NHL-kausi 1966–1967

NHL-kausi 1966–1967 oli National Hockey Leaguen historian 50. kausi. Sen aikana kuusi NHL-joukkuetta pelasi kukin 70 runkosarjaottelua. NHL koostui viimeisen kerran niin sanotuista Original Six -joukkueista, jotka ovat Boston Bruins, Chicago Black Hawks, Detroit Red Wings, Montreal Canadiens, New York Rangers ja Toronto Maple Leafs, sillä seuraavalla kaudella liigaan liittyi kuusi uutta joukkuetta. Stanley Cupin voitti Punch Imlachin valmentama Toronto Maple Leafs, joka kukisti finaalisarjassa Montreal Canadiensin otteluvoitoin 4–2. Kyseessä oli Toronton seurahistorian 13. Stanley Cup -mestaruus. Maple Leafsia edustanut Dave Keon arvostettiin pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi ja sai Conn Smythe Trophyn.

Runkosarjan pistepörssin voitti Chicago Black Hawksin Stan Mikita, ja hänelle myönnettiin Art Ross Trophyn lisäksi Hart- ja Lady Byng -palkinnot. Mikita keräsi 70 ottelussa 97 tehopistettä, joista 35 oli maaleja ja 62 syöttöpisteitä. Pudotuspeleissä pistepörssin ykkönen oli Toronton Jim Pappin, joka teki 12 ottelussa 7 maalia ja keräsi 8 syöttöpistettä. Parhaan tulokkaan palkinnon Calder Memorial Trophyn sai Boston Bruinsia edustanut Bobby Orr.

Runkosarja 

Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu.

Runkosarjan pistepörssi 

Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit

Pudotuspelit

Pudotuspelien pistepörssi 
Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit

NHL-palkinnot

Tähdistökentälliset

Lähteet  

Vuoden 1966 jääkiekko
Vuoden 1967 jääkiekko
NHL-kaudet