Superruoka

Superruoka () on markkinointitermi, jota yleensä käytetään kuvaamaan poikkeuksellisen ravinnetiheäksi väitettyä ruokaa tai ruoka-ainetta. Superruoat ovat yleensä tavallisen ruoan ja lääkinnällisempien yrttien välimaastoon asettuvia, luonnonmukaisesti tuotettuja tai luonnosta kerättyjä ruokia, joilla on vahva kulttuurihistoria ja monipuolinen ravinnepitoisuus. Superruoka sisältää luonnon raaka-aineita, jotka ovat varastoineet itseensä muun muassa mineraaleja, vitamiineja ja antioksididantteja.

Superruoka on markkinoijan määriteltävissä. Superruokina markkinoituja tuotteita ovat moringa, spirulina, chlorella, AFA-levä, kasviplanktoni, maca, raaka kaakao, goji-marja, hampunsiemenet, paahdettu rouhittu pellava, kookostuotteet, aloe vera, hunaja, emomaito eli kuningatarhyytelö, mehiläisten keräämä siitepöly, açai-marja, camu camu -marja, inkamarja, chia-siemenet, lukuma, viherjauheet, jotkin ruskolevät, monet pähkinälajit sekä noni. Suomalaisina superruokina on markkinoitu muun muassa seuraavia: mustikka, puolukka, karpalo, tyrni, nokkonen, männyn siitepöly ja pakurikääpä. 

Euroopan unionin alueella on kiellettyä markkinoida ruokaa terveysväittämin ilman tarkkaa ja hyväksyttyä selostusta ruuan terveysvaikutuksista.

Termi superruoka mainittiin ensimmäistä kertaa ensimmäisen maailmansodan aikoihin. The United Fruit Company markkinoi banaaneja superruokana.

Arvostelua 
Elintarvikekemian professori Marina Heinosen mukaan superruokia puolustellaan näennäistieteellisillä ”tutkimuksilla”, mutta tieteellisissä tutkimuksissa terveyshyötyjä ei ole juurikaan löytynyt.

Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen (THL) erikoistutkija Iris Erlundin mielestä termin ”superruoka” käytölle ei ole tieteellisiä perusteita.

Riskit
Pieni osa maahantuoduista superruoista on ollut laadultaan virallisten säädösten vastaisia. Tyypillisiä ongelmia ovat puutteelliset merkinnät, mutta muutamien tuotteiden kohdalla myös esimerkiksi liialliset torjunta-ainejäämät ja mikrobit. 

Professori Marina Heinonen pitää kyseenalaisena, onko ulkomailla tuotettuja superruokia turvallista tarjota lapsille.

Ravintotieteilijä Catherine Collinsin mukaan käsite ”superruoka” on parhaimmillaan merkityksetön ja pahimmillaan haitallinen.

Perinteiset terveysruoat 
Professori Marina Heinosen mukaan goji-marjoissa ei ole mitään, mitä ei saisi mustikoista, ja myös porkkana on hänen mukaansa gojia terveellisempää. Erikoistutkija Iris Erlundin mukaan myös perinteiset runsaskuituiset ruoat kuten kaurapuuro ja hernekeitto käyvät ”superruoasta”. Brittitutkijat korostavat, että on ihan yhtä terveellistä syödä vaikkapa omenia ja appelsiineja kuin kalliita superruokia.  Marjojen terveellisyydelle on vankat tieteelliset todisteet.

Brittitutkijat myös korostavat, ettei pidä tutkia yhtä ravintoainetta kerrallaan vaan kokonaisvaikutusta terveyteen. Esimerkiksi (mm. porkkanasta saatava) beetakaroteeni ruoasta saatuna ehkäisee syöpiä mutta eristettynä (pillereistä) muun ruoan lisukkeena saatuna lisää niitä.

Superfruit 
Superfruit on superruoka-sanan alakäsite, jolla viitataan hedelmiin ja marjoihin.

Katso myös 
 Ravitsemustiede

Lähteet 

Ruoka
Seulonnan keskeiset artikkelit