Palmyran taistelu

Palmyran taistelu käytiin toisessa maailmansodassa 1. heinäkuuta 1941 osana operaatio Exporteria liittoutuneiden ja Vichyn Ranskan Syyriassa olleiden joukkojen välillä. Brittiläinen mekanisoitu ratsuväki ja arabilegioonan aavikkojoukot kohtasivat Vichyn Ranskan kolonnan Palmyran koillispuolella, jolloin vangittiin neljä upseeria ja 60 miestä. Nämä saivat lopulta Palmyran varuskunnan antautumaan puhumalla.

Taustaa 
Vuonna 1941 Vichyn Ranskalla oli Syyrian alueella merkittävä määrä joukkoja. Lisäksi alueella oli useita lentotukikohtia, joita akselivallat käyttivät siirtäessään lentokoneita ja joukkoja Irakiin taistelemaan brittejä vastaan. Vichyn Ranska myös salli alueen rautateiden käytön aseiden ja ammusten kuljettamiseksi Irakiin. Liittoutuneet aloittivat 8. kesäkuuta kahtena osastona hyökkäyksen Libanoniin ja Syyriaan tarkoituksenaan estää alueen käyttö akselivalloilta. Kesäkuun lopulla Damaskos oli vallattu ja liittoutuneiden komentaja
Henry Maitland Wilson valmistautui lähettämään kaksi uutta hyökkäysosastoa Länsi-Irakista alueelle vallatakseen Syyrian.

Vahvennettu prikaati niin sanottu Habforce sai määräyksen vallata Palmyran sekä varmistaa Hadithasta Tripoliin kulkeva öljyputki.

Taistelu 
Habforce jaettiin kolmeen arabioppailla varustettuun osastoon, joista kaksi teki sivustahyökkäyksen. Osastot aloittivat etenemisen 21. kesäkuuta. Kahakka öljyputken suojaksi rakennettujen bunkkerien kanssa Palmyran itäpuolella vei yllätyksen. Habforce saartoi Palmyran lähettäen arabilegioonan joukkoja partioimaan sivustojen sekä selustayhteyksien suojana. Joukot valtasivat 28. kesäkuuta ampumatta laukaustakaan Seba´Biyarin linnakkeen noin 100 kilometriä Palmyrasta luoteeseen. Seuraavana päivänä joukot miehittivät 60 kilometriä Palmyrasta koilliseen olleen miehittämättömän Sukhnan.

Vichyn Ranskan 21. kevyt aavikkokomppania hyökkäsi 1. heinäkuuta Sukhnaan, jota miehitti Arabilegioonan joukot vahvennettuina komppanialla 4th Cavalry's Household Cavalry Regimentistä. Kiihkeän taistelun jälkeen ranskalaiset vetäytyivät, mutta he joutuivat myöhemmin antautumaan jouduttuaan saarroksiin. Ranskalaisten antautuminen vei taistelutahdon Palmyran varuskunnan miehistönä olleelta 3. kevyeltä aavikkokomppanialta, joka antautui taistelutta 2. heinäkuuta.

Seuraukset 
Habforce vapautui siirtymään lännemmäs Homsiin pitkin öljyputkea ja siten se kykeni uhkaamaan rantatiellä Australian 7. divisioonan kanssa taistelevien Vichyn Ranskan joukkojen selustayhteyksiä.

Lähteet 

Syyrian ja Libanonin valtaus