Hirmulinnut

Hirmulinnut (Phorusrhacidae) oli lintuihin kuulunut heimo, johon kuului joukko suurikokoisia lihaa syöneitä lentokyvyttömiä lajeja. Ne kehittyivät paleoseeni-ajan Etelä-Amerikassa, jossa ne olivat pitkään muutamien pussieläinlajien ohella hallitsevia petoeläimiä. Hirmulintujen koko vaihteli yhdestä metristä kolmeen metriin. Suuressa Amerikan eläimistönvaihdossa noin 3 miljoonaa vuotta sitten ne olivat ainoita suuria Etelä-Amerikasta lähtöisin olleita petoeläimiä, jotka levisivät onnistuneesti Pohjois-Amerikkaan. Niiden on usein väitetty selvinneen Amerikassa ihmisten tuloon saakka, mutta niiden jäännöksistä tehtyjen arvioiden mukaan viimeinen laji, Titanis, hävisi noin 1,8 miljoonaa vuotta sitten. Vuonna 2006 löydetyn hirmulintulaji Kelenken kallo on suurin koskaan löydetty linnun kallo: se on 71 senttimetriä pitkä, josta nokan osuus on 46 senttimetriä.

Luokittelu 
Hirmulinnut on perinteisesti luokiteltu kuuluviksi kurkilintuihin, mutta myös kokonaan uuden lahkon perustamista on ehdotettu. Herculano Alvarengan ja Elizabeth Höflingin vuonna 2003 tekemän jaon mukaan hirmulintuihin kuuluu 5 alaheimoa, 14 sukua ja 18 lajia.

 alaheimo Brontornithinae
 suku Brontornis (Mioseeni, Argentiina)
 suku Paraphysornis (Oligoseeni-Mioseeni, Brasilia)
 suku Physornis (Oligoseeni, Argentiina)
alaheimo Phorusrhacinae
 suku Devincenzia (Mioseeni-Plioseeni, Argentiina ja Uruguay)
 suku Kelenken (Mioseeni, Argentiina)
 suku Phorusrhacos (Mioseeni, Argentiina)
 suku Titanis (Plioseeni-Pleistoseeni, Argentiina)
alaheimo Patagornithinae
 suku Patagornis (Mioseeni, Argentiina)
 suku Andrewsornis (Oligoseeni, Argentiina)
 suku Andalgalornis (Mioseeni-Plioseeni, Argentiina)
alaheimo Psilopterinae
 suku Psilopterus (Oligoseeni, Argentiina)
 suku Procariama (Mioseeni, Argentiina)
 suku Paleopsilopterus (Paleoseeni, Brasilia)
alaheimo Mesembriornithinae
 suku Mesembriornis

Lähteet

Esihistorialliset linnut
Käärmekurkilinnut
Lentokyvyttömät linnut