Seton kieli

Seton kieli () on suomalais-ugrilaisiin kieliin kuuluva eteläviron kieliryhmän kieli, jota on pidetty myös yhtenä võron kielen murteena. Sitä puhuvat setukaiset, joiden asuma-alue, Setumaa, on nykyään jaettuna Viron ja Venäjän kesken. Lähes kaikki seton puhujista osaavat myös viroa, ja suuri osa väestöstä on omaksunut myös venäjän kielen. Seton kielellä ei ole yleisesti hyväksyttyä kirjakieltä, mutta sellainen on kehitetty 1990-luvulla. Kirjakieli ei ole vakiintunut käyttöön muun muassa taivutus- ja ortografiakiistojen vuoksi. Vuoden 2011 väestönlaskennassa setoa ilmoitti puhuvansa Virossa 12 549 henkeä.

Kieltä opetetaan paikallisesti eräissä kouluissa, mutta se ei ole opetuksen kieli. Tarton yliopistossa setoa voi opiskella kahden alkeiskurssin verran.

Ernst Puusepp käänsi vuonna 1926 Uuden testamentin neljä evankeliumia setoksi nimellä Mii` Issändä Jeesusõ Kristusõ pühä Evangeelium: Matteusõ, Markusõ, Luukasõ ja Johannõsõ kirotõt. Häntä auttoi käännöstyössä Paulopriit Voolaine. Vuonna 2013 ortodoksipappi Sakarias Leppik ja folkloristi Paul Hagu julkaisivat uuden käännöksen. Kun Puuseppin käännös perustui vironkieliseen käännökseen oli uusi käännös sen sijaan tehty kreikkalaisen alkutekstin perusteella. Uudessa käännöksessä haluttiin käyttää mahdollisimman paljon seton kielessä ja kulttuurissa tunnettuja nimiä, välttää saksalais- ja latinalaisperäisiä sanoja, sillä setulainen kristillinen kulttuuri edustaa itäistä kristillisyyttä, minkä lisäksi Vanhan testamentin heprealaiset nimet on mahdollisuuksien mukaan käännetty setolaisittain lausuttavaksi. Uuden käännöksen nimessäkin on evankelistojen nimet setolaistettu verrattuna edelliseen: Mi` Issändä Jeesusõ Kristusõ Pühä evangeelium. Marki, Matvei, Luka ni Joanni kirotõt.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Setukaisten ystävät ry 
 Setomaa.ee 

Itämerensuomalaiset kielet
Viron kielet