Pillastunut runohepo

Pillastunut runohepo on vuonna 1921 julkaistu suomalaisen anarkistin Kaarlo Uskelan runokokoelma, jonka hän kirjoitti ollessaan sisällissodan jälkeen vangittuna Tammisaaren vankileirillä. Kolmetoista pitkää runoa sisältävän teoksen jatko-osana voidaan pitää postuumisti vuonna 1923 julkaistua Uskelan novellikokoelmaa Vainovuosilta. Pillastunut runohepo tuli tunnetuksi vuonna 1933, jolloin se aikakauden ainoana suomalaisena kirjana määrättiin oikeuden päätöksellä takavarikoitavaksi ja poltettavaksi. 

Kirjan takavarikointi sai ilmeisesti alkunsa, kun Uskelan runoja oli lausuttu Pohjanmaalla jollakin työväentalolla ja se oli ilmiannettu paikalliselle poliisille. Oikeus määräsi teoksen takavarikoitavaksi ja kaikki jäljellä olevat kappaleet tuhottavaksi. Uskelalle puolestaan annettiin tuomio valtiopetoksellisesta toiminnasta, vaikka hän oli kuollut jo toistakymmentä vuotta aikaisemmin. Takavarikon ja oikeustoimien syynä oli kirjan ateistinen ja kirkonvastainen sisältö, ja lisäksi sitä pidettiin kumouksellisena ja jopa väkivaltaisena. Teos oli tiettävästi jo aikaisemmin kiinnittänyt myös suojeluskuntien huomion. Suurin osa hänen muista kirjoistaan oli takavarikoitu jo 1910-luvulla.

Kustannusyhtiö Savukeidas julkaisi teoksen uudelleen vuonna 2008. Uusintapainoksen jälkisanat on kirjoittanut tietokirjailija Juri Nummelin. Kustantamo Sanasato julkaisi teoksen uudelleen vuonna 2017 Uskelan Kootuissa teoksissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Suomalaiset runokokoelmat
Vuoden 1921 kirjat
Sananvapaus
Sensuuri Suomessa