Yrjö Rantala

Yrjö Aleksanteri Rantala (9. joulukuuta 1904 Mäntsälä – 18. marraskuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen ammattiyhdistysjohtaja ja sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimi Metallityöväen Liiton puheenjohtajana vuosina 1940–1947.

Yrjö Rantalan vanhemmat olivat sekatyömies Johan Rantala ja Amanda Rantala. Rantala työskenteli aluksi sähköasentajana ja tuli paikallisen ammattiosaston kautta 1930-luvulla Metallityöväen Liiton liittotoimikuntaan. Hänestä tuli 1938 liiton varapuheenjohtaja ja 1940 puheenjohtaja. Rantala oli talvisodan aikana 1940 mukana SAK:n ja työnantajaliitto STK:n välisissä neuvotteluissa, jotka johtivat tammikuun kihlauksena tunnettuun yhteistyöjulistukseen. Hänen johdollaan Metallityöväen Liitto solmi vuonna 1947 Suomen ensimmäisen koko maan käsittäneen työehtosopimuksen. Liittojohtajana häntä pidettiin joustavana ja neuvotteluhaluisena. Rantala kuului 1944–1947 SAK:n työvaliokuntaan sekä ay-liikkeen edustajana Sotakorvausteollisuuden valtuuskuntaan. Työväenliikkeen ja metallialan yhtenäisyyden säilyttämiseksi hän oli sodan jälkeen mukana sopimassa yhteistyöstä kommunistien kanssa. Sosiaalidemokraattien halutessa kiihdyttää kommunisminvastaista taistelua sovinnollisena pidetty Rantala päätettiin vuonna 1947 korvata tiukempana pidetyllä Valdemar Liljeströmillä. Rantalalle järjestettiin uusi työ Valmetin sosiaalijohtajana, mistä tehtävästä hän jäi eläkkeelle vuonna 1970.

Rantalasta tuli 1950-luvulla SDP:n paikallinen johtohahmo Helsingissä. Hän toimi puolueen valtuustoryhmän ja Helsingin osaston sekä viimeiset vuotensa Helsingin Työväenyhdistyksen puheenjohtajana. Hän oli myös Helsingin kaupunginvaltuuston varapuheenjohtaja ja vaikutti muun muassa 1969 metron rakentamista koskeneen päätöksen syntymiseen. Vuonna 1955 Rantala valittiin myös SDP:n puoluetoimikuntaan. Hän sai 1965 kunnallisneuvoksen arvonimen.

Yrjö Rantalan poika on ministeri ja pääjohtaja Eero Rantala.

Lähteet

Suomalaiset ammattiyhdistysjohtajat
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Helsingin kaupunginvaltuutetut
Vuonna 1904 syntyneet
Vuonna 1972 kuolleet