Luonnosta (Empedokles)

Luonnosta () eli Fysiikka () oli Empedokleen pääteos, jossa hän esitteli luonnonfilosofiansa. Teos ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta sen sisällöstä tunnetaan katkelmia.

Empedokleen teos oli heksametrimuotoinen runoelma. Siinä hän esitti tunnetut ajatuksensa neljästä alkuaineesta — maa, vesi, ilma (eetteri) ja tuli — jotka yhdistyvät ajoittain rakkaudeksi kutsutun voiman kautta, erotakseen sille vastakkaisen voiman, riidan kautta.

Aiemmin Empedokleen on yleensä ajateltu kirjoittaneen kaksi runoa, Luonnosta sekä Puhdistusmenot (Katharmoi). Tämän nimiset teokset mainitsee myös Diogenes Laertios. Näistä ensin mainittu olisi käsitellyt ennen kaikkea maailman ja elävien olentojen luomista ja jälkimmäinen sielun kohtaloa ja ajatusta metempsykhosiksesta. Nykyään pidetään kuitenkin mahdollisena, että Empedokles kirjoitti vain ensin mainitun teoksen, ja kaikki häneltä säilyneet katkelmat ovat peräisin tästä teoksesta.

Empedokles vaikutti todennäköisesti suuresti Lucretiukseen ja tämän teokseen Maailmankaikkeudesta (De rerum natura). David Sedleyn mukaan yhtäläisyyksiä on erityisesti kummankin teoksen johdannossa. Yhtäläisyyksillä  Lucretius halusi mahdollisesti osoittaa kirjallista velkaansa Empedokleelle; tämän lisäksi hän saattoi haluta tulla Empedokleen kaltaiseksi filosofiseksi runoilijaksi Roomalle.

Sallustius julkaisi Ciceron aikoina teoksen Empedoclea, joka oli oletettavasti Empedokleen teoksen latinannos tai jäljitelmä.

Egyptin Panopoliksesta on löydetty papyruskatkelmia (nk. Strasbourgin papyrus), yhteensä noin 70 tekstiriviä, jotka ovat peräisin Empedokleen teoksesta. Ne osoittavat, että teoksen kopioita oli kierrossa vielä 100-luvulla jaa.

Lähteet 

Esisokraatikkojen teokset