Valkohuonevehka

Valkohuonevehka eli valkokalla (Zantedeschia aethiopica) on Etelä-Afrikasta kotoisin oleva huonevehkoihin kuuluva, leikkokukkana erityisesti tunnettu kasvi. Valkoisen värinsä ja vaikuttavan muotonsa vuoksi sitä käytetään paljon hautajaiskukkana, aiemmin myös morsiuskimpuissa (art deco -tyyli 1920-luvulla). Huonevehkojen suku on nimetty italialaisen Giovanni Zantedeschin (1773–1846) mukaan.

Kuvaus

Lehdet ja mukulat 
Valkokalla kasvaa 0,6–1 metriä korkeaksi, varjossa saattaa kasvaa korkeammaksikin. Lehtilavan muoto on suikea tai nuolimainen, niissä on valkoisia pilkkuja ja lehtilaita on ehyt ja aaltoileva. Lehdet kohoavat mukulasta jonka turvin se viettää kuivan lepokauden.

Kukinto 
Valkokalla kukkii luontaisilla alueillaan elo–tammikuussa. Sen kukinto on keltakukkainen puikelo, jossa hedekukat ovat ylempinä ja emikukat alempina. Kukinnon tyvellä on näyttävä valkoinen suojuslehti, joka ei ole terälehti. Kukka on hyönteispölytteinen ja suojuslehti muuttuu vihreäksi kukinnan jälkeen.

Valkokallasta on olemassa lajikkeita joiden suojuslehtien värit vaihtelevat punasävyisistä, purppuraan, oranssiin, keltaiseen ja myös monivärisiä on.

Hedelmä 
Valkokallan hedelmät ovat meheviä keltaisia marjoja. Ne houkuttelevat lintuja, jotka levittävät sen siemeniä.

Levinneisyys 
Valkohuonevehka esiintyy alkuperäisenä Etelä-Afrikassa, Lesothossa ja Swazimaassa. Luontaisilla elinalueillaan valkokallaa tavataan kosteiden paikkojen reunoilta, soilta ja rämeiltä. Sen kasvupaikat sijaitsevat alavilta mailta merenpinnan tasolta aina 2 250 metrin korkeuteen.

Jotkin eläimet syövät valkokallan juurakkoa luonnossa ja sitä on myös käytetty ihmisten ravintona keittämällä sitä. Raaka kasvi sisältää kalsiumoksalaattikiteitä, jotka turvottavat kurkkua.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Suomen Lajitietokeskus: Valkohuonevehka – Zantedeschia aethiopica
 
 

Vehkakasvit