Kansainvälinen majakkaliitto

Kansainvälinen majakkaliitto IALA (, aiemmin International Association of Lighthouse Authorities, ) on voittoa tuottamaton, hallituksista riippumaton kansainvälinen teknillinen järjestö, jonka tarkoituksena on edistää merenkulun turvallisuutta, taloudellisuutta ja suorituskykyä.

Tarkoituksensa toteuttamiseksi järjestö vaikuttaa merenkulun turvalaitteiden kehittämiseen ja yhtenäistämiseen maailmanlaajuisesti. Merenkulun turvalaitteella tarkoitetaan tässä yhteydessä mitä tahansa aluksen ulkopuolista laitetta, järjestelmää tai palvelua, jota käytetään parantamaan yksittäisen aluksen tai koko alusliikenteen turvallista ja tehokasta navigointia.

Kansainvälinen majakkaliitto on perustettu vuonna 1957 luomaan pysyvä organisaatio teknillisille majakkakonferensseille, joita oli kutsuttu koolle vuodesta 1929 alkaen.
Sittemmin IALA:n toiminta on laajentunut myös muihin visuaalisesti havaittaviin merenkulun turvalaitteisiin, kuten vesiväylien merkintään poijujen ja loistojen avulla sekä radionavigaatiojärjestelmiin. Järjestö vaikuttaa myös alusliikennepalvelun (VTS), AIS-järjestelmän sekä elektronisten navigaatiojärjestelmien kehittämiseen ja standardointiin.

Kansainvälisen majakkaliiton toimipaikka sijaitsee Saint Germain en Layessä Ranskassa, 19 km länteen Pariisin keskustasta.

Jäsenet
IALA tarjoaa puitteet tietojen ja kokemusten vaihtoon merenkulun turvalaitteista vastaaville viranomaisille, valmistajille, konsulteille, tieteellisille järjestöille ja oppilaitoksille.

Vuonna 2014 järjestössä oli kansallisina jäseninä 77 merenkulun turvalaitteista vastaavaa viranomaista, 111 alan teollisuutta, jälleenmyyntiä ja konsultointia edustavaa teollisuusjäsentä, 49 liitännäisjäsentä kuten satamaa, tieteellistä järjestöä tai julkista laitosta sekä 43 kunniajäsentä. Suomesta kansallisena viranomaisjäsenenä on Liikennevirasto,
joka on myös IALA:n johtokunnan jäsen.

Julkaisut
IALA julkaisee merenkulun turvalaitteita koskevia suosituksia, ohjeistuksia ja käsikirjoja. 

Suositukset () ovat kansainvälisiin standardeihin rinnastettavissa olevia yksityiskohtaisia ohjeita IALA:n jäsenistölle kuinka jokin IALA:n tavoitteisiin liittyvä menettelytapa tai prosessi tulisi toteuttaa taikka miten merenkulun turvalaitteet on suunniteltava, kuinka ne pidetään toiminnassa ja kuinka niitä hallitaan. Esimerkkinä suositus E-106, joka koskee valoa heijastavan materiaalin käyttöä merenkulun viitoitusjärjestelmään kuuluvissa turvalaitteissa.

Ohjeistukset () antavat yksityiskohtaisia, perusteellisia tietoja ja näkökulmia jostain tietystä aiheesta. Ne kuvailevat vaihtoehtoisia toteutustapoja, parhaita käytäntöjä ja antavat ehdotuksia toteutustavoista.

Käsikirjat () tarjoavat sekä jäsenistölle, ulkopuolisille että alan kouluttajille yleiskuvan jostain laajemmasta aiheesta. Esimerkkejä käsikirjoista ovat mm. Navguide, jonka liite A sisältää merenkulun viitoitusjärjestelmän kuvauksen, ja VTS-käsikirja.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Merenkulku
Kansainväliset järjestöt