Saksan 3. panssarikrenatööridivisioona

Saksan 3. panssarikrenatööridivisioona () oli Saksan armeijan divisioona toisen maailmansodan aikana.

Perustaminen 
Wehrkreis III perusti 386. motorisoidun jalkaväkidivisioonan 25. marraskuuta 1942 Lounais-Ranskassa. Siihen kuuluivat 386. reservipanssaripataljoona, 149. ja 153. motorisoidut rykmentit, 386. kenttätykistörykmentti, 386. moottoripyöräpataljoona, 386. pioneeripataljoona, 386. viestipataljoona ja 386. divisioonan huolto-osat. Sen kotipaikkana oli Frankfurt an der Oder.

Se nimettiin 1. maaliskuuta 1943 3. motorisoiduksi jalkaväkidivisioonaksi Stalingradissa tuhoutuneen saman nimisen yhtymän mukaan. Samalla sen joukko-yksiköt nimettiin uudelleen ja esimerkiksi 386. moottoripyöräpataljoonasta tuli 53. panssaritiedustelupataljoona, joka nimettiin 19. huhtikuuta edelleen 103. panssaritiedustelupataljoonaksi. Siinä oli runsaasti vanhan Stalingradissa antautuneen divisioonan veteraaneja, jotka olivat palanneet palvelukseen sairaaloista toivuttuaan vammoistaan. Divisioonan vahvuuteen kuuluneessa 103. panssaripataljoonassa oli 42 kappaletta StuG-rynnäkkötykkiä sekä kuusi panssarivaunua. Se nimettiin 23. kesäkuuta 3. panssarikrenatööridivisioonaksi saman aikaisesti muiden motorisoitujen divisioonien kanssa.

Palvelus 
Divisioona siirrettiin kesäkuussa Italiaan, jossa se osallistui syyskuussa Salernon maihinnousun torjuntaan. Se osallistui taisteluihin Monte Cassinossa, Bernhard-linjalla sekä Anziossa tammikuussa 1944 ennen vetäytymistä Roomaan touko-kesäkuussa. Divisioona vetäytyi kesäkuun lopulla Firenzeen, josta se siirrettiin länsirintamalle elokuussa. Se osallistui länsirintamalla ensimmäisen kerran taisteluihin Pariisin kaakkoispuolella. Divisioona osallistui vetäytymiseen Ranskasta, Nancyn evakuointiin ja se ryhmittyi syyskuussa puolustukseen lähellä Metziä suojatakseen Saarin teollisuusaluetta.

Kaksi kuukautta myöhemmin divisioona täydennettiin, jonka jälkeen sen vahvuus oli 12000 miestä, 31 75 millimetrin panssarintorjuntatykkiä ja 38 kenttätykkiä.  Marraskuussa divisioona lähetettiin Aacheniin, jota puolustaessaan se kärsi merkittäviä tappioita. Se vedettiin lepoon ja täydennettäväksi Saksaan ennen 
osallistumistaan Ardennien taisteluun joulukuusta 1944. Divisioona osallistui Eifelin alueen hallinnasta käytyihin taisteluihin tammikuussa 1945 ja Kölnin alueesta käytyihin taisteluihin maaliskuussa. Se kuitenkin epäonnistui Yhdysvaltain Remagenin sillanpään tuhoamisessa. Divisioona joutui huhtikuussa saarroksiin Ruhrin alueella ja se antautui amerikkalaisille 16. huhtikuuta 1945.

Komentajat
Divisioonankomentajina olivat:
kenraaliluutnantti Fritz-Hubert Graser 23. kesäkuuta 1943 - 1. maaliskuuta 1944
eversti Hans Hecker maaliskuu 1944 
kenraaliluutnantti Hans-Günther von Rost 1. kesäkuuta 1944
kenraalimajuri Hans Hecker 25. kesäkuuta 1944
kenraalimajuri Walter Denkert 3. lokakuuta 1944 - antautumiseen

Lähteet

Viitteet 

03