Varusmiespalvelus Suomessa

Varusmiespalvelus on osa Suomen asevelvollisuutta. Varusmiespalveluksen ovat velvoitettuja suorittamaan kaikki asevelvolliset miehet, joilla ei ole vakaumukseen perustuvia syitä, jotka estävät varusmiespalveluksen suorittamisen ja jotka ovat terveydentilaltaan palveluskelpoisia. Naiset eivät voi suorittaa varusmiespalvelusta, mutta voivat hakea varusmiespalvelusta vastaavaan vapaaehtoiseen asepalvelukseen. Tämä on ollut mahdollista vuodesta 1995. 2010-luvulla noin 67 prosenttia asevelvollisten ikäluokasta suoritti varusmiespalveluksen.

Kutsunnat

Suomen puolustusvoimien kaikille kuluvan vuoden aikana 18 vuotta täyttäville asevelvollisille miehille järjestämissä kutsunnoissa määritetään asevelvollisen palveluspaikka ja palveluksen aloittaminen sekä tiedotetaan puolustusvoimista ja varusmiespalveluksesta tuleville alokkaille. Kutsunnoissa selvitetään asevelvollisen palveluskelpoisuus sekä omat toivomukset ja halukkuudet.

Palvelusajan määräytyminen 

Aseellinen varusmiespalvelus on 165, 255 tai 347 vuorokauden mittainen. Kaikki käyvät kuitenkin aluksi 6-viikkoisen alokasjakson (A-jakso, aikaisemmin Peruskoulutuskausi eli P-kausi). Sen aikana valitaan johtajakoulutukseen lähtijät ja miehistötehtäviin sijoitettavat. Valintoihin vaikuttavat esimiesten ja palvelustovereiden arviot, peruskoulutuskaudella suoritettavat soveltuvuuskokeet, lihas- ja kuntotestit sekä menestys sotilaan perustutkinnossa.

Miehistötehtäviin koulutettavat palvelevat tavallisesti 165 vuorokautta. Alokasjakson jälkeen tämä palvelus jakautuu kolmeen 6-viikkoiseen koulutusjaksoon. Koulutusjaksot ovat koulutushaarajakso, erikoiskoulutusjakso ja joukkokoulutusjakso.

Miehistön erityistaitoja ja ammattimaista osaamista vaativat tehtävät edellyttävät 255 vuorokautta palvelusta; tämä tulee A-jaksoa seuraavasta noin 30 viikon jaksosta.

Miehistön vaativimpiin tehtäviin kouluttaudutaan 347 vuorokauden palveluksella. Alokasjakson jälkeen nämä erikoiskoulutettavat palvelevat noin 44 viikkoa.

Varusmiesjohtajat suuntaavat alokasjakson jälkeen kuusiviikkoiselle koulutushaarajaksolle, jonka jälkeen aliupseerikurssit alkavat. Ensimmäinen aliupseerikurssi (AUK I) kestää kuusi viikkoa, jonka aikana tehdään valinnat reserviupseerikursseille (RUK). Jakson suorittaneet jatkavat joko aliupseerikurssi II:lle (AUK II, kestoltaan 6 viikkoa) ja sen jälkeiselle johtajakaudelle (28 viikkoa) tai 14 viikkoa kestävälle reserviupseerikurssille, jonka jälkeen koittaa 23 viikon johtajakausi.

RUK-valintoihin vaikuttavat samat seikat kuin alokasjakson jälkeisessä johtajakoulutusseulonnassa. Lisäksi painotetaan menestymistä johtajatehtäväradalla ja aselajikokeissa.

Palveluspaikan määräytyminen 
Varusmiespalveluksen voi suorittaa Suomen puolustusvoimien tai Rajavartiolaitoksen joukko-osastoissa. Yleisenä periaatteena on sijoittaa asevelvollinen palvelukseen kotipaikkansa lähellä sijaitseviin joukko-osastoihin.

