Guaramidit

Guaramidit olivat Iberian (eli Georgian itäosan Kartlin) kuningassuvun Khosroiani-dynastian nuorempi haara. He hallitsivat Iberian ruhtinaina (erismtavari) vuosina 588–627, 684–748 ja 779/780–786. Kolme dynastian ruhtinasta sai Bysantin keisarilliselta hovilta kuropalates-arvonimen. Dynastian perusti Guaram I (hallitsi 588–n. 590), joka oli Khosroiani-kuningas Vakhtang I Gorgasalin ja hänen bysanttilaisen Helene-vaimonsa pojanpoika. Klardžetin ja Džavakhetin ruhtinaskunnat periytyivät sukuhaarassa. Guaramidit olivat avioliiton kautta sukua Georgian muille johtaville ruhtinassuvuille: Khosroiani-, Nersiani- ja Bagrationi-suvuille. Guaram III:n (hallitsi 779/780–786) tyttären avioliitto maanpakoon lähteneen Bagratuni-prinssi Vasakin kanssa loi uuden Bagrationi-dynastian, josta tuli lopulta Georgian viimeinen ja pisimpään vallassa pysynyt hallitsijasuku. Kun guaramidi-suku sammui 700-luvun loppuun mennessä, suvun Bagrationi-serkut pääsivät valtaan noustuaan keräämään perintönsä guaramidien aiemmilta läänityksiltä.

Georgialainen 900-luvun kronikoitsija Sumbat Davitis-dze kirjoittaa teoksessaan Bagratidien historia virheellisesti (tai tahallaan), että guaramidit olivat bagratideja, jotka saapuivat Pyhältä maalta asettuakseen asumaan Georgiaan ja Armeniaan.

Iberian ruhtinaat guaramidi-dynastiasta 
    
Guaram I (588–n. 590)
Stepanoz I (n. 590–627)
Guaram II (684-n. 693)
Guaram III (n. 693–n. 748)
Stepanoz III (779/780–786)

Lähteet

Viitteet 

Georgian aateli
Hallitsijasuvut