Kreikan kuvaus

Kreikan kuvaus ( tai , Hellados periēgēsis) on Pausaniaan kirjoittama matkakertomus ja maantieteellinen kuvaus antiikin Kreikasta. Se esittää kuvauksen Pausaniaan matkoillaan Manner-Kreikan alueella näkemistään kohteista, kuten Ateenasta, Delfoista, Olympiasta ja Joonian rannikosta. Maantieteellisen kuvauksen ohella Pausanias käsittelee erilaisia historiallisia ja uskonnollisia kohteita, arkkitehtuuria ja taidetta sekä paikkoihin liittyviä historiallisia ja mytologisia tapahtumia.

Historia

Teoksen synty 

Pausanias eli ja kirjoitti 100-luvulla keisari Marcus Aureliuksen aikaan. Kreikan kuvaus on kirjoitettu noin kahdenkymmenen vuoden aikana joskus vuosien 150–180 välillä. Teos kuvaa Manner-Kreikan alueen sellaisena kuin Pausanias sen näki omilla matkoillaan. Pausanias oli todennäköisesti kotoisin Lyydiasta ja tunsi Vähä-Aasian rannikon omakohtaisesti. Manner-Kreikassa hän kierteli sekä maitse että meritse. Monissa kohden Pausanias sanoo itse nähneensä paikat, joita kuvaa; toisissa kohdissa tämä tulee puolestaan ilmi kuvauksen yksityiskohtaisuudesta. Pausanias vaikuttaa tehneen matkoillaan suuria määriä muistiinpanoja näkemästään, mikä muodosti teoksen aineiston. Hän kirjoitti näkemistään asioista, sekä suurista ja merkittävistä kohteista että erikoisista nähtävyyksistä ja rituaaleista. Pausanias kuvaa vierailemansa alueet järjestyksessä ja kultakin alueelta kaupungit, pyhäköt ja muut paikat yksi kerrallaan hieman samaan tyyliin kuin nykyaikaisissa matkaoppaissa. Varsinkin historiaa koskevissa kuvauksissa hän on käyttänyt lähteenään aiempaa kirjallisuutta.

Teoksen kirjat on kirjoitettu siinä järjestyksessä, kuin ne ovat säilyneet nykyaikaan, ja niiden sisällön perusteella yksittäiset kirjat on voitu ajoittaa tarkemmin. Esimerkiksi kirja I on ajoitettu valmistuneeksi viimeistään vuonna 161, koska Pausanias mainitsee kirjoittaneensa sen ennen kuin Herodes Atticus rakennutti Ateenaan Odeionin. Kirja V puolestaan on ajoitettu vuoteen 174, koska Pausanias mainitsee siinä, että Korintin uudelleenperustamisesta (44 eaa.) oli tuolloin kulunut 217 vuotta. Vaikka teoksen kirjat käyvät kuvatun alueen läpi järjestyksessä, ne eivät kuitenkaan kuvaa mitään yhtä tiettyä matkaa ja sen matkareittiä, vaan ne on todennäköisesti koostettu useasta kirjoittajan tekemästä matkasta. Pausanias matkusti myös kaukana Kreikan ulkopuolella paikoissa, joita hän ei kuvaa teoksessaan. Hän oli käynyt muun muassa Egyptissä, jossa hän oli nähnyt pyramidit ja Ammonin temppelin, Syyriassa, Joppassa, Kuolleellamerellä ja Jerusalemissa. Hän oli käynyt myös Italiassa, mukaan lukien Campania ja Rooma.

Pausanias oli kreikkalainen, joka kirjoitti Rooman vallan aikana. Näin hän ja hänen teoksensa sijoittuvat henkisesti Kreikan suuren menneisyyden ja Rooman alla olleen Kreikan todellisuuden väliseen kulttuuriseen tilaan. Pausanias pyrkii muodostamaan roomalaiselle Kreikalle sen menneisyyteen nojaavan identiteetin. Pausaniaan teos oli tarkoitettu pääasiassa henkilöille, jotka eivät vierailleet Kreikassa, mutta lukivat teosta vapaa-ajallaan. Toisaalta Pausanias vaikuttaa olettaneen, että ainakin joillakin lukijoilla olisi hänen teoksensa (tai ainakin osia siitä) mukanaan kun he vierailevat teoksessa kuvatuissa paikoissa.

Pausaniaan teoksen taustalla on pidempi periegeettisten (verbistä periēgeomai, ”johdattaa ympäri”, ”näyttää tie”, ”kuvata”) teosten perinne. Tällaisen kirjallisuuden edeltäjänä voidaan nähdä jo Herodotoksen Historiateos, joka sisältää paljon kuvauksia kreikkalaisille oudoista maista ja kansoista. Toinen kreikkalainen matkakertomusten tyyppi olivat periplus (periplous) -teokset eli rannikoiden ympäripurjehdusten kuvaukset. Varsinainen maantieteellinen ja kulttuurihistoriallinen periegeettinen kirjallisuus syntyi 200-luvulla eaa. Sen tunnetuimpia edustajia ovat Polemon Troijalainen, Heliodoros Ateenalainen ja Telefos Pergamonlainen. Suurin osa tällaisesta kirjallisuudesta käsitteli jotain yhtä tiettyä Kreikan aluetta. Pausanias sen sijaan otti kohteekseen koko Kreikan. Pausaniaan teos on ainoa periegeettinen teos, joka on säilynyt nykyaikaan katkelmia lukuun ottamatta. Teoksen ansiosta Pausanias sai lisänimen Periēgētēs, Periegeetti (”matkaopas”).

Teoksen vaikutus ja merkitys 

Antiikin aikana Pausaniaan teos jäi hyvin vähälle huomiolle. Sitä ei juurikaan luettu, muut kirjailijat eivät mainitse sen kirjoittajaa eikä teosta lainata muissa teoksissa. Vähäinen huomio johtuu mahdollisesti teoksen laajasta sisällöstä, joka palveli vain harvoja lukijoita sellaisenaan; paikkoja koskevat yksityiskohdat eivät välttämättä kiinnostaneet niitä, jotka lukivat teosta kotona, ja historialliset kuvaukset taas tekivät teoksesta hankalan sellaiselle, joka halusi löytää paikan päällä ollessaan jonkin kohteen kuvauksen. Monen sadan vuoden ajalta tunnetaan vain yksi maininta teoksesta. Se on peräisin 500-luvulla eläneeltä Stefanos Byzantionlaiselta, joka käytti teosta lähteenä Kreikan paikannimille. Stefanos on myös ainoa lähde siihen, että teoksen kirjoittaja oli nimeltään Pausanias. Koko keskiajalta tunnetaan vain muutamia mainintoja teoksesta. Teos on säilynyt nykyaikaan vain yhden 1400-luvulta peräisin olevan käsikirjoituksen välityksellä; muutamat muut teoksen säilyneet käsikirjoitukset ovat tämän yhden kopioita.

Teos sai enemmän huomiota nykyaikaisen antiikintutkimuksen synnyn myötä. Tällöin Pausaniaan luotettavuus kuitenkin kyseenalaistettiin pitkään. Esimerkiksi vaikutusvaltainen Ulrich von Wilamowitz-Moellendorff katsoi, ettei Pausanias todellisuudessa ollut käynyt omakohtaisesti kuvaamissaan paikoissa, vaan hänen teoksensa nojasi suurelta osin aimpaan periegeettiseen kirjallisuuteen. Sittemmin arkeologiset löydökset ovat kuitenkin osoittaneet Pausaniaan tekemien havaintojen paikkansapitävyyden. Siksi teos on nykyään merkittävä klassillista arkeologiaa tukeva kirjallinen lähde.

Sisältö 

Kreikan kuvaus käsittää kymmenen kirjaa, joista kukin on omistettu tietylle Hellaan osalle. Pausanias aloittaa matkansa Attikasta, jossa kuvausta hallitsevat Ateenan kaupunki ja sen demokset. Tämän jälkeen kohteina ovat järjestyksessä Argolis Korinthia mukaan lukien, Lakonia, Messenia, Elis, Akhaia, Arkadia, Boiotia, Fokis ja Ozolian Lokris. Akhaian kuvaus pitää sisällään Vähän-Aasian puolella sijaitsevan Joonian ja eräiden sen rannikon saarten kuvauksen. Muutoin Pausanias ei juurikaan kuvaa Kreikan saaristoa muutamia Manner-Kreikan edustalla sijaitsevia saaria, kuten Aigina ja Kythera, lukuun ottamatta. Näin hän jättää merkittäviä osia, kuten Kreetan, kokonaan kuvauksensa ulkopuolelle. Kuvaus ei myöskään kata Boiotiaa ja Fokista pohjoisempia ja läntisempiä Manner-Kreikan osia, kuten Thessalia, Epeiros, Aitolia ja Akarnania; saati nykyisen Kreikan pohjoisosia, kuten Makedoniaa ja Traakiaa. Ainakin viimeksi mainittujen pois jättämisen selittää se, että Pausanias tuskin piti niitä aitona Kreikkana.

