Legio XIV Gemina

Legio XIV Gemina oli roomalainen legioona. Sen perusti ehkä Julius Caesar vuonna 57 eaa. Gallian sotaretken aikana. 

Legioona tuhoutui vuonna 53 eaa., mutta se perustettiin pian uudelleen. Legioona osallistui sisällissodan aikana Ilerdan taisteluun, Dyrrhakhionin taisteluun ja Farsaloksen taisteluun. Vuonna 48 eaa. legioona lähetettiin Italiaan, mutta se aktivoitiin taas vuonna 46 eaa. Afrikan kampanjaa varten. Caesarin kuoleman jälkeen XIV legioona taisteli Octavianuksen alaisena. Sen jälkeen kun Octavianus kukisti Antoniuksen, legioonaan liitettiin Antoniuksen joukkoja ja se sai lisänimekseen Gemina ("kaksoislegioona"). Legioona siirrettiin tämän jälkeen Illyriaan. 

Vuonna 6 jaa. legioona osallistui Tiberiuksen sotaretkeen markomanneja vastaan. Teutoburgin metsän taistelun jälkeen legioona siirrettiin Mogontiacumiin (nykyinen Mainz) Germanian Superioriin. Vuonna 21 osia legioonasta osallistui Galliassa sattuneen kapinan kukistamiseen. Myöhemmin legioona osallistui Caligulan Germanian sotaan. 

Vuonna 43 legioona osallistui Britannian valloitukseen. Legioona osallistui Boudiccan kukistamiseen ja Nero antoi sille lisänimen Martia Victrix ("Mars-jumalan, voittoisa"). Nero suunnitteli sotaa Parthiaa vastaan ja legioona siirrettiin itään vuonna 67. Legioona oli Balkanilla kun Nero teki itsemurhan. Seuranneessa sisällissodassa legioona tuki ensin Galbaa ja tämän murhan jälkeen Othoa. Legioona ei kerennyt osallistumaan Cremonan ensimmäinen taisteluun. Vitellius lähetti legioonan takaisin Britanniaan. Vuonna 70 legioona osallistui Baatavien kapinan kukistamiseen. Tämän jälkeen legioona sijoitettiin jälleen Mogontiacumiin. Legioona osallistui luultavasti kaikkiin seuraavien vuosien Reinin toiselle puolelle suuntautuneisiin sotaretkiin. 

Vuonna 89 legioona tuki Lucius Antonius Saturninuksen kapinaa, joka epäonnistui. Vuonna 92 se siirrettiin Pannoniaan. Legioona osallistui Trajanuksen Daakian sotiin. Tämän jälkeen legioona sijoitettiin Carnuntumiin. Osia legioonasta osallistui Lucius Veruksen Parthian sotaan ja Marcus Aureliuksen markomannisotaan.  

Vuonna 193 legioona tuki Septimius Severusta. 200-luvulta legioonasta on niukasti lähteitä. Legioona tuki muun muassa usurpaattori Regalianusta vuosina 260-261. Gallian keisarikunnan aikana legioona tuki ensin Gallienusta, mutta tämän kuoleman jälkeen se tuki Victorinusta.

Lähteet 
 

Roomalaiset legioonat