Saksan 12. jalkaväkidivisioona

Saksan 12. jalkaväkidivisioona () oli Saksa maavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa.

Perustaminen 
Wehrkreis II muodosti 1. lokakuuta 1934 Schwerinissä divisioonan peitenimellä Artillerieführer II, jonka nimi vaihdettiin 15. lokakuuta 1935 Saksan irtautuessa Versailles'n rauhan rajoituksista 12. jalkaväkidivisioonaksi. Sen yksiköt muodostettiin Reichswehrin 1. divisioonan 1. preussilaisen jalkaväkirykmentin () III pataljoonaa ja koulutuspataljoonaa täydentämällä.

Historia

Puola
Divisioona asetettiin liikekannalle ensimmäisten yhtymien joukossa 12. heinäkuuta 1939 ja se siirrettiin heinäkuun lopulla meritse Pillauhun, jossa se liitettiin erilliseen armeijakuntaan. Divisioona hyökkäsi Puolaan 1. syyskuuta armeijakunnan mukana.

Ranska
Divisioona osallistui Ranskan valtaukseen, missä se kunnostautui liittoutuneiden vastahyökkäyksen torjunnassa. Sotatoimien päätyttyä divisioona jäi Ranskaan miehitysjoukoksi, kunnes se siirrettiin takaisin Itä-Preussiin.

Itärintama
Operaatio Barbarossan alkaessa divisioona ylitti 22. kesäkuuta 1941 Neuvostoliiton rajan 16. armeijan osana. Se valtasi Dvinskin edeten kohti Leningradia. Vuonna 1942 osallistui II armeijakunnan vapauttamiseen Demjanskin motista. Syyskuussa 1943 divisioonan kolmessa krenatöörirykmenttissa oli ainoastaan kaksi pataljoonaa jäljellä.

Neuvostoliiton kesähyökkäys 1944 murskasi divisioonan puolustuksen ja se joutui heinäkuussa 1944 antautumaan puna-armeijalle keskustan armeijaryhmän tuhouduttua Minskin ja Vitebskin alueen moteissa. Mikään divisioonan taisteluosista ei selvinnyt tuholta.

Uudelleen perustaminen
Divisioona perustettiin kesän ja syksyn aikana vuonna 1944 uudelleen Itä-Preussissa ja sen vahvuus oli lopulta 14800 miestä. Se oli myös täysin kalustettu, mikä oli harvinaista viidentenä sotavuonna. Se nimettiin 12. kansankrenatööridivisioonaksi ja divisioona lähetettiin syyskuun puolivälissä länsirintamalle Aacheniin komentajanaan eversti Gerhard Engel.

Länsirintama
Divisioona osallistui Ardennien taisteluihin osana I SS-panssariarmeijakuntaa ja se oli Yhdysvaltain tiedustelun mukaan 6. panssariarmeijan paras jalkaväkidivisioona. Divisioona jäi länsirintamalle, vaikka 6. panssariarmeija lähti itään. Se yritti torjua helmikuussa 1945 Yhdysvaltain 9. armeijan Roerin ylitystä. Divisioona oli kuitenkin kulutettu loppuun ja sen vastarinta oli heikkoa. Se jäänteet antautuivat Ruhrin motissa huhtikuussa 1945 armeijaryhmä B:n jäänteiden kanssa.

Komentajat 
Divisioonankomentajina olivat:
 tykistönkenraali Wilhelm Ulex 1. elokuuta 1935 – 6. lokakuuta 1936
kenraaliluutnantti Albrecht Schubert 6. lokakuuta 1936 – 1. huhtikuuta 1938
kenraaliluutnantti Ludwig von der Leyen 1. huhtikuuta 1938 – 10. maaliskuuta 1940
kenraaliluutnantti Walter von Seydlitz-Kurzbach 10. maaliskuuta 1940 – 1. tammikuuta 1942
eversti Karl Hernekamp 1. tammikuuta - 1. maaliskuuta 1942
kenraaliluutnantti Kurt-Jürgen Freiherr von Lützow 1. maaliskuuta- 1. kesäkuuta 1942
eversti Gerhard Müller 1. kesäkuuta - 11. heinäkuuta 1942
eversti Wilhelm Lorenz 11.-20. heinäkuuta 1942
kenraaliluutnantti Kurt-Jürgen Freiherr von Lützow 20. heinäkuuta 1942-25. toukokuuta 1944
kenraaliluutnantti Curt Jahn 25. toukokuuta - 4. kesäkuuta 1944
kenraaliluutnantti Rudolf Bamler 4.-28. kesäkuuta 1944
kenraalimajuri Gerhard Engel 28. kesäkuuta 1944 - antautumiseen

12. kansankrenatööridivisioonan komentajat olivat
kenraaliluutnantti Gerhard Engel 9. syyskuuta -marraskuu 1944
kenraalimajuri Günther Rohr marraskuu 1944 - 1. tammikuuta 1945
eversti Langhäuser 1. tammikuuta - 27. maaliskuuta 1945
kenraaliluutnantti Gerhard Engel 27. maaliskuuta 1945 - antautumiseen

Lähteet

Aiheesta muualla
 Feldgrau.com 

12