Tundraluokat

Tundraluokat ovat erilaisia arktisen, antarktisen ja vuoristoissa olevien tundrakasvillisuuksien alatyyppejä. Tundria jaotellaan eri luokkiin muun muassa lämpötilan, kosteuden ja maaperän mukaan. Monesti erotellaan  lämpötilan mukaan esimerkiksi lämmin pensastundra, tyypillinen arktinen varpua ja ruohoa kasvava tundra sekä kylmä sammalta, jäkälää ja hyvin matalaa ruohoa kasvava yläarktinen polaariaavikko.

2000-luvulla on laadittu CAVM-vyöhykejako, joka yhdistää monia aikaisemmin käytettyjä luokitteluja.

Tundran jaotteluja 

Tieteelliseen käyttöön on kehitetty monia tundran lajeja kuvaavia luokitusjärjestelmiä. Nearktinen tundra on Amerikassa, palearktinen Euraasiassa. Nämä eroavat toisistaan osin huomattavastikin.

Matvejevan 1992 käyttämä jako Venäjällä

Metsätundra taigan pohjoisin osa
Ala-arktinen
Pensastundra
Mätästundra (tussock tundra)
Ruohotundra (heath tundra)
Yläarktinen
Polaaripuoliaavikko
Polaariaavikko

Venäläinen Matvejevan 1992 käyttämä jako sovitettuna Pohjois-Amerikan ja verrattuna yllä olevaan jollaista käytetään myös Venäjällä.

Metsätundra
Tundra 
Eteläinen tundra Venäjän luokituksessa lähinnä pensas- ja pohjoisessa mätästundraa
Tyypillinen tundra mätästundraa, pohjoisessa ruohotundraa
Arktinen tundra ruohotundraa (heath tundra), pohjoisessa polaaripuoliaavikkoa
Polaariaavikko polaaripuoliaavikkoa etelässä

Grönlannissa, Huippuvuorilla jäättömillä alueilla

Subarktinen (hemiarktinen tunturikoivikko). Qatortoqin ja ivittuutin seudut
Ala-arktinen Lounais-Grönlanti suunnilleen Aasiaatiin asti, Diskon eteläkärki, Grönlannin eteläkärki jotkut läntisimmät vuonon perukat Jamesonlandista länteen, suot yleisiä
Keskiarktinen Länsi-Grönlannin ylämaat, Läntiset Huippuvuoret eli Spitsbergen, kasvillisuus samanlaista kuin Skandinavian keskialpiininen, mutta rikkonaisempaa 
Länsi-Grönlannin ylämaiden vähäsateiset alueet ovat keskiarktisia, kasvillisuus siellä aromaista.
Yläarktinen (lähinnä polaariaavikko) Pohjois-Grönlanti Thuleen asti lännessä Luoteis-Grönlanti  Scoresbysundin eteläpuolellekin asti ja myös Diskon pohjoisin kärki, Huippuvuorten Koillismaa, Edgeoya. Pohjois-Grönlanninkin yläarktisessa kasvillisuudessa satoja kukkakasveja ja muita putkilokasveja. Pohjoisin Grönlanti ja Huippuvuorten koillismaa arktista aavikkoa.

Skandinaviassa:

Alpiininen (vastaa lähinnä ala-arktista)), Kölivuoristo, Islannin ylämaa, käsivarren Lapin paljakka 
ala-alpiininen koivumetsävyöhykkeen aluskasvillisuutta muistuttavaa, ilman korkeita koivuja.  Varpukankaalla vaivaiskoivua, kanervaa, mustikkaa, variksenmarjaa. Kalkkimailla ala-alpiinisella tunturivyöhykkeellä paljon ruohovartisia kasveja ja runsas lajisto. Typestä ja fosforista pulaa alpiinisella ja arktiksella, maan mikro-organismit harvassa viileässä. Lumisissa paikoissa jopa 1 m korkeaa pajukkoa, tuulenpieksämillä vain muutaman cm:n paksuista kasvillisuutta uuvanaa, sielikköä jne. kosteilla tunturien alueilla yleensä ketokasvillisuutta, ei soita. Pohjoiskalotin itäosassa puurajan yläpuoliset alueet melko tasaisella vuoristolla, silloin soisia ja muistuttavat enemmän tundraa kuin alpiinista kasvillisuutta.
 keskialpiininen: lajisto puhtaasti arktinen ja/tai alpiininen, lumenviipymät ja routiminen haittaavat kasvien kasvua  heinät, sarat vähemmän varpuja, kukkakasveja, ei mustikkaa
Yläalpiininen luonnehtii lähinnä lumenviipymät, lumikentät, heiniä, jääleinikki, harvoja putkilokasveja n 1200 m:n korkeudessa merenpinnasta skandien p-osissa, Islannissa yli 700 m kork. Vettä vain lumikenttien alla, joissa kasvaa muiden kasvien lisäksi sammalia, muuten kasvillisuus rupijäkäliä, mm karttajäkäliä, kasvit kasvavat hyvin hitaasti, jopa tuhansien vuosien ikäisiä
Subarktinen (enimmäkseen puutonta)
Subalpiininen, jossa tunturikoivumetsiä

Tundran kasviyhdyskunnat 

Hyvässä maaperässä kasvaa matalaa leppä- koivu- ja pajuvesakkoa, joka on aurinkoiselle rinteellä metsikköä, jossa mm karhu saattaa elellä. Tundraniityt taas syntyvät lumisille rinteille, joista lumi sulaa nopeasti keväällä. Niissä kasvaa heinää ja lisäksi sammalta ja jäkälää.
Ne ovat myskihärille sopivaa laidunmaata. Tundraniityt ovat runsaskasvuisia siellä missä on hapan, neutraali tai hiekkakivinen maaperä. 
Arktinen aroyhdyskunta kasvaa sora-alueella, ja käsittää heinän sijasta saraa, poronjäkäliä ja harvakseltaan kasvavaa vaivaispajua.
Se on peuran kesälaidunta.

Ruohikkorinne on talvella runsaan lumen peitossa, joka sulaa nopeasti keväällä. Jos maalaji on hyvää, syntyy kohokkia, unikkoa, kivirikkoa, telvikkia arktista kelloa jne. kasvava  yhdyskunta

Kalkkimaannos suosii runsaslajisuutta ja siihen kehittyy nummen ruohoyhdyskunta, joka on hyvää laidunta.

CAVM-vyöhykejako 

Tundran CAVM-vyöhykejako on 2000-luvulla tehty tundran alueiden jakaminen eri kasvillisuustyyppeihin muun muassa lämpötilan, kosteuden ja maaperän laadun mukaan. Nämä tekijät luovat tundralle kasvillisuutta, joka voi olla lähes kasvitonta lähinnä jäkälää kasvavaa polaariaavikkoa tai lämpimillä alueilla subarktista pensastundraa.

Luokittelun teki kansainvälinen Circumpolar Arctic Vegetation Mapping eli CAVM-projekti, jossa oli osallistujia Yhdysvalloista, Kanadasta, Venäjältä, Norjasta ja Grönlannista.

Tundran CAVM-lämpövyöhykkeet

Tundran bioklimaattiset luokat 
On kehitelty monia tundran jaotteluja. CAVM yhdistää monia aikaisempia luokitteluja. Tundralle on tyypillistä kasvillisuuden madaltuminen ja lopulta häviäminen kylmään jäätikön lähelle mentäessä. Puut madaltuvat ensin pensaiksi, sitten mataliksi varpumaisiksi pensaiksi, lopulta kasvavat suikeroina maan pinnassa ja sitten eivät olleenkaan. Myös muu kasvipeite madaltuu ja laikuttuu pohjoisemmaksi mentäessä. Tundran bioklimaattiset (kasvillisuus-ilmastolliset) luokat ovat seuraavat. Ne määritellään vuoden korkeimman lämpötilan mukaan.

Lämpöindeksi: nollan ylittävien kuukausien keskilämpötilojen summa.

Tundran CAVM-kasvityyppien yleiskatsaus 

Tyyppi. lyhenne

Avomaa (paljas maa) B
Ruohotundra G
Suikeropensastundra P 
Pystypensastundra S
Märkämaat W

Tundrakasvityyppien tarkempi kuvaus

Tundrakasvityypit 

b Avomaa
c Itiökasvit
cf Mätäs- tai kukkaruoho
deds Ajoittain lehtisiä pystyjä tai vaivaispensaita
dls Ajoittain lehtisiä vaivaispensaita
dpds Ajoittain lehtisiä suikertavia vaivaispensaita
g Ruoho
ehds Aina vihantia puolisuikertavia vaivaispensaita
nb Ei-kynsisammal
neds Ei-lehtisiä vaivaispensaita
npds Ei-lehtisiä suikertavia vaivaispensaita
ns Ei-mätästävä kaisla tai heinä
of Ruoho, ei kaisla
ol Jäkälä (ei poronjäkälä)
r Kaisla (vihvilä)
rl Poronjäkälä
bl Kynsisammal
ts Mätäskaisla, mätäsheinä

Tundran CAVM-kasvillisuustyypit

Katso myös 
Biomi
Alppiniitty

Lähteet 
 Valoa ja kaamosta, Claes Bernes, 1996

Viitteet 

Tundra