Pietarin kuvernementti

Pietarin kuvernementti (myös lääni; ), vuodesta 1914 virallisesti Petrogradin kuvernementti (Петрогра́дская губе́рния, Petrogradskaja gubernija), vuodesta 1924 Leningradin kuvernementti (Ленингра́дская губе́рния, Leningradskaja gubernija) oli hallintoalue Venäjällä vuosina 1710–1927. Sen hallintokaupunkina toimi Pietari (Leningrad).

Pietari I perusti vuonna 1703 Inkerinmaan kuvernementin, joka vuonna 1710 nimettiin uudelleen Pietarin kuvernementiksi. Vuonna 1719 se jaettiin 11 provinssiksi, joista Pietarin provinssi käsitti Pietarin ja Pähkinälinnan kaupungit, Retusaaren sekä Jaaman ja Kaprion kihlakunnat. 1780-luvun alussa kuvernementti jaettiin Pietarin, Pähkinälinnan, Sofijan, Possatan, Kaarostan, Jaaman ja Narvan kihlakunniksi. Vuodesta 1848 lähtien se käsitti Pietarin, Pähkinälinnan, Saaren, Pietarhovin, Jaaman, Outovan, Lugan ja Uuden-Laatokan kihlakunnat.

1800-luvun lopussa Pietarin kuvernementin pinta-ala oli 39 203 neliövirstaa eli noin 44 615 neliökilometriä. Se rajoittui pohjoisessa Suomeen ja Aunuksen kuvernementtiin sekä idässä Novgorodin, etelässä Pihkovan ja lännessä Vironmaan kuvernementteihin. 

Asukkaita oli vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan 2,1 miljoonaa, joista 67,3 % asui kaupungeissa, etupäässä Pietarissa. Maaseutuväestö käsitti venäläisten lisäksi inkerinsuomalaisia, inkeroisia, vatjalaisia, saksalaisia, virolaisia ja lättejä. Pietarin kaupungin ulkopuolella ortodokseja oli 78,4 %, luterilaisia 17 %, katolisia 2,4 % ja vanhauskoisia 1,6 %.

Tietosanakirja (1909-1922) kertoi puolestaan kuvernementin pinta-alaksi 53 768 neliökilometriä ja vuoden 1912 asukasluvuksi jo 2 949 000 henkeä. Väestöstä lukutaitoisia oli 55,1 % (Venäjällä keskimäärin 22,9 %). Maatalouden parissa työskenteli 25,3 % (vähemmän kuin missään muualla Venäjällä), teollisuudessa 24,3 %, kaupan ja liikenteen parissa 13,2 % väestöstä.

Vuonna 1927 Leningradin, Murmanskin, Novgorodin, Pihkovan ja Tšerepovetsin kuvernementeista muodostettiin Leningradin alue.

Väestö 
Asukkaita oli vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan 2,1 miljoonaa, joista 67,3 % asui kaupungeissa, etupäässä Pietarissa. 

Kuvernementin alue oli vanhaa itämerensuomalaista asuinaluetta, jota asuttivat suomalaisten lisäksi virolaiset, inkeriköt ja vatjalaiset. Näistä suurimmat ryhmät olivat suomalaiset ja virolaiset.

Vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan suomalaisten osuus kuvernementin väestöstä oli 6,2 % ja virolaisten 3,0 %. Suomalaisia asui eniten Pähkinälinnan (39,3 %), Saaren (Tsarskoje Selon)  (25,7 %) ja Jaaman kihlakunnissa (14,2 %). Virolaisia oli eniten Jaaman (21,9 %), Outovan (10,5 %) ja Pietarhovin kihlakunnissa (6,2 %).

Vuoden 1920 väestönlaskun mukaan suomalaisia oli 11,5 %, virolaisia 5,5 % ja inkerikkoja 1,2 %. Suomalaisia oli eniten Pähkinälinnan (32,9 %), Pietarin (26,4 %) ja Detskoje Selon (entinen Tsarskoje Selo) kihlakunnissa (24,8 %). Virolaisia oli eniten Jaaman (11,2 %), Outovan (11,1 %) ja Pietarhovin (7,1 %) kihlakunnissa. Inkerikkoja oli Jaaman kihlakunnassa 12,7 %.

Pietarin kaupungin ulkopuolella ortodokseja oli 78,4 %, luterilaisia 17 %, katolisia 2,4 % ja vanhauskoisia 1,6 %.

Kihlakunnat 1897

Lähteet

Aiheesta muualla

Venäjän keisarikunnan kuvernementit