Väinö Sihvonen

Väinö Ilmari Sihvonen (10. kesäkuuta 1889 Kangasniemi – 30. marraskuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen kemisti ja Teknillisen korkeakoulun professori. Hänet tunnetaan Outokumpu Oy:n käyttöön ottaman kuparin liekkisulatusmenetelmän teoreettisen pohjan kehittäjänä.

Sihvosen vanhemmat olivat kansakoulunopettajat Fabian Sihvonen ja Alma Elisabet Pylkkänen. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta reaalilyseosta 1907 ja opiskeli sitten kemiaa Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1914 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1921.

Sihvonen toimi Teknillisessä korkeakoulussa assistenttina, lehtorina ja vuodesta 1936 fysikaalisen kemian ja sähkökemian professorina. Hän oli myös Helsingin yliopiston kemian dosenttina vuodesta 1925.

Sihvonen sai surmansa talvisodan alkamispäivänä Helsingin pommituksissa.

Väinö Sihvosen puoliso oli myöhempi Helsingin Kotitalousopettajaopiston johtaja Kerttu Sihvonen.

Julkaisuja 
 Lämpökemiallisia havaintoja. Omakustanne, Turku 1920
 Die elektrolytische Oxydation der Weinsäure. Väitöskirja. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1921
 Das Thermoquantum: Eine Arbeitshypothese. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1921
 Beziehungen zwischen der chemischen Struktur schwefelhaltiger Anionen und den ultraroten Eigenschwingungen ihrer Salze. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1923

Lähteet 
 Helsingin yliopiston kaatuneet-matrikkeli, osa P–Ö. PDF.
 Kuka kukin on 1954, s. 795.

Aiheesta muualla 
 Suomen tiedettä : Väinö Sihvonen, Suomen Kuvalehti, 22.01.1938, nro 3, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Suomalaiset professorit
Suomalaiset kemistit
Teknillisen korkeakoulun professorit
Toisen maailmansodan siviiliuhrit
Vuonna 1889 syntyneet
Vuonna 1939 kuolleet