Kaisa Kantola

Kaisa Karoliina Kantola (1. maaliskuuta 1915 Marttila – 7. heinäkuuta 1995) oli suomalainen runoilija. 

Kantola väitteli 1972 tohtoriksi Turun yliopistossa, väitöskirja käsitteli Aaro Hellaakosken runoutta. Kantola kävi Heinolan seminaarin 1944, oli kansakoulunopettajana Kokemäellä, Rymättylässä ja Pöytyällä 1942–1943 ja 1950–1951, ja oli oppikoulunopettajana Laihialla ja Valkeakoskella 1944–1948. Kantola pätevöityi lehtoriksi Heinolan seminaarissa 1948–1950 ja toimi korkeakoulunlehtorina Turussa 1951–1974 sekä didaktiikan lehtorina Turun opettajankoulutuslaitoksella 1974–1977. Vt. apulaisprofessori Kantola oli 1977–1978.

Kantolan vanhemmat olivat maanviljelijä Väinö Kantola ja Anna (o.s. Salonen).

Teoksia 
 Leikkien lukemaan. Weilin + Göös, Helsinki 1969
 Olen, enkä ole : minuus ja oleminen Aaro Hellaakosken runoudessa, väitöskirja. WSOY 1972
 Summa ja Mutikka : äidinkielen vihjekirja ala-asteelle. WSOY 1978
 Luova kirjoittaminen ; kirj. Jorma Heikkilä, Kaisa Kantola ; piirrokset Maija Raitanen. WSOY 1983
 Hiirenvilkkaa : loruja ja runoja ; kuv. Ansu. WSOY 1984
 Kokkaviisas laiva : runoja ja loruja ; kuv. Riikka Juvonen. WSOY 1987
 Lehtiavaruus : runoja. Pohjoinen, Oulu 1990

Lähteet 
  (arkistolinkki)

Viitteet 

Suomalaiset runoilijat
Vuonna 1915 syntyneet
Vuonna 1995 kuolleet