Nokian kartano

Nokian kartano sijaitsee Nokian keskustan tuntumassa Nokianvirran eteläpuolella. Kartano oli aikoinaan Ylä-Satakunnan alueen keskus. Nokian kantatilana ollut rälssisäteri oli muodostettu Iso- ja Pikku-Nokian rälssitiloista. Kartanon nimi juontuu Nokianvirran rantamilla eläneistä soopeleista eli nokinäädistä. Alun perin Nokia-nimellä viitattiin kyseiseen kartanoon.

Perimätiedon mukaan kartanon isäntänä oli 1200-luvun lopulla pirkkalaispäällikkö Matti Kurki, joka oli saanut sen kunnostautumisestaan lappalaisten kukistamiseksi. 1400-luvun alussa kartanoa isännöi Turun piispa. Varhaisin asiakirjamaininta Nokian kartanosta on vuodelta 1505, jolloin Maskun kihlakunnan tuomari Didrik Hannunpoika myi sen veljelleen Jeppe Volmarinpojalle. Kartano sai säterivapauden vuonna 1571.

Kartanon alueella sijaitsi aikoinaan ns. Nokian kartanokappeli, joka rakennettiin ilmeisesti 1500-luvun alkupuolella. Nykyään siitä on jäljellä kivinen perustus sekä Nokiankivenä tunnettu keskiaikainen hautakivi, jossa on kaiverruksia. Nokia-yhtiö osti kartanon 1860-luvulla, jolloin vuori-insinööri Fredrik Idestam perusti puuhiomon Nokianvirran kosken äärelle. Paikalle alkoi kasvaa teollisuusyhdyskunta. Idestamin rakennuttama huvilatyyppinen kartanon päärakennus purettiin vuonna 1960 ja sen sijaintipaikalle kohosi kurssikeskus 1962.

Lähteet 
Haikonen, Iris, Teräväinen, Erkki: Kartanon mailla - sätereitä ja rälssimiehiä, Genimap Oy, 2006, ISBN 951-593-977-1

Viitteet

Aiheesta muualla 
Nokian kaupunki 
Pirkanmaa

Suomen kartanot
Kartano