Seitsemännen portaan enkeli

Seitsemännen portaan enkeli () on vuonna 1996 ilmestynyt omaelämäkerrallinen teos, jonka on kirjoittanut amerikanirlantilainen Frank McCourt. Tragikoominen kirja kertoo McCourtin köyhyyden täyttämästä lapsuudesta, alkoholisoituneesta isästä ja epätoivoisesta äidistä, joka teki parhaansa pitääkseen perheensä hengissä. Tarina alkaa Frankin ensimmäisistä vuosista pula-ajan Brooklynissä, mutta sijoittuu suurimmaksi osaksi Limerickiin Irlantiin. Seitsemännen portaan enkeli voitti Pulitzer-palkinnon ja keräsi suurta suosiota ja myyntimenestystä. Alan Parker on ohjannut teoksen pohjalta myös elokuvan.

Juoni 

Angela Sheehan on maahanmuuttaja USA:ssa ja tapaa Malachy McCourtin vapauduttuaan kolmen kuukauden vankeudesta, johon hänet oli tuomittu rekka-auton kaappauksesta. Angela tulee raskaaksi Malachylle, ja hänen serkkujensa Philomenan ja Delia MacNamaran painostuksesta Malachy menee Angelan kanssa naimisiin. Malachy ei usko avioliiton kestävän ja hän yrittää karata Kaliforniaan, mutta tuhlaa matkarahansa pubissa. 

Seuraavina vuosina Angela synnyttää Frankin (Francis, syntynyt 19. elokuuta 1930 Brooklynissä, New Yorkissa), Malachyn (1931), kaksoset Oliverin ja Eugenen (1932), sekä Margaretin (1935), joka kuolee seitsemän viikon ikäisenä. Pian Margaretin kuoleman jälkeen McCourtin perhe muuttaa takaisin Irlantiin, sukulaistensa avun toivossa. Perheen kaksoset Eugene ja Oliver kuolevat vuosi Irlantiin saapumisen jälkeen. Frankin nuorimmat veljekset, Michael ja Alphie syntyivät sen jälkeen vuosina 1936 ja 1940.

Elämää Irlannissa, erityisesti Limerickissä, 1930- ja 1940-luvuilla kuvaillaan karun realistisella tavalla. Perhe asuu talossa, jonka alin kerros tulvii säännöllisesti. McCourtien talo on tiellään viimeisiä taloja, kujan ainoan ulkokäymälän lähellä. Isä Malachy opettaa lapsilleen irlantilaisia tarinoita ja kertomuksia sekä lauluja, mutta hän on alkoholisti ja löytää vain harvakseltaan työtä. Kun hän löytää töitä, hän käyttää palkkansa pubeissa. Hänen perheensä täytyy elää avustusrahojen avulla, sillä hän ei pysty pitämään työpaikkoja alkoholisminsa takia. Malachy käyttää usein perheensä avustusrahat ennen kuin hänen vaimonsa Angela edes näkee niitä. Hän ei siis pysty ruokkimaan nälkänäkeviä lapsiaan. Vuosia perhe kituuttaa melkeinpä pelkästään teellä ja leivällä. He miettivät, milloin heillä olisi mahdollisuus nauttia oikea lounas tai ateria, sekä saisivatko lapset koskaan edes kenkiä koulunkäyntiä varten. Vaikeuksista huolimatta monet kertomuksen piirteet kerrotaan ovelalla, kuivahtavalla huumorilla ja muutenkin viehättävällä tavalla.

Frankin isä löytää lopulta työtä turvalaitoksesta, Coventrystä, Englannista. Siitä huolimatta hän lähettää rahaa kärsivälle perheelleen vain kerran. Naisille oli tuohon aikaan vain muutamia työpaikkoja ja heidän äitinsä joutuukin kysymään apua kirkolta ja Saint Vincent de Paul -järjestöltä. Joskus Frank ja hänen veljensä tonkivat paikkoja löytääkseen hiiltä tai turvetta polttoaineeksi, varastavat leipää jostain tai ylijäämäruokaa ravintoloista päivän päättyessä. Angelan äiti ja sisko eivät halua auttaa heitä, koska Angelan mies ei ole kotoisin Limerickistä, ja heistä hänessä oli jokin outous. Auttaakseen isänsä laiminlyömää perhettään, Frank alkaa tehdä työtä viestinvälittäjänä 14-vuotiaana. Hän antaa osan tienesteistään äidilleen, jotta hän voisi ruokkia muita lapsia ja säästää loput paluumatkaan Amerikkaan. Frankin koulu loppuu 13-vuotiaana, kuten siihen aikaan oli tapana Limerickin alueella. Vaikka hänen opettajansa O'Halloran ja kirjastonhoitaja kehottavat Frankia jatkamaan opiskelua, hän haluaa alkaa työskennellä "kuin miehet".

McCourtin lapset ovat kärsineet epäkelvosta vaatetuksesta ja kengistä, sekä kosteudesta ja kylmästä Irlannin ilmastosta. Frank sairastaa lavantautia ja hänet viedään sairaalaan, missä hän saa ensimmäistä kertaa nauttia riittävästä ruoasta ja lämmöstä. Myöhemmin hän saa töitä naapuriltaan, jolla oli jalkaongelmia; hän kuljettaa hiiltä naapurille. Frank on ylpeä työstään ja haluaa jatkaa huolimatta siitä, että työ ärsyttää hänen kroonista sidekalvontulehdustaan. Perhe häädetään viimein, kun he alkavat käyttää vuokra-asuntonsa seiniä polttopuina. Heidät pakotetaan muuttamaan Angelan serkun luo, joka kohtelee heitä huonosti ja pakottaa Angelan kanssaan seksuaaliseen kanssakäymiseen. 

Kun Frank ja Angela menevät kysymään kristityiltä veljiltä Frankin jatkokoulutusmahdollisuuksista, he kohtaavat vain oven, joka lyödään heidän edestään kiinni. Muutama päivä Frankin 14-vuotissyntymäpäivän jälkeen Frank aloittaa työt telegrammilähettinä postitoimistolla. Frankin nokkela järjenjuoksu kertoessaan tapauksesta kielii siitä, että hänellä olisi kykyjä paljon parempaankin työhön, mutta olosuhteet estävät häntä etenemästä. Näihin aikoihin Frankilla on seksuaalinen suhde Theresa Carmody -nimisen naisen kanssa, joka sairastuu tuberkuloosiin ja myöhemmin kuolee. Frank tuntee syyllisyyttä, koska ajattelee lähettäneensä tämän helvettiin esiaviollisen seksin johdosta.

Frank rohkaistuu ottamaan postimiehen pestin postitoimistossa, mutta kuitenkin päättää toisin ja alkaa toimittaa sanomalehtiä ja mainoksia Eason-nimiselle toimistolle. Kerätäkseen rahaa matkalleen Amerikkaan, hän myös kirjoittaa uhkauskirjeitä paikallisen koronkiskurin piikkiin. Kun tämä kuolee, Frank ottaa rahat hänen kassistaan ja heittää velkakirjansa jokeen. Säästämisen, pihistelyn ja varastamisen avulla Frank saa lopulta kokoon rahat matkustaakseen Amerikkaan. Tarina päättyy, kun 19-vuotias Frank saapuu Poughkeepsieen, New Yorkiin, valmiina aloittamaan uuden elämän synnyinmaassaan.

Omaelämäkerrat