Alueseurakunta

Alueseurakunta on Suomessa käytössä oleva nimitys evankelis-luterilaisen seurakunnan osalle. Kuntaliitosten yhteydessä myös alueen seurakunnat ovat yhdistyneet ja uuden suuren seurakunnan perusseurakuntatyön käytännön toteutusta varten on muodostettu alueseurakuntia  tai kappeliseurakuntia uusiksi alueyksiköiksi. Kirkkolainsäädännön mukaan yhden kunnan alueella saa olla vain yksi seurakuntatalous. Se tarkoittaa, että joko yhden seurakunnan alue käsittää koko kunnan alueen tai usea seurakunta (yleensä paikallisseurakunnat, mutta eräissä kaksikielisissä kunnissa yksi suomen- ja yksi ruotsinkielinen) muodostaa seurakuntayhtymän. Siten kuntaliitos aiheuttaa aina myös muutoksen seurakuntajakoon.

Alueseurakunnassa tapahtuvaa työtä johtaa aluekappalainen yhdessä alueneuvoston kanssa. Alueneuvosto saa päättää muun muassa joidenkin määrärahojen käytöstä ja vaikuttaa työntekijöiden valintaan. Alueseurakuntien papit, kanttorit ja muut työntekijät huolehtivat ainakin seuraavista työaloista: jumalanpalvelus, musiikki, lapsityö, nuorisotyö, perhetyö, aikuistyö, rippikoulu, diakonia ja kansainvälinen työ. Esimerkiksi Jyväskylän seurakunta koostuu yhdeksästä alueseurakunnasta ja lisäksi pääkirkosta (Taulumäen kirkko), joka ei kuulu mihinkään alueseurakuntaan.

Alueseurakunta-nimitys ei ole käytössä kaikissa laaja-alueisissa seurakunnissa. Esimerkiksi Salon seurakunnan osia kutsutaan alueiksi. Lainsäädäntö ei myöskään käytä nimitystä alueseurakunta, vaan sitä vastaa nimitys seurakuntapiiri.

Lähteet

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon hallinto