Albendatsoli

Albendatsoli (C12H15SN3O2) on bentsimidatsolijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä ja eläinlääketieteessä useiden loisinfektioiden hoitoon.

Ominaisuudet ja käyttö
Huoneenlämpötilassa albendatsoli on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen liukenematonta ja liukenee paremmin orgaanisiin polaarisiin liuottimiin kuten dimetyyliformamidiin, dimetyylisulfoksidiin ja muurahaishappoon.

Albendatsoli on aihiolääke ja metaboloituu ihmisen maksassa aktiiviseksi albendatsolisulfoksidksi. Albendatsolisulfoksidi sitoutuu tubuliiniproteiiniin, mikä estää proteiinin järjestäytymisen mikrotubuluksiksi. Tämän vuoksi loisten kyky ottaa soluihinsa glukoosia heikkenee ja ne joutuvat käyttämään glykogeenivarastonsa energianlähteenä ja lopulta nääntyvät. Albendatsoli estää myös fumaraattireduktaasientsyymin toimintaa. Albendatsoli tehoaa useisiin sukkulamatoihin kuten kihomatoon, suolinkaiseen, koukkumatoihin, ja eräisiin tiehytmatoihin. Alkueläimistä albendatsoli tehoaa muun muassa Giardia lamblia -alkueläimeen. Eläinlääketieteessä yhdistettä käytetään muun muassa koirien ja nautojen loismatojen häätämiseen. Albendatsoli tuli markkinoille vuonna 1977.

Haittavaikutukset
Tavanomaisimpia albendatsolin aiheuttamia haittavaikutuksia ovat päänsärky, huonovointisuus, ripuli ja kuumeilu. Pitkäaikaisessa käytöstä voi aiheutua palautuva luuydinsuppressio tai maksatulehdus. Albendatsolia ei tule käyttää raskauden aikana, eikä maksan toimintahäiriöitä tai maksakirroosia sairastavilla potilailla.

Synteesi
Albendatsolia voidaan syntetisoida kahdella menetelmällä, joissa molemmissa lähtöaineena on 1-asetamido-4-kloori-2-nitrobentseeni, joka voi reagoida natriumtiosyanaatin kanssa muodostaen 1-asetamido-2-nitro-4-tiosyanaattobentseeniksi. 1-asetamido-2-nitro-4-tiosyanaattobentseeni reagoi emäksisissä olosuhteissa bromipropaanin kanssa propyylitiojohdannaiseksi ja samalla asetamidoryhmä hydrolysoituu vapaaksi amiiniksi. Nitroryhmä pelkistetään amiiniksi ja muodostuva diamiini reagoi syanamidin ja metyylikloroformaatin kanssa muodostaen bentsimidatsolirenkaan ja karbamaattirakenteen. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on 1-asetamido-4-kloori-2-nitrobentseenin reaktio 1-propaanitiolin kanssa ja nitroryhmä- ja asetamidoryhmä pelkistetään vedyttämällä diamiiniksi. Bentsimidatsolirenkaan ja karbomaattifunktionaalisuuden synteesi toteutetaan kuten edellä.

Lähteet

Loistautien lääkkeet
WHO:n tärkeimmät lääkkeet