Kelpo Vohlonen

Kelpo Hyvä Vohlonen (myös muodossa Wohlonen; 16. lokakuuta 1879 Orimattila – 18. tammikuuta 1965) oli suomalainen painija ja maanmittausinsinööri. Hän lukeutui 1900-luvun alussa Suomen ensimmäisiin huippupainijoihin, saavuttaen urallaan yhden Suomen mestaruuden, yhden SM-hopean sekä kaksi SM-pronssia.

Elämä 
Vohlonen syntyi Orimattilan Kuivannon kylässä viisilapsiseen perheeseen. Hänen sisaruksistaan tunnettuja ovat keksijä Tuomas Vohlonen sekä Oma Eeva Vohlonen, joka oli ensimmäinen agrologin tutkinnon suorittanut suomalainen nainen. Vohlosen perhe joutui pian muuttamaan Ruokolahdelle, josta käsin lapset kävivät keskikoulun Lappeenrannassa ja myöhemmin suorittivat ylioppilastutkintonsa Viipurissa. Kelpo ja Tuomas Vohlonen opiskelivat tämän jälkeen maanmittausinsinööriksi Helsingin Polyteknillisessä opistossa. Kelpo Vohlonen työskenteli valmistuttuaan pitkään maanmittarina Porissa, jossa hän muiden töidensä ohessa suunnitteli muun muassa Tiilimäen urheilukentän. Vohlosen tytär avioitui vuonna 1935 maantieteilijä Auvo Säntin kanssa.

Painisaavutukset 
Painiurallaan Kelpo Vohlonen edusti Helsingin Atleettiklubia sekä myöhemmin Porin Voimailun Ystäviä. Helsingissä hän oli olympiavoittaja Verner Weckmanin valmennettavana ja voitti kreikkalais-roomalaisen painin raskaan sarjan Suomen mestaruuden vuonna 1903, avoimen sarjan SM-pronssia 1902 sekä raskaan sarjan pronssia 1906. Porin vuosinaan Vohlonen saavutti vielä 1910 raskaan keskisarjan SM-hopeaa tulevan olympiamitalistin Alppo Asikaisen jälkeen.

Vuonna 1939 ilmestyi Eino ”M-o-n-i” Soinion teos Suomalaisia mestaripainijoita – Carl Allénista Väinö Kokkiseen, jonka kymmenestä artikkelista yksi käsittelee Kelpo Vohlosen uraa.

Lähteet 

Suomalaiset insinöörit
Suomalaiset maanmittarit
Suomalaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat
Vuonna 1879 syntyneet
Vuonna 1965 kuolleet