Italian kristillisdemokraattinen puolue

Italian kristillisdemokraattinen puolue (, DC) oli keskustaoikeistolainen Italian johtava puolue kylmän sodan ajan. Länsiliittoutuneet tukivat sitä voimakkaasti kilpailevaa kommunistipuoluetta vastaan. Puolue oli hallitusvastuussa yhtämittaisesti puoli vuosisataa.

Kristillisdemokraatteja edelsi vuosina 1919–1926 toiminut Italian kansanpuolue.

Puolueen perustaja Alcide De Gasperi oli nuoruudessaan aktiivinen fasismin vastustaja, ja joutui vankeuteen vuonna 1926 julkaistuaan hallitusta arvostellutta lehteä. Kristillisdemokraattisen puolueen perustaminen tuli mahdolliseksi vuoden 1943 lopussa Mussolinin kukistuttua. Jo joulukuussa 1945 De Gasperi nousi maan pääministeriksi ja puoli vuotta myöhemmin Italiasta tuli tasavalta (lopullisesti vuoden 1948 alusta uuden perustuslain myötä). De Gasperi toimi pääministerinä vuoteen 1953. 

Puolueen aatteellinen perusta muodostui roomalaiskatolisuuden, antikommunismin, sosiaalisen kehityksen sekä vapaan kilpailun ympärille. 

Myöhempiä Italian kristillisdemokraattisia johtomiehiä olivat Amintore Fanfani, Aldo Moro ja Giulio Andreotti sekä kylmän sodan jälkeisten vuosien Romano Prodi. Puolue yhdistettiin 1990-luvulla moniin korruptioskandaaleihin, esimerkiksi Andreotti oli syytteessä mafiayhteyksistä. Samanlaisia syytteitä esitettiin tosin jo 1960-luvulla. 

1990-luvulla puolueen kannatus romahti Tangentopolina tunnetun korruptiovyyhdin seurauksena. Tammikuussa 1994 puolue lopetti toimintansa vanhalla nimellä ja alkoi käyttää nimeä Partito Popolare Italiano (Italian kansanpuolue), jota sen edeltäjä oli käyttänyt. Samana vuonna pidetyissä vaaleissa se jäi pienpuolueeksi. Se liittyi keskusta-vasemmistolaiseen Oliivipuukoalitioon ja osallistui maan hallitukseen vuosina 1996–2001. Lopulta kristillisdemokraattien rippeet vaipui historiaan Kansanpuolueen liittyessä vuonna 2002 osaksi Democrazia è Libertà – La Margherita -nimistä keskustapuoluetta, joka vuonna 2007 liittyi Oliivipuukoalition pohjalta muodostettuun keskusta-vasemmistolaiseen Demokraattiseen puolueeseen.

Johto

Lähteet 

Italian historia
Italian puolueet
Kristillisdemokraattiset puolueet