Eduard Totleben

Frans Eduard Ivanovitš Totleben (myös muodossa Todleben, ; 20. toukokuuta 1818 Jelgava, Kuurinmaa – 1. heinäkuuta 1884 Bad Soden, Saksan keisarikunta) oli baltiansaksalainen sotilasinsinööri ja Venäjän keisarillisen armeijan kenraali. Hänet tunnetaan lukuisista eri puolille Venäjän keisarikuntaa rakennetuista linnoituksista, joita Totleben suunnitteli ja joiden toteuttamista hän oli valvomassa.

Ura 
Totleben valmistui insinööriupseeriksi 1836. Hän osallistui Kaukasian sotaan 1848–1850 ja Krimin sodan alussa vuonna 1853 hän johti Silistran kaupungin piiritystä Tonavan suulla. Parhaiten hänet muistetaan Sevastopolin kaupungin nerokkaasta ja pääosin improvisoidusta linnoittamisesta kaupungin ollessa piiritettynä Krimin sodassa. Totleben johti Sevastopolin linnoitusöitä piirityksen aikana syyskuusta 1854 kesäkuuhun 1855, jolloin hän haavoittui. Hän keksi muun muassa upottaa laivoja kaupungin edustalle sataman tukkimiseksi viholliselta ja siirsi laivojen tykit mantereen puolelle kiireellä rakennettuihin linnoituslaitteisiin. Haavoittumisen vuoksi hän ei ollut läsnä Sevastopolin kukistuessa. Totleben yleni Sevastopolin piirityksen aikana everstiluutnantista kenraalimajuriksi. Myöhemmin hän toimi armeijan insinöörikunnan esikuntapäällikkönä ja ylitarkastajana, ja sai 1860 ylennyksen kenraaliluutnatiksi sekä 1869 insinöörikenraaliksi. Turkin sodassa vuosina 1877–1878 Totleben johti Plevnan piiritykseen liittyneiden saartotoimenpiteiden suunnittelua. Hänet kutsuttiin apuun syyskuussa 1877, kun kolme peräkkäistä yritystä Plevnan valtaamiseksi olivat epäonnistuneet. Totlebenin suunnittelema saarto johti kaupungin kukistumiseen joulukuuhun mennessä. Vuonna 1878 hänet nimitettiin koko Venäjän kenttäarmeijan komentajaksi sodan loppuvaiheessa. Totleben nimitettiin 1879 Odessan ja 1880 Vilnan kuvernementin kenraalikuvernööriksi. Hän sai 1879 kreivin arvon.

Suomen suuriruhtinaskunnassa Totleben osallistui Viipurin Patterinmäen linnoituksen rakentamiseen Krimin sodan jälkeisinä vuosina 1864–1877.

Totleben julkaisi 1864–1872 viisiosaisen kuvauksen Sevastopolin piirityksestä, ja se käännettiin useille kielille. Hänellä on nykyään oma muistomerkki Sevastopolissa.

Lähteet 
Encyclopædia Britannica (1911)   Online Encyclopedia
Nordisk familjebok (1919), s. 493  Runeberg.org

Viitteet

Aiheesta muualla 

Baltiansaksalaiset
Venäläiset insinöörit
Venäläiset kenraalit
Kenraalikuvernöörit
Sotilasinsinöörit
Vuonna 1818 syntyneet
Vuonna 1884 kuolleet