Tila (kiinteistöoikeus)

Tila oli alkuaan kokonaisen talon osa. Nykyisin tilalla tarkoitetaan asemakaava-alueen ulkopuolella sijaitsevaa, tilana kiinteistörekisteriin merkittyä maa-aluetta, jonka rajat on määrätty kiinteistötoimituksessa. Tiloja on pääasiassa maaseudulla, mutta niitä voi olla myös kaupungissa. Asemakaava-alueella on tontteja. Maanomistaja ei voi itse muuttaa tilaansa tontiksi, vaan tontteja muodostuu, kun alueella kunnan aloitteesta suoritetaan tonttijako. Vuoden 1951 jakolaki tarkoitti tilalla taloa, verollepantua torppaa tai niittyä tai saarta, ulkopalstaa, siirtotaloa, omaperäismyllyä, kaupungissa ja kauppalassa olevia maa- ja vesikiinteistöjä sekä osittamalla muodostettuja tiloja. Jakolaki kumottiin kiinteistönmuodostamislailla, joka tuli voimaan vuoden 1997 alussa.

Tila Suomen kiinteistörekisterissä 

Tila on Suomessa yleisin kiinteistötyyppi ja kiinteistörekisterin keskeisin maanomistusyksikkö. Uusia tiloja muodostuu kiinteistötoimituksissa muun muassa lohkomis- ja halkomistoimituksissa. Kullakin kiinteistöllä tulee olla toisistaan poikkeava kiinteistötunnus, joka muodostuu kunta-, sijaintialue-, ryhmä- ja yksikkönumerosta. Sijaintialue tarkoittaa kylää tai kaupunginosaa taikka muuta niihin verrattavaa aluetta. Ryhmä tarkoittaa taloa tai asemakaavaan mukaista korttelia. Tilan kiinteistötunnus muodostuu kunnan, kylän ja talon numeroista sekä tilan yksikkönumerosta.

Tila merkitään kiinteistönä kiinteistörekisteriin. Kiinteistörekisterissä oleva kiinteistötunnus yksilöi kiinteistön ja muun rekisteriyksikön.

Katso myös
 Tilus

Lähteet

Kiinteistöoikeus