Hans Hartung

Hans Hartung (21. elokuuta 1904 Leipzig, Saksa – 7. joulukuuta 1989 Antibes, Ranska) oli saksalais-ranskalainen taidemaalari. Hän oli myös mukana Ranskan muukalaislegioonassa.

Elämä

Hartung syntyi Leipzigissa Saksassa taiteelliseen perheeseen. Hän arvosti jo varhain nuorena Rembrandtin ja Lovis Corinthin kaltaisten taiteilijoiden teoksia. Vuonna 1924 Hartung pääsi Leipzigin yliopistoon, jossa hän opiskeli filosofiaa ja taidehistoriaa. Hän opiskeli useasti Dresdenin taideakatemiassa, jossa hän jäljensi mestareiden maalauksia. Italian läpi suuntautuneen pyöräilyretken jälkeen Hartung muutti Pariisiin.

Pariisissa Hartung tapasi muita taiteilijoita ja jatkoi tunnettujen mestareiden maalausten jäljentämistä. Vuonna 1928 Hartung vieraili Münchenissä, missä hän opiskeli maalaustekniikkaa Max Doernerin kanssa. Vuonna 1929 Hartung meni naimisiin taiteilija Anna-Eva Bergmanin kanssa. Hartungin töitä oli ensimmäistä kertaa esillä vuonna 1931 Dresdenissä.

Hartungin isän kuoltua vuonna 1932 katkesivat hänen viimeisetkin siteet Saksaan. Hartung ei ollut tervetullut Natsi-Saksaan, sillä hänet leimattiin rappiolliseksi tämän edustaman taidesuuntauksen takia - taiteen joka oli ristiriidassa Natsi-Saksan ideologian kanssa. Vuonna 1935 vieraillessaan Berliinissä Hartungin tarkoituksena oli myydä teoksiaan, kun poliisi yritti pidättää hänet. Hartungin onnistui paeta maasta ystävänsä Christian Zervosksen avustuksella.

Hartungin palattua Pariisiin pakolaisena, Hartung ja hänen vaimonsa erosivat toisistaan ja Hartung masentui. Hänen maalauksistaan tuli entistä abstraktimpia ja ne eivät myyneet hyvin. Hartungin ystävät yrittivät auttaa häntä taloudellisissa ongelmissa ja kuvanveistäjä Julio González tarjosi ateljeensa Hartungin käyttöön. Vuonna 1939 Hartung meni naimisiin Gonzálezin tyttären Robertan kanssa.

Ranskan muukalaislegioonan aika ja kuolema
Joulukuussa 1939 Hartung liittyi Ranskan muukalaislegioonaan. Gestapo varjosti Hartungia ja Ranskan poliisi pidätti hänet seitsemän kuukauden ajaksi. Vapauduttuaan Hartung palasi muukalaislegioonaan mennäkseen taistelemaan Pohjois-Afrikkaan. Hartung menetti jalkansa taistelussa Belfortissa, minkä jälkeen hän sai Ranskan kansalaisuuden vuonna 1945. 1970-luvulla Hartung ja Anna-Eva Bergman menivät uudelleen naimisiin. Hartung kuoli 7. joulukuuta 1989 Pariisissa.

Saksalaiset taidemaalarit
Ranskalaiset taidemaalarit
Ranskan muukalaislegioonan sotilaat
Amputoidut henkilöt
Vuonna 1904 syntyneet
Vuonna 1989 kuolleet