Lorenzon öljy

Lorenzon öljy (Lorenzo's Oil) on vuonna 1992 valmistunut draamaelokuva. Elokuvan on ohjannut George Miller ja pääosia näyttelevät Nick Nolte, Peter Ustinov, Susan Sarandon ja Zack O'Malley Greenburg.

Elokuva sijoittuu 1980-luvulle, ja kertoo pyrkimyksestä etsiä parannusta ALD-tautia vastaan. Elokuva perustuu Lorenzo Odonen (1978–2008) ja hänen vanhempiensa todelliseen tarinaan.

Juoni

Augusto ja Michaela Odone (Nick Nolte ja Susan Sarandon) eivät onnistu löytämään lääkäriä, joka voisi hoitaa heidän poikansa Lorenzon (Zack O’Malley Greenburg) harvinaista sairautta. Sen johdosta he alkavat tutkia sairautta itse voidakseen siten pelastaa poikansa hengen. Parannusta etsiessään Odonet ottavat yhteen niin lääkäreiden, tiedemiesten kuin tukiryhmienkin kanssa, sillä muut uskovat, että ALD on parantumaton sairaus, jolle edes tiede, saati sitten tavalliset ihmiset, eivät voi mitään.

Odonet eivät kuitenkaan suostu antamaan periksi, vaan he leiriytyvät lääketieteellisiin kirjastoihin, käyvät läpi eläinkokeita, ahdistelevat tutkijoita, kuulustelevat huippulääkäreitä ympäri maailmaa ja järjestävät sairaudesta jopa kansainvälisen konferenssin. Vaikka Odonet eivät juurikaan edisty tutkimuksissaan, vaan joutuvat seuraamaan poikansa terveyden heikkenemistä ja ovat jatkuvasti epäilijöiden ympäröimänä (joihin kuuluvat muun muassa heidän oman tukiryhmänsä jäsenet), he eivät suostu luovuttamaan. Lopulta he löytävät hoidon, jossa he lisäävät poikansa ruokavalioon tietynlaista öljyä (öljyä, joka sisältää kahta erityistä pitkää rasvahappoa), joka on tehty rapsi- ja oliiviöljystä. 

Odonet ottavat yhteyttä yli 100 yhtiöön ympäri maailmaa, kunnes he löytävät Croda Internationalissa työskentelevän iäkkään brittiläisen kemistin (Don Suddaby), joka on halukas tislaamaan halutun kaavan. Öljyn avulla pystytään pysäyttämään erittäin pitkien rasvahappojen kerääntymisen aivoihin, mikä on aiheuttanut Odonejen pojan tilan jatkuvan heikentymisen. Odonet onnistuvatkin pysäyttämään sairauden etenemisen. Heidän poikansa aivojen hermoyhteydet ovat kuitenkin kärsineet suurta vahinkoa, eikä niille voi tehdä mitään ennen kuin niiden korjaamiseksi löydetään uusia hoitoja, joiden avulla hermojen myeliinituppi (lipidieriste) voidaan uudistaa.

Elokuva päättyy Lorenzon ollessa 14-vuotias. Hänen tilansa on parantunut (hän pystyy nielemään itse ja vastaamaan kysymyksiin kyllä tai ei silmien räpäytyksillä), mutta lääketieteellisiä tutkimuksia tarvitaan selkeästi lisää. Elokuvan lopputeksteissä kerrotaan, että Lorenzo on saanut näkönsä takaisin ja opettelee parhaillaan käyttämään tietokonetta.

Lähteet

Aiheesta muualla
Leffatykki.fi - Elokuvan arvostelu
 

Vuoden 1992 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat
George Millerin ohjaamat elokuvat