Yung Lean

Yung Lean, oikealta nimeltään Jonatan Aron Leandoer Håstad(s. 18. heinäkuuta 1996 Tukholma), on ruotsalainen muusikko, lauluntekijä ja tuottaja. Yung Lean tuli tunnetuksi vuonna 2013 kappaleellaan Ginseng Strip 2002, joka nousi viraaliksi Youtubessa . Myöhemmin samana vuonna hän julkaisi ensimmäisen mixtapensa Unknown Death 2002, sekä heti seuraavana vuonna ensimmäisen studioalbuminsa Unknown Memory. Vuonna 2016 Yung Lean julkaisi toisen mixtapensa Frost God ja samana vuonna myös toisen studioalbuminsa Warlord. Vuonna 2017 hän julkaisi kolmannen studioalbuminsa Stranger, sekä vuonna 2018 kolmannen mixtapensa Poison Ivy. Yung Leanin neljäs studio albumi Starz julkaistiin vuonna 2020. Hänellä on myös sivuprojekti nimellä jonatan leandoer127, joka vaihtui nimeen jonatan leandoer96 alkuvuodesta 2019.

Varhainen elämä 

Håstad syntyi 18. heinäkuuta vuonna 1996 Tukholmassa Kristoffer Leandoerille, joka on ruotsalainen runoilija, fantasiakirjailija, ranskankielisen kirjallisuuden kääntäjä ja kustantamon omistaja , ja Elsa Håstadille, joka on Venäjällä, Vietnamissa ja Etelä-Amerikassa toimivien LGBT-ryhmien kanssa työskentelevä ihmisoikeusaktivisti. Håstad vietti varhaisen lapsuutensa Minskissä, Valko-Venäjällä, jonne hänen perheensä muutti, jotta Håstadilla olisi samanlainen lapsuus kuin hänen äidillään. Hänen äidinpuoleinen isoisänsä on britannianjuutalainen näytelmäkirjailija Arnold Wesker .

He palasivat Ruotsiin ja asettuivat asumaan Tukholmaan Håstadin ollessa noin 3-5-vuotias. Hän kasvoi Södermalmin kaupunginosassa ja puhui ruotsia ja venäjää. Lukion aikana Håstad joutui usein vaikeuksiin huumeiden ja graffitien takia. Hän työskenteli myös paikallisessa McDonald'sissa . Hän sai 15-vuotiaana ehdollisen rangaistuksen  kannabiksen polttamisen vuoksi. 

Nuoruudessaan hän alkoi kiinnostua hip hop -musiikista ja hänen varhaisia vaikuttajiaan olivat 50 Centin Get Rich Or Die Tryin', The Latin Kingsin Mitt Kvarter ja Nasin Illmatic albumit .

Ura

2012-2013: Uran alku, Lavender ja Unknown Death 2002
Vuonna 2012 Håstad tapasi Tukholmalaisessa puistossa Yung Shermanin ja Yung Gudin, he ystävystyivät, kun huomasivat että pitävät samanlaisesta musiikista . Ryhmä tukholmalaisia artisteja, joista myöhemmin muodostui Drain Gang, kuuluivat tuolloin myös Hasch Boysiin.

Kun moni Hasch Boysin jäsenistä alkoi menettää kiinnostuksen ryhmää kohtaan, Håstad, Sherman ja Gud päättivät erota ja perustaa kolmestaan oman ryhmän, Sad Boysin . Vuonna 2012 Yung Gud ja Yung Sherman tuottivat ja miksasivat samalla kun Yung Lean oli alkanut kirjoittaa sanoituksia ja äänittää niitä tilapäisessä studiossa hänen kellarissaan. He jakoivat tekemäänsä musiikkia Soundcloudissa ja Tumblrissa , joissa Yung Lean alkoi kerätä suurta seuraajakuntaa . Sad Boys esiintyi ensimmäisen kerran Göteborgissa, Ruotsissa 5. toukokuuta 2013.

