Isokaktussirkku

Isokaktussirkku (Geospiza conirostris) on Etelä-Amerikan Galápagossaarilla elävä darwininsirkkuihin kuuluva varpuslintu. Se oli yksi Charles Darwinin HMS Beaglen tutkimusmatkalla 1831–1836 näkemistä lintulajeista, jotka vaikuttivat suuresti hänen evoluutioteoriaansa.

Koko ja ulkonäkö 
Isokaktussirkun pituus on noin 15 senttiä ja paino 28 grammaa. Muiden maasirkkujen tavoin koiraat ovat väritykseltään täysin mustia ja naaraat ruskeita ja juovikkaita. Españolan saarella elävän nimialalajin naaraat ovat tummimpia maasirkkujen suvun naaraita. Isokaktussirkku on yksi monimuotoisimmista darwininsirkkulajeista. Saman populaation eri yksilöiden nokan koko vaihtelee suhteellisen paljon.

Lajin holotyyppi eli tyyppiyksilö on peräisin Españolalta. Isokaktussirkusta erotetaan nykyään kolme alalajia. Lajin taksonomiaa saatetaan kuitenkin joutua vielä tarkistamaan, sillä geenitutkimusten mukaan Genovesan ja Españolan isokaktussirkut ovat kuitenkin vain etäistä sukua toisilleen. Wolfin, Darwinin saarilla elävän G. c. darwini -alalajin perintötekijöitä ei ole tutkittu, mutta sen nokan koko on samanlainen kuin Genovesan alalajilla. Genovesalla laji risteytyy satunnaisesti isomaasirkkujen tai pienempien vampyyrisirkkujen kanssa.

Levinneisyys ja elinympäristö 

Isokaktussirkku elää vain Ecuadorin Galápagossaarilla. Alalaji G. c. propinqua elää saariston pohjoisosissa Genovesalla, nimialalaji Españolalla saariston kaakkoisosissa ja G. c. darwini saarten koilliskulmassa Darwinilla ja Wolfilla.

Lajin levinneisyys kattaa noin 90 neliökilometriä. Kannan kokoa ei tiedetä, mutta sen uskotaan olevan vakaa. Lajiin ei myöskään uskota kohdistuvan mitään merkittävää uhkaa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokittelee lajin kuitenkin vaarantuneeksi, koska sillä on niin suppea levinneisyysalue ja pieni yksilömäärä.

Se korvaa näillä saarilla muualla elävän kaktussirkun jättämää aukkoa.

Lajin elinympäristöä ovat enimmäkseen karut alangot.

Elintavat 
Isokaktussirkku elää vain alueilla, joilla kasvaa Opuntia-kaktuksia. Se osaa hyödyntää kaktuksen eri osia. Kuivalla kaudella, jolloin kilpailu ravinnosta on ankarinta, se halkoo kovia opuntiakaktuksen siemeniä nokallaan ja syö kaktuksenhedelmistä siemenvaipan. Isokaktussirkut hajottavat myös lahoavia opuntiakaktuksenvarsia, koska niiden sisältä löytyy hyönteisten toukkia. Se saa eläinravintoa myös nappaamalla raottamansa kaarnan välistä niveljalkaisia.

Isokaktussirkut ja muut darwininsirkut lisääntyvät opportunistisesti. Ne munivat yleensä silloin kun sateita saadaan paljon ja ruokaa on runsaasti. Pari on yleensä yksiavioinen ja pitää hallussaan pientä reviiriä. Pari rakentaa pensaaseen tai kaktukseen pienen, kuppimaisen pesän, johon naaras munii keskimäärin kolme munaa. Poikaset kuoriutuvat noin 12 vuorokauden mittaisen haudonta-ajan jälkeen. Niitä ruokitaan pääasiassa hyönteisillä, ja ne jättävät pesän noin kahden viikon ikäisinä.

Lähteet 

59.3 Linnut
Tangarat
Uhanalaiset linnut