Sotilasyksiköt Yhdysvaltain sisällissodassa

Yhdysvaltain sisällissodan sotilasyksiköt olivat (pienimmästä suurimpaan) rykmentti, prikaati, divisioona, armeijakunta ja armeija.

Rykmentti 

Rykmentit () olivat sekä Unionilla että Konfederaatiolla kutakuinkin samanlaiset. Rykmentit koottiin usein saman asuinalueen, uskonnon tai etnisen taustan mukaan. Siksi sodassa toimi esimerkiksi saksalaistaustaisten, mustien ja juutalaisten omia rykmenttejä. Sisällissodan alussa rykmentit olivat heikosti organisoituja: Yksittäiset ihmiset kiersivät yhteisössä keräämässä vapaaehtoisia sotilaita omaan rykmenttiinsä. Kun vaadittu miesvahvuus oli saavutettu, vapaaehtoiset ilmoittautuivat armeijalle ja valitsivat rykmentille johtajan ja päättivät joskus itse jopa univormusta ja aseista.

Sekä Unionilla että Konfederaatiolla täyden rykmentin vahvuus oli tuhat miestä, joskin rykmenttien todellinen koko oli usein tappioiden vuoksi vain noin puolet siitä. Valtaosa kummankin osapuolen vapaaehtoisrykmenteistä oli jalkaväkeä.

Unioni 
Unionin rykmentti koostui 10 komppaniasta, jotka koostuivat kukin 97 sotilaasta ja kolmesta upseerista. Komppaniat jaettiin edelleen kahteen joukkueeseen ja joukkueet kahteen ryhmään. Rykmenttiä johti eversti, jota auttoivat everstiluutnantti ja majuri.

Konfederaatio 
Konfederaatiossa rykmentti koostui 1000 miehestä, joita johtivat kapteeni, kolme luutnanttia, 4 kersanttia ja 4 korpraalia. Sodan alkamisen jälkeen Konfederaatio määräsi osavaltiot vastaamaan rykmenttien uusien sotilaiden rekrytoimisesta, organisoimisesta ja koulutuksesta.

Prikaati 
Prikaatiin () kuului Yhdysvaltain sisällissodassa kummallakin osapuolella vähintään kaksi rykmenttiä. Tyypillisesti prikaatiin kuului kahdesta viiteen rykmenttiä, ja sitä johti prikaatikenraali. Prikaatissa oli yleensä vain yhtä aselajia (jalkaväki, ratsuväki, tykistö, jne.).

Divisioona 
Divisioonaan () kuului vähintään kaksi prikaatia, ja niitä johti kummallakin puolella tavallisesti kenraalimajuri. Unionin divisiooniin kuului yleensä kaksi tai kolme prikaatia. Konfederaation divisioonat olivat huomattavasti suurempia, sillä niihin saattoi kuulua jopa viisi tai kuusi prikaatia.

Armeijakunta 
Divisioonista muodostettiin edelleen armeijakuntia (). Yhteen armeijakuntaan kuului useiden aselajien yksiköitä, minkä ansiosta armeijakunta kykeni suorittamaan itsenäisesti sotilasoperaatioita. Armeijakunnan komentajaksi valittiin yleensä siihen kuuluneiden armeijakuntien kenraaleista kaikkein kokenein.

Armeija 
Sisällissodan suurin sotilasyksikkö oli armeija (), joka muodostettiin armeijakunnista. Yleisen harhaluulon mukaan kummallakin osapuolella olisi ollut sodassa käytössään vain yksi armeija, mutta todellisuudessa kummallakin osapuolella oli useita itsenäisiä armeijoita. Armeijan johtaja valittiin armeijakuntien tapaan tavallisesti käytettävissä olleista kenraaleista kokenein. Lisäksi kummankin osapuolen presidentit (Abraham Lincoln ja Jefferson Davis) saattoivat antaa itse käskyjä armeijoille.

Lähteet