Felix von Willebrand

Knut Felix von Willebrand (11. kesäkuuta 1814 Muurla – 18. tammikuuta 1893 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, professori, pääjohtaja ja moninkertainen valtiopäivämies. 

Von Willebrand oli Helsingin yliopiston sisätautiopin apulainen 1843–1856, professori 1856–1874 ja lääkintöhallituksen vt. päätirehtööri (pääjohtaja) 1863–1890. Hän vakiinnutti Suomessa kokemusperäisen patologis-anatomisen ajattelun ja edisti merkittävällä tavalla Suomen lääkintälaitoksen kehittymistä.

Von Willebrandin vanhemmat olivat tilanomistaja, majuri Erik Johan von Willebrand ja Kristina Charlotta Henrietta Ivendorff ja puoliso vuodesta 1850 Anna Sofia Jaenisch (k. 1914). Hän tuli ylioppilaaksi 1831  ja valmistui filosofian maisteriksi 1836 ja lääketieteen lisensiaatiksi ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1840. Von Willebrand sai professorin arvon 1856, valtioneuvoksen arvon 1867 ja todellisen valtioneuvoksen arvon  1874. Vapaaherra hänestä tuli 1889. Von Willebrand oli aatelissäädyssä valtiopäiväedustaja  1863–1864, 1867, 1872, 1877–1878, 1882, 1885 ja 1888.

Felix von Willebrandin poika oli toimittaja, Suomen Olympiakomitean ensimmäinen puheenjohtaja Reinhold Felix von Willebrand.

Lähteet

Suomalaiset lääkärit
Keisarillisen Aleksanterin-Yliopiston professorit
Suomalaiset professorit
Suomalaiset professorin arvonimen saaneet
 Valtionlaitosten johtajat
 Suomalaiset aateliset
 Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet
Valtionlaitosten johtajat
Vuonna 1814 syntyneet
Vuonna 1893 kuolleet