Yrjö Valkama (sotilas)

Yrjö Armas Valkama (vuoteen 1906 Flaming) (5. kesäkuuta 1894 Helsinki – 3. maaliskuuta 1975) oli suomalainen kenraalimajuri. 

Valkama osallistui sisällissotaan valkoisten puolella 1918, valmistui kadettikoulusta 1920 ja Sotakorkeakoulusta 1931 (ye-upseeri 1932). Hän palveli komppaniaupseerina 1920–1923, adjutanttina 1923–1927 sekä komppanianpäällikkönä 1927–1932. Sittemmin hän toimi yleisesikunnassa ja puolustusministeriössä toimistopäällikkönä 1932–1939. 

Talvisodassa Valkama komensi I pataljoonaa JR 34:ssä 10.10.1939–14.1.1940 ja myöhemmin muun muassa Taisteluosasto Tiikeriä. Jatkosodassa hän komensi 1941–1944 JR 57:ää sekä toimi armeijakunnan esikuntapäällikkönä ja toimi edelleen vuoteen 1945 asti rykmentinkomentajana. Sodan jälkeen hän johti Kadettikoulua 1945–1950.

Ylennykset: Vänrikki ja luutnantti 1920, kapteeni 1924, majuri 1932, everstiluutnantti 1940, eversti 1942, kenraalimajuri 1950. 

Valkama kilpaili jalkapallossa ja uimahypyissä. Antwerpenin olympialaisissa 1920 hän sijoittui suorissa kerroshypyissä viidenneksi. Hän voitti suorissa kerroshypyissä yhteensä kahdeksan Suomen-mestaruutta vuosina 1914–1917, 1919–1921 sekä 1923. Hän edusti uimahypyssä seuratasolla Helsingin Uimareita. Jalkapallossa hän voitti HJK:ssa Suomen-mestaruuden vuosina 1919 ja 1923.

Valkama toimi Suomen Uimaliiton puheenjohtajana vuosina 1946–1956, Pohjoismaiden uimaliiton puheenjohtajana 1955–1960 ja Suomen Olympiakomitean puheenjohtajana 1955–1961. Hänelle myönnettiin Suomen urheilun suuri ansioristi vuonna 1966.

Lähteet 

Suomalaiset kenraalit
Suomalaiset urheiluvaikuttajat
Suomalaiset uimahyppääjät
Suomalaiset jalkapalloilijat
Jalkapallon Suomen mestarit
Suomen sisällissodan valkoiset
Vuonna 1894 syntyneet
Vuonna 1975 kuolleet