Varusmies ei voi lain mukaan valita palvelusaikaansa. Hänen mielipidettään kuitenkin kuullaan ennen erikois- tai johtajakoulutukseen määräämistä, mutta joukko-osaston komentajan vallassa on, ketkä varusmiehet määrätään palvelemaan 5,5, 8,5 tai 11,5 kuukautta. On kuitenkin mahdollista hakea vapaaehtoisena eräisiin yksiköihin, joiden palvelusaika on yleensä 11,5 kuukautta. Tällaisia ovat Laskuvarjojääkärikomppania, erikoisrajajääkärikomppania, ilmavoimien koulut, kansainvälinen valmiusjoukko ja merivoimien sukeltajakurssi.

Siviiliammatin huomioonottaminen 
Henkilöt, joilla on siviilissä hankittu erikoiskoulutus, määrätään mahdollisuuksien mukaan palvelemaan oman erikoisalansa tehtävissä. Tyypillisimmin tällaisia tehtäviä saavat lääkärit, jotka palvelevat joko varusmieslääkäreinä tai koulutetaan lääkintäreserviupseereiksi, ja teologit, jotka palvelevat usein varusmiespappeina. Myös asesepiksi ja elektroniikka-aliupseereiksi pyritään kouluttamaan näiden tai lähialojen ammattihenkilöstöä. Kuljetusalan ammattilaiseksi aikovat voivat suorittaa puolustusvoimissa C- ja CE-luokan ajokortit. Osa CE-kuljettajista saa edelleen ADR-kappaletavara- ja -säiliöluvat. Sotilaspoliisina, keittäjänä tai soittokunnassa voi niissäkin toteuttaa siviiliosaamistaan. Graafisen alan osaajien ja viestinnän taitajienkin ammattitaidolle on kysyntää.

Erikoisjoukot ja -koulutus

Asevelvollisuuden voi suorittaa esimerkiksi laskuvarjojääkärinä, taistelusukeltajana, Suomen Kansainvälisen Valmiusjoukon taistelijana tai sotilassoittokunnassa. 

Lisäksi on mahdollista hakeutua LentoRuk-kurssille lentäjäoppilaaksi. Kurssin testit ovat viisivaiheiset ja käydään kevään aikana. Hyvä näkö, lahjakkuus ja fyysinen kunto ovat erityisvaatimuksia lentäjän koulutukselle. Koulutukset on esitelty Puolustusvoimien Varusmiehelle-sivuilla.

Vuonna 2007 Suomessa alkoi ruskeiden barettien eli erikoisrajajääkärien koulutus. Ruskeat baretit ovat Rajavartiolaitoksen erikoisjoukko, joka perustettiin, koska Rajavartiolaitoksen reserviä haluttiin pienentää tinkimättä suorituskyvystä. Erikoisrajajääkärit valitaan pääsykokeilla, jotka ovat lähes yhtäläiset Utin jääkärirykmentissä koulutettavien laskuvarjojääkärien valintakokeisiin.

Näihin joukkoihin haetaan aina erikseen ja mahdollisimman aikaisin. Kyvykkyyttä testataan pääsykokeilla ja haastatteluilla. Ominaista on erityistaitojen edellyttäminen ja kovan kunnon, niin henkisen kuin fyysisen, vaatiminen.

Palveluksen kulku 
Alokasaikana alokkaiden henkisiä ja fyysisiä ominaisuuksia testataan eri tavoin. Kahdessa peruskokeessa kartoitetaan alokkaan soveltuvuutta aliupseeri- tai reserviupseerikoulutukseen.

P1a eli P-koe numero yksi on eräänlainen älykkyystesti. Siinä täydennetään kuvioita, tehdään yhteen-, vähennys- ja kertolaskuja sekä täydennetään sana-assosiaatio-osia. Kokeesta voi saada yhdeksän pistettä. Aliupseerikurssille vaaditaan neljän ja reserviupseerikouluun viiden pisteen rajan saavuttamista.

