Iset

Iset () on Venäjällä Uralin federaatiopiirissä Sverdlovskin-, Kurganin- ja Tjumenin alueella virtaava Objoen vesistöön kuuluva Toboljoen vasemmanpuoleinen sivujoki, jonka valuma-alue sijaitsee keskisen Uralvuoriston itäpuolella taigan alueella.

Maantietoa

Pääuoma 						
Joen lähteet sijaitsevat Jekaterinburgin ympäristössä ja joen lähteeksi on mainittu Isetin tekojärvi. Joki virtaa 606 kilometriä kunnes se yhtyy Pamjatnojen kylässä  () Toboljokeen 437 kilometriä  ennen Irtyšjoen yhtymäkohtaa. Joen korkeusero lähdejärvestä suistoon, joka on 50,8 metriä mpy., on noin 200 metriä. Joen keskimmääräiseksi kaltevuudeksi saadaan silloin 0,33 metriä kilometrille. Irtyšjoki on Pohjoiseen jäämereen laskevan Objoen suuri sivujoki.

Joen pääuoma saa nykyään alkunsa Sverdlovskin alueella sijaitsevan Jekaterinburgin ulkopuolelle nostetusta Isetin tekojärvestä. Jo ennen joen saapumista kaupunkiin, virtaa se kolmen muun tekojärven eli Melkojeen (), Verhne-Isetskin () ja kaupungin keskustan järven läpi. Heti kaupungin ulkopuolella se kulkee Nižne-Isetckin () tekojärven läpi. Sverdlovskin alueella se virtaa matkallaan Aramilin ja Kamensk-Uralskin kautta. Kurganin aluerajan ylitettyään se saapuu ensin Kataiskiin. Joki on laskeutunut ensin Uralvuorten itärinteiltä alas Länsi-Siperian alangolle, missä sen alkaa Kurganin alueella meanderoida sitä enemmän, mitä lähemmäksi suistoa se lähestyy. Joki virtaa alangolla aluksi itään kulkien ensin Dalmatovon ja sitten Šadrinskin läpi. Sitten joki kääntyy koilliseen. Suistoalue sijaitsee Tjumenin alueella noin 40 kilometriä Tjumenista itään. Joki on navigoitavissa suistosta ylös aina Šadrinskiin asti.

Sivujoet 						
Iset ja sen sivujoet muodostavat yhdessä 58 900 neliökilometrin suuruisen valuma-alueen , jonka pinta-ala on 2,0 % koko Objoen valuma-alueesta. Taulukossa on lueteltu suurimmat Isetin sivujoet (osa tiedoista puuttuvat):

Lähteet: 1 =

Vuodenajat ja virtaamat 
Joki virtaa Uralvuoriston itäpuolella, missä ilmasto on mannermainen. Siellä sataa, kun ilmamassat tuovat kosteaa ilmaa Atlantintilta Uralin yli tai suoraan Pohjoiselta jäämereltä. Itä- ja kaakkoistuulet ovat pääsääntöisesti kuivia. Idästä saapuu alueelle korkeapaineita, jotka lukkiutuessaan alueelle aiheuttavat kesäisin pitkiä hellejaksoja ja talvella pakkaskausia. Uralin itäpuolen sateet ovat vähäisempiä kuin länsipuolella. Talvella joki jäätyy marraskuussa ja jäät lähtevät huhtikuussa.

Joen keskivirtaamaa on havainnoitu mittauspisteessä, joka sijaitsee 105 kilometriä joen suistosta. Se on keskimmäärin 73,08 kuutiometriä sekunnissa (m³/s). Suurin joen virtaama saadaan keväisin, kun talven lumet sulaavat. Ennätys on mitattu huhtikuussa 1947, jolloin se oli 910 m³/s, vaikka keskiylivirtaama on 245,3 m³/s. Kevättulva laantuu kesäkuussa ja kesäsateet ylläpitävät joen uomassa vettä. Syksyllä sateet laantuvat kohden talvea ja kun vesi sataa lumena, voidaan joessa mitata pieniä alivirtaamia. Pienin alivirtaana 3,95 m³/s on tammikuulta 1937, vaikka keskialivirtaama onkin 21,3 m³/s.

Huomautukset

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kurganin alueen joet
Obin vesistö
Sverdlovskin alueen joet
Tjumenin alueen joet