Hennadi Kernes

Hennadi Adolfovytš Kernes (, ; 27. kesäkuuta 1959 Harkova – 17. joulukuuta 2020) oli ukrainalainen poliitikko. Hänet valittiin Harkovan pormestariksi vuonna 2010. Hän voitti niukasti vastaehdokkaansa Arsen Avakovin, josta sittemmin tuli Ukrainan sisäministeri. Avakovin väitteen mukaan Kernesin voittamiin pormestarinvaaleihin liittyi vilppiä.

Kernes tuki alun alkaen venäjänmielistä presidentti Viktor Janukovytšia. Kun Janukovytš erotettiin kansannousun seurauksena helmikuussa 2014, hän pakeni Venäjälle; samoin teki Kernes, joka kuitenkin palasi pian Harkovaan ja siirtyi ukrainalaisten nationalistien puolelle. Hän selitti, että vaikka venäjä on hänen äidinkielensä, hän kannattaa jakamatonta Ukrainaa. 28. huhtikuuta 2014 Kernes loukkaantui vakavasti, kun häntä ammuttiin selkään Itä-Ukrainan levottomuuksien yhteydessä. Hän on juutalainen, mutta antisemitismi ei noussut esiin teon motiivina. Ampumista edeltäneenä päivänä ukrainalaiset nationalistit olivat ottaneet yhteen venäjänmielisten mielenosoittajien kanssa Harkovassa.

Kernes oli pyöräilemässä joutuessaan ammutuksi. Hänet lennätettiin Israeliin, jossa hän toipui leikkauksesta ja palasi tajuihinsa.

Kernes kuoli COVID-19-tautiin 17. joulukuuta 2020. Hän oli ollut hoidettavana Berliinin Charité-sairaalassa. Hänet oli valittu uudelleen pormestariksi ja julistettu virkaan hänen ollessaan tehohoidossa. Virkaatekeväksi pormestariksi ja myöhemmin Kernesin seuraajaksi valittiin kaupunginvaltuuston sihteeri Ihor Tereh’ov.

Tausta 
Kernes toimi urallaan muun muassa lakimiehenä. Hän edusti Alueiden puoluetta ja aloitti osallistumisen politiikkaan vuonna 1998, jolloin hän asettui ehdolle Harkovan kaupunginvaltuuston jäseneksi. Vuonna 2004 hän kannatti oranssia vallankumousta. Hän on saanut tuomion varkaudesta ja petoksesta. Hän myönsi itselleen 25 prosentin palkankorotuksen tammikuussa 2014. Hän tuli tunnetuksi Harkovassa myös uudistuksista ja panostamisestaan kehitys- ja hyväntekeväisyyskohteisiin.

Kernesillä oli kolme lasta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ukrainalaiset poliitikot
Pormestarit
Rikosten uhrit
Ukrainalaiset rikolliset
Vuonna 1959 syntyneet
Vuonna 2020 kuolleet