Alberto Lattuada

Alberto Lattuada (13. marraskuuta 1914 – 3. heinäkuuta 2005) oli italialainen elokuvaohjaaja.

Varhaisvaiheet 

Lattuada syntyi Milanossa. Hänen isänsä oli säveltäjä Felice Lattuada. Lattuada oli nuorena kiinnostunut kirjallisuudesta. Opiskeluaikanaan, vuonna 1932 hän liittyi kaksi kertaa kuukaudessa ilmestyneen fasismin vastaisen ”Camminare”-julkaisun toimituskuntaan.

Ura 

Vuonna 1940 hän aloitti uransa elokuva-alalla käsikirjoittajana ja ohjaaja Mario Soldatin avustajana elokuvassa Piccolo mondo antico. Vuonna 1943 hän teki ensimmäisen oman ohjauksensa elokuvassa Giacomo l’idealista. Varsinainen läpimurto myös kansainvälisellä tasolla tuli hänen kahdella neorealistisella elokuvallaan Il bandito (1946) ja Ilman sääliä (Senza pietà, 1948).

Vuonna 1950 Federico Fellini teki ensimmäisen ohjaustyönsä Lattuadan apuohjaajana elokuvassa Varieteen valot.

Vuonna 1979 New Line Cinema julkaisi Lattuadan filmin Hellyyden hetket (Così come sei) teatterilevitykseen Yhdysvalloissa.

Kuolema 

Alberto Lattuada kuoli 90 vuoden ikäisenä Alzheimerin tautiin. Häneltä jäi vaimo, näyttelijätär Carla Del Poggio, jonka kanssa hän oli ollut avioliitossa 60 vuotta. Lattuada haudattiin perheensä hautakappeliin Morimondoon.

Filmographia (ohjaajana) 

 Giacomo l’idealista (1942)
 La freccia nel fianco (1943), jonka teki loppuun Mario Costa vuonna 1944
 La nostra guerra (1945), dokumentti
 Il bandito (1946)
 Il delitto di Giovanni Episcopo (1947)
 Ilman sääliä (Senza pietà, 1948)
 Il mulino del Po (1949)
 Varieteen valot (Luci del Varietà, 1950), apuohjaajana Federico Fellini
 Anna (1951)
 Päällystakki (Il Cappotto, 1952)
 Paholainen on nainen (La lupa, 1953)
 L’amore in città -elokuvasta kohtaus Gli italiani si voltano (1953)
 Kuuma rannikko (La spiaggia, 1954)
 Scuola elementare (1955)
 Rakastunut Guendalina (Guendalina, 1957)
 Arojen punaiset liekit (La tempesta, 1958)
 Rakkauselämä houkuttelee (I dolci inganni, 1960)
 Kiihkeä kesä (Lettere di una novizia, 1960)
 Odottamatta (L’imprevisto, 1961)
 Mafioso (1962)
 Aro (La steppa, 1962)
 Lemmenjuoma (La mandragola, 1965)
 Lyömätön (Matchless, 1966)
 Don Giovanni in Sicilia (1967)
 Fräulein Doktor – nimetön vakooja (Fräulein Doktor, 1968)
 L’amica (1969)
 Mies, joka tuli kahville ja... (Venga a prendere il caffè... da noi, 1970)
 Bianco, rosso e… (1972)
 Sono stato io (1973)
 Naisen tuoksu (Le farò da padre, 1974)
 Cuore di cane (1976)
 Oh! Serafina (1976)
 Hellyyden hetket (Così come sei, 1978)
 La cicala (1980)
 Nudo di donna (1981), tilalle tuli  Nino Manfredi
 Piikki sydämessä (Una spina nel cuore, 1986)

Kunnianosoitukset 

 Italian tasavallan ansioritarikunnan Suurristin ritarimerkki  2. kesäkuuta 1995 Rooma 
 Italian tasavallan ansioritarikunnan Suurupseerimerkki  27. huhtikuuta 1987 Rooma, Italian tasavallan presidentin aloitteesta

Lähteet

Aiheesta muualla 

Italialaiset elokuvaohjaajat
Vuonna 1914 syntyneet
Vuonna 2005 kuolleet