Chris Froome

Christopher "Chris" Froome (s. 20. toukokuuta 1985 Nairobi) on kenialaissyntyinen maantiepyöräilijä, joka on edustanut Britanniaa vuodesta 2008 lähtien. Hän aloitti pyöräilyuransa maastopyöräilijänä Etelä-Afrikassa. Ammattilaisuransa hän aloitti Barloworldissa 2008–2009, edusti Team Sky / Team Ineosia vuosina 2010–2020 ja Israel Start-Up Nation / Israel-Premier Techiä vuodesta 2021 lähtien. Hän on voittanut Ranskan ympäriajon neljä kertaa, vuosina 2013, 2015, 2016 ja 2017, Espanjan ympäriajon 2011 ja 2017 sekä Italian ympäriajon 2018.

Ura

2010–2013 
Froome voitti Espanjan ympäriajossa 2011 Pena Cabargan nousuun päättyneen 17. etapin kukistettuaan loppukirissä Juan José Cobon. Froome sijoittui kokonaiskilpailussa alun perin toiseksi 13 sekuntia Cobolle hävinneenä. Cobo menetti kuitenkin voittonsa dopingrikkomuksen vuoksi 2019, ja Froome nousi kokonaiskilpailun voittajaksi. Ranskan ympäriajossa 2012 hän voitti La Planche des Belles Fillesin nousuun päättyneen 7. etapin ennen Cadel Evansia ja Bradley Wigginsiä. Kokonaiskilpailussa hän sijoittui toiseksi kolme minuuttia 21 sekuntia maanmiehelleen ja tallitoverilleen Bradley Wigginsille hävinneenä. Lontoon olympialaisten aika-ajossa hän sai pronssia Wigginsin ja Tony Martinin jälkeen. 

Froome voitti 2013 Tour de Romandien 54 sekunnin erolla Simon Špilakiin ja Critérium du Dauphinén 58 sekuntia ennen Richie Portea. Ranskan ympäriajon hän voitti neljän minuutin 20 sekunnin erolla Nairo Quintanaan. Hän siirtyi kokonaiskilpailun johtoon voitettuaan Pyreneillä ajetun kahdeksannen etapin 51 sekunnin erolla tallitoveriinsa Richie Porteen. Hän voitti myös Mont Ventoux'lle päättyneen 15. etapin 29 sekunnin erolla Nairo Quintanaan sekä Alpeilla ajetun aika-ajoetapin yhdeksän sekuntia ennen Alberto Contadoria.

2014– 
Froome voitti Tour de Romandien jälleen 2014 kukistettuaan Simon Špilakin 28 sekunnilla. Saman vuoden Espanjan ympäriajossa hän sijoittui toiseksi minuutin ja 10 sekuntia Alberto Contadorille hävinneenä. Hän voitti 2015 Critérium du Dauphinén kymmenen sekunnin erolla Tejay van Gardereniin

Froome piti Ranskan ympäriajossa 2015 johtajan paitaa neljännellä etapilla. Hän siirtyi kokonaiskilpailun johtoon uudelleen, kun kilpailua johtanut Tony Martin joutui keskeyttämään kuudennen etapin jälkeen, ja piti johtonsa kilpailun loppuun saakka. Hän voitti La Pierre Saint Martinin nousuun päättyneen kymmenennen etapin karattuaan irtiottoon 6,5 kilometriä ennen maalia. Hän voitti kokonaiskilpailun minuutin ja 12 sekunnin erolla Nairo Quintanaan. Hän voitti myös mäkikirikilpailun yhdentoista pisteen erolla Quintanaan.

Froome voitti 2016 Critérium du Dauphinén 12 sekuntia ennen Romain Bardet'ta. Ranskan ympäriajossa hän voitti Pyreneillä ajetun kahdeksannen etapin siirtyen samalla kokonaiskilpailun johtoon. Hän voitti myös 18. etapin, mäkisessä maastossa ajetun aika-ajon. Kokonaiskilpailun hän voitti neljän minuutin ja viiden sekunnin erolla Bardet'hen. Olympialaisissa 2016 Froome sai jälleen aika-ajossa pronssia. Espanjan ympäriajossa hän voitti Pena Cabargaan päättyneen 11. etapin ja aika-ajona ajetun 19. osuuden. Kokonaiskilpailussa hän sijoittui toiseksi minuutin ja 23 sekuntia Nairo Quintanalle hävinneenä.

Ranskan ympäriajossa 2017 Froome siirtyi kokonaiskilpailun johtoon oltuaan viidennellä etapilla kolmas. Hän menetti johtopaikkansa 12. etapin jälkeen, mutta otti sen takaisin kaksi etappia myöhemmin. Hän voitti kokonaiskilpailun lopulta 54 sekunnin erolla Rigoberto Urániin. Saman vuoden Espanjan ympäriajossa hän siirtyi johtoon oltuaan kolmannella etapilla kolmas. Hän voitti Cumbre del Soliin päättyneen yhdeksännen etapin ja Logroñoon päättyneen aika-ajoetapin. Hän voitti kokonaiskilpailun kahden minuutin ja 15 sekunnin erolla Vincenzo Nibaliin. Saman vuoden Bergenin MM-kilpailuissa hän saavutti aika-ajossa pronssia.

