Islannin kuningaskunta

Islannin kuningaskunta (isl: Konungsríkið Ísland; tansk: Kongeriget Island) oli perustuslaillinen monarkia Euroopassa. Se perustettiin 1. joulukuuta 1918, jolloin Islannin ja Tanskan välille luotiin personaaliunioni. Monarkia ja personaaliunioni lakkautettiin 17. kesäkuuta 1944, jolloin Islannista tuli pidetyn kansanäänestyksen jälkeen tasavalta.

Historia 
Personaaliunionissa Islanti tunnustettiin täysin suvereeniksi valtioksi, jonka valtionpäämiehenä toimii Tanskan kuningas. Islannin pyynnöstä ulkopolitiikka ja puolustus oli jätetty Tanskan hallintaan. Islanti sai oman lipun ja vaakunan.

Toisessa maailmansodassa Tanska joutui Saksan miehittämäksi. Tämän johdosta Islanti ilmoitti ottavansa ulkomaanpolitiikan ja puolustuksen omalle harteelleen. Britannia Islannin protestoinnista huolimatta kuitenkin miehitti maan, koska se oli strategisesti tärkeällä paikalla. Vuonna 1941 Islanti hyväksyi puolustussopimuksen Yhdysvaltain kanssa.

Vuonna 1944 maasta tuli tasavalta maassa pidetyn kansanäänestyksen jälkeen. Kansanäänestyksessä aivan ylivoimainen enemmistö (noin 97 %) islantilaisista kannatti personaaliunionin kumoamista. Äänestysprosentti oli peräti yli 98 prosenttia.

Lähteet 

Euroopan entiset monarkiat
Kuningaskunta
Personaaliunionit