P2b-koe mittaa johtajataitoja. Persoonallisuustesti koostuu joukosta osin huvittaviakin kysymyksiä. Kokeesta voi saada enintään kuusi pistettä. Aliupseerikurssille edellytetään vähintään kahta ja reserviupseerikouluun kolmea pistettä.

Palveluksen ajalta maksetaan päivärahaa. Varusmiehen päiväraha on palvelusajan mukaan vuoden 2023 alusta (1–6 kk) 5,40 euroa, (7–9 kk) 9 euroa ja (10–12 kk) 12,50 euroa. Päivärahat maksetaan yleensä pankkitilille kahden viikon välein.

Varusmieskoulutuksen arviointi ja kehittäminen 

Varusmieskoulutuksen tuloksia arvioidaan jokaisella koulutuskaudella. Sotilaan tiedot, taidot ja valmiudet arvioidaan peruskoulutuskauden jälkeen taistelijan tutkinnolla. Jokainen sotilas saa arvion ja palautteen osaamisestaan. Taistelijan tutkintoon kuuluvat myös ampumataitotesti, lihaskuntotesti ja 12 minuutin juoksutesti. Tuloksia käytetään yhtenä perusteena seuraavan saapumiserän peruskoulutuskauden kehittämiseen.

Vastaavasti erikoiskoulutuskauden lopulla taistelijat suorittavat koulutushaaratutkinnon, jossa osoitetaan taistelijan oman aselajin ja koulutushaaran tiedot, taidot ja valmiudet.

Aliupseerikurssilla ja reserviupseerikurssilla tiedot ja taidot osoitetaan tenteillä ja käytännön osaaminen johtajasuorituksilla ja muilla käytännön näytöillä.

Varusmiesjohtajat arvioivat itse ja saavat kouluttajaltaan palautteen keskeisistä johtaja- ja kouluttajasuorituksistaan. Lisäksi varusmiesjohtajat tekevät arvioin johtamiskäyttäytymisestään, itsearvioinnin sekä alaistensa, vertaistensa ja esimiehensä tekemänarvioinnin perusteella.

Tuotettujen joukkojen koulutustaso mitataan ja arvioidaan yleensä noin viikon kestävässä sotaharjoituksessa, jossa joukon suoritusta verrataan sen suorituskykyvaatimuksiin.

Varusmiespalveluksen lopulla tehdään kaikille varusmiehille nimetön kysely, jossa he arvioivat kokonaisuudessa saamaansa koulutusta ja tukipalveluja sekä varusmiesjohtajien ja palkatun henkilökunnan toimintaa. Tulokset käsitellään ensin perusyksiköissä varusmiesten kanssa kehittämistarpeiden ja erityisesti kehittämisesitysten tunnistamiseksi.

Perusyksikön henkilökunta analysoi tulokset tarkemmin ja päällikkö päättää parantamiskohteet ja -toimenpiteet sekä tekee tarvittavat tukiesitykset joukkoyksikön komentajalle.

Sekä koulutustuloksia että varusmiesten loppukyselyn tuloksia ja niiden perusteella tehtyjä toimenpiteitä arvioidaan joukko-osastoissa, puolustushaaraesikunnissa ja pääesikunnassa koulutuksen kehittämiseksi.

Tulokset ovat myös yksi mittari palkatun henkilökunnan suoritusarvioinnissa ja yksi peruste henkilökohtaisen palkanosan määräytymiseen.

Puolustusvoimien koulutuskulttuurin kehittymistä seurataan ja arvioidaan varusmiesten loppukyselyjen, reserviläiskyselyjen ja kouluttajakyselyjen avulla. Muutokset ja kehitystrendit yhdessä tutkimustiedon kanssa antavat perusteita tavoitteiden ja menetelmien tarkistamiseen sekä voimavarojen kohdentamiseen.

