Keskustaopiskelijat

Keskustaopiskelijat ry (KOL) on Suomessa toimiva korkeakouluopiskelijoille tarkoitettu poliittinen opiskelijajärjestö. KOL on myös yksi Suomen Keskustan sisarjärjestöistä. KOL on myös jäsenenä Pohjoismaiden Keskustanuorissa ja Euroopan liberaalinuorissa.

Keskustaopiskelijoiden tavoitteena on kasvattaa opiskelijoita aktiiviseen kansalaisuuteen ja edistää opiskelijoiden asemaa ja ajattelua yhteiskunnassa vaikuttamalla keskustan sisällä ja laajemmin erilaisissa opiskelijayhteisöissä. Ylioppilas- ja opiskelijakuntien edustajistovaaleihin keskustaopiskelijat asettavat omia paikallisia ehdokkaitaan, ja esimerkiksi vuoden 2015 ylioppilaskuntien edustajistovaaleissa keskustaopiskelijat saavuttivat suuremman kannatuksen kuin kokoomuksen tai SDP:n opiskelijajärjestöjen listat.

Periaateohjelmassaan Keskustaopiskelijat määrittelee olevansa äärikeskustalainen järjestö, joka uskoo kansanvaltaiseen yhteiskunnalliseen hajauttamiseen, antimaterialismiin, sosiaali- ja sivistysliberalismiin ja ympäristön kanssa tasapainossa elävään ihmiseen ja yhteiskuntaan.

Politiikka 

KOL:n suuret poliittiset tavoitteet ja linjat määrittelee vuosittain pidettävä liittokokous, johon KOL:n osastoilla on oikeus jäsenmääränsä perusteella lähettää äänivaltaisia edustajia. Tällä hetkellä KOL:la on voimassa olevat ohjelmat koulutus-, sosiaali-, ympäristö-, ja kaupunkipolitiikasta ja kansainvälisistä asioista. Ohjelmien valmistelusta liittokokouksen käsiteltäväksi vastaa liittohallitus. Liiton poliittisen linjan määrittelystä vastaa liittokokousten välissä liittohallitus, mikäli liitolla ei ole asiaan liittokokouksen hyväksymää linjaa tai Suomen poliittinen tilanne on liittokokouspäätösten jälkeen oleellisesti muuttunut.

Koulutuspolitiikka 
Keskustaopiskelijoiden koulutuspolitiikka perustuu mahdollisuuksien tasa-arvoon, jossa keskiössä on kaikkien yhtäläinen mahdollisuus kouluttautua ja kasvaa ihmisenä. Sivistys ja koulutus nähdään sekä yksilön että yhteisön etuna. snellmannilaisessa hengessä koulutuksen tarjoaminen kaikille nähdään erityisen tärkeänä Suomen kaltaiselle pienelle maalle. Keskustalainen kansanliike on KOL:n mukaan pohjimmiltaan sivistysliike, jossa itsensä kehittäminen on aatteen keskiössä. Ihminen pystyy itse kehittämään itseään, ja yhteisön vastuulla on tukea, motivoida ja antaa mahdollisuuksia tähän. Tärkeimpinä konkreettisina keinoina tämän toteuttamiseen liitto näkee maksuttoman koulutuksen tarjoamisen kaikille ja kaikki koulutusasteet käsittävän ja alueellisesti kattavan koulutusverkon.

Sosiaalipolitiikka 
Opintotukea keskustaopiskelijat pyrkivät kehittämään kohti negatiivista tuloveroa, joka on yksi perustulon muodoista. Opintotuen tulisi joustaa työelämän suuntaan, kannustaa päätoimiseen opiskeluun ja perheen perustamiseen, antaa mahdollisuus monenlaiseen opiskeluun ja tukea heikoimmassa asemassa olevia opiskelijoita, jotta mahdollisuuksien tasa-arvo voisi täysimääräisesti toteutua. KOL kannattaa myös YTHS:n laajentamista ammattikorkeakouluopiskelijoille. Keskustaopiskelijat ovat vaatineet opiskelijoiden siirtämistä yleisen asumistuen piiriin.

Ympäristöpolitiikka 
Ihmisten kulutustottumusten radikaali ja omaehtoinen muuttuminen ja lainsäädännölliset toimenpiteet ovat keskustaopiskelijoiden mielestä ympäristöpolitiikan perusta. Keskeisimmiksi ympäristöongelmiksi on KOL:n ympäristöpoliittisessa ohjelmassa määritelty ilmastonlämpeneminen, materiakeskeinen kulutuskulttuuri, puhtaan ja monimuotoisen luonnon turvaaminen ja uusiutuvan energian vallankumouksen ja vihreän teollisuuden toteuttaminen. Keinoiksi näiden ongelmien ratkaisuun keskustaopiskelijat esittävät mm. valtiolle ja alueille maksettavaa kaivosveroa, ulkomaisen lihan kulutuksen puolittamista, kivihiilen ja öljyn energiakäytön kieltämistä vuoteen 2030 mennessä ja globaaleja rajuja päästöleikkauksia.

Kansainväliset asiat 
Perinteisessä ulko- ja turvallisuuspolitiikassa keskustaopiskelijat tukevat Suomen sotilaallista liittoutumista puolustusliitto Natoon.
Keskustaopiskelijat vaativat Pohjolasta alkavaa ydinaseriisuntaa ja esittävät myös YK:n turvallisuusneuvoston roolin muuttamista siten, että pysyvistä jäsenyyksistä luovuttaisiin. KOL nostaa kuitenkin modernit kybersodankäynnit muodot perinteisten turvallisuusuhkien rinnalle ja esittää kybersotaa säätelevää kansainvälistä sopimusjärjestelmää. Kansainvälisen koulutuspolitiikan osalta KOL tukee Bolognan prosessin jatkokehittämistä, mutta vastustaa Euroopan unionin vallan kasvattamista koulutuksen järjestämiseen ja rahoittamiseen liittyvissä kysymyksissä. Kansainvälisessä taloudellisessa yhteistyössä keskustaopiskelijat vaativat kansainvälistä veroyhteistyötä lisättäväksi veronkierron ja -välttelyn torjumiseksi ja ympäristönsuojelun edistämiseksi.  Vapaakauppasopimukset eivät myöskään saa johtaa siihen tilanteeseen, että isot yritykset valtaavat markkinat hintakilpailulla ja heikentävät julkisen sektorin palvelutuotantoa sekä paikallisten yritysten mahdollisuuksia menestyä ja kasvaa.

Historia

1930-luku 

Liitto sai alkunsa tarkalleen 23. huhtikuuta 1937 Helsingissä, nimeksi tuli Maalaisliittolaiset ylioppilaat. Syynä liiton perustamiselle oli maalaisliittolaisesti ajattelevien tyytymättömyys Akateemisessa Karjalaseurassa (AKS) noussutta oikeistosuuntausta vastaan. Samalla haluttiin tuoda esiin puoluetunnukset, joita AKS:ssa ei oltu katsottu hyvällä. Ensimmäisen tilaisuuden puhujina olivat mm. Saksan vastustajana tunnetun ulkoministeri Rudolf Holsti sekä poliittisen uransa alussa ollut Urho Kekkonen, joka oli joutunut teoksensa Demokratian itsepuolustus (1934) ja muiden näkemystensä johdosto AKS:n oikeistosiiven hampaisiin.

Sotavuodet katkaisivat toiminnan opiskelijapolitiikassa pitkälti 1960-luvulle saakka. Maalaisliittolaiset Ylioppilaat vaihdettiin Akateemiset Maaseudun Nuoret –nimeen.

1960-luku 

Vuonna 1966 perustettiin nyt itsenäisenä organisaationa toiminut Keskustan Opiskelijaliitto. Seuraavat vuodet tulivat olemaan hyvin aktiivista yhteiskunnallisen ja opiskelijapoliittisen vaikuttamisen aikaa. Keskustan sisäisessä vaikuttamisessa KOL hakeutui niin sanotun Ryhmä 70:n linjoille. Ryhmä 70:n oli keskustan uudistamiseen tähdännyt ryhmä, johon kuului koulutettuja ja aatteesta kiinnostuneita ihmisiä, jotka olivat pettyneitä puolueen jämähtäneeseen tilanteeseen.

Korkeakoulupolitiikassa KOL otti äärimmäisen radikaalin linjan. Kun suuret ikäluokat tulivat opiskelemaan, niin heidän suunnastaan nousi halu saada opiskelijat mukaan yliopistojen hallintoon. Käynnissä olleessa hallintouudistuksessa KOL kannatti niin sanottua mies ja ääni -mallia, jossa yliopistojen korkein päätösvalta olisi käytännössä siirtynyt opiskelijoille itselleen. Myös opetusministeri Johannes Virolainen kannatti mies ja ääni -mallia. Kuitenkaan muiden puolueiden vastustuksesta johtuen KOL ja keskusta eivät saaneet tahtoaan läpi, vaan tyytyminen oli niin sanottuun yliopistohallinnon kolmikantamalliin. joka toteutettiin eri yliopistoissa 1970-luvun aikana.

