NHL-kausi 1956–1957

NHL-kausi 1956–1957 oli National Hockey Leaguen historian 40. kausi. Sen aikana kuusi NHL-joukkuetta pelasi kukin 70 runkosarjaottelua. Stanley Cupin voitti 
toisen kerran peräkkäin Toe Blaken valmentama Montreal Canadiens, joka kukisti finaalisarjassa Boston Bruinsin otteluvoitoin 4–1. Kyseessä oli NHL:n olemassaolon aikana Canadiensin kahdeksas ja seuran koko historian yhdeksäs Stanley Cup -mestaruus.

Runkosarjan piste- ja maalipörssin, Art Ross Trophyn sekä Hart Trophyn voitti Detroit Red Wingsia edustanut Gordie Howe. Howe keräsi 70 ottelussa kaikkiaan 89 tehopistettä, joista 44 oli maaleja ja 45 syöttöpisteitä. Pudotuspelien pistepörssin ykkönen oli Montreal Canadiensin Bernie Geoffrion. Hän teki 10 pudotuspeliottelussa yhteensä 18 tehopistettä, joista 11 oli maaleja ja 7 maaliin johtaneita syöttöjä. 

Parhaalle puolustajalle annettava Norris-palkinto myönnettiin kolmannen kerran peräkkäin Canadiensissa pelanneelle Doug Harveylle. Parhaan tulokkaan Calder Memorial Trophyn puolestaan sai Boston Bruinsin Larry Regan.

Runkosarja 

Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu.

Runkosarjan pistepörssi 

Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit

Pudotuspelit

Pudotuspelien pistepörssi 
Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit

NHL-palkinnot

Tähdistökentälliset

Lähteet  

NHL-kaudet
Vuoden 1956 jääkiekko
Vuoden 1957 jääkiekko