Neljä eläintä

Neljä eläintä (四象 pinyin: sìxiàng, kirjaimellisesti neljä kuvaa) ovat neljän kiinalaisen tähdistön symbolit, jotka ovat olleet käytössä ainakin Han-dynastiasta lähtien:

 Sinivihreä lohikäärme
 Punainen lintu
 Valkoinen tiikeri
 Musta kilpikonna

Jokainen niistä edustaa ilmansuuntaa, vuodenaikaa sekä lukuisia muita asioita.  Otavan avulla ilmansuunnat liitettiin vuodenaikoihin.  Keväällä Otavan häntä osoitti auringonlaskun aikaan itään, kesällä etelään, syksyllä länteen ja talvella pohjoiseen.

Neljä eläintä tilassa

Kiinassa katsottiin, että niin alhaalla kuin ylhäälläkin eli kaikki, mikä näkyy taivaalla, heijastuu maahan.  Taivaankappaleisiin liitettiin ajan lisäksi myös ilmansuunta, joka määrittää tilan. Maan päällä taivaan qi otti muodon vuorina ja vesialueina. 

Kaupunkien ja kylien paikkoja valitessa pyrittiin etsimään neljän eläimen suojelema paikka. Pohjoisessa piti olla kilpikonnavuori suojelemassa kaupunkia Siperian kylmiltä tuulilta ja hyökkääviltä barbaareilta. Idässä ja lännessä piti olla matalampien lohikäärme- ja tiikerivuorien suojelemassa kaupunkia sivustoilta.  Kaupungin ohi piti virrata joen, jonka vesi kerääntyi rauhalliseksi suvannoksi etelässä. Se takasi ihmisille ravinnon ja kulkureitin kaupankäyntiä varten. Etelässä joen toisella puolen piti olla pienemmän vuoren, joka tarjosi suojan estämättä kuitenkaan veden virtausta. Fengshuin kannalta maailman täydellisin kaupunki on Kioto, jonka pohjoispuolella on kilpikonnavuori, idässä lohikäärmevuori, lännessä tiikerivuori ja etelässä lintuvuori.  Eteläisen vuoren ja kaupungin sydämen välissä virtaa joki.

Samaa sääntöä noudatettiin keisarin palatsia sekä muita hallintorakennuksia ja uskonnollisia rakennuksia sijoitettaessa. Perinteisen kiinalaisen näkemyksen mukaan keisarin tuli istua kasvot kohti etelää. Näin keskipäivän aurinko valaisi kaiken hänen näköpiirissään olevan, mikä auttoi häntä hallitsemaan hyvin. Alamaiset katsoivat pohjoiseen kohti keisaria. Aurinko valaisi hänen olemuksensa kansalaisten ihailtavaksi. Ihanteellinen talo jäljittelee keisarin palatsia sijaintinsa ja suuntansa puolesta. 

Keisaria pidetään täydellisimpänä ihmisenä, joten ihmisestä puhuttaessa asetutaan keisarin asemaan. Tämän vuoksi kehon vasen puoli on lohikäärmeen puoli ja oikea puoli tiikerin puoli.

Vähitellen eläimet menettivät arkisessa käytössä ilmansuuntamääritteensä ja niitä käytettiin kuvaamaan suhteellisia suuntia. Nykyäänkin niillä tarkoitetaan taustaa (kilpikonna), vasenta (lohikäärme), oikeaa (tiikeri) ja edustaa (lintu).  Onpa kyseessä ihmisen keho tai taloa ympäröivät maastomuodot, voidaan puhua lohikäärmepuolesta ja tiikeripuolesta, kun tarkoitetaan vasenta ja oikeaa. 

Ihanteellista taloa suojelee takaa korkea rakenne, sivuilta hiukan matalammat ja edestä matalin rakenne. Tällaista sijaintia kutsutaan nykyään usein nojatuoliksi. Taloon päteviä periaatteita käytetään myös huonekalujen sijoittamisessa.

Katso myös
 Fengshui

Kiinalainen tähtitiede
Kiinalainen kosmologia