Quedlinburgin luostari

Quedlinburgin luostari () on entinen luostari Quedlinburgissa, Saksi-Anhaltissa, Saksassa. Se perustettiin 936 Pyhän Matildan, Henrik I Linnustajan lesken, aloitteesta miehensä muistoksi. Monien vuosisatojen ajan luostari nautti suurta arvovaltaa ja vaikutusvaltaa. Luostari oli osa Pyhää saksalais-roomalaista keisarikuntaa.

Historia
Quedlinburgin luostarin perusti Quedlinburgin linnakukkulalle vuonna 936 Otto I Suuri. Luostarin perustamista oli pyytänyt hänen äitinsä Matilda miehensä Henrik I Linnustajan kunniaksi ja muistoksi. Myöhemmin sekä Henrik että Matilda haudattiin luostarissa.

Quedlinburgin vapaa ja maallinen keisarillinen luostarikirkko () koostui vuoden 1802 lakkauttamiseensa asti keisarillisen perheen omistuskirkosta, joka oli liitetty maallisten luostarinaisten (Stiftsdamen) kollegioon, joka oli aateliston naimattomista tyttäristä koostunut yhteisö.

Keisarillisten suhteiden kautta luostari kasvoi ja siitä tuli pian vauras ja kukoistava yhdyskunta. Abbedissa oli vapautettu hänen hiippakuntansa, Halberstadtin piispan, toimivallasta. Halberstadtin piispat olivat jatkuvasti väittelyssä abbedissojen kanssa siitä, että piispalla olisi ollut hengellinen toimivalta luostarissa nojaten perusteluun, että miehet johtivat naisia. Poliittisissa suhteissa Quedlinburgin abbedissa oli valtakunnanruhtinatar, minkä kautta hänellä oli oikeus olla mukaana valtiopäivillä ja äänestää.
 
Uskonpuhdistuksen vaikutuksesta luostarista tuli luterilainen abbedissa Anna II:n aikana. Vuonna 1803 luostarista tuli osa Preussin kuningaskuntaa ja se muutettiin Quedlinburgin ruhtinaskunnaksi. Vuosien 1807-1813 välillä ruhtinaskunta oli osa lyhytikäistä Westfalenin kuningaskuntaa.

Kirkko
 
Pyhän Servatiukseen kirkko on omistettu Tongerenin ja Saint-Denisin piispalle Pyhälle Servatiukselle. Kirkko on merkittävä romaanista tyyliä edustava rakennus. Basilikan rakentaminen aloitettiin joskus ennen vuotta 997 ja valmistui 1021. Vuonna 1070 riehunut tulipalo aiheutti paljon vahinkoa kirkolle. Rakennus uudelleenkorjattiin entiseen muotoonsa ja vihittiin uudelleen 1129 Lothar III:n läsnä ollessa.

Aarrekammio

Luostari sai lukuisia lahjoja, kuten kallisarvoisia kirjoja, käsikirjoituksia ja liturgisia esineitä, jotka varastoitiin aarrekammioon. Toisen maailmansodan lopussa amerikkalainen sotilas Joe Tom Meador (1916-1980) ryösti useita kammion arvokkaimmista esineistä, muun muassa Pyhän Servatiuksen pyhäinjäännöslippaan Kaarle Kaljupään ajalta. Varastettujen tavaroiden sijainti selvisi vuonna 1987 ja pitkän oikeudenkäynnin jälkeen ne palautettiin luostariin vuonna 1993.

Aikakirjat

Luostari tunnetaan erityisesti Quedlinburgin aikakirjojen (, ) kotina. Aikakirjat on kirjoitettu luostarissa vuosien 1008-1030 välillä mahdollisesti nunnan kirjoittamana. Aikakirjat käsittelevät poliittisia asioita sekä Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan historiaa.

Abbedissat
Moni luostarin abbedissoista polttohaudattiin luostarin kryptassa, missä ovat heidän monumenttinsa. Kryptaan on haudattu muun muassa Ringelheimin Matilda, joka oli yksi luostarin perustajista muttei abbedissa

Roomalaiskatoliset abbedissat
 Matilda, Otto I Suuren tytär, virassa 966-999
 Adelheid I, Otto II:n tytär, virassa 999-1045
 Beatrix I, Henrik III:n tytär, virassa 1045-1062
 Adelheid II, Henrik III:n tytär, virassa 1062-1095
 Eilica, virassa  1095-1110
 Agnes I, Władysław I Hermanin tytär, virassa 1110-1126
 Gerburg, Kappenbergin kreivitär, virassa 1126-1137
 Beatrix II, virassa 1137-1160
 Meregart, virassa 1160-1161
 Adelheid III, virassa 1161-1184
 Agnes II, virassa 1184-1203
 Sophia I, Brehnan kreivitär, virassa 1203-1226
 Bertradis I, virassa 1226-1230
 Kunigunde, virassa 1230-1231
 Osterlinde, virassa 1231-1233
 Amfurtin Gertrud, virassa 1233-1270
 Bertradis II, virassa 1270-1308
 Kranichfeldin Jutta, virassa 1308-1347
 Luitgard, virassa 1347-1353
 Agnes III von Schraplau, virassa 1354-1362
 Elisabeth I von Hakeborn, virassa 1362-1375
 Margarete von Schraplau, virassa 1376-1379
 Irmgard, virassa 1379-1405
 Adelheid IV, virassa 1405-1435
 Anna I, virassa 1435-1458
 Hedwig, virassa 1458-1511
 Magdalene, virassa 1511-1515
 Anna II, virassa 1516-1540 (jatkoi virkaansa protestanttina)

Protestanttiset abbedissat
 Anna II, virassa 1540-1574
 Elisabeth II, virassa 1574-1584
 Anna III, virassa 1584-1601
 Maria, virassa 1601-1610
 Dorothea, virassa 1610-1617
 Dorothea Sophie, virassa 1617-1645
 Anna Sophie I, virassa 1645-1680
 Anna Sophie II, virassa 1681-1683
 Anna Dorothea, virassa 1684-1704
 Maria Aurora von Königsmark, hallitsi prioritarina vakanssin aikana 1704-1718
 Marie Elisabeth, virassa 1718-1755
 Anna Amalia, virassa 1756-1787
 Sophia Albertina, virassa 1787-1803 (viimeinen abbedissa)

Lähteet
 Kremer, Marita, 1924:Die Personal- und Amtsdaten der Äbtissinen des Stifts Quedlinburg bis zum Jahre 1574. Leipzig (= Phil. Diss. Univ. Leipzig 1924) 
 Wilberg, Max, 1906, 1987. Regententabellen: Eine Zusammenstellung der Herrscher von Ländern aller Erdteile bis zum Beginn des 20. Jahrhunderts. Frankfurt/Oder, Transpress VEB Verlag für Vehrkehrswesen, Berlin. ISBN 3-344-00094-2

Viitteet

Aiheesta muualla

Aiheesta kertova sivusto 

Quedlinburg
Saksan luostarit
Luterilaiset veljistöt, sääntökunnat ja luostarit
Kristilliset luostarit
Saksi-Anhaltin historia
Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan osat