Mercedes-Benz 300

Mercedes-Benz 300 on Daimler-Benzin vuosina 1951–1962 valmistama ylellinen Mercedes-Benz automalli. 300-malli oli tehtaan lippulaiva ja sen korikoodit olivat W186, W188 ja W189.

Auto sai lempinimen Adenauer Länsi-Saksan ensimmäisen liittokanslerin Konrad Adenauerin mukaan, joka käytti kuutta eri 300-mallin autoa virka-autonaan. Hänen ensimmäinen 300 virka-autonsa on Bonnissa nykyhistorian museossa, Haus der Geschichte:ssä ja viimeinen käytössä ollut 300 d on esillä Mercedes-Benz-museossa Stuttgartissa.

W186-koria valmistettiin vuosina 1951–1957 mallinimillä 300, 300 b ja 300 c. Seuraajasarja W189:ää valmistettiin vuosina 1957–1962 mallinimellä 300 d. Molempia sai porrasperämallina (normaalilla ja pidennetyllä akselivälillä) ja avoautona. Lisäksi valmistettiin hieman pienempää W188-korin kaksiovista coupéa ja avoautoa vuosina 1951–1958 mallinimillä 300 S ja 300 Sc. Kaikkien mallinumero oli 300 kolmilitraisen moottorin mukaan.

Yleistä 
Mercedes-Benz 300:n ajo-ominaisuudet olivat hyvät ja auto oli suuntavakaa. Kyläteillä auton maavara oli kuitenkin melko pieni. Mallin takajousitus oli aikanaan ainutlaatuinen, sillä sitä voitiin sähköisesti säätää ajon aikana. Kummankin takapyörän jousituksesta vastasi kaksi kierrejousta: pääjousi ja sen sisällä ollut pienempi apujousi. Tämän lisäksi takapyörien tuentaan oli yhdistetty sähkömoottorilla aktivoitu vääntötanko-jousitus, joka toimi jäykistävänä ja ajokorkeutta vakaavana järjestelmänä maksimikuorman ollessa 365 kg alkupään mallissa. Jousituksen koventamiseksi kuljettajan täytyi vain painaa kojelaudan painiketta, jolloin sähkömoottori kääntää vääntötangot siten, että ne tarjoavat jäykemmän jousituksen.

Sisustus on ylellinen. Istuimet ovat mukavat ja niiden selkänojat voi säätää haluttuun asentoon. Lisäksi etuistuimia voi säätää pituussuunnassa.

W186:n 300-mallin kuusisylinterisen 2 996 cm³ M186-rivimoottorin suurin teho on 85 kW (115 hv). Sylinterin mitat (halkaisija x iskunpituus) ovat 85 mm × 88 mm. Sytytysjärjestys on 1-5-3-6-2-4. Autossa on neljä vaihdetta, jotka kaikki on synkronoitu.

Mercedes-Benz 300 kiihtyi 0–50 km/h viidessä sekunnissa, 0–80 km/h 12 sekunnissa, 0–100 km/h 18 sekunnissa ja 0–130 km/h 30 sekunnissa Tekniikan Maailman koeajossa. Lehti huomautti, että harjoittelemalla olisi päässyt parempaankin kiihtyvyyteen. Huippunopeus on 160 km/h, joka ”on normaalirakenteiselle henkilöautolle harvinaisen suuri”.

Mercedes-Benz 300 maksoi Suomessa vuonna 1954 1 800 000 markkaa. Länsi-Saksassa sama auto maksoi 19 900 DM. Tuontisäännöstelyn vuoksi autoa ei kuitenkaan ollut sillä hetkellä saatavana.

W186 & W189 Tuotantoversiot

300 (W186) 1951–1954 
Malli pohjautui pitkälti alustaltaan ja tekniikaltaan vuonna 1949 julkaistuun W136-sarjan 170S-malliin ja 300:n kanssa samaan aikaan esitellyn W187-sarjan 220-malliin, vahvistaen kuitenkin rakennetta 300-mallin suurempaa painoa varten ja parantaen ajomukavuutta uudella sähköisesti aktivoidulla vääntötanko-jousituksella. Muotoilua oli päivitetty integroimalla ajovalot etulokasuojiin niiden ollessa aikaisemmin erillisissä koteloissa. Saatavilla oli lisävarusteena myös kattoluukku.

300 b (W186) 1954–1955 
300 b:n parannuksiin kuului suuremmalla puristus-suhteella varustettu moottori, tuottaen 125 hevosvoimaa ja tyhjiöavusteiset rumpujarrut suuremmilla jarrukengillä varustettuna. Lisäksi etuovissa oli nyt pienet tuuletusikkunat, takalokasuojiin oli lisätty kromiset irtokivisuojat sekä puskureihin lisätyt lisäsuojat.

300 c (W186) 1955–1957 
300 c:ssä takaikkunoiden kokoa oli kasvatettu, samoin kuin renkaiden leveyttä. Aikasempi jäykkä taka-akseli korvattiin uudella yksi-nivelisellä keinuakselilla, parantaen ajomukavuutta. Automaativaihteisto tuli myös saataville lisävarusteena; valmistaja ei ollut kuitenkaan Daimler-Benz vaan Borg-Warner.

Liittokanslerin viraston pyynnöstä valmistettiin myös erikoismalli 100 mm pidennetyllä akselivälillä, peitettävällä aurinkokatolla ja väliseinällä varustettuna. Takamatkustamon jalkatila oli kasvanut 140 mm, joista 100 mm tuli akselivälin pidennyksen myötä ja loput 40 mm siirtämällä takaistuimia taaemmas.

300 d (W189) 1957–1962 
Mallin kuuluessa nyt W189-korikoodin alle, sisälsi se lukuisia parannuksia W186-sarjan edeltäjiinsä verrattuna. 300 d käytti pidempää 3150 mm akseliväliä ja tehokkaampaa moottoria, jonka polttoaineensyötöstä vastasi nyt ajoitettu polttoaineen ruiskutus, nostaen tehon 160 hv:aan. Automaattivaihteisto oli vakiovarusteena manuaalivaihteiston ollessa lisävaruste. Maaliskuussa 1958 ZF Saginaw ohjaustehostin tuli saataville, mutta vain automaattivaihteistolla varustettuihin autoihin. Saman vuoden joulukuussa tuli myös Behr-ilmastointijärjestelmä saataville, 300 d:n ollessa ensimmäisiä Mercedes-Benz-autoja joissa tämä oli tarjolla.

Korirakenne oli kokenut päivityksiä, etenkin kattoon ja takamatkustamoon. C-pilarin parannuksien ansiosta ikkuna-alaa voitiin kasvattaa 30%. B-pilarien puuttuessa kokonaan ja sivuikkoiden ollessa kokonaan avattavat saatiin takamatkustamoon parantunut pilariton näkyvyys. Myös tavaratilan vetoisuus kasvoi 15% 300 c-malliin verrattuna.

300 d-mallin tuotannon loppuessa maaliskuussa 1962, oli se toiseksi viimeinen putkirungolla varustettu Mercedes-Benz-automalli. 300 SL oli viimeinen putkirungolla varustettu Mercedes-Benz-auto, jonka tuotanto loppui 1963, sen seuraajamalli 230 SL:n ilmestyessä markkinoille.

Mallit 

W186

W188

W189

Mitat

Lähteet

Aiheesta muualla 
 (W186)
 (W188)
 (W189)

300
F-segmentin autot
1950-luvun autot
1960-luvun autot