Ludwig Tieck

Johann Ludwig Tieck (31. toukokuuta 1773 Berliini - 28. huhtikuuta 1853 Berliini) oli saksalainen runoilija, kirjailija sekä kääntäjä. Hän kuului saksalaisen romantiikan tärkeimpiin edustajiin.

Elämä 
Johann Ludwig Tieck syntyi nuoranpunojamestarin perheeseen Berliinissä. Hän sai kasteessa isänsä nimen, mutta kutsumanimeksi vakiintui toinen nimi Ludwig. Jo nuorena Tieck ahmi innokkaasti William Shakespearen tuotantoa, erityisesti Hamletia. 1790-luvun lopulla hänen läheisin ystävänsä oli nuorena kuollut kirjailija Wilhelm Wackenroder, jonka kanssa hän teki retkiä Nürnbergiin. Siellä he perehtyivät yhdessä saksalaiseen 1500-luvun renessanssiin ja erityisesti Albrecht Dürerin taiteeseen. 

Vuonna 1798 Tieck meni naimisiin ja muutti Jenaan, missä hän tutustui Friedrich Schlegeliin, Novalikseen ja muihin ns. Jenan varhaisromantiikan jäseniin. Vuonna 1801 Tieck muutti Dresdeniin, johon hän asettui asumaan matkustellen kuitenkin esimerkiksi Italiassa sekä Englannissa. 1841 Fredrik Vilhelm IV kutsui Tieckin Berliiniin, jossa hän asui elämänsä loppuun saakka.

Tuotanto 
Tieck toimi kääntäjänä ja saattoi loppuun August Wilhelm Schlegelin aloittaman Shakespearen koottujen teosten saksannoksen sekä käänsi Cervantesin Don Quijote romaanin. Kirjallisuushistoriallisesti Tieck on kuitenkin kuuluisin romanttisista taiteilijaromaaneistaan, novelleistaan sekä komedianäytelmistä. Hänen tunnetuin romaaninsa on Wackenroderin kanssa laadittu Herzensergießungen eines kunstliebenden Klosterbruders (Taidetta rakastavan luostariveljen sydämänenvuodatuksia, 1797). Yhtä lailla edelleen luettu on hänen yksin kirjoittamansa Franz Sternbalds Wanderungen (Franz Sternbaldin vaellukset, 1798), jota pidetään eräänä aivan ensimmäisistä taiteilijaromaaneista. Tieckin varhaisissa novelleissa on puolestaan usein kauhukirjallisuuden piirteitä. Hänen kuuluisin näytelmänsä on Der gestiefelte Kater (Saapasjalkakissa, 1797). 

Keskeisiä teemoja Tieckin tuotannossa on panteismi. Aikalaiskriitikko ja romantikko Heinrich Heine on kuvannut hänen varhaisia novellejaan seuraavasti: "Näitä runoelmia hallitsee salaperäinen tihentyneisyys, merkillinen yhteisymmärrys luonnon, erityisesti kasvi- ja kivikunnan kanssa." Toisaalta saksalainen tutkija Klaus Günzel on tuonut Tieck-elämäkerrassaan esiin, kuinka Tieck läheni elämänsä myöhemmissä vaiheissa myös nuorsaksalaisia piirejä, ja siten hänen myöhäistuotannossaan oli myös aiempaa realistisempia ja poliittisempia piirteitä.

Tunnetuimpia teoksia 
 Peter Lebrecht. Eine Geschichte ohne Abentheuerlichkeiten, romaani (1795–1796)
 William Lovell, romaani (1795–1796)
 Wilhelm Heinrich Wackenroder und Ludwig Tieck: Herzensergießungen eines kunstliebenden Klosterbruders, romaani 1797
 Volksmärchen. Toim. Peter Leberecht [= Ludwig Tieck], novellikokoelma 1797. (Sisältää Tieckin tekstit Der gestiefelte Kater, Vaalea Eckbert (Der blonde Eckbert), sekä Ritter Blaubart.)
 Franz Sternbalds Wanderungen. Eine altdeutsche Geschichte, romaani 1798
Romantische Dichtungen, 1799–1800
 Prinz Zerbino, oder die Reise nach dem guten Geschmack, gewissermassen eine Fortsetzung des gestiefelten Katers. Ein Spiel in sechs Aufzügen, näytelmä 1799
 Poetisches Journal. Toim. Ludwig Tieck. 1799
 Der Runenberg, pienoisromaani 1804
 Kaiser Octavianus. Ein Lustspiel in zwei Theilen, näytelmä 1804
 Phantasus. Eine Sammlung von Märchen, Erzählungen, Schauspielen und Novellen, kolme niteinen antologia 1812–1816
 Gedichte, kolme niteinen runokokoelma 1821–1823
 Novellen, seitsemän niteinen novellikokoelma 1823–1828.
 Dichterleben I, novelli 1825
 Der Aufruhr in den Cevennen. Eine Novelle in vier Abschnitten. Erster und zweiter Abschnitt, novelli 1826
 Der Gelehrte, novelli 1827
 Der Hexensabbat, novelli 1831
 Gesammelte Novellen. Vermehrt und verbessert, kootut novellit, 14 nidettä, 1835–1842
 Der junge Tischlermeister, novelli 1836
 Elämän yltäkylläisyys (Des Lebens Überfluß), novelli 1839
 Vittoria Accorombona. Ein Roman in fünf Büchern, romaani 1840

Koottujen teosten laitoksia
 Schriften. Bd. 1–28. Berlin: Reimer, 1828–1854.
 Werke in vier Bänden. Hrsg. von Marianne Thalmann. Bd. 1–4. München: Winkler, 1963–1966
 Schriften. In 12 Bänden. Hrsg. von Hans P. Balmes, Manfred Frank [u. a.] Frankfurt am Main: Deutscher Klassiker-Verlag, 1986-.
 1. Jugendwerke / Die Sommernacht / Schriften 1789–1793. Hrsg. von Achim Hölter, 1991 (= Bibliothek deutscher Klassiker. 64)
 6. Phantasus. 1985 (= Bibliothek deutscher Klassiker. 2)
 7. Gedichte. Hrsg. von Ruprecht Wimmer, 1995 (= Bibliothek deutscher Klassiker. 124)
 11. Der junge Tischlermeister / Die Vogelscheuche / Das Alte Buch / Eigensinn und Laune / Schriften 1834–1836. Hrsg. von Uwe Schweikert, 1988 (= Bibliothek deutscher Klassiker. 35)
 12. Vittoria Accorombona / Des Lebens Überfluss / Waldeinsamkeit / Schriften 1836–1852. Hrsg. von Uwe Schweikert, 1986 (= Bibliothek deutscher Klassiker. 13)

Suomennetut teokset

Novellit 
teoksessa: 
 Vaalea Eckbert (Der blonde Eckbert, 1797)
 Keijut (Die Elfen, 1812)
 Malja (Der Pokal, 1812)

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Saksalaiset kirjailijat
Vuonna 1773 syntyneet
Vuonna 1853 kuolleet
Romantiikan kirjailijat