Vain unelmilla on siivet

Vain unelmilla on siivet (The King of Marvin Gardens) on Bob Rafelsonin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1972. Sen pääosia näyttelevät Jack Nicholson, Bruce Dern, Ellen Burstyn ja Scatman Crothers. Se on yksi monista Bob Rafelsonin ja Jack Nicholsonin yhteistöistä. Valtaosa elokuvasta tapahtuu talvisessa Atlantic Cityssä. Elokuvaajana toimi László Kovács.

Vain unelmilla on siivet jäi yhdeksi harvoista Julia Anne Robinsonin elokuvarooleista, sillä hän kuoli vuonna 1975 asuntopalossa ollessaan vasta 24-vuotias.

The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.

Juoni 
David (Jack Nicholson) ja Jason (Bruce Dern) ovat toisistaan vieraantuneet veljekset. Masennukseen taipuvainen David juontaa myöhäisillan radio-ohjelmaa, kun taas Jason on lipeväluonteinen huijari. Kun Jason houkuttelee pikkuveljensä sekä oman ikääntyvän naisystävänsä Sallyn (Ellen Burstyn) ja tämän tyttären Jessican (Julia Anne Robinson) kiinteistöhuijaukseen Atlantic Cityssä, tapahtumat alkavat edetä tragediaksi. Skeptinen David ei lainkaan usko Jasonin suunnitelmiin. Lopulta myös Sally menettää uskonsa ja ampuu Jasonin. David saattaa veljensä ruumiin junalla Philadelphiaan.

Elokuvaan sisältyy monia surrealistisia kohtauksia, kuten veljesten keskustelu hevosten selässä ja simuloitu Miss America -kauneuskilpailu Atlantic Cityn valtavassa Boardwalk Hallissa, jossa Sally soittaa salin maailman suurimmiksi väitettyjä pilliurkuja.

Tuotanto

Vain unelmilla on siivet kuvattiin miltei kokonaan talven 1972 aikana Atlantic Cityssä. Tämän takia sitä pidetään hyvänä dokumenttina kaupungin kultakauden viimeisistä ajoista. Monet elokuvassa näkyvät vanhat loistohotellit purettiin pian uusien kasinohotellien tieltä. Tarinan päätapahtumapaikka, ylellinen Marlborough-Blenheim Hotel purettiin 1978 ja tilalle rakennettiin Bally’s Atlantic City.

Elokuvan alkuperäisnimi viittaa New Jerseyn Margatessa sijaitsevaan Marven Gardensiin ja Monopoly-lautapelin alkuperäisversiossa olleeseen samannimiseen kiinteistökohteeseen.

Rooleissa

Vastaanotto 
Helsingin Sanomien Matti Salo kiteytti elokuvan sanoiksi ”oikullisen kepeä, älyllisen tiheä”.

Lähteet

Vuoden 1972 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat
Bob Rafelsonin ohjaamat elokuvat