 hänestä tehtiin Kunnialegioonan ritari. Hänen sotilasarvokseen jäi kersantti.

Maginot toimi Ranskan siirtomaaministerinä 1917 ja 1928–1929, eläkeministerinä 1920–1922 sekä sotaministerinä 1922–1924 ja 1929–1932. Hän järjesteli muun muassa sotaleskien ja -orpojen eläkkeitä sekä sotainvalidien etuisuuksia. Hän sai myös sytyttää ikuisen tulen Pariisin Riemukaaren alla olevalle tuntemattoman sotilaan haudalle marraskuussa 1923. Maginot vaati toistuvasti, että Saksan sotilaallisen uhan vuoksi Ranskan olisi rakennettava itärajalleen puolustuslinnoitusten ketju. Hän sai tahtonsa läpi toisen sotaministerikautensa aikana vuonna 1929, jolloin Maginot-linjaksi kutsutun suuren linnoitusketjun rakennustyöt aloitettiin. Ministerinä hän myös uudisti Ranskan armeijan organisaation. Maginot kuoli tammikuussa 1932 vain 54-vuotiaana lavantautiin, eikä siten ehtinyt nähdä vuonna 1938 valmistunutta Maginot-linjaa valmiina.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ranskalaiset poliitikot
Vuonna 1877 syntyneet
Vuonna 1932 kuolleet