Nanjingin posliinitorni

Nanjingin posliinitorni (myös Bao’enin temppeli) oli buddhalainen pagodi, joka pystytettiin 1400-luvun alussa Itä-Kiinassa sijaitsevaan Nanjingin kaupunkiin, Jangtsejoen etelärannalle. Sen rakennutti Ming-dynastiaan kuulunut keisari Yongle äitinsä kunniaksi. Kerrotaan, että rakentaminen kesti lähes kaksikymmentä vuotta ja siihen osallistui satatuhatta työmiestä. Keskiajalla tornia pidettiin yhtenä maailman seitsemästä ihmeestä. Se tuhoutui täydellisesti vuonna 1856, Qing-dynastiaa vastaan käydyn Taiping-kapinan aikana.

Historiankirjoitusten perusteella pagodissa oli yhdeksän kerrosta ja sen huippu kohosi 78 metrin korkeuteen. Rakennus oli tyvestään 29 metriä leveä ja läpileikkaukseltaan kahdeksankulmion muotoinen. Se oli päällystetty kirkkaanvalkoisilla posliinitiilillä, joiden lomaan oli muurattu värikkäitä tiiliä ja kiviä.

Tornissa säilytettiin Siddhartha Gautaman kallonpalaa eli sariraa, jonka munkki Danapala oli tuonut Intiasta Kiinaan jo Pohjoisen Song-dynastian aikana (960–1127). Sarira löydettiin myöhemmin tornin alapuolisesta kammiosta ja sitä säilytetään nykyään Qixian temppelissä Nanjingin koillispuolella. Kaupunki alkoi rakentaa vuonna 2010 alkuperäiselle paikalle pagodin rekonstruktiota, joka oli alun perin määrä avata yleisölle vuonna 2014.

Keväällä 2015 posliinitornin uudelleenrakennustyöt olivat jo pitkällä, mutta yhä meneillään. Seinäpintoja oli jo maalattu ja rakennuksen tulevia yksityiskohtia julkaistiin yleisölle posliinitornille omistetussa museossa.

Nanjingin posliinitornia on pidetty joissain listauksissa yhteenä keskiajan maailman seitsemästä ihmeestä.

Lähteet

Aiheesta muualla

The missing ancient architectures Part 7- The legendary porcelain tower (runsaan 50 minuutin kestoinen dokumenttiohjelma posliinitornista vuodelta 2011)   (cntv.cn)

Kiinan buddhalaiset temppelit
Posliinitorni
Nanjingin historia