C-vene

C-vene, tai Erikoisluokka C, ruotsiksi Särklass C, on pienehkö suomalainen klassinen vene. Vene oli Suomen purjehtijaliiton ratkaisu uudeksi veneluokaksi sodanjälkeisen aikaan, jolloin rakennustarvikkeita ja muita resursseja oli heikosti käytettävissä. Suunnitteluajatukseltaan C-veneet muistuttavat paljon isosiskojaan A-veneitä, joiden purjepinta-ala on kaksinkertainen C-veneisiin verrattuna.

C-vene on konstruktioluokka, eli kaikki veneet ovat keskenään erilaisia, mutta ne noudattavat tiettyjä mittarajoja, koskien esimerkiksi veneen pituutta, purjepinta-alaa ja painoa. C-veneen mittasääntö päivitti vanhaa Pojkbåt 15 m² -luokkaa ja muun muossa uuden mittasäännön purjepinta-ala on sama. Veneenä C-vene on hiukan pienempi kuin pienimmät Saaristoristeilijät ja Hai-veneet, joissa on noin 22 m² purjepinta-ala.

C-veneet ovat pieniä, tavallisesti kolmen hengen miehistöllä purjehdittavia kilpailukelpoisia retkiveneitä. Veneet on ruffattu, eli niissä on pieni kannen päällä oleva kajuutta, joka kasvattaa sisätiloja. Veneillä kilpailtiin säännöllisesti 60-luvun lopulle saakka jonka jälkeen kilpailutoiminta lakkasi toisin kuin isosiskolla A-veneellä jolla kilpaillaan edelleen suuremmissa regatoissa.

C-luokka oli hyvin suosittu sotaa seuranneina vuosina ja luokkaan rakennettiin kaikkiaan 32 venettä. Luokan tärkeimpiä suunnittelijoita oli Gösta Kyntzell, joka suunnitteli C-veneistä kaikkiaan 25, joista kahdeksan itselleen. Gösta Kyntzellin itselleen suunnittelemat veneet kuuluvat Inga-Lill -sarjaan, jossa kaikilla veneillä on sama nimi, mutta yksilöllinen järjestysnumero. Inga-Lill -veneitä rakennettiin kaikkiaan 44 kappaletta. Myös mm. Birger Slotte suunnitteli varhaisen C-veneen.

Tänään C-veneet ovat huvenneet ja SPVn rekisteristä ei löydy yhtään C-venettä. Veneitä lienee vielä Suomessa kourallinen perustuen silloin tällöin julkaistaviinveneiden myynti-ilmoituksiin.

Suomen C-veneet

Lähteet 
 
 

Köliveneet