Kauko Nissinen

Kauko Viktor Nissinen (20. helmikuuta 1911 Helsinki – 1. maaliskuuta 1993) oli suomalainen insinööri ja pesäpalloilija.

Kauko Nissinen pelasi Helsingin Pallonlyöjien edustusjoukkueessa 1932-37 ja 1939 yleensä varavahtina ja saavutti Suomen mestaruuden v. 1934. Urallaan Nissinen osallistui neljään Itä-Länsi-otteluun ja oli HPL:n johtokunnan jäsen 1937-40.

Nissinen tuli ylioppilaaksi Helsingin toisesta suomalaisesta lyseosta vuonna 1930 ja valmistui diplomi-insinööriksi Helsingin teknillisestä korkeakoulusta 1943 pääaineenaan kemia. Nissinen teki opintomatkoja Ruotsiin ja Tanskaan vuosina 1949–1951. Hän toimi Helsingin laivastoaseman laboratorioapulaisena vuosina 1937–1939, Valtion lentokonetehtaan tutkimusinsinöörinä ja työpajainsinöörinä 1941–1948, Oy Gust. Raninin teknisenä johtajana vuodet 1948–1958 ja Oy Pyynikin tehtaalla apulaispanimomestarina 1959–1961. Hän oli myös Kuopion kaupungin vesilaitoksen kemisti 1949–1950 ja toimi matematiikan, kemian ja fysiikan opettajana eri oppilaitoksissa vuodesta 1961. Sotilasarvoltaan Nissinen oli insinööriluutnantti.

Nissisen vanhemmat olivat maanviljelijä Eero Nissinen ja Hilda (o.s. Markkanen). Puoliso oli voimistelun lehtori Salme Tuulikki Nissinen (o.s. Koskinen) vuodesta 1944.

Saavutukset

Pelaajana 
 1 SM-kulta: 1934
 4 SM-pronssia: 1933, 1935, 1936, 1937
 4 Itä-Länsi-ottelua: 1933, 1934, 1936, 1937

Lähteet
 Helsingin Pallonlyöjät 1919-1973 (pdf)

Viitteet 

Suomalaiset pesäpalloilijat
Suomalaiset insinöörit
Vuonna 1911 syntyneet
Vuonna 1993 kuolleet