Sinfonia nro 9 (Schubert)

Franz Schubertin yhdeksättä sinfoniaa (C-duuri, D. 944) kutsutaan lisänimellä Suuri. Teos sävellettiin vuosina 1825–1826 eikä vuonna 1828, kuten ennen oletettiin. Monet tutkijat ovat tulkinneet yhdeksännen sinfonian myös seitsemänneksi, kahdeksanneksi tai jopa kymmenenneksi. Teos esitettiin kokonaisuudessaan vasta 21. maaliskuuta 1839 Leipzigissa Mendelssohnin johdolla.

”Suureksi” sinfonian nimitti 1800-luvun kustantaja erottaakseen sen ”Pienestä” sinfoniasta (VI) samassa sävellajissa.

Robert Schumann ylisti sinfoniaa kuuluisissa sanoissaan Neue Zeitschriftin artikkelissa sen taivaallisesta pituudesta. Schumannin kerrotaan myös sanoneen pitävänsä sitä suurimpana soitinmusiikkiteoksena sitten Ludwig van Beethovenin kuoleman. Teoksen temaattinen kehitys muistuttaa Beethovenista, mutta Schubert, satojen liedien säveltäjä, kiinnitti erityistä huomiota melodioihin. Teoksen uusi tyyli innoitti Schumannia itse ryhtymään sinfonikon uralle.

Osat 
 Andante – Allegro ma non troppo
 Andante con moto
 Scherzo. Allegro vivace – Trio
 Finale. Allegro vivace

Kokoonpano 
 2 huilua
 2 oboea
 2 klarinettia (A, C)
 2 fagottia
 2 käyrätorvea (C)
 2 trumpettia (A, C)
 3 pasuunaa
 patarummut
 jouset

Lähteet

Aiheesta muualla 
 IMSLP: Symphony No.9, D.944 (Schubert, Franz) (nuotteja)

Franz Schubertin sinfoniat
1820-luvun musiikkiteokset