Hakam I

Hakam I oli kolmas Umaijadi-dynastiaan kuulunut Córdoban emiiri vuosina 796–822 isänsä Hisham I:n jälkeen. Hakamin hallintokautta luonnehtivat veriset sisällissodat.

Al-Hakam sai kokea kertauksena isänsä valtaannousun tapahtumat, sillä häntä vastaan nousi heti kapinoita Toledossa ja Zaragosassa.  Afrikkaan ajetut sedät Suleiman ja Abd Allah yrittivät samoin kaappausta. Vuosia kestänyt sota päättyi Suleimanin teloitukseen, kun taas Abd Allah onnistui vakiinnuttamaan asemansa Valenciassa.

Sisäpolitiikkaa 
Emiirinä Hakam perusti oman berberikaartin, johon hän värväsi 6 000 orjaa ja loi sisäisen vakoilujärjestelmän.  Orjien ja berberien käyttö armeijassa johtui epäluottamuksesta arabiklaaneja kohtaan. Hakamin harjoittama ryöstöverotus johti jatkuviin kapinoihin häntä vastaan.  Kapinat kukistettiin kovin ottein.

Valtaannousua seurannut kapina Toledossa kukistettiin, kun Hakam murhautti vuonna 796 kaupungin 700 johtohenkilöä. Kymmenen vuotta myöhemmin Córdobassa ristiinnaulittiin 72 salaliittolaista. Vuonna 818 kukistettiin pääkaupungin lähiössä Ramadanin aikana syntynyt kapinaliike. Sen osallistujista 300 ristiinnaulittiin riviin emiirin palatsin edustalle. Emiiri määräsi koko kaupunginosan tuhottavaksi, ja sen henkiin jääneet asukkaat ajettiin maanpakoon. Monet muuttivat Fèsin kaupunkiin Marokkoon. Juuri nämä muuttajat perustivat toisen Fèsin kahdesta suurimmasta alueesta, Adwat al-Andalusin.

Uskontopolitiikka 
Ibn Hayyan kertoo, että malikiittinen lakikoulukunta alkoi vallita Andalusiassa al-Hakamin hallintokaudesta alkaen eli heti 800-luvun alusta. Historiallisista lähteistä ei löydy tietoja islamista Andalusiassa ennen Hakamin valtakautta.

Ulkopolitiikkaa 
Kaarle Suuri solmi vuonna 797 kalifi Harun al-Rashidin kanssa Hakamin valtaa vastustavan liittosopimuksen. Vuonna 815 frankkien kanssa puhkesi rajasota.

Seuraaja 
Hakam I:tä seurasi emiirinä hänen poikansa Abd ar-Rahman II (822-852).

Katso myös 
 Al-Andalus

Lähteet

Viitteet

Córdoban kalifit
700-luvulla syntyneet