Idänkoukkukakadu

Idänkoukkukakadu (Cacatua tenuirostris) on australialainen papukaijalaji.

Koko ja ulkonäkö 
Idänkoukkukakadun pituus on noin 38 cm ja paino 485–650 g. Sen höyhenpuku on pääosin valkoinen; päässä, kurkussa ja rinnassa on oranssinpunaisia kuvioita ja siipien sekä pyrstön alapeitinhöyhenissä keltaista. Silmää ympäröivä paljas alue on siniharmaa. Nokka on valkoinen, iiris tummanruskea ja koivet harmaat. Ylänokka on pidentynyt ja lienee sopeutuma lajin tapaan etsiä ravintoa maanpinnan alta. Nuori lintu on aikuisen värinen ja sen ylänokka on hieman lyhyempi.

Esiintyminen 
Idänkoukkukakadu elää Kaakkois-Australian rannikolla. Sen elinympäristön laajuus on 20 000–50 000 neliökilometriä ja sen kokonaispopulaatio on noin 250 000 yksilöä. Aikaisemmin katsottiin Länsi-Australiassa elävän lännenkoukkukakadun olevan tenuirostriksen alalaji, mutta laji on nyttemmin jaettu kahdeksi lajiksi. Laji on levinnyt muualle itäiseen Australiaan luultavasti karanneiden lemmikkien muodostamista pareista.

Elinympäristö 
Idänkoukkukakadut asuvat kosteissa rannikkoseudun metsissä ja savanneilla, yleensä aina jonkin vesistön tuntumassa. Ne ovat hyvin äänekkäitä ja huomiota herättäviä lintuja, jotka pesimäajan ulkopuolella liikkuvat parvissa, joissa voi olla jopa 200 yksilöä.

Lisääntyminen 
Lisääntymisaika on elokuusta marraskuulle. Laji on yksiavioinen. Pesä on tavallisesti rannalla kasvavan, elävän eukalyptuksen oksan tai rungon kolossa hyvin korkealla ja vaikeasti tavoitettavissa. Munia on tavallisesti kaksi, joskus kolme. Muna on kooltaan 33,2 mm x 25,1 mm. Pesimäbiologia perustuu vankeudessa eläneiden lintujen tarkkailuun. Molemmat emot osallistuvat haudontaan, joka kestää noin 24 päivää. Koiras hautoo pääasiassa päivisin, naaras öisin. Poikasista selviää lentokykyiseksi usein vain yksi. Pesäpoikasaika on noin seitsemän viikkoa ja poikanen itsenäistyy sen jälkeen kolmen viikon kuluttua. Molemmat emot osallistuvat myös poikasen hoitamiseen ja ruokkimiseen.

Ravinto 
Idänkoukkukakadut ruokailevat enimmäkseen maassa ja syövät siemeniä, pähkinöitä, hedelmiä, marjoja, juurimukuloita sekä mahdollisesti hyönteisiä ja niiden toukkia. Paikallisesti laji on hedelmätarhojen ja viljan tuholainen ja niitä ammutaan tuholaisina.

Lähteet 
 Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3
 World Parrot Trust
 Birds in Backyards
 Video ruokailevasta parvesta

Viitteet 

Töyhtökakadut