Butch Goring

Robert Thomas "Butch" Goring (s. 22. lokakuuta 1949  Saint Boniface, Winnipeg, Kanada) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Goring pelasi NHL:ää 16 kautta Los Angeles Kingsissa, New York Islandersissa sekä Boston Bruinsissa. Hän on nelinkertainen Stanley Cup -voittaja (vuodet 1980, 1981, 1982, 1983). Kaikki voitot tulivat New York Islandersissa. Pelaajauran jälkeen Goring on valmentanut muun muassa Boston Bruinsia ja Islandersia. Hän on tällä hetkellä Islandersin TV-kommentaattori Howie Rosen kanssa.

Pelaajaura 

Juniorivuosien jälkeen Los Angeles Kings varasi Goringin NHL:ään vuoden 1969 draftissa. Kaksi ensimmäistä kautta Los Angeles Kingsissä hän pompotteli NHL:n ja AHL:n välillä ennen kuin paikka NHL:ssä vakiintui. Goring pelasi 1971 kauden AHL:ssä voittaen Calder Cupin.

Kaudesta 1971–1972 lähtien Goring sai pelata ottelunsa NHL:ssä. Los Angeles Kingsissä hän pelasi yhteensä 10 ja puoli kautta. Sieltä hänet myytiin kesken kauden 1979–1980 New York Islandersiin ja Goring oli tärkeä osa New York Islandersin mestaruutta. Yhteensä Goring voitti siellä neljä perättäistä Stanley Cupia vuosina 1980–1983. Kauden 1984–1985 hän pelasi puoliksi New York Islandersissa ja puoliksi Boston Bruinsissa ennen viimeistä ottelua NHL:ssä. Saatuaan potkut Boston Bruinsin päävalmentajan tehtävistä Goring pelasi vielä lyhyesti Nova Scotia Oilersissa AHL:ssä ennen kuin lopetti uransa 1987.

Goring jäi eläkkeelle pelattuaan 1 107 peliä, joissa hän teki 375 maalia ja 513 maaliin johtanutta syöttöä saaden 888 pistettä. Hän sai vain 102 rangaistusminuuttia, joka on pienin määrä yli tuhat peliä  NHL:ssä pelanneiden joukossa. Goring tunnettiin myös kypärän käytön edelläkävijänä, koska hän käytti kypärää koko ammattilaisuransa ajan.

Maajoukkue 

Goring edusti maataan ainoan kerran vuoden 1981 Kanada-cupissa. Kanada tuli turnauksessa toiseksi.

Valmennusura 

Goring on valmentanut NHL:ssä kahdessa jaksossa. Hän aloitti valmentamisen NHL:ssä New York Islandersin apuvalmentajana 1982, jossa hän pysyi kolme vuotta. Goring pelasi myös samaan aikaan joukkueessa. Sen jälkeen hän siirtyi Boston Bruinsin päävalmentajaksi, josta hän sai potkut toisen kautensa alussa. Potkujen jälkeen hän siirtyi WHL-seura Spokane Chiefsin päävalmentajaksi kaudeksi 1987–1988, josta hän sai myös potkut toisella kaudellaan. Goring valmensi vuosina 1990–1993 AHL-seura Capital District Islandersia. AHL-reissun jälkeen Goring valmensi kuusi vuotta IHL:ssä voittaen kaksi mestaruutta. Hänet myös valittiin kaksi kertaa liigan parhaimmaksi valmentajaksi vuosina 1995 ja 1996. Vuonna 1999 hän pääsi taas valmentamaan NHL:ään New York Islandersin päävalmentajaksi, jossa hän valmensi kaksi vuotta. NHL:n jälkeen Goring valmensi yhden kauden WCHL:ssä, jonka jälkeen hän valmensi neljä vuotta 2002–2005 DEL:ssä, voittaen yhden mestaruuden.

Tilastot

Pelaajatilastot

Valmennustilastot

Saavutuksia ja palkintoja  

 Lady Byng Trophy 1978 (urheilullisuudesta ja herrasmiesmäisyydestä)
 Bill Masterton Trophy 1978 (sisukkuudesta, urheiluhengestä ja omistautumisesta jääkiekolle)
 valittu NHL:n tähdistöotteluun 1980
 Conn Smythe Trophy 1981 (pudotuspelien arvokkain pelaaja)
 Manitoban vuoden urheilija 1981
 Commissioner's Trophy 1995, 1996 (IHL:n paras valmentaja)

Lähteet 
 
Profiili hockeydraftcentral.com:issa 
 
Goringin elämäkerta  Manitoban Sports Hall of Fame and Museumissa

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Goringin profiili NHL:n sivuilla
 Goring Hockey-Reference.com:issa

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Kanadalaiset jääkiekkovalmentajat
Conn Smythe Trophy -voittajat
Lady Byng Memorial Trophy -voittajat
Los Angeles Kingsin varaamat pelaajat
Vuonna 1949 syntyneet
Elävät henkilöt