Pruitt-Igoe

Pruitt–Igoe oli suuri julkinen asutusprojekti St. Louisissa Missourissa Yhdysvalloissa 1950-luvulta 1970-luvulle. Sitä pidetään yhtenä maan kaikkein epäonnistuneimmista suurisuuntaisista kaupunkisuunnitteluprojekteista.

Historiaa
St. Louisin kaupungin asukasluku oli pienentynyt 1930-luvulta lähtien, ja sodan jälkeen vuonna 1949 valittu pormestari Joseph Darst halusi kääntää kehityksen. Mustien köyhien asuttama DeSoto–Carrin kaupunginosa oli suunniteltu uudistettavan rivitalotyyppisellä rakentamisella, mutta Darstin vaikutuksesta suunnitelmia muutettiin. DeSoto–Carr varattiin Pruitt–Igoe-projektille.

Pruitt–Igoen suunnittelivat arkkitehdit George Hellmuth ja Minoru Yamasaki vuonna 1951. Alueen modernistisen arkkitehtuurin uskottiin olevan yleisemminkin esimerkkinä kaupunkien kehittämisen ja uudistamisen ongelmiin. Ensimmäiset asuintalot valmistuivat 1954 ja koko alue 1956. Alueelle tuli yhteensä 33 yksitoistakerroksista vuokrakerrostaloa, jotka jaettiin mustille ja valkoisille tarkoitetuiksi yksiköiksi. Asuinalueen nimi saatiin mustan hävittäjälentäjän Wendell O. Pruittin ja valkoisen kongressiedustajan William L. Igoen nimistä, ja se jakautui edelleen kahteen osaan, joista Pruitt oli tarkoitettu mustien ja Igoe valkoisten asuttavaksi.

Pruitt-Igoessa oli sen valmistuttua yhteensä 2 870 asuntoa. Asutuksen huippuvuosi oli 1957, jolloin asunnoista 91 prosenttia oli asumiskäytössä.

Muutamassa vuodessa Pruitt–Igoen elinolosuhteet alkoivat huonontua. Alue muuttui rotuerottelun purkamisen jälkeen leimallisesti mustien asuinalueeksi, vaikka suunnitelmissa oli pyritty saamaan alueelle kaikkia rotuja ja ryhmiä. Rikollisuus ja vandalismi kasvoivat niin, että lopulta köyhimmätkin halusivat muualle asumaan. Asuntoja jäi tyhjilleen merkittäviä määriä – vuoteen 1971 mennessä vain 35 prosenttia asunnoista oli käytössä. Rakennuksia vaivasivat myös jatkuvat viat lämmityksessä, vesi- ja viemärijohdoissa, sähköistyksessä ja jätteiden käsittelyssä.

Ensimmäiset rakennukset Pruitt-Igoessa purettiin 15. heinäkuuta 1972. Vuoden päästä koko alue julistettiin korjauskelvottomaksi ja kaikki rakennukset päätettiin purkaa. Viimeiset Pruitt-Igoen rakennukset hävitettiin vuonna 1976. Alue on nykyisin suurelta osalta käyttämätön.

Populaarikulttuurissa 
Pruitt-Igoen rakennusten purkamisesta kuvattua materiaalia käytettiin myöhemmin elokuvassa Koyaanisqatsi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 The Pruitt-Igoe Myth

Kaupunkisuunnittelu
Modernismi
St. Louis
Yhdysvaltain aavekaupungit