Korentokalat

Korentokalat (Pegasidae) on putkisuukaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Tyynestämerestä ja Intian valtamerestä lämpimistä ja lauhkeista vesistä.

Lajit ja anatomia 
Korentokalojen heimoon kuuluu 2 sukua ja 6 lajia. Lajeja ovat louhikorentokala (Eurypegasus draconis), korentokala (E. papilio), hietakorentokala (Pegasus lancifer), isokorentokala (P. volitans) ja tiilikorentokala (P. laternarius). Kooltaan korentokalat ovat tyypillisesti alle 13 senttimetrin mittaisia, mutta suurin laji isokorentokala voi saavuttaa 18 senttimetrin pituuden. Tyypillisiä piirteitä ovat litteä ja leveä ruumis, joka kapenee pyrstöä kohden. Ruumista suojaavat luulevyt. Rintaevät ovat hyvin suuret ja muistuttavat viuhkoja tai siipiä. Selkä- ja peräevät ovat lyhyet ja vatsaevät ovat pitkähköt ja koukkumaiset. Heimon kalojen suu on pitkän putkimaisen kuonon päässä. Korentokaloilla ei ole uimarakkoa. Korentokalojen väritys vaihtelee suuresti ja ne kykenevät vaihtamaan väristystään pohjan mukaiseksi. Tyypillisesti ruumis on väriltään punertavan tai vihertävän ruskea ja ruumissaa voi olla laikkuja tai verkkokuviointia. Rintaevissä on usein tummempia juovia tai renkaita.

Levinneisyys ja elintavat 
Korentokalalajeja tavataan indopasifiselta merialueelta ja ne elävät yleensä lähellä rannikkoa korkeintaan noin 150 metrin syvyydessä. Ne elävät niin kivikkoisilla kuin mutapohjaisilla alueilla, usein vesikavsillisuuden seassa Korentokalojen ravintoa ovat pienet pohjaeläimet, kuten äyriäiset ja nilviäiset. Heimon lajit käyttävät suuria rintaeviään ja vatsaeviään liikkumiseen ja ikään kuin kävelevät pohjalla.

Lähteet