Alppisinfonia

Alppisinfonia (), opus nr. 64, on Richard Straussin vuonna 1915 suurelle orkesterille säveltämä 23-osainen teos, joka sisältää Alppien luontoa ja tunnelmia kuvailevaa sävelmaalailua. Noin 50 minuuttia kestävä teos on katkeamaton ja muistuttaa rakenteeltaan enemmän sävelrunoa kuin perinteistä sinfoniaa. Teos on ohjelmamusiikkia ja kuvaa 11 tunnin tapahtumia säveltäjän nuoruudenretkestä vuorille alkaen ja päättyen yöhön. Teoksen keskivaiheilla ollaan vuoren huipulla.

Teosta säveltäessään Strauss oli jättänyt sävelrunot taakseen ja siirtynyt oopperan pariin. Alppisinfonian sävellys oli alkanut jo vuonna 1899 nimellä Künstlertragödie (artistin tragedia). Seuraava luonnos oli neliosainen ja sen nimi oli Die Alpen (alpit). Tämän version ensiosasta tuli lopullisen teoksen keskeistä materiaalia. Vuonna 1911 Strauss kirjoitti, että mieluummin jahtaisi torakoita, kuin säveltäisi vielä sinfonioita. Mutta vielä samana vuonna, säveltäjä Gustav Mahlerin kuoleman jälkeisenä päivänä hän kirjoitti haluavansa säveltää filosofi Friedrich Nietzschen innoittamana Alppisinfoniastaan anti-kristillisen teoksen, joka kuvaa ihmisen irtautumista uskonnosta. Hän suunnitteli aluksi tekevänsä teoksesta kaksiosaisen ja liittävänsä sen nimeen viittauksen Nietzschen teokseen Antichrist, mutta hän luopui tästä suunnitelmasta. Filosofian lisäksi teos sai luonnollisesti vaikutteita säveltäjän luontokokemuksista ja sen tapahtumat viittaavat päivään, jonka hän vietti joskus poikana vuorilla. Tuolloin seurue oli harhaantunut ja joutunut paluumatkalla myrskyn kouriin. Strauss oli rakennuttanut kotinsakin Garmisch-Partenkircheniin, jossa oli komeat näköalat alpeille.

Kun Strauss lopulta toden teolla alkoi säveltää vuosia vireillä ollutta teosta, edistys oli nopeaa. Teoksen orkestraation laatiminen alkoi marraskuun ensimmäisenä päivänä vuonna 1914 ja teos oli valmis kolme kuukautta myöhemmin helmikuun 8. päivä, 1915. Teos oli omistettu kreivi Nicolaus Seebachille, joka johti Dresdenin kuninkaallista oopperaa, jossa Straussin neljä ensimmäistä oopperaa saivat ensinäytöksensä.

Teoksen ensiesitys oli lokakuun 28. päivä vuonna 1915, jolloin Strauss itse johti Dresdenin Hofkapellen orkesteria Berliinissä. Teos sai hieman ristiriitaisen vastaanoton, mutta säveltäjä oli itse tyytyväinen siihen. 

Teoksen vahvat voimakkuudenvaihtelut ja dynaaminen luonne teki sen levytyksistä suositun äänitteen testata varhaisia stereohifi-laitteita. Teoksen ensimmäinen stereolevytys on vuodelta 1957, johtajana Karl Böhm. Ensimmäisen CD-levyn koepainoksen sisällöksi valittiin myös juuri (Karajanin johtama) Alppisinfonia.

Orkesterin kokoonpano
2 pikkolohuilua, 2 huilua, 2 oboeta, englannintorvi, heckelfoni, Es-klarinetti, 2 B-klarinettia, bassoklarinetti, fagotti, kontrafagotti, 16 käyrätorvea, 4 Wagner-tuubaa, 4 trumpettia, 4 pasuunaa, 2 tuubaa, 2 patarumpua, kellopeli, lehmänkello, ukkoskone, pikkurumpu, tuulikone, bassorumpu, lautaset, tam-tam, celesta, 2 harppua, ensiviulut, kakkosviulut, sellot, kontrabassot, urut.

Teoksen osat

Nacht (Yö)
Sonnenaufgang (Auringonnousu)
Der Anstieg (Kiipeäminen)
Eintritt in den Wald (Astuminen metsään)
Wanderung neben dem Bache (Puron varrella vaeltaminen)
Am Wasserfall (Vesiputouksen luona)
Erscheinung (Ilmestys)
Auf blumigen Wiesen (Kukkaniityillä)
Auf der Alm (Alppilaitumella)
Durch Dickicht und Gestrüpp auf Irrwegen (Läpi tiheikköjen, aluskasvillisuutta harhapolulla)
Auf dem Gletscher (Jäätiköllä)
Gefahrvolle Augenblicke (Vaarallisia hetkiä)
Auf dem Gipfel (Huipulla)
Vision (Näkymä)
Nebel steigen auf (Sumu nousee)
Die Sonne verdüstert sich allmählich (Aurinko häipyy vähitellen näkyvistä)
Elegie (Elegia)
Stille vor dem Sturm (Tyyntä ennen myrskyä)
Gewitter und Sturm, Abstieg (Myrsky ja ukkonen, laskeutuminen)
Sonnenuntergang (Auringonlasku)
Ausklang (Päätös)
Nacht (Yö)

Lähteet 

Richard Straussin teokset