Imipramiinioksidi

Imipramiinioksidi eli myös imipramiini-N-oksidi (Imiprex) on eräs trisyklinen masennuslääke sekä imipramiinin, Tofranil, läheinen sukulainen. Sille läheinen on myös desipramiini, Pertofran. Imiprex oli indisoitu kaikenlaisten masennustilojen hoitoon, erityisesti niihin joihin liittyi estyneisyyttä, eli normaalin arkitoiminnan depressiivistä alenemaa.

Imiprexia annosteltiin sekä 10 että 25 mg vahvuisina tableteina (Dumex). Tehdyissä kliinisissä kokeiluissa tätä lääkeainetta oli vertailtu sekä amitriptyliiniin että imipramiiniin. Kokeissa esitettiin Imiprexin olevan vähemmän altistava, kardiovaskulaarisille ja antikolinergisille haittavaikutuksille kuin imipramiinin taikka amitriptyliinin.

Lääkkeen annostelu 
Lääke oli ilmeisesti käytössä Suomessa vain lyhyehkön aikaa. Sinä aikana (1976) sitä suositeltiin eri tyyppisien depressiotilojen hoitoon. Imipramiinioksidi poistui kuitenkin varsin pian, ja esim. imipramiini ja amitriptyliini lienevät jääneet sitä pidempään käyttöön.

Imipramiinioksidin normaali annostelu oli 3x 25 mg/vrk (=75 mg/vrk). Suurin sallittu annostelu oli 200 mg/vrk.

Lääkkeen käytön vasta-aiheet 
Imipramiinioksidi vaikutti kuten muutkin imipramiinin sukulaisaineet. Ehdoton vasta-aihe oli jonkin MAOI-tyypin lääkkeen samanaikainen käyttö. Lisäksi imipramiinioksidi oli yleensä estetty potilailla, joilla oli todettu glaukoomaa, epilepsiaa, virtsaumpi, raskaus (alkuneljännes) taikka eturauhasen liikakasvu.

Lähteet 
1974 Therapia Fennica, TF74: s. 652 
1976 Lääkeainevalmisteet, PF76: s. 69, 303

Viitteet

Aiheesta muualla 
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Imipraminoxide 

Trisykliset masennuslääkkeet
Muskariiniantagonistit