Autostrada A1 (Italia)

Autostrada del Sole (L'autostrada del Sole, myös Autosole), virallisesti A1 Italian moottoriteiden luokituksessa, on Italian pisin moottoritie ja maan etelä–pohjoissuuntainen pääväylä. Sen pituus on 759,6 kilometriä. A1 kulkee Milanosta Napoliin Bolognan, Firenzen ja Rooman kautta. Se otettiin käyttöön 4. lokakuuta 1964. Kun liikennöinti osuudella Bologna–Firenze joudutaan toisinaan keskeyttämään, on tullut tavaksi sanoa että "Italia on haljennut kahtia" (L'Italia è spaccata in due). Eurooppateiden luokituksessa Autostrada del Solen osuus Milanosta Roomaan on osa E35-tietä (Amsterdam–Rooma) ja osuus Roomasta Napoliin puolestaan osa E45-tietä (Kaaresuvanto–Gela).

Historia
Italian hallitukset ajoivat 1950-luvulla voimakkaasti Autostrada del Solen rakentamista, sillä sen katsottiin edistävän toisesta maailmansodasta toipuvan maan talouselämää. Ennen moottoritien avaamista tavaraliikenne maanteitse Milanosta Napoliin kesti parisen vuorokautta. Suurnopeustien käyttöönoton laskettiin alentavan tuotteiden hintoja lyhentyneiden kuljetusaikojen ansiosta.

A1:n rakentaminen aloitettiin 19. toukokuuta 1956. Ensimmäinen osuus Milano–Parma avattiin 7. joulukuuta 1958. Vuoristoinen Bologna–Firenze-osuus avattiin 3. joulukuuta 1960 ja Rooma–Napoli puolestaan 22. syyskuuta 1962. Jälkimmäisen osuuden tunnus oli A2 vuoteen 1988. Kokonaisuudessaan A1 valmistui 4. lokakuuta 1964, jolloin avattiin osuus Chiusi–Orvieto. Sitä ennen kyseisten kaupunkien välinen matka piti kiertää entisen Strada Statale 71:n kautta (nykyisin strada provinciale 152).

A1:n rakentamiseen tarvittiin:
 viisitoista miljoonaa työpäivää
 52 miljoonaa kuutiometriä siirrettyä maata
 1,8 miljoonaa kuutiometriä tunneleiden louhimiseksi siirrettyä maata
 viisi miljoonaa kuutiometriä muurauksia ja kiveyksiä
 kuusitoista miljoonaa neliömetriä (16 km²) päällystettä
 853 siltaa, maasiltaa ja vastaavia rakennelmia
 2 500 viemäriaukkoa
 572 tiesiltaa
 35 moottoritietunnelia
 kolme tunnelia, joissa molemmat ajoradat rakennettu samaan kuiluun.

Vuonna 1988 valmistui osuus Fiano Romano–San Cesareo ("bretella"), joka yhdisti A1:n Roomasta Napoliin johtavaan Autostrada A2:een. Samalla A2-tunnuksesta luovuttiin ja moottoritie Milanosta Napoliin kokonaisuudessaan sai tunnuksen A1. Ennen A1:n ja A2:n yhdistämistä A1:n reitti päättyi Rooman kehätielle (Grande Raccordo Anulare di Roma, GRA). Nykyisin tunnus A2 ei ole lainkaan käytössä. A1 on kulkenut vuodesta 1988 Rooman kehätien itäpuolitse.

Reitti

A1 kulkee Lombardian, Emilia-Romagnan, Toscanan, Umbrian, Latiumin ja Campanian hallinnollisilla alueilla. Väylä on suurimmaksi osaksi 3+3-kaistainen. Uloimmat kaistat (pientareet) ovat hätäliikennettä varten.

Milano–Bologna
Autostrada del Sole alkaa Milanon kaakkoispuolelta. Sen kokoojamoottoritiet ovat Milanon itäinen kehätie (tangenziale Est di Milano, autostrada A51) ja Milanon läntinen kehätie (tangenziale Ovest di Milano, autostrada A50). A1 kulkee 3+3-kaistaisena Pojoen laakson halki kohti kaakkoa Lodin, Piacenzan, Parman, Reggio Emilian ja Modenan kautta. Modenan pohjoispuolella A1 risteää Modenasta Brenneroon kulkevan Autostrada A22:n (Autostrada del Brennero tai Autobrennero) kanssa. Modena–Bologna-osuus on 4+4-kaistainen. A1 kulkee Bolognan länsipuolitse. Bolognassa A1:ltä on yhteys Italian toiselle keskeiselle moottoritielle, Bolognasta Tarantoon kulkevalle A14:lle (Autostrada Adriatica).

Bologna–Firenze
Maisematyyppi Bolognan ja Firenzen välillä on vuoristoinen. Tällä osuudella A1 on osin 2+2-kaistainen ja sen reitti mutkittelee vastakohtana Pojoen laakson pitkille suorille. Siltoja ja tunneleita on runsaasti. Arkkitehtonisesti merkittävimpiä silloista (viadotto) ovat viadotto 4 eli Sambro (pituus 340 m), viadotto 16 eli Biscione (270 m), viadotto 18 eli Merizzano (418 m), viadotto 21 eli Poggettone e Pecora Vecchia (455 m) ja viadotto 29 eli Aglio (440 m). Tunneleita tällä tieosuudella on yli 6,6 km pohjoisen suuntaan ja lähes 5,9 km etelän suuntaan. Barberino di Mugellon liittymän itäpuolella sijaitsee Mugellon moottorirata. Firenzen keskustan A1 kiertää länsi-ja eteläpuolelta.

Firenze–Rooma
Firenzestä A1:n reitti jatkuu kaakkoon kohti Latiumin aluetta ja Roomaa. Se sivuaa Valdarnoa (eräs Arnojoen laaksoista) ja Arezzon kaupunkia ja kulkee Val di Chianan halki. Val di Chianassa A1 risteää kokoojamoottoritie RA06:n kanssa. Ennen Latiumia A1:n linja kulkee kappaleen matkaa Umbrian läntisimmässä osassa, jossa sillä on kolme liittymää: Fabro, Orvieto ja Attigliano. Ortesta etelään tie levenee 3+3-kaistaiseksi ja kulkee Latiumin halki Rooman itäpuolitse.

Rooma–Napoli
Rooman eteläpuolella A1:n linja jatkuu edelleen kohti kaakkoa. Se kulkee eteläisessä Latiumissa sijaitsevan Ciociarian alueen halki Frosinonen ja Cassinon kaupunkien kautta. A1:n eteläisin osuus on Campanian alueella. Väylä kulkee Capuan ja Casertan kautta Napoliin. Autostrada A1:n päätepiste on Napolin eteläpuolella Autostrada A3:n risteyksessä. A3 vie edelleen Napolista Reggio Calabriaan Italian niemimaan "saappaan kärkeen". Napolissa A1 risteää myös Autostrada A16:n kanssa. A16 eli Autostrada dei due mari yhdistää Napolin Adrianmeren rannalla sijaitsevaan Canosa di Pugliaan.

Liittymätaulukko
Area servizio, palvelualue, levähdysalue
Nord, est, sud, ovest, pohjoinen, itäinen, eteläinen, läntinen

Lähteet

Aiheesta muualla

Autostrade.it

Italian moottoritiet