Arkadi Dragomoštšenko

Arkadi Dragomoštšenko (); (3. helmikuuta 1946 Potsdam, Neuvostoliiton miehitysvyöhyke Saksa – 12. syyskuuta 2012 Pietari, Venäjä) oli venäläinen runoilija.

Suku ja koulutus 
Dragomoštšenko syntyi neuvostoliittolaisten miehitysjoukkojen upseerin perheeseen Saksassa. Hän vietti lapsuutensa ja kävi koulunsa Ukrainassa. Leningradiin teatterikouluun hän meni vuonna 1969, liittyi kirjallisuuspiireihin ja osallistui maanalaisten kirjallisuuslehtien tekoon. KGB yritti sopeuttaa kapinallisia järjestelmään perustamalla heille kirjoittajapiirin Klubi-81, joka julkaisi antologian Krug (Piiri), jossa Dragomoštšenkon vaikeaselkoiset tekstit saivat jäädä sensuurin koskematta.

Kirjallinen ura 
1980-luvulla hän pääsi yhteyteen yhdysvaltalaisen kielirunouden koulukunnan (Language School) kanssa ja toimi sen yhdyssiteenä Venäjälle. Hän pääsi vuodesta 1988 alkaen esiintymään yhdysvaltalaisiin yliopistoihin, ja perestroikan myötä hän alkoi tulla tunnetuksi myös Venäjällä. Hänen ensimmäinen kokoelmansa Nebo sootvetsvij ilmestyi 1990.

Dragomoštšenko vieraili vuonna 2002 Helsingissä Juhlaviikoilla. Hän sai ensimmäisen Andrei Belyi -palkinnon vuonna 1978 ja myöhemmin myös monia muita palkintoja. Dragomoštšenkon runoista ovat suomeksi ilmestyneet "Grigori Skovorodan paluu" ja "Sentimentaalinen elegia" antologiassa Päämäärä vie meitä ympyrää Lisäksi Tuli & Savu -lehdessä ovat ilmestyneet "Kaikki meni rappiolle" ja "Vanhoilla päivilläni sanoin orjalle".

Hän on maineensa vakiinnuttanut merkittävä venäläinen nykyrunoilija.

Lähteet

Venäläiset runoilijat
Vuonna 1946 syntyneet
Vuonna 2012 kuolleet