Valmar Adams

Valmar Adams, myös nimellä Vilmar Adams (30. tammikuuta 1899 Pietari, Venäjä – 15. maaliskuuta 1993 Tartto, Viro) oli virolainen runoilija ja esseisti.

Adams valmistui filosofian maisteriksi. Hän opetti Tarton yliopistossa venäläistä kirjallisuutta. Hän käyttää runoissaan urbaaneja kuvia ja omaperäistä kieltä.

Teokset  
"Suudlus lumme" (1924 esikoiskokoelma)
"Valguse valus. 1925. aasta intermezzo" (1926; runoja)
"Maise matka poolel teel" (1932; runokokoelma)
"Põlev põõsas" (1937; runokokoelma)
"Tunnetuse tund" (1939; lyriikka)
"Sinu sekundid" (1971; mietelmäkokoelma)
"Vene kirjandus, mu arm" (1977; kirjallisuusartikkeleita ja esseitä)
"Õhtune valgus" (1982)
"Oomega" (1985; esseitä ja muistelmia)
"Esta astub ellu" (1986; esseeromaani)

Valikoimat 
"Nooruse tolmunud kuld" (1972; runo- ja aforismivalikoima, vuosilta 1924-1969)
"Punased nelgid" (1982; runovalikoima)

Kokoomateokset 
"Eesti nüüdislüürika" (1929)

Suomennettuja runoja
Antologiassa: Eestin runotar: virolaisen lyriikan antologia, toim. Elsa Haavio, Helsinki: WSOY 1940
 Antipodit vedenkalvossa, suom. Aale Tynni
 Nimetön runo, suom. Aale Tynni
 Tristia, suom. Yrjö Jylhä

Kirjallisuutta 
Kalle Kurg, Autoportree noorest kirjanikust. (Kirja: "Sinu sekundid." Mõttepäevik.") – Keel ja Kirjandus 1972, 1, s. 49–51.
Rein Veidemann, Valmar Adamsi eluhoiakust ja maailmamõistmisest. – Keel ja Kirjandus 1979, 1, s. 5–10.
 Tiit Hennoste, Hüpped modernismi poole II. 20. sajandi eesti kirjandusteadus Euroopa kirjandusteaduse taustal. 9. loeng: värsiõpetuse õppetunnid. (Vaidlus irdriimi üle.)

Lähteet

Aiheesta muualla
  Teoksia verkossa.
 

Virolaiset kirjailijat
Vuonna 1899 syntyneet
Vuonna 1993 kuolleet