Gurmukhi

Gurmukhi (pandžabiksi ਗੁਰਮੁਖੀ, gurmukhī) on toinen pandžabin kielen pääasiallisista kirjoitusjärjestelmistä. Brahmi-kirjoitukseen perustuvaa gurmukhia käytetään yleisesti Intiassa Punjabin osavaltiossa, kun taas Pakistanin puoleisen Punjabin provinssin pääasiallinen kirjaimisto on arabialaiseen kirjaimistoon perustuva shahmukhi.

Kirjaimistoon kuuluu 38 konsonanttia ja 10 vokaalia, ja sitä kirjoitetaan vasemmalta oikealle. Se on tyypiltään abugida, mikä tarkoittaa, että yksi kirjainmerkki kuvaa pääsääntöisesti konsonantista ja sitä seuraavasta vokaalista muodostuvaa tavua.

Historia ja käyttö 
Gurmukhi-kirjaimisto perustuu muinaiseen brahmi-kirjoitukseen. Kirjaimiston standardoi sikhiläisyyden toinen guru Angad Dev 1500-luvulla. Nimi gurmukhi tarkoittaa kirjaimellisesti ”gurun suusta”. Gurmukhi on enimmäkseen käytössä sikhiläisten keskuudessa, ja shahmukhi on yleisempi muslimien käytössä. Sikhiläisyyden merkkiteos Adi Granth on kirjoitettu gurmukhi-kirjaimistolla.

Pandžabin lisäksi gurmukhia on käytetty Intiassa sindhin kirjoittamiseen. Nykyisin sindhiä kirjoitetaan Pakistanissa pääasiallisesti arabialaisilla kirjaimilla ja Intiassa joko arabialaisilla kirjaimilla tai devanagarilla.

Kirjaimisto

Konsonantit 

Gurmukhin aakkostoon kuuluu 32 tarkkeetonta konsonanttia. Kuuteen konsonanttiin voidaan lisätä tarkkeeksi alapuolinen piste harvoin käytettyjen, erityisesti lainasanoissa esiintyvien äänteiden esittämiseen. Kirjaimilla ੳ ūṛā, ਅ aiṛā ja ੲ īṛī ei ole omaa äännearvoa, vaan niitä käytetään vokaalialkuisissa tavuissa ilmaisemaan konsonantin puuttumista.

Kirjaimia ਘ gha, ਝ jha, ਢ ḍha, ਧ dha ja ਭ bha on todennäköisesti aikaisemmin käytetty aspiroitujen soinnillisten konsonanttien esittämiseen. Nykypandžabissa ei esiinny soinnillisten konsonanttien aspirointia, vaan näitä kirjaimia käytetään nykyisin toonin ilmaisemiseen. Sanan alussa tai sanavartalon keskellä konsonanttia seuraa matala tooni, ja sanavartalon lopussa esiintyessään konsonantti ilmaisee edeltävän vokaalin ääntymistä korkealla toonilla. Sanan alussa gha, jha, ḍha, dha ja bha äännetään soinnittomina () ja muualla soinnillisina (). Myös kirjainta ਹ ha käytetään toonin ilmaisemiseen. Sanan alussa se ääntyy konsonanttina , muualla se ilmaisee ainoastaan edeltävän vokaalin ääntymistä korkeassa toonissa.

Gurmukhissa käytetään huomattavasti vähemmän ligatuureja peräkkäisten konsonanttien yhdistelmille kuin esimerkiksi devanagarissa. Erillinen yhdistelmämuoto on kuitenkin olemassa kolmelle kirjaimelle: ਹ ha, ਰ ra ja ਯ ya.
ਮ ma + ਹ ha → ਮ੍ਹ mha
ਮ ma + ਰ ra → ਮ੍ਰ mra
ਮ ma + ਯ ya → ਮ੍ਯ mya

Vokaalit 

Vokaalit merkitään tavun alussa omilla itsenäisillä kirjaimillaan, jotka on muodostettu mykistä konsonanteista ੳ ūṛā, ਅ aiṛā ja ੲ īṛī. Ūṛā ja īṛī eivät esiinny koskaan yksinään, vaan niihin liitetään aina jokin vokaalitarke. Aiṛa ilman vokaalitarketta ilmaisee vokaalia a. Konsonanttialkuisissa tavuissa vokaalit merkitään säännönmukaisella lisäyksellä konsonanttikirjaimeen. Vokaalilla a ei ole omaa tarketta, vaan sen katsotaan seuraavan jokaista vokaalia, jolle ei ole merkitty vokaalitarketta.

Osa vokaaleista muuttaa äännearvoaan kirjaimen ਹ ha kanssa: yhdistelmä ih äännetään , uh äännetään , ahi äännetään  ja ahu äännetään . Kuten muutkin sanankeskeisen ha-kirjaimen esiintymät, nämäkin yhdistelmät lausutaan korkealla toonilla.
ਕਿਹੜਾ kihṛā 
ਕੁਹੜਾ kuhṛā 
ਕਹਿਣਾ kahiṇā 
ਵਹੁਟੀ vahuṭī

Muita kirjainmerkkejä 
Nasaalivokaalien merkitsemiseen on gurmukhissa kaksi merkkiä. Merkin valinta riippuu siitä, minkä vokaalin yhteydessä nasaalitarke esiintyy. Vokaalien a, i ja u kanssa sekä sanan lopussa vokaalin ū kanssa käytetään kirjaimen yläpuolelle piirrettävää alaspäin avonaista puolikaarta nimeltä ṭippī (translitteroituna ṃ). Kaikkien muiden vokaalien kanssa nasaalitarkkeena käytetään kirjaimen yläpuolista pistettä, jonka nimi on pandžabiksi biṃḍī (translitteroituna ṁ).
ਤੰਦ taṃd 
ਸ਼ਾਂਤ śāṁt 

Useista intialaisista kirjaimistoista poiketen gurmukhissa ei esitetä geminaattaa konsonantin kahdentamisella, vaan sen ilmaisemiseen on oma tarkkeensa. Ylöspäin avonainen puoliympyrä (pandžabiksi adhak) kirjoitetaan ennen geminoitavaa konsonanttia. Aspiroidun konsonantin yhteydessä adhak ilmaisee, että kirjainta edeltää sama konsonantti aspiroimattomana. Geminaatat mm ja nn ilmaistaan ṭippī-tarkkeen avulla.
ਹੁੱਟੀ huṭṭī 
ਪੱਖੀ pakkhī 
ਲੰਮੀ laṃmī 

Gurmukhissa on oma virama-tarkkeensa, pandžabiksi halaṃt, joka ilmaisee oletusvokaali a:n puuttumista (esim. ਕ ka → ਕ੍ k). Tarketta käytetään joskus sanskritia mukailevassa tekstissä ja sanakirjoissa, mutta useimmiten se jätetään pandžabia kirjoitettaessa merkitsemättä.

Jumalan ykseyteen sikhiläisyydessä viittaava termi Ikk Oankar kirjoitetaan gurmukhissa usein omalla merkillään ੴ.

Numerot 
Gurmukhissa on omat kirjainmerkkinsä, joita käytetään arabialaisten numeroiden tavoin kymmenjärjestelmässä. Myös arabialaiset numerot ovat yleisessä käytössä pandžabinkielisessä tekstissä.

Standardointi 
Kansainvälisessä kirjaimistostandardissa ISO 15924:ssa gurmukhin numero on 310 ja kirjainkoodi ”Guru”.

Gurmukhin kirjaimet sijoittuvat Unicoden lohkoon 0A00–0A7F. Lohko sisältää gurmukhin konsonantti- ja vokaalimerkit, numerot, vokaalitarkkeet sekä muut tarkemerkit kuten ṭippi, biṃḍī, adhak ja halaṃt. Pisteelliset konsonantit ਸ਼ śa, ਖ਼ ḵẖa, ਗ਼ ġa, ਜ਼ za, ਫ਼ fa ja ਲ਼ ḷa ovat Unicodessa erillisiä kirjaimiaan, eikä niiden kirjoittamiseen tarvita tarkemerkkiä. Pilkkua ja pistettä vastaavat daṇḍa-välimerkit (। ja ॥) eivät kuulu gurmukhin Unicode-lohkoon, vaan ne on määritelty devanagarin lohkossa.

Huomautukset

Lähteet

Aiheesta muualla 

Aakkostot