Eugen (Ruotsin prinssi)

Prinssi Eugen (Eugén Napoleon Nikolaus; ) oli Ruotsi-Norjan perintöruhtinas (vuodesta 1905 lähtien vain Ruotsin prinssi) ja Närken herttua, joka tunnetaan myös kuvataiteilijana. Hän oli kuningas Oskar II:n ja kuningatar Sofian nuorin poika.

Elämäkerta 
Eugen suoritti ylioppilastutkinnon vuonna 1884, kirjoittautui saman vuoden kevätlukukaudella Kristianian yliopistoon ja suoritti samana vuonna upseerin tutkinnon. Vuonna 1885 hän matkusti Italiaan, Egyptiin ja Syyrian ja palasi Istanbulin kautta. Jo samoihin aikoihin hän oli alkanut maalata. Kirjassa Våra minnen (1886), jonka hän julkaisi veljiensä Oskarin ja Karlin kanssa, on joitakin hänen piirroksiaan sekä jäljennökset kolmesta hänen maalaamastaan Palestiina-aiheisesta akvarellista.  Vuosina 1885–1886 hän opiskeli Uppsalassa Wilhelm von Gegerfeltin oppilaana. Hänen muita taiteiden opettajiaan olivat Hans Gude ja Hugo Salmson.

Vuoden 1887 alussa prinssi saapui Pariisiin, virallisen selityksen mukaan "harjoittaakseen jonkin aikaa taide­opintoja". Siellä hän käytti peitenimeä Monsieur Oscarsson ja opiskeli Léon Bonnat'n koulussa, jossa hän piirsi ja maalasi elävien mallien mukaan. Kun Bonnat'n koulu saman vuoden syksyllä lopetti toimintansa, siirtyi prinssi Eugen Henri Gervexin ateljeehen. Hän opiskeli kaikkiaan kaksi ja puoli vuotta talvisin Pariisissa ja maalasi kolmena kesänä ruotsalaisia maisema- ja henkilökuvia Dalbyssä Skånessa, jossa Hugo Salmson toimi hänen opastajanaan. Pariisin maailmannäyttelyssä 1889 Ruotsin osastolla oli näytteillä hänen pieni skånelais­aiheinen maalauksensa Perunapelto Dalbyssä () ja kolme pastellista muoto­kuva­harjoitelmaa. Näitä ei kuitenkaan mainittu näyttely­luettelossa, mutta nuori aloittelija, joka signeerasi teoksensa nimellä Eugène, tuli kuitenkin yleisölle tutuksi ja sai hienon arvostelun. Palkintojen jaon yhteydessä hän sai kunnia­mainnan pastelli­maalarina. Joulukuun 11. päivänä 1889 hänet valittiin ensimmäiseksi kunniajäseneksi Ruotsin tiedeakatemiaan.

Prinssi Eugen osoitti nopeasti itsenäisen taiteilijaluonteensa, hienon luontotunteen, joka etsi omia ilmaisu­muotojaan. Hänen tuotantonsa ensimmäisinä vuosina hänen palattuaan Pariisista osoitti antaumuksellista yksityiskohtien tutkimusta ja samaan aikaan pyrkimystä melodiseen luonnontunteeseen: Kuun nousu ({{k-sv|Månuppgång}}) ja Aamutunnelma () esittävät tunturimaisemia, Kevät (k) ja Sisäjärvi () Mälarenin luontoa. Yllättävä teos oli Metsä (), joka ilmentää vahvaa tuntemusta yksinäisyydestä syvällä metsässä keskellä korkeita ja paksuja honkien runkoja. Kun se asetettiin näytteille, sitä sanottiin leikillisesti prinssin sukutauluksi.

Prinssin maalaukset saivat ennen pitkää uusia ilmaisumuotoja. Vuonna 1893 hän maalasi Södermanlandin maa­seudulla teokset Vanha linna (</ref> Testamentissaan hän määräsi, että hänen suuri taidekokoelmansa Waldemarsuddenissa tulisi kuulumaan valtiolle. Kokoelmaan kuuluu muun muassa Anders Zornin Carl Larssonn Ivan Aguélin ja Carl Fredrik Hillin teoksia sekä Ernst Josephsonin teos Näkki'', jonka prinssi osti, kun sitä ei kelpuutettu Ruotsin kansallismuseoon. Puutarhassa on veistospuisto, jossa on muun muassa Carl Millesin, Carl Eldhin, Christian Erikssonin ja Lisa Erikssonin veistoksia. Vuosi hänen kuolemansa jälkeen, 1948, Waldemarsudden muutettiin taidemuseoksi, jossa hänen oma kokoelmansa muodostaa pääosan näytteillä olevista teoksista.

Prinssi Eugen osallisui juutalaisten ja poliittisten pakolaisten puolesta järjestettyihin mielipidekokouksiin, ja hänet nähtiin yhdessä natsi-Saksassa suuresti vihatun Mia Leche Löfgrenin kanssa etualalla vastustamassa kansallissosialismia. 

Prinssi Eugen oli naimaton aikana, jolloin perintöruhtinaat jokseenkin säännöllisesti menivät naimisiin vertaistensa kanssa.

Esivanhemmat

Katso myös 
 Prinssi Eugenin mitali

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Prinssi Eugenin taide, Helsingin Sanomat, 21.08.1932, nro 225, s. 21, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Ruotsin prinssit
Norjan kuninkaalliset
Vuonna 1865 syntyneet
Vuonna 1947 kuolleet
Ruotsalaiset taidemaalarit