Päistärkoit

Päistärkoit (Eriocraniidae) on pieni perhosten heimo. Ne ovat alkeellisin imukärsällisten perhosten ryhmä. Joissakin lähteissä päistärkoit liitetään osalahkoon Dacnonypha yhdessä Acanthopteroctetidae-heimon kanssa, mutta jälkimmäiset kuulunevat lähemmäs "kehittyneempiä" perhosia.

Piirteitä 
Päistärkoiden levinneisyys on holarktinen ja lajeja tunnetaan yhteensä vain 24. Kaikki lajit ovat pieniä, metallinkiiltoisia ja päiväaktiivisia perhosia, joiden lentoaika sijoittuu yleensä keväälle. Siipiväli on aina alle 15 mm ja lepäävä perhonen pitää siipiään vartalon sivuilla kattolaskuisesti. Siipisuonitus on etu- ja takasiivissä samanlainen. Tunnusomainen piirre on jalkojen säärissä olevien okien määrä, joka on kaikilla lajeilla 0-1-4. Yhdistäviä tuntomerkkejä on myös aikuisen perhosen genitaaleissa sekä siipisuomujen rakenteessa. Toukka on täysin jalaton.

Elintavat 
Päistärkoit eivät käy kukilla, mutta juovat imukärsällään nestettä mm. puiden mahlaa vuotavista vioittumista. Naaras munii munat veitsimäisellä munanasettimellaan lehtien sisään ja toukat elävät lehtimiinaajina erityisesti Fagales-lahkon puiden lehtien sisällä. Vain muutamat lajit pajuilla tai ruusukasveilla. Toukan lehtimiinaan jättämä ulostevana on ryhmälle tunnusomainen. Toukkavaihe on lyhytkestoinen ja täysikasvuinen toukka pudottautuu maahan alkukesästä ja koteloituu maan alle tekemänsä kotelokopan sisään. Kotelo talvehtii.

Lajit Suomessa 
Suomesta päistärkoilajeja tunnetaan seitsemän
hakaspäistärkoi (Eriocrania unimaculella)
isopäistärkoi (Eriocrania semipurpurella)
kolmiopäistärkoi (Eriocrania salopiella)
lehtopäistärkoi (Eriocrania subpurpurella)
loistopäistärkoi (Eriocrania sparrmannella)
pikkupäistärkoi (Eriocrania cicatricella)
purppurapäistärkoi (Eriocrania sangii)

Lähteet

Aiheesta muualla 
Markku Savela: Eriocraniidae
Svenska fjärilar 
Leafmines.co.uk: Eriocraniidae 
Tree of Life Web Project  
UK lepidoptera: Eriocraniidae