Vanhempieni romaani

Vanhempieni romaani on Arvid Järnefeltin teos, jonka ensimmäinen osa ilmestyi 1928, toinen 1929 ja kolmas 1930. Se oli hänen viimeinen romaaninsa ja myös hänen teoksistaan laajin.

Järnefelt aloittaa kertomuksen 1840-luvun Venäjältä Pietarista vanhempiensa Elisabethin ja Alexanderin, venäläisen vapaaherrattaren Elisabeth Clodt von Jürgensburgin ja suomalaisen upseerin August Alexander Järnefeltin, nuoruudesta ja avioliiton solmimisesta, ja siitä, kuinka perhe muuttaa Suomeen. Tarina on puettu kaunokirjalliseen muotoon, vaikka pohjalla ovat Järnefeltin äidin Elisabethin muistelmat ja valokuvat. Kertomus on ajallisesti ja kehityksellisesti hyvin pitkä, muutokset niin maailmanhistoriallisesti kuin myös yksilöiden kohdalla ovat suuria. Venäläinen aatelisneito ottaa uuden kotimaan ja sen kielen omakseen.

Tarinaan nivoutuvat Suomen kultakauden kulttuuripersoonat Minna Canthista Juhani Ahoon, ja oman perheenkin lapsista tuli osa silloista kulttuurielämää: Kasperista kriitikko ja taidemaalari, Arvidista tuli kirjailija, Eerosta taidemaalari ja Armaasta säveltäjä. Aino Järnefelt avioitui Jean Sibeliuksen kanssa ja kuuluu sitä kautta samaan kulttuurin piiriin. Perheen isä olisi toivonut pojistaan virkamiehiä, äiti taas kannusti luovuutta. Leo Tolstoi vaikutti leskeksi jääneen äidin, Elisabethin, elämään voimakkaasti, ja sittemmin hänen kauttaan Arvid omaksui näkemykset ja toteutti niitä omassa elämässään.

Nimestään huolimatta teos itse asiassa kuvaa keskeisimmin kirjailijan äitiä, vapaaherratar Elisabet Clodt von Jürgensburgia, joka nousi merkittäväksi tolstoilaisena ajattelijana ja kirjallis-kulttuuripoliittisen salongin johtajana. Se kertoo myös äidin ja pojan lämpimästä suhteesta. Kirja on kirjoitettu äidin kertomuksena minä-muodossa.

Romaania on esitetty näytelmäksi muokattuna, ja se on käännetty usealle kielelle.

Lähteet

Suomalaiset romaanit
Elämäkerralliset romaanit