Juutalaispersia

Juutalaispersia eli džidi on juutalaisten puhumista iranilaisista kielimuodoista käytetty nimitys. Suppeammassa merkityksessä sillä tarkoitetaan nykyisen Iranin, Afganistanin, Keski-Aasian ja kaakkoisen Taka-Kaukasian alueen juutalaisten käyttämää uuspersiaan perustunutta kirjakieltä.

Juutalaispersian vanhimmat kirjalliset muistomerkit ovat 700-luvulta. Sillä on laadittu uskonnollista käännöskirjallisuutta ja alkuperäistä runoutta. Kirjoittamiseen käytettiin heprealaista kirjaimistoa. Uskonnollisessa kirjallisuudessa on runsaasti arkaaisia keskipersian piirteitä ja heprealaisia lainoja. Runouden kieli ei juurikaan poikkea klassisesta uuspersiasta. Juutalaispersialaisen runouden kukoistuskausi päättyi 1800-luvulla, jolloin buharanjuutalaiset ryhtyivät käyttämään kirjallisuudessa juutalaistadžikin kieltä. Iranin juutalaiset kirjailijat siirtyivät nykypersian kirjakieleen 1920–1930-lukujen vaihteessa.

Juutalaispersian kirjakieltä ei pidä sekoittaa juutalaisten puhekielinään käyttämiin iranilaisiin kielimuotoihin, joista on käytetty myös termiä juutalaisirani. Iranin juutalaismurteista vain yksi edustaa varsinaista persian kieltä. Valtaosa niistä kuuluu iranilaisten kielten luoteisryhmään. Lisäksi Iranin juutalaisilla on ollut erityinen persian tai paikallisen murteen syntaksiin sekä heprean ja aramean sanastoon perustuva salakielensä luterā'i. Nykyään kaikki juutalaismurteet ovat katoamassa. Omat kirjakielensä on lounaisryhmään kuuluvilla juutalaistadžikilla ja tatilla.

Lähteet

Iranilaiset kielet
Iranin kielet
Juutalaiskielet