Lagosin siirtomaa

Lagosin siirtomaa () oli brittiläisen imperiumin siirtomaa, jonka keskuksena toimi nykyisen eteläisen Nigerian Lagosin satama. Lagos julistettiin siirtomaaksi 5. maaliskuuta 1862. Vuoteen 1872 mennessä Lagos oli kosmopoliittinen kaupankäynnin keskus yli 60 000 asukkaallaan.

Lagosin siirtomaa, josta tuli myös Britannian protektoraatti, yhdistettiin eteläiseen Nigeriaan helmikuussa 1906, ja Lagosista tuli Nigerian siirtomaan ja protektoraatin pääkaupunki tammikuussa 1914. Lagosista on noin 21 miljoonalla asukkaallaan tullut tämän jälkeen Länsi-Afrikan suurin kaupunki.

Historia

Nigerian rannikko oli ollut tuttu Britannialle jo kauan. Tämä johtui alun perin brittien sekaantumisesta orjakauppaan. Britannian kieltäessä orjuuden 1800-luvulla maan intressit siirtyivät palmuöljyyn, jota käytettiin saippuoissa ja koneiden voiteluöljynä. Britannian orjuuden kieltäminen oli tosin ollut yksipuolista, ja monet muut maat jatkoivat vielä sitä. Britannian laivastolle annettiin tehtäväksi etsiä ja takavarikoida laivat, jotka sekaantuivat orjakauppaan. Nigerian rantaviivan saaret ja suistot olivat vaikea vartioida. 

Britannian laivasto käytti läheistä Fernando Pon saarta tukikohtana. Espanja tosin vaati saarta takaisin vuonna 1855, ja Britannian laivaston piti etsiä toinen tukikohta.

Ajateltiin, että Lagosista voisi tulla hyvä vaihtoehto tukikohdan sijaintipaikaksi, sillä Lagosilla oli hyvä satama ja britit olivat vastikään auttaneet Lagosin kuningasta pääsemään valtaistuimelle. Vuonna 1841 Oba Akitoye nousi Lagosin valtaistuimelle ja yritti lopettaa orjakaupan. Jotkut lagoslaiset vastustivat kieltoa ja yrittivät suistaa hänet vallasta ja nostaa valtaan hänen veljensä Oba Kosokon. Oba Akitoye puolestaan sai brittien tuen abolitionistisen näkökantansa vuoksi. Häntä autettiin Britannian laivaston laivoilla. Vuonna 1851 hänet nimitettiin Lagosin Obaksi.

Britannian laivasto perusti tukikohdan Lagosiin vuonna 1861. Lagosista tuli strategisesti hyödyllinen ja siitä tuli suuri kaupankäynnin keskus, kun kauppiaat huomasivat, että Britannian laivasto suojelisi heitä merirosvoilta tai muilta häiriköiltä. Se näytti myös Britannian sitoutumisen alueeseen muille Euroopan valtioille, jotka halusivat kolonisoida alueen. Ranska yritti laajentaa vaikutustaan alueella ja 1880-luvulta alkaen Saksa yritti myös siirtyä alueelle. Britannian sotilaallinen ja kaupallinen läsnäolo alueella oli niin vahva, että se pystyi vaatimaan aluetta protektoraatikseen vuoden 1885 Berliinin konferenssissa. 

Vuonna 1887 Lagosin siirtomaata laajennettiin sisämaahan ja vuonna 1906 se liitettiin Etelä-Nigerian protektoraattiin.

Katso myös 
 Brittiläinen Länsi-Afrikka

Lähteet

Aiheesta muualla 

Britannian entiset protektoraatit
Britannian entiset siirtomaat ja protektoraatit Afrikassa
Brittiläinen Länsi-Afrikka
Lagos
Nigerian historia