Thornton Wilder

Thornton Niven Wilder (17. huhtikuuta 1897 Madison, Wisconsin, Yhdysvallat – 7. joulukuuta 1975 Hamden, Connecticut, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näytelmä- ja romaanikirjailija. Wilder voitti kolme kertaa Pulitzer-palkinnon.

Wilderin tunnetuimmat teokset ovat näytelmät Meidän kaupunkimme ja Nokkela puhemies, jonka pohjalta tehtiin musikaali Hello, Dolly!.

Elämä ja ura
Thornton Niven Wilder syntyi kaksosena, mutta veli ei jäänyt eloon. Isä Amos Parker Wilder omisti paikallisen lehden ja toimi sen päätoimittajana, kunnes vuonna 1906 sai konsulin paikan Hongkongista, jonne perhe muutti. Thornton Wilder kävi Kiinassa saksalaisia lähetyskouluja ja sitten Kaliforniassa yksityiskouluja. Hän valmistui high schoolista Berkeleyssä 1915 ja aloitti sitten isänsä vaatimuksesta opinnot aluksi Ohiossa Oberlin Collegessa ja kahden vuoden kuluttua Yalen yliopistossa, josta hän valmistui 1920. Hän kirjoitti näytelmiä ja esseitä, joita julkaistiin Yale Literary Review -lehdessä, ja alkoi haaveilla kirjailijan urasta. Isä kuitenkin löysi pojalle opettajantoimen Lawrencevillen poikakoulusta New Jerseyssä, ja Wilder alkoi työn ohella jatko-opiskella master-tutkintoa läheisessä Princetonin yliopistossa.

Wilder julkaisi 1927 esikoisteoksensa San Luis Reyn silta, josta hän sai ensimmäisen Pulitzer-palkintonsa. Sen ansiosta hän uskalsi luopua opettajan työstään ja omistautua kirjailijan uralle kokoaikaisesti. Hän kuitenkin luennoi kirjallisuudesta Chicagon yliopistossa ja tutustui samalla kaupungin teatterielämään. Hän julkaisi 1928 näytelmäkokoelman The Angel That Troubled the Waters, and Other Plays, jonka lyhyiden pienoisnäytelmien esitysohjeita pidettiin kuitenkin teatteriteknisesti lähes mahdottomina.

Wilder julkaisi 1930 romaanin The Woman of Andros ja seuraavana vuonna kokoelman yksinäytöksisiä näytelmiä nimeltä The Long Christmas Dinner and Other Plays in One Act.

Wilderin tutustuttua The New York Timesin kriitikkoon Alexander Wolcottiin hänelle avautuivat ovet Broadwayn teatteripiireihin. Meidän kaupunkimme toi Wilderille 1938 toisen Pulitzer-palkinnon, ja sitä esitettiin 336 kertaa. Hänen muut merkittävimmät näytelmänsä ovat The Matchmaker (1955, alun perin nimellä The Merchant of Yonkers 1938, suomeksi Nokkela puhemies tai Mutkan kautta suoraan) sekä kolmannen Pulitzerin tuonut The Skin of Our Teeth (1943, suom. Hiuskarvan varassa). Michael Stewart ja Jerry Herman muokkasivat Matchmakeristä suosikkimusikaalin Hello, Dolly!. Niiden lisäksi suomenkielisissä teattereissa on esitetty Wilderin näytelmää The Happy Journey to Trenton and Camden nimellä Onnellinen matka.

Wilder kirjoitti myös historiallisen romaanin Julius Caesarista (The Ides of March, 1948) sekä romaanin Kahdeksas päivä (1967), joka käsittelee väkivaltaisen tapahtuman seurauksia usealle eri ihmiselle.

Palkinnot ja tunnustukset
 Yhdysvaltain presidentin vapaudenmitali 1963
 National Medal of Literature 1965

Suomennetut teokset
 San Luis Reyn silta (The bridge of San Luis Rey), suom. Valfrid Hedman, Hämeenlinna: Karisto 1928 (2. p. 1958)
 Androksen nainen (The woman of Andros), suom. Vappu Roos, Jyväskylä: Gummerus 1939
 Kahdeksas päivä (The eigth day), suom. Irmeli Sallamo, Helsinki: Kirjayhtymä 1967 Sarja: Arena
Näytelmät
 Mutkan kautta suoraan: nelinäytöksinen farssi (The Matchmaker), suom. Nils-G. Hublin, Helsinki: Työväen Näyttämöiden Liitto [i.a.]
 Meidän kaupunkimme (Our Town)
 Nokkela puhemies
 Hiuskarvan varassa (The Skin of Our Teeth)
 Onnellinen matka  (Happy Journey)
 Hello Dolly (Hello Dolly, alkuperäinen teos: The Matchmaker)
 Pitkä jouluateria (The Long Christmas Dinner)

Lähteet

Aiheesta muualla

Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Kirjallisuuden Pulitzer-palkinnon saaneet
Presidential Medal of Freedom
Vuonna 1897 syntyneet
Vuonna 1975 kuolleet