August von Kotzebue

August Friedrich Ferdinand von Kotzebue (3. toukokuuta 1761 – 23. maaliskuuta 1819) oli saksalainen näytelmäkirjailija.

Kotzebuen kirja poltettiin Wartburgin festivaalilla 1817. Hänet murhasi 1819 Burschenschaftiin kuulunut militantti opiskelija Karl Ludwig Sand. Kotzebuen surma antoi Itävallan ulkoministerille Metternichille aiheen säätää vuonna 1819 Karlsbadin asetukset. Niiden perusteella Burschenschaft lakkautettiin, vapaamielinen lehdistö alistetiin ja akateemista vapautta rajoitettiin voimakkaasti Saksan liittoon kuuluneissa valtioissa.

Kotzebue oli huikenteleva luonteeltaan, usein periaatteiltaan epäilyttävä. Hän seurasi 20-vuotiaana kenraali von Baueria tämän sihteerinä Pietariin, missä johti yhdessä Bauerin kanssa saksalaista teatteria. Vuonna 1785 hän sai Tallinnassa kuvernementin-maistraatin presidentin paikan. Täällä Kotzebue perusti amatööriteatterin, jossa esitettiin hänen näytelmänsä Menschenhass und Reue, joka tuotti hänelle laajan maineen. Keisari Paavali nimitti hänet Pietarin saksalaisen hoviteatterin johtajaksi ja lahjoitti hänelle Worokellin maatilan Liivinmaalla.

Paavalin murhan jälkeen Kotzebue 1803 muutti Weimariin. Hän palasi 1813 Venäjän palvelukseen ja sai tehtäväkseen muun muassa hankkia tietoja saksalaisista ylioppilasyhdistysliikkeistä. Varsinkin tämä hänen toimensa herätti suurta vihaa saksalaisissa, ja 1819 kiihottunut saksalainen ylioppilas Karl Ludwig Sand surmasi hänet tikarilla.

Kotzebuella ei runsaassa näytelmätuotannossaan ollut taiteellista päämääriä. Hänen pääpyyteenään oli yksinomaan näyttämöllisen vaikuttavaisuuden ja menestyksen saavuttaminen. Hänen näytelmiensä moraali on usein epäilyttävä. Mutta suuren yleisön suosion hän saavutti. Kotzebue esitytti yhteensä 211 näytelmää. Suurimman menestyksen saavuttivat Menschenhass und Reuen ohella Die Indianer in England (1790), Der weibliche Jakobinerklub (1795), Die Verschwörung auf Kamtschatka (1795), Die Wittwe und das Reitpferd (1796), Armut und Edelsinn (1797). Kotzebuen kootut draamalliset teokset sisältävät 44 nidosta (1827-29).

Suomennetut näytelmät 
Ryöstetty kaunotar, 5 näytöksinen huvinäytelmä, suomentanut Santeri Rissanen. U. W. Telén, 1910.
Suorin tie paras, ilveily yhdessä näytöksessä, U. W. Telén, 1897.
Vaarallinen naapuri, yksinäytöksinen huvinäytelmä, mukaellen suomensi Y. Y. [=Yrjö Ylänne] U. W. Telén & C:o, 1907.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Baltiansaksalaiset
Saksalaiset näytelmäkirjailijat
Vuonna 1761 syntyneet
Vuonna 1819 kuolleet