Johannes Italos

Johannes Italos (; n. 1025–1090) oli bysanttilainen filosofi ja loogikko, joka sovelsi filosofista analyysiä myös teologisiin kysymyksiin.

Elämä 

Johannes oli kotoisin Calabriasta ja toimi Konstantinopolissa. Konstantinopolissa hän oli Mikael Pselloksen oppilas ja seurasi tätä Konstantinopolin keisarillisen filosofisen koulun johdossa. Johannes tutki erityisesti aristoteelista logiikkaa. Anna Komnena sanoi tämän ymmärtäneen Aristoteleen ajattelua paremmin kuin kukaan muu hänen aikanaan. Johannes seurasi ajattelussaan enemmän antiikin kreikkalaista filosofiaa kuin bysanttilaisen filosofian kristilliseen teologiaan kytkeytyvää perinnettä. Hän piti teologiaa filosofian osana ja alisti näin teologian filosofian alaisuuteen.

Ortodoksinen kirkko haastoi Johanneksen oikeuteen vuonna 1082 syytettynä filosofisen analyysin ja loogisen päättelyn soveltamisesta teologisiin kysymyksiin. Tällainen lähestymistapa ei ollut vierasta bysanttilaisessakaan ajattelussa, mutta Johannes vaikuttaa suututtaneen kirkolliset ja maalliset johtajat soveltamalla rationaalista lähestymistapaansa myös sellaisiin oppeihin, joita kirkko piti ihmisen käsityskyvyn ylittävinä ja jotka tuli sen mukaan omaksua pelkästään uskon varassa. Tällainen oli mm. oppi Kristuksen lihaksitulemisesta. Johannes tuomittiin ortodoksisuuden sunnuntaina 13. maaliskuuta 1082, asetettiin anateemaan ja suljettiin luostariin.

Teokset 

Johanneksen teoksista on säilynyt vain osa. Merkittävin on Quaestiones quodlibetales, joka käsittää 93 vastausta erilaisiin filosofisiin kysymyksiin Johanneksen oppilailta. Oppilaiden joukkoon kuuluivat mm. keisari Mikael VII Dukas sekä tämän veli Andronikos Dukas. Säilyneisiin teoksiin kuuluu myös kommentaari Aristoteleen Topiikan osiin sekä dialektiikkaa, logiikka ja retoriikkaa käsitteleviä tutkielmia.

Johannekselta tunnetaan seuraavat teokset:

 Quaestiones quodlibetales eli Quaestiones philosophicas miscellaneas
 Expositiones in varias quas varii proposuerunt quaestiones (Ἐκδόσεις εἰς διάφορα Ζητήματα)
 Expositio Topicorum Aristotelis (Ἕκδοσις εἰς τὰ Τοπικά)
 De dialectica (Περὶ διαλεκτικῆς)
 Methodus synoptica rhetoricae (Μέθοδος ῥητορικῆς ἐκδοθεῖσα κατὰ σύνοψιν)
 Epitome Aristotelis de Interpretatione
 Synopsis quinque vocum Porphyrii
 Orationes

Lähteet

Kirjallisuutta

Teosten laitokset

Muuta kirjallisuutta 

 
 
 

Bysanttilaiset filosofit
Keskiajan filosofit