Georges Bernanos

Georges Bernanos (20. helmikuuta 1888 Pariisi, Ranska – 5. heinäkuuta 1948 Neuilly-sur-Seine, Ranska) on 1900-luvun merkittävimpiä katolisia kirjailijoita. 

Bernanos suoritti oikeustieteen ja kirjallisuuden lisensiaatti tutkinnon ja työskenteli sittemmin vakuutustarkastajana vuoteen 1927. Bernanosin esikoisromaani Sous le soleil de Satan ilmestyi 1926. Sen jälkeen hän hankki elantonsa kirjoittamalla. Taloudellisista syistä hän joutui muuttamaan vuosiksi 1934–1937 suuren perheensä kanssa Mallorcalle. 

Bernanos muutti 1938 Etelä-Amerikkaan, jossa hän oleskeli toisen maailmansodan aikana. Vuodesta 1944 hän asui Tunisiassa ja vuodesta 1945 Pyreneillä.

Bernanos suuntautui jo varhain poliittiseen oikeistoon, toisin kuin useat aikalaiskirjailijat. Hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan, haavoittui ja sai kunniamerkin. 

Bernanos oli katolinen ja mystikko, mutta myöhemmin uransa aikana hän arvosteli katolista kirkkoa ja myös Francoa. Esimerkiksi teoksessaan Les grands cimetières sous la lune hän kirjoittaa Mallorcalla tapahtuneista julmuuksista. Hän arvosteli voimakkaasti muun muassa paikallisia katolisia piispoja, jotka Espanjan sisällissodan aikana olivat haluttomia puuttua punaisten kohteluun

Bernanos oli katolinen mystikko ja erityisesti kiinnostunut hyvän ja pahan välisestä mittelystä hurskaiden ihmisten sisimmässä. Esikoisromaanissaan hän kuvaa tätä ihmisen ja paholaisen välistä taistelua. Hänen romaaneissaan on yleensä pappi keskushenkilönä ja sijaiskärsijänä.

Bernanosin tunnetuin teos on Maalaispapin päiväkirja (alkuteos Journal d'un curé de campagne, 1936), jonka pohjalta Robert Bresson on ohjannut elokuvan Papin päiväkirja (1950). Suomeksi on ilmestynyt lisäksi Mouchette (alkuteos Nouvelle histoire de Mouchette), josta Bresson myös on ohjannut elokuvan, jota Suomessa on esitetty nimellä Mouchette – raiskattu. Esikoisromaanista Sous le soleil de Satan on Maurice Pialat ohjannut elokuvan, jota on suomeksi esitetty nimellä Paholaisen auringon alla.

Syvällisesti kristitty Bernanos suhtautui jyrkästi aikansa materialismiin ja kannatti itse eettisestä järjestelmää, joka pohjautuu kirkon opetuksiin. 

Bernanosin kirjojen vahvuus juontuu hänen intohimoisesta velvollisuudentunnostaan ja porvarillisen maailman omahyväisten asenteiden torjumisesta.

Katso myös 
Action Française

Teokset

Proosa
 Sous le soleil de Satan, Paris, Plon, 1926 (editoitu laitos: Le Castor Astral, 2008)
 L'Imposture, Paris, Plon], 1927 (editoitu laitos: Le Castor Astral, 2010)
 La Joie, La Revue universelle, 1928, Paris, Plon, 1929 (Prix Fémina -palkinto)
 Un crime, Paris, Plon, 1935 
 Journal d'un curé de campagne, La Revue hebdomadaire, 1935–1936, Paris, Plon, 1936, suom. Maalaispapin päiväkirja
 Nouvelle histoire de Mouchette, Paris, Plon, 1937 (editoitu laitos: Le Castor Astral, 2010) suom. Mouchette
 Monsieur Ouine, Rio de Janeiro, 1943, Paris, Plon, 1946 (editoitu laitos: Le Castor Astral, 2008)
 Un mauvais rêve, Paris, Plon, 1950 
 Dialogues d'ombres, Paris, Seuil, 1955 (novelleja)

Suomennetut teokset
Mouchette, suom. Leena Kirstinä. Karisto, 1968
Maalaispapin päiväkirja, suom. Helena Anhava. WSOY, 1953.

Libretto
 Dialogues des carmélites, Pariisi, Seuil, 1949. suom. Karmeliittain tarinoita. säv. Francis Poulenc, libreton suom. Eija Hirvonen. Savonlinnan oopperajuhlat, 1999 perustuu teokseen Maalaispapin päiväkirja.

Lähteet

Aiheesta muualla
 – Luettelo Bernanosin teoksiin perustuvista elokuvista

Ranskalaiset kirjailijat
Vuonna 1888 syntyneet
Vuonna 1948 kuolleet