Stanisław Ignacy Witkiewicz

Stanisław Ignacy Witkiewicz eli ”Witkacy” (24. helmikuuta 1885 Varsova – 18. syyskuuta 1939), oli puolalainen runoilija, kirjailija, näytelmäkirjailija, taidemaalari, valokuvaaja ja filosofi.

Witkiewicz oli Karol Szymanowskin ja Bronisław Malinowskin läheinen ystävä. Malinowski pyysi 1914 Witkiewicziä mukaan tutkimusmatkalleen Oseaniaan, Witkiewicz olisi toiminut valokuvaajana ja piirtäjänä. Hanke kuitenkin keskeytyi toisen maailmansodan puhjetessa.

Sodan jälkeen Witkiewicz elätti itseään muotokuvamaalarina ja hän kirjoitti myös näytelmiä. Witkiewicz alkoi käyttää Witkacy-nimeä vuoden 1925 jälkeen. 1920-luvun loppupuolella hän kirjoitti kaksi romaania, joista toinen käsitteli muun muassa huumeita ja filosofiaa.

Witkacy teki itsemurhan kuultuaan, että Neuvostoliitto oli miehittänyt Puolan 1939. Witkiewicz ei ollut kovin tunnettu kuollessaan, mutta toisen maailmansodan jälkeen hänen tuotantonsa alkoi saada huomiota Puolassa muun muassa teatterin ja kirjailijoiden keskuudessa. Nykyisin Witkiewicziä pidetään yhtenä Puolan merkittävimmistä moderneista kirjailijoista Witold Gombrowiczin ja Bruno Schulzin ohella.

Kirjallinen tuotanto 

Romaanit
 622 upadki Bunga, czyli Demoniczna kobieta 1911 (Bungin 622 lankeemusta, eli demoninen nainen)
 Pożegnanie jesieni 1927 (Jäähyväiset syksylle)
 Nienasycenie 1930 (Kyltymättömyys)
 Jedyne wyjście 1932 (keskenjäänyt romaani)

Näytelmiä
W malym dworku 1921 (Pienessä kartanossa)
Matka 1924 (Äiti)
Szewcy 1934 (Suutarit)

Teoreettisia teoksia
Nowe formy w malarstwie i wynikające stąd nieporozumienia 1919
Szkice estetyczne 1922
Teatr. Wstęp do teorii Czystej Formy w teatrze 1923

Kuvia teoksista

Kirjallisuutta
 Łozińska Hempel, Maria, 1986. Z łańcucha wspomnień. Wydawnictwo Literackie.
 Agneta Pleijel, Lord Nevermore, 2000 (romaani, perustuu löyhästi Witkiewiczin ja Bronisław Malinowskin elämään)

Puolalaiset kirjailijat
Puolalaiset taidemaalarit
Puolalaiset valokuvaajat
Puolalaiset näytelmäkirjailijat