Suippohärkylä

Suippohärkylä (Polystichum lonchitis) on pääasiassa vuoristoseuduilla tavattava saniainen. Suomessa laji on harvinainen ja rauhoitettu luonnonsuojeluasetuksella.

Ulkonäkö ja koko 
Suippohärkylän maavarsi on lyhyt ja pystyhkö. Kimppuina kasvavat lehdet ovat 15–40 cm pitkät. Ne ovat lyhytruotisia ja nahkeita ja talvehtivat vihreinä. Lehtilapa on 4–5 cm leveä, kapeanpuikea ja kertaalleen parilehdykkäinen. Myös lehdykät ovat kapeanpuikeita, tyvestä epämukaisia ja käyristyvät hieman kärkeä kohti. Lehdyköiden hampaat ovat otakärkisiä. Lehtilavan alapinnassa olevien itiöpesäkkeiden katesuomut ovat kilpimäisiä. Suippohärkylä kukkii Suomessa heinä-elokuussa.

Suippohärkylä saattaa risteytyä samoilla kasvupaikoilla piikkihärkylän (P. aculeatum) kanssa.

Levinneisyys 
Suippohärkylää tavataan laajalla alueella Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa, mutta lajin levinneisyysalue on varsin hajanainen ja keskittyy lähinnä vuoristoalueisiin. Sitä tavataan muun muassa Pyreneiltä, Alpeilta, Balkanin niemimaalta, Skotlannista, Uralilta, Skandeilta Kaukasukselta ja Kalliovuorilta.

Suomen lähialueilla suippohärkylää tavataan pääasiassa Norjan vuoristoseuduilta sekä harvinaisena Ruotsista ja Kuolan niemimaalta. Suomessa laji kasvaa Keski- ja Pohjois-Lapissa sekä muutamalla paikalla Varsinais-Suomessa.

Elinympäristö 
Suomessa suippohärkylä kasvaa suojaisissa tunturikoivikoissa. Laji on kalkinsuosija.

Lähteet 
 Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Kasviatlas 2020: Suippohärkylän levinneisyys Suomessa.
 Pohjolan kasvien pauloissa: Polystichum lonchitis - suippohärkylä
 Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Suippohärkylä (Polystichum lonchitis)
 ITIS: Polystichum lonchitis 
 United States Department of Agriculture (USDA): Polystichum lonchitis 

Härkylät