Sekatyömies

Sekatyömies tai sekatyöläinen on tiettyyn osaamisalueeseen erikoistuneen ammattityöläisen vastakohtaan viittaava työntekijän nimitys. Sekatyömiehet tai -työläiset muodostivat aiemmin merkittävän osan erityisesti tehtävästä toiseen liikkuvasta apu- ja sesonkityövoimasta. Sekatyömiehen tehtäviin ei ollut koulutusta, vaan osaaminen kehittyi tekemällä oppimisen kautta. Sekatyöläinen edusti tietynlaista ylijäämäkategoriaa, kaatoluokkaa; sitä ei välttämättä pidetty "oikeana" ammattinimikkeenä.

Tehtäviä
Sekatyömiehiä oli rakennustyömailla avustavissa tehtävissä. He saattoivat myös tehdä sementti- ja betonitöitä. Heitä toimi paljon satamissa ja maanrakennustöissä. He huolehtivat esimerkiksi tehtaiden polttoainehuollosta halkotarhoilla. Talvisin lumityöt tarjosivat heille paljon työmahdollisuuksia.

Järjestäytyminen Suomessa
Sekatyöläiset järjestäytyivät useaan eri ammatilliseen organisaatioon: Suomen Tehdas- ja Sekatyöväen Liitto piti ensimmäisen edustajakokouksensa vuonna 1909. Vuonna 1921 STSL yhdistyi Suomen Saha-, Kuljetus- ja Sekatyöväen Liittoon ja sen perustava edustajakokous pidettiin vuonna 1921. Maaseututyöväen Liitto puolestaan toimi vuosina 1945–1993. Vuonna 1949 liitossa oli 12 674 jäsentä.

Nykyään sanaa sekatyömies saatetaan Suomessa käyttää tarkoittamaan monialaista, lyhytaikaisissa työsuhteissa toimivaa ammattilaista esimerkiksi media-alalla.

Lähteet 

Ammatit