Edmund von Berg

Carl Heinrich Edmund von Berg (30. marraskuuta 1800 Göttingen – 20. kesäkuuta 1874 Schandau, Saksi) oli saksalainen vapaaherra ja ylimetsäneuvos. Hän matkusteli laajasti ja hän oli perehtynyt monien Euroopan maiden metsänhoitoon. Hänen vuoden 1858 tarkastusmatkallaan oli huomattava vaikutus Suomen metsänhoidon kehitykseen.

Elämäkerta
Von Bergin isä oli Göttingenin yliopiston professori. Myöhemmin isä siirtyi Oldenburgin suurherttuakunnan palvelukseen. Aluksi Edmund von Bergiä opetti kotiopettaja, mutta lukion hän kävi Hannoverissa ja Bückeburgissa. Kaksivuotisen Dreisigackerin metsäakatemian jälkeen von Berg opiskeli Göttingenin yliopistossa matematiikkaa, luonnontieteitä ja oikeustiedettä. Von Berg astui vuonna 1820 apulaismetsänhoitajana Hannoverin valtionmetsien palvelukseen. Vuonna 1821 hän aloitti opettajana metsäkoulussa, jossa hän opetti metsästystä, metsätuhotiedettä ja metsäteknologiaa. Von Berg nimitettiin ylimetsänhoitajaksi vuonna 1830. Aluksi hän toimi Clausthalissa, mutta vuodesta 1833 hän johti tärkeää Lauterbergin ylimetsänhoitajapiiriä. Vuonna 1845 von Berg siirtyi Hannoverin valtionmetsien palveluksesta Tharandtin metsäakatemian johtajaksi, jossa tehtävässä hän toimi vuoteen 1866 asti. Vuonna 1866 hän siirtyi eläkkeelle, mutta jatkoi edelleen tutkimustyötä. Esimerkiksi vuonna 1871 ilmestyi Saksan metsien ja metsätalouden historia. Von Berg kuoli vuonna 1874.

Tarkastusmatka Suomeen
Suomen metsänhoidon kehittämiseksi Suomen senaatti päätti kutsua ulkomaisen metsäasiantuntijan antamaan neuvoja. Maanmittaus- ja metsähallituksen ylijohtaja C. W. Gyldén ehdotti Edmund von Bergiä. Tharandtin metsäakatemian johtaja von Berg suostui ja hän sai vuonna 1858 tehtäväkseen tarkastaa Suomen metsien tila eri puolilla maata ja tehdä tarkastuksen perusteella selvitys ja toimenpidesuositukset Suomen senaatille.

Von Bergin heinä-elokuussa 1858 tekemä tarkastusmatka kesti noin puolitoista kuukautta. Hän kävi pohjoisessa aina Lapissa asti ja tutki paluumatkalla vielä Kainuun ja Itä-Suomen metsiä. Von Bergin mukana kulkivat C. W. Gyldén ja vapaaherra Rabbe Zakarias Wrede. Von Bergin tarkastusmatkaa onkin pidetty "tilaustyönä" jonka avulla korkeat virkamiehet halusivat saada arvostetun ulkomaisen asiantuntijan hyväksyvän lausunnon jo valmiiksi suunnittelemilleen toimille.

Selvityksessään von Berg oli sitä mieltä että rajoittamaton kaskiviljely, karjan metsälaidunnus ja tervanpoltto olivat tehneet pahoja tuhoja Suomen metsissä. Hän totesi muun muassa että:

Von Berg ehdotti että kaskiviljely olisi kiellettävä ja sahateollisuudelle asetetut rajoitukset olisi poistettava jotta sahatavaran vienti pääsisi käyntiin. Tervanpoltto ei von Bergin mielestä saanut olla metsän pääasiallinen käyttötapa vaan sen olisi oltava vain sivuelinkeino. Samoin Suomeen olisi perustettava metsähallitus joka huolehtisi metsien hoidosta. Hän ehdotti neliportaista hallintomallia jossa ylimpänä olisi keskushallitus, sitten ylimetsänhoitajat, metsänhoitajat ja alimpana tasona metsänvartijat. Von Berg antoi myös suosituksia siitä metsäalan koulutus pitäsi Suomessa järjestää. 

Von Bergin selvitys ilmestyi Saksassa 1858 nimellä Die Wälder in Finland ja se julkaistiin samana vuonna Suomessa ruotsin- ja suomenkielisinä käännöksinä (Kertomus Suomenmaan metsistä). Suomessa J. V. Snellman suhtautui kriittisesti von Bergin selvitykseen ja piti sitä suomalaisten virkamiesten tilaustyönä. Snellmanin mielestä talonpojat kykenivät itse hoitamaan metsiä vastuullisesti ilman kallista metsähallinto-organisaatiota ja Suomessa oli päinvastoin lisättävä metsänhakkuita lisämaan saamiseksi maatalouden käyttöön. 

Von Bergin vierailun tuloksena Suomeen perustettiin metsähallitus 1859 ja Evolla aloitettiin 1862 metsänhoitajien koulutus saksalaisten esikuvien mukaan. Suomessa otettiin Saksan mallin mukaan käyttöön neliportainen valtionmetsien aluehallinto. Vaikka vuonna 1921 Suomessa lakkautettiin ylimetsänhoitajapiirit, niin neliportainen aluehallinto on säilynyt nykypäivään saakka.

Lähteet 
 Edmund von Berg:  Kertomus Suomenmaan metsistä 1858 sekä kuvia suuresta muutoksesta. Esipuhe Matti Leikola. Kustannusosakeyhtiö Metsälehti 1995
 Heikki Simola: Kopravaaran Ukkopetäjä.  Pohjois-Karjalan luonto 22. vuosikirja s. 22-25 
 Kalle Michelsen: Suuren metsäkeskustelun aikakirjat

Viitteet

Metsänhoitajat
Saksalaiset aateliset
Vuonna 1800 syntyneet
Vuonna 1874 kuolleet