Martti Hakola

Martti Hakola (24. marraskuuta 1907 Seinäjoki – 6. elokuuta 1991 Espoo) oli suomalainen pesäpalloilija ja yleisurheilija.

Martti Hakola pelasi pesäpallon SM-sarjassa 1934 (Seinäjoen Maila-Jussit), ja 1935–1938 (Viipurin Pallonlyöjät), jonka jälkeen lopetti varsinaisesti, mutta jäähdytteli vielä ikämiehissä. Hakola pelasi Itä–Länsi-otteluissa 1933–1937. Yleisurheilussa parhaiksi saavutuksiksi jäivät 5-ottelun SM-pronssi Martti Tolamon ja Urho Koivistoisen jälkeen 1929 ja pituushypyn ennätys 690. Tällöin hän edusti Seinäjoen Urheilijoita. 

Martin vaimo Rakel on pesäpalloilun Suomen mestari vuodelta 1934 (VPL) ja myös lapset Arto, Olli (pesäpallo) ja Leena ovat palloilijoita. Leenan poika, Oula Jääskeläinen oli puolestaan Suomen paras taitoluistelija 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa.

Martti Hakola valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä Korkeakoulusta vuonna 1935. Sen jälkeen hän toimi maanviljelysinsinöörinä Viipurin ja Kymen maanviljelyspiireissä vuosina 1925-1946. Hakola oli mukana sotien jälkeen voimalaitosrakentamisessa eli Pohjolan Voima Oy:n Isohaaran, Jumiskon ja Iijoen voimalaitostyömailla.

Saavutukset 
Pelaajana:
 5 Itä–Länsi-ottelua: 1933, 1934, 1935, 1936, 1937
 5-ottelun SM-pronssi: 1929
 Pituushypyn ennätys: 690 cm

Pesäpallotuomarina:
 Miesten Itä–Länsi-tuomari (2): 1939, 1945

Ansiomerkit:
 Pesäpalloliiton kultainen ansiomerkki no. 8 (1954)

Lähteet 
 Urheilumme Kasvot 3, sivu 1120

Viitteet

Suomalaiset pesäpalloilijat
Pesäpallotuomarit
Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat
Suomalaiset insinöörit
Vuonna 1907 syntyneet
Vuonna 1991 kuolleet