Dean Evason

Dean C. Evason (s. , Manitoba, Kanada) on kanadalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi 13 kauden aikana NHL:ssä yhteensä 803 runkosarjaottelua. Vuosina 2005-2012 Evason toimi Washington Capitalsin apulaisvalmentajana. Vuonna 2020 hän siirtyi Minnesota Wildin päävalmentajaksi, kuuluttuaan aiemmin apuvalmentajien joukkoon.

Jääkiekkoura
Evason pelasi juniorina jääkiekkoa WHL:n Spokane Flyersissä. Spokane lopetti toimintansa kesken kauden joulukuussa 1981 ja Evason siirtyi pelaamaan Kamloops Junior Oilersiin, jossa hän pelasi vuoteen 1984. Washington Capitals varasi hänet kesällä 1982 NHL:n varaustilaisuudessa vuorolla 89. Evason teki kaudella 1982–1983 Kamloopsin yhden kauden maali-, syöttö- ja piste-ennätyksen (71+93=164). Kaudella 1983–1984 hän pelasi ensimmäisen NHL-pelinsä 16. marraskuuta 1983, mutta hän pelasi kaudella vain kaksi NHL-ottelua ja suurimman osan kaudesta Kamloopsissa. Evason valittiin vuonna 1984 WHL:n läntisen divisioonan ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Hän pelasi Kanadan maajoukkueessa vuoden 1984 nuorten maailmanmestaruuskilpailussa. Kanada sijoittui kisoissa neljänneksi. Vuonna 1984 Evason siirtyi ammattilaiseksi. Kamloops jäädytti Evasonin pelinumeron 20 vuonna 1984. Seura nimesi myös johtajuus-palkintonsa hänen mukaansa Dean Evason Awardiksi samana vuonna.

Evason pelasi kaudella 1984–1985 suurimmaksi osaksi AHL:n Binghamton Whalersissa, mutta myös NHL:ssä. Washington myi hänet maaliskuussa 1985 yhdessä Peter Sidorkiewiczin kanssa Hartford Whalersiin, josta se sai vaihdossa David Jensenin. Hartfordissa Evason pelasi vuoteen 1991 asti. Kaudella 1986–1987 hän teki NHL:n piste-ennätyksensä 22+37=59. Hartford vaihtoi lokakuussa 1991 Evasonin San Jose Sharksin Dan Keczmeriin. San Josessa Evason pelasi kaksi kautta. Kesäkuussa 1993 San Jose myi Evasonin NHL:n varaustilaisuudessa Dallas Starsiin, josta se sai vaihdossa kuudennen kierroksen varausoikeuden. Evason pelasi Dallasissa kaksi kautta, kunnes kesällä 1995 solmi vapaana agenttina sopimuksen Calgary Flamesin kanssa.

Evason pelasi Calgaryssä yhden kauden, jonka jälkeen hän liittyi Kanadan maajoukkueeseen kaudeksi 1996–1997. Hän pelasi kauden aikana myös Sveitsissä EV Zugin joukkueessa seitsemän ottelua. Evason pelasi keväällä 1997 maajoukkueessa jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa ja voitti joukkueen mukana kultaa. Evason pelasi Saksassa DEL-liigan EV Landshutissa vuosina 1997–1999. Keväällä 1999 hän lopetti uransa jääkiekkoilijana ja siirtyi valmentajaksi.

Ura valmentajana
Evason nimettiin EV Landshutin pelaaja-apuvalmentajaksi ennen kauden 1997–1998 alkua. Hän jatkoi samassa asemassa seuraavan kauden loppuun asti. Vuosina 1999–2002 Evason toimi WHL:n Kamloops Blazersin päävalmentajana. Kesällä 2002 hänet nimitettiin WHL:n Vancouver Giantsin päävalmentajaksi. Evason sai tammikuussa 2004 kolmen ottelun toimitsijakiellon Vancouverin ja Lethbridge Hurricanesin välisen joukkotappelun vuoksi. Kaudella 2004–2005 hän valmensi yhdessä Kelly Kision kanssa WHL:n Calgary Hitmeniä. Evason nimettiin vuonna 2005 Washington Capitalsin apuvalmentajaksi.

Helmikuussa 2020 Evason nimettiin Minnesota Wildin väliaikaiseksi päävalmentajaksi potkut saaneen Bruce Boudreaun tilalle. Heinäkuussa 2020 Evason teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Wildin kanssa. Joulukuussa 2021 Evason teki uuden monivuotisen jatkosopimuksen Wildin kanssa.

Muuta
Evasonin isä on entinen brittijääkiekkoilija Allan Evason. Evasonin ihaili nuorena Philadelphia Flyersin Bobby Clarkea, joka oli myös kasvanut Flin Flonissa. Evason oli Hartfordin pelivuosinaan loistava golfaaja ja hän voitti kolmesti Suur-Hartfordin alueen julkkisturnauksen.

Tilastot

Lähteet

Viitteet

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Kanadalaiset jääkiekkovalmentajat
Washington Capitalsin varaamat pelaajat
Jääkiekon maailmanmestarit
Vuonna 1964 syntyneet
Elävät henkilöt
79.32 Jääkiekko