Vihertöpösirkku

Vihertöpösirkku (Certhidea olivacea) eli aiemmalta nimeltään kerttusirkku  on Etelä-Amerikan Galápagossaarilla elävä tangaroihin kuuluva varpuslintu.

Koko ja ulkonäkö 
Vihertöpösirkku on darwininsirkuista pienin. Sen ruumiinpituus on noin 10 senttimetriä ja paino 8 grammaa. vihertöpösirkun kapea ja terävä nokka muistuttaa muodoltaan tangaroiden ja kerttujen nokkaa, mihin lajin nimikin viittaa. Lajin väritys on vaatimaton. Molempien sukupuolten höyhenpeite on samea ja väriltään oliivinvihreä. Aikaisemmin vihertöpösirkkua ja harmaatöpösirkkua (Certhidea fusca) pidettiin saman lajin populaatioina. Populaatioiden edustajien koossa ja värityksessä on vain vähän eroja, mutta niiden lauluäänet poikkeavat selvästi toisistaan. DNA-testien mukaan töpösirkkupopulaatioiden kehityshaarat erkanivat toisistaan jo 1,5–2,0 miljoonaa vuotta sitten tai jopa aiemmin. Vihertöpösirkkujen nokan muoto ja melodinen lauluääni poikkeavat selvästi saarten muista sirkuista.

Levinneisyys ja elinympäristö 
Vihertöpösirkkua tavataan kotoperäisenä lajina ainoastaan Ecuadorille kuuluvilla Galápagossaarilla. Se on saarten laajimmalle levinnyt darwininsirkkulaji, ja sitä tavataan kaikilla tärkeimmillä saarilla. Vihertöpösirkku elää Galapagosin saariston sisäosissa, harmaatöpösirkku puolestaan pienemmillä ulkosaarilla. vihertöpösirkkujen levinneisyys kattaa noin 7 800 neliökilometriä.  

Vihertöpösirkkujen ainoaa elinympäristöä ovat 300–700 metrin korkeudessa kasvavat kosteat ikivihreät metsät, joiden valtakasveja ovat asterikasveihin kuuluvan Scalesia-suvun puut. Harmaatöpösirkkujen elinympäristöä sen sijaan ovat saarten karut alueet, joiden kasvillisuus koostuu pensaista, kaktuksista ja lehtensä ajoittain pudottavista puista.

Elintavat 
Vihertöpösirkut ovat hyönteissyöjiä. Ne etsivät sammalten, lehtien ja kaarnojen alta ruoakseen hyönteisiä ja hämähäkkejä. Ohut, terävä nokka on mukautunut juuri tätä tarkoitusta varten. Vihertöpösirkut ovat ilmeisesti ainoita darwininsirkkuja, jotka pystyvät nappaamaan saaliinsa lennosta.

Lisääntymiskausi on yleensä kuumaan ja sateiseen aikaan, jolloin ravintoa on runsaiten. Kerttusirkut ovat yksiavioisia. Pari perustaa pienen reviirin ja rakentaa sinne pienen, kupolin muotoisen pesän, jonka sivulle tehdään sisäänkäyntiaukko. Naaras munii tavallisesti kolme munaa, joita se hautoo yksin noin 12 vuorokautta. Poikaset pysyttelevät pesässä kaksi viikkoa kuoriutumisensa jälkeen, kunnes jättävät pesänsä. Poikasia ja nuoria lintuja saalistavat usein suopöllöt. Aikuisia uhkaavat satunnaisesti myös galapagosinhiirihaukka ja galapagosinkyyryhaikara.

Lähteet 

59.3 Linnut
Tangarat
Uhanalaiset linnut