Demjan Bednyi

Demjan Bednyi (, oikealta nimeltään Jefim Aleksejevitš Pridvorov, Ефи́м Алексе́евич Придво́ров; 13. huhtikuuta (J: 1. huhtikuuta) 1883 H’ersonin läänin Gubovkan kylä – 25. toukokuuta 1945 Moskova) oli venäläinen neuvostorunoilija.

Suku ja koulutus 
Jefim Pridvorov syntyi köyhän talonpojan perheeseen. Kyläkoulun jälkeen hän opiskeli armeijan lääkintäkoulussa (1896–1900), palveli armeijassa (1900–1904) ja opiskeli Pietarin yliopiston historiallis-kielitieteellisessä tiedekunnassa (1904–1908). Vuosina 1914–1915 hän oli armeijassa lääkintämiehenä.

Kirjallinen ura 
Runoilijan ensimmäiset teokset ilmestyivät vuonna 1899. Vuodesta 1911 lähtien hän käytti tekijänimeä Demjan Bednyi. Vuonna 1912 hän liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen ja alkoi toimi Pravdan avustajana. Vuonna 1913 ilmestyi Ivan Krylovia jäljittelevä kokoelma Basni (”Eläinsatuja”).

Bednyin tuotanto on bolševikkipuolueen linjaa noudattelevaa vallankumouksellista agitaatio- ja propagandarunoutta. Hänen satiiriset, ajankohtaisiin tapahtumiin perustuvat eläinsatunsa, runoelmansa, runomuotoiset pakinansa ja pamflettinsa saivat valtavan suosion erityisesti Venäjän kansalaissodan aikana. Lenin arvosti Bednyitä agitaattorina, mutta kiinnitti huomiota hänen karkeaan kansanomaiseen tyyliinsä.

1930-luvulla Bednyin teokset saivat osakseen murskaavaa kritiikkiä. Näytelmää Bogatyri (”Sankarit”, 1936) arvosteltiin Venäjän historian ja venäläisen kansanluonteen vääristelystä. Vuonna 1938 Bednyi erotettiin Neuvostoliiton kirjailijaliitosta ja kommunistipuolueesta, mutta toisen maailmansodan aikana hän toimi jälleen propagandarunoilijana.

Perintö 
Vuonna 1952 julkaistussa NKP:n päätöksessä Bednyin teoksien uudelleenjulkaisuja arvosteltiin ”mitä karkeimmista poliittisista vääristelyistä”, mutta myöhemmin häntä pidettiin ”yhtenä sosialistisen realismin perustanlaskijoista”, joka ”vaikutti neuvostorunouden kehitykseen, kansanomaisti runouden kieltä ja uudisti eläinsadun lajityyppiä”. Runoilija palkittiin Leninin ja Punalipun kunniamerkeillä.

Suomennetut teokset
 Alas uunilta. Suom. Juhani (oik. Josef Schultz). Leningrad: Valtion kustannusliike Kirja, 1931.
 Demjanin uusi testamentti. Mukaillen suom. Juhani. Leningrad: Valtion kustannusliike Kirja, 1931.
 Paratiisin lunastus. Mukaillen suom. Juhani. Leningrad: Valtion kustannusliike Kirja, 1931.
 Runoja antologioissa
Lähde
 Runoni, suom. Lauri Kemiläinen, antologiassa Venäjän runotar: valikoima venäläistä lyriikkaa , toim. Valentin Kiparsky ja Lauri Viljanen. Otava 1946 – Näköispainos Ntamo 2013
 Valtakatu: katkelma, suom. Armas Äikiä, julkaisussa: Punalippu 1982; nro 4
Teoksessa 20 Neuvostoliiton kirjailijaa, suomentanut Armas Äikiä. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1960.
 Käki (Kukuška)
 Lena (Lena)
 Rumpu
 Siili (Jož)
 Suuri uroteko (Великий подвиг)
 Tofuta viisas (Tafuta mudryi)
 Valtakatu (runoelma) (Glavnaja ulitsa)
 Vieraan mukaan vastaanotto
Teoksessa Neuvostolyriikkaa 2, toim. Natalia Baschmakoff, Pekka Pesonen ja Raija Rymin, Helsinki: Tammi 1977 ISBN 951-30-3680-4. Runot on suomentanut Matti Rossi Raija Ryminin raakakäännöksestä.
 Herra on ylösnoussut
 Johtotähti
 Kolme kaunista laulua
 Lumihiutaleet
 Perillinen
 Runouteni
 Virka on täytetty

Lähteet

Aiheesta muualla

 Demjan Bednyin tuotantoa Lib.ru -sivustolla 
 Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Demjan Bednyi 

Neuvostoliittolaiset runoilijat
Venäläiset runoilijat
Vuonna 1883 syntyneet
Vuonna 1945 kuolleet