Irlannin suuri nälänhätä

Irlannin suuri nälänhätä (, ) oli perunaruton aiheuttama nälänhätä Irlannissa vuosina 1845–1852. Ruton vaikutukset olivat erittäin tuhoisat, sillä Irlannissa perunoita viljeltiin monokulttuurina. Seitsemän nälänhätävuoden aikana Irlannin väkiluku putosi 8 miljoonasta 5 miljoonaan. Miljoona ihmistä menehtyi nälkään ja tauteihin ja kaksi miljoonaa muutti siirtolaisiksi Englantiin, Australiaan, Yhdysvaltoihin ja muihin maihin. Irlannin suurta nälänhätää pidetään yhtenä Irlannin historian merkittävimmistä tapahtumista.

Nälänhätää on pidetty joskus kansanmurhana (esimerkiksi New Jerseyn osavaltion kouluopetuksessa), sillä nälkävuosina Irlannista vietiin koko ajan ruokaa emämaa Britanniaan ja Eurooppaan. Täysin keinotekoinen nälänhätä ei kuitenkaan ollut: peruna vastasi 60% Irlannin ruoantarpeesta, eikä edes kaiken viedyn ruoan jättäminen Irlantiin olisi täyttänyt perunaruton aiheuttamaa aukkoa. Toisaalta viimeistään vuonna 1847 tuontivilja olisi kattanut saaren ruoantarpeen, mikäli ruokaa olisi jaettu tehokkaasti ja tasapuolisesti, joten siitä eteenpäin nälänhätää voidaan pitää keinotekoisena. Eräänä syynä whig-hallituksen puutteelliseen toimintaan oli laissez-faire -ideologia, jonka mukaan markkinoiden toimintaan ei saanut puuttua.

Lähteet

Kirjallisuutta 

 

Irlannin historia
Nälänhädät
1840-luku
1850-luku
Seulonnan keskeiset artikkelit