Käsky palata järjestykseen

Käsky palata järjestykseen oli kokouksen puheenjohtajalle lainsäädännön nojalla suotu kurinpitokeino, jota hän saattoi käyttää valvoessaan järjestystä ja pyrkiessään estämään sananvapauden väärinkäyttämistä. Vuonna 1907 säädetty laki yleisistä kokouksista määritteli, ettei yleisenä kokouksena pidetty sellaista kokoontumista, johon oli sallittu vain sellaisten henkilöiden osallistua, jotka oli kutsuttu henkilökohtaisesti tai kuuluivat yhdistykseen, jonka kaikki jäsenet olivat saaneet kutsun. Laki määräsi puheenjohtajan ylläpitämään yleisessä kokouksessa järjestystä ja kieltämään sellaisen puheen pitämisen tai päätöksen tekemisen, joka sisältää ilmeisen rangaistavan teon tai kehotuksen sellaiseen tekoon. Lain yleisistä kokouksista kumosi kokoontumislaki, joka tuli voimaan 1999.

Vuoden 1906 valtiopäiväjärjestys määräsi, että kansanedustajan tuli esiintyä vakaasti ja arvokkaasti eduskunnan täysi-istunnossa. Kenenkään ei tullut käyttää loukkaavia, pilkallisia tai muuten sopimattomia sanoja hallituksesta tai henkilöistä. Jos joku tätä vastaan rikkoi, tuli puhemiehen kutsua hänet järjestykseen. Jos puhuja ei siitä muuttanut ilmaisuaan sopivaksi, tuli puhemiehen kieltää edustajaa puhumasta. Eduskunnalla oli valta tutkia, tuliko järjestystä rikkoneen edustajan saada puhemieheltä nuhteet tai varoituksen tai määräaikainen kielto osallistumisesta eduskunnan istuntoihin tai oliko edustaja pantava syytteeseen tuomioistuimessa vai annetaanko asian raueta.

Samat määräykset sisältyivät vuoden 1928 valtiopäiväjärjestykseen. Sen kumosi vuonna 2000 voimaan tullut nykyinen perustuslaki. Siinä ei enää käytetä sanoja järjestykseen palaaminen, vaan puhemies voi huomauttaa edustajaa sopimattomasta puheesta tai kieltää tätä jatkamasta puhettaan. Eduskunta voi langettaa varoituksen toistuvasti järjestystä rikkoneelle edustajalle tai estää enintään kahdeksi viikoksi hänen osallistumisensa eduskunnan istuntoihin.

Lähteet

Oikeushistoria