Martin Luther (höyryveturi)

Martin Luther on Luurankorannikolle Swakopmundin kaupungin lähistölle 1800-luvun lopulla hylätty maantieveturi, josta on tullut paikallinen nähtävyys.

Tämän ”maantieveturin” toi Saksan Lounais-Afrikkaan Schutztruppen yliluutnantti Edmund Troost käytettäväksi rahdin kuljetukseen Swakopmundin ja sisämaan välillä. Ennen tätä, ja myös kauan tämän jälkeen, ihmisten ja rahdin kuljetukseen käytettiin härkävaljakoita. Matkan varrella ei kuitenkaan ollut kaikkialla laitumia härkiä varten, ja myös kuivuus koetteli reittiä vuosittain, minkä vuoksi joka vuosi kuoli suuret joukot vetohärkiä työn uuvuttamina.

Tilanteen korjaamiseksi Troost osti Saksasta alkuvuodesta 1896 Halberstadtista Fr. Dehneltä höyryveturin ja lähetti sen Hampurista Afrikkaan. Swakopmundissa kävi kuitenkin ilmi, ettei veturia kyetty siirtämään siellä maihin, sillä sen paino (14 tonnia) oli liikaa satamakalustolle. Niinpä alus jatkoi Walvis Bayhin, jossa veturi saatiin maihin.

Tämän jälkeen veturi jäi Walvis Bayhin neljäksi kuukaudeksi, sillä Troostilla oli muita velvollisuuksia Kapkaupungissa. Kun hän pääsi palaamaan, veturia käyttämään palkattu mies oli jo lähtenyt takaisin Eurooppaan. Veturin kuljettivat sitten seuraavien kolmen kuukauden aikana Swakopmundiin eräs amerikkalainen ja eräs buuri. Lähes 50 metrin välein veturi juuttui hiekkaan ja oli kaivettava esiin. Se tarvitsi myös valtavia määriä vettä, jota oli kuljetettava sen kulloiseenkin olinpaikkaan.

Swakopmundissa veturille ei ollut tarjolla asianmukaista huoltoa eikä varaosiakaan. Veturi kuitenkin onnistui kuljettamaan muutaman lastin Nonidakseen 11 kilometrin päähän sekä Heigamchabiin.

Vuoden 1897 alussa veturi pysähtyi lopullisesti noin neljän kilometrin päähän kaupungin ulkopuolelle ja hylättiin sinne. Eräs kaupunkilainen nimeltä Max Rhode tiettävästi sanoi eräissä juhlissa Bismarck Hotelissa: ”Tiesittekö, että sitä rautahärkää kutsutaan nyt nimellä Martin Luther, koska sekin voisi sanoa: ’Tässä seison, enkä muuta voi.’” Näin veturi sai nykyisen nimensä, ja aikaa myöten siitä tuli paikallinen nähtävyys.

Veturi on restauroitu kahdesti, ensin vuonna 1973 ja sitten vuosien 2000 ja 2004 välillä. Viimeisimmän restauroinnin yhteydessä sille rakennettiin suojaksi katto ja seinät, sillä oli selvää, että Swakopmundissa usein esiintyvät sumut olisivat saaneet veturin pian ruostumaan uudelleen pilalle.

Lähteet

Aiheesta muualla
Martin Luther on namibia-1on1.com

Höyryveturit
Swakopmund