Suonikylä

Suonikylä (, ) oli kolttasaamelaisten lapinkylä eli siida Suomelle vuosina 1920–1944 kuuluneen Petsamon kunnan keskiosassa. Sen ytimen muodosti talvikylä, johon Suonikylän yhteisö kokoontui talvikaudeksi. Kesällä yhteisö siirtyi pois talvikylästä ja hajautui eri suuntiin.

Historia 
Suonikylän siida kuului Venäjälle aina vuoteen 1920, jolloin suurin osa sen alueesta siirtyi Tarton rauhan myötä Suomelle. Talvikylä jäi rajanvedossa Venäjän puolelle, mutta pääosa sukujen nautinta-alueista Suomen puolelle. Suomen puolelle rakennettiin uusi talvikylä ja Suonikylän yhteisöstä tuli Suomen kansalaisia. Suonikylää on luonnehdittu perinteisen kolttasaamelaisen kulttuurin keskukseksi. 

Toisen maailmansodan takia Suonikylän koltat joutuivat lähtemään kotiseudultaan. Suomen valtio asutti heidät sodan jälkeen Inariin Sevettijärvelle. Suonikylässä siidalla oli valta tietyssä puitteissa osoittaa maa-alueita perheiden käyttöön ja siirtää niitä perheeltä toiselle. Muutama kahden hehtaarin tontti tupasineen oli vähäinen korvaus sen 5000 km2:n alueen menetyksestä, jonka Suonikylän koltat kokivat.

Väestö 
Suonikylä oli lähes kokonaan Petsamon ortodoksisten kolttien asuttama kylä. Vuoden 1929 henkikirjoituksen mukaan kylässä oli 168 asukasta, jotka kaikki olivat kolttasaamelaisia. Ainoa suomalainen oli Suonikylässä koulun opettaja.

Asukasluvun kehitys:
1921: 159
1925: 165
1929: 168
1930: 163
1935: 201
1939: 219

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Suomen suurin kylä - kolttakylä, Suomen Kuvalehti, 28.04.1934, nro 18, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
 Suonikylän vappua, Suomen Kuvalehti, 07.05.1938, nro 18, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Petsamon kylät
Koltat