Haploryhmä N (Y-DNA)

Haploryhmä N (N-M231, "Niilo") on ihmisen Y-kromosomin haplotyyppi, joka on yleinen Pohjois-Euraasiassa. Isälinjan haploryhmän tyyppi N on yleinen suomensukuisilla kansoilla.
Muualla maailmassa tyyppiä N tavataan erityisesti pohjois-Venäjällä muun muassa jakuuteilla. Tutkijat olettavat tyypin N kehittyneen Kaakkois-Aasiassa ja levinneen sieltä pohjoiseen, josta länteen.
Suomalaisille ominainen N:n alatyyppi on N1a1a (N-M178).

Määrittely 

Isälinjan Y-kromosomin haplotyypin N määrittää Y-kromosomin SNP M231. Myös b2/b3 deleetio Y-kromosomin AZFc-alueella on tyypillistä N-haploryhmälle. Tämä deleetio on kuitenkin syntynyt itsenäisesti neljä eri kertaa, eikä sitä siksi tule pitää uniikkina haploryhmän polveutumista kuvaavana tuntomerkkinä.

Alkuperä 

Haploryhmä N polveutuu haploryhmästä NO. Sitä pidetään suhteellisen nuorena, ja se on levinnyt Pohjois-Euraasiaan viime jääkauden jälkeen. Markkeria kantavat miehet ilmeisesti siirtyivät pohjoiseen kohti ilmaston lämmetessä holoseenikaudella. N-haploryhmän puuttuminen Amerikan intiaaneilla viittaa siihen, että heidän levittäytymisensä Aasiaan tapahtui Beringinsalmen syntymisen jälkeen. Haploryhmän on esitetty syntyneen Kaakkois-Aasiassa 15 000–20 000 vuotta sitten ja levinneen sitten vastapäivään nykyisen Mongolian ja Pohjois-Kiinan alueelta Koillis-Eurooppaan saakka. N1c syntyi ehkä 12 000–8 000 vuotta sitten.

Levinneisyys 
Haploryhmä N:llä on laaja maantieteellinen levinneisyys kautta koko Pohjois-Euraasian, ja sitä on tavattu satunnaisesti eteläisemmiltäkin alueilta kuten Kaakkois-Aasiasta, Nepalista, Lähi-idästä ja Etelä-Euroopasta. Suurimmat  esiintymistaajuudet on löydetty Pohjois-Euroopan suomensukuisilta ja balttilaisilta kansoilta, Länsi-Siperian obinugrilaisilta ja pohjoisen samojedeilta sekä Siperian turkinsukuisia kieliä puhuvilta jakuuteilta. Korkeimmillaan taajuus voi olla 75 %:n luokkaa. Venäläisillä haploryhmän taajuus on 10–20 %:n luokkaa.

Alaryhmät 

N1c1 haploryhmä (SNP M178+) on laajalti levinnyt Itämeren, Volgan, Uralin ja Siperian alueille. 

Alaryhmä N1c1-L1026 N-ryhmästä eurooppalaisin ja mahdollinen muodostumispaikka on Uralilta länteen.

Oletettavin alkuperä alaryhmälle L708+ on Siperia.

Alaryhmä N1c1-L550 on levinnyt Etelä-Baltian alueelle, Skandinaviaan, Pyreneiden niemimaalle ja Britteinsaarille.

Alhaisina tiheyksinä (<1%) haploryhmää N1c1 tavataan alkuperäisenä Espanjassa, Portugalissa, Saksassa ja Britteinsaarilla.

Suomessa yleisintä haploryhmää N1c1:tä on Euroopassa 5 pääalaryhmää:

1) Pohjoiseurooppalainen (Z1936+,Z1935+)

2) Pohjoisbaltilainen (VL29+,L1022+)

3) Eteläbaltilainen (L550+,L1025+)

4) Skandinaavinen II (L550+,L1025-)

5) Ugrilainen (Z1936+,L1034+)

Sukupuu 

Vuosien 2015–2016 tietämykseen pohjautuva isälinjan haploryhmän N sukupuu.

NO-M214
N-M231 Haploryhmä N, "Niilo"
N1a-P189.2/N5-B482/-
-/N1'4-B481/-
-/N4-F2930/N2-F2930 -/N4a-CTS39/N2b-F2569 [ISOGG N1b-L732 is a subclade]-/N4b-B486/N2a-F830
N1c-L729/N1'2'3-L729/N1-F1206
N1c1-M46/N3-Tat/N1b-M46 [formerly N3-Tat/M46 or N1c-Tat/M46] 14000-6000 v vanha
N1c1a-M178/-/- 10000-8000 v vanha
-/-/N1b1a-F3331
-/N3c-B496/-
-/N3a'b-B508/-
-/N3b-B187/-
N1c1a1-L708/N3a-L708/N1b1a1-F4325
-/N3a1-B211/-
-/N3a2'6-M2110/-
-/N3a2-M2118/-
N1c1a1a-L1026/N3a3'6-CTS6967/-
-/N3a3-CTS10760-
N1c1a1a1-VL29/N3a3a'b-VL29/-
-/N3a3c-F4134/-
N1c1a1a2-Z1936/N3a4-Z1936/-
-/N3a5-B197/-
-/N3a5a-F4205/N1b1a1a-F3271
-/N3a5b-B202/-
-/N3a6-B479/-
N1c2-F1008/-/N1a-F3163-/-N1a1-F1154N1c2a-M128/N1-M128/N1a1a1-M128 [formerly N1-M128 or N1a-M128]N1c2b-P43/N2a-P43/N1a2-P43 [formerly N2-P43 or N1b-P43] 8000-6000 vuotta sitten-/N2a1-B523/--/N2a2-B520/-'''

Lähteet

DNA

 Ihmisen haploryhmän tyyppi