Viipurin ja Rannan väliaikainen tuomiokunta

Viipurin ja Rannan väliaikainen tuomiokunta oli 1942–1944 toiminnassa ollut tilapäinen kihlakunnantuomarin virka-alue. Talvisotaa seuranneessa alueluovutuksessa Neuvostoliitolle siirtyneet alueet vallattiin takaisin Suomelle syksyyn 1941 mennessä. Joulukuussa 1941 annettiin laki ja asetus alueen oikeudenhoidon järjestämisestä. Asetuksella muodostettiin viisi 1. helmikuuta 1942 alkaen toiminutta väliaikaista tuomiokuntaa. Niiden piti toimia vuoden 1943 loppuun, mutta aikaa pidennettiin vuoden 1944 loppuun. Viipurin ja Rannan väliaikainen tuomiokunta perustettiin 30. joulukuuta 1941 annetulla asetuksella ja siihen kuului kolme käräjäkuntaa:
 Viipurin, Vahvialan ja Säkkijärven pitäjät
 Johanneksen ja Koiviston pitäjät ja Koiviston kauppala sekä kolme ulkosaarta, Lavansaari, Peninsaari ja Seiskari
 Kanneljärven, Kuolemanjärven ja Uudenkirkon pitäjät.

Tuomiokuntaan siirtyi Lappeen tuomiokunnan ainoasta käräjäkunnasta siihen sisältyneet Säkkijärven ja Vahvialan pitäjien osat. Kaikki väliaikaiset tuomiokunnat kuuluivat Viipurin hovioikeuspiiriin ja ne olivat suomenkielisiä. Viipurin ja Rannan väliaikaisen tuomiokunnan kihlakunnantuomarina toimi Tauno Wilhelm Rissanen.

Jatkosota päättyi välirauhansopimukseen syyskuussa 1944 ja sopimukseen sisältyneet alueluovutukset edellyttivät oikeudenhoidon uudelleenjärjestelyjä. Valtioneuvosto päätti 14. joulukuuta 1944, että Suomelle jääneet tuomiokuntien osat siirretään vuoden 1945 alusta alkaen toisiin tuomiokuntiin. Viipurin ja Rannan väliaikaisen tuomiokunnan Viipurin, Vahvialan ja Säkkijärven pitäjäin käräjäkunnasta Suomelle jäänyt osa siirrettiin Lappeen tuomiokunnan ainoaan käräjäkuntaan.

Lähteet

Suomen tuomiokunnat
Viipurin historia