Homoseksuaalisuus ja buddhalaisuus

Buddhalaisten keskuudessa ei ole yhtä yhteistä kantaa koskien homoseksuaalisuutta. Paikallisen buddhalaisen yhteisön kantaan vaikuttaa usein kyseisen yhteiskunnan normit ja lainsäädäntö. Uskonto on jakautunut useisiin koulukuntiin, jotka eivät ole muodostanut yhteistä koulukuntaan.

Aasian buddhalaisuus

Mahajana 
Zenbuddhalaisuus ei tee mitään eroa seksuaalisen suuntautumisen perusteella. Zen-etiikan mukaan on tärkeämpää olla manipuloimatta, hyväksikäyttämättä ja vahingoittamasta toista riippumatta tämän seksuaalisesta suuntautumisesta..

Taiwanilainen munkki Hsing Yun on opettanut, että ketään ei saisi syrjiä seksuaalisen suuntautumisen perusteella. Hsing on yksi kiinalaisen buddhalaisuuden tunnetuimmista opettajista ja mm. Fo Guang Shan -järjestön perustaja. Taiwan laillisti samaa sukupuolta olevien avioliitot vuonna 2019, ja on toistaiseksi ainoa Aasian maa, joka on tehnyt niin.

Vuonna 2017 Jogye-sääntökunta, Etelä-Korean suurin buddhalainen järjestö, osallistui virallisesti eteläkorealaiseen Korea Queer Culture Festival -tapahtumaan.

Vajrayana 
Dalai-lama, geluk-koulukunnan johtaja, sanoi 1990-luvulla, että homoseksuaalisuus on epäsopivaa, muttei kuitenkaan väärin. Hän perusteli tätä sillä, että homoseksuaalisia tekoja tekevä mies ei käytä sukuelintään sille kuuluvalla tavalla. Sittemmin hän on sanonut olevansa avoimempi tulkitsemaan buddhalaisia tekstejä. Vuonna 2014 dalai-lama sanoi, että samaa sukupuolta olevien avioliitto on "OK" kunhan vain parin oma uskonto hyväksyy sen. Samassa Larry Kingin tekemässä haastattelussa hän sanoi, että seksuaaliseen suuntautumiseen perustuva syrjintä on väärin..

Vuonna 2020 bhutanilainen lama, Dzongsar Jamyang Khyentse Rinpoche, sanoi, että koska buddhalaiset tekstit eivät suoranaisesti tuomitse homoseksuaalisuutta, vaan ennemminkin "seksuaalisen kaltoinkohtelun", seksuaalisen suuntautumisen ei tulisi olla ongelma. Hän nosti myös esille, että Bhutanin tulisi sallia homoseksuaalisuus ja kumota sen kieltävät lait, jotka ovat intialaista perua, joka puolestaan on brittiläistä perua.. Bhutan parlamentti laillisti homoseksuaalisuuden joulukuussa 2020.

Theravada 
Munkkien ja nunnien noudattamien luostarisääntöjen (vinya) mukaan näiden tulee elää selibaatissa ja pidättäytyä kaikista seksuaalisista suhteista. Theravadan maallikkojen seuraamat viisi periaatetta kieltävät "seksuaalisen laiminlyönnin". Varhaiset buddhalaiset tekstit määrittelevät tällaisiksi teoiksi mm. aviorikoksen. Theravadalle keskeinen Pāli-kaanon ei kuitenkaan mainitse mitään homoseksuaalisuudesta.

Kahden miehen välinen suostumuksellinen seksi on ollut Thaimaassa laillista vuodesta 1956. Myös homoseksuaalit miehet voivat alkaa munkeiksi samoilla ehdoilla kuin heterotkin. Theravada-munkki, Ajahn Brahm, on sanonut, että buddhalaisuus ei ole koskaan jakanut ihmisiä eri ryhmiin seksuaalisen suuntautumisen perusteella. Konservatiivisimmissa piireissä homoseksuaalisuus nähdään rangaistuksena; henkilön aikaisemman elämän huono karma on vaikuttanut siihen, että tämä syntyy homoseksuaaliksi.

Länsimainen buddhalaisuus 
Sellaisissa länsimaisissa yhteiskunnissa, joissa homoseksuaalisuuteen suhtaudutaan hyväksyvästi, paikalliset buddhalaisetkin ovat melko suvaitsevaisia. Esimerkiksi yhdysvaltalainen zen-mestari Soeng Hyang on parisuhteessa toisen naisen kanssa.

Australian kansallinen buddhalainen kattojärjestö otti kantaa samaa sukupuolta olevien avioliiton laillistamisen puolesta vuonna 2012.

Euroopan Buddhalaisella Unionilla on oma verkostonsa (Rainbow Sangha) seksuaali- ja sukupuolivähemmistöihin kuuluville. Sen tavoitteena on koota yhteen vähemmistöistä ja buddhalaisuudesta kiinnostuneet henkilöt sekä kamppailla eheytyshoitoja vastaan.

Lähteet 

buddhalaisuus
Buddhalaisuus ja yhteiskunta