Yung Lean tuli laajalti tunnetuksi kun musiikkivideo hänen kappaleestaan Ginseng Strip 2002 tuli viraaliksi, keräten 24 miljoonaa näyttökertaa Youtubessa heinäkuussa 2013 . Samana vuonna tuli ulos hänen ensimmäinen virallinen julkaisu Unknown Death 2002, sekä EP Lavender, joka sisälsi kappaleen Ginseng Strip 2002 yhdessä muiden kappaleiden kanssa, jotka eivät päätyneet mixtapelle Unknown Death 2002. Consequence of Sound listasi kappaleen Ginseng Strip 2002 sijalle 44 listallaan "Top 50 Songs of 2013", kun taas Unknown Death 2002 oli Viben listalla "The 10 Most Overlooked Debut Rap Mixtapes of 2013".

Vuonna 2013 Yung Lean ja Sad Boys tekivät Euroopankiertueen. Myöhemmin samana vuonna Yung Lean oli Acclaim Magazinen vieraana "Small Talk"-osiossa, jossa häneltä kysyttiin laajalti satunnaisia asioita kuten lempikrapulalääkettä ja hänen tietokoneensa taustakuvaa.

2014-2016: Unknown Memory ja Warlord
Vuonna 2014 Yung Lean ja Sad Boys aloittivat White Marble Tour-kiertueen Euroopassa, esiintyen 24 kaupungissa. Pian kiertueen jälkeen Sad Boys julkaisi tulevan Black Marble Tour-kiertueen, joka sisälsi useita esityksiä ympäri Pohjois-Amerikkaa. Ensimmäinen esitys oli Webster Hallissa New York Cityssä ja se sai hyvän vastaanoton lehdistöltä, kuten XXL:ltä ja The New York Timesiltä. 

Yung Lean esiintyi Studio PSL:ssä toukokuussa 2014 ja oli yksi viidestä ehdokkaasta P3 Guldin Hip Hop/Soul -kategoriassa.

Yung Lean julkaisi ensimmäisen kokopitkän albuminsa Unknown Memoryn 23. syyskuuta 2014. Albumin yhteydessä tehtiin kiertueet Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa, jotka alkoivat 1. joulukuuta New Yorkista lähes loppuunmyydyllä esityksellä Webster Hallin päälavalla.

Yung Lean julkaisi toisen kokopitkän albuminsa WarLordin, 25. helmikuuta 2016. Hän julkaisi myös vaatemalliston, Sad Boys Entertainmentsin. Håstad oli mallina Calvin Kleinin AW16 kampanjassa heinäkuussa 2016. Warlord amerikankiertueen aikana hänen kiertuebussiaan kohti ammuttiin Pennsylvaniassa. Håstad on myös vierailijana Frank Oceanin levyllä Blonde, jolla hän on taustalaulajana kappaleilla Godspeed ja Self Control. Håstadin osuudet levylle äänitettiin Frank Oceanin asunnossa Lontoossa hänen ollessaan 17-vuotias.

Yung Lean julkaisi yllätyksenä kappaleen Hennessy & Sailor Moon yhdessä Bladeen kanssa 25. lokakuuta 2016. 14. joulukuuta 2016 hän julkaisi mixtapen Frost God, joka sisälsi kahdeksan kappaletta mukaan lukien kappaleet Hennessy & Sailor Moon, sekä Crystal City yhdessä A$AP Fergin kanssa.

Vuonna 2016 Yung Lean julkaisi myös sivuprojektin Psycopath Ballads nimellä jonatan leandoer127, jota myytiin vain rajoitettu sadan kappaleen erä kasetteina.

2017-2019: Stranger, Poison Ivy ja Nectar
Yung Lean julkaisi kolmannen studioalbuminsa Stranger 10. marraskuuta 2017.

2020–nykyinen: Starz ja In My Head 
Yung Lean julkaisi singlen "Boylife in EU"  26. helmikuuta 2020 Whitearmorin tuottamana.

Yung Lean: In My Head dokumentti tuli ensi-iltaan Finnkinossa 9. joulukuuta 2020. Henrik Burmanin ohjaamana, dokumentti kertoo Håstadin urasta Stranger-albumin julkaisuun asti.

Diskografia 
Yung Leanin diskografia

Studioalbumit
 Unknown Memory (2014)
 Warlord (2016)
 Stranger (2017)
Starz (2020)
Stardust (2022)

Mixtapet
 Frost God (2016)

 Unknown Death 2002 (2013)

Poison Ivy (2018)

EP:t
Lavender (2013)

Lähteet 

Ruotsalaiset hip hop -artistit
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt