Ranskanspanieli

Ranskanspanieli (épagneul français) on ranskalainen koirarotu. Se kuuluu FCI:n ryhmään 7 eli Kanakoirat ja alaryhmään 7.1.2 eli Mannermaiset spanielityyppiset kanakoirat. FCI:n luokitus perustuu yleensä pitkälti ulkonäölliseen rotutyyppiin, ja suurin osa spanieleista (mm. brittiläiset ja amerikkalaiset spanielit) onkin ryhmässä 8, tarkemmin ottaen ylösajavien koirien alaryhmässä. Ranskanspanielin ohella muutkin ranskalaiset spanielit kuuluvat kuitenkin aiemmin mainittuun kanakoirien ryhmään. Suomessa ei ole tällä hetkellä elossa yhtään rodunedustajaa, mutta sinne rekisteröitiin 1990-luvun alussa kaksi yksilöä.

Ulkomuoto 

Ranskanspanieli on keskikokoinen, atleettinen, lihaksikas, elegantti ja jalo lintukoira, jolla on normaalit mittasuhteet. Se kuuluu yhdessä picardienspanielin ja sinisen picardienspanielin kanssa kaikkein kookkaimpiin spanieleihin (mikäli isomünsterinseisojaa ei lasketa mukaan varsinaisiin spanieleihin) ja on samalla mm. englanninspringerspanielia, kookkainta brittiläistä spanielia, suurempi. Keskimääräinen säkäkorkeus on uroksilla 56–61 cm ja nartuilla 55–59 cm, mutta myös 2 cm poikkeama yli ja 1 cm poikkeama alle näiden mittojen luetaan sallituksi kooksi. Paino on noin 20–27 kg.

Karva on rungossa silkkistä, sileää ja hapsuttunutta; niskassa ja lantion seudulla hieman aaltoilevaa; päässä hienoa ja lyhyttä; korvissa, raajojen takaosissa ja hännässä laineikasta ja pitkää (yli korvankärkien ulottuvaa). Väritys on aina valkoinen keskikokoisin tai hieman laajemmin ruskein laikuin. Ruskean sävy vaihtelee kanelista tummaan maksanruskeaan. Valkoinen värialue voi olla joko täysin valkoinen tai kohtalaisen tiheään ruskeasti pilkuttunut, jolloin kyseessä on kimo eli ruskea-roan. Päässä ei tarvitse olla valkoista, mutta se on erittäin toivottavaa varsinkin läsin (kohtalaisen leveän otsasta kuononkärkeen kulkevan juovan) muodossa.

Luonne ja käyttäytyminen 

Ranskanspanieli on luonteeltaan lempeä, avoin, kärsivällinen, rauhallinen, tyyni ja tasapainoinen. Se on ihmisystävällinen ja tulee hyvin toimeen myös muiden koirien kanssa. Se on suuren miellyttämishalunsa ansiosta helppo kouluttaa. Metsästäessään se on innokas, sitkeä ja energinen, ja se paitsi seisoo, myös noutaa riistaa. Sen seisontaa kuvataan vahvaksi, ja se onkin menestynyt hyvin kanakoirien käyttökokeissa. Luonnostaan aktiivisena rotuna se vaatii runsaasti reipasta liikuntaa.

Alkuperä 

Keskiajalla elänyt Gaston Phébus kuvaili kirjoituksissaan paikallisia lintukoiria, joista moni nykyinen spanieli - myös nykyinen ranskanspanieli - polveutuu. W.E. Mason kuvasi rotua 1900-luvun alkupuolella kirjassaan Dogs of all Nations nimellä "ranskansetteri" (French Setter), luultavasti siksi että se on tyypillistä spanielia selvästi korkeampi, pitkäraajaisempi ja elegantimpi muistuttaen näiltä piirteiltä hieman pienikokoista setteriä. Vuonna 1891 laadittiin ensimmäinen rotumääritelmä, jota on sittemmin muutettu useaan otteeseen..

Rotu Suomessa 
Vuosien 1992 ja 1993 vaihteessa Suomeen tuotiin Ranskasta uros Higor ja narttu Houppette de Pierre Piquee. Kumpikin on jo kuollut, ja koska uusia yksilöitä ei ole tänne sen jälkeen tuotu, rotua ei enää esiinny Suomessa.

Katso myös 
Bretoni
Englanninspringerspanieli
Isomünsterinseisoja
Saint-usugenspanieli
Sininenpicardienspanieli
Stabyhoun

Lähteet

Viitteet 

Seisojat
Spanielit
Ranskalaiset koirarodut
FCI 7 Seisovat lintukoirat