Franken

Franken on historiallinen alue Etelä-Saksassa, joka käsitti Reinin, Mainin ja Neckarin ympäristön. Se on saanut nimensä frankkien mukaan. Franken oli yksi viidestä suuresta heimoherttuakunnasta, joihin Saksa jakautui 800-luvun lopussa Frankkien valtakuntaa hallinneen karolingien suvun sammuessa. Muut herttuakunnat olivat Saksi, Lothringen, Schwaben ja Baijeri. Franken jakautuu nykyisin Reinin Frankeniin ja Itä-Frankeniin.

Historia 
Frankit pakkoasuttivat Frankenin alueen 500-luvun alussa, ja 700-luvulla merovingien hallitsijasuku vaati sen kruununmaaksi. Sittemmin karolingit syrjäyttivät merovingit. Frankkien valtakunta jaettiin Verdunin sopimuksella vuonna 843, ja Frankenista tuli frankkien itäisen eli saksalaisen kuningaskunnan ydin. Kun karolingien suku sammui, tuli Frankenin herttua Konrad I:stä ensimmäinen Saksan kuningas. Konradin kuoltua Saksan kruunu siirtyi vuonna 919 saksien hallitsijasuvulle. Franken pysyi kruununmaana, jolla ei ollut omaa vahvaa herttuasukua. Se tuki kaikkia Saksan kuninkaita ja Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisareita. Franken alkoi 1100-luvulta lähtien tarkoittaa pelkästään Itä-Frankenia.

Napoleon jakoi Frankenin Baijerin ja Württembergin kuningaskuntiin sekä Badenin suurherttuakuntaan. Baijerin kuningas Ludvig I palautti Frankenin nimen käyttöön luomalla Oberfrankenin, Mittelfrankenin ja Unterfrankenin provinssit, jotka ovat nykyisin osa luoteis-Baijeria.

Franken nykypäivänä 

Nykyisin suurin osa Frankenista kuuluu Baijeriin, ja jakaantuu kolmeen alueeseen: Oberfranken, Mittelfranken ja Unterfranken. Historialliseen Frankeniin kuuluivat myös nykyisen Thüringenin eteläosa sekä Heilbronn-Frankenin alue Baden-Württembergin osavaltiossa.

Frankenin suurin kaupunki on Nürnberg. Franken tunnetaan viininviljelystä ja lukuisista panimoistaan.

Lähteet
 Rantala, Risto (toim.): Perustieto. Akateemisen tietosanakirja. Otava 1993. ISBN 951-1-12579-6

Viitteet

Aiheesta muualla 

Saksan historia
Saksan maantiede