HMS Zealous (R39)

HMS Zealous (viirinumero R39) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Z-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.

Valmistus 

Alus tilattiin 12. helmikuuta 1942 kymmenennessä hätälaivueessa () Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 5. toukokuuta 1942 telakkanumerolla 1118. Alus laskettiin vesille 28. helmikuuta 1944 ja valmistui 9. lokakuuta.

Palvelus 
Aluksen vastaanottotestit ja varustautuminen aloitettiin 9. lokakuuta. Niiden päätyttyä se siirtyi Scapa Flow’hun miehistön koulutukseen, jonak päätyttyä alus siirrettiin laivueeseensa Kotilaivastossa. Alus liittyi 21. marraskuuta HMS Onslaughtin, HMS Scorpionin ja HMS Scourgen kanssa operaatio Handfastin Force 3:een suojaten HMS Diademiä, HMS Premieriä ja HMS Pursueriä laskettaessa miinoja Karanlahteen. Alus osallistui 7. joulukuuta vastaavaan tehtävään operaatio Urbanessa, jossa laskettiin miinoja ja iskettiin merimaaleihin Karanlahdella, ja 14. joulukuuta operaatio Laceratessa, jossa laskettiin miinoja Ramosundin alueelle.

Alus suojasi 15. tammikuuta 1945 HMS Carronin kanssa miinalaiva HMS Apolloa, joka laski miinoja Utsiran saaren edustalle operaatio Spellbinderissä. Se suojasi 6. helmikuuta Onslaughtin, HMS Opportunen, HMS Onslow’n, HMS Orwellin, HMS Serapiksen, HMS Zambesin, HMS Zestin, HMCS Siouxin, HMS Lapwingin, HMS Denbigh Castlen ja KNM Oksøyn kanssa HMS Bellonaa, HMS Campaniaa ja HMS Nairanaa, kun osasto oli Neuvostoliittoon matkanneen saattueen JW64 lähisuojauksena. Alus erkani 14. helmikuuta Siouxin, Zambesin ja Zestin kanssa saattueesta evakuoidakseen Sørøyan saaren asukkaat, jotka kuljetettiin Murmanskiin.

Evakuointitehtävästä vapauduttuaan alus liittyi 17. helmikuuta Britteinsaarille palaavan saattueen RA64 lähisuojaukseen, jonka mukana se erosi saattueesta 27. helmikuuta määränpäässä. Alus palasi laivueeseensa Kotilaivastoon, jossa se jatkoi palvelustaan. Alus suojasi 18. huhtikuuta HMS Offan, HMS Zephyrin, Zestin, HMS Zodiacin, HMCS Haidan, HMCS Huronin, HMCS Iroquoisin ja Norjan laivaston KNM Stordin kanssa Bellonaa, Premieriä ja HMS Vindexiä, jotka olivat Neuvostoliittoon matkanneen saattueen JW66 lähisuojauksena. Alus erkani 25. huhtikuuta lähisuojauksen mukana saattueesta Kuolaan saavuttuaan. Se liittyi 29. huhtikuuta saman osaston mukana Britteinsaarille palaavaan saattueeseen RA66.

Alus osallistui elokuussa HMS Myngsin ja Zestin kanssa voitonpäivän juhlallisuuksiin Woolwichissa, Lontoossa. Alus liitettiin Japanin antauduttua Kotilaivaston 4. hävittäjälaivueeseen. Alus siirrettiin elokuussa 1947 Devonportin reserviin, josta se siirrettiin edelleen Plymouthiin. Alus oli 1950 huollettavana Cardiffissa ja siirrettiin 1953 Penarthiin. Alus sijoitettiin seuraavana vuonna poistolistalle ja myytiin Israelille.

INS Eilat 
Alus nimettiin 15. heinäkuuta 1955 Cardiffissa INS Eilatiksi (runkonumerolla K-40). Se oli modernisoitavana 1956 Harland and Wolffin telakalla, mistä se siirtyi Välimerelle.

Egyptin laivaston partioveneen 21. lokakuuta 1967 ampumat kolme ohjusta upottivat aluksen Siinailla.

Lähteet

Viitteet

Kuninkaallisen laivaston Z-luokan hävittäjät
Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan hävittäjät
Cammell Lairdin valmistamat alukset
Yhdistyneen kuningaskunnan kylmän sodan hävittäjät