Losartaani

Losartaani (C22H23N6ClO) on korkean verenpaineen hoitoon käytettävä lääkeaine. Aine kuuluu angiotensiinireseptorien salpaajiin.

Ominaisuudet ja käyttö 
Losartaanin vaikutus perustuu angiotensiini II -reseptorien eli AT-reseptorien toiminnan estämiseen. AT-reseptorit supistavat verisuonia, joten niiden salpaaminen laajentaa verisuonia ja siten alentaa verenpainetta. Losartaani tuli markkinoille vuosina 1994–1995 ja oli ensimmäinen tähän luokkaan kuuluva lääkeaine. Losartaani metaboloituu maksassa karboksyylihappojohdannaiseksi, joka on aktiivinen metaboliitti ja jonka vaikutusaika on pidempi kuin itse losartaanin. Markkinoilla olevat valmisteet sisältävät vaikuttavaa ainetta 12,5, 50 tai 100 mg tablettia kohden. Losartaania voidaan käyttää myös yhdistelmälääkkeenä hydroklooritiatsidin kanssa.

Sivuvaikutukset 
Losartaani on yleisesti hyvin siedetty lääkeaine. Sen aiheuttamia sivuvaikutuksia voivat olla pääkipu, väsymys, huimaus, vatsakipu, ripuli ja lihaskrampit. Toisin kuin angiokonvertaasientsyymin estäjät, losartaani ei aiheuta yskää. Munuaisten heikosta toiminnasta kärsivillä potilailla voi esiintyä hyperkalemiaa losartaanin käytön vuoksi. Vuonna 2010 julkaistun meta-analyysin mukaan losartaani voi hieman nostaa potilaan riskiä sairastua keuhkosyöpään.

Synteesi 
Losartaanisynteesin kaksi keskeistä välituottetta ovat 2-butyyli-4-kloori-5-hydroksimetyyli-imidatsoli ja aromaattinen 2-halonitriili, usein 2-brominitriili. Nämä välituoteet reagoivat keskenään, ja viimeisessä vaiheessa nitriiliryhmä reagoi natriumatsidin kanssa muodostaen tetratsolirenkaan.

Lähteet

ATR-estäjät
WHO:n tärkeimmät lääkkeet
Primääriset alkoholit