Andreas Bernard

Andreas Bernard (s. 9. kesäkuuta 1990 Bolzano, Italia) on italialainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa monikansallisen Bet-at-home ICE Hockey Leaguen italialais-joukkue HC Pustertalissa. Hän on SM-liigan kaikkien aikojen eniten runkosarjaotteluita (216) pelannut ulkomaalaismaalivahti.

Ura

Seuraura 
Bernard syntyi Egnassa, mutta kasvoi Caldaron kaupungissa. Hän meni paikalliseen luistelukouluun 4-vuotiaana. 13-vuotiaana Bernard siirtyi HC Neumarkt/Egnaan, jossa hän voitti yhden C-junioreiden Italian-mestaruuden. Bernard debytoi Neumarktin miesten joukkueessa, Italian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Serie A2:ssa vain 16-vuotiaana kaudella 2006–2007. Kaudella 2008–2009 hän pelasi sekä toisessa Serie A2 -seurassa SV Kaltern/Caldarossa että debytoi Italian pääsarja Serie A:n HC Bolzanossa. Bernard toimi Bolzanossa lähinnä kakkosmaalivahtina Pasi Häkkiselle ja sai torjuntavastuuta neljässä ottelussa. Hän voitti kauden päätteeksi Italian-mestaruuden. Bernard voitti kauden aikana myös Italian Cupin ja edusti Bolzanoa myös Continental Cupissa.

Kauden 2008–2009 jälkeen Bolzanon päävalmentajana toiminut Jari Helle houkutteli Bernardin Suomeen ja hän siirtyi try-outille Saimaan Pallon A-nuoriin. Heinäkuussa 2009 Bernard teki 2+1-vuotisen sopimuksen SaiPan SM-liigajoukkueen kanssa. Hän oli lähtökohtaisesti SaiPan kolmosmaalivahti ja pelasikin koko kauden A-nuorissa. Bernard aloitti myös kauden 2010–2011 joukkueen kolmosmaalivahtina ja A-nuorten ykkösmaalivahtina. Hän pääsi Ville Hostikan loukkaantumisten myötä muutamiin otteluihin luukkuvahdiksi.

23. marraskuuta 2010 Bernard teki liigadebyyttinsä TPS:ää vastaan, kun SaiPan ykkösmaalivahti Jere Myllyniemi oli kuumeessa. Joukkue hävisi ottelun lukemin 2–3. Bernard torjui yhteensä 34 kertaa ja hänet palkittiin Ilta-Sanomien kahden tähden tähtipelaajana. Bernard torjui SM-liigauransa ensimmäisen nollapelin hänen kolmannessa ottelussaan 27. marraskuuta 2010 Pelicansia vastaan. SaiPan sankariksi noussut ja 31 laukausta torjunut Bernard palkittiin Ilta-Sanomien kolmen tähden tähtipelaajana. Yhteensä hän pelasi neljä runkosarjaottelua SM-liigassa. Maaliskuussa 2011 Bernard käytti optionsa ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen SaiPan kanssa. Kaudella 2011–2012 hän jäi kuitenkin vähälle vastuulle ja torjui vain kuudessa ottelussa. Bernard pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lainalla Suomi-sarjajoukkue Rovaniemen Kiekossa tammikuussa 2012. 

Kaudeksi 2012–2013 Bernard siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Mikkelin Jukureihin. Hän nousi joukkueen ykkösmaalivahdiksi ja Bernardilla oli koko sarjan paras torjuntaprosentti (92,6) ja päästettyjen maalien keskiarvo (1.92), kuten myös kevään 2013 pudotuspeleissä (T% 95,0 ja PMK 1.40). Hän voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden, mutta liigakarsinnat vei kuitenkin Tampereen Ilves otteluvoitoin 4–1. Bernard palkittiin kauden päätteeksi Mestiksen parhaana maalivahtina Pasi Nurminen -palkinnolla ja valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. 

Bernard palasi kaudeksi 2013–2014 kaksivuotisella sopimuksella SaiPaan. Hän aloitti pääasiassa Jussi Markkasen kakkosmaalivahtina ja torjui kauden aikana 14 runkosarja- ja kahdessa playoff-ottelussa. Bernard pelasi kauden aikana myös yhteensä kuusi Mestis-ottelua lainalla Savonlinnan Pallokerhon ja KooKoon paidoissa. Kaudella 2014–2015 hän pelasi SaiPassa 17 runkosarja- ja neljä playoff-ottelua. Bernard kantoi osaksi Markkasen vaivojenkin vuoksi suurimman osan joukkueen torjuntavastuusta pudotuspeleissä. Hän pelasi kauden aikana myös kaksi Mestis-ottelua lainalla Heinolan Peliitoissa tammikuussa 2015.

Kaudeksi 2015–2016 Bernard siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Porin Ässiin. Lokakuun 2015 lopulla seura käytti hänen sopimuksessaan olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Bernardin kanssa. Hän nousi kauden mittaan osaksi myös Ari Ahosen syyskauden loukkaantumisen myötä Ässien ykkösmaalivahdiksi ja pelasi runkosarjassa 43 ottelua torjuen neljä nollapeliä. Kaudella 2016–2017 Bernard jatkoi Ässien pääasiallisena vastuunkantajana ja torjui runkosarjassa taas neljä nollapeliä. Joulukuussa 2016 Bernard teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.

