Nurkkatanssit

Nurkkatanssit tarkoittavat erityisten tanssipaikkojen ulkopuolella yksityisasunnoissa (tällaisen toiminnan sallivien "nurkissa"), ladoissa tai luonnossa järjestettyjä tanssitilaisuuksia, joilla ei ollut viranomaisten lupaa ja joita koskeva tieto ei siksi ollut julkista. Nurkkatansseina on viimeksi laajalti pidetty erityisesti sota-aikaisen tanssikiellon vallitessa järjestettyjä tilaisuuksia, mutta itse perinne on vanhempi. Suikkanen (2012) mainitsee sota-aikaisten nurkkatanssien nojanneen 1800-luvun tanssiperinteeseen. Ryynänen (2004) ulottaa ilmiön tarkastelun 1600-luvulle saakka.

Nurkkatansseja säestettiin perinteisesti yleisillä, mukana kuljetettavilla soittimilla, kuten viululla, haitarilla tai mandoliinilla. 1930-luvulta lähtien soittimia täydensi tai korvasi matkagramofoni. 

Paitsi, että osallistuminen nurkkatansseihin ja niiden järjestäminen vastasivat nuorten tarpeeseen kohdata toisiaan ja pitää hauskaa, niihin sisältyi myös kielletyn viehätystä ja uhmaa viranomaisia kohtaan. Ilmiön arvostelun kärkenä puolestaan oli ajatus, että luvattomiin tanssitilaisuuksiin liittyi alkoholin käyttöä ja salakauppaa sekä sukupuolimoraalin höltymistä.

Katso myös
 Tanssikielto Suomessa

Lähteet

Viitteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
 Sota-ajan tanssikieltoa rikottiin salatansseilla Ylen Elävä Arkisto 01.06.2011
 Tanssikielto pakotti tanssimaan salaa Yle 26.8.2010.

Tanssi Suomessa
Suomen historia