Ilmatorjuntatykki

Ilmatorjuntatykki on ilmatorjuntaan tarkoitettu tykki. Ilmatorjuntatykkejä käytetään vihollisten ilma-alusten eli muun muassa lentokoneiden, ilmalaivojen tai helikoptereiden tuhoamiseen, tai tärkeiden maa- tai merikohteiden suojaamiseen vihollisen ilmahyökkäyksiltä estämällä tai häiritsemällä vihollisten ilma-alusten toimintaa. Tunnettuja ilmatorjuntatykkejä ovat muun muassa neuvostoliittolainen 85 mm ilmatorjuntatykki M/1939 52-K ja saksalainen 8,8 cm FlaK 18 sekä 3-tuumainen (76.2 mm) englantilainen Vickers. Ilmatorjuntatykeissä käytetään yleensä räjähtäviä ammuksia, joiden ilmanpaineeseen, aikasytytykseen tai kosketukseen perustuvat sytyttimet laukaisevat kranaatin räjähdyspanoksen.

Historia 
Tykkejä on käytetty ilmatorjunnassa siitä lähtien kun lentokoneita ja ilmalaivoja alettiin käyttää ensimmäisessä maailmansodassa, mutta ensimmäisten ilmatorjuntatykkien tarkkuus oli melko heikko, eivätkä lentokoneetkaan olleet vielä ratkaisevassa asemassa. Koska toisen maailmansodan aikana lentokoneet olivat ottaneet jo merkittävän roolin, täytyi myös ilmatorjunnan kehittämiseen panostaa. Ilmatorjuntatykkien tarkkuus ja tulivoima oli kehitetty paremmaksi ja niitä käytettiin laajassa mittakaavassa. Toisen maailmansodan jälkeen kehitetyt ilmatorjuntaohjukset ovat kuitenkin pääosin syrjäyttäneet ilmatorjuntatykit.

Lähteet

Aiheesta muualla

militaryfactory.com
Ilmatorjuntamuseon tykit

Ilmatorjuntakanuunat