Kuningatar Elisabetin saaret

Kuningatar Elisabetin saaret () on pohjoisessa Kanadassa Nunavutin ja Luoteisterritorioiden alueella sijaitseva saariryhmä. Se on pohjoisin osa suuremmassa Kanadan arktisten saarien saariryhmässä. Saariryhmä tunnettiin aikaisemmin myös nimillä Parry Islands ja Parry Archipelago. Saarten yhteinen pinta-ala on noin 418 961 km².

Monet saariryhmän saarista ovat maailman suurimpia. Saariryhmän suurin saari on Ellesmerensaari. Muita merkittäviä saaria ovat Amund Ringnesin saari, Axel Heibergin saari, Bathurstinsaari, Bordensaari, Cornwallinsaari, Cornwallisinsaari, Devoninsaari, Eglintonsaari, Ellef Ringnesin saari, Mackenzie Kingin saari, Melvillensaari ja Prinssi Patrickin saari. Ne muodostuvat pääasiassa siluurikauden ja kivihiilikauden kivestä, jota peittää tundra.

Saarten olemassaolo tiedettiin eurooppalaisten tutkimusmatkojen ansiosta jo vuonna 1616. Saarien tutkimus sai odottaa, kunnes brittiläiset tutkimusmatkailijat yrittivät navigoida niiden lomitse etsiessään Luoteisväylää 1800-luvulla. Norjalaiset tutkivat aluetta ja nimesivät Sverdrupinsaaret Norjan omaisuudeksi.

Saariryhmän nimesi Parry Archipelagoksi brittiläinen tutkimusmatkailija William Edward Parry, joka löysi saaret vuonna 1820 purjehtiessaan Hecla-laivalla. Ne tunnettiin tällä nimellä yli 130 vuoden ajan. Saaret nimettiin uudelleen kuningatar Elisabet II:n kruunajaisten jälkeen vuonna 1953.

Suurin osa saarista on asumattomia. Suurimmat kylät ovat Resolute Cornwallisinsaarella ja Grise Fiord Ellesmerensaarella. Alueen tärkein teollisuudenala on öljynporaus.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Seulonnan keskeiset artikkelit