Nijmegenin Radboud-yliopisto

Nijmegenin Radboud-yliopisto () on Alankomaissa Nijmegenissä sijaitseva yliopisto.

Historia

Yliopisto on perustettu vuonna 1923 nimellä Katholieke Universiteit Nijmegen (). Aluksi siellä oli 27 opettajaa ja 189 opiskelijaa. Oppilaitos sai alkunsa, kun Alankomaiden katolinen yhteisö halusi perustaa oman yliopiston. Alankomaiden katolilaiset olivat tuolloin vähävaraisia, eikä heillä ollut juuri lainkaan edustusta hallinnossa. Yliopiston saamisesta kilpailivat Nijmegenin kanssa tiukasti ’s-Hertogenbosch, Tilburg, Haag ja Maastricht. Toinen maailmansota kohteli yliopistoa ankarasti: Monia merkittäviä edustajia menetettiin. Näihin kuuluivat professorit Robert Regout ja Titus Brandsma, jotka joutuivat Dachaun keskitysleirille. Vuonna 1943 rehtori Hermesdorf kieltäytyi yhteistyöstä saksalaisten kanssa. 22. helmikuuta 1944 yliopisto menetti useita rakennuksiaan pommituksessa. Opetus aloitettiin uudelleen maaliskuussa 1945. Vuonna 1960 opiskelijoita oli 3 000, mutta vuonna 1980 jo 15 000.

1980-luvulta alkaen yliopisto on jatkuvasti pyrkinyt uudistumaan. Yksi maailman voimakkaimmista magneeteista asennettiin sen tiloihin. Vuonna 2004 yliopisto muutti virallisesti nimekseen Radboud Universiteit Nijmegen vuoden 900 tienoilla eläneen katolisen piispan Radboud'n kunniaksi. 

Vuonna 2010 Nobelin palkinnon grafeenista saaneet Andre Geim ja Konstantin Novoselov tekivät tutkimuksensa Nijmegenin magneettilaboratoriossa.

Kampus
Yliopiston lääketieteellinen tiedekunta on yhteydessä St Radboud’n yliopistolliseen lääketieteelliseen keskukseen. Tämä on suuri opetussairaala, joka sijaitsee Heyendaalin kampuksella yliopiston muiden rakennusten joukossa. Suunnitteilla on uusia asuinrakennuksia, urheilukeskus ja useita tieteelliseen käyttöön tarkoitettuja rakennuksia. Kampus sijaitsee aivan Heyendaalin rautatieaseman vieressä. Yliopistolta on tiheään liikennöitävä bussiyhteys kaupungin keskustan keskusasemalle.

Tutkijat ja tutkimus
Yliopistolla on mahdollista suorittaa useita erilaisia bachelor- ja master-tasoisia  tutkintoja. Se myös ylläpitää tutkimuslaitoksia, joihin kuuluvat NanoLab Nijmegen, Dondersin tajunnantutkimuskeskus ja Dondersin tajunnan aivokuvannuskeskus. Yliopistosta ovat Alankomaiden tiedeneuvoston myöntämän Spinoza-palkinnon voittaneet Anne Cutler (1999), Henk Barendregt (2002), Peter Hagoort (2005) ja Theo Rasing (2008). Englantilaisen Times Higher Education -lehden vuosina 2004–2009 vuosittain julkaisemalla Times Higher Education – QS World University Rankings -listalla Nijmegenin Radboud-yliopisto arvioitiin vuonna 2009 maailman 220. parhaaksi yliopistoksi.

Alumni
 Dries van Agt, 1955 (oikeustiede), Alankomaiden entinen pääministeri
 Louis Beel, 1928 (oikeustiede), Alankomaiden entinen pääministeri
 Jo Cals, 1940 (oikeustiede), Alankomaiden entinen pääministeri
 Victor Marijnen, 1941 (oikeustiede), Alankomaiden entinen pääministeri
 Gerd Leers, 1976 (humanistiset tieteet), Maastrichtin pormestari
 Thom de Graaf, 1981 (oikeustiede), Nijmegenin pormestari
 Rita Verdonk, 1983 (humanistiset tieteet), kansanedustaja
 Jos van der Lans, 1981 (humanistiset tieteet), entinen kansanedustaja 
 Hans van Mierlo, 1960 (oikeustiede), Alankomaiden entinen ulkoministeri
 Agnes Kant, 1989 (humanistiset tieteet), 1997 (filosofian tohtori), Alankomaiden Sosialistisen puolueen puheenjohtaja

Aiheesta muualla

Yliopiston virallinen sivusto , 
St Radboud’n yliopistollinen lääketieteellinen keskus

Lähteet

Alankomaiden yliopistot
Nijmegen
Katoliset yliopistot
Kristinusko Alankomaissa