Emäntäkoulu

Emäntäkoulu oli aiemmin Suomessa oppilaitos, joka antoi naisille opetusta maalaiskotien hoidossa.

Toiminta

Koulun tarkoitus ja omistaminen 
Emäntäkoulujen tarkoituksena oli vuonna 1929 annetun asetuksen mukaan antaa naisille opetusta maalaiskotien hoitajille kuuluvissa tehtävissä sekä muutenkin edistää kotitalouden kohottamista tarkoittavaa toimintaa.

Emäntäkoulut olivat maataloushallituksen valvonnan alaisia. Koulun toimintaa valvoi kolmihenkinen johtokunta.

Opetus 
Emäntäkoulukurssin lisäksi voitiin emäntäkouluun järjestää kotitalouskoulukurssi joko koulun vakinaisena jokavuotisena oppikurssina tai maataloushallituksen suostumuksella ajoittaisena kurssina. Muita erikoiskursseja voitiin järjestää maataloushallituksen suostumuksella. Erikoiskurssit kestivät vähintään kaksi ja enintään kahdeksan viikkoa. 1950-luvulla myös lastenhoito tuli emäntäkoulujen opetusohjelmaan, ja vuosikymmenen lopulla useimmissa Suomen 25 emäntäkoulusta toimi tarkoitusta varten lastentarha. Lastenhoidon opetuksesta vastasivat yleensä terveyssisar ja lastenhoitaja.

Emäntäkoulun muita opettajia olivat yleensä maatalous- ja kodinhoitoaineiden opettaja, talousopettaja, puutarhaopettaja ja käsityönopettaja.

Emäntäkoulukurssi 
Emäntäkoulukurssi kesti yhden vuoden, ja se alkoi vuodenvaihteesta ja päättyi jouluun. Emäntäkoulukurssilla annettiin opetusta seuraavissa aineissa: kodinhoito, ruokatalous, puutarhanhoito, käsityöt, maatalousaineet, lastenhoito, terveys- ja sairashoito, yhteiskuntaoppi, kasvatusoppi, laskento, kirjanpito ja asioimiskirjoitus. Vuoden mittaan opetus noudatti maatalon vuodenkiertoa: keväällä opiskeltiin puutarhanhoitoa, syksyllä sadonkorjuuta, säilöntää ja teurastusta, talvella karjanhoitoa, kudontaa ja ompelua.

Kotitalouskoulukurssi 
Kotitalouskoulukurssi kesti joko viisi kuukautta, jolloin se alkoi toukokuun alussa ja päättyi lokakuun alkupuolella, tai seitsemän kuukautta, jolloin se alkoi huhtikuun alussa ja päättyi lokakuun lopussa. Kotitalouskoulukurssilla annettiin opetusta seuraavissa aineissa: kodinhoito, ruokatalous, puutarhanhoito, käsityöt, pienkarjanhoito, lastenhoito, terveys- ja sairashoito, yhteiskuntaoppi, kirjanpito ja asioimiskirjoitus.

Pääsyvaatimukset 
Päästäkseen oppilaaksi emäntäkouluun hakijan tuli olla täyttänyt 17 vuotta sekä esittää todistukset siitä, että hän oli suorittanut ylemmän kansakoulun oppimäärän tai että hänellä oli vastaavat tiedot, että hän oli hyvämaineinen, että hänellä oli terve ruumiinrakenne, ettei hän sairastanut tarttuvaa tautia ja että hänellä oli holhoojan suostumus, jos hän oli alaikäinen.

Suomen emäntäkoulut
1950-luvun lopulla Suomessa toimivat seuraavat emäntäkoulut:
 Ahlmanin emäntäkoulu, Koivistonkylä, Messukylä
 Aitoon emäntäkoulu, Aitoo
 Brahelinnan emäntäkoulu, Ristiina
 Elias Lönnrotin emäntäkoulu, Sammatti
 Haapaveden emäntäkoulu, Haapavesi
 Högvalla seminariums husmoderskola, Hinthaara
 Järvenpään kotitalousopettajaopiston emäntäkoulu, Järvenpää
 Karkun emäntäkoulu, Karkku
 Kauhajoen kotitalousopiston emäntäkoulu, Kauhajoki
 Kemijärven emäntäkoulu, Isokylä
 Keski-Pohjanmaan emäntäkoulu, Veteli
 Keski-Suomen kotitalousopettajaopiston emäntäkoulu, Jyväskylä
 Kittilän emäntäkoulu, Kittilä
 Korsholms husmoderskola, Vanha Vaasa
 Lapuan emäntäkoulu, Lapua
 Limingan emäntäkoulu, Liminka
 Orimattilan kotitalousopiston emäntäkoulu, Orimattila
 Pohjois-Karjalan emäntäkoulu, Tiensuu, Pielisjärvi
 Rovaniemen kotitalousopiston emäntäkoulu, Rovaniemi
 Runnin emäntäkoulu, Runni
 Sotkamon emäntäkoulu, Vuokatti
 Suonenjoen emäntäkoulu, Suonenjoki
 Säämingin emäntäkoulu, Savonlinna
 Tapiolan emäntäkoulu, Joutseno
 Varsinais-Suomen emäntäkoulu, Naantali

Lähteet

Lakiviitteet 

Suomalaiset maatalousalan oppilaitokset
Suomen maatalouden historia
Kotitalous