Al-A’raf

Al-A’raf (, suom. Kumpujen tai Rajamuurin suura) on Koraanin 7. suura. Se sisältää 206 jaetta ja lasketaan ajallisesti mekkalaisiin suuriin jakeita 163–170 lukuun ottamatta. Al-A´raaf, »Rajamuuri», saa nimensä jakeessa 46 esiintyvästä lauseesta: »ja rajamuureilla seisoo miehiä, jotka tuntevat jokaisen hänen tuntomerkeistään.»  Hämeen-Anttilan mukaan teksti on käännetty väärin ja pitäisi kuulua "kummuilla seisoo miehiä." 

Erään selityksen mukaan nimi viittaa Paratiisin ja Helvetin erottavaan muuriin. Ne, joiden hyvät ja pahat teot ovat tasoissa, eivät pääse Paratiisiin eivätkä joudu Helvettiin vaan joutuvat seisomaan niitä erottavalla muurilla. Nämä muurilla seisovat kykenevät erottamaan kasvoja Paratiisista ja tervehtimään heitä, mutta eivät pysty liittymään heidän joukkoon, vaikka he niin haluaisivat. Lisäksi he näkevät Helvettiin ja anovat Jumalaa joutumasta sinne.

Sisältö 

Suuran alku kuuluu Ahsen-Bören suomennoksessa seuraavasti:

 Alif, Laam, Miim, Saad.
 Tämä Kirjoitus on sinulle ylhäältä lähetetty, - siitä älköön olko huolta povessasi - varoittaaksesi ihmisiä sen perusteella, ja oikeauskoisille on se muistutukseksi.
 Noudattakaa sitä, mikä on Herranne teille lähettämää, älkääkä paitsi Häntä seuratko keitäkään muita, liittokumppaneiksi otaksuttuja. Mutta vähät pidätte te mielessänne!
 Kuinka monta kaupunkia olemmekaan hävittänyt! Ja rangaistuksemme kohtasi heidät yöllä tai heidän päivällislepohetkenään.
 Ja rangaistuksemme kohdatessa heidät eivät he voineet muuta sanoa puolustuksekseen kuin: »Olemme totisesti väärintekijöitä!»
 Ja totisesti alistamme kuulusteltaviksemme ne, joille (sanamme julistajia) lähetämme, ja totisesti kuulustelemme myös lähettiläitämme,
 ja tietäen asiat me osoitamme heille kaikki (heidän tekonsa); emmehän Me (heidän luotaan) poissa ollut.
 Sinä päivänä punnitaan itse Totuuden punnuksilla, ja ne, joiden vaakakuppi painuu raskaana, ovat onnellisia.
 Mutta ne, joiden vaakakuppi jää keveäksi, ovat sielunsa kadottaneita ihmisiä, koska suhtautