Anders Nilsson

Bengt Per Anders Nilsson (s. 19. maaliskuuta 1990 Luulaja, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jääkiekkomaalivahti. Nilsson pelasi urallaan kahdeksan kautta NHL-liigassa. Hän voitti kultaa vuoden 2018 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa.

Ura

Seuraura
Nilsson on Luleå HF:n kasvatti. Hän purki seuran Elitserien-joukkueen paidan ensimmäisen kerran yhteen otteluun kaudella 2007–2008, mutta teki Elitserien-debyyttinsä kaudella 2008–2009, jolloin Nilsson pelasi yhdessä ottelussa 28 minuuttia. Hän pelasi miesten pelejä myös yhden ottelun verran lainalla Ruotsin I-divisioonan Kalix Ungdoms HC:ssä. New York Islanders varasi Nilssonin kolmannella kierroksella 62. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2009. Varsinaisella Elitserienin tulokaskaudellaan 2009–2010 hän jakoi varsin tasaisesti Luulajan torjuntavastuun Mattias Modigin kanssa ja pelasi 27 runkosarjaottelua. Kaudella 2010–2011 Nilsson nousi joukkueen pääasialliseksi vastuunkantajaksi. Hänellä oli koko Elitserienin paras päästettyjen maalien keskiarvo (1.92). Dinamo Minsk varasi Nilssonin ensimmäisellä kierroksella 10. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2011.

Toukokuussa 2011 Nilsson teki kolmivuotisen tulokassopimuksen New York Islandersin kanssa. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan AHL-joukkue Bridgeport Sound Tigersissa ja valittiin liigan helmikuun 2012 kuukauden maalivahdiksi, mutta Nilsson pelasi kauden aikana myös neljä NHL-ottelua. Hän teki NHL-debyyttinsä 19. marraskuuta 2011 Boston Bruinsia vastaan, kun Nilsson vaihdettiin Islandersin maalille Rick DiPietron tilalle ottelun kolmanteen erään. Nilsson torjui ottelussa 14 kertaa ja päästi kolme maalia. Islanders hävisi ottelun lopulta 0–6. Seuraavassa ottelussa 21. marraskuuta 2011 vieraissa Pittsburgh Penguinsia vastaan hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelun aloittavana maalivahtina. Nilsson torjui Islandersin 5–0-voittoon päättyneessä ottelussa 31 kertaa. Seuraavassa NHL-ottelussaan 4. maaliskuuta 2012 New Jersey Devilsia vastaan Nilsson torjui ensimmäisen NHL-voittonsa ja nollapelinsä, kun Islanders voitti ottelun voittomaalikilpailun jälkeen lukemin 1–0. Hänestä tuli joukkueen seurahistorian ensimmäinen maalivahti, jonka ensimmäinen voitto on päättynyt nollapeliin.

Kauden 2012–2013 Nilsson pelasi kokonaan Islandersin farmijoukkue Sound Tigersissa, mutta hänen kautensa päättyi kuitenkin tammikuussa 2013 B12-vitamiinin puutostilan vuoksi. Kaudella 2013–2014 Nilsson taisteli tasaisesti Islandersin kakkosmaalivahdin paikasta Kevin Poulinin kanssa. Hän pelasi kauden aikana NHL:ssä 19 runkosarjaottelua. Toukokuussa 2014 Dinamo Minsk kauppasi Nilssonin KHL-oikeudet Ak Bars Kazaniin, jonka kanssa hän teki vuoden mittaisen sopimuksen heti seuraavana päivänä. Kaudella 2014–2015 Nilssonin päästettyjen maalien keskiarvo (1.54) oli liigan paras ja hän torjui myös eniten nollapelejä (6). Nilsson valittiin KHL:n helmikuun 2015 kuukauden maalivahdiksi sekä kauden aikana myös neljä kertaa liigan viikon maalivahdiksi (30. marraskuuta 2014, 22. helmikuuta 2015, Gagarin Cup -pudotuspelien puolivälierät sekä välierät). Hänet valittiin kauden päätteeksi KHL:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen. 

Heinäkuussa 2016 Blackhawks kauppasi Nilssonin oikeudet Edmonton Oilersiin vaihdossa hyökkääjä Liam Coughliniin. Nilsson teki samalla vuoden mittaisen sopimuksen Oilersin kanssa. Hän aloitti kauden 2015–2016 seuran NHL-joukkueessa Cam Talbotin aisaparina ja pelasi 26 ottelua. Helmikuussa 2016 Oilers kuitenkin lähetti Nilssonin farmijoukkue Bakersfield Condorsiin, josta seura puolestaan nosti NHL-vahvuuteensa Laurent Broissoitin. Nilsson pelasi siellä kaksi ottelua, kunnes NHL:n siirtotakarajalla, helmikuussa 2016 Oilers kauppasi hänet St. Louis Bluesiin vaihdossa Niklas Lundströmiin ja kesän 2016 viidennen kierroksen varausvuoroon. Siirron taustalla oli Bluesin tarve saada tasokas maalivahti paikkaamaan Brian Elliottin loukkaantumista. Nilsson pelasi loppukaudella kolme ottelua, kunnes Elliottin kuntouduttua hän puki muutamaan Chicago Wolvesin otteluun joukkueen AHL-kauden loppuun.

Ottawa Senators kauppasi Nilssonin Tampa Bay Lightningiin ennen kautta  yhdessä Marián Gáborikin kanssa vaihdossa hyökkääjä Cédric Paquetteen ja puolustaja Braydon Coburniin. Nilsson ei kuitenkaan koskaan pelannut Tampa Bayssa, sillä hän oli vuoden sivussa aivotärähdyksen jälkioireiden takia ja elokuussa 2021 hän ilmoitti lopettavansa pelaajauransa terveysongelmien vuoksi.

Maajoukkueura

Nilsson teki A-maajoukkuedebyyttinsä vuoden 2011 Euro Hockey Challengessa. Hän on voittanut aikuisten arvokisoista maailmanmestaruuden 2018, MM-hopeaa 2011 ja MM-pronssia 2014.

Nilsson pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2010, jolloin hän voitti pronssia. Nilsson toimi turnauksessa lähinnä Ruotsin kakkosmaalivahtina Jacob Markströmille ja pelasi yhden ottelun. Yhteensä hän pelasi seitsemän nuorten ja kaksi poikien maaottelua.

Muuta
Nilsson on toisen polven Ruotsin pääsarjatason maalivahti, sillä hänen isänsä Peder Nilsson torjui aikoinaan Djurgårdens IF:ssä. Andersin veli Jens Nilsson on pelannut myös jääkiekkoa.

Tilastot

Maajoukkuetilastot

Lähteet

Viitteet

Ruotsalaiset jääkiekkomaalivahdit
New York Islandersin varaamat pelaajat
Jääkiekon maailmanmestarit
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt