Louis De Geer (1818–1896)

Louis Gerhard De Geer (af Finspång) (18. heinäkuuta 1818 Finspångin linna – 24. syyskuuta 1896 Hanaskogin linna) oli ruotsalainen vapaaherra, virkamies ja kirjailija.
 
De Geer oli useissa viroissa, kunnes hänet 1855 nimitettiin Götan hovioikeuden presidentiksi ja 1858 oikeusministeriksi. Hänen valtiollisesta toiminnastaan on tärkein uuden valtiopäiväjärjestysehdotuksen laatiminen, jonka mukaan vanha säätyeduskunta hävisi ja sijaan tuli kaksikamarinen. Se hyväksyttiin 1866. Vuonna 1870 hän erosi ministerintoimestaan ja hänet nimitettiin Svean hovioikeuden presidentiksi, mutta hän tuli uudelleen 1875 oikeusministeriksi ja 1876 pääministeriksi. Jouduttuaan eduskunnan kanssa erimielisyyteen sotalaitoskysymyksessä hän erosi 1880. Valtiopäivillä, ensin aatelissäädyn jäsenenä ja sitten ensimmäiseen kamariin valittuna, hän ajoi vapaamielisiä uudistuksia. Vuonna 1862 hänet valittiin Ruotsin akatemian jäseneksi. 1881−1888 hän oli yliopistonkanslerina.

De Geer oli Ruotsin ensimmäinen pääministeri vuosina 1876–1879.

De Geer kirjoitti useita novelleja, esimerkkinä "Carl XII:s page" (1847), sekä historiallisten miesten elämäkertoja. Vuonna 1892 ilmestyi kaksi teosta, Valda skrifter ja muistelmat Minnen, jossa viimemainitussa hän kertoo omasta elämästään ja toiminnastaan.

Kirjallisuutta 
 Minnen (omaelämäkerta; 2 osaa, 1892)

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Nordisk Familjebok

Ruotsin pääministerit
Ruotsin akatemian jäsenet
Ruotsin hovioikeuksien presidentit
Vuonna 1818 syntyneet
Vuonna 1896 kuolleet