Erik Haru

Erik Olavi Haru (ent. Hammaren; 18. helmikuuta 1908 Äänekoski – 1. kesäkuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen everstiluutnantti ja pesäpalloilija.

Haru toimi Pesäpalloliiton varapuheenjohtajana 1950–1959. Aktiiviaikoinaan hän pelasi lukkarina Helsingin Pallonlyöjissä, jotka saavuttivat Suomen Mestaruuden 1934. Harulle myönnettiin Pesäpalloliiton kultainen ansiomerkki numero 12 vuonna 1952.

Sotilasurallaan Haru toimi toimisto- ja koulutusupseerina. Hän oli Helsingin sotilaspiirin esikunnan asevelvollisuustoimiston päällikkö 1953–1963.

Saavutukset

Pelaajana 
 1 SM-kulta: 1934
 3 SM-pronssia: 1933, 1935, 1936

Pesäpallotuomarina 
 Miesten Itä-Länsi-tuomari (2): 1936, 1939

Ansiomerkit 
 Pesäpalloliiton kultainen ansiomerkki no. 12 (1956)

Lähteet 
 
Kuolleita (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 14.6.1968, HS Aikakone.

Viitteet 

Suomalaiset upseerit
Suomalaiset pesäpalloilijat
Pesäpallotuomarit
Vuonna 1908 syntyneet
Vuonna 1968 kuolleet