Halikon kihlakunta

Halikon kihlakunta () oli yksi Turun ja Porin läänin kahdeksasta kihlakunnasta vuosina 1635-1808. Seitsemän muuta kihlakuntaa olivat Ala-Satakunta, Masku, Mynämäki, Piikkiö, Vehmaa, Ylä-Satakunta ja Ahvenanmaa.  Halikon kihlakunta on vuoden 1635 läänijakoa vanhempi.

Kihlakuntia käytettiin vaalipiirijakona Suomessa Ruotsin kuningaskunnan ja Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivillä talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehiä valittaessa. Kun Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivistä luovuttiin ylimääräisillä valtiopäivillä 1906 ja siirryttiin eduskuntavaalien 1907 yhteydessä säädyistä riippumattomaan valtiopäiväedustukseen, muodostettiin Turun läänin eteläinen vaalipiiri Ahvenanmaan, Vehmaan, Mynämäen, Piikkiön, Maskun ja Halikon kihlakunnista.

Kihlakunta vuonna 1940
Vuonna 1940 Halikon kihlakuntaan kuuluivat seuraavat kunnat:
 Angelniemi
 Dragsfjärd
 Halikko
 Hiittinen
 Kemiö
 Kiikala
 Kisko
 Kuusjoki
 Muurla
 Perniö
 Pertteli
 Salon kauppala
 Suomusjärvi
 Särkisalo
 Uskela
 Vestanfjärd (nykyään Västanfjärd)

Kihlakunnan maapinta-ala oli 2 629,40 km² (1.1.1938), ja sen väkiluku oli 54 710 henkeä (31.12.1939).

Historiaa
Vuoden 1680 tuomiokirjan mukaan kihlakuntaan kuuluivat seuraavat pitäjät:
 Halikko
 Kemiö
 Kiikala
 Kisko
 Marttila
 Paimio
 Perniö
 Uskela

Kuninkaallisella kirjeellä 16. elokuuta 1693 määrättiin uusi jako:
 Halikko ja Angelniemen kappeli
 Kemiö sekä Dragsfjärdin, Hiittisten ja Vestanfjärdin kappelit
 Kiikala
 Perniö ja Finbyn (Särkisalon) kappeli
 Uskela sekä Salon ja Perttelin kappelit.

Lähteet

Aiheesta muualla

Suomen kihlakunnat
Turun ja Porin lääni