Abdul Haris Nasution

Abdul Haris Nasution (3. joulukuuta 1918 – 6. syyskuuta 2000) oli indonesialainen kenraali, joka oli kahteen otteeseen maan armeijan esikuntapäällikkönä ja jonka onnistui paeta vuoden 1965 vallankaappausyritystä.

Nasution opiskeli Alankomaiden sotilasakatemiassa Indonesian Bandungissa. Toisen maailmansodan aikana Japanin miehittäessä Indonesiaa Nasution kokosi nuorista pojista koostuvan taistelujoukon ja johti sitä. Indonesian itsenäisyyssodassa 1945–1949 Nasution toimi sissijoukkojen komentajana. Vuonna 1952 hän oli yksi upseereista, joka pyysi tuloksetta presidentti Sukarnoa hajottamaan parlamentin ja saattamaan voimaan diktatuurin. Nasution oli syrjässä vuoteen 1955 saakka, jolloin palasi upseeriksi ja torjui seuraavina vuosina useita vallankumousyrityksiä maassa.

Nasutionin johtama armeija toimi 1950-luvulta lähtien tiiviissä yhteistyössä Sukarnon kanssa ja osallistui muun muassa taloudellisiin ratkaisuihin. Vuoteen 1962 mennessä Sukarno kuitenkin otti etäisyyttä upseereihin ja lähentyi maan kommunistipuoluetta PKI:ta. Nasutionin valta väheni. Lokakuussa 1965 Nasutionin onnistui välttää useita muita upseereja kohdannut kidnappaus ja hänen olisi ollut mahdollista helposti kaapata valta hänen tuekseen kääntyneiden sotilaiden avulla, mutta Nasution epäröi ja valtaan nousi kenraali Suharto, joka erotti Nasutionin armeijasta 1971 ja parlamentista seuraavana vuonna. Nasution toimi vielä Suharton hallinnon kriitikkona 1970-luvulla, mutta vetäytyi poliittisesta toiminnasta 1980-luvulla.

Suharton ja Nasutionin välit lämpenivät 1997, jolloin Suharto myönsi Nasutionille seremoniallisen Jenderal Besar -sotilasarvon, jonka olivat aiemmin saaneet vain kenraali Sudirman sekä Suharto itse. Nasution kuoli kolme vuotta myöhemmin.

Lähteet

Kirjallisuutta
 Penders, C. L. M. ja Sundhaussen, Ulf: Abdul Haris Nasution: A Political Biography. University of Queensland Press, 1985.

Indonesialaiset poliitikot
Indonesialaiset kenraalit
Vuonna 1918 syntyneet
Vuonna 2000 kuolleet