Kuukausiloma

Kuukausiloma eli kuukausilupa oli Suomen kouluissa 1960-luvulle saakka kouluvuoden aikana kerran kuukaudessa sunnuntaiden ja muiden pyhäpäivien lisäksi annettu lupa- eli vapaapäivä. Suomen kouluissa työskenneltiin vuoteen 1971 pää­sääntöisesti kuutena päivänä viikossa, maanantaista lauantaihin, mutta kerran kuu­kaudessa oli yksi arkipäivä vapaata. Lisäksi kesäloma oli nykyistä pidempi ja kesti kesäkuun alusta elokuun loppuun. Kansa- ja oppikouluissa työ- ja loma-ajat lisäksi poikkesivat jonkin verran toisistaan.

Oppikoulujen osalta kuu­kausi­lomasta oli säädetty vuoden 1872 Koulujärjestyksessä. Sen ajankohdasta päätti rehtori.. Kun vuonna 1933 otettiin käyttöön hiihtoloma, päätettiin kuitenkin, ettei maaliskuussa ollut annettava hiihto­loman lisäksi tavanomaista kuukausi­lomaa.   Kansa­koulujen osalta säädettiin vuonna 1958, että luku­vuodessa oli 200 työpäivää. Täten loma-aikojen lisäksi lukuvuoteen mahtui muutama lupapäivä, ja asetuksen mukaan ne oli sijoitettava välittömästi sunnuntain tai kirkollisen juhlapäivän edelle tai sen jälkeen, yleensä siis lauantaiksi tai maanantaiksi

Kun työelämässä 1960-luvulla vähitellen siirryttiin viisi­päiväiseen työ­viikkoon, tehtiin samoin vaiheittain myös kouluissa. Syyslukukauden alusta 1968 lähtien olivat syyskuussa lauantait lupa­päiviä, samoin toukokuussa paitsi silloin, kun samalle viikolle sattui jokin muu yleinen pyhä- tai vapaapäivä (vappu, helatorstai tai toinen helluntaipäivä). Muuna aikana luku­vuodesta oli vapaa­päiviä sunnuntaiden ja muiden pyhä­päivien sekä loma-aikojen lisäksi enää yhteensä vain neljä.. Koko vuodeksi viisi­päiväiseen työ­viikkoon siirryttiin kouluissa syysl­uku­kauden alusta 1971, jolloin samalla kesä­lomaa lyhennettiin, aluksi väliaikaisella säännöksellä, seuraavasta vuodesta lähtien vakinaisesti. Vapaiden lauantaiden lisäksi ei kouluissa enää tämän jälkeen annettu vanhan käytännön mukaisia kuukausilomia.

Lähteet 

Suomen koulutus