James C. Greenway, Jr.

James Cowan Greenway, Jr. (7. huhtikuuta 1903 New York City – 1989) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.

James Greenwayn isä oli Yalen yliopiston lääkäri ja James kasvoi yliopiston tuntumassa Greenwichissä Connecticutissa. Hän valmistui Phillips Exeter Academysta 1922 ja Yalesta 1926. Sitten hän toimi Brooklyn Eagle sanomalehden toimittajana muutaman vuoden. 1929 hän osallistui amerikkalais-ranskalaiselle tutkimusmatkalle Madagaskariin. Loppuvuodesta 1929 hän jatkoi matkaa Indokiinaan.

Greenway työskenteli Harvardin yliopiston vertailevan eläintieteen museossa 1932–1960, ensin lintuosaston apulaiskuraattorina ja James Lee Petersin kuoltua kuraattorina vuodesta 1952 alkaen. Näiden vuosien aikana hän osallistui useille tutkimusretkille Länsi-Intian saaristoon, etenkin Bahamalle. Toisessa maailmansodassa Greenway palveli merivoimien luutnanttina muun muassa Uudella-Kaledonialla. Sodan jälkeen hän palasi virkaansa, mutta erosi 1960 ja muutti kotitilalleen Greenwichiin.

Greenway toimi American Museum of Natural Historyn johtokunnassa 1960–1971 ja lintuosaston tutkimusapulaisena vuodesta 1962 aina kuolemaansa saakka. Hän aloitti valtavan urakan selvittääkseen ja luetteloidakseen museon kaikki lintunäytteet. Hän julkaisi aiheesta kolme luetteloa (1973, 1978 ja 1987). Vuonna 1958 Greenway julkaisi suurta huomiota herättäneen teoksen maailman hävinneistä ja uhanalaisista linnuista Extinct and Vanishing Birds of the World. Vuosina 1960 ja 1962 hän toimitti Ernst Mayrin kanssa Peters Check-list of Birds of the Worldin yhdeksännen ja 15. osan. Vuonna 1978 Greenway matkusti Uuteen-Kaledoniaan Francois Vuilleumierin kanssa

Greenway liittyi American Ornithologists' Unionin 1930. Hänen vaimonsa oli Mary Frances Oakes.

Greenway nimesi useita lintujen alalajeja, muun muassa ruskopunavarpusen alalajin rubicundus.

Lähteet 
 Muistokirjoitus (The Auk 109.) 

Yhdysvaltalaiset ornitologit
Vuonna 1903 syntyneet
Vuonna 1989 kuolleet