Anti-Counterfeiting Trade Agreement

Anti-Counterfeiting Trade Agreement (ACTA) on ehdotettu kansainvälinen, väärentämisenvastainen kauppasopimus immateriaalioikeuksien standardisoinniksi osallistuvien maiden välille.  Sopimuksen tarkoituksena on ehkäistä väärennettyjen tuotteiden sekä tekijänoikeuksia loukkaavan materiaalin levitystä sopimusmaissa. Sisällöllisesti sopimus on laaja ja kattaa keinoja muun muassa väärennettyjä tuotteita, geneerisiä lääkkeitä sekä Internet-piratismia vastaan.

Sopimuksen osapuolina olivat huhtikuussa 2010: Australia, Etelä-Korea, Euroopan unioni, Japani, Kanada, Marokko, Meksiko, Singapore, Sveitsi, Uusi-Seelanti ja Yhdysvallat.  Euroopan parlamentti hylkäsi sopimuksen äänestyksessä 478-39 heinäkuussa 2012. Päätös lopettaa sopimuksen voimaantulon Euroopan unionin alueella.

Sopimusneuvottelut

Sopimusneuvottelut on pääasiassa käyty suljetuin ovin Euroopan komissiossa, eivätkä neuvottelujen asiakirjat ole olleet julkisia. Euroopan parlamentti on kritisoinut tätä menettelytapaa ja on vaatinut komissiota julkistamaan sopimukseen liittyvät asiakirjat. Lissabonin sopimus suo Euroopan parlamentille veto-oikeuden ACTA:n kaltaisiin kansainvälisiin sopimuksiin sekä velvoittaa komissiota tiedottamaan kansainvälisten sopimusneuvottelujen vaiheista parlamentille.  Huhtikuussa 2010 Euroopan komissio julkaisi sopimusluonnoksen  Euroopan parlamentin painostuksesta.   Euroopan parlamentti linjasi päätöksessään  10. maaliskuuta 2010 selkeällä enemmistöllä, äänin 663-13 , että komission tulee julkaista ACTA-sopimuksen sisältö tai parlamentti käy oikeustoimiin komissiota vastaan. Samassa päätöksessä parlamentti vaatii, ettei ACTA-sopimus saa rajoittaa EU-kansalaisten sananvapautta tai yksityisyydensuojaa.  Parlamentti vaatii myös, ettei sopimuksella oikeuteta tulleja luvatta tutkimaan tai takavarikoimaan rajaa ylittävien ihmisten kannettavia laitteita.  Sopimus ei myöskään saa edellyttää niin sanottuun kolmannen rikkomuksen periaatteeseen perustuvia menettelyjä, joissa internetyhteys voitaisiin katkaista ilman tuomioistuinkäsittelyä.  Parlamentti haluaa korostaa, että sopimus keskittyisi vain tuoteväärennöksiin ja jättäisi laittoman tiedostojen jakamisen sopimuksen ulkopuolelle. Parlamentti ei halua, että sopimus estäisi kohtuuhintaisten ja turvallisten lääkkeiden maailmanlaajuista saatavuutta.

Sopimuksen sisältö 

Huhtikuussa 2010 julkaistun sopimusluonnoksen  perusteella sopimus jakautuu seuraaviin osiin:

 Alustavat sopimusehdot ja määritelmät
 Lakiviitekehys immateriaalioikeuksien toimeenpanolle
 Siviilitoimeenpanot
 Rajatoimenpiteet
 Rikostoimeenpanot
 Immateriaalioikeuksien toimeenpano digitaalisessa ympäristössä
 Kansainvälinen yhteistyö
 Toimeenpanokäytännöt
 Institutionaaliset järjestelyt
 Lopulliset sopimusehdot

Sopimuksen tavoitteet 

Sopimus tavoittelee ratkaisuja seuraaviin ongelmiin:

 Tuoteväärennökset uhkaavat kuluttajien turvallisuutta ja terveyttä, esim. väärennetyt autonosat. 
 Tuoteväärennöksiä ja internet-piratismia vastaan tulee taistella kansainvälisesti yhteisin säännöin ja yhteistyöllä. 
 Immateriaalioikeuksien valvontaa tulee tehostaa. 
 ACTA:n tavoitteena on keskittyä kaupalliseen tuoteväärentämiseen ja piratismiin, jonka takana on luultavimmin järjestäytynyttä rikollisuutta. 
 Tuoteväärentämistä ja piratismia esiintyy myös digitaalisessa muodossa.

Kritiikki 

ACTA-sopimusneuvottelut ovat herättäneet merkittävästi keskustelua internetin keskustelupalstoilla sekä blogosfäärissä. Ihmiset ja järjestöt ovat huolissaan siitä, miten sopimus vaikuttaa ihmisoikeuksiin ja yksityisyyteen. Suomessa Electronic Frontier Finland on kritisoinut sopimusneuvottelutapaa, läpinäkyvyyttä sekä sopimuksen vaikutusta ihmisoikeuksiin lausunnossaan Liikenne- ja viestintävaliokunnalle.  Kansainvälisesti sopimusta on kritisoitu samoista syistä usean ihmisoikeusjärjestön allekirjoittamassa avoimessa kirjeessä EU-päättäjille.  Kansainvälistä kritiikkiä on myös esittänyt Free Software Foundation, joka kokee sopimuksen uhkana vapaiden ohjelmistojen levitykselle ja käyttömahdollisuuksille.  Suomessa kritiikkiä on esittänyt myös Vihreiden Heidi Hautala  sekä Piraattipuolue . EU:n sisällä Ruotsi on kritisoinut niitä sopimuksen kohtia, joilla laajennetaan palveluntarjoajien vastuuta. Ruotsin alivaltiosihteeri Magnus Graner kertoi, ettei Ruotsi hyväksy mitään palveluntarjoajiin kohdistuvia laajennuksia, jotka ovat ristiriidassa nykyisen lainsäädännön kanssa.

Katso myös
DMCA

Lähteet

Aiheesta muualla 

2000-luvun kansainväliset sopimukset
Euroopan unionin ulkopolitiikka