Pausaniaan kuvaus ei ole pelkästään topografinen vaan myös kulttuurimaantieteellinen. Hän kuvaa käsittelemiensä alueiden historiallisia monumentteja, arkkitehtuuria ja taidetta, sekä poikkeaa usein mytologisiin ja historiallisiin tapahtumiin sekä uskonnollisiin ja antropologisiin aiheisiin, jotka kytkeytyvät paikkoihin tai muistomerkkeihin. Kirjaa I lukuun ottamatta Pausanias aloittaa kunkin kirjan yleisesityksellä alueen historiasta ja siihen liittyvistä myyteistä ja heeroksista. Tämän lisäksi historiaan poiketaan yksittäisten kohteiden yhteydessä.

Pausanias suosii yleisesti vanhaa uudemman kustannuksella ja pyhää maallisen kustannuksella. Hän käsittelee enemmän klassisen kuin oman aikansa taidetta ja arkkitehtuuria, ja enemmän temppeleitä, alttareita ja jumalten kuvia kuin julkisia rakennuksia ja valtiomiesten patsaita. Hän ei edes mainitse joitakin suuria ja merkittäviä maallisia rakennuksia, kuten Attaloksen stoa Ateenan Agoralla tai Herodes Atticuksen eksedra Olympiassa. Pausanias on omimmalla alueellaan kuvatessaan Olympian ja Delfoin kaltaisten kohteiden uskonnollista taidetta ja arkkitehtuuria, ja hän osoittaa suurta kiinnostusta erilaisia pyhiä ja mystisiä esineitä ja muita muinaisjäännöksiä kohtaan. Vaikka Pausanias ei koskaan kyseenalaista jumalia itseään, hän arvostelee silloin tällöin näistä kerrottuja myyttejä. Välillä Pausaniaan kuvaukset ovat hyvin yksityiskohtaisia; muun muassa Delfoissa olevien maalausten kuvaus vie painettuna noin 20 sivua. 

Pausanias kuvaa myös vierailemiensa alueiden luontoa, kuten kasveja ja eläimiä, sekä maanviljelyksen tuotteita; ja käsittelee erilaisia luonnonilmiöitä, kuten Syenen varjotonta keskipäivää kesäpäivänseisauksen aikoihin, maanjäristyksen tulosta kertovia merkkejä ja vuorovesi-ilmiötä. Pausaniaan teoksessa ei ole johdantoa ja se myös päättyy yllättäen.

Kirja I: Attika ja Megaris 

Kirja I kuvaa Attikan aluetta eli Ateenaa ympäröivää maakuntaa, sekä Megarista eli Megaran aluetta. Pausanias kuvaa ennen kaikkea Ateenan nähtävyyksiä, kuten Akropolis, sekä Ateenan ympäristön demoksia. Ateenassa Pausanias tarkastelee muun muassa Athene-jumalattaren suurta kullasta ja norsunluusta valmistettua patsasta, Solonin lait kirjaavia piirtokirjoituksia, ja sodassa kuolleiden miesten muistomerkkejä ja muita kuvapatsaita. Matka kulkee kaakosta Sunionin niemeltä Ateenan kaupunkiin, sieltä koilliseen Marathoniin ja Rhamnukseen, ja sieltä länteen Salamiin ja Eleusiin kautta kohti Megaraa. Näin Pausanias kuvaa järjestyksessä seuraavat paikat:

 Sunion ja Laureion
 Pireus
 Ateena
 Akropolis
 Ateenan ympäristö
 Akademeia
 Halimus, Zoster, Prospalta, Anagyrus ja Kefale
 Prasiai ja Potamoi
 Flya ja Myrrhinus
 Athmonia ja Akharnai
 Pentelikon-, Parnes- ja Hymettos-vuoret
 Marathon
 Brauron
 Rhamnus
 Oropos
 Salamis
 Psyttaleia
 Pyhä tie
 Eleusis
 Eleutherai
 Eleusiin ympäristö
 Megara
 Nisaia
 Pagai ja Aigosthena
 Skironin tie

Kirja II: Argolis 

Kirja II kuvaa Argolista (ja samalla Korinthiaa), jossa sijaitsevat muun muassa Korintti, Mykene, Argos ja Epidauros. Samalla Pausanias käsittelee hellenistisen ajan historiaa.

 Korintti
 Krommyon
 Isthmos eli Korintin kannas
 Sikyon
 Sikyonin ympäristö
 Titane
 Fleius
 Keleai
 Kleonai
 Nemea
 Mykene
 Heraion
 Argokseen johtava tie
 Argos
 Argoksen akropolis
 Lykone- ja Khaon-vuoret
 Kenkhreai ja Hysiai
 Oinoi ja Artemision-vuori
 Lyrkeia ja Orneai
 Tiryns ja Mideia
 Lessa ja Arakhnaion-vuori
 Epidauros
 Epidauroksen Asklepieion
 Aigina
 Troizen
 Sfaira ja Kalaureia
 Methana
 Hermione
 Pron- ja Kokkuks-vuoret
 Maseen ympäristö
 Asine
 Lerna
 Temenion ja Nauplia
 Genesion ja Thyreatis
 Neris, Eua ja Parnon-vuori

Kirja III: Lakonia 

Kirja III kuvaa Lakoniaa, jossa sijaitsee muun muassa Sparta.

 Skotitas
 Karyai ja Thornaks
 Sparta
 Spartan Limnaion
 Spartan akropolis
 Amyklai
 Therapneen johtava tie
 Therapne
 Faris ja Bryseai
 Taygetos-vuori ja Helos 
 Arkadiaan johtava tie
 Pellana ja Belemina
 Krokeai
 Aigiai ja Gytheion
 Kranae
 Trinasos ja Akriai
 Geronthrai ja Marios
 Asopos
 Boiai
 Kythera
 Nymfaion ja Epidelion
 Epidauros Limera
 Zaraks ja Kyfanta
 Brasiai
 Las ja Hypsoi
 Pyrrhikhos
 Teuthrone ja Tainaron
 Thalamai ja Pefnos
 Leuktra
 Kardamyle
 Gerenia ja Alagonia

Kirja IV: Messenia 

Kirja IV kuvaa Messeniaa. Samalla Pausanias käsittelee messenialaissotia Spartan ja Messenen välillä. Tällainen poikkeuksellisen laaja historiaa koskeva esitys johtuu siitä, että Messenia oli ollut pitkään Spartan alaisuudessa, eikä sillä näin ollut omaa historiaa ja merkittäviä monumentteja muiden alueiden tavoin.

 Messenian historia ja messenialaissodat
 Abia
 Farai
 Thuriatai
 Kalamai ja Limnai
 Pamisoksen lähteet ja Eua-vuori
 Messene
 Ithome-vuori
 Balyra-joki
 Karnasionin lehto
 Andania ja Dorion
 Pamisos-joki
 Koronen ympäristö
 Korone
 Korynthion
 Kolonides
 Asine
 Mothone
 Pylos
 Sfakteria
 Kyparissiai ja Aulon

Kirja V: Elis 

Kirja V kuvaa Elistä, jossa sijaitsee muun muassa Olympia.

 Lepreus
 Anigros- ja Akidas-joet
 Samia ja Arene
 Sillos ja Selinos-joki
 Typaion-vuori
 Alfeios-joki
 Olympian kisat 
 Olympian Zeuksen temppeli
 Olympian Pelopeion
 Olympian Zeuksen alttari
 Olympian muut alttarit
 Olympian Heran temppeli
 Heraian kisat
 Kypseloksen kirstu
 Oinomaoksen pylväs
 Olympian Metroon ja Prytaneion
 Olympian votiiviuhrit

Kirja VI: Elis 

Kirja VI jatkaa Eliksen kuvausta.

 Olympian kisojen voittajien patsaat
 Olympian aarrekammiot
 Olympian muut pyhäköt
 Olympian stadionit
 Sauros-vuori ja Erymanthos-joki
 Friksa ja Parthenia-joki
 Pisa ja Harpina
 Pylos
 Kytheros-joki
 Letrini
 Elis
 Kyllene
 Larisos-joki

Kirja VII: Akhaia 

Kirja VII kuvaa Akhaiaa ja samalla kreikkalaisten siirtokuntia Vähän-Aasian Jooniassa ja eräillä sen rannikon saarilla.

 Miletos (Joonia)
 Efesos (Joonia)
 Myus ja Priene (Joonia)
 Kolofon (Joonia) 
 Lebedos (Joonia) 
 Teos (Joonia) 
 Erythrai (Joonia) 
 Klazomenai ja Fokaia (Joonia)
 Samos (Joonia) 
 Khios (Joonia) 
 Smyrna (Joonia) 
 Joonian siirtokunnat
 Dyme
 Olenos
 Patrai
 Farai
 Triteia
 Meilikhios- ja Kharadros-joet
 Argyra
 Bolina
 Aigion
 Helike
 Keryneia
 Bura
 Aigai ja Krathis-joki
 Aigeira
 Felloi
 Pellene
 Mysaion
 Krios- ja Sythas-joet

Kirja VIII: Arkadia 

Kirja VIII kuvaa Arkadiaa.

 Melangeia ja Artemision-vuori
 Mantineian Argos (Viljelemätön) -tasanko
 Mantineia
 Alesion-vuori
 Meri (Pelagos) -niminen paikka, Foizon ja Kharmon
 Ostrakina-vuori
 Vanha Mantineia ja Maira
 Ankhisia-vuori
 Orkhomenos
 Trakhy-vuori ja Kafya
 Feneoksen tasanko
 Feneos
 Pelleneen johtava tie
 Krathis-vuori
 Trikena- ja Sepia-vuoret
 Kyllene- ja Khelydorea-vuoret
 Nonakris ja Styks-joki
 Ladon- ja Araonios-joet
 Kleitor
 Stymfalos
 Alea
 Kondylea
 Psofikseen johtava tie
 Erymanthos-vuori
 Psofis
 Tropaia ja Kaus
 Thelpusa ja Onkeion
 Heraia
 Alifera
 Melainaia ja Bufagion
 Bufagos-joki ja Foloi-vuori
 Gortys ja Lusios-joki
 Teuthis
 Paraibasion
 Trapezus
 Basilis ja Thoknia
 Megalopolis
 Maniai ja Eumenidion 
 Gatheatas-joki
 Kromi ja Nymfas
 Belemina
 Trikoloni, Skias ja Zoetia
 Falanthos
 Skhoinos
 Methydrion
 Megalopoliin Suoportin tie
 Mainalos-vuori ja Lykoa
 Akakesion
 Lykosura
 Lykaion-vuori ja Theisoa
 Nomian vuoret
 Figaleia
 Neda- ja Lymaks-joet
 Kotylion-vuori
 Elaios-vuori
 Haimoniai ja Oresthasion
 Eurotas-joki ja Boreios-vuori
 Pallantion
 Kresios-vuori
 Tegea
 Lakoniaan johtava tie
 Alfeios-joki
 Garates-joki
 Argokseen johtava tie
 Parthenios-vuori

Kirja IX: Boiotia 

Kirja IX kuvaa Boiotiaa, jossa sijaitsi muun muassa Theba.

 Plataiai
 Kithairon-vuori
 Skolos ja Asopos-joki
 Theba
 Potniai
 Teumessos
 Glisas ja Hypastos-vuori
 Harma ja Mykalessos
 Tanagra
 Anthedon
 Akraifnion ja Ptus-vuori
 Larymna
 Kopais-järvi
 Olmones ja Hyettos
 Kyrtones ja Korseia
 Kabeirion
 Fiks-vuori
 Onkhestos
 Thespiai
 Helikon-vuori
 Helikonin Musaion
 Donakon
 Kreusis, Thisbe ja Tifa
 Haliartos
 Tilfusios-vuori
 Lofis-joki
 Alalkomenia
 Koroneia
 Libethrios- ja Lafystios-vuoret
 Orkhomenos
 Orkhomenoksen ympäristö
 Aspledon
 Trofonioksen oraakkeli
 Khaironeia
 Petrakhos-vuori

Kirja X: Fokis ja Lokris 

Kirja X kuvaa Fokista, jossa sijaitsee muun muassa Delfoi, sekä Lokrista.

 Panopeus
 Daulis
 Dauliin ympäristö
 Thebasta Delfoihin johtava Vuorenhalkeaman tie (se tie, jolla Oidipus surmasi isänsä)
 Delfoi
 Delfoin votiivilahjat
 Delfoin Apollonin temppeli
 Polygnotoksen maalaukset Delfoissa
 Korykoksen luola
 Tithorea
 Tithorean ympäristö
 Ledon
 Lilaia
 Kharadra ja Parapotamioi
 Amfikleia
 Drymos
 Elateia
 Abai
 Hyampolis
 Stiris
 Ambrossos
 Antikyra
 Bulis
 Kirrha
 Amfissa
 Myonia
 Oiantheia
 Naupaktos

Lähteet

Kirjallisuutta

Tekstilaitoksia

Käännöksiä

Muuta kirjallisuutta

Aiheesta muualla

Teos 
 Παυσανίας ὁ περιηγητής: Ἑλλάδος περιήγησις 
 Pausanias: Description of Greece. Perseus.  
 Pausanias: Description of Greece. Theoi.

Muuta 
 Abbenes, Jelle (toim.): Pausanias Project .  

Antiikin kreikkalaiset maantieteelliset teokset