Nicolas Ritz

Nicolas Ritz (s. 26. helmikuuta 1992 Dijon, Ranska) on ranskalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.

Ura

Seuraura
Ritz on Ducs de Dijonin kasvatti. Hän teki joukkueessa pääsarjadebyyttinsä Ligue Magnusissa 17-vuotiaana kaudella 2009–2010. Kolmannella kaudellaan 2011–2012 Ritz voitti Dijonissa Ranskan Cupin. Kaudella 2012–2013 hän teki turnauksessa yhteensä kuusi osumaa, joilla Ritz oli joukkueen paras maalintekijä. Ritz oli runkosarjassa Dijonin kolmanneksi paras maalintekijä kymmenellä osumallaan ja jakoi kevään 2013 pudotuspeleissä joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Tim Crowderin kanssa. Hänet palkittiin kauden päätteeksi Ligue Magnusin kauden parhaana nuorena pelaajana Trophée Jean-Pierre Graffilla.

Kaudella 2013–2014 Ritz nousi Dijonin kapteeniksi ja voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin sekä runkosarjassa tehoilla 17+14=31 että pudotuspeleissä tehoilla 5+4=9. Ritzilla ei runkosarjassa myös Dijon paras teholukema (+15). Hänet palkittiin kauden päätteeksi Ligue Magnusin parhaana ranskalaispelaajana Trophée Albert Hasslerilla.

Heinäkuussa 2014 Ritz teki kolmen kuukauden mittaisen try-out -sopimuksen SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhon kanssa. Hän pelasi kaudella 2014–2015 kymmenen runkosarjaottelua ilman tehopisteitä, kunnes Ritz jäi lokakuun lopulla ilman jatkosopimusta. Marraskuussa hän siirtyi loppukauden kattaneella sopimuksella kotimaahansa Rapaces de Gapin riveihin. Ritz voitti siellä kauden päätteeksi Ranskan-mestaruuden.

Ritz siirtyi kaudeksi 2015–2016 vuoden mittaisella sopimuksella Norjan GET-ligaenin Lillehammer IK:hon. Hän oli tehoilla 13+16=29 joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja sijoittui sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi. Kaudeksi 2016–2017 Ritz siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Tanskan Metal Ligaenin Herning Blue Foxiin.

Ritz edusti yhden kauden Herningiä ja palasi sen jälkeen Ranskaan tehtyään sopimuksen Rouenin kanssa. Ritz pelasi seuraavat kolme kautta Rouenissa. Siellä hän oli keväällä 2018 voittamassa Ranskan-mestaruutta. Rouenista hän siirtyi kaudeksi 2020–2021 Ducs d’Angers’en. Ritz oli keväällä 2022 mukana Angers’ssa voittamassa jälleen Ranskan-mestaruutta.

Maajoukkueura
Ritz pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2009 ja 2010. Hän pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2010 ja 2012 sekä II-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2011. Ritz voitti vuoden 2011 turnauksen A-lohkon piste- ja syöttöpörssin, hänellä oli paras aloitusprosentti (75,44%) ja hänet palkittiin turnauksen parhaana hyökkääjänä. Ritz voitti A-lohkon kultaa ja oli nostamassa Ranskaa seuraavaksi vuodeksi I-divisioonan B-sarjaan. Hän voittikin myös vuoden 2012 B-sarjan turnauksen kultaa ja oli nostamassa joukkuetta I-divisioonan A-sarjaan. Ritz palkittiin Ranskan parhaana pelaajana ja hän voitti myös turnauksen jäähypörssin 20 minuutillaan.

Ritz on edustanut Ranskaa MM-kilpailuissa vuosina 2013, 2014, 2016, 2017, 2018, 2019, 2022 ja 2023 sekä Sotšin olympiakisojen 2014 karsinnoissa ja Pekingin olympiakisojen 2022 karsinnoissa.

Muuta
Ritzin isä Olivier toimii Ducs de Dijonin presidenttinä.

Tilastot

Lähteet

Viitteet

Ranskalaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt