Jouko Hautala

Jouko Johannes Abraham Hautala (27. kesäkuuta 1910 Oulu – 5. lokakuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen kansanrunoudentutkimuksen professori ja Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran (SKS) kansanrunousarkiston johtaja.

Henkilöhistoria
Jouko Hautalan vanhemmat olivat toimittaja Janne Hautala ja Hilma Maria Pohto ja puoliso vuodesta 1937 Irja Annikki Kaartinen. Ylioppilaaksi Hautala tuli 1930 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1936 ja lisensiaatiksi 1945. Filosofian tohtoriksi hän väitteli 1946. Hautala toimi SKS:n kansanrunousarkistossa ja seuran hallintoelimissä sekä Helsingin yliopiston dosenttina ja professorina neljän vuosikymmenen aikana. Hän oli perehtynyt kulttuurintutkimukseen laaja-alaisesti. Hänen suomeksi julkaisemansa perusteellinen historiateos Suomalainen kansanrunoudentutkimus (1954) on palvellut jatkuvasti alan käsikirjana ja siitä muokkautui myöhemmin englanninkielinen versio osaksi Suomen tieteen historiaa. Hän oli avustamassa myös suurissa sanakirjahankkeissa. Kansatieteellinen Filmi Oy:n sihteerinä ja taloudenhoitajana Hautala toimi 1938–1944 ja Studia Fennican toimitussihteerinä vuodesta 1947.

Kirjallista tuotantoa 
Aunuksen asunnoilla: Itä-Karjalan kansanomaista rakennuskulttuuria, Carolus Lindbergin kanssa, 1943
 Lauri Lappalaisen runo, 1945 (väitöskirja)
Suomen kansan arvoituskirja, Martti Haavion kanssa, 1946
 Hiiden hirven hiihdäntä, 1947
Vanhat merkkipäivät, toimittanut Jouko Hautala, kuvittanut Erkki Tuomi, 1948 
Kotiseutu laulaa: Kansanlaulujen ja sävelmien keruuopas, 1953 
Suomalainen kansanrunoudentutkimus, 1954
Juhlavakka: Kansanomaisten juhla- ja merkkipäivien viettotapojen keruuopas, 1956
Myytit ja kvasimyytit, 1957
Jumin keko: Tutkielmia kansanrunoustieteen alalta, toimittanut Jouko Hautala 1960

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset folkloristit
Suomalaiset arkistonhoitajat
Helsingin yliopiston professorit
Suomalaiset professorit
Suomalaiset tietokirjailijat
Vuonna 1910 syntyneet
Vuonna 1983 kuolleet