Mark W. Clark

Mark Wayne Clark (1. toukokuuta 1896 Sackets Harbor, New York, Yhdysvallat – 17. huhtikuuta 1984 Charleston, Etelä-Carolina, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen sotilas ja kenraali ensimmäisessä maailmansodassa, toisessa maailmansodassa ja Korean sodassa. Hän yleni urallaan neljän tähden kenraaliksi ja sai Distinguished Service Cross ja Distinguished Service Medal -mitalit. Uransa aikana Clark ehti komentaa toisessa maailmansodassa Yhdysvaltain 5. armeijaa ja Liittoutuneiden 15. armeijaryhmää ja Korean sodassa hän toimi yhtenä YK:n joukkojen korkeimmista johtajista.

Ensimmäinen maailmansota
Valmistuttuaan 1917 West Pointista Clark osallistui ensimmäiseen maailmansotaan luutnanttina Yhdysvaltain 5. divisioonassa. Hän yleni sodan aikana yliluutnantiksi.

Toinen maailmansota
Clarck tuli tunnetuksi 1942, kun hän oli Pohjois-Afrikan maihinnousussa operaatiota johtaneen kenraali Dwight D. Eisenhowerin apulaisena.  Syyskuussa 1942 hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi ja vuoden kuluttua kenraalimajuriksi.

Tammikuussa 1943 Clark sai komentoonsa Yhdysvaltain 5. armeijan, jonka tehtävänä oli syyskuussa nousta maihin Salernossa Italian rannikolla ja edetä sen jälkeen pohjoiseen. Clarkin onnistuttua valloittamaan Napolin ja Volturnon hän eteni Monte Cassinon edustalle. Hänet määrättiin 15. armeijaryhmän komentajaksi joulukuussa 1944 ryhmän entisen komentajan Harold Alexanderin siirryttyä muihin tehtäviin. Ryhmän komentajana hän johti Monte Cassinon taistelua sekä siihen liittyvää Anzion maihinnousua. Hyökkäys ei tuottanut toivottua tulosta, vaikka luostaria pommitettiin rajusti.

Lähteet 
Eddy Bauer: Toinen maailmansota osa 3 s. 171. WSOY
 http://www.historylink.org/File/9004

Viitteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset kenraalit
Vuonna 1896 syntyneet
Vuonna 1984 kuolleet