Paalukaktukset

Paalukaktukset (Neobuxbaumia) on yhdeksänlajinen kaktuskasvisuku. Sen lähimpiä sukulaisia ovat jättikaktukset (Carnegiea). Suvun tieteellinen nimi on annettu Franz Buxbaumin kunniaksi, mutta siihen lisättiin uutta tarkoittava etuliite, sillä Buxbaumia-nimi oli jo annettu eräälle sammalsuvulle. Lajit muodostavat näyttäviä metsiköitä Etelä-Meksikossa ja kukkivat yöaikaan.

Tuntomerkit 
Paalukaktukset ovat kookkaita, puumaisia, haaraisia tai haarattomia, jopa 15 metriä korkeita. Runko voi olla läpimitaltaan 30 cm. Varret ovat tukevia, liereitä, harmaanvihreitä ja runsas- ja matalauurteisia. Areolit sijaitsevat lähekkäin. Piikit ovat jäykkiä tai taipuisia, samanlaisia kaikissa areoleissa tai runsaampia kukkien alueella, joka ei poikkea ulkomuodoltaan muusta versosta. Kukat ovat pieniä, lieriömäisiä tai kellomaisia, valkoisia tai vaaleanpunaisia. Pohjuksessa on melko suuria kyhmyjä (podarioita) ja pieniä, meheviä suomuja. Hedelmä on munamainen, piikkinen ja avautuu pitkittäisraoin. Malto on valkeaa ja kuiva. Kehälehdet ovat jäljellä vielä hedelmävaiheessa. Siemenet ovat tumman tai vaalean ruskeita ja kiiltäviä.

Levinneisyys 
Suvun lajit kasvavat Meksikossa, sen itä- ja eteläosissa.

Lajit 
Paalukaktuslajeja on yhdeksän (myös ne osavaltiot mainittu, joissa kukin laji kasvaa luonnonvaraisena).
 Neobuxbaumia euphorbioides. Tamaulipas, San Luis Potosí, Veracruz.
 Neobuxbaumia laui. Oaxaca.
 Neobuxbaumia macrocephala. Puebla.
 Neobuxbaumia mezcalaensis. Puebla, Oaxaca, Morelos, Jalisco, Colima, Michoacán, Guerrero.
 Neobuxbaumia multiareolata. Guerrero.
 hidalgonpaalukaktus (Neobuxbaumia polylopha). Hidalgo, Queretaro, Guanajuato, San Luis Potosí.
 Neobuxbaumia scoparia. Veracruz, Oaxaca.
 Neobuxbaumia squamulosa. Colima, Guerrero, Michoacán.
 Neobuxbaumia tetetzo. Puebla, Oaxaca.

Lähteet 
 Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. – Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Paalukaktukset – Neobuxbaumia

Kaktuskasvit