Suomen valtiosihteerinvirasto

Suomen valtiosihteerinvirasto oli vuosina 1826–1918 autonomisen Suomen suuriruhtinaskunnan edustajana Pietarissa toiminut virasto. Sen päällikkönä oli ministerivaltiosihteeri (vuoteen 1834 valtiosihteeri), joka oli korkein suomalainen viranomainen Venäjän keisarin luona. Virastoa kutsuttiin myös Hänen Majesteettinsa Keisarin Suomen kansliaksi. Valtiosihteerinviraston edeltäjänä toimi vuosina 1811–1826 Suomen asiain komitea.

Valtiosihteerinviraston yhteydessä toimivat Suomen passivirasto ja Helsingin keisarillisen yliopiston kanslerinvirasto. Passivirasto valvoi suomalaisten matkustamista Venäjälle ja hoiti Venäjällä pysyvästi asuneiden Suomen suuriruhtinaskunnan alamaisten asioita. Se perustettiin vuonna 1819 Suomen passitoimistona, ja oli vuodesta 1848 valtiosihteerinviraston alainen erillinen virasto.

Suomen itsenäistymisen jälkeen viimeisestä ministerivaltiosihteeristä Carl Enckellistä tuli Suomen diplomaattinen edustaja Pietarissa. Valtiosihteerinvirasto ja Suomen passivirasto lakkautettiin virallisesti asetuksella 1. heinäkuuta 1918 alkaen.

Valtiosihteerinviraston talo
Valtiosihteerinvirasto toimi Pietarissa osoitteessa Jekateringofski Prospekt 39 (kadun nykyinen nimi on Prospekt Rimskogo-Korsakova). Talo oli hankittu Suomen asiain komitean käyttöön vuonna 1813. Se oli rakennettu vuosina 1808–1810 N. Semjonovin kaupunkitaloksi, ja sitä laajennettiin vuonna 1845 arkkitehti Harald von Bossen suunnitelman mukaan sekä vielä uudelleen vuonna 1908. Suomen itsenäistyttyä rakennuksessa toimi muun muassa Suomen Pietarin-pääkonsulaatti vuosina 1923–1938. Suomen valtio myi talon Neuvostoliitolle 1,4 miljoonalla ruplalla vuonna 1954.

Lähteet 
Valtiosihteerinvirasto Arkistojen portti
Suomen passivirasto Pietarissa Arkistojen portti

Viitteet

Suomen entiset viranomaiset ja keskusvirastot
Suomen suuriruhtinaskunta