Victoria Spivey

Victoria Spivey (15. lokakuuta 1906 Houston, Texas - 3. lokakuuta 1976 New York) oli amerikkalainen blueslaulaja, pianisti ja säveltäjä. Yli neljä vuosikymmentä kestäneen uransa aikana Spivey esiintyi mm. Louis Armstrongin, King Oliverin, Clarence Williamsin, Luis Russellin ja Lonnie Johnsonin säestämänä.

Elämä

Victoria Spivey syntyi Houstonissa, Texasissa. Jo 12-vuotiaana hän sai ensimmäisen työpaikkansa pianistina paikallisesta elokuvateatterista. Sittemmin hän toimi pianistina saluunoissa ja bordelleissa. 1920-luvun alussa hän kiersi Houstonin ja Galvestonin alueella Blind Lemon Jeffersonin kanssa. 18-vuotiaana hän jätti kotinsa ja muutti Dallasiin, jossa työskenteli pianistina Lincoln-teatterissa. 

Spivey ihaili nuoruudessaan blueslaulaja Ida Coxia ja alkoi jäljitellä tätä oman uransa luomisessa. Hän matkusti 1926 St. Louisiin, jossa OKeh-levy-yhtiö etsi uusia laulajia listoilleen. Spivey vakuutti tulkinnallaan levy-yhtiön ja pääsi äänittämään. Hän levytti itse säveltämänsä kappaleet "Black Snake Blues" ja "Dirty Woman Blues". Levyä myytiin sittemmin runsaasti. Tämän jälkeen hän työskenteli joitakin vuosia säveltäjänä paikallisen musiikkiliikkeen palveluksessa. Lisäksi hän levytti lähes kuukausittain. Levyillä häntä säestivät mm. Louis Armstrongin, King Oliverin, Clarence Williamsin ja Luis Russellin orkesterit sekä Lonnie Johnson. Hän levytti myös sisarensa Addie "Sweet Pease" Spiveyn kanssa. Vuonna 1929 hänellä oli pieni rooli King Vidorin musikaalielokuvassa "Hallelujah".

1930-luvulla Spivey asettui New Yorkiin. Hän esiintyi New Yorkissa ja levytti siellä useita kertoja. Hän teki useita levytyksiä Louis Armstrongin eri kokoonpanoijen solistina. Hän teki Armstrongin yhtyeen kanssa myös kiertueita. Spivey esiintyi New Yorkissa myös musiikkirevyissä. Näistä merkittävin oli "Hellzapoppin' Revue". 

Spiveyn ura alkoi hiipua 1940-luvulla. 1950-luvulla Spivey oli jo kokonaan vetäytynyt pois esiintymislavoilta. Hän lauloi enää kirkkokuorossa kotinsa liepeillä Brooklynissa sijainneessa kirkossa. Hän keskittyi oman levy-yhtiönsä (Spivey Records) johtamiseen. Spivey Records julkaisi 1962 levyn, jossa Spivey lauloi Bob Dylanin säestämänä. Levytys saavutti jonkin verran suosiota. 1960-luvun puolivälissä varhainen bluesmusiikki tuli uudelleen muotiin. Spivey aloittikin uudelleen esiintymisen. Hän kiersi 1960-luvulta lähtien useilla eri blues- ja folk-musiikin festivaaleilla. Sen ohessa hän lauloi New Yorkin yökerhoissa. Hän jatkoi esiintymistä ja levyttämistä elämänsä loppuun asti.

Vuonna 1970 Spivey sai BMI Commendation of Excellence -palkinnon musiikin tuottajien yhdistykseltä tunnustuksena pitkäaikaisesta toiminnastaan levy-yhtiössään sekä muista ansioistaan musiikkielämässä. Eräs hänen viimeisiä merkittäviä esiintymisiään oli Ann Arborin blues- ja jazzmusiikin festivaaleilla 1973, jolloin hän esiintyi Roosevelt Sykesin kanssa. 

1976 Spivey joutui Beekman Downtownin sairaalaan sisäisen verenvuodon takia. Hän ei enää toipunut siitä, vaan kuoli sairaalassa 3. lokakuuta 1976. Hänet haudattiin Hempsteadiin, New Yorkiin.

Lähteet 

Vuonna 1906 syntyneet
Vuonna 1976 kuolleet
Yhdysvaltalaiset bluesmuusikot