Paul Wittgenstein

Paul Carl Hermann Wittgenstein (11. toukokuuta 1887 Wien, Itävalta-Unkari — 3. maaliskuuta 1961 Manhasset, New York, Yhdysvallat) oli itävaltalais-amerikkalainen pianisti. Hän menetti oikean käsivartensa I maailmansodassa mutta jatkoi uraansa esittämällä, sovittamalla ja tilaamalla vasemman käden pianoteoksia.

Paul Wittgenstein syntyi vuonna 1887 Wienissä teollisuusmies Karl Wittgensteinin ja Leopoldine Wittgensteinin perheeseen, ja hänellä oli kaikkiaan kahdeksan sisarusta. Filosofi Ludwig Wittgenstein oli hänen pikkuveljensä. Perhe osallistui tiiviisti kulttuurielämään, ja Wittgensteinien luona vierailivat muiden muassa Joseph Joachim, Johannes Brahms, Gustav Mahler, Pablo Casals ja Richard Strauss. Paul musisoi jo nuorena heidän kanssaan.

Paul Wittgenstein opiskeli pianonsoittoa Malvine Breen ja Teodor Leszetyckin johdolla ja piti ensikonserttinsa vuonna 1913 Wienin Musikvereinissa. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua hänet kutsuttiin sotapalvelukseen; hän haavoittui Zamośćissa ja joutui venäläisten vangiksi, ja hänen oikea käsivartensa amputoitiin. Punaisen Ristin vankienvaihto-ohjelman ansiosta hän pääsi vuonna 1915 takaisin Wieniin. Hän palveli pääesikunnassa sodan loppuun saakka.

Sodan jälkeen Wittgenstein jatkoi pianistinuraansa. Hän sovitti tunnettujen säveltäjien teoksia vasemmalle kädelle ja tilasi uusia teoksia ja kehitti uudenlaisia soittotekniikoita. Maurice Ravel sävelsi hänelle pianokonserton vuonna 1929.. Hänelle sävelsivät myös mm. Benjamin Britten, Paul Hindemith, Sergei Prokofjev ja Franz Schmidt. Wittgenstein  opetti pianonsoittoa Wienin Uudessa konservatoriossa vuodet 1931–1938. Hän avioitui vuonna 1934 oppilaansa Hilde Schanian (1915–2001) kanssa, ja heille syntyi kolme lasta.

Kun Itävalta liitettiin natsi-Saksaan, Wittgensteinin suku joutui ahtaalle, koska suvun juuret olivat juutalaiset. Paul Wittgensteinilta kiellettiin opetustyö ja konsertointi, ja hän joutui muuttamaan perheineen Yhdysvaltoihin vuonna 1938. Hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1946. Hän asui New York Cityssä ja opetti kaupungin konservatorioissa.

Lähteet

Kirjallisuutta 
 
 

Itävaltalaiset pianistit
Yhdysvaltalaiset pianistit
Amputoidut henkilöt
Vuonna 1887 syntyneet
Vuonna 1961 kuolleet