Itikka (Seinäjoki)

Itikka on Seinäjoen 7. kaupunginosa Kantakaupungin suuralueella. Kaupunginosa jakaantuu kahteen pientilastoalueeseen: Itikkaan (020) ja Rengastiehen (023). 

Itikka sijaitsee Seinäjoen keskustan vieressä Vaasantien ja Kantatie 67:n risteyskohdassa. Aluetta rajaa pohjois-eteläsuunnassa Kantatie 67 ja itä-länsisuunnassa Seinäjoki–Vaasa-rautatie. 

Itikan kaupunginosassa sijaitsee Rytmikorjaamo sekä 1890-luvulla rakennettu noin 5 000 neliömetrin kokoinen Kalevan navetta, joka avattiin remontin jälkeen vuonna 2020 kulttuurikeskuksena. 2010-luvun aikana Itikan ilme koki muutoksen, kun entisestä tehdasympäristöstä muutettiin asuinalue.

Historia 
1800-luvulla kaupanteko keskittyi Östermyraan, joka oli nuoren kunnan ydinkeskus. 1870-luvulla kaupanteon painopiste siirtyi Joupin, Jouppilan ja Nyykoolin seudulle. Sopivaksi kauppapaikaksi muodostui ensin Nygårdin talosta nimensä saanut Nyykoolinmäki, nykyinen Itikanmäki, joka sijaitsi Ylistaroon, Ilmajoelle ja Nurmoon johtavien teiden risteyksessä. Sinne nousi yksityisten kauppiaiden puotien lisäksi vuosisadan vaihteen tienoilla Seinäjoen Osuuskaupan päämyymälä, joka toimi siinä kunnes uusi funkkis-osuuskauppa rakennettiin 1936 nykyiseen Keskus- ja Koulukadun risteykseen. 

Nyykoolista tuli nuoren kunnan ydinkeskus, jonka alueelle keskittyi kaupanteon lisäksi vähäinen teollisuus. Nyykoolinmäellä sijaitsi myös kunnallishallinto, sivistys ja ensimmäiset pankit. Nyykoolin- tai Itikanmäelle nousi 1925 myös Matti Visannin piirtämät kunnantalo, sittemmin kauppalantalo, ja säästöpankin talo.

2010-luvulla Itikka-osuuskunnan rakennukset purettiin ja entiselle tehdasalueelle rakennettiin noin kolmesataa kerrostaloasuntoa. Vuonna 2017 valmistui myös Lakeuden Aamunkoi -niminen silta, joka yhdistää Itikanmäen Seinäjoen keskustaan.

Galleria

Lähteet

Viitteet