Hollannin tauti

Hollannin tauti (engl. Dutch disease, holl. Hollandse ziekte) on taloustieteessä nimitys tilanteelle, jossa kansantalouden jonkin sektorin kasvulla on negatiivinen vaikutus kansantalouden muihin toimialoihin. Nimitys juontaa juurensa Alankomaihin, josta vuonna 1959 löytyi iso esiintymä maakaasua Groningenin seudulta. The Economist -lehti lanseerasi nimen vuonna 1977, jossa viitattiin ilmiöön Hollannin kansantaloudessa, jossa maan muu valmistava teollisuus taantui maakaasun hyödyntämisen jälkeen 1970-luvulla.  

Maakaasuvarojen lisääntyvä käyttö eli energiasektorin kasvu vaikutti negatiivisesti Alankomaiden muihin talouden toimijoihin. Kaasuvienti kasvoi Alankomaissa nopeasti merkittäviin lukuihin ja Alankomaiden guldenin reaalinen vaihtokurssi nousi asteittain. Vahva valuutta heikensi täten muiden vientisektoreiden tilaa maassa ja johti Alankomaiden teollisuuden taantumiseen. Käsitteen käyttö ei rajoitu ainoastaan luonnonvarojen kuten maakaasun tai raakaöljyn hyödyntämiseen, vaan sillä voidaan viitata myös esimerkiksi palvelusektorin kasvuun teollisuuden kustannuksella mutta sillä yleensä viitataan luonnonvaroilla nopeasti rikastuneen valtion talouskasvun haittapuoliin.

Esimerkkejä
 Australian kultaryntäys 1859
 Australian mineraalituotanto 2000- ja 2010-luvulla
 Chilen mineraalituotanto 2000-luvulla
 Azerbaidžanin öljybuumi 2000-luvulla
 Kanadan öljyhiekka 2000-luvulla
 Indonesian öljybuumi 1974 ja 1979
 Nigerian öljybuumi 1990-luvulla
 Filippiinien  ulkomaan valuuttamarkkinoiden heikentyminen 2000-luvulla
 Venäjän öljy- ja kaasubuumi 2000-luvulla 
 Kullan tuonti Espanjaan ja Portugaliin 1500-luvulla
 Pohjanmeren öljybuumi Norjassa ja Britanniassa 1970–1990
 Aasian tsunamin jälkeinen jälleenrakennus vuonna 2004
 Venezuelan öljy 2000-luvulla
 Britannian finanssisektorin 1986 alkanut "big bang "
 Somalian merirosvojen lunnasvaatimukset 2000- ja 2010-luvulla

Viitteet

Makrotaloustiede