M-Bahn

M-Bahn tai Magnetbahn oli Maglev-junalinja, joka toimi Berliinissä Saksassa vuodesta 1989 vuoteen 1991.

Linja oli 1,6 km pitkä, ja se sisälsi kolme asemaa, joista kaksi oli uusia asemia. Gleisdreieckin asemalla M-Bahn käytti vanhaa Berliinin metron linjan U2 laituria, joka oli ollut käyttämätön siitä asti, kun Berliinin muuri rakennettiin. M-Bahn avattiin Birmingham maglevin rakentamisen jälkeen ja ennen Shanghain maglev-junan rakentamista, mutta joka tapauksessa se oli ensimmäinen maglev-juna kaupallisessa liikenteessä.

Historia 

M-Bahn-rata ja vaunut rakennettiin 1980-luvulla. Koeajo matkustajaliikenteessä alkoi elokuussa 1989, ja virallinen säännöllinen matkustajaliikenne alkoi heinäkuussa 1991 - samana kuukautena se joutui myös lopettamaan liikenteensä.

Berliinin muurin murtuessa ja Saksan yhdentyminen mahdollistivat U2:n liikennöinnin uudelleenaloittamisen. Liikennemuutokset tarkoittivat lyhyen M-Bahn-linjan purkamista. Purkutyöt alkoivat vain kaksi kuukautta M-Bahnin virallisen avaamisen jälkeen ja päättyivät helmikuussa 1992. Katkaistu metrolinja oli nyt palautettu takaisin.

M-Bahnin työntövoimana käytettiin pitkästaattorista lineaarista moottoria. Toisin kuin Transrapidissa ja muissa maglev-junissa, vain 85 % M-Bahn-junan painosta oli kannatettu magneettisella levitaatiolla, ja tasapaino tuettiin perinteisillä pyörillä.

Liikennöinnin ajan Berliinin M-bahn kulki automaattisesti ilman kuljettajaa, mutta järjestelmä oli valmistettu tarvittaessa kuljettajakäyttöiseksi.

Ratalinja 

Linja kulki suunnilleen pohjois-eteläsuunnassa Kemperplatzin asemalta Tiergartenin puiston reunalta Bernburger Strassen aseman kautta etelään nykyiselle Gleisdreieckin metroasemalle.

Asemat olivat Kemperplatz (nykyään paikalla on Sony Center, lähellä nykyistä Berliinin Potsdamer Platzin rautatieasemaa), Bernburger Str. (lähellä nykyistä Mendelssohn-Bartholdy-Parkin metroasemaa) ja Gleisdreieck (nykyään palautettu alkuperäiseen tarkoitukseensa U2-metrolinjan käyttöön) 

Ratalinja Kemperplatzista Bernburger Strassen asemalle oli kaksiraiteinen ja sisälsi kaksi samansuuntaista vaihdetta. Bernburgerin aseman jälkeen puolivälissä matkaa Gleisdreickiin rata kapeni yksiraiteiseksi, kun se siirtyi olemassa olevalle metron ratalinjalle. M-Bahnin vaihde oli ratalinjan länsipuolella ennen saapumista Gleisdreieckin asemalle yksittäiselle laiturille. Itäpuolella oli metron rata, joka käyttää normaalia raideleveyttä. Vaihde sijaitsi aivan Kemperplatzin aseman eteläpuolella, mikä mahdollisti kaksiraiteisen ajon.

Aiheesta muualla
 Kartta, josta näkyy M-Bahn linja ja kadut
 Popular Science Dec 1988

Berliinin liikenne
Saksan rautatieliikenne