Lou Andreas-Salomé

Lou Andreas-Salomé (synt. Louise von Salomé eli Luiza Gustavovna fon Salome, ; 12. helmikuuta 1861 Pietari – 5. tammikuuta 1937 Göttingen) oli venäläissyntyinen psykoanalyytikko ja kirjailija. Hän oli monipuolinen kirjoittaja ja hänen läheiseen ystäväpiiriinsä kuuluivat monet kirjailijat, filosofit ja taiteilijat, kuten Nietzsche, Freud, Rilke ja Rée.

Elämä 
Salomé syntyi Pietarissa ranskalaissyntyisen kenraalin tyttärenä. Hänen äitinsä oli pohjoissaksalaista alkuperää. Hänellä oli viisi veljeä. Hän kävi Pietarin saksalaista koulua Petrischulea. Perhe oli protestantteja.

17-vuotiaana Salomé ryhtyi opiskelemaan teologiaa, filosofiaa, maailman uskontoja sekä ranskalaista ja saksalaista kirjallisuutta hollantilaisen pastorin Hendrik Gillotin johdolla. Gillot kuitenkin rakastui Saloméen niin, ettei opintoja voitu jatkaa. Salomé lähti äitinsä kanssa Zürichiin voidakseen suorittaa siellä yliopistotutkinnon. Hänen heikon terveytensä odotettiin myös parantuvan Keski-Euroopassa.

Salomén äiti vei 21-vuotiaan tyttärensä Roomaan. Siellä Salomé tutustui kirjailija Paul Réehen, jonka kanssa hän aloitti suhteen. Muutaman kuukauden kuluttua, 13. toukokuuta 1882, Réen ystävä Friedrich Nietzsche liittyi heihin. Kolmikko eli ja matkusti tiiviisti yhdessä, kunnes Nietzsche irtautui kolmikosta.

Salomé ja Rée muuttivat Berliiniin ja asuivat yhdessä. Vuonna 1887 Salomé avioitui orientalisti Friedrich Carl Andreasin kanssa, vaikka jatkoikin suhdettaan Réehen sekä muihin miehiin. Avioliitto kesti Andreasin kuolemaan asti 1930.

Erityisen läheinen Salomé oli Rainer Maria Rilken kanssa. He tapasivat Rilken ollessa 21-vuotias, jolloin Salomé oli 36-vuotias. Salome alkoi kutsua Rilkeä Raineriksi tavanomaisen Renén sijaan. Salomé opetti tälle myös venäjää, jotta Rilke voisi lukea Tolstoita ja Puškinia.

Vuonna 1911 Andreas-Salomé tutustui ruotsalaiseen psykoterapeuttiin Poul Bjerreen, joka esitteli hänelle psykoanalyysia. Seuraavana vuonna Andreas-Salomé matkusti Wieniin Freudin analysoitavaksi. Analyysin päätyttyä hän avasi oman vastaanottonsa Göttingenissä – yhtenä ensimmäisistä analyytikoista Freudin itsensä jälkeen.

Andreas-Salomé lopetti psykoanalyyttisen vastaanottonsa 74-vuotiaana. Hänellä oli sydänvaivoja, ja hänen tilansa vaati useita kertoja sairaalahoitoa. Hänen miehensä vieraili sairaalassa päivittäin. Sairaudet ja vanhuus lähensivät vanhaa pariskuntaa. Salomé kuoli uremiaan 5. helmikuuta 1937. Hänen uurnansa laskettiin hänen miehensä haudan viereen Göttingenin Groner Landstrassella. Göttingenissä sijaitsee hänen mukaansa nimetty katu Lou-Andreas-Salomé-Weg sekä psykoanalyysi- ja psykoterapiainstituutti Lou-Andreas-Salomé Institut.

Gestapo tuhosi Salomén kirjaston hänen kuolemansa aikoihin. Syyksi esitettiin kytkökset Freudiin, ”juutalaisen tieteen” harjoittaminen sekä monien juutalaisten kirjoittajien teokset.

Ura 
Salomé kirjoitti useita unohduksiin jääneitä romaaneja, näytelmiä ja esseitä. Hän oli ensimmäisiä naispuolisia psykoanalyytikkoja ja ensimmäisiä naisia, jotka kirjoittivat naisen seksuaalisuudesta psykoanalyyttisesta näkökulmasta. Hänen kirjansa Die Erotik julkaistiin 1911, ennen kuin hän oli tavannut Freudia.

Hän tutki tuotannossaan muun muassa Ibsenin naishahmoja. Lisäksi hän on kirjoittanut itselleen läheisistä Nietzschestä ja Rilkestä.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Liukkonen, Petri: Lou Andreas-Salomé (1861–1937). Authors’ Calendar.

Psykoanalyytikot
Venäläiset psykologit
Saksalaiset psykologit
Vuonna 1861 syntyneet
Vuonna 1937 kuolleet