Sirokeijukorento

Sirokeijukorento (Lestes sponsa) on keijukorentoihin kuuluva kirkasvärinen sudenkorento, joka on hyvin yleinen varsinkin loppukesästä. Lajin lentoaika on kesä-heinäkuun vaihteesta syyskuun loppupuolelle päälentoajan ajoittuessa heinäkuun puolivälistä elokuun puoliväliin.

Ulkonäkö ja koko 

Takaruumiin yläpinta on enimmäkseen tummanvihreä. Koiraan keskiruumiin sivut ja takaruumiin kärki ovat paljolti sinihärmäiset, naaraan ruskeankeltaiset.

Sirokeijukorento näyttää hyvin paljon isokeijukorennolta. Se muistuttaa myös isotytönkorentoa ja kääpiötytönkorentoa. Sirokeijukorentokoiras eroaa isokeijukorentokoiraasta alempien perälisäkkeiden ja takaruumiin toisen jaokkeen selkäpuolen sinihärmäisyyden perusteella. Sirokeijukorennolla on suorat alemmat perälisäkkeet, eikä toisiaan kohti kärjestä kaartuvat, kuten isokeijukorennolla. Sirokeijukorentokoiraan 2. jaokkeen selkäpuoli on kokonaan sinihärmäinen. Nuorilta yksilöiltä sininen väri tosin puuttuu, ja kehittyvillä yksilöillä sitä on vain osassa jaoketta.

Naaraalla on keskiruumiin sivulla vaalea hartiasaumajuova ja yksittäinen vihreä piste. Munanasetin on lyhyempi kuin isokeijukorennolla eikä jatku takaruumiin kärjen ohi. Naaraat voivat olla satunnaisesti väritykseltään koiraan kaltaisia.

Sirokeijukorennolla on muiden keijukorentojen lailla tapana pitää paikoillaan ollessaan siipiä auki levitettyinä, eikä hentosudenkorennoille tyypillisesti yhteen taitettuina.

Sirokeijukorennon takaruumiin pituus on 25–32 mm ja takasiiven pituus 19–24 mm.

Levinneisyys ja elinympäristö 

Lajia esiintyy enimmäkseen yleisenä Länsi-Euroopasta Japaniin ulottuvalla alueella, jolla se kuuluu monin paikoin yleisimpiin sudenkorentolajeihin. Suomessa se on yleisimpiä loppukesällä tavattavia korentolajeja.

Sirokeijukorento elää erittäin monenlaisten vesialueiden äärellä. Yksilömäärä on suurin pienillä lammilla ja järvenlahdilla.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sirokeijukorento Korentowikissä

Sudenkorennot