NHL-kausi 1947–1948

NHL-kausi 1947–1948 oli National Hockey Leaguen historian 31. kausi. Sen aikana kuusi NHL-joukkuetta pelasi kukin 60 runkosarjaottelua. Stanley Cupin voitti Toronto Maple Leafs, joka kukisti finaalisarjassa Detroit Red Wingsin otteluvoitoin 4–0. Kyseessä oli Toronton toinen peräkkäinen ja kaikkiaan kolmas mestaruus neljän vuoden sisällä. 

Runkosarjan pistepörssin ja ensimmäisen kerran jaetun Art Ross Trophyn voitti Montreal Canadiensia edustanut Elmer Lach. Lach keräsi 60 ottelussa yhteensä 61 tehopistettä, joista 30 oli maaleja ja 31 syöttöpisteitä. Ted Lindsay puolestaan voitti maalitilaston 33 osumallaan. Hart Trophyn sai New York Rangersissa keskushyökkääjänä pelannut Buddy O’Connor. O’Connorille myönnettiin myös Lady Byng Trophy. 

Parhaalle tulokkaalle annettavan Calder Memorial Trophyn sai Detroit Red Wingsin Jim McFadden, joka teki kauden aikana 24 maalia ja antoi 24 maaliin johtanutta syöttöä ja keräsi siis yhteensä 48 tehopistettä. Pudotuspelien pistepörssin voittaja oli Toronto Maple Leafsin Ted Kennedy. Hän teki 9 pudotuspeliottelussa 14 tehopistettä, joista 8 oli maaleja ja 6 maaliin johtaneita syöttöjä.

Runkosarja 

Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu.

Runkosarjan pistepörssi 

Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit

Pudotuspelit

Pudotuspelien pistepörssi 
Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit

NHL-palkinnot

Tähdistökentälliset

Lähteet  

NHL-kaudet
Vuoden 1947 jääkiekko
Vuoden 1948 jääkiekko