Ehrhardt

Heinrich Ehrhardt oli  saksalainen vuosina 1904–1922 Ehrhardt-merkkisiä ajoneuvoja valmistanut yritys. Sen perusti aikaisemmin Fahrzeugfabrik Eisenachilla toiminut Heinrich Ehrhardt, joka oli hankkinut kokemusta Wartburg- ja Dixi-autojen valmistuksesta. Yrityksen vetovastuu oli Ehrhardtin pojalla, Gustav Ehrhardtilla. Tuotantolaitokset sijaitsivat Düsseldorfissa ja Zella St. Blasiissa. Ehrhardt valmisti maineeltaan laadukkaita henkilöautoja sekä sotilasajoneuvoja.

Ensimmäiset henkilöautot 

Wartburgien tapaan ensimmäiset Ehrhardtit olivat Decauvillen lisenssillä valmistettuja. Vuosina 1904–1906 valmistetut mallit myytiin nimellä Ehrhardt-Decauville. Ensimmäinen itse suunniteltu auto oli vuonna 1905 esitelty Fidelio, jonka voimanlähteenä oli 1 272-kuutioinen kaksisylinterinen moottori. Vuodesta 1906 tuotevalikoima käsitti vain itse suunniteltuja malleja. Vuodesta 1909 alkaen autoissa oli nelisylinteriset sivuventtiilimoottorit. Malliston huipulla oli 50-hevosvoimainen, iskutilavuudeltaan 7 956-kuutioinen malli, joka esiteltiin vuonna 1913. Se oli ensimmäinen nelipyöräjarruin varustettu saksalainen auto.

Panssariauto 

Ensimmäisen maailmansodan aikana Ehrhardt valmisti Saksan asevoimille vuosina 1915–1919 yhteensä 33 E-V/4-panssariautoa, joita käytettiin pääasiassa itärintamalla. Sodan jälkeen ne olivat osallisina Sleesian kansannousuissa.

Sodanjälkeiset mallit 

Sodan päätyttyä valmistuksessa oli kaksi henkilöautomallia: vuonna 1918 esitellyt nelisylinterinen ja 40-hevosvoimainen sekä kuusisylinterinen ja 55-hevosvoimaiset mallit. Yrityksen yhdistyttyä Szawen kanssa vuonna 1922 se jatkoi toimintaansa nimellä Ehrhardt-Szawe.

Lähteet