Danilo Kiš

Danilo Kiš (Serbian kyrillisellä kirjaimistolla: Данило Киш) (22. helmikuuta 1935 – 15. lokakuuta 1989) oli jugoslavialainen prosaisti ja runoilija, joka kirjoitti serbiaksi. Kiš sai vaikutteita muun muassa Bruno Schulzilta, Vladimir Nabokovilta ja Jorge Luis Borgesilta. Kišin isä oli unkarinjuutalainen ja hänen äitinsä montenegrolainen.

Elämä ja ura
Danilo Kišin isä Eduard Kiš (Kis Ede) oli unkarinjuutalainen rautatietarkastaja ja äiti Milica Kiš (s. Dragićević) montenegrolainen Cetinjestä. Isä oli syntynyt Itävalta-Unkarissa, ja hänen alkuperäinen sukunimensä oli Kon, mutta hän muutti sen muotoon Kis ajan unkarilaistamistoimien vuoksi. Toisen maailmansodan aikana Danilon isä ja muutama muu suvun jäsen kuoli saksalaisten keskitysleireillä. Äiti vei hänet ja vanhemman sisaren Danican sodan ajaksi Unkariin. Sodan päätyttyä perhe muutti Jugoslaviaan Montenegrossa sijaitsevaan Cetinjen kaupunkiin, jossa Kiš valmistui lukiosta 1954.

Kiš opiskeli kirjallisuutta Belgradin yliopistossa, josta valmistui 1958 ensimmäisenä opiskelijana, joka sai arvosanan vertailevasta kirjallisuustieteestä. Hän kirjoitti merkittävälle Vidici-lehdelle, jossa hän työskenteli vuoteen 1960. Vuonna 1962 ilmestyivät hänen kaksi ensimmäistä romaaniaan Mansarda ja Psalam 44. Vuonna 1973 ilmestyneestä teoksesta Peščanik (Tiimalasi) Kiš sai arvostetun NIN-palkinnon, mutta hän palautti sen muutaman vuoden kuluttua poliittisen erimielisyyden vuoksi. Myöhemmin Kiš sai runsaasti kotimaisia ja ulkomaisia palkintoja sekä proosasta että runoista.

Kiš asui lähes koko ikänsä Belgradissa, vasta viimeisen vuosikymmenen vuoroin Pariisissa ja Belgradissa, Hän työskenteli useita vuosia professorina Ranskassa. Kiš oli naimisissa Mirjana Miočinovićin kanssa 1962–1981. Eron jälkeen hän asui Pascale Delpechin kanssa ennenaikaiseen kuolemaansa saakka. Hän kuoli keuhkosyöpään.

Kišin teokseen Peščanik (Fövenyóra) perustuvan elokuvan on ohjannut unkarilainen elokuvaohjaaja Szabolcs Tolnai vuonna 2007.

Kiš teki vuonna 1989 ystävänsä, ohjaaja Aleksandar Mandićin kanssa juutalaisten naisten elämästä neliosaisen televisiosarjan Goli Život. Sarja kuvattiin Israelissa ja esitettiin hänen kuolemansa jälkeen keväällä 1990.

Teokset
 Mansarda: satirična poema, 1962 (romaani) 
 Psalam 44, 1962 (romaani)
 Po-etika, 1972 (esseitä)
 Po-etika, knjiga druga, 1974 (haastatteluja)
 Grobnica za Borisa Davidoviča: sedam poglavlja jedne zajedničke povesti, 1976 (novelleja) 
 Čas anatomije, 1978 (romaani)
 Noć i magla, 1983 (näytelmä)
 Homo poeticus, 1983 (esseitä ja haastatteluja)
 Enciklopedija mrtvih, 1983 (novelleja) 
 Gorki talog iskustva, 1990 (haastatteluja)
 Život, literatura, 1990 (haastatteluja ja esseitä)
 Pesme i prepevi, 1992 (runoja)
 Lauta i ožiljci, 1994 (novelleja)
 Skladište, 1995 (tekstejä)
 Varia, 1995 (esseitä, artikkeleita ja novelleja)
 Pesme, Elektra, 1995 (runoja ja sovitus näytelmästä Elektra)
 Goli Život 1989-1990, televisiosarja

Suomennetut teokset

Lähteet

Aiheesta muualla

 Danilo Kišin kotisivu.
 Aleksandar Hemonin essee teoksesta Puutarha, tuhka (Archive.org) 
 Brendan Lemon haastattelee Danilo Kišiä ǯThe Review of Contemporary Fiction, Spring 1994, 14.1 (Archive.org) 
 Brendan Lemon: A Conversation with Danilo Kis  20.2.2008 (Archive.org) 
 Milan M. Cirkovic: Borges: Influence and References Danilo Kis. Artikkeli Kišistä ja Jorge Luis Borgesista]  (Archive.org) 

Jugoslavialaiset kirjailijat
Vuonna 1935 syntyneet
Vuonna 1989 kuolleet