Ruotsin vapaussota

Ruotsin vapaussota (myös Ruotsin sisällissota ja Kalmarin sisällissota) oli ruotsalaisten kansannousu Kalmarin unionin hallitsija Kristian II:ta vastaan. Sotaa käytiin vuosina 1520–1523 ja sen seurauksena Ruotsi irtautui kokonaan Kalmarin unionista.

Tapahtumat
Vuonna 1520 Kalmarin unionin hallitsija Kristian II yritti palauttaa asemansa Ruotsin kuninkaana Tanskan armeijan avulla. Kristian hyökkäsi Ruotsiin ja valtasi maan, mukaanlukien Itämaan, eli Suomen. Kristianin haastaja, Ruotsin valtionhoitaja Sten Sture nuorempi kuoli Bogesundin taistelussa saamiinsa vammoihin. Sturen kuoleman jälkeen Ruotsin hallinto hajosi ja valtiopäivät joutuivat tunnustamaan Kristianin kuninkaaksi. Vastarinta loppui ja Kristian kruunattiin Ruotsin kuninkaaksi 5. marraskuuta 1520. Kolme päivää myöhemmin hän pani toimeen Tukholman verilöylyn, jossa teloitettiin suuri määrä Kristiania vastustaneita Ruotsin yläluokan jäseniä.

Ruotsissa alkoi kansannousu reaktiona Tukholman verilöylyyn. Kansannousun johtoon nousi tanskalaisten vankeudesta paennut Kustaa Vaasa, jonka isä ja lanko oli teloitettu. Hän johdatti Taalainmaan talonpojat tanskalaisten vastaiseen kapinaan. Kansannousu laajeni, kun Kustaa saavutti menestystä. Hän eteni Uppsalan kautta piirittämään Tukholmaa. Valtiopäivät julistivat Kustaan Ruotsin vapauttajaksi ja hallitsijaksi elokuussa 1521. Vuonna 1523 Kristian menetti asemansa Ruotsin ja Tanskan kuninkaana. Kustaa Vaasa nousi Ruotsin kuninkaaksi, julisti Suomen kuuluvan Ruotsiin ja Kalmarin unioni hajosi lopullisesti.

Vuonna 1524 Kustaa ja Tanskan kuningas Fredrik I tapasivat sopiakseen erimielisyydet. Blekinge palautettiin Tanskalle ja erillinen lautakunta asetettiin sovittelemaan muita erimielisyyksiä.

Lähteet
 

1500-luvun sodat
1520-luku
Ruotsin sisällissodat
Suomen sodat
Tanskan historia
Itsenäisyyssodat