1970-luku 

Opiskelijoiden pääsy vaikuttamaan omiin asioihinsa oli kuitenkin merkittävä muutos verrattuna aiempaan tilanteeseen. Tämän seurauksena myös erilaisten opiskelijajärjestön yhteiskunnallinen merkitys lisääntyi. Suomen ylioppilaskuntien liitosta (SYL) tuli suuren jäsenmääränsä kautta voimakas yhteiskunnallinen vaikuttaja. Myös KOL:n panos suuntautui 1970-luvulla aiemmin epäpoliittiseen SYL:oon, kun hallintouudistustaistelu oli käyty loppuun. SYL:n johto olikin oikeastaan koko 1970-luvun KOL:n edustajien miehittämä. Vuosina 1973-74 SYL:n puheenjohtajana toimi muuan Jorma Ollila, joka on myöhemmin luonut menestyksekästä uraa liike-elämän puolella.

Pragmaattisen valtapolitiikan ohella myös aatepoliittiset kysymykset nousivat 1970-luvulla aiempaa voimakkaammin esille. Liiton entinen pääsihteeri Paavo Väyrynen nousi vuonna 1970 kansanedustajaksi aluepolitiikkaan ja aatteeseen nojanneella ohjelmalla. Samaan aikaan Nuoren Keskustan Liiton sisällä heräsi ekologinen ajattelu. Myös KOL oli merkittävä vaikuttaja puolueen politiikan uudistamisen tähdänneessä työssä.

1980-luku 

KOL:lle 1980-luku oli identiteetin etsinnän aikaa. Ratkaisu löytyi uusista vaihtoehtoliikkeistä, joiden kanssa KOL hakeutui yhteistyöhön. Erityisesti uudet ekologiset liikkeet tekivät nousuaan, joiden kanssa yhteistyö oli ajoittain hyvinkin tiivistä. Tämän johdosta KOL oli nostamassa ekologisia kysymyksiä puolueen ohjelmaan. Ehkä merkittävin saavutus oli se, että Turun puoluekokouksessa vuonna 1980 keskusta hyväksyi ensimmäisenä suomalaisena puolueena ydinvoiman lisärakentamista vastustavan kannan. Ekologisten kysymyksien rinnalla tärkeä teema oli perustuloajattelun kannattaminen, jonka kautta ihmisten luovuudelle uskottiin löytyvät uusia mahdollisuuksia. Maininnanarvoisena saavutuksena on todettava myös Juha Kuisman ja Alpo Rusin vuonna 1980 julkaisema Avaus Äärikeskustaan -teos. Siinä nuoret ajattelijat hyökkäävät ihmisen ja luonnon välineellistämistä sekä keskustan ylhäältä alaspäin kulkevaa päätöksentekoa vastaan.

1990-luku 
1990-luvun laman pyörteissä epäpolitisoituminen jatkui, ja tähän kehitykseen myös KOL:n oli sopeuduttava. Toiminta kuitenkin jatkui aktiivisena.

Puheenjohtajat 
 Olivia Löytänen 2023–
 Arttu Laaksonen 2022
 Eveliina Leskelä 2021
 Miriam Putula 2020
 Auli Piiparinen 2018–2019
 Arttu Karila 2017
 Anniina Sippola 2016
 Hilkka Kemppi 2015
 Jirka Hakala 2013–2014 
 Petri Honkonen 2012
 Markus Ylimaa 2011
 Marjaana Hoikkala 2010
 Antti Kurvinen 2009
 Juha Iso-Aho 2007–2008
 Anu Tuovinen 2006
 Marisanna Jarva 2005
 Mika Sivula 2004
 Mari Kokko 2003
 Tuomas Kurttila 2002
 Tommi Kytölä 2000–2001
 Pasi Strömberg 1999
 Mika Rossi 1997–1998
 Timo Reina 1995–1996
 Jouni Lind 1993–1994
 Saija Niemelä 1992
 Jari Heinäluoma 1991
 Seija Pihlajaviita-Kiviluoma 1990
 Anu Vehviläinen 1989
 Mikael Pentikäinen 1988
 Pekka Perttula 1987
 Maria Kaisa Aula 1985–1986
 Hannu Sirkkilä 1983–1984
 Jouni Mutanen 1981–1982
 Timo Laaninen 1979–1980
 Pekka Pohjalainen 1977–1978
 Lauri Kontro 1975–1976
 Jarmo Heino 1974
 Martti K. Korhonen 1973–1974
 Seppo Niemelä 1972
 Tapio Rajavuori 1971
 Kauko Juhantalo 1970
 Leo Eskola 1970
 Risto Arkimies 1969
 Juhani Perttunen 1967–1968
 Keijo Korhonen 1967
 Kauko Heikurainen 1965–1966
 Toivo Savioja 1962–1964
 Jaakko Pajula 1959–1961
 Kauko Heikurainen 1958–1959
 Jaakko Pajula 1957–1958
 Paavo Koponen 1956–1957
 Jouko Loikkanen 1955–1956
 Pentti Pulakka 1953
 Ilmari Kärki 1952
 Veijo Lehtoruusu 1951–1952
 Eero Kujala 1950–1951
 Olavi Sihvo 1949–1950
 Einari Kukko 1948–1949
 Veikko Savela 1947–1948
 Paavo Polso 1946–1947
 Viljo Pulli 1945–1946
 Atte Pakkanen 1945
 Martti Honkavaara 1937–1945

Pääsihteerit 
 Joonatan Laine 2022–
 Jaakko Mäki-Petäjä 2015–2022
 Elina Helmanen 2012–2015
 Teemu Karttunen 2010–2012
 Ulla Hyvönen 2009–2010
 Panu Litmanen 2006–2009
 Ville Väkeväinen 2005–2006
 Markus Ojakoski 2003–2005
 Juha Makkonen 2003
 Eerikki Viljanen 2003
 Heini Utunen 2002
 Eerikki Viljanen (apulaispääsihteeri) 2001
 Timo Latikka 2000–2001
 Sanna Rauhansalo 1999
 Kim Huovinlahti 1998–1999
 Risto Savolainen 1996–1997
 Satu Mäki 1994–1995
 Visa Noronen 1992–1993
 Mari Kiviniemi 1990–1991
 Tuomo Lamponen 1989
 Jouko Eskelinen 1987–1988
 Pekka Perttula 1985–1986
 Päivi Karttunen 1983–1985
 Olli Mattila 1982–1983
 Kirsti Kauppi 1982
 Antti Mykkänen 1980–1981
 Paula Viertola 1978–1980
 Jyrki Karvinen 1976–1978
 Kyösti Tornberg 1975–1976
 Pekka Sallila 1972–1974
 Tapio Rajavuori 1972
 Juhani Wiio 1971–1972
 Toivo Pihlajaniemi 1969–1971
 Matti Pullinen 1969
 Paavo Väyrynen 1969
 Olli Saarela 1968
 Lauri Puhakka 1966–1968
 Sauli Pyyluoma 1966
 Pentti Nuutinen 1966
 Aune Peräinen 1965
 Reijo Lavikkala 1964
 Päivikki Saalasti 1963–1964
 Juhani Perttunen 1963
 Urho Kämäräinen 1962
 Kauko Heikurainen 1959–1962
 Pauli Komi 1958–1959
 Antero Koivula 1957–1958
 Mikko Kämäräinen 1956–1957
 Kerttu Rautio 1955–1956
 Tapio Heinämäki 1954–1955
 Asko Oinas 1953–1954
 Veijo Lehtoruusu 1952–1953
 Paavo Laatikainen 1951–1952
 Pekka Silvola 1951–1952
 Mauno Heikkilä 1950–1951
 Risto Ikonen 1949–1950
 Eero Kujala 1948–1949
 Aili Pylkkänen 1948
 Eeva Juurikkala 1947–1948
 Marjatta Rahnasto 1946–1947
 Marjatta Kittilä 1945–1946
 Johannes Virolainen 1937–1945

Organisaatio

Liittohallitus 

KOL:n liittohallitukseen kuuluvat tällä hetkellä puheenjohtaja, kaksi varapuheenjohtajaa sekä neljä muuta jäsentä. Liittohallitus valitaan liittokokouksessa vuodeksi. Lisäksi liitolla on pääsihteeri.

Osastot 

 Helsingin Keskustaopiskelijat (HEKO)
 Joensuun Keskustaopiskelijat (JOKE)
 Jyväskylän Keskustaopiskelijat (JOK)
 Kajaanin Keskustaopiskelijat (KaKO)
 Kuopion Keskustaopiskelijat (KUKO)
 Lappeenrannan Opiskelevat Keskustalaiset (LOK)
 Otaniemen Keskustaopiskelijat (OKE)

 Oulun Keskustaopiskelijat (OKO)
 Rajattomat Keskustaopiskelijat (RAKE)
 Rovaniemen Keskustaopiskelijat (ROKE)
 Tampereen Opiskelevat Keskustalaiset (TOK)
 Turun Keskustaopiskelijat (TUKO)
 Vaasan Keskustaopiskelijat (VAKO)

Entiset osastot 
 Hämeenlinnan Opiskelevat Keskustanuoret
 Porin Opiskelevat Keskustanuoret
 Savonlinnan Keskustaopiskelijat (SAKE)
 Seinäjoen Keskustaopiskelijat (SEKO)
 Turun Kauppakorkeakoulun Keskustaopiskelijat
 Åbo Akademin Keskustaopiskelijat – Centern Studenter vid Åbo Akademi

Talous

Rahoitus

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Keskustaopiskelijoiden verkkosivut
 Katsaus Keskustaopiskelijoiden historiaan 

Suomalaiset poliittiset opiskelijajärjestöt
Suomen Keskusta