Rouvasväenyhdistys

Rouvasväenyhdistykset () olivat Suomessa 1800-luvulla perustettuja naisjärjestöjä. Ne harjoittivat hyväntekeväisyyttä vähäosaisten parissa, ja niiden jäsenistö koostui säätyläisnaisista. Yhdistykset olivat Suomen ensimmäisiä varsinaisia hyväntekeväisyysjärjestöjä, ja niitä toimi lähes jokaisessa kaupungissa.   

Keskieurooppalaisen mallin mukaan perustetuilla yhdistyksillä oli suuri merkitys monien sosiaali- ja terveyspalveluiden synnyttäjinä. Ne perustivat Suomeen muun muassa ensimmäiset lastenkodit. Usea rouvasväenyhdistysten aloittama palvelu siirtyi sittemmin kuntien ja valtion järjestettäväksi. Yhdistysten toiminta oli reagoivaa eli syntyneitä ongelmia korjaavaa, ne eivät pääsääntöisesti pyrkineet vaikuttamaan itse ongelmien syihin. Yhdistykset rahoittivat toimintaansa muun muassa erilaisilla arpajaisilla ja myyjäisillä. Ne oli aluksi tarkoitettu vain naimisissa oleville naisille, mutta myöhemmin mukaan otettiin myös naimattomia.

Suomen ensimmäinen rouvasväen yhdistyksen perustivat Viipuriin vuonna 1835 kaupungin saksankielisen yläluokan naiset. Huoltojärjestö Viipurin Fraun-Verein oli suljettu yhdistys, johon kuului 12 naista. Se perusti muun muassa 20-paikkaisen tyttölasten orpokodin. Seuraavat yhdistykset olivat Porvooseen vuonna 1846 perustettu Fruntimmerförening ja 1848 toimintansa aloittaneet Oulun ja Helsingin rouvasväenyhdistykset. Oulun yhdistyksellä oli muun muassa oma koulu. 1850-luvun aikana toiminta laajeni nopeasti ympäri maata.

Lähteet 

Suomalaiset naisjärjestöt