Waldemar Aspelin

Waldemar Johannes Aspelin (26. syyskuuta 1854 Kosken rautatehdas, Perniö – 10. marraskuuta 1923 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.

Hänen vanhempansa olivat tehtaanisännöitsijä Wilhelm Aspelin ja Amalia Borgström. Waldemar Aspelin kävi ensin Boråsin teknillisen opiston Ruotsissa ja harjoitteli sitten arkkitehdin ammattia viisi vuotta arkkitehti Theodor Höijerin toimistossa. Hän opiskeli 1883–1886 Helsingissä Polyteknisessä opistossa. Opiskeluaikana hän työskenteli harjoittelijana osaksi arkkitehti Frans Sjöströmin ja osaksi arkkitehti Gustaf Nyströmin palveluksessa Helsingissä. Aspelin perusti 1887 oman arkkitehtitoimiston aluksi Haminaan, mutta siirsi sen 1889 Helsinkiin. Vuodesta 1894 hänellä oli yhteinen toimisto Carl Ricardo Björnbergin kanssa.

Aspelin toimi myös Taideteollisen Korkeakoulun käsivarapiirustuksen opettajana. Hän suunnitteli myös kansallispukuisen jugend-neidon, Pauligin Paula-tyttö-mainoshahmon 1904 Pauligin 10 kilon kahvipurkkeihin. Tarina kertoo Gustav Pauligin, kahvipaahtimon perustajan, tavanneen Sääksmäellä kauniin kansallispukuisen tytön, jonka näköisen kuvan hän halusi kahvipurkin kylkeen.

Toiminta arkkitehtina 
Waldemar Aspelin suunnitteli asuin- ja liiketaloja eri puolille vanhaa kantakaupunkia, muun muassa Puistokadulle, Bulevardille ja Yrjönkadulle. Liberalismin hengessä rakentaminen oli sangen vapaata ja sitä säätelivät lähinnä kaupungin asemakaava ja rakennusjärjestys. Helsingin kivirakennusten määrä kolminkertaistui Helsingissä vuodesta 1880 vuoteen 1910. Kerrostalot korvasivat väljän empire-kaupungin. Tilalle tuli keskieurooppalainen tiiviys ja suljetut katurivistöt. Helsinki oli kasvanut voimakkaasti 1870-luvulta alkaen. Noin 100 000 asukkaan kaupunki oli alkanut muuttua agraarista kauppapaikasta moderniksi urbaaniksi kaupungiksi. Kun laitakaupunki oli ennen murrosta alkanut jo nykyisen eduskuntatalon kohdalta, niin teollistumisen lisääntyminen ja kasvava kaupankäynti toi paljon uusia asukkaita ja tarvittiin uusia teollisuustiloja ja asuntoja. Näissä muutospaineissa myös arkkitehtikoulutus sai alkunsa Suomessa Helsingin Polyteknillisessä Opistossa vuonna 1872, jonka kasvatteja myös Waldemar Aspelin oli. Näyttävän uuden kaupunkiarkkitehtuurin kustantajina olivat lähinnä yksityiset rakennuttajat. Huvilat edustivat koristeellista puuarkkitehtuuria.

Aspelin on 1800-luvun kertaustyylien edustaja, myöhemmässä vaiheessa hänen rakennuksensa voi osittain määritellä jugend-tyylisiksi. Aspelin ei niinkään ollut esteettisen suunnan näyttäjä, vaan hän keskittyi toteuttamaan tilaajien toiveita ja tekemään hyvää käyttöarkkitehtuuria. Myös Hankoon Aspelin suunnitteli useita huviloita Kylpyläpuiston huvila-alueelle 1800–1900-luvun vaihteessa sekä teki Hangon kylpylälaitoksen muutostyöt 1910.

Rakennuksia 
 Aladinin talo, Raatihuoneentori, Hamina 1889
 Karlbergin kartanon päärakennus, Aulanko 1890
 Brennerin talo, Eteläranta 4 – Unioninkatu 5, Helsinki 1891, 1897
 Finns kansanopistorakennus , Espoonkartano, Espoo, 1896
 Fiskarsin Lukaali, Fiskari 1896
 Privatbankenin konttorin sisätilat, Helsinki 1896
 Nordsjön kartanon päärakennuksen laajennus 1897
 Fazerin makeistehdas, Tehtaankatu, Helsinki 1898. Tiloissa työskentelee nykyisin mainosalan ihmisiä ja filmintekijöitä.
 Pohjoismaiden Osakepankin talo, Viipuri.  1898–1900
 Donnerin talo Liisankadulla Kruununhaassa, Helsinki 1900, on ehkä Aspelinin tunnetuin asuinrakennus. Hän suunnitteli sen yhdessä  edinburghilaisen arkkitehti  Robert S. Lorimerin kanssa. Talo tunnetaan myös Svenska Klubbenin rakennuksena. Teollisuusmies ja insinööri  Ossian Donner rakennutti talon lahjaksi skotlantilaiselle vaimolleen Violet Marion MacHutchenille. Arvatenkin vaimon koti-ikävää lievittämään tämä talo on rakennettu tiilestä skotlantilaiseen tyyliin.
 Raitiovaunuhalli (nykyinen Ratikkamuseo), Töölönkatu 51 A, Helsinki 1900, on Helsingin Raitiotie- ja omnibus-Osakeyhtiön rakennuttama. Kun vuosisadan vaihtuessa raitiotielinjat sähköistettiin, Aspelinin tehtäväksi tuli tämän hallin suunnittelu sähköisille vaunuille. Yhtiö oli aloittanut julkisen hevosbussiliikenteen vuonna 1888 ja hevosraitiotieliikenteen pian sen jälkeen. Komea kaari-ikkunainen raitiovaunuhalli sijaitsee Töölönkadun ja Eino Leinon kadun kulmauksessa.
 Fabianinkatu 15, Helsinki 1901 (Yleisradion toimitalona 1934–1981)
 Fiskarsin viljamakasiini, 1902
 Helsingin Raitiotie- ja Omnibus Osakeyhtiön asuintalo "Sipoon kirkko", Mannerheimintie 76, Helsinki (purettu 1978). Hallin suunnittelun jälkeen Aspelin sai tehtäväkseen suunnitella asuintaloprojektin raitioliikenneosakeyhtiön henkilökunnalle. Se sijoittui Turunmaantien, nykyisen Mannerheimintien ja Humalistonkadun kulmaan ja sai liikanimen "Sipoon kirkko". Rakennus oli ulkoisesti vaikuttava, mutta asuinolosuhteet olivat ankeat. Suurin osa asunnoista oli yksiöitä ilman sähkölämmitystä ja käymälää. Perheillä oli lähes jokaisella vielä vuokrayksiössään alivuokralainen.
 Aulangon näkötorni, Hämeenlinna, 1906–1907
 Ahdenkallion kartanon päärakennus, Hyvinkää, 1906
 Koivumäen kartanon päärakennus, Hiltulanlahti, Kuopio 1907
 Laivurinkatu 7 (Pohjoismaiden Osakepankki, myöhemmin Kotkan kaupungin satamakonttori), Kotka, 1908
 Hangon vesitorni, Hanko 1910 (tuhoutunut 1940–41)
 Pauligin toimitalo, Satamakatu 11, Helsinki

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Rakennustaiteen museon arkkitehtiesittely 
 www.korttelit.fi: Waldemar Aspelinin suunnittelemia rakennuksia Helsingissä 

Suomalaiset arkkitehdit
Vuonna 1854 syntyneet
Vuonna 1923 kuolleet