József Mindszenty

József Mindszenty (29. maaliskuuta 1892 – 6. toukokuuta 1975) oli unkarilainen kardinaali ja Esztergomin arkkipiispa. Mindszenty toimi Unkarin katolisen kirkon johtajana 2. lokakuuta 1945 – 18. joulukuuta 1973. Hän oli tunnettu kommunismin ja fasismin vastustaja ja uskonnonvapauden puolustaja Unkarissa.

Varhaiset vaiheet 

Mindszenty syntyi vuonna 1892 Csehimindszentin kylässä Itävalta-Unkarissa József Pehmille ja Borbála Kovácsille. Hänen isänsä oli ammatiltaan maistraatti. Mindszenty opiskeli St. Norbertin premonstratenssiluostarissa, Szombathelyn lyseossa sekä Szombathelyn hiippakunnan seminaarissa vuonna 1911.
 
Mindszenty vihittiin papiksi 12. kesäkuuta 1915. Vuonna 1917 julkaistiin hänen ensimmäinen kirjansa Äitiys.

Kommunistin vastustajana 
Hänet pidätettiin republikaanien Mihály Károlyin hallituksen aikana 9. helmikuuta 1919 ja vapautettiin saman vuoden syksyllä kommunistisen Béla Kunin hallituksen aikana. 

25. maaliskuuta 1944 hänet vihittiin Vezpremin piispaksi. Hänet pidätettiin 27. marraskuuta 1944, koska hän vastusti Nuoliristi-puolueen hallituksen suunnitelmaa majoittaa sotilasjoukkoja hänen vihittyyn kirkkoonsa. Kun hallitus kaatui huhtikuussa 1945, hänet vapautettiin kotiarestista.

Mindszenty nimitettiin Unkarin ja Esztergomin arkkipiispaksi 15. syyskuuta 1945. 18. helmikuuta 1946 paavi Pius XII ylensi hänet kardinaaliksi pappi Santo Stefano Rotondon mukaan. 

Vuonna 1948 Unkarin hallitus kielsi uskonnolliset toimitukset. 26. joulukuuta 1948 Mindszenty pidätettiin syytettynä maanpetoksesta, salaliitosta ja rikkomuksista vastaperustetun kommunistisen hallituksen lakeja kohtaan.

Vähän ennen pidätystään, hän oli kirjoittanut muistion, jossa kielsi olleensa mukana salaliittossa ja jos väittäisi tulevaisuudessa muuta, tunnustus olisi tehty pakotettuna.

Tunnustus 
Vaikka Mindszenty kertoi todella tunnustaneensa rikokset, hän teki sen vain, koska häntä kidutettiin, kunnes suostui tunnustukseen. 

Hän ”tunnusti” työskennelleensä amerikkalaisten kanssa ​​Unkarin valtiota vastaan. Mindszenty myönsi järjestäneensä Unkarin pyhän kruunun varastamisen, jonka tarkoituksena oli saada Otto von Habsburg kruunattua Unkarin kuninkaaksi. Sen jälkeen hänen tavoitteensa oli vallankumouksen avulla palauttaa maa kapitalistiseksi. Hän myönsi myös suunnitelleensa kolmannen maailmansodan, jonka amerikkalaiset voittaisivat, jolloin hän ottaisi itse poliittisen vallan Unkarissa.

Oikeudenkäynti vuonna 1949 
Mindszentyn ”oikeudenkäynti” alkoi 3. helmikuuta 1949. Oikeudenkäynti päättyi 8. helmikuuta, kun Mindszenty tuomittiin elinkautiseen vankeuteen maanpetosrikoksesta kommunistista hallitusta vastaan. Mindszenty saapui tuomioistuimen käsittelyyn, jossa tunnusti suurimman osan syytteistä. Hän kielsi toimineensa tietoisesti muiden maiden vakoojana. Hallitus julkaisi myöhemmin asiakirjan, jossa oli todisteita ​​Mindszentya vastaan, mukaan lukien hänen tunnustuksensa. 12. helmikuuta 1949 paavi Pius XII määräsi kaikki oikeudenkäyntiin ja tuomioon osallistuneet ekskommunikoiduiksi.

Myöhempi elämä 
Toisen maailmansodan aikana Mindszenty oli natsien vankina.  Hänet vapautettiin 1956 Unkarin kansannousun aikana. Kansannousun aikana hän kritisoi radiolähetyksessä Neuvostoliiton väliintuloa ja kansannousun kukistamista. Tämän jälkeen Mindszenty anoi turvapaikkaa Yhdysvaltain suurlähetystöstä, Budapestista. Hän sai turvapaikan ja vietti seuraavat 15 vuotta suurlähetystössä. Hän kirjoitti vuosien aikana muistelmansa.

Mindszenty sai vihdoin luvan lähteä maasta syyskuussa 1971. Lokakuun lopulla hän asettui Wieniin, Itävaltaan, jossa hän asui kuolemaansa asti. Mindszenty kuoli 6. toukokuuta 1975, 83-vuoden iässä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Unkarilaiset kardinaalit
Unkarilaiset katoliset arkkipiispat
Vuonna 1892 syntyneet
Vuonna 1975 kuolleet