Tupakkatakki

Tupakkatakki () on miesten pikkutakkia muistuttava takki, jota käytetään rentona kotiasuna aamutakin tavoin. Se valmistetaan perinteisesti sametista, silkistä tai molemmista. Muita  materiaalivaihtoehtoja ovat kašmir- tai merinovilla tai flanelli. Koristeluun käytetään usein brokadia, kirjontaa, nyörejä tai silkkipunoksia. Tupakkatakissa on yleensä šaalikaulus ja käännetyt hihansuut, jotka on tehty muuta takkia kiiltävämmästä kankaasta. Tupakkatakki voidaan sulkea suurin napein, agraffein tai puikoin ja lenkein kuten duffelitakki, tai pelkästään solmittavalla vyöllä kuten kylpytakki.

Historiaa

Tupakkatakki sai alkunsa 1600-luvun Euroopassa, kun tupakkaa, teetä, kahvia, silkkiä ja muita siirtomaatavaroita alettiin tuoda Aasiasta ja Amerikasta. Silkkinen robe de chambre eli koti- tai aamutakki tuli muotiin, ja tupakointi yleistyi erityisesti Krimin sodan jälkeen 1800-luvun puolivälissä, kun turkkilaista tupakkaa alettiin tuoda Eurooppaan. Illallisen jälkeen herrasmies saattoi pukeutua mukavammin ja vetäytyä nojatuoliin polttamaan tupakkaa. Tähän tarpeeseen pitkästä silkkitakista kehittyi puolipitkä tupakkatakki. Käytännön syynä tupakkatakin käyttöön oli myös se, että se estää tuhkatahrojen ja tupakanhajun tarttumista alla käytettyihin vaatteisiin. Tupakkatakin kanssa käytettiin joskus hiuksia tupakanhajulta suojaavaa tupakkalakkia (engl. smoking cap).

Tupakkatakin suosio säilyi 1950-luvulle saakka. The Washington Post -sanomalehden pääkirjoitus vuodelta 1902 luonnehtii tupakkatakkia ”mukavuuden synonyymiksi”.

Tupakkatakissa usein kuvattuihin julkisuuden henkilöihin kuuluivat Cary Grant, Fred Astaire, Frank Sinatra, Dean Martin ja Hugh Hefner.

Monissa eurooppalaisissa kielissä, kuten suomessa, sanasta smoking jacket on johdettu myös smokkia tarkoittava sana, koska nämä takkityypit muistuttivat alun perin toisiaan. Brittienglanniksi smokki on kuitenkin dinner jacket ja amerikanenglanniksi tuxedo.

Lähteet

Aiheesta muualla

Takit
Tupakointi