Galiasgar Kamal

Galiasgar Galiakbarovitš Kamaletdinov (, ; 6. tammikuuta 1879 Kazan, Venäjän keisarikunta – 8. kesäkuuta 1933)  oli tataarilainen kirjailija, toimittaja ja yhteiskunnallinen vaikuttaja. Häntä pidetään yhtenä tataarinkielisen lehdistön ja teatterin perustanlaskijoista. Kamalin mukaan on nimetty teatteri Kazanissa. Myös suomentataarit ovat esittäneet Galiaskar Kamalin näytelmiä.

Biografia 
Kamal syntyi käsityöläisperheeseen. Hän opiskeli Kazanin madrasoissa ja kävi kolmiluokkaisen venäläisen koulun. Mullahin uran asemasta hän päätti omistautua kansanvalistuksen asialle.

Vuonna 1901 Kamal perusti Mäğarif qotebxanäse (”Valistuskirjasto”) -nimisen kirjakustantamon. Vuonna 1905 hän työskenteli Qazan möxbire -sanomalehdessä. Vuonna 1906 hän toimi vallankumouksellisten Azat (”Vapaus”) ja Azat xalıq (”Vapaa kansa”) -lehtien toimittajana. Vuosina 1908–1909 Qamal julkaisi pilalehteä Jäşen (”Salama”) ja vuoteen 1917 saakka hän työskenteli sanomalehti Joldızin (”Tähti”) toimittajana. Lokakuun vallankumouksen jälkeen Kamal työskenteli Eş (”Työ”), Eşçe (”Työläinen”) ja Qızıl Armija (”Puna-armeija”) -lehdissä.

Kirjailija laati ensimmäiset näytelmänsä vuonna 1900. Hänen varhaisteoksensa edustavat patriarkaalisia perhesuhteita arvostelevaa valistushenkistä realismia. Myöhemmin Kamal alkoi kirjoittaa komedioita. Niistä tunnetuimpia ovat Berençe teatr (”Ensiesitys”, 1908), Buläk öçen (”Lahjan vuoksi”, 1909), Bankrot (”Vararikontekijä”, 1911) ja Bezneŋ şähärneŋ serläre (”Meidän kaupunkimme salaisuuksia”, 1911). Teoksissaan hän kuvaa 1900-luvun alun tataariyhteiskuntaa, sukupolvien välistä kuilua, perhe- ja aviosuhteita sekä vanhakantaisen kauppiaskunnan tapoja. Niiden pääajatuksena on vanhojen ja uusien aatteiden välinen kamppailu. Kamal komedioille on ominaista toiminnallisuus, voimakkaat ristiriidat sekä päähenkilöiden sisäisen maailman ja kansantapojen tarkka kuvaus. Niiden kieli on täynnä kansanomaista huumoria.

Kamalin runous, lehtikirjoittelu ja kertomukset heijastavat vuosien 1905–1907 vallankumoustapahtumien tataariyhteiskunnassa herättämiä kansallisuus-, vapaus- ja valistusaatteita. Hän kirjoitti paljon myös kirjallisuus- ja teatterikritiikkiä. Neuvostoaikaiset teokset ovat taiteellisesti varhaistuotantoa heikompia. Myöhäisnäytelmät kuten Xafizäläm irkäm (”Rakas Xafiza”, 1922) ja Öç tormış (”Kolme elämää”, 1930) kuvaavat sosialistisen yhteiskunnan rakentamista ja arvostelevat muutosten vastustajia. Kirjailijantyönsä ohella Kamal toimi venäläisten ja ulkomaisten näytelmien kääntäjänä sekä kuvataiteilijana.

Vuonna 1924 Kamalille myönnettiin työn sankarin ja vuonna 1926 Tatarstanin ASNT:n kansandramaturgin arvonimet. Kazanin Akateeminen tataariteatteri nimettiin kirjailijan mukaan vuonna 1939.

Suomen tataarit ovat esittäneet Kamalin näytelmistä ainakin Bäxetsez Yeget ("Onneton nuorukainen").

Nimi 
Suomessa misäärimurteella Aliäsgar Kamal.

Tataarin kirjakielellä Галиәсгар Камал; Ğaliäsğar Kamal / Ğaliəsğar Kamal. (myös Ğaliäsgar Qamal).

Sukunimi oik. Kamaletdinov (Камалетдинов). Patronymi Галиакба́рович / Галиәкбәр улы; Galiakbarovitš / Ğaliäqbär ulı.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kamal Tatarstanin kansalliskirjaston sivustolla 
 Галиәсгар Камал - youtube, tataarin kielellä

Neuvostoliittolaiset näytelmäkirjailijat
Tataarinkieliset kirjailijat
Vuonna 1879 syntyneet
Vuonna 1933 kuolleet