Auringonvihreä

Auringonvihreä () on Gunnar Björlingin runokokoelma vuodelta 1933. Alkuaan hän julkaisi sen omakustanteena, mutta myöhemmin sen julkaisi Suomessa Söderströms. Teoksen suomensivat Pauliina Haasjoki ja Peter Mickwitz, ja sen julkaisi vuonna 2015 Poesia. Suomentajat saivat vuonna 2015 Yleisradion myöntämän Kääntäjäkarhu-palkinnon. Björlingiä on pidetty yhtenä eurooppalaisen modernismin tärkeimmistä runoilijoista.

Suomennoksesta
Kääntäjäkarhun palkintoraadin mukaan Haasjoki ja Mickwitz selviytyivät Björlingin omaperäisen kielen suomentamisen haasteista hienosti, vaikka työ on ollut paikoin hyvin vaativaa. Suomentajat itse eivät pitäneet työtään erityisen vaikeana ja kokivat keskustelevan työtavan sopivan hyvin runouden kääntämiseen.

Vesa Haapala kiitti Helsingin Sanomien kritiikissään suomentajia tärkeästä työstä, sillä teos paljastaa 1950-luvun suomalaisen modernismin juuret. Hän arvioi yhtenä suomentamisen motivaationa olleen Björlingin monessa rekisterissä liikkuvan kielen, joka on nykyrunouden tärkeä esikuva. Haapala piti suomentajien työtä ”pääosin hyvänä” mutta totesi teoksen viimeisen osan eli sonetit paikoin kömpelöiksi.

Harri Nordell pitiTurun Sanomien arviossaan Auringonvihreää yhtenä viime aikojen tärkeimmistä runosuomennoksista.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Teoksen Auringonvihreä suomennos Poesian verkkosivuilla
 Teoksen Auringonvihreä esittely Poesian sivulla.

Vuoden 1933 kirjat
Suomalaiset runokokoelmat‎
Suomenruotsalainen kirjallisuus