Törnävän sairaala

Törnävän sairaala on Seinäjoen Törnävällä sijaitseva vanha sairaala-alue, jonka vanhin osa rakennettiin 1920-luvulla piirimielisairaalaksi.

Törnävän sairaala toimi ensin nimellä Seinäjoen Piirimielisairaalat, sitten nimellä Seinäjoen Piirimielisairaala. Vuonna 1953 siitä tuli Seinäjoen keskusmielisairaala A- ja B-sairaaloineen. 1960-luvulla nimi muuttui Törnävän sairaalaksi.

Sijainti
Törnävän sairaala sijaitsee Östermyran kartanon entisen Ruutitehtaan puiston vieressä lähellä Seinäjoen rantaa. Vanhin osa, A-sairaala, rakennettiin 1920-luvulla ja myös Koskenalan sairaalana tunnettu B-sairaala 1950- ja 1960-luvun vaihteessa. Niiden ja Kyrkösjärven tekoaltaan väliselle metsäiselle rinteelle rakennettiin 1970-luvulta alkaen Seinäjoen keskussairaala, jonka osana myös entisen Törnävän sairaalan rakennukset toimivat.

Törnävän sairaala toimi psykiatrisena sairaalana vuoteen 1990 saakka, jolloin mielisairaalaverkkoa harvennettiin. Vanhin osa Törnävän sairaalasta toimii nykyisin osana Seinäjoen keskussairaala-aluetta, joka kuuluu valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin ympäristöihin. Sen eteläpuolella sijaitseva 1950- ja 1960-luvun vaihteessa rakennetussa B-mielisairaalassa eli Koskenalan sairaalassa on nyt Seinäjoen Steinerkoulu ja asuntolatoimintaa.

Historiaa
Vuonna 1913 päätettiin rakentaa Etelä-Pohjanmaan suomenkielisiä kuntia varten piirimielisairaala, ja vuonna 1915 se päätettiin sijoittaa Seinäjoelle. Ensimmäiset 60-paikkaisen sairaalan suunnitelmat teki yleisten rakennusten ylihallituksen arkkitehti E. A. Kranck, mutta rakentamiseen päästiin vasta sosiaalihallituksen arkkitehdin Axel Mörnen tekemien satapaikkaisen sairaalan piirustusten perusteella. Ensimmäinen sairaalarakennus valmistui 1923, toinen 1924–1925, kolmas 1930 sekä osastot kaatumatautisia ja tylsämielisiä varten 1928 ja 1929. Ne ja alueelle johtavan Björkenheimintien sillan urakoi Oy Constructor Ab.

1950-luvulla alueelle rakennettiin muun muassa hallintorakennus, kappeli ja henkilökunnan asuntoja arkkitehtitoimisto Cedercreutz ja Railon suunnittelemina.

Vuoden 1953 mielenterveyslain myötä Suomen mielisairaalat jaettiin A-mielisairaaloihin sekä kroonisten ja rauhallisten potilaiden B-mielisairaaloihin. B-sairaalan eli Koskenalan sairaalan rakennukset rakennettiin 1950- ja 1960-lukujen vaihteessa vanhan sairaala-alueen eteläpuolelle. Alueita yhdistää pitkä koivukuja, Simunantie.

Vuonna 1985 Törnävässä oli 681 paikkaa, jotka oli jaettu 20 osastoksi. Pitkäaikaispsykiatrian osastoja oli kahdeksan, joista seitsemän oli suljettuja osastoja. Suljetuilla osastoilla hoidettiin tavallisesti skitsofreniapotilaita. Pitkäaikaisosastolla 9 hoidettiin skitsofreniaa sairastavia miehiä. Sen toiminnalla ei ollut selkeitä kuntouttavia tavoitteita, vaan potilaille järjestettiin vain ajankuluksi toimintaa, kuten liikunta-, taide- ja työterapiaryhmiä.

Vuonna 1984 henkilökunta teki opintomatkan Hesperiaan, minkä jälkeen päätettiin aloittaa myös vastuutasojärjestelmään perustuva kuntouttava ohjelma. Siihen kuului myös seurantalomakkeiden täyttö. Seuraavana vuonna osastolla ohjattiin myös naisia. Vuosina 1985−1999 osastolla 9 arvioitiin ilmapiiriä yhteensä 13 kertaa. Vuonna 1985 aloitettiin myös ensimmäiset seurantatutkimukset, joissa seurattiin kahden vuoden aikana kymmentä potilasta haastattelemalla heitä. Seurantapotilaiden kokemusten on sanottu olleen pääosin myönteisiä, mutta tulokset jätettiin raportoimatta kirjallisesti vedoten kohderyhmän pieneen kokoon.

Lähteet

Kirjallisuutta
 Rapila, Alpo K.: Törnävän sairaala 1923–1973: Viisi vuosikymmentä järjestelmällistä mielisairaanhoitoa Vaasan läänissä. Seinäjoki: Törnävän sairaalan kuntainliitto 1973. 
 Aho-Mantila, Katariina: Törnävän sairaala 1974–1990. Seinäjoki: Etelä-Pohjanmaan sairaanhoitopiiri 2000. ISBN 952-452-006-0.

Aiheesta muualla
 Lobotomioita, sähköshokkeja, eristämistä – historiassa kiinnostavat rujot yksityiskohdat, mutta elämä vanhassa mielisairaalassa oli myös välittämistä. Yle Uutiset 11.4.2021.

Törnävä
Seinäjoen sairaalat
Suomen psykiatriset sairaalat
Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa