Italian hyökkäys Ranskaan

Italian hyökkäys Ranskaan oli Italian ja Ranskan toisessa maailmansodassa käymä rajasota, joka oli osa taistelua Ranskasta.

Taustaa 
Italia julisti sodan Ranskalle ja Yhdistyneelle kuningaskunnalle 10. kesäkuuta 1940 liittyen sotaan Saksan rinnalla. 14. kesäkuuta Ranskan laivaston alukset pommittivat öljyvarastoa Genovan satamassa. Pommituksissa hävittäjä Albatros vaurioitui saadessaan osuman 155 mm kranaatista konehuoneen lähistölle, jolloin 12 miehistön jäsentä sai surmansa. 16. kesäkuuta Ranskan laivaston sluuppi La Curieuse upotti Oranin lähistöllä törmäämällä Italian laivaston sukellusveneen Provanan, josta tuli ensimmäinen italialainen sodan aikana upotettu sukellusvene. La Curieuse vaurioitui samalla pahoin.

Taistelu 
Italian armeija aloitti 20. kesäkuuta hyökkäyksen Ranskaan 300 000 sotilaan voimin. Joukot olivat ylittäneet seuraavana päivänä maiden välisen rajan ja edenneet Alphine-linjalle, jota René Olryn komentama Ranskan Alppien armeijaryhmä puolusti. Lumimyrsky keskeytti hyökkäyksen Pienen Sankt Bernhardin solan kautta. Hyökkäävät joukot Ranskan Rivieralla pysäytettiin Mentonin kaupunkiin. Samana päivänä Ranskan laivaston taistelulaiva Lorraine pommitti Bardian satamaa Italian Libyassa. Ranskan ilmavoimat pommittivat Livornon kaupunkia Italiassa ennen Ranskan antautumista saksalaisille 25. kesäkuuta, jolloin Ranska allekirjoitti aseleposopimuksen myös Italian kanssa.

Seuraukset 
Italia miehitti 832 neliökilometrin ja 28 500 asukkaan laajuisen alueen Ranskan eteläosasta ja muodosti 50 kilometrin levyisen demilitarisoidun alueen Ranskan ja Italian rajalle. Lisäksi Korsika ja Alpes-Maritimesin alueet miehitettiin. Italia sai myös luvan käyttää Djiboutin satamaa ja rautatietä Djiboutista Addis Abebaan. Myös Toulon, Biserta, Ajaccio ja Oran demilitarisoitiin.

Taistelu Ranskasta
Italian taistelut
Yhdistyneen kuningaskunnan taistelut