Kevät koittaa Hitlerille

Kevät koittaa Hitlerille (The Producers) on Mel Brooksin kirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen satiirinen musta komediaelokuva vuodelta 1968. Elokuva oli Brooksin esikoisohjaus. Elokuvan pääosissa ovat Zero Mostel, Gene Wilder, Kenneth Mars ja Dick Shawn. Brooks itse esiintyy vain ääniroolissa.

Elokuvaa oli aikanaan vaikea saada tuotantoon ja teatterilevitykseen, eikä se ollut kaupallinen menestys. Brooks sai siitä kuitenkin parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscarin, ja nykyisin elokuva arvostetaan yhdeksi Brooksin hauskimmista.

Juoni 
Kelmi Broadway-musikaalien tuottaja Max Bialystock hankkii rahoitusta hyvin kyseenalaisilla tavoilla elostelemalla hyväuskoisten iäkkäiden naisten kanssa. Hermoheikko ja helposti johdateltava tilintarkastaja Leo Bloom antaa Bialystockille idean ovelaan juoneen: he päättävät tuottaa kaikkien aikojen huonoimman musikaalin ja kahmaista sille kerätyn ylisuuren budjetin itselleen. He myyvät osuuksia tuotantoon 25 000 %. Rahoittajille ei tarvitse maksaa voittoja, jos esitys on niin huono, että se vedetään ohjelmistosta heti ensi-illan jälkeen. Näytelmäksi valitaan New Yorkissa asuvan hullun natsin Franz Liebkindin kirjoittama ”Kevät koittaa Hitlerille: Hilpeä ilottelu Adolfista ja Evasta Berchtesgadenissa”. Flopin varmistamiseksi ohjaajaksi palkataan homoseksuaalinen transvestiitti Roger De Bris, joka ei ymmärrä aiheena olevasta historiasta mitään, ja päärooliin kiinnitetään Hitlerinä äärimmäisen epäkelpo beatnik Lorenzo St. DuBois. He tekevät Hitleriä ihannoivasta näytelmästä kepeän ja mauttoman tanssi- ja laulushow'n. Varmana suunnitelmansa onnistumisesta Bialystock alkaa jo etukäteen tuhlata saamiaan rahoja. 

Ensi-illan ensimmäisen näytöksen perusteella musikaali näyttää floppaavan niin kuin pitääkin, mutta pian yleisö ajattelee toisin ja alkaa pitää esitystä hauskana satiirina. Musikaalista tuleekin suurmenestys, mikä merkitsee Bialystockille ja Bloomille perikatoa. Yhdessä näytelmänsä muuttamisesta katkeroituneen Liebkindin kanssa he päättävät räjäyttää yöllä teatterin, mutta joutuvat kiinni dynamiitin räjähtäessä liian aikaisin. Oikeus tuomitsee heidät ”erittäin syyllisiksi”, mutta toimeliaat tuottajat eivät jää vankilassakaan tyhjän pantiksi, vaan jälleen he ylimyyvät osuuksia vankien esittämään näytelmään ”Rakkauden vangit”.

Tekeminen
Elokuvan käsikirjoitus perustuu Mel Brooksin romaaniin Springtime for Hitler, joka satirisoi Adolf Hitleriä. Dialogipainotteinen romaani muuttui ensin näytelmän käsikirjoitukseksi ja lopulta 1960-luvun puolivälissä elokuvakäsikirjoitukseksi. Samalla se muuttui kertomaan Hitlerin sijaan tuottajista, jotka tekevät tahallisen huonon Hitler-aiheisen musikaalin. Tarinan uskalias kepeys aiheutti aluksi vaikeuksia löytää elokuvalle tuottajaa ja rahoittajaa. Lopulta elokuva saatiin tuotantoon, mutta sen nimeksi vaihdettiin The Producers. Brooks ohjasi ja käsikirjoitti elokuvan sekä sävelsi ja kirjoitti sen nimikkolaulun.

Elokuva kuvattiin New Yorkissa Chelsea Studioilla, jossa myös elokuvan vuonna 2005 valmistunut musikaaliversio The Producers kuvattiin.

Brooksin kokemattomuus elokuvaohjaajana aiheutti kuvauksissa paljon ongelmia ja riitoja. Elokuva valmistui loppuvuonna 1967. Koe-esitykset menivät penkin alle, ja vasta kun elokuvan sattumalta nähnyt näyttelijä Peter Sellers ryhtyi innostuneesti markkinoimaan elokuvaa, se laitettiin teatterilevitykseen.

Menestys ja arvostus
Epätavallisesta mustasta komediasta ei tullut suurta kaupallista menestystä, mutta Brooks voitti siitä parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscarin 1969.

Yhdysvaltain elokuvainstituutin 100 hauskimman komedian listalla vuodelta 2000 Kevät koittaa Hitlerille on sijalla 11, Brooksin elokuvista toiseksi parhaiten sijoittuneena. Elokuva valittiin vuonna 1996 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa. Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi sen kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.

Tarinasta on tehty myös näyttämömusikaaliversio, jonka suomenkielisen version Helsingin kaupunginteatteri toi ensi-iltaan syksyllä 2007 Jukka Virtasen ja Kristiina Drewsin suomentamana ja Neil Hardwickin ohjaamana. Syksyllä 2010 se tuli Porin Teatterin ohjelmistoon.

Näyttelijät

Lähteet

Vuoden 1968 yhdysvaltalaiset elokuvat
Mel Brooksin ohjaamat elokuvat
Yhdysvaltalaiset mustan komedian elokuvat
Parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat