Samu Perhonen

Samu Perhonen (s. 7. maaliskuuta 1993 Jämsänkoski) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Ranskan Ligue Magnusin Boxers de Bordeaux'ssa. Hän torjuu modernilla perhostyylillä.

Ura

Seuraura 
Perhonen on Jämsän Kiekko-Susien kasvatti. Hän pelasi kuitenkin myöhemmät juniorivuotensa JYPissä, jossa Perhonen voitti B-nuorten I-divisioonan hopeaa vuonna 2010. Kauden 2010–2011 hän pelasi lähinnä seuran A-nuorissa, jotka Perhonen torjui kauden päätteeksi Suomenmestaruuteen. Hänet palkittiin A-nuorten SM-liigan pudotuspelien arvokkaimpana pelaaja Ville Peltonen -palkinnolla. Perhonen debytoi kauden aikana myös miesten peleissä pelattuaan yhden Mestis-ottelun alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa.

Vuonna 2011 Perhonen valittiin NHL:n varaustilaisuuden 62. pelaajana Edmonton Oilersiin. Hän oli neljäntenä varattu maalivahti. Perhonen siirtyi kaudeksi 2011–2012 Mestis-joukkue D Teamiin. Hän pelasi ennen kauden alkua nimensä JYP-Akatemiaan vaihtaneessa joukkueessa 11 runkosarjaottelua, mutta jäi kuitenkin ykkösmaalivahti Sami Rajaniemen varjoon. He molemmat tekivät JYPin SM-liigajoukkueen kanssa 2+1-vuotisen jatkosopimuksen joulukuussa 2011. Siirtotakarajalla, helmikuussa 2012 Perhonen siirtyi loppukaudeksi JYPin vahvuuteen ja vahvisti seuran A-nuoria. Hän sai tililleen myös neljä SM-liigaottelua JYPin luukkuvahtina. Myös kaudeksi 2012–2013 Perhonen kiinnitettiin JYP-Akatemian vahvuuteen. Hänen kautensa jäi kuitenkin taas epätasaiseksi. Perhonen pelasi 14 runkosarjaottelua, mutta palasi jälleen loppukaudesta JYPin A-nuorten vahvuuteen.

USHL-joukkue Indiana Ice varasi Perhosen 61. pelaajana vuonna 2013. Hän ei sopimuksestaan huolimatta jatkanut Jyväskylässä, vaan siirtyi kaudeksi 2013–2014 Icen vahvuuteen Pohjois-Amerikkaan. Perhonen kärsi reissullaan kuitenkin siviilipuolen ongelmista ja hän pelasi osaksi loukkaantumisenkin vuoksi vain kahdeksan runkosarjaottelua. Perhonen palasi tammikuussa 2014 Suomeen ja siirtyi loppukaudeksi Helsingin IFK:n A-nuoriin. Hän sai loppukaudella tililleen myös yhden ottelun HIFK:n SM-liigajoukkueen luukkuvahtina.

Kaudeksi 2014–2015 Perhonen siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Kalevan Palloon. Hän aloitti kautensa joukkueen kakkosmaalivahtina Eero Kilpeläiselle. Perhonen teki SM-liigadebyyttinsä 30. syyskuuta 2014 Saimaan Palloa vastaan, jolloin hän torjui heti nollapelin KalPan voitettua ottelun 1–0. Perhonen torjui ottelussa 16 kertaa. Hänet palkittiin ottelun Ilta-Sanomien kolmen tähden tähtipelaajana ja Risto Pursiainen valitsi hänet legendojen tähtien kakkostähdeksi. Perhonen ehti pelata kauden aikana vain neljässä SM-liigaottelua, kunnes KalPan ykkösmaalivahti Eero Kilpeläisen kausi päättyi vuodenvaihteessa. Perhonen otti näin ollen KalPan torjuntavastuun, kunnes KalPa hankki tammikuun 2015 lopulla Kilpeläisen korvaajaksi Andy Chiodon. Pudotuspeleissä Perhonen kuitenkin nousi hänen ohitseen joukkueen ykkösmaalivahdiksi kahden puolivälierätappion jälkeen. Rauman Lukko vei kuitenkin ottelusarjan voitoin 4–2. Kaikkiaan Perhonen pelasi tulokaskautensa aikana 17 runkosarja-, neljä playoff- ja yhden Mestarien liigan ottelun. Hän torjui neljä nollapeliä. Perhonen pelasi kauden aikana myös yhteensä yhdeksän Mestis-ottelua lainalla Kajaanin Hokissa ja KeuPa HT:ssä. Huhtikuussa 2015 KalPa käytti hänen sopimuksessaan olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Perhosen kanssa.

Perhonen ehti pelata kaudella 2015–2016 vain viisi runkosarjaottelua jäätyään selkeäksi kakkosmaalivahdiksi Eero Kilpeläiselle. Lopulta KalPa lainasi hänet tammikuussa 2016 aluksi kuukauden loppuun asti ulottuneella sopimuksella Hämeenlinnan Pallokerhoon hakemaan pelituntumaa. Perhonen siirtyi samalla antamaan taustatukea HPK:n maalivahti Jere Myllyniemelle, kun Eetu Laurikainen palasi Pohjois-Amerikkaan. Perhosen lyhyen pestin päätyttyä hänen lainasopimustaan jatkettiin kauden loppuun. Perhonen nousi lopulta HPK:n pääasialliseksi vastuunkantajaksi ja pelasi siellä kevätkauden aikana kaikkiaan 21 runkosarjaottelua torjuen yhden nollapelin.

Kesällä 2016 Perhonen kutsuttiin NHL-seura Los Angeles Kingsin kehitysleirille. Kaudeksi 2016–2017 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella KooKoohon, jonka maalivahtivalmentajana toimii Perhoselle HPK:sta tuttu Kari Lehtonen. Hän lähti kauteen haastamaan Juha Järvenpäätä ykkösmaalivahdin paikasta, mutta Järvenpää kuitenkin loukkaantui jo harjoituskaudella. Kauden kynnyksellä KooKoo hankki ensin koeajalle saksalaisen Niklas Treutlen, mutta hänen jäätyä ilman sopimusta seura hankki vastuunkantajakseen kokeneen kanadalaisvahti Leland Irvingin. Perhonen jäi Irvingille selkeäksi kakkosmaalivahdiksi. Tammikuussa 2017 Irving loukkaantui viikoiksi ja KooKoo paikkasi maalivahtiosastoaan Niko Hovisella. Vajaa viikko Irvingin loukkaantumisen jälkeen Perhonen loukkaantui itse ja joutui jättämään ottelun kesken. Hän kuitenkin kuntoutui helmikuun alussa, jolloin Hovisen lyhyt sopimus juuri päättyi. Perhonen pelasi kauden aikana 17 runkosarjaottelua torjuen yhden nollapelin. Helmikuussa 2017 hän pelasi myös yhden ottelun lainalla Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhossa, jolta oli sivussa joukkueen kaikki kolme sopimusmaalivahtia; Juhana Aho, Joonas Toivonen ja Lassi Yrjölä. Perhonen torjui SaPKolle 0–3-vierasvoiton Kajaanin Hokista.

Kauden 2017–2018 päätteeksi, huhtikuussa 2018 Perhonen teki KooKoon kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2018–2019 hän kärsi useista loukkaantumisista. Marraskuussa 2018 Perhonen törmäsi maalinedustatilanteessa Pelicansin Niko Kivelän kanssa, jonka jälkeen hän oli hetken tajuton ja vietiin ambulanssilla sairaalaan. Hän oli sivussa tammikuulle 2019 saakka. Perhonen kuitenkin loukkaantui uudelleen helmikuussa, jolloin myös hänen kautensa päättyi. Koska KooKoon toisen maalivahdin Juha Järvenpään kausi päättyi jo Perhosta aiemmin tammikuussa, joukkueen vastuunkantajana loppukauden jatkoi A-nuorissa kautensa aloittanut Oskari Salminen.

Perhonen palasi kaudeksi 2019–2020 kaksivuotisella sopimuksella Kalevan Palloon. Hän jäi kuitenkin selkeäksi kakkosmaalivahdiksi Eero Kilpeläiselle. Perhosen kauteen mahtuu myös yli kuukauden mittainen poissaolo lokakuussa 2019 tulleen loukkaantumisen vuoksi. Alkukaudella 2020–2021 hän pelasi Kilpäläisen parina kymmenen ottelua, kunnes helmikuussa 2021 Sportin Valtteri Viljasen osui Perhosta maalinedustatilanteessa päähän sillä seurauksella, että hän loukkaantui. KalPa täydensi maalivahtiosastoaan loppukaudeksi Matěj Tomekilla, eikä Perhonen palannut enää loppukaudella kaukaloon.

Kaudeksi 2021–2022 Perhonen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Tanskan Metal Ligaenin Odense Bulldogsiin. Kaudeksi 2022–2023 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskanin nousijajoukkue Östersunds IK:hon. Perhosen alkukausi osoittautui kuitenkin pettymykseksi ja hänen torjuntaprosentikseen jäi neljässä ottelussa 84%. Marraskuussa 2022 Perhosen sopimus seuran kanssa purettiin. Joulukuussa hän siirtyi Ranskan Ligue Magnusissa pelaavan Boxers de Bordeaux'n joukkueeseen.

Maajoukkueura 
Perhonen pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011. Yhteensä hän on pelannut neljä nuorten ja 14 poikien maaottelua.

Tilastot

Maajoukkuetilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit
Edmonton Oilersin varaamat pelaajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt