Qingbang

Qingbang () oli tunnetuin useista Kiinassa 1900-luvun alussa toimineista triadeista, eli salaseuramaisista rikollisjärjestöistä. Se koostui useista löyhästi toisiinsa liittyneistä järjestöistä. Qingbang vaikutti etenkin Shanghain kaupungissa ja toimi esimerkiksi oopiumin salakuljetuksessa, parituksessa, ryöstöissä, kiristyksissä, sieppauksissa ja uhkapeleissä. Järjestön toiminta loppui kommunistien tultua valtaan Kiinan sisällissodan jälkeen.

Qingbangin nimi tarkoittaa suomeksi ”Vihreää joukkoa”.

Historia

Qingbangin perustamista edelsi Anqing daoyou -niminen järjestö, josta eronneet jäsenet perustivat Qingbangin. Edeltäjäjärjestö kukoisti 1800-luvun puolivälillä Shanghaissa taiping-kapinaa sinne paenneiden keskuudessa. Qingbang otti sittemmin haltuunsa Shanghain alamaailman hyödyntäen kaupungin monimutkaista hallintojärjestelmää. Kaupunki oli jaettu kolmeen osaan, kiinalaiseen Nanshiin, Ranskan hallitsemaan osaan ja kansainväliseen siirtokuntaan. Jokainen näistä hallitsi omaa aluettaan itsenäisesti. Qingbang saattoi pitää keskustaan yhdessä ja toimia vapaasti kahdessa muussa kun kunkin kaupunginosan viranomaisilta puuttui valta puuttua muiden kaupungin osien hallintaan. Järjestö oli soluttanut omia jäseniään myös korkeisiin virkoihin poliisissa.

Qingbangin vallan kasvaessa se alkoi ottaa 1920- ja 1930-luvuilla osaa myös tavalliseen taloudelliseen ja poliittiseen elämään. Tällä saralla tulivat tunnetuiksi etenkin järjestöä johtaneet Du Yuesheng (1888–1951), Huang Jinrong (1868–1953), Zhang Renkui (1859–1945), Gu Zhuxuan (1885–1956) ja Zhang Xiaolin (1877–1940). Järjestö liittoutui vaihtelevasti eri poliittisten tahojen, kuten sotalordien, kommunistien ja Kuomintangin kanssa välittämättä sen enempää poliittisesta ideologiasta. Järjestön ehkä tunnetuimmaksi yksittäiseksi poliittiseksi sotkeutumiseksi jäi viiden tuhannen kommunistien väitetyn tukijan surmaaminen valkoisena terrorina tunnetussa tapahtumassa 12. huhtikuuta 1927. Tästä verilöylystä alkoi Kiinan sisällissota kommunistien ja Kuomintangin välillä.

Järjestön pääjohtajana 1930-luvulla toiminut Du Yuesheng tuli tunnetuksi paikallisessa kaupunkiperinteessä hänen hallitessaan paikallista teollisuutta. Hän jopa neuvotteli sopimuksia ammattijärjestöjen ja hallituksen välillä. Kiinan–Japanin sodassa järjestö teki yhteistyötä japanilaismiehittäjien kanssa. Järjestön toiminta lakkasi, kun kommunistit valtasivat Shanghain Kiinan sisällissodassa vuonna 1949 ja suurin osa sen jäsenistä pakeni Hongkongiin ja Taiwaniin.

Katso myös
Triadi

Lähteet

Järjestäytynyt rikollisuus
Shanghain historia‎