Espanjan ensimmäinen tasavalta

Espanjan ensimmäinen tasavalta () oli lyhytaikainen tasavalta Iberian niemimaalla vuosina 1873–1874. Se perustettiin tasavaltalaisten, demokraattien ja radikaalien tuella 11. helmikuuta 1873 kuningas Amadeus I:n luovuttua Espanjan kruunusta kyllästyttyään  maansa sisäpoliittisiin ongelmiin, kuten poliittisen tuen puutteeseen, kapinoihin ja kolmanteen karlistisotaan. Tasavaltalaiset jakautuivat kahteen joukkoon: federalisteihin ja yhtenäisvaltiota kannattaneisiin unitaareihin. Tasavalta lakkautettiin lopullisesti noin 23 kuukautta perustamisensa jälkeen, 29. joulukuuta 1874. Tasavallan jälkeen toteutettiin Bourbon-suvun restauraatio, ja Espanjan kuninkaaksi tuli Alfonso XII.

Ensimmäisen tasavallan valtionpäämiehet 
Ensimmäisellä tasavallalla ehti olla viisi valtionpäämiestä, jotka johtivat hallitusta nimikkeellä ”toimeenpanovallan johtaja” (Presidente del Poder Ejecutivo).

 Estanislao Figueras (12. helmikuuta – 11. kesäkuuta 1873)
 Francisco Pi y Margall (11. kesäkuuta – 18. heinäkuuta 1873)
 Nicolás Salmerón (18. heinäkuuta – 7. syyskuuta 1873)
 Emilio Castelar (7. syyskuuta 1873 – 3. tammikuuta 1874)
 Francisco Serrano (3. tammikuuta – 29. joulukuuta 1874)

Aiheesta muualla 

Espanjan historia
Euroopan entiset valtiot