Liejupahaputki

Liejupahaputki eli pahaputki (Oenanthe aquatica, myös O. phellandrium) on kaksivuotinen, Euraasiassa kasvava myrkyllinen ranta- ja vesikasvi. Suomessa laji on rauhoitettu Ahvenanmaalla.

Ulkonäkö ja koko 

Liejupahaputki kasvaa vesirajan yläpuolella 30–60 cm pitkäksi, vedessä kasvavien yksilöiden pituus voi olla jopa 150 cm. Ontto ja uurteinen varsi on paksutyvinen, juurehtiva ja hyvin haarova. Lehti on kolmiomainen ja kolme kertaa parilehdykkäinen. Kasvin uposlehdyköitten liuskat ovat hyvin kapeita ja pitkiä. Ilmalehtien lehdykät ovat 2 cm pitkiä ja puikeita, ja lehdyköiden liuskat ovat 1–2 mm leveitä ja lyhyitä. Valkoiset kukat ovat varren ja haarojen latvoissa kertosarjoissa. Kukinnon pääsarja on suojukseton, pikkusarjojen suojuksen lehdet ovat otamaisia. Verholehdet ovat suippokärkisiä ja pysyviä. Liejupahaputki kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Kasvin hedelmä on 3,5–4 mm pitkä, leveän sukkulamainen tai munanmuotoinen, leveäharjuinen ja usein käyrä. Liejupahaputki voi levitä myös kasvullisesti varren tyveen kehittyvistä rönsyistä.

Liejupahaputki muistuttaa jonkin verran koiranputkea (Anthriscus sylvestris) ja luhtasuoputkea (Peucedanum palustre).

Levinneisyys 
Liejupahaputkea kasvaa lähes koko Euroopassa, lukuun ottamatta pohjoisia ja aivan eteläisimpiä osia. Levinneisyysalue ulottuu itään Keski-Aasiaan saakka. Fennoskandiassa lajia tavataan yleisenä Tanskassa ja Etelä- ja Keski-Ruotsissa. Norjassa ja Suomessa se on harvinaisempi. Suomessa liejupahaputkea tavataan kahdella alueella: Ahvenanmaalla ja Pohjanlahden rannikolla Varsinais-Suomen pohjoislaidalta Pohjois-Satakuntaan. Ahvenanmaalla liejupahaputki on uhanalainen, harvinainen laji. Manner-Suomessa pääesiintymisalue on Porin ja Merikarvian jokisuissa ja Kokemäenjoen suulla liejupahaputki on paikallisesti melko yleinen. Lajista tunnetaan myös yksi vanha löytö Etelä-Hämeestä Janakkalasta.

Elinympäristö 
Liejupahaputki kasvaa matalassa vedessä rehevissä järvissä ja merenlahtien jokisuistoissa, tulvaniittyjen lammikoissa ja tervaleppäkorvissa. Kasvupaikat ovat lieju- ja savipohjaisia.

Käyttö 
Liejupahaputken maanalaista osaa, pahajuurta on käytetty ennen kuumetautien hoitamiseen.

Lähteet 
 Laine, Unto: Pahaputki. Teoksessa Uhanalaiset kasvimme. Toim. Terhi Ryttäri ja Taina Kettunen. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 199.
 Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Kasviatlas 2020: Liejupahaputken levinneisyys Suomessa
 ITIS: Oenanthe aquatica 
 United States Department of Agriculture (USDA): Oenanthe aquatica 

Pahaputket