Englanninpaimenkoira

Englanninpaimenkoira (English Shepherd) on Yhdysvalloissa kehitetty koirarotu. Sillä ei ole FCI:n tunnustusta, mutta United Kennel Club on hyväksynyt sen roduksi.

Ulkonäkö

Englanninpaimenkoiraa on aina jalostettu enemmän käyttöominaisuuksia kuin ulkomuotoa silmällä pitäen. Se on pitkäkarvaista skotlanninpaimenkoiraa huomattavasti leveäkalloisempi ja lyhytkuonoisempi. Silmät ovat ruskeat, siniset tai keskenään eriväriset. Korvat voivat olla joko pystyt, taittuneet, matala-asentoiset tai sivuille asettuneet. Runko voi olla raskas- tai hoikkarakenteinen. Häntä on joko pitkä, sapelinmuotoinen ja ylöskiertynyt tai töpö. Karvapeite on kiiltävä, joko suora tai aaltoileva. Sallittuihin väreihin lukeutuvat soopeli, soopeli valkoisin merkein, musta, musta valkoisin merkein ja musta ruskein merkein (black & tan). Säkäkorkeus vaihtelee uroksilla 48–58 cm (ihanne 51–53 cm) ja nartuilla 46–56 cm välillä (ihanne 48–51 cm). Urokset painavat noin 20–27 kg ja nartut 18–23 kg.

Luonne ja käyttäytyminen
Rotu on iloinen, rohkea, älykäs, vastaanottavainen, rauhallinen, lempeä, luotettava ja uskollinen. Sitä kuvaillaan ihanteelliseksi seurakoiraksi, joka pitää lapsista. Jos sitä pidetään pelkkänä lemmikkinä, sille tulee tarjota päivittäin runsaasti liikuntaa. Se on valmis työskentelemään, ja se arvostaa omistajaansa.

Alkuperä 
Rodun esi-isät olivat vanhantyyppisiä lammaskoiria, joita käytettiin Englannissa vuosisatoja sitten. Niitä tuotiin Yhdysvaltoihin Englannista varhaisten uudisasukkaiden mukana 1600-luvulla. Englanninpaimenkoiran harrastajien mukaan se on säilyttänyt esi-isiensä alkuperäisen muodon, toisin kuin muut samaa sukua olevat lammaskoirat, joita on nykyisin jalostettu lähinnä näyttelyitä silmällä pitäen.

1500-luvulla englanninpaimenkoiran esi-isät mainittiin maailman vanhimmassa koirakirjassa nimeltä Of Englische Dogges, jonka oli kirjoittanut John Caius. 1900-luvulla niitä ei kuitenkaan enää tarvittu Englannissa, koska uudet maiden aitaamista koskeneet lait rajoittivat eläinlaumojen liikkumista. Sitä vastoin Skotlannissa ja Walesissa oli edelleen runsaasti kukkuloisia alueita, joita lait eivät koskeneet - sen vuoksi skottilaiset ja walesilaiset lammaskoirat säilyivät nykypolville asti, siinä missä englantilaiset alkoivat kuolla sukupuuttoon. Samaten myös Pohjois-Amerikassa sinne aikanaan tuotujen lammaskoirien jälkeläiset säilyivät ja jatkoivat työskentelyään alueen laajoilla ja avoimilla laidunalueilla.

Lampaiden lisäksi englanninpaimenkoiraa on käytetty myös nauta- ja siipikarjan paimentamiseen. Lisäksi sitä käytetään toisinaan eteläisissä osavaltioissa oravien puuhun ajamiseen - siellä siitä käytetäänkin joskus nimityksiä Treeing Farm Shepherd ja Treeing Shepherd.

Etymologia 
Oikeasta rotunimestä on ollut paljon eri mielipiteitä, ja ehdotuksiin ovat lukeutuneet mm. Farm Shepherd, Old Time Farm Shepherd, Farm Collie, Old Farm Collie, North American Old Farm Collie, Old Working Collie, Scotch Collie, Old Scotch Collie, Holmesian Collie ja Victorian Collie.

Lähteet
 English Shepherd, Dog Breed Info
 English Shepherd Club

Viitteet 

Paimenkoirat
Yhdysvaltalaiset koirarodut
FCI:n ulkopuoliset rodut