Erik Furuhjelm

Erik Gustaf Furuhjelm (6. heinäkuuta 1883 Helsinki – 13. kesäkuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä ja musiikkikirjailija.

Henkilöhistoria
Furuhjelmin vanhemmat olivat senaatin protokollasihteeri Elis Furuhjelm ja Selma Gabriela Antell ja puoliso vuodesta 1908 Alice Silfvast. Hän tuli ylioppilaaksi 1901, opiskeli Filharmonisen seuran orkesterikoulussa vuodesta 1893, Helsingin musiikkiopistossa 1901–1906, Helsingin yliopistossa 1901–1902 sekä Wienissä ja Münchenissä 1906–1907 ja Pariisissa 1908–1909. Furuhjelm oli Helsingin musiikkiopiston vt. opettaja 1905–1906, opettaja 1907–1935 ja varajohtaja 1920–1935. Furuhjelm piti useita konsertteja, toimi kuoronjohtajana, soitti alttoviulua Filharmonisen seuran konserteissa 1904–1905 ja Armas Järnefeltin johtamissa oopperaesityksissä. Hän oli Finsk Musikrevyn perustaja 1904 ja toimi musiikkiarvostelijana Dagens Tidning -lehdessä  1912–1914 ja Dagens Press -lehdessä 1915–1920. Furuhjelmille myönnettiin valtion säveltäjäeläke 1921, Pro Finlandia-palkinnon hän sai 1956.

Tuotanto
Furuhjelmin merkittävimmät sävellykset lienevät pianokvintetto, jousikvartetto ja kaksi sinfoniaa. Hän julkaisi myös Jean Sibelius -elämäkerran.

Sävellyksiä ja sovituksia
 Klockringning sekakuorolle ja pianolle, 1903
 Pianokvintetto c-molli, 1906
 Romanttinen alkusoitto, 1911
 Sinfonia nro 1 D-duuri, 1911
 Viisi kuvaa orkesterille (alkuaan Exotica), 1925
 Sinfonia nro 2 es-molli, 1927
 Jousikvartetto, 1956
 Kansansävelmien sovituksia

Kirjallisia teoksia
 Jean Sibelius: Hans tondiktning och drag ur hans liv. Schildt, 1916.
 Jean Sibelius: Hänen sävelrunoutensa ja piirteitä hänen elämästään. Suomentanut Leevi Madetoja. WSOY, 1916.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset säveltäjät
Suomalaiset musiikkipedagogit
Suomalaiset viulistit
Suomalaiset kuoronjohtajat
Suomalaiset musiikkikriitikot
Suomalaiset tietokirjailijat
Pro Finlandia -palkitut
Vuonna 1883 syntyneet
Vuonna 1964 kuolleet