Italian ympäriajossa 2018 Froome voitti Monte Zoncolanille päättyneen 14. etapin kuuden sekunnin erolla Simon Yatesiin. Bardonecchiaan päättyneen 19. etapin hän voitti 80 kilometrin irtioton jälkeen kolmen minuutin erolla Richard Carapaziin. Kokonaiskilpailun hän voitti 46 sekunnin erolla Tom Dumouliniin. Hänestä tuli kolmas pyöräilijä, joka on voittanut kolme peräkkäistä suurta ympäriajoa. Aiemmin samaan olivat pystyneet Eddy Merckx 1972–1973 ja Bernard Hinault 1982–1983. Saman vuoden Ranskan ympäriajossa hän sijoittui kolmanneksi.

Froome loukkaantui vakavasti kaaduttuaan kovassa vauhdissa ja törmättyään seinään ennen vuoden 2019 Critérium du Dauphinén neljättä etappia. Hän mursi lantionsa, oikean reisiluunsa, kylkiluitaan ja oikean kyynärpäänsä. Hän palasi kilpailuihin helmikuussa 2020, mutta ei ole voittanut onnettomuutensa jälkeen yhtään kilpailua.

Saavutuksia 

Lähde: Cycling Archives
2005
Mauritiuksen ympäriajo, 2. etapin voitto
2006
Mauritiuksen ympäriajo, kokonaiskilpailun sekä 2. ja 3. etapin voitto
2007
Afrikan kisat, pronssia maantieajossa
Japanin ympäriajo, 6. etapin voitto
Giro delle Regione (alle 23-v.), 5. etapin voitto
2009
Giro del Capo II, voitto
2010
Kansainyhteisön kisat, viides aika-ajossa
2011
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailun voitto, 17. etapin voitto, 10. etapilla (aika-ajo) toinen
Tour of Beijing, kokonaiskilpailussa kolmas
2012
Critérium du Dauphiné, kokonaiskilpailussa neljäs
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, 7. etapin voitto, 9. etapilla (aika-ajo), 11. etapilla, 17. etapilla ja 19. etapilla (aika-ajo) toinen
Olympialaiset, aika-ajon pronssia
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs, 6. etapilla toinen, 3. etapilla ja 11. etapilla (aika-ajo) kolmas
2013
Omanin ympäriajo, kokonais- ja pistekilpailun sekä 5. etapin voitto
Tirreno–Adriatico, kokonaiskilpailussa toinen, 4. etapin voitto
Critérium International, kokonaiskilpailun ja 3. etapin voitto
Tour de Romandie, kokonaiskilpailun ja prologin voitto
Critérium du Dauphiné, kokonaiskilpailun ja 5. etapin voitto
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailun voitto, mäkikirikilpailussa toinen, 8., 15. ja 17. (aika-ajo) etapin voitto, 11. etapilla (aika-ajo) toinen, 20. etapilla kolmas
MM-kilpailut, joukkueaika-ajossa pronssia
UCI World Tour, kokonaiskilpailussa toinen
2014
Omanin ympäriajo, kokonaiskilpailun ja 5. etapin voitto
Katalonian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kuudes
Tour de Romandie, kokonaiskilpailun ja 5. etapin (aika-ajo) voitto
Critérium du Dauphiné, pistekilpailun sekä 1. (aika-ajo) ja 2. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, 6., 16., 18. ja 20. etapilla toinen
2015
Vuelta a Andalucía, kokonais- ja pistekilpailun sekä 4. etapin voitto
Tour de Romandie, kokonaiskilpailussa kolmas
Critérium du Dauphiné, kokonaiskilpailun sekä 7. ja 8. etapin voitto
Ranskan ympäriajo, kokonais- ja mäkikirikilpailun voitto, 10. etapin voitto, 3. etapilla toinen, 19. etapilla kolmas
Espanjan ympäriajo, 9. etapilla toinen
2016
Herald Sun Tour, kokonais- ja mäkikirikilpailun sekä 4. etapin voitto
Tour de Romandie, 4. etapin voitto
Critérium du Dauphiné, kokonaiskilpailun ja 5. etapin voitto
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailun voitto, 8. etapin ja 18. etapin (aika-ajo) voitto, 11. etapilla ja 13. etapilla (aika-ajo) toinen
Olympialaiset, aika-ajon pronssia, maantieajon 12:s
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, 11. etapin ja 19. etapin (aika-ajo) voitto, 10. etapilla kolmas
UCI World Tour, kokonaiskilpailussa kolmas
2017
Critérium du Dauphiné, kokonaiskilpailussa neljäs
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailun voitto, 5., 9., 17. ja 20. (aika-ajo) etapilla kolmas
Espanjan ympäriajo, kokonais-, piste- ja yhdistelmäkilpailun voitto, mäkikirikilpailussa kolmas, 9. etapin ja 16. etapin (aika-ajo) voitto, 11. etapilla toinen, 3. etapilla kolmas
MM-kilpailut, aika-ajossa pronssia
UCI World Tour, kokonaiskilpailussa toinen
2018
Italian ympäriajo, kokonais- ja mäkikirikilpailun voitto, 14. ja 19. etapin voitto
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas, 20. etapilla (aika-ajo) toinen, 11. etapilla kolmas
2022
Ranskan ympäriajo, 12. etapilla kolmas

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Kenialaiset maantiepyöräilijät
Englantilaiset maantiepyöräilijät
Brittiläiset olympiamitalistit
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt