Sorosiipiset

Sorosiipiset (Zoraptera) eli sorotäit on hyvin pieni, vain runsaat 30 nykyisin elävää lajia käsittävä hyönteislahko. Lahko muodostuu yhdestä heimosta (Zorotypidae) ja siinä yhdestä suvusta (Zorotypus). Lahkon taksonominen asema ei ole täysin selvä. Sorosiipisiä esiintyy maapallon trooppisilla ja muutamilla subtrooppisilla alueilla. Suomessa ryhmän lajeja ei esiinny.

Sorosiipiset ovat varsin pienikokoisia, ja lahkon suurimmatkin lajit jäävät kolmen millimetrin pituisiksi. Kaikki tunnetut lajit ovat dimorfisia, eli ne kykenevät tuottamaan kahdenlaisia, ulkoisesti toisistaan poikkeavia muotoja. Tavallisesti sorosiipiset ovat siivettömiä, silmättömiä hyönteisiä, joiden väri vaihtelee vaaleasta ruskeaan. Ajoittain kuitenkin syntyy yksilöitä, joilla on siivet ja silmät. Näiden tehtävä on parveilun myötä levittäytyä uusille elinalueille, ja sopivan paikan löydettyään siivekkäätkin yksilöt pudottavat siipensä. Suuosat ovat purevat, ja siivekkäillä yksilöillä on toisistaan eroavat etu- ja takasiivet. Siipisuonitus on vähäistä. Sorosiipiset elävät maaperän karikkeen joukossa, kaarnan alla tai lahoavassa puuaineksessa. Ravinnokseen sorosiipiset käyttävät sienten itiöitä, sienirihmastoa ja punkkeja.

Muodonvaihdos on vaillinainen. Munasta kuoriutuvat toukat muistuttavat pientä, siivetöntä aikuista. Toukkavaiheita lienee muutamia. Kehitys aikuiseksi yksilöksi kestää yli seitsemän kuukautta. Sorosiipiset muodostavat pieniä ryhmiä, joissa on yleensä alle sata yksilöä. Ryhmissä ei kuitenkaan esiinny sosiaalista käyttäytymistä.

Morfologisten piirteiden perusteella sorosiipiset ovat sukua kehruujalkaisille (lahko Embioptera). Molekyylibiologiset vertailut sijoittavat ne kuitenkin lähelle torakoita ja rukoilijasirkkoja (lahko Dictyoptera).

Lähteet 

Uussiipiset