Pohjolan ydinaseeton vyöhyke

Pohjolan ydinaseeton vyöhyke oli Urho Kekkosen vuonna 1963 tekemä aloite, jonka mukaan Pohjoismaat olisi kansain­välisellä sopimuksella muodostettu pysyvästi ydinaseettomaksi vyöhykkeeksi.  Kekkonen esitti ehdotuksensa uudestaan vuonna 1978. Aiemmin vastaavanlaisia suunnitelmia olivat ehdottaneet Ruotsin ulkoministeri Östen Undén sekä Keski-Euroopan osalta Puolan ulkoministeri Adam Rapacki. Kekkonen sanoi oman ehdotuksensa olleen Undénin idean paikallinen sovellutus. Undénin suunnitelmasta äänestettiin Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksessa joulukuussa 1961, jolloin sitä vastustivat muut Naton jäsenvaltiot paitsi Kanada, Tanska, Islanti ja Norja.

Kekkosen aloitteen tarkoituksena oli osaltaan vahvistaa Suomen pysyminen suur­valtojen risti­riitojen ulkopuolella ja vähentää riskiä, että Neuvostoliitto vaatisi Suomelta YYA-sopimuksen mukaisia sotilaallisia konsultaatioita. Vuonna 1978 sen teki uudelleen ajan­kohtaiseksi ase­tekniikan, erityisesti matalalla lentävien risteilyohjusten kehitys.

Muissa Pohjoismaissa aloite sai osakseen vastustusta.  Käytännössä se olisi kuitenkin vain vahvistanut tuolloin jo vallinneen tilanteen, sillä Pohjois­maiden alueella ei ollut ydin­aseita eivätkä ne olleet aikeissa sellaista hankkia. Natoon kuuluneet Norja ja Tanska olivat lisäksi ilmoittaneet, etteivät ne halua niitä sijoitettavan alueelleen rauhan aikana. Tanskan pää­ministeri suositteli samaa Varsovan liiton maille. Ruotsin ulko­ministeri Hans Blix ehdotti, että vyöhykkeeseen sisällytettäisiin myös koko Itämeri, jolloin Neuvosto­liitto olisi joutunut poistamaan sieltä ydin­aseistetut sukellusveneensä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Kansainvälinen politiikka
Suomen politiikka 1960-luvulla‎
Suomen politiikka 1970-luvulla‎
Toteutumattomat suunnitelmat ja hankkeet