Nummilieko

Nummilieko eli nummikeltalieko eli välikeltalieko (Diphasiastrum × zeilleri) on talvivihreä harjumetsien sanikkainen. Laji on harjulieon (D. tristachyum) ja keltalieon alalajin kangaskeltalieon (D. complanatum subsp. complanatum) risteymä.

Ulkonäkö ja koko 
Nummilieko kasvattaa jopa yli metrin pituisia suikertelevia varsia, jotka ovat tavallisesti noin viiden senttimetrin syvyydessä hiekassa. Pääversosta kohoaa 10–30 cm korkuisia, monihaaraisia pystyversoja, joiden kärjet ovat litteitä, eripituisia ja väriltään sini- tai kellanvihreitä. Pystyversojen haarakulma on noin 35°. Nummilieon lehdet ovat pieniä, varrenmyötäisiä ja suomumaisia. Lehdet ovat varsissa neljänä pitkittäisrivinä. Kylkilehdet ovat selvästi vatsa- ja selkäpuolen lehtiä leveämpiä. Kynttilämäiset, 1,5–3 cm pitkät, vaaleankeltaiset itiötähkät ovat haarojen kärjissä 2–4 tähkän ryhmissä. Itiötähkien perät ovat 5–6 cm pitkiä. Itiölehdet ovat kolmiomaisia, suippokärkisiä ja litteäruotisia. Maansisäinen ja lehtivihreätön alkeisvarsikko on yksikotinen sekä mukulamainen.

Nummilieko muistuttaa läheisesti kangaskeltaliekoa. Se on kuitenkin tätä tiheähaaraisempi ja kerroksellisempi.

Levinneisyys 
Pohjoismaissa nummiliekoa tavataan Tanskassa, Etelä-Norjassa sekä Etelä- ja Keski-Ruotsissa. Suomessa nummilieko on harvinainen ja sitä tavataan paikoitellen Oulun–Kuusamon korkeudelle saakka.

Elinympäristö 
Nummiliekoa tavataan harjumänniköissä, mäntykankailla ja nummilla. Se muodostaa kasvupaikoillaan usein laajoja kasvustoja.

Lähteet 
 Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
 Suuri Pohjolan kasvio. Toim. Mossberg, Bo & Stenberg, Lennart. Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 2005 (2003).

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Kasviatlas 2020: Nummilieon levinneisyys Suomessa.

Liekokasvit
Silmälläpidettävät kasvit