Helenan ylistys

Helenan ylistys () on Gorgiaan kirjoittama ylistys Helenalle. Sisältönsä puolesta kirjoitus on enemmänkin Helenan puolustus kuin ylistys: Gorgias pyrkii vapauttamaan Helenan tämän perinteisestä avionrikkojan huonosta maineesta ja syytteistä, joiden mukaan Troijan sota oli hänen syytään. Kirjoitus käsittelee erityisesti puheen voimaa.

Tausta 

Helena edusti kreikkalaisille sekä seksuaalista halua että äärimmäistä kauneutta. Hän oli Zeuksen ja Ledan tytär, Spartan kuningatar, ja hänen kauneutensa oli välittömänä syynä Troijan sotaan. Sota alkoi, kun jumalattaret Hera, Athene ja Afrodite pyysivät Troijan prinssiä Parista valitsemaan, kuka kolmesta oli kaikkein kaunein (niin kutsuttu Pariksen tuomio). Jokainen pyrki vaikuttamaan Pariksen tekemään valintaan, mutta lopulta tämä valitsi Afroditen, joka lupasi valinnan vuoksi Parikselle puolisoksi kaikkein kauneimman naisen. Paris matkusti tämän jälkeen Kreikkaan, missä hän tapasi Helenan ja tämän puolison Menelaoksen. Helena salli Afroditen vaikutuksesta Pariksen houkutella itsensä Troijaan. He matkustivat Troijaan yhdessä, mikä sai aikaan paitsi sodan, myös suositun kirjallisen tradition, joka syytti Helenaa väärintekijäksi. Gorgias pyrki ylistyksellään vastaamaan tähän perinteeseen.

Gorgias ja muut sofistit käsittelivät kielen rakennetta ja toimintaa keinona ilmaista tekojen seuraamuksia sekä tapoja, joilla päätökset teoista oli tehty. Tämä on myös Gorgiaan kirjoittaman ylistyksen tarkoituksena. Aristoteleen retoristen puheiden kolmijaon mukaan Gorgiaan puhe on selvästi epideiktinen eli esittävä puhe.

Sisältö 

Gorgias käsittelee kirjoituksessaan mahdollisia syitä sille, miksi Helena lähti Troijaan. Hän selittää, että Helena saatiin ehkä taivuteltua neljällä eri tavalla: jumalten avulla, fyysistä voimaa käyttämällä, puheella (logos) tai rakkauden vallassa.

Jos kyseessä oli todellakin jumalten suunnitelma, joka sai aikaan Helenan lähdön Troijaan, tällöin häntä ei voida moittia, koska kukaan ihminen ei voi vastustaa jumalten tahtoa. Gorgias selittää, että luonnon mukaisesti heikot ovat vahvojen hallitsemia, ja koska jumalat ovat ihmisiä vahvempia kaikessa suhteessa, Helena tulisi vapauttaa huonosta maineesta. Jos hänet sen sijaan kaapattiin mukaan väkivalloin, on selvää, että hänen viejänsä teki tällöin rikoksen. Tällöin viejää tulisi syyttää, ei Helenaa.

Gorgias tarjoaa pisimmän käsittelyn kolmannesta vaihtoehdosta: jos puhe taivutteli Helenan, hänet on vapautettava syytteistä, sillä puhe on mahtava hallitsija, joka saa aikaan jumalaisia tekoja. Hän käsittelee erilaisia puheen lajeja, jotka saavat tällaista aikaan: näitä ovat esimerkiksi runous, innoittuneet loitsut ja valheet. Gorgiaan mukaan puheella taivuttelu saattoi näin viedä nuorelta Helenalta järjen. Näin ollen puheella taivuttelija teki väärin, ja häntä tulisi tällöin syyttää, ei Helenaa.

Jos taas Helena taivuteltiin rakkauden avulla, hänet tulisi myös vapauttaa syytteistä, koska jos rakkaus on jumala ja sillä on jumalan voimat, kukaan ihminen ei voi vastustaa sitä. Jos rakkaudessa sen sijaan on kyse inhimillisestä sairaudesta ja mielen ymmärtämättömyydestä, sitä ei tule pitää virheenä vaan onnettomuutena.

Lähteet

Kirjallisuutta

Suomennos 

 Gorgias: Helenan ylistys. Teoksessa

Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Aiheesta muualla 

 Γοργίας: Ελένης Εγκώμιον 
 Gorgias: Encomium of Helen 
 Gorgias: Encomium of Helen  

Antiikin kreikankieliset kirjat
Kirjat filosofiasta