Marja Rankkala

Vuokko Maria (Marja) Rankkala, sukunimi vuoteen 1936 Forsström (17. kesäkuuta 1918 Tuusula – 31. heinäkuuta 2002) oli suomalainen ohjaaja, dramaturgi ja kääntäjä. Hän käytti myös nimimerkkiä Aki Nyman.

Rankkala on kääntänyt englanniksi suomalaisia näytelmiä ja suomentanut näytelmiä muista kielistä. Lisäksi hän opetti Teatterikoulussa improvisointia ja mikrofonitekniikkaa keskimäärin 180 tuntia lukuvuodessa 1955–1963 ja oli 1956–1979 alkaen Yleisradiossa Radioteatterissa ohjaaja-dramaturgiksi kiinnitettynä. Hän tutustui Konstantin Stanislavskin teatteriteorioihin 1940-luvun lopulla. Rankkalan suurtyö oli Mika Waltarin romaanin Sinuhe egyptiläinen dramatisointi Radioteatterille 22-osaiseksi kuunnelmaksi, joka valmistui vuonna 1982. 

Rankkala kävi välirauhan aikana 1940–1941 Helsingissä Eino Salmelaisen teatterikoulua ja opiskeli kolmeen otteeseen Pariisissa.

Rankkala liittyi myös Kiilaan sotien jälkeen ja hän toimi Helsingin Työväen Teatterin näyttelijänä 1945–1951.

1970-luvun alussa Rankkala sanoitti muutaman laulun, kuten säveltäjä Esa Helasvuon kanssa yhteistyössä tehdyt ”Tuli mies” (es. Ritva Oksanen) ja ”Joka pojalla on siivet” (es. Vesa-Matti Loiri).

Kirjailija Heidi Köngäs on kirjoittanut Rankkalan kirjallisen jäämistön perusteella tämän elämänvaiheisiin perustuvan romaanin "Siivet kantapäissä", joka julkaistiin Otavan kustantamana syksyllä 2021. 

Rankkala on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.

Kuunnelmia
Yle Areenassa on kuunneltavissa Marja Rankkalan ohjaamia ja suomentamia Ray Bradburyn teoksiin perustuvia kuunnelmia: 
Dudley Stonen kummallinen kuolema (1961)
Murhaaja (1963)
Marsilaisten maihinlasku -77 (1969)
H-hetki (1970)
Sumusireeni (1982)
Pojan kesä (1985)

Vuonna 1958 Rankkala dramatisoi Radioteatterille Aldous Huxleyn Uljaan uuden maailman.

Lähteet

Suomalaiset dramaturgit
Suomalaiset näyttelijät
Suomalaiset teatteriohjaajat
Suomentajat
Ylen henkilöstö
Vuonna 1918 syntyneet
Vuonna 2002 kuolleet