Varusmieskoulutuksen sisältöä kehitetään Maanpuolustuskorkeakoulun ja puolustushaarakoulujen tutkimuksen sekä muun tutkimuksen perusteella. Alan parhaita käytäntöjä tunnistetaan ja jaetaan joukko-osastojen välillä. Kokemukset kriisinhallinta- ja rauhanturvaoperaatioista kootaan "Lessons Learned" menettelytavan avulla. Uudet menettelytavat testataan kenttäkokeissa ja kokeiluharjoituksissa sekä siirretään käytäntöön ohjesääntöjen, oppaiden ja käsikirjojen sekä opetusmateriaalin avulla.

Varusmieskoulutuksen ulkoinen arviointi oli osa Asevelvollisuustyöryhmän, ns. Siilasmaan työryhmän selvitystä. Työryhmä teki 77 suositusta asevelvollisuuden kehittämiseksi.Puolustusvoimat on toteuttanut suosituksista 40 ja 30 se tulee toteuttamaan.

Sotilaspassi ja palvelutodistus
Palveluksen päätyttyä todistuksena varusmiespalveluksen suorittamisesta reserviin siirtyvälle annetaan sotilaspassi ja palvelutodistus.

Palvelutodistuksessa kuvataan varusmiespalveluksen aikana saatu koulutus ja suoritetut opinnot. Opintoihin voi kuulua muun muassa johtaja- ja kouluttajakoulutus, ensiapukoulutus, lääkintämieskoulutus, sotilaspoliisikoulutus, ajoneuvon kuljettajakoulutus.

Varusmieskoulutukseen sisältyviä opintoja ja koulutusta voidaan hyväksilukea osaamisen tunnustamisen periaatteen mukaisesti eri oppilaitoksissa ja opinnoissa. Keskeisissä koulutuslaeissa määritellään muussa oppilaitoksessa tai muualla
hankitun osaamisen tunnustaminen. Käytännöt vaihtelevat oppilaitosten välillä.

Varusmiespalveluksen avaamat työurat 
Hyvin ja moitteettomasti suoritettu varusmiespalvelus on edellytys upseerinuralle pääsemiseksi. Upseerin perustutkinnot opiskellaan Maanpuolustuskorkeakoulun Kadettikoulussa. Perustutkintoja ovat sotatieteiden kandidaatin tutkinto ja sotatieteiden maisterin tutkinto. Jatkotutkintoja ovat yleisesikuntaupseerin tutkinto ja sotatieteiden tohtorin tutkinto.

Johtajakoulutuksen saaneet voivat hakea varusmiespalveluksen jälkeen puolustusvoimien palvelukseen sopimussotilaaksi 6 kuukaudeksi kerrallaan (nykyisin enintään kahdeksi vuodeksi). Sopimussotilaiksi valitaan hakijoista ne, joilla on edellytykset ja halu pyrkiä aliupseeriksi tai upseeriksi. Sopimussotilaat toimivat kantahenkilökunnan apuna varusmiesten koulutuksessa ja voivat arvioida omaa soveltuvuuttaan ammattisotilaaksi.

Aliupseeriksi ja upseerikoulutukseen voi hakea myös ilman palvelemista sopimussotilaana. Aliupseerin koulutuksessa palveleminen sopimussotilaana on kuitenkin keskeinen osa ammattiin ja tehtävään perehtymistä.

Varusmiespalveluksen jälkeen voi hakeutua rauhanturvaamistehtäviin. Suomen Kansainvälisen Valmiusjoukko -koulutuksen käyminen ei ole välttämätöntä. Rauhanturvaajalta edellytetään hyvää terveyttä ja kuntoa sekä kielitaitoa. Ammattitutkinto ja siviilinkoulutus tukevat hakeutumista kansainvälisen sotilaallisen kriisinhallinnan tehtäviin.

Varusmiespalveluksen jälkeen voi hakeutua myös Raja- ja merivartiokouluun rajavartijan peruskurssille ja sitä kautta töihin Rajavartiolaitokseen raja- tai merivartijaksi.

