Kapıkulu

Kapıkulu oli Osmanien valtakunnan vakinainen armeija, jota itse sulttaani johti.

Osmanien valtakunnan aiempi armeija oli palkka-armeija, joka kävi ajan myötä liian kalliiksi ylläpitää. Samoin palkka-armeijan johtajat timarit käyttivät joukkojaan poliittisen vaikutusvallan saamiseksi ja kävivät vaaraksi sulttaanille. 1300-luvun puolivälissä sulttaani Murad I kokosi oman armeijansa käyttäen oikeutta viidesosaan sotasaaliista. Murad tulkitsi myös sotavankien kuuluvan sotasaaliiseen ja muodosti heistä oman armeijansa kapıkulun. Alkuperäiset kapıkulu-sotilaat olivat siis vangiksi saatuja islamin uskoon käännytettyjä sotavankeja. Kapıkulun kuuluisin osa oli janitsaarit, mutta armeijaan kuului muitakin joukkotyyppejä kuten mm. baltacı, pertuskajoukot ja sipahi-ratsuväki. Kapıkulu-joukkojen lukumäärä kasvoi nopeasti ja siitä tuli osmanien armeijan tärkein osa. Myöhemmin kapıkulu tuli tarkoittamaan yleisesti vakinaista väkeä.
Ennen Kapikulu-joukkoja, Osmanien armeija koostui lähinnä jalkaväestä ja "müsellemeista". Näitä joukkoja tukivat ratsuväki, azapit, voynukit, martolot ja kerahorit.

Historialliset joukkotyypit
Osmanien valtakunnan asevoimat