Viipurin konsistori

Viipurin konsistori oli kirkollinen hallintoelin joka perustettiin 1720 huolehtimaan Venäjälle luovutetun alueen eli Vanhan Suomen kirkollisista asioista. Se koostui neljästä rovastikunnasta: Viipurin rovastikunta eli tuomiorovastikunta, Etelä-Karjalan, Pohjois-Karjalan pohjoinen ja Pohjois-Karjalan eteläinen (Ilmee, Parikkala) rovastikunta. Konsistorin esimiehenä toimi Viipurin maa- ja kaupunkiseurakunnan kirkkoherra eli tuomiorovasti. Vuodesta 1800 esimiehenä oli Viipurin saksalaisen seurakunnan kirkkoherra. Vuonna 1738 sen viralliseksi kieleksi tuli saksa. Konsistori lakkautettiin vuosina 1811 ja 1812. Kun Venäjälle luovutettiin 1743 Turun rauhassa alueita, niiden kirkollisista asioista vastasi Haminan konsistori.

Katso myös 
Viipurin ja Haminan konsistorit

Lähteet

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon hallinto
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon historia
Kristinuskon historia Suomessa
Uskonto Viipurissa