Reservipalvelus 

Varusmiespalveluksen jälkeen asevelvollisuus jatkuu reservissä. Reserviläisiä voidaan lain mukaan käskeä kertausharjoituksiin määräajaksi. Reservin kertausharjoitukset perustuvat asevelvollisuuslakiin ja niihin osallistuminen on yhtä pakollista kuin varusmiespalvelukseen.

Kertausharjoitusten enimmäismäärä on säädetty laissa. Asevelvollinen voidaan kutsua kertausharjoituksiin koulutuksensa mukaan seuraavasti:
 Miehistö 80 vuorokaudeksi (165 päivää palvelleet)
 Miehistön erityistaitoa vaativiin ja miehistön vaativimpiin erityistehtäviin koulutetulla 150 päivää (255 tai 347 päivää palvellut miehistö)
 Erikoiskoulutettu miehistö 150 vuorokaudeksi
 Aliupseerit, opistoupseerit ja upseerit 200 vuorokaudeksi

Käytännössä enimmäismäärät tulevat täyteen hyvin harvoilla, sillä Puolustusvoimien budjetti rajoittaa merkittävästi kertausharjoitettavien reserviläisten määriä. Nykyisin suurta osaa reserviläisistä ei kutsuta kertausharjoituksiin lainkaan. Vuoden 2007 asevelvollisuuslain mukaan kertausharjoituksiin voidaan kutsua myös sellaisia reserviläisiä, joiden kertausharjoitusvelvollisuus on täyttynyt, mikäli nämä suostuvat tähän. Tämä johtanee siihen, että tulevaisuudessa yhä harvemmat kutsutaan kertausharjoituksiin, mutta heidät yhä useammin. Pakollisten kertausharjoitusten lisäksi reserviläiset voivat palvella myös vapaaehtoisissa harjoituksissa.

Mikäli reserviläisellä on vakavia henkilökohtaisia syitä, jotka tekisivät kertausharjoituspalveluksesta kohtuuttoman hankalaa, aluetoimisto voi hakemuksesta vapauttaa reserviläisen yksittäisestä harjoituksesta. Perusteeksi kelpaa erityisen hankala perhetilanne, opintojen vakava häiriintyminen tai työnantajille tai elinkeinolle aiheutuva erityisen suuri haitta. Hakemus ei kuitenkaan anna itsessään oikeutta jäädä pois harjoituksesta, jollei sitä ole ennen harjoituksen alkua hyväksytty. Aluetoimisto voi vapauttaa reserviläisen harjoituksesta myös omasta aloitteestaan, jos tämän palveluskelpoisuus on laskenut tai hän olisi vaaraksi itselleen tai muille.

Reserviläinen, jonka varusmiespalveluksen jälkeen muuttunut vakaumus estää palvelemasta sotilaana, voi kieltäytyä kertausharjoituksista hakemalla täydennyspalvelukseen, jonka kesto on käytännössä viisi vuorokautta. Täydennyspalveluksen suorittanut rinnastuu siviilipalveluksen suorittaneeseen, eli on vapautettu armeijan palveluksesta sekä rauhan että kriisin aikana. Kerran siviilipalvelukseen siirtynyttä ja palveluksen aloittanutta ei voida palauttaa enää asevelvollisrekisteriin, vaikka hän itse haluaisi. Mahdollisessa kriisissä täydennyspalveluksen suorittanut siviilipalvelusvelvollinen palvelee muiden siviilivarantoon kuuluvien tapaan siviilivarantolaisena pelastusviranomaisten, muiden pelastustoimintaan ja väestönsuojeluun osallistuvien eri viranomaisten taikka opetusministeriön ja sen alaisten virastojen johtamana ja alaisuudessa.

Aseeton varusmiespalvelus 

Jos asevelvollisen vakaumukseen perustuvat omantunnonsyyt estävät häntä suorittamasta asevelvollisuuttaan aseellisessa palveluksessa, hän voi suorittaa palveluksensa aseettomana. Sodan etiikka käsittelee vakaumukseen liittyviä eettisiä ongelmia. Aseettoman palveluksen suorittaneet ovat vapautettuja aseellisesta palveluksesta rauhan aikana. Aseettomana palvelevalle ei saa kouluttaa aseiden käyttöä tai käsittelyä eikä häntä saa käskeä käsittelemään ampumatarvikkeita. Aseettoman palveluksen suorittaa vuosittain noin sata varusmiestä. Aseettomina palvelevat varusmiehet koulutetaan yleensä kirjureiksi, lääkintämiehiksi tai kuljetustehtäviin.

Aseeton varusmiespalvelus lyhennettiin 330 päivästä 270 päivään vuonna 2008 voimaan tulleen asevelvollisuuslain myötä. Ennen lakimuutosta vuonna 2003 aseettoman palveluksen suorittavia oli 56 henkeä ja vuonna 2006 38. Nykyisin palvelusaika on 255 päivää, jollei henkilöä määrätä koulutukseen, joka edellyttää 347 päivän palvelusaikaa (Asevelvollisuuslaki 69 §). Aseeton palvelus on nähty aseellista kevyempänä tapana suorittaa varusmiespalvelus. Tällä on aikaisemmin perusteltu aseettoman palveluksen pitempiaikaista kestoa verrattuna aseelliseen palvelukseen. Lyhyemmän palvelusajan on toisaalta katsottu lisäävän halukkuutta suorittaa varusmiespalvelus aseettomasti, mitä ei nähdä toivottavana seurauksena Puolustusvoimien tehtävien kannalta.

Katso myös
 Asevelvollisuus Suomessa
 Maanpuolustusvelvollisuus
 Sotilasavustus
 Sotilasvala
 Suomen puolustusvoimat
 Varusmiesliitto
 Varusmiestoimikunta
 Kertausharjoitukset

Lähteet 
 Ruotuväki/Alokasliite, 2012, saapumiserä 2/12 s. 4
 www.varusmieheksi.fi

Viitteet

Kirjallisuutta 
 Johtajan Käsikirja. Puolustusvoimat, pääesikunta, henkilöstöosasto 2012. (Puolustusvoimien käsikirja ja oppikirja).
 Sotilaan Käsikirja 2012 Puolustusvoimat, pääesikunta, henkilöstöosasto 2012. (Puolustusvoimien käsikirja ja oppikirja).
 Kouluttajan opas. Puolustusvoimat, pääesikunta, henkilöstöosasto 2010. (Puolustusvoimien käsikirja ja oppikirja).
 Tommi Hoikkala, Mikko Salasuo & Anni Ojajärvi: Tunnetut sotilaat - Varusmiehen kokemus ja terveystaju. Julkaisija: Nuorisotutkimusseura/Nuorisotutkimusverkosto, julkaisuja 94, 2009. ISBN 978-952-5464-58-0
 
 Osaamista puolustusvoimille, yksilölle ja yhteiskunnalle! Toim. Matti Muhli. Koulutustoimialan vuosiseminaari 2014. http://www.puolustusvoimat.fi/wcm/e9fb408046488cc394edb7786bf3619b/Asevelvollisuuspv_seminaariohjelma.pdf?MOD=AJPERES

Aiheesta muualla 
 Puolustusvoimat
 Puolustusvoimat: Varusmieheksi & Varusmiehen opas
 Puolustusvoimien eritystehtävät
 Naisten vapaaehtoisesta asepalvelusta
 Puolustusvoimien videot mm. sotilaspoliisikoulutuksesta, Suomen Kansainvälisen Valmiusjoukon koulutuksesta
 Asevelvollisuusjärjestelmän yhteiskunnallisia vaikutuksia: kansantalous • aluetalous • opinnot ja työelämä