Captain-luokka (fregatti)

Captain-luokka oli toisessa maailmansodassa   Britannian kuninkaallisen laivaston fregattiluokka, jonka muodostivat 78 Yhdysvalloissa valmistettua saattuehävittäjää. Alukset laskettiin vesille 1942–1943 ja ne luovutettiin Britannialle osana lend-lease-sopimusta, minkä jälkeen ne luokiteltiin uudelleen fregateiksi. Alukset palvelivat saattueiden suojana, sukellusveneiden torjunnassa sekä rannikkoliikenteen valvonnassa. Luokan alukset oli kerätty kahdesta eri Yhdysvaltain laivaston saattuehävittäjäluokasta: 32 Evarts-luokan alusta ja loput 46 Buckley-luokasta.

Sodan päätyttyä lähes kaikki jäljellä olevat alukset palautettiin Yhdysvaltoihin, millä yritettiin osaltaan pienentää maksettavia kuluja.

Alukset 
Amiraliteetti päätti nimetä alukset Trafalgarin taistelussa vara-amiraali Horatio Nelsonin alaisuudessa taistelleiden laivan päälliköiden mukaan. Alusten määrän lisääntyessä valintakriteeriä jouduttiin laajentamaan vanhempiinkin aluksen päälliköihin. Luokan aluksista 66 varustettiin nimellä, jota ei ollut aiemmin käytetty laivaston aluksilla, ja ainoastaan kahdeksan aluksista nimettiin jo ensimmäisessä maailmansodassa käytetyllä nimellä – HMS Lawford, HMS Louis, HMS Manners, HMS Moorsom, HMS Mounsey, HMS Narborough, HMS Pasley ja HMS Seymour. Loput neljä – HMS Rupert, HMS Torrington, HMS Holmes ja HMS Fitzroy – olivat olleet joko useampaan kertaan tai jo aiemmin käytössä.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla