RDS-4

RDS-4 (ven. РДС-4, Reaktivnyi Dvigatel Spetsialnyi, lempinimi Tatjana, ven. Татьяна; myös 8U69/SN69/244N) oli Neuvostoliiton kehittelemä taktinen ydinase. Sen toimintamekanismi pohjautui imploosioon, ja sen fissiomateriaali oli pääosin (eniten vaikuttavana) plutonium-239. Pommin koko fissiilinen ainesosa painoi omamassaltaan 11,0 kg (4,2 kg Pu-239 + 6,8 kg U-235; jonka rikastusaste 90 %).

RDS-4 ei tarkoita niin kutsuttua Joe 4 -ydinkoetta. Siinä testattiin lähes samana ajankohtana niin sanottua kiihdytettyä fissiopommia (RDS-6). Pommin mallinnuksen (fissio-osittainen fuusio-fissio) kutsumanimiä olivat sekä "voitaikinapasteija" (ven. слойка, slojka) että "kerroskakku" (eng. "Layer Cake").

"Tatjana"-pommi taikka räjähde ydinkärkenä oli aktiivikäytössä vuosina 1954–1965. Sitä käytettiin R-5M -ohjusten taistelukärkenä. Pommityypin ensimmäinen koeräjäytys tehtiin Semipalatinskissa 23. elokuuta 1953. Räjäytys oli ilmapudotus Iljushin Il-28 -tyyppisestä kevyestä pommituskoneesta 11 km:n korkeudesta. Räjäytyskorkeus oli 600 m.

Atomipommin rakenne oli Fat Man -pommia keveämpi sekä aerodynaamisempi. Räjähdelinssien määrä oli vähäisempi kuin Fat Manissa, jossa niitä oli kaikkiaan 96 kappaletta. Tatjanan räjähdysvoima oli 28 kilotonnia.

Alun perin atomipommi suunniteltiin pudotettavaksi strategisista Tu-4- ja Tu-16-pommikoneista. Myöhemmin myös keskiraskas taktinen pommituskone Il-28 N (Nositel) soveltui tähän tehtävään. Taktista ydinase Tatjanaa suunniteltiin myös Lavotškin La 400 Dal -ohjuksen taistelukärjeksi. Projekti keskeytettiin myöhemmin. Niin kutsutussa, Snowball-ydinkokeessa (suom. Lumipallo) Totskissa - nk. "Totskojen koeräjäytys", syyskuun 14. 1954: marssitettiin venäläisiä joukkoja, arviolta 44 000 henkeä: tuoreen ydinsaasteen yli, melkoisen pian atomipommin ydinräjähdyksen jäljiltä.

Yhdysvaltojen sotadoktriinia myötäillen, myös nopeat hävittäjäkoneet varusteltiin ydinpommitusten suorittamista varten, alkaen tyypistä MiG-19. Muun muassa MiG-21:stä kehitettiin N-versio (Nositel) tähän tarkoitukseen. Kuitenkin hitaampi, mutta suuremman hyötykuorman omaava Suhoi Su-7 oli soveliaampi taktinen pommituskone. Yhdysvallat varusti muun muassa omat Century Series -tyyppiset koneensa vastaavin vaihtoehdoin.

Lähteet 
Soviet/Russian Nuclear Arsenal 

Nuclear Research in the Soviet Union

Viitteet

Aiheesta muualla
https://www.1999.co.jp/eng/10784569
https://www.scalemates.com/kits/amodel-na72004-rds-4-tatyana--1340751 (muovista pienoismallia, assembly model kit markkinoivat verkkosivustot, joissa pommin visuaalinen kuva esitetään)

Ydinpommit