Käsikirjojen yhteenveto

Käsikirjojen yhteenveto () oli Aristoteleen kirjoittama teos, joka käsitteli retoriikan taidon historiaa. Se ei ole säilynyt nykyaikaan.

Teos tunnetaan muun muassa Diogenes Laertioksen Aristoteleen teosten luettelosta. Tämän mukaan teos oli kahden kirjan laajuinen. Hesykhios ja Ptolemaios sanovat sen kuitenkin käsittäneen vain yhden kirjan. Teoksen nimen synagōgē tarkoittaa sekä ”kokoelmaa” että ”yhteenvetoa”, tässä tapauksessa todennäköisemmin jälkimmäistä. Diogenes kutsuu teosta toisessa yhteydessä nimellä Puhujien lyhennelmä (, Epitomē tōn rhētorōn).

Teoksen nimestä voidaan kenties päätellä, että teos on ollut sisällöltään yhteenveto retoriikkaa käsittelevistä teoksista. Teos on mahdollisesti kirjoitettu vuosien 343–342 jälkeen, jolloin Filippos II teki Aristoteleesta poikansa Aleksanterin opettajan, sillä retoriikkaa on kuulunut keskeisesti opetettuihin aineisiin. Teosta on kuitenkin ehdotettu myös jonkinlaiseksi kulttuurihistoriallisen aineiston kokoelmaksi, joka ei olisi Aristoteleen omaa tuotantoa, mutta silti koottu tämän peripateettisessa koulussa.

Aristoteleen kadonneiden teosten joukkoon kuuluu myös useita muita retoriikkaa käsittelevien käsikirjojen yhteenvetoja. Eräs toinen niistä joista tiedetään hieman enemmän oli nimeltään Theodekteen käsikirjan yhteenveto.

Lähteet 

Aristoteleen teokset
Kadonneet kirjat
Kirjat retoriikasta