Bernard torjui kaudella 2017–2018 runkosarjassa JYPin Jussi Olkinuoran ohella eniten voittoja (21) varsinaisella peliajalla. Kaudella 2018–2019, 16. lokakuuta 2018 Helsingin IFK:ta vastaan hän pelasi liigauransa 190. runkosarjaottelun, joilla Bernard sivusi Scott Langkow'n ennätystä SM-liigan kaikkien aikojen eniten runkosarjaotteluita pelanneena ulkomaalaismaalivahtina. Siirtorajan kynnyksellä, helmikuussa 2019 hän siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Saksan DEL-liigan Adler Mannheimiin, kun Ässät oli sarjataulukossa viimeisenä. Bernard ei kuitenkaan saanut joukkueessa ollenkaan peliaikaa. Pudotuspeleissä hän ei mahtunut enää Adlerin kokoonpanoon, vaan jäi kolmosmaalivahdiksi Dennis Endrasille ja Chet Pickardille. Bernard ei näin ollen virallisesti kuulunut kauden päätteeksi Saksan-mestaruuden voittaneeseen joukkueeseen.

Syyskuussa 2019 Bernard palasi SM-liigaan ja siirtyi kuukauden mittaisella sopimuksella Helsingin IFK:n maalivahtiosastolle paikkaamaan Atte Engrenin ja Roope Taposen loukkaantumisia. Hän puki kymmeneen otteluun, mutta Bernard ei saanut kuitenkaan Frans Tuohimaan kakkosmaalivahtina peliaikaa. Tammikuussa 2020 hän siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Slovakian Extraligan unkarilaisjoukkue MAC Újbudaan. Joulukuussa Bernard palasi loppukauden 2020–2021 kattavalla sopimuksella HC Bolzanoon pelaamaan monikansallista Bet-at-home ICE Hockey Leaguea oltuaan alkukauden ilman sopimusta. Hän pelasi siellä kymmenen ottelua torjuen kuusi voittoa ja kolme nollapeliä varsin korkealla torjuntaprosentilla 93,8%, kunnes tammikuussa 2021 Bernardin sopimus seuran kanssa purettiin, kun hänelle avautui mahdollisuus siirtyä ulkomaille. Bernard siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskanin nousijajoukkue Väsby IK:hon.

Kaudeksi 2021–2022 Bernard palasi ICEHL:ään ja hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella itävaltalaisjoukkue Villacher SV:hen.

Maajoukkueura 
Bernard edusti Italiaa MM-kilpailuissa vuosina 2012, 2014, 2017, 2019 ja 2022. Ensimmäisessä turnauksessa hän toimi lähinnä joukkueensa kolmosmaalivahtina ja toimi vain yhdessä ottelussa luukkuvahtina. Vuoden 2014 turnauksessa Bernard pelasi yhden erän alkulohkossa 16. toukokuuta 2014 Kanadaa vastaan, kun hänet vaihdettiin Italian maaliin ottelun kolmanteen erään Daniel Bellissimon tilalle. Bernard torjui 11 kertaa ja päästi yhden maalin. Vuosien 2017 ja 2019 turnauksissa hän toimi joukkueensa pääasiallisena ykkösmaalivahtina pelaten molemmissa viisi ottelua. Ensimmäisessä turnauksessa valmennus valitsi Bernardin Italian yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. 

Bernard pelasi myös IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2013, 2015, 2016 ja 2018, joista vuosien 2013, 2016 ja 2018 turnaukset päättyivät hopeaan sekä Italian sarjanousuun pääsarjatason MM-kilpailuihin. Vuoden 2015 turnauksessa Bernard valittiin joukkueensa parhaaksi pelaajaksi. Hän pelasi myös Pyeonchangin olympiakisojen 2018 karsinnoissa.

Bernard oli Italian ykkösmaalivahti alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2009 ja 2010. Hänet valittiin molemmissa turnauksissa parhaaksi maalivahdiksi. Vuonna 2010 Italian alle 20-vuotiaiden maajoukkue pelasi kaikkien aikojen parasta turnaustaan. Turnauksen avausottelussa Bernard torjui Italialle historian ensimmäisen voiton Valko-Venäjästä junioreiden maajoukkueessa. Lopulta Italia voitti B-lohkon pronssia. Bernard pelasi myös alle 20-vuotiaiden II-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2008 voittaen A-lohkon hopeaa.

Bernard pelasi alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2007 ja 2008.

Muuta 
Bernardin isoveljet Manfred ja Anton ovat pelanneet myös jääkiekkoa. Manfred pelasi maalivahtina Italian alemmissa sarjoissa ja Anton pelaa hyökkääjänä HC Bolzanon ICEHL-joukkueessa. Anton Bernard on edustanut myös Italiaa miesten arvokisoissa. Lisäksi heidän äitinsä on pelannut jääkiekkoa.

Andreas Bernard puhuu myös sujuvaa suomea.

Tilastot

Maajoukkuetilastot

Lähteet

Viitteet 

Italialaiset jääkiekkomaalivahdit
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt