Prajut Tšan-otša

Prajut Tšan-otša (, s. 21. maaliskuuta 1954) on thaimaalainen kenraali ja Thaimaan pääministeri (24.8.2014–), Thaimaan sotilasjuntan eli Rauhan ja järjestyksen kansallisen neuvoston (NCPO) johtaja 22. toukokuuta 2014 alkaen ja entinen asevoimien komentaja (1.10.2010–30.9.2014). Hänet valittiin jatkamaan pääministerinä kesäkuussa 2019.

Prajut aloitti 1. lokakuuta 2010 Thaimaan kuninkaallisen armeijan komentajana. Nimityksensä jälkeen hän sai maineen tiukkana rojalistina ja ex-pääministeri Thaksin Shinawatran vastustajana. Hänen katsottiin kuuluvan armeijan piirissä ns. kovan linjan kannattajiin ja hän ajoikin voimakkaasti punapaitojen mielenosoitusten tukahduttamista sotilaallisesti. Myöhemmin Prajut pyrki pehmentämään julkista kuvaansa vierailemalla protesteissa surmansa saaneiden omaisten luona ja tekemällä yhteistyötä heinäkuun 2011 vaalivoiton myötä pääministeriksi nousseen Yingluck Shinawatran hallituksen kanssa..

Thaimaan vuoden 2006 sotilasvallankaappausta tienoilta lähtien maassa muhinut poliittinen kriisi aktivoitui uudelleen marraskuussa 2013. Aktiivinen taistelu puna- ja keltapaitojen välillä oli ollut käynnissä jo vuodesta 2008 lähtien. Loppusyksystä 2013 kaduilla olivat keltapaidat, jotka osoittivat mieltään punapaitoja edustavan Yingluck Shinawatran toimitusministeristöä vastaan. Prayut vakuutti, että armeija oli puolueeton eikä aikoisi toteuttaa vallankaappausta. Kuitenkin 22. toukokuuta 2014 Thaimaan armeija kaappasi Prajutin johdolla vallan hallitukselta, lakkautti poliittisen järjestelmän toiminnan ja asetti maan NCPO-sotilasjuntan alaisuuteen. Heinäkuun lopulla 2014 hän julkisti uuden väliaikaisen perustuslain, jolla antoi itselleen suuret valtoikeudet ja armahduksen sotilasvallankaappauksen toteuttamisesta. Uusi perustuslaki loi parlamentiksi kansalliskokouksen, jonka jäsenet sotilasjuntta valitsi. Kansalliskokous valitsi yksimielisesti Prayutin maan pääministeriksi 24. elokuuta 2014.

Sotilasvallankaappauksen motiiviksi Prajut ja armeija ilmoittivat maan poliittisen kriisin lopettamisen, kansallisen järjestyksen palauttamisen ja hallittujen uudistusten toteuttamisen. Maahan julistettiin sotatilalaki ja kaikenlainen poliittinen tai yhteiskunnallinen toiminta kiellettiin. Prayut aloitti välittömästi kaiken tyytymättömyyden tai toisinajattelun kitkemisen. Juntta otti haltuunsa median, julisti internet-sensuurin ja maanlaajuisen ulkonaliikkumiskiellon (klo 22–05), kielsi viiden hengen ja sitä suurempien ihmisjoukkojen kokoontumiset sekä pidätti poliitikkoja ja kaappausta vastustaneita aktivisteja. Osa pidätetyistä sai syytteen kansankiihotuksesta ja tuomittiin sotilastuomioistuimissa. Prayut oli alun perin ilmoittanut juntan tavoitteeksi korruptionvastaisen taistelun, mutta kun tuli ilmi useita juntan johtamaa hallitusta ja kansalliskokousta koskeneita korruptioskandaaleja, kielsi Prajut virallisesti julkisen keskustelun demokratiasta ja maan hallituksen minkäänlaisen kritisoinnin.

Prajut toteutti myös uudistuksia opetussuunnitelmaan poistaen oppikirjoista viittaukset aiempaan pääministeriin ja vaatien kaikkia thaikouluja opettamaan 12 moraalista arvoa, jotka hän oli itse määritellyt. Nämä 12 arvoa korostavat pyyteetöntä uskollisuutta monarkialle, isänmaalle, thaikansalle ja sen perinteille sekä yleistä ahkeruutta, lainkuuliaisuutta ja kurinalaisuutta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Vuonna 1954 syntyneet
Thaimaan pääministerit
Thaimaalaiset kenraalit
Elävät henkilöt