Esiaviollinen seksi

Esiaviollisella seksillä tarkoitetaan ennen avioliittoa tapahtuvaa seksin harrastamista. Esiaviollisesta seksistä pidättäytyminen tarkoittaa, että rakastunut pari rakastelee vasta sen jälkeen kun avioliitto on solmittu.

Joissakin kulttuureissa suhtaudutaan suvaitsevasti naimattomien väliseen seksiin, jos molemmat ovat suostuvaisia. Monet uskonnolliset ryhmät kuitenkin katsovat, että tämä on Jumalan tahdon vastaista. Herätysliikkeille on ollut ominaista kielteinen suhtautuminen “maailmalliseen” ja nautinnonhakuiseen elämäntapaan, ja esimerkiksi vanhoillislestadiolaisuus kieltää seksin ennen avioliittoa.
Myös Koraanissa neuvotaan välttämään seksiä ennen avioliittoa.

Suomen evankelis-luterilaisella kirkolla ei ole selkeää virallista kantaa esiaviolliseen seksiin. Vuonna 2008 luterilainen kirkko julkaisi piispojen sosiaalieettisen kannanoton Rakkauden Lahja. Siinä esiaviollista seksiä kommentoidaan seuraavasti: "Onnellisinta on, jos sukupuolinen kanssakäyminen astuu kuvaan vasta kun luottamus ja sitoutuminen ovat luoneet sille kestävän maaperän. Avioliitto on sukupuolisuhteen aito ja turvallinen ympäristö".

Yhdysvalloissa tehtyjen laajojen tutkimusten mukaan valtaosa ihmisistä on harjoittanut seksiä ennen avioliittoa. Siellä on ollut yleinen käsitys, että esiaviollinen seksi lisääntyi 1960- ja 1970-lukujen seksuaalisen vapautumisen myötä, mutta tilastollisella tutkimuksella ei saatu merkittäviä eroja ikäryhmien välille. Samaan aikaan noin kolmannes amerikkalaisista oli sitä mieltä, että esiaviollinen seksi on väärin.

Katso myös
Haureus

Lähteet 

Seksuaalinen toiminta
Seksuaalisuus ja uskonto