Anthony Parker

Anthony Michael Parker (s. 19. kesäkuuta 1975, Naperville) on yhdysvaltalainen entinen koripalloilija.

Parker opiskeli Bradleyn yliopistossa pääaineenaan vapaat taidot. Hän pelasi NBA:n lisäksi Israelin liigaa Maccabi Tel Avivin paidassa sekä Italian liigaa Lottomatica Roman paidassa. NBA:ssa edusti myös Philadelphia 76ersia, Orlando Magicia ja Toronto Raptorsia.

Maccabin paidassa Parker voitti Euroliigan mestaruuden kaksi kertaa ja Suproleaguen mestaruuden kerran. Häntä pidetään yhtenä parhaimmista Euroopassa pelanneista Euroopan ulkopuolisista pelaajista.

Tausta ja lapsuus 
Parker syntyi 19. kesäkuuta 1975 Napervillessä. Hänen isänsä oli yliopistokoripalloilija ja toimi myöhemmin myös valmentajana.

Anthony Parkerin sisko, Candace Parker, on myös koripalloilija. Candace Parker valittiin vuoden 2008 WNBA:n varaustilaisuudessa ensimmäisenä ja nykyisin hän pelaa Los Angeles Sparksissa. He ovatkin historian ensimmäiset sisarukset, jotka pelaavat samanaikaisesti NBA:ssa ja WNBA:ssa. Parkerin veli Marcus, on myös pelannut koripalloa, mutta ei ole koskaan menestynyt siinä suuremmin.

Parker on harras kristitty, joka on kertonut uskostaan julkisesti.
Hänellä on yksi poika sekä vaimo.

Ura

Yhdysvallat 
Parker pelasi yliopistokoripalloa Bradleyn yliopistossa. Parhaana kautenaan hän teki pisteitä 18,9 ja otti 6,5 levypalloa ottelua kohden. Kaudella 1994–1995 hän voitti Missouri Valley Conferencen arvokkaimman pelaajan-palkinnon.

Parker ilmoittautui vuoden 1997 NBA:n varaustilaisuuteen, jossa New Jersey Nets varasi hänet numerolla 21. Nets myi hänet kuitenkin monen muun pelaajan mukana Philadelphia 76ersille. Ensimmäisellä kaudellaan hän kärsi vähäisestä peliajasta, jonka takia hän teki debyyttikaudellaan ainoastaan 1,9 pistettä ottelua kohden saaden 5,3 minuuttia peliaikaa ottelua kohden.

Kaudella 1998–1999 hän ehti pelata ainoastaan kaksi ottelua ennen kuin hän kärsi loukkaantumisesta, joka piti hänet poissa kentiltä loppukauden. Elokuussa 1999 Philadelphia myi Parkerin Orlando Magiciin. Kaudella 1999–2000 hän pelasi Orlandon paidassa 16 ottelua, kunnes hänet vapautettiin tammikuussa 2000. Loppukauden hän pelasi CBA:ssa Quad City Thunderissa.

Israel ja Eurooppa 

Lyhyeen NBA-uraansa pettynyt Parker lähti pois NBA:sta, vaikka luuli, että olisi saanut peliaikaa ja vastuuta liigassa. Parker päätti lähteä Eurooppaan ja hän valitsi joukkueekseen Maccabi Tel Avivin, jossa hänen oli alun perin tarkoitus pelata yksi hyvä kausi ja palata takaisin NBA:han. Joukkueen valmentajana toimi tuolloin David Blatt, joka tiesi, että Parker oli NBA-tason pelaaja ja tahtoi siksi hänet joukkueeseensa. Parker saapui Israeliin levottomimpina aikoina, jolloin palestiinalaisten ja israelilaisten välillä oli yhteenottoja, mutta tottui pian ympäristöön. Parker voitti joukkueessa heti ensimmäisellä kaudellaan Israelin mestaruuden, Israelin Cupin sekä Suproleaguen.

Kaudella 2001–2002 hän teki Euroliigassa 16,4 pistettä ja otti 5,2 levypalloa ottelua kohden. Parker johdatti Maccabin aina Euroliigan Final Fouriin saakka, jossa Panathinaikos BC voitti joukkueen ja eteni Maccabin sijaan finaaliin. Samana kautena hän oli voittamassa joukkueelleen Israelin mestaruutta ja Israelin Cupia.

Kaudeksi 2002–2003 Parker lähti pois Tel Avivista ja liittyi Lottomatica Roman joukkueeseen. Hän johdatti Lottomatican runkosarjan toiseksi ja pudotuspeleissä aina välieriin sakka. Kauden aikana Parker teki keskimäärin 14,5 pistettä ja otti 5,6 levypalloa Italian liigassa. Hän ei kuitenkaan pelannut seurassa kuin yhden kauden ajan, jonka jälkeen hän lähti jo takaisin Maccabiin.

Kaudella 2003–2004 Parker voitti Maccabin paidassa Euroliigan, Israelin liigan sekä Israelin Cupin, jolloin hän voitti harvinaisen tripla-mestaruuden. Parker nimettiin myös Euroliigan Final Fourin arvokkaimmaksi pelaajaksi. Euroliigan finaalissa Maccabi pelasi Hanno Möttölän johtamaa Skipper Bolognaa vastaan voittaen pelin ylivoimaisesti 118-74. Maccabin kotiareenalla eli Nokia Arenalla pelattua finaalia seurasi television välityksellä 41 prosenttia Israelin kotitalouksista. Kaudella 2004–2005 hän teki Euroliigassa piste-ennätyksensä, kun hän johdatti Maccabin voittoon ASVEL Basketista tehden samalla 33 pistettä. Parker jatkoi voittokulkuaan voittamalla Euroliigan mestaruuden uudestaan, jolloin hänet valittiin myös koko kauden arvokkaimmaksi pelaajaksi. Samalla hänet valittiin kauden ykköstähdistöön. Finaalissa Maccabi voitti Tau Ceramican, jossa pelasi Parkerin Raptors-ajan joukkuekaveri, Jose Calderon. Kauden jälkeen Parker teki Maccabin kanssa kahden vuoden jatkosopimuksen ja aloitti viidennen kautensa seurassa.

Parkerin viimeisellä kaudella Euroopassa hän johdatti Maccabin Euroliigan finaaliin, jossa joukkue hävisi TsSKA Moskovalle. Parker valittiin siitä huolimatta kauden ykköstähdistöön sekä kauden arvokkaimmaksi pelaajaksi toista kertaa peräkkäin. Lokakuussa 2005 Maccabi oli pelannut ystävyysottelun Toronto Raptorsia vastaan, jolloin Parker heitti ottelun ratkaisukorin päättäen kamppailun Maccabin 105-103 voittoon. Tämän korin muistaen Raptors tarjosi Parkerille sopimusta kaudeksi 2006–2007. Koska Parkerilla ja Maccabilla oli sopimus vielä yhdeksi kaudeksi, joutui Parker ostamaan itsensä ulos seurasta ja maksamaan Maccabille 1,5 miljoonaa dollaria.  Kun Parker ja Raptors olivat yhdessä ostaneet hänet ulos sopimuksesta, tekivät osapuolet sopimuksen, jonka arvo oli 12 miljoonaa dollaria kolmelta vuodelta.

Takaisin NBA:han 
31-vuotiaana Parker teki paluun NBA:han Toronto Raptorsin paidassa. Kun hän palasi Yhdysvaltoihin, nähtiin kentällä aivan erilainen Parker, kuin mitä kuusi vuotta aiemmein oli nähty. Hän teki kaudella 2006–2007 12,4 pistettä ja otti 3,9 levypalloa ottelua kohden 73 pelaamassaan ottelussa. Chicago Bullsia vastaan Parker teki 27 pistettä, joka oli hänen uransa korkein pistemäärä. Pudotuspeleissä hän oli joukkueensa tärkeimpiä pelaajia, kun hän teki pudotuspelien piste-ennätyksensä, 26 pistettä, New Jersey Netsiä vastaan. Erityisesti Andrea Bargnanin ja Jorge Garbajosan loppukauden loukkaantumiset nostivat Parkerin painoarvoa. Netsissä pelasi entinen Raptors-pelaaja Vince Carter, jota Parker joutui puolustamaan. Hänen hyvän puolustustyöskentelyn takia Netsin valmentaja Lawrence Frank alkoi kutsua Parkeria nimellä "glue guy". Nets voitti kuitenkin otteluparin otteluvoitoin 4-2 ja jatkoi pudotuspelejä, jossa sille tuli vastaan Cleveland Cavaliers, kun taas Raptors joutui kesälomalle.

Kaudella 2007–2008 Parker oli joukkueensa tärkeimpiä pelaajia ja pelasi vielä paremman kauden tehden 12,5 pistettä ja ottaen 4,1 levypalloa ottelua kohden. Hänen parhaat pelinsä olivat tammikuussa ja helmikuussa, jolloin hän teki 25 pistettä peleissä Portland Trail Blazersia ja Indiana Pacersia vastaan. Joukkue kärsi paljon loukkaantumisista, mutta Parker pystyi pelaamaan kaikissa 82 runkosarjapelissä. Pudotuspeleissä Orlando Magicia vastaan Parker teki keskimäärin 11,4 pistettä pelaamissaan 39,2 minuutissa.

Kaudella 2008–2009 Parkerin tilastot tippuivat hieman viime vuosista johtuen valmentajanvaihdoksista ja muista syistä. Erityisesti Jose Calderonin loukkaantuminen vaikeutti Parkerin peliä, kun hän joutui pelaamaan monessa eri pelipaikassa. Kauden aikana hän joutui olemaan poissa kahdesta pelistä, koska oli nyrjäyttänyt nilkkansa. Parkerin kauden parhaat pelit olivat taas tammikuussa, jolloin hän teki kahdesti 26 pistettä. Ensin Orlando Magicia vastaan ja myöhemmin Phoenix Sunsia vastaan. Raptors sijoittui lopulta Itäisen konferenssin 13. joka oli seuralle suuri pettymys. Joukkue ei päässyt pudotuspeleihin ja Parkerin kolmen vuoden sopimus Raptorsin kanssa päättyi.

Joulukuussa 2008 kiinnostuksensa Parkeriin osoitti Maccabi, jonka päävalmentaja, Pini Gershon, pyysi seurajohtoa tuomaan Parkerin takaisin seuraan. Siirtoa takaisin Israeliin pidettiin kuitenkin epätodennäköisenä, koska Parker oli omistautunut Raptorsin seuralle. Lopulta Parker siirtyi kaudeksi 2009–2010 Cleveland Cavaliersin riveihin kaksivuotisella sopimuksella. Tärkein syy seuran vaihtoon oli Parkerin halu voittaa NBA:n mestaruus. Parker aloitti joukkueen kaikki pelit kentältä ja johdatti joukkueensa NBA:n pudotuspeleihin. Pudotuspeleissä Cleveland voitti ensimmäisellä kierroksella Chicago Bullsin, mutta hävisi seuraavalla kierroksella Boston Celticsille.

Maajoukkue 
Parker edusti Yhdysvaltain alle 22-vuotiaita Amerikan-mestaruuskilpailuissa vuonna 1996. Välierissä Kanadaa vastaan hän oli joukkueensa paras pistemies tehtyään 19 pistettä, joka auttoi joukkueen voittoon ja vei Yhdysvallat turnauksen finaaliin. Finaalissa Yhdysvallat voitti Puerto Ricon.

Pelityyli 
Parkeria on kuvailtuatleettiseksi ja monipuoliseksi pelaajaksi. Hän on myös hyvä kolme pisteen heittäjä, sillä hänellä on NBA:n historian 25:ksi tarkin kolmen pisteen heittoprosentti. Parker on pelipaikaltaan lähinna heittävä takamies, mutta pystyy pelaamaan muitakin pelipaikkoja. Euroopassa hänen tavaramerkikseen tulivat lähes kolmen pisteen viivalta lähteneet tarkat heitot, sekä ilmavat alley-oop donkit.

Saavutukset

Henkilökohtaiset palkinnot 
 Euroliigan MVP 2005, 2006
 Euroliigan ykköstähdistö 2005, 2006
 Euroliigan Final Fourin MVP 2004
 Israelin liigan MVP 2004
 Missouri Valley Conferencen MVP 1995
 Parkerin Euroliiga-uran jälkeen hänet valittiin Euroliigan 50 tärkeimmän koripallovaikuttajan joukkoon.
 Kaudella 2006–2007 hänet palkittiin NBA:n Atlantin divisioonan Sportsmanship-palkinnolla, joka annetaan reilua peliä noudattaville pelaajille ja pelaajille, jotka käyttäytyvät kentällä asiallisesti.

Joukkuemestaruudet 
 Suproleaguen voitto 2001
 Euroliigan voitto 2004, 2005
 Israelin liigan mestaruus 2001, 2002, 2004, 2005, 2006
 Israelin cupin voitto 2001, 2002, 2004, 2005, 2006

Tilastot

Runkosarja

Pudotuspelit 

O = ottelut, 2p% = kahden pisteen onnistumisprosentti, 3p% = kolmen pisteen onnistumisprosentti, 1p% = yhden pisteen onnistumisprosentti, HL = hyökkäyslevypallot, PL = puolustuslevypallot, LEV = levypallot yhteensä, S = syötöt, M = menetykset, R = riistot, T = torjunnat, PTS = pistekeskiarvo, PTS YHT = pisteet yhteensä

Lähteet

Aiheesta muualla 
NBA:n pelaajaprofiili 
Euroliigan pelaajaprofiili 
Basketball-reference 

79.33 Koripallo
Yhdysvaltalaiset koripalloilijat
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt