Viipurin ja Savonlinnan lääni

Viipurin ja Savonlinnan lääni () oli vuonna 1634 perustettu lääni, joka käsitti suurin piirtein nykyiset Pohjois-Savon, Etelä-Savon, Etelä-Karjalan ja Kymenlaakson maakunnat sekä Viipurin ympäristön ja Karjalankannaksen länsiosan. Läänin pääkaupunki oli Viipuri. 

Lääni perustettiin alun perin nimellä Karjalan lääni. Vuosina 1641–1650 lääni oli väliaikaisesti jaettuna Viipurin lääniksi ja Savonlinnan lääniksi. Vuonna 1650 nämä yhdistettiin nimellä Viipurin ja Savonlinnan lääni.

Isonvihan päättäneessä Uudenkaupungin rauhassa vuonna 1721 läänin kaakkoisosa luovutettiin Venäjälle suunnilleen nykyisen valtakunnanrajan mukaisesti. Ruotsille jääneistä läänin osista muodostettiin yhdessä Käkisalmen läänin länsi- ja pohjoisosien kanssa Savonlinnan ja Kymenkartanon lääni.

Maaherrat 

 Åke Eriksson Oxenstierna 1634–1637
 Erik Gyllenstierna 1637–1641
 Karl Mörner 1641–1644 (Viipurin lääni)
 Johan Rosenhane 1644–1650 (Viipurin lääni)
 Herman Fleming 1641–1645 (Savonlinnan lääni)
 Mikael von Jordan 1645–1650 (Savonlinnan lääni)
 Johan Rosenhane 1650–1655
 Axel Axelsson Stålarm 1655-1656
 Anders Koskull 1656–1657
 Erik Kruse 1657–1658
 Jakob Törnsköld 1658–1667
 Harald Oxe 1667
 Conrad Gyllenstierna 1667–1674
 Fabian Wrede 1675–1681
 Carl Falkenberg 1681–1686
 Anders Lindhielm 1689–1704
 Georg Lybecker 1705–1712

Suomen läänit