Hissillä mestauslavalle

Hissillä mestauslavalle (Ascenseur pour l’échafaud) on ranskalainen draamaelokuva vuodelta 1958. Film noirin tyyliseksi luonnehditu mustavalkoelokuva oli Louis Mallen ensimmäinen pitkän elokuvan ohjaustyö. Elokuvan pääosia esittävät Jeanne Moreau ja Maurice Ronet, ja musiikin siihen teki Miles Davis kvintetteineen.

Absurdia teatteria muistuttavassa tarinassa kahden rikollispariskunnan aikeet sekoittuvat sattumien seurauksena kohtalokkaalla tavalla toisiinsa.

Juoni
Florence Carala (Moreau) ja Julien Tavernier (Ronet) ovat rakastavaisia, jotka ovat päättäneet raivata Florencen aviomiehen, rikkaan yritysjohtajan Simon Caralan (Jean Wall), pois yhteisen tulevaisuutensa tieltä. Julien työskentelee Caralan yrityksessä ja käyttää muukalaislegioonassa oppimiaan laskuvarjotaitoja kiipeämällä köyden avulla esimiehensä toimistoon, murhaamalla miehen ja lavastamalla tilanteen itsemurhaksi. Poistuessaan autoonsa Julien huomaa unohtaneensa köyden riippumaan rakennuksen seinälle, yrittää palata toimistoon, mutta juuttuu sähkön katketessa tyhjentyneen toimistorakennuksen hissiin. 

Pian nuoret pikkurikolliset Louis ja Veronique (Georges Poujouly ja Yori Bertin) varastavat Julienin käyntiin jättämän avoauton kadulta. Florence näkee Julienin auton ajavan ohi vieras nainen matkustajan paikalla ja luulee Julienin äkkiä muuttaneen suunnitelmiaan ja hyljänneen hänet. Florence kävelee mietteissään Pariisin katuja läpi illan ja yön, samaan aikaan kun Julien yrittää kiipeilytaitojensa avulla selvittää tietään ulos jumittuneesta hissistä.

Autovarkaat Louis ja Veronique ajavat Pariisin ulkopuolelle ja kirjoittautuvat motelliin auton papereista löytämällään nimellä herra ja rouva Julien Tavernier. Motellissa he tutustuvat saksalaiseen pariskuntaan Horstiin ja Friedaan, juovat samppanjaa ja ottavat yhteiskuvia Julienin autosta löytämällään pienoiskameralla. Saksalaisten mentyä nukkumaan Louis yrittää varastaa heidän Mercedes-urheiluautonsa. Horst saa hänet kiinni itse teossa, ja Louis päätyy tappamaan molemmat saksalaiset Julienin autosta löytyneellä aseella. Louis ja Veronique pakenevat Pariisiin saksalaisten Mercedeksellä ja piiloutuvat Veroniquen asuntoon. Veronique on varma että he jäisivät kiinni ja ehdottaa Louis’lle yhteistä itsemurhaa. He ottavat yliannokset lääkkeitä ja menevät makuulle.

Saksalaisten ruumiit löydetään aamuyöllä motellista yhdessä Julienin auton, aseen ja sadetakin kanssa, ja Julienistä tulee näin surmien pääepäilty. Julieniä etsivät poliisit tulevat hänen työpaikalleen vartijan kanssa, joka saa hissit jälleen toimintakuntoon. Julien onnistuu pakenemaan rakennuksesta, mutta jää kuitenkin pian kiinni läheisessä kahvilassa, koska hänen kuvansa on julkaistu aamun sanomalehdissä.

Poliisit löytävät Caralan ruumiin tämän toimistosta, mutta uskovat tapauksen itsemurhaksi. Julien saa syytteen saksalaisturistien tappamisesta, koska hänen tarinaansa hissiin juuttumisesta uskota. Florence uskoo Julienin tarinan ja lähtee etsimään ohi ajaneessa autossa näkemäänsä Veroniquea, jonka muistaa työskentelevän eräässä kukkakaupassa. Hän saa selville osoitteen ja löytää Veroniquen ja Louis’n elossa – heidän itsemurhansa on epäonnistunut. Louis ei usko että häntä vastaan löytyisi todisteita, mutta Veronique muistaa motelliin jääneellä pienoiskameralla otetut valokuvat. Louis palaa motelliin, jossa poliisi on jo kehittänyt valokuvat. Niiden ansiosta Louis’sta tuleekin pääepäilty saksalaissurmissa. Kameran kuvien joukossa on kuitenkin myös romanttisia yhteiskuvia Florencesta ja Julienista. Niiden avulla poliisi pääsee selville heidän suhteestaan ja todellisista aikeistaan. Elokuvan lopussa Louis’n perässä motelliin ajanut Florence tajuaa kuvat nähtyään, että hänet ja Julien tullaan tuomitsemaan Caralan murhasta.

Näyttelijöitä 

 Louis Mallen ohjaamat elokuvat
Ranskalaiset draamaelokuvat
Film noir -elokuvat
Vuoden 1958 ranskalaiset elokuvat