Luis de Góngora

Luis de Góngora y Argote (11. heinäkuuta 1561 Córdoba – 23. toukokuuta 1627 Córdoba) oli espanjalainen barokkiajan runoilija. Hän oli ylhäisaatelia ja opiskeli teologiaa, mutta uhkapelurina hän menetti kaikki rahansa. Hänen tunnetuimpia runojaan ovat Soledades I–II sekä Fabula de Polifemo y Galatea.

Gongora tutki ensin lakitiedettä ja kirjallisuutta, mutta rahahuolet pakottivat hänet rupeamaan papiksi. Myöhemmin Filip III nimitti hänet kunniakappalaisekseen. Gongoran nuoruudenrunot, jotka on kirjoitettu kansalliseen henkeen, ovat omaperäisiä ja pirteitä.

Tyytymättä saavuttamaansa menestykseen Gongora kehitti uuden tyylin estilo culto. Tyyli on hyvin keinotekoinen, kuvat haettuja ja kieli oppineiden ja varsinkin mytologisten viittausten ja latinanvoittoisten käänteiden kangistamaa. Tähän tyyliin hän kirjoitti runoteoksensa, kuten Soledades, Fabula de Polifemo y Galatea ja Fabula de Piramo y Tisbe sekä monet sonetit. Gongora sai joukon jäljittelijöitä, gongoristit eli kulteranistit, ja itse tyyliä sanottiin gongorismiksi. Tämä nurinkurinen makusuunta vaikutti epäedullisesti koko 1600-luvun espanjalaiseen ja portugalilaiseen runouteen.

Suomennettua tuotantoa
Antologioissa
 Maailman runosydän, Hannu Tarmio, Janne Tarmio, Helsinki: WSOY 1998 ISBN 951-0-22134-1
 Runon jäljillä, toim. Hannu-Pekka Lappalainen, Helsinki: Kirjayhtymä 1987 ISBN  951-26-3047-8
 Tuhat laulujen vuotta : valikoima länsimaista lyriikkaa, toim. Aale Tynni, WSOY 1957, 1974, 2004
 Espanjan ja Portugalin kirjallisuuden kultainen kirja, toim. Tyyni Tuulio, WSOY 1954

Runot
 Kaikkein kaunein tyttö, suom. Aale Tynni, teoksissa: Maailman runosydän, Runon jäljillä ja Tuhat laulujen vuotta
 Laulu, suom. Otto Manninen, teoksessa: Espanjan ja Portugalin kirjallisuuden kultainen kirja
 Lillille, suom. Otto Manninen, teoksessa: Espanjan ja Portugalin kirjallisuuden kultainen kirja

Lähteet

Aiheesta muualla

Espanjalaiset kirjailijat
Vuonna 1561 syntyneet
Vuonna 1627 kuolleet