Transaktinoidi

Transaktinoidit, myös transaktinidit, ovat alkuaineita, joiden järjestysluku on 104–118. Ne seuraavat jaksollisessa järjestelmässä suoraan aktinoideja, joiden viimeisin jäsen on lawrencium (alkuaine 103). Kuten aktinoidit, myös transaktinoidit ovat kaikki radioaktiivisia. Määritelmällisesti kaikki transaktinoidit ovat myös transuraaneja, koska niiden järjestysluku on suurempi kuin 92.

Kaikki transaktinoidit ovat synteettisiä eli niitä ei ole maapallolla luonnonvaraisina. Niitä voidaan valmistaa hiukkaskiihdyttimissä. Tuotantomäärät ovat muutamia atomeja minuutissa ensimmäiselle transaktinoidi rutherfordiumille, mutta vain muutamia atomeja viikossa alkuaineelle 111 ja sitä raskaammille. Kaikkien transaktinoidien puoliintumisaika, tiettyjä rutherfordiumin ja dubniumin isotooppeja lukuun ottamatta, on erittäin lyhyt, vain sekunnin murto-osia. Kaikilla transaktinoideilla on perustilassa elektroneja elektronikuoren 6d-alikuorella. Yhtään transaktinoidia ei ole syntetisoitu makroskooppisia määriä, joten niiden kemiallisista ominaisuuksista ei tiedetä paljoakaan.

Kaikista uusimmat transaktinoidit on merkitty taulukkoon *-merkillä. IUPAC vahvisti niiden löytämisen 30.12.2015, ja antoi niille pysyvät nimet marraskuussa 2016. Niistä kaikista on jo aikaisemmin ollut kokeellista näyttöä. Alkuaineen 113 virallinen löytäjä IUPAC:in mukaan on japanilainen RIKEN-tiimi. Alkuaineet 115 ja 117 löysivät yhdessä Joint Institute for Nuclear Research, Dubna, Venäjä, Lawrence Livermore National Laboratory, Kalifornia, USA ja Oak Ridge National Laboratory, Tennessee, USA. Alkuaineen 118 löysivät Dubnan Joint Institute for Nuclear Research ja Kalifornian Lawrence Livermore National Laboratory. Nykyään (2016) kaikki jaksollisen järjestelmän jakson 7 alkuaineet, sekä niitä edeltävät, on löydetty.

Kemian nobelisti Glenn T. Seaborg esitti aktinoidien käsitteen vuonna 1944. Hän myös esitti transaktinoidien sarjan kattavan alkuaineet 104–118 ja vuonna 1968 hän nimesi välin 122–155 alkuaineet superaktinoidien sarjaksi. Transaktinoidi seaborgium on nimetty hänen mukaansa.

Katso myös 
 Aktinoidi
 Lantanoidi
 Jatkettu jaksollinen järjestelmä

Lähteet

Viitteet 

Jaksollinen järjestelmä
Ydinfysiikka