Erik S. Nyholm

Erik S. Nyholm (s. 1929) on suomalainen suurpetotutkija ja eräkirjailija.

Nyholm väitteli tohtoriksi 1965. Hän työskenteli ennen eläkkeelle jäämistään Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitoksen petotutkijana.

Teoksia 
 Zur Ökologie von Myotis mystacinus (Leisl.) und M. daubentoni (Leisl.) (Chiroptera), Helsingin yliopiston väitöskirja. 1965
 Pyyntimetsissä. Gummerus 1971, uud. painos Myllylahti, Espoo 2013
 Ensimmäinen biologiankirjani 3 ; kirj. Helena Nyholm, Erik S. Nyholm ; työryhmä Matti Iipponen ym. Kunnallispaino, Vantaa 1978
 Toinen biologiankirjani 4 ; kirj. Helena Nyholm, Erik S. Nyholm ; työryhmä Matti Iipponen ym. Kunnallispaino, Vantaa 1979
 Neljäs biologiankirjani 6 ; kirj. Helena Nyholm, Erik S. Nyholm ; työryhmä Helena Nyholm ym. Kunnallispaino, Vantaa 1982, 1986
 Kolmas biologiankirjani 5 ; kirj. Helena Nyholm, Erik S. Nyholm ; työryhmä Matti Iipponen ym. Kunnallispaino, Vantaa 1985
 Ruskeakarhu : (Ursus arctos arctos L.) ; teksti Erik S. Nyholm ; valokuvat Eero Kemilä ; kuvatekstit Eero Kemilä ja Erik S. Nyholm. WSOY 1990
 Kairassa sattuu aina : Eränkävijän vuosirenkaita ; kirj. Erik S. Nyholm ym. ; toimittanut Mauri Soikkanen. Otava 2001
 Hylkijäiltä petojen jäljille ; kirj. Erik S. Nyholm, Kai-Eerik Nyholm. Otava 2012

Lähteet 
 Hylkijäiltä petojen jäljille. Erik S. Nyholm & Kai-Eerik Nyholm. Savon Sanomat 28.10.2012. Web Archive 2012.

Suomalaiset eläintieteilijät
Suomalaiset tietokirjailijat
Vuonna 1929 syntyneet
Elävät henkilöt