Holdridgen elämänvyöhykeluokitus

Holdridgen elämänvyöhykeluokitus on kasvillisuus- ja ilmastoalueiden
jaottelu lämpötilan ja kosteuden mukaan. Kosteuden määrittelyssä otetaan huomioon vuotuinen biolämpötila ja haihdunta. Biolämpötila on nollan ylittävien tuntien lämpötilojen summa jaettuna tuntien määrällä. Kosteus kuvataan vuotuisen potentiaalisen kokonaishaihdunnan (PET) ja sadannan suhteena. Haihdunta riippuu lämpötilasta. Holdridgen malli antaa oikeita kasvillisuusarvioita lämpötilan ja kosteuden pohjalta esimerkiksi tropiikissa, mutta huonompia napojen lähellä ja valtamerillä. Luokitus on nimetty yhdysvaltalaisen kasvi- ja ilmastotieteilijä Leslie Holdridgen mukaan.

Määrittely 

Holdridgen järjestelmässä oletetaan kasvillisuuden määräytyvän lämpötilan ja kosteuden mukaan säännönmukaisesti.

Määrittelyssä otetaan huomioon

Biolämpötilan logaritmi, (biolämpötila on kasvukauden lämpösumma jaettuna kasvukauden pituudella)
Vuotuisen sademäärän logaritmi
Vuotuisen keskimääräisen potentiaalisen kokonaishaihdunnan suhde vuotuiseen keskisadantaan

Haihduntaan vaikuttavat lämpötila, tuuli ja kosteus.

Holdridgen järjestelmässä oletetaan etteivät kasvit kasva alle 0 asteessa.
Jos biolämpötila on alle 0 °C, alueella on jäätä, ellei se ole liian kuiva jään muodostumiseen, Vuoden biolämpötila saadaan laskemalla kaikki vuoden nollan ylittävät tuntilämpötilat yhteen ja jakamalla tuntien määrällä. Esimerkiksi alpiinisella tai subpolaarisella vyöhykkeellä lämpötila on 1,5–3 °C, eli kasvit kasvavat, mutta kasvu on ainakin kohtalaisen kituliasta, koska biolämpötila on niin alhainen.
Koska yli 30 °C vuosikeskilämpötila on liian kuuma kasveille, sen ylittävät lämpötilat sivuutetaan.
Biolämpötila eli voi kulkea joko leveysasteen mukaan tai vuoristossa korkeuden mukaan.

Arvio biolämpötilalle ulkotropiikissa:

TkeskiC-0,3*leveysaste-(TkeskiC-24)^2

Holdridgen luokittelu on melko yksinkertainen, ja pohjautuu vähäiseen kokemusperäisen tietoon. silloin se on melkoisen helppo käyttää. Järjestelmää käytetään trooppisessa Amerikassa. Monesti järjestelmä esitetään kaksiulotteisena kolmiona. Kolmiulotteisena pyramidina järjestelmä tuo esille vuorten kasvillisuusvyöhykkeiden alenemisen napoja kohti mentäessä ja lämpötilan laskun kiivettäessä vuoren rinnettä ylös.

Alkujaan Holdridge teki järjestelmän trooppisia ja subtrooppisia alueilta varten.
Luokittelu toimii hyvin Välimeren maissa, trooppisella vyöhykkeellä ja boreaalisella vyöhykkeellä, mutta huonommin valtamerillä, kylmällä vyöhykkeellä ja hyvin kosteilla alueilla.

Lämpötilajako 
Vyöhykkeen nimi leveysasteen mukaan, vuorella korkeuden mukaan

Kosteusjako

Korkeus vuorella ja lämpötila 

Ilma kylmenee ylös mennessä noin 10 astetta kilometriä kohti.

Tropiikissa, kun vuoden keskilämpötila on yli 24 °C merenpinnan tasalla

Trooppinen tasanko (trooppinen) >24 °C, 500–1500 m aavikko, pensaikko, piikkimetsä, erittäin kuiva metsä, kuiva metsä, metsä, kostea metsä, sademetsä
Premontaaninen (subtrooppinen) 24–18 °C, 1500 m, tämän ja alamontaanin rajalla kuuraraja
Alamontaaninen, (lämmin lauhkea) 18–12 °C, 1500–2500 m
Ylämontaaninen (lauhkea) 12–6 °C, kuurarajan yllä?
Subalpiininen (boreaalinen) 6–3 °C, aavikko, pensaikko, metsä, sademetsä
Alpiininen (arktinen) 1,5–3 °C, tundra

Mutta subtropiikissa 24–18 °C merenpinnan tasalla

Alamontaani, 1. kerros sadem 500-1500 lämpötila 16-12
Montaani 1500-2500 12-6

Luokat

Katso myös 

Ilmasto
Ilmastoluokitus
Köppenin ilmastoluokitus
Kasvillisuusvyöhyke
Biomi
Haihtuminen
Kuivuusraja
Kasvukausi

Lähteet

Aiheesta muualla 
The Holdridge life zones of the conterminous United States in relation to ecosystem mapping
Holdridge's Life Zones , Radford University, Geology class notes.

Ilmastoluokitukset