NHL-kausi 1964–1965

NHL-kausi 1964–1965 oli National Hockey Leaguen historian 48. kausi. Sen aikana kuusi NHL-joukkuetta pelasi kukin 70 runkosarjaottelua. Stanley Cupin voitti Toe Blaken valmentama Montreal Canadiens, joka kukisti finaalisarjassa Chicago Black Hawksin otteluvoitoin 4–3. Kyseessä oli NHL:n olemassaolon aikana Canadiensin 12. ja seuran koko historian 13. Stanley Cup -mestaruus. 

Kaudella 1964–1965 pudotuspelien arvokkaimmalle pelaajalla myönnettävä Conn Smythe Trophy jaettiin ensimmäisen kerran, ja sen sai Canadiensin keskushyökkääjä Jean Béliveau. Pudotuspeleissä Béliveau teki 13 ottelussa 8 maalia ja antoi 8 maalin johtanutta syöttöä. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun hän toimi joukkueensa kapteenina sen saavuttaessa Stanley Cup -mestaruuden.

Runkosarjan pistepörssin ja Art Ross Trophyn voitti Chicago Black Hawksin Stan Mikita. Hän keräsi 70 ottelussa yhteensä 87 tehopistettä, joista 28 oli maaleja ja 59 syöttöpisteitä. Hart Memorial Trophy puolestaan myönnettiin Mikitan tavoin Chicagoa edustaneelle Bobby Hullille. Pudotuspeleissä Hull sijoittui pistepörssin kärkipaikalle tehtyään 14 ottelussa 17 tehopistettä, joista 10 oli maaleja ja 7 maaliin johtaneita syöttöjä. Parhaan tulokkaan palkinnon Calder Memorial Trophyn sai Detroit Red Wings -maalivahti Roger Crozier.

Runkosarja 

Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu.

Runkosarjan pistepörssi 

Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit

Pudotuspelit

Pudotuspelien pistepörssi 
Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit

NHL-palkinnot

Tähdistökentälliset

Katso myös 
NHL:n varaustilaisuus 1964

Lähteet  

Vuoden 1964 jääkiekko
Vuoden 1965 jääkiekko
NHL-kaudet