Nice Nailantei Leng’ete

Nice Nailantei Leng’ete (s. 1991 Kimana, Kenia) on kenialainen maasaihin kuuluva ihmisoikeusaktivisti. Hän onnistui karkaamaan maasaityttöjen aikuistumisriittiä, johon kuului sukupuolielinten silpominen. Tämän ansiosta Leng’ete pystyi myös kouluttautumaan eikä häntä naitettu vanhemmalle miehelle. Myöhemmin hän alkoi käydä kotikylänsä miesten kanssa vuoropuhelua, joka huipentui vanhan rituaalin kieltämiseen. Leng’ete alkoi viedä uutta aikuistumisrituaalia ympäri maasaikyliä, ja vuonna 2014 vanhimpienvaltuusto päätti kieltää silpomisen.

Elämä

Aikuistusmisrituaalista karkaaminen 
Nice Nailantei Leng’ete syntyi vuonna 1991 Kimanan kylässä Keniassa. Hän jäi orvoksi kahdeksanvuotiaana. Pian tämän jälkeen hänen sukupuolielimensä olisi silvottu, mikä on maasaiden perinteen mukaisesti merkki tytön muuttumisesta naimaikäiseksi.

Leng’ete on kertonut itsekin osallistuneensa moniin ympärileikkausseremonioihin, ja kaikki hänen kylänsä tytöt kävivät läpi silpomisen, jättivät koulun ja naitettiin vanhemmille miehille. Leng’ete karkasi siskonsa kanssa sinä aamuna, kun heidät oli tarkoitus silpoa. He kävelivät äitinsä siskon kotipaikkaan 70 kilometrin päähän, ja heidät löydettiin vasta viikon päästä. Siskoksia hakattiin ja heidät vietiin takaisin kotikylään, missä heidän setänsä varoitti siitä, ettei heitä voisi pitää yhteisön naisina ilman leikkausta. Nice Leng’ete karkasi uudestaan, mutta hänen siskonsa pelkäsi pahoinpitelyä eikä halunnut lähteä uudestaan. Nice Leng’ete meni myöhemmin isoisänsä luokse ja vakuutti tämän siitä, ettei hän haluaisi joutua silvottavaksi ja lähtisi mieluummin katutytöksi. Kun isoisä tajusi Nicen olevan tosissaan, hän kertoi kylän vanhimmille, että annetaan hänen olevan rauhassa.

Silpomisen vastainen työ 
Nice Leng’ete pystyi jatkamaan koulua, kun hänen siskonsa lopetti koulun ja naitettiin vanhemmalle väkivaltaiselle miehelle. Leng’etesta tuli myös hänen kylänsä ensimmäinen nainen, joka jatkoi opiskeluja high schooliin asti. Kimanan muut tytöt olivat innostuneita Leng’eten koulupuvusta ja halusivat myös samanlaisen. Leng’ete kertoi heille, että heidän tulisi paeta hänen tapaansa rituaalista. Hän auttoi joitakin tyttöjä karkaamaan ennen rituaalia, mutta hän joutui itsekin tämän takia piileskelemään.

Leng’ete vaihtoi taktiikkaa ja haki mahdollisuutta vaikuttaa kylässään poliittisesti. Kylän vanhimmat olivat lähettäneet hänet kenialaisen Amref-terveysjärjestön seksuaaliterveyttä käsittelevään työpajaan. Leng’ete kertoi vanhimmille, että hänen velvollisuutensa oli kertoa kyläläisille oppimastaan. Vanhimmat antoivat hänelle alkuun luvan keskustella asiasta nuorten miesten kanssa. Juuri kukaan ei kuunnellut Leng’eteä, mutta muutaman vuoden diplomatian jälkeen tilanne alkoi muuttua. Lopulta nuoret miehet alkoivat jakaa oppimaansa eteenpäin ja toimia välittäjinä vanhempien suuntaan. Neljä vuotta kestäneen dialogin jälkeen vanhimmat päättivät satoja vuosia kestäneen silpomisrituaalin. Leng’ete suunnitteli vanhimpien kanssa uuden rituaalin, ja hän sai työstään johtajuutta symboloivan mustan kävelykepin.

Leng’ete alkoi 2010-luvulla työskennellä Amrefin Kenya Alternative Rite of Passage -projektissa, jonka tavoitteena on jakaa tietoa kylästä kylään. Hän puhui asiasta vuonna 2013 New Yorkissa Clinton Global Initiative -tapaamisessa ja Alankomaissa TEDx Talk -tilaisuudessa. Leng’ete on kulkenut Amrefin projektin tiimoilta kylästä kylään ja pyrkinyt yhteistyössä kylän vanhimpien ja tyttöjen kanssa perustaa uuden aikuistumisriitin, johon ei kuulu sukuelinten silpomista. Seitsemän vuoden aikana ohjelma on pelastanut 15 000 tyttöä silpomisrituaalilta. Uudistukset levisiviät useisiin kyliin, ja ne päätyivät lopulta maasaiden vanhimpienvaltuuston asialistalle. Leng’etestä tuli ensimmäinen nainen, joka sai puhua valtuustossa, joka muutti vuonna 2014 vanhaa lakia ja kielsi tyttöjen sukuelinten silpomisen.

Leng’ete on saanut useita tunnustuksia työstään, ja vuonna 2018 Time-lehti valitsi hänet vuoden sadan vaikutusvaltaisimman henkilön joukkoon.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kenialaiset henkilöt
Ihmisoikeusaktivistit
Maasait
Vuonna 1991 syntyneet
Elävät henkilöt