Optinen aktiivisuus

Optinen aktiivisuus on eräiden aineiden ominaisuus, joka saa aikaan, että niiden läpi kulkevan polarisoituneen valon värähtely­taso kiertyy joko oikealle tai vasemmalle. Optisesti aktiivisia ovat yleensä sellaiset orgaaniset yhdisteet, joiden molekyylit ovat epä­symmetrisiä eli kiraalisia, sekä myös jotkin epä­orgaaniset kiteiset aineet, joiden kiteet ovat rakenteeltaan kierteisiä. Valon polarisaatio­tason kääntymisen määrä on verrannollinen aineen paksuuteen sekä liuoksissa myös sen väkevyyteen.

Orgaanisista aineista optisesti aktiivisia ovat esimerkiksi sokeri­liuos, maitohappo, viinihappo sekä aminohapot lukuun ottamatta glysiiniä. Tällaisista aineista on olemassa kaksi enantiomeeria, joiden molekyylit ovat toistensa peili­kuvia. Enantiomeerit ovat fysikaalisilta ominaisuuksilta muutoin samanlaisia paitsi että ne kiertävät polarisoitunutta valoa vastakkaisiin suuntiin. Sen sijaan biologisilta vaikutuksiltaan ne saattavat olla hyvinkin erilaisia, ja monissa tapauksissa vain toinen niistä esiintyy elollisessa luonnossa. Seos, joka sisältää kumpaakin enantiomeeriä yhtä paljon, ei ole optisesti aktiivinen, ja sellaista sanotaan raseemiseksi seokseksi.

Kiteisistä epä­orgaanisista aineista optisesti aktiivinen on esimerkiksi kvartsi. Samaan tapaan kuin kiraaliset molekyylit, voi myös kvartsi­kide olla kahdella vastakkaisella tavalla rakenteeltaan kierteinen, minkä vuoksi tällaiset kiteet kiertävät valon värähtelytasoa vastakkaisiin suuntiin.

Lähteet

Optiikka
Stereokemia