Stackelberg

Stackelberg on alkuperältään alisaksilainen suku, jonka vanhin tunnettu edustaja eli kantaisä on kölniläinen Waldewerus de Stackelberg.  Suomeen Stackelberg suku levittäytyi 1500-luvulta Baltiasta ja jo 1600-luvulla suku oli sotilassukuna niittänyt mainetta. Jalkaväenkenraali   Bernt Otto Stackelberg naturalisointiin 7. syyskuuta 1726 ja korotettiin vapaaherraksi 11. heinäkuuta 1727.

Suvun jäseniä
 Berndt Otto Stackelberg (vanhempi) (1662–1734), ruotsalainen sotamarsalkka, joka osallistui suureen Pohjan sotaan everstinä ja oli Ruotsin Suomessa olleiden joukkojen ylipäällikkö sodan jälkeen
 Berndt Otto Stackelberg (nuorempi) (1703–1787), ruotsalainen vapaaherra ja sotamarsalkka, joka toimi 1772–1780 Ruotsin Suomen joukkojen ylipäällikkönä
 Fredrik Ulrik Bernt Otto Stackelberg (1745–1810), everstiluutnantti ja Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivämies, Berndt Otto Stackelberg nuoremman poika
 Berndt Robert Gustaf Stackelberg (1784–1845), majuri ja Ruotsin Saint-Barthélemyn kuvernööri vuosina 1812–1816, Bernd Magnus Stackelbergin poika, Bernd Otto Stackelberg nuoremman pojanpoika
 Fredrik Magnus Stackelberg (1857–1929), suomalainen vapaaherra, sukututkija ja virka- ja valtiopäivämies
 Fredrik Hjalmar Stackelberg (1866–1928), suomalainen vapaaherra, tilanomistaja ja liike- ja valtiopäivämies, Fredrik Magnus Stackelbergin veli
 Berndt Reinhold Hjalmar Stackelberg (1899–1950), suomalainen vapaaherra, Suomen armeijan eversti ja ratsuväen upseeri, Fredrik Hjalmar Stackelbergin poika
 Clarice Stackelberg (o.s. Proctor; 1912–1962), brittiläissyntyinen taiteilija, avioitui Alexander Stackelbergin kanssa vuonna 1935

Lähteet

Aiheesta muualla 

Baltian aateli
Suomalaiset aatelissuvut