Homeerinen kreikka

Homeerinen eli eeppinen kreikka on muinaiskreikan muoto, jota Homeros käytti 700-luvulla eaa. kirjoittaessaan runoelmansa Ilias ja Odysseia. Homeerinen kreikka on daktyylisessä heksametrissä kirjoitettua taidekieltä, joka perustuu arkaaisen kreikan kahteen murteeseen, joonialaiseen ja aiolialaiseen kreikkaan, sekä yhdistelee siihen myös vielä vanhempia piirteitä. Lisäksi teosten kieleen on myöhempien muokkausten myötä päätynyt myös uudempia kielimuotoja. Homeerinen kieli toimi koko antiikin kreikkalaisen eeppisen runouden runokielen perustana. Eeppisellä kreikalla kirjoitettua runoutta tuotettiin vielä vuoteen 400 saakka; sen viimeisiin edustajiin kuuluu Nonnoksen runoelma Dionysiaka.

Kielioppi 

Seuraavassa on esitetty homeerisen kreikan merkittävimmät eroavat piirteet verrattuna klassiseen attikalaiseen kreikkaan:

Substantiivit 

Ensimmäinen deklinaatio (a-deklinaatio)

 Yksikön nominatiivi: päättyy vokaaliin , jopa kirjainten ,  ja  jälkeen. Esimerkiksi  = . Jotkut substantiivit kuitenkin päättyvät vokaaliin .
 Yksikön genetiivi: päättyy  tai  = . Esimerkiksi  = .
 Monikon genetiivi: päättyy yleensä  tai . Esimerkiksi  = .
 Monikon datiivi: päättyy lähes aina  tai . Esimerkiksi  = .
 Jotkut ensimmäisen deklinaation substantiivit päättyvät vokaaliin  päätteen  sijasta. Esimerkiksi  = ;  = .

Toinen deklinaatio (o-deklinaatio)

 Yksikön genetiivi: päättyy  tai . Esimerkiksi  = .
 Duaalin genetiivi ja datiivi: päättyy . Esimerkiksi  = .
 Monikon datiivi: päättyy  tai . Esimerkiksi  = .

Kolmas deklinaatio

 Yksikön akkusatiivi: päättyy  tai . Esimerkiksi  = .
 Monikon datiivi: päättyy  tai . Esimerkiksi  tai .
 Homeerisesta kreikasta puuttuu myöhemmässä kreikassa esiintyvä kvantitatiivinen metateesi. Esimerkiksi:
 = ,  = 
 = 
 = 
 = 
 Homeerisessa kreikassa taivutusmuodot poikkeavat joskus attikalaisista muodoista. Esimerkiksi  = .

Muuta

  ja  ovat vaihtoehtoisia riippuen siitä, mikä muoto sopii parhaiten runomittaan. Esimerkiksi seuraavista esiintyy kumpiakin muotoja:  ja ;  ja ;  ja .
 Päätettä  () voidaan käyttää yksikön ja monikon datiivissa (ja joskus myös genetiviissä) sekä substantiiveille että adjektiiveille. Esimerkiksi  ('voimalla'),  ('kyynelin') ja  ('vuorilla').

Pronominit 

Yksikön 1. persoona ('minä')

 Genetiivi: .

Yksikön 2. persoona ('sinä')

 Nominatiivi: .
 Genetiivi: .
 Datiivi: .

Yksikön 3. persoona, maskuliini ('hän')

 Akkusatiivi: .
 Genetiivi: .
 Datiivi: .

Yksikön 3. persoona ('hän', 'se') tai (harvemmin) määräinen artikkeli

 Nominatiivi: . (jne.)
 Genetiivi: .

Duaali ('he kaksi', 'ne kaksi') tai (harvemmin) määräinen artikkeli

 Genetiivi ja datiivi: .

Monikon 1. persoona ('me')

 Nominatiivi: .
 Akkusatiivi: .
 Genetiivi: .
 Datiivi: .

Monikon 2. persoona ('te')

 Nominatiivi: .
 Akkusatiivi: .
 Genetiivi: .
 Datiivi: 

Monikon 3. persoona ('he')

 Akkusatiivi: .
 Genetiivi: .
 Datiivi: .

Monikon 3. persoona ('he', 'ne') tai (harvemmin) määräinen artikkeli

 Nominatiivi: .
 Genetiivi (feminiini): .
 Datiivi: .

Interrogatiivipronominit, yksikkö ja monikko ('kuka', 'mikä', 'kumpi')

 Yksikön nominatiivi: .
 Yksikön akkusatiivi: .
 Yksikön genetiivi: .
 Yksikön datiivi: .
 Monikon genetiivi: .

Verbit 

Persoonapäätteet

  päätteen  sijasta. Esimerkiksi monikon 3. persoonan aktiivimuodossa  = .
 Monikon 1. persoonan medium- ja passiivimuodot päättyvät usein metrisistä syistä , ei . Esimerkiksi  = .
 Monikon 3. persoonan medium- ja passiivimuodot päättyvät usein  tai . Esimerkiksi  = .

Aikamuodot

 Aoristi ja imperfekti: Kummatkin voivat esiintyä sekä augmentilla että ilman. Esimerkiksi  = . Vastaavasti yhdistelmissä esiintyy muutoksia, esimerkiksi  = .
 Futuuri: Yleensä kontrahoimaton. Esimerkiksi  = ;  = .

Infinitiivi

 Infinitiivin päätteitä ovat  ja , päätteiden  ja  sijasta. Esimerkiksi  = ;  = ; ,  tai  = ; ja  = . 2. aoristissa infinitiivin pääte on . Esimerkiksi  = .

Tapaluokat

 Subjunktiivi
 Subjunktiivi ilmaistaan lyhyellä vokaalilla. Esimerkiksi  = .
 Yksikön 2. persoonan mediumin subjunktiivi ilmaistaan sekä muodolla  että .
 Yksikön 3. persoonan aktiivin subjunktiivi päättyy . Esimerkiksi  = .
 Joskus subjunktiivia käytetään futuurin sijasta.
 Optatiivi
 Optatiivia käytetään usein imperatiivin merkityksessä.

Kontrahoidut verbit

 Silloin kun attikassa  kontrahoituu muotoon , homeerinen kreikka käyttää muotoja  tai . Esimerkiksi  = .
 Vastaavasti silloin kun attikassa  kontrahoituu muotoon , tai  kontrahoituu muotoon , homeerinen kreikka käyttää muotoa  tai .

Olla-verbi (εἰμί)

 Indikatiivi
 Preesens: yksikön 2. persoona:  = ; monikon 3. persoona:  = .
 Imperfekti: yksikön 1. persoona:; yksikön 2. persoona: ; yksikön 3. persoona: ; monikon 3. persoona: .
 Infinitiivi:  tai  = .
 Imperatiivi: .
 Partisiippi:  = .
 Futuuri:  ja .

Mennä-verbi ()

 Indikatiivi
 Preesens: yksikön 2. persoona: .
 Imperfekti: yksikön 1. persoona: ; yksikön 3. persoona: ; monikon 1. persoona: ; monikon 3. persoona: .
 Infinitiivi: .
 Futuuri: .
 Aoristi:  ja .

Tietää-verbi ()

 Indikatiivi
 Preesens: yksikön 2. persoona: ; monikon 1. persoona: ; monikon 3. persoona: .
 Pluskvamperfekti: yksikön 1. persoona: ; yksikön 2. persoona: ; yksikön 3. persoona: : monikon 3. persoona: .
 Infinitiivi: .
 Partisiippi, feminiini: .
 Futuuri: .

Prepositiot 

 Tmesis: verbin eteen liitetty prepositio voidaan erottaa erilleen verbistä. Esimerkiksi  ('sanan virkkoi') = .

Adverbit 

Adverbiaalipäätteet

 : ilmaisee 'mihin': , 'sotaan'.
 : ilmaisee 'kuinka': , 'huudoin'.
 : ilmaisee 'mistä': , 'yläpuolelta'.
 : ilmaisee 'missä': , 'korkealla'.

Partikkelit 

 : ilmaisee siirtymää: 'niin' tai 'seuraavaksi'.
 : ilmaisee painoa: 'todellakin'.
 : ilmaisee painoa: 'todellakin', 'varmasti'.
  tai  = .
 : ilmaisee painoa: 'juuri', 'jopa'.
 : toimii konnektiivina: 'ja'; tai ilmaisee yleistä huomautusta: 'tiedäthän'.
 : ilmaisee väittämää: '(kerronpa) sinulle'.

Sanasto 

Homeroksen teoksissa (Ilias ja Odysseia) esiintyy noin 9000 eri sanaa, joista 1382 on erisnimiä. Jäljelle jäävistä 7618 sanasta 2307 on vain kerran esiintyviä (hapaks legomena).

Homeerisessa kielessä esiintyy monista sanoista ja nimistä erilaisia muotoja runomitan vaatimuksesta; esimerkiksi  =  ('Akhilleus');  =  ('Olympos-vuori'). Kadonneen digamman vaikutus näkyy edelleen monissa sanoissa ja yhdistelmissä, vaikka kirjainta ei enää kirjoitettukaan näkyviin; esimerkiksi näennäisinä hiatuksina metristen kolonien sisällä sekä tavun sijaintiin perustuvissa pidennyksissä.

Esimerkki 

Homeros: Ilias, 1. laulu, säkeet 1–12:

Lähteet

Kirjallisuutta

Kielioppeja 

 Ahrens, Heinrich Ludolf: Griechische Formenlehre. Göttingen, 1852.
 
 Monro, David Binning: A Grammar of the Homeric Dialect. Oxford, 1891.

Sanakirjoja 

 Cunliffe, Richard John: A Lexicon of the Homeric Dialect. London, 1924.
 Snell, Bruno et al.: Lexikon des frühgriechischen Epos. Göttingen, 1955-2010.

Muinaiskreikka