Andrzej Stasiuk

Andrzej Stasiuk (s. 25. syyskuuta 1960 Varsova) on puolalainen kirjailija, kirjallisuuskriitikko, esseisti ja kirjankustantaja. Hänet tunnetaan parhaiten matkakirjoistaan ja Itä-Euroopan todellisuutta kuvaavista esseistään.

Stasiukin teoksia on kutsuttu metafyysiseksi miesproosaksi. Hän kirjoittaa laitapuolen kulkijoiden elämästä Varsovan baareissa ja vankiloissa, sekä elämästä sosialistisessa Puolassa 1970- ja 1980-luvulla. Kaupunkielämän ohella Stasiuk käsittelee syrjäistä maaseutua ja kuvaa yhteiskuntajärjestelmän muutosta, köyhyyttä ja työttömyyttä.

Teosten taustana on Stasiukin monivaiheinen tausta. Hän oli puolitoista vuotta vankilassa karattuaan armeijasta. Stasiuk asuu Kaakkois-Puolan vuoristoalueella pienessä kylässä ja kirjoittaa proosan ohella kritiikkejä useisiin päivälehtiin.

Teoksia
 Mury Hebronu, 1992
 Wiersze miłosne i nie, 1994
 Biały kruk, 1995
 Opowieści galicyjskie, 1995
 Przez rzekę, 1996
 Dukla, 1997
 Dwie sztuki o śmierci, 1998 (televisiosarja)
 Jak zostałem pisarzem, 1998 (omaelämäkerrallinen, "Kuinka minusta tuli kirjailija")
 Dziewięć, 1999
 Moja Europa. Dwa Eseje o Europie zwanej Środkową, 2000 (yhdessä Jurij Andruchowyczin kanssa)
 Tekturowy samolot, 2000
 Opowieści wigilijne, 2000 (yhdessä Olga Tokarczukin ja Jerzy Pilchin kanssa).
 Zima, 2001.
 Jadąc do Babadag, 2004
 Noc. Słowiańsko-germańska tragifarsa medyczna, 2005
 Fado, 2006
 Ciemny las, 2007
 Dojczland, 2007
 Czekając na Turka, 2009
 Taksim, 2009
 Dziennik pisany później, 2010
 Grochów, 2012
 Wschód, 2013

Suomennettuja teoksia
 Matkalla Babadagiin
 Valkoinen korppi

Lähteet

Puolalaiset kirjailijat
Kriitikot