Tatra 12

Tatra 12 oli tšekkoslovakialaisen Tatran vuosina 1922–1933 valmistama henkilöauto. Auto oli parannettu versio edeltäjästään T11:stä. T12:n seuraajamalli oli T57.

Teknisesti uudenlainen Tatra 11 oli osoittanut toimivuutensa; erittäin kevyt mutta vääntöjäykkä keskusputkirunkorakenne sekä ilmajäähdytteinen moottori olivat kilpailevien valmistajien mustamaalaamiskampanjoista huolimatta saaneet ostavan yleisön vakuuttuneeksi auton luotettavuudesta. Epäilyksiä hälvensivät erityisesti hyvät tulokset vaativissa ralleissa, joista merkittävin oli 5 300 kilometrin mittainen Moskova – Tbilisi – Moskova.

Merkittävin parannus T12:ssa oli etuakselin jarrut, jotka puuttuivat edeltäjämallista. Myös moottorin tehoa oli kasvatettu.

Teknisiä tietoja

Moottori 

T12:n voimanlähteenä oli kaksisylinterinen, ilmajäähdytteinen bokserimoottori. Moottorin takana olleessa vauhtipyörässä oli tuuletin, jonka ympärillä oli ilmavirtaa ohjaava kokoojapelti. Sylinterien jäähdytysrivotus oli muotoiltu ilmavirran suunnan mukaisesti. Moottorin lohko oli valmistettu duralumiinista. Kampiakseli oli vierintälaakeroitu. Polttoaineensyötöstä vastasi Zenith 26 ABC -kaasutin. Moottorin teho oli noin 9 kW.

Moottorin öljynkulutus oli 2,5 dl /100 km ja sen ulkopuolelle oli sijoitettu tankki, josta valui öljyä moottoriin. Autossa oli Boschin magneettosytytys. Auto oli varustettu sähköisellä käynnistysmoottorilla. Sähköjärjestelmä oli 6-volttinen.

Runkorakenne ja voimansiirto 

Moottorin takana oli kuiva nelilevyinen kytkin, joka välitti voiman neliportaiseen vaihteistoon, jossa oli alumiinirunko. Vaihteisto oli kiinnitetty takapäästään keskusputkirunkoon, jonka sisällä kulki voimansiirtoakseli. Runkoputken takapäässä oli tasauspyörästö, johon oli rakennettu heilurityyppinen erillisjousitus. Taka-akseli oli jousitettu poikittain asennetun, puolielliptisen lehtijousen avulla, joka oli kiinnitetty keskeltä vetopyörästön runkoon ja päistään jarrukilpiin. Auton moottori makasi jäykällä etuakselilla olleen poikittaisen lehtijousen päällä. Erillisiä iskunvaimentimia ei ollut, vaan jousilehtien välinen kitka vaimensi joustoliikettä.

Kullakin pyörällä oli mekaanisella välityksellä toimivat rumpujarrut. Takajarrurummuissa oli kaksi paria jarrukenkiä, joista toinen pari oli seisontajarrua varten.

Korimallit 

T12:sta oli useita korimalleja, muun muassa avo- ja umpikoriset, kaksioviset henkilöautot sekä tavarankuljetukseen tarkoitettuja muunnelmia.

Unkarilainen Unitás kokosi T12:ia vuosina 1928-1933. Autoja valmistui 500 kappaletta, joista kolme on säilynyt. Yksi niistä on Budapestin liikennemuseossa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kuvia T12:n korimalleista 

T12
1920-luvun autot