Seulontamenettely

Seulontamenettely () oli Suomessa aiemmin käytössä ollut valitusten eriyttämismenettely, jossa hovioikeus kykeni tietyin edellytyksin päättämään, oliko sinne alioikeudesta saapunut valitus otettava enempään tutkintaan vai voitiinko valituksen tutkiminen hovioikeudessa päättää ja asian käsittely lopettaa.

Seulontamenettely otettiin hovioikeuksissa käyttöön 1. lokakuuta 2003, ja se päättyi 1. tammikuuta 2011, jolloin sen korvasi jatkokäsittelylupa (), josta säädetään oikeudenkäymiskaaren 25 a luvussa.

Seulonnan ehdot 
Valituksen tutkimista ei jatkettu, jos hovioikeus yksimielisesti totesi olevan selvää, että:

 asiassa ei ole [lain] nojalla toimitettava pääkäsittelyä;
 käräjäoikeuden ratkaisu tai siellä noudatettu menettely ei ollut virheellinen; eikä
 asianosaisen oikeusturva asian laatu huomioon ottaen muustakaan syystä edellyttänyt valituksen käsittelyn jatkamista.

Päätös siitä, että valituksen tutkimista ei jatketa, voitiin tehdä myös myöhemmin valmistelun aikana ja se voi koskea myös valituksen osaa.

Lähteet 

Prosessioikeus
Oikeushistoria