Hovihankkija

Hovihankkija on eräissä monarkioissa hallitsijan tai tämän hovin antama arvonimi suosimalleen tavaran- tai palveluntoimittajalle. Alun perin hovihankkijoiksi nimettiin käsityöläisiä ja kauppiaita, nykyisin suuriakin yrityksiä. Tähän liittyy usein nimityksen saaneen yrityksen oikeus käyttää hallitsijan vaakunaa, sinettiä tai muuta tunnusta markkinointiviestinnässään varustettuna maininnalla hovihankkijuudesta. 

Suomenkielinen termi on suora käännös muun muassa Ruotsissa käytössä olevasta termistä kungliga hovleverantör, kuninkaallinen hovihankkija. Britanniassa käytetään termiä Royal Warrant of Appointment, jota ilmentää yrityksen käyttämä viesti ”By appointment to…” lisättynä kuningashuoneen edustajan tittelillä ja nimellä. Royal Warrant -nimityksiä myöntävät Britanniassa nykyisin kuningas, Edinburghin herttua ja Walesin prinssi.

Tanskassa yritys voi tulla valituksi joko hallitsijan () tai hovin () suosimaksi toimittajaksi.

Alankomaissa hovihankkijaksi () voidaan nimetä 25 vuodeksi kerrallaan pieni tai keskisuuri hyvämaineinen yritys, joka on toiminut vähintään sata vuotta, ilman että sen tarvitsisi toimittaa tuotteitaan juuri kuningashuoneelle. Tällaisia yrityksiä on nyt nelisensataa. Suuryritykset voivat saada pysyväksi osaksi nimeään sanan ”kuninkaallinen” () tai sen käännöksen, kuten ovat saaneet KLM-lentoyhtiö (virallisesti Koninklijke Luchtvaart Maatschappij N.V.), Royal Dutch Shell ja Royal Philips Electronics. 

Belgiassa kuninkaalliset hovihankkijat (, ) valitsee kuningas, joka päivittää listaa tarpeen vaatiessa vuosittain. 

Jonkinlainen hovihankkijajärjestelmä on nykyisin käytössä myös ainakin Monacon ruhtinashuoneessa, Japanin keisarin hovissa ja Thaimaan kuningashuoneessa. Entisistä kuningaskunnista hovihankkijanimityksiä ovat käyttäneet Itävalta-Unkari, Baijeri, Brasilia, Ranska, Italia, Portugali, Preussi, Romania, Venäjä ja Jugoslavia.

Kielikuvana
Hovihankkija-termiä käytetään leikillisenä kielikuvana myös muun kuin hallitsijahuoneen suosimasta vakiotoimittajasta. Kielteisessä mielessä se voi tarkoittaa yritystä, jolle esimerkiksi julkishallinnon virkamiehet antavat toistuvasti tilauksia ilman kunnon kilpailutusta.

Englannin kuningashuoneen hovihankkijoita
 Aston Martin
 Bollinger
 Burberry
 Fiskars: Royal Doulton, Wedgwood
 Fortnum & Mason
 Jaguar
 John Lewis 
 Kent Brushes 
 Laphroaig
 Lyle & Scott
 Procter & Gamble
 Samsung
 Schweppes
 Selfridges
 Swarovski Optik
 Twinings
 Volkswagen

Ruotsin kuningashuoneen hovihankkijoita

Arla
Bukowskis 
Carlsberg / Ramlösa
Cloetta / Läkerol
Fiskars / Rörstrand
Gustavsbergin posliinitehdas
Henkel
Hästens
Ikea
Kosta Boda
Mora
Orkla Foods: Abba, Ekströms, Frödinge, Önos
Operakällaren 
Orrefors 
Pågen
Svenskt Tenn

Katso myös
Hovijuutalainen

Lähteet

Aiheesta muualla

Heald, Tim: By Appointment: 150 Years of the Royal Warrant, 1989.

Arvonimet
Sertifiointijärjestelmät
Monarkia