Idännokiperhonen

Idännokiperhonen (Erebia euryale) on täpläperhosten heimoon ja heinäperhosten alaheimoon kuuluva keskikokoinen päiväperhonen. Lajista on kuvattu useita alalajeja tai muotoja.

Koko ja ulkonäkö 

Idännokiperhosen etusiiven pituus on noin 20–23 mm. Siipien yläpinnan pohjaväri on ruskeanmusta. Siipiripset ovat täpläiset. Nimialalajilla on siipien yläpinnan postdiskaalialassa leveähköt punakeltaiset juovat. Juovassa on pieniä mustia silmätäpliä, jotka koiraalla ovat usein terättömiä ja naarailla yleensä valkoteräisiä. Siipien alapinnalla postdiskaalialan juovassa olevat silmätäplät ovat myös koirailla valkoteräisiä. Naarailla juova on takasiiven alapinnalla vaalea. Postdiskaalialan juovan yhtenäisyys ja silmätäplien määrä vaihtelevat eri alalajeilla.

Alalajilla Erebia euryale euryaloides etusiiven yläpuolen postdiskaalialan juova on hajautunut erityisesti siiven alaosassa täpliksi, ja takasiivessä se on erillisinä täplinä. Etusiiven alapuolella postdiskaalialan juova on levinnyt siiven tyveen päin, jolloin koko siiven tyviosa näyttää ruskeanpunaiselta.

Laji muistuttaa erittäin paljon yleistä, ja niin ikään ulkonäöltään muuntelevaa metsänokiperhosta (Erebia ligea) ja lajien luotettava erottaminen on hyvin vaikeaa.

Levinneisyys 

Idännokiperhonen on levinnyt hajanaisesti Etelä- ja Keski-Euroopan vuoristoihin, Pohjois- ja Etelä-Venäjälle, Uralille ja Altaille. Nimialalaji Erebia euryale euryale sekä alalajit Erebia euryale ocellaris ja Erebia euryale adyte esiintyvät Etelä- ja Keski-Euroopan vuoristoissa. Jälkimmäisiä on pidetty myös nimialalajin muotoina.

Alalaji Erebia euryale euryaloides esiintyy Itä-Karjalassa, Laatokan seudulla ja mahdollisesti myös idempänä Pohjois-Venäjällä. Tämä alalaji on tavattu nykyisen Suomen alueella yhden kerran Lieksassa.

Elinympäristö 

Idännokiperhosen elinympäristöä on vuoristossa esiintyvillä alalajeilla metsämaasto 1 000–2 000 metrin korkeudessa. Alalaji Erebia euryale euryaloides elää kosteahkoilla hakamailla alangoilla.

Lentoaika ja elintavat 

Lentoaika on vuoristojen alalajeilla heinä–elokuu, alalajilla Erebia euryale euryaloides kesäkuun lopulta heinäkuun lopulle.

Ravintokasvi 

Toukan ravintokasveja ovat muun muassa tesmat (Milium), nadat (Festuca) ja verihirssit (Digitaria).

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
Pertti Pakkanen: Idännokiperhonen
Moths and Butterflies of Europe and North Africa: Erebia euryale 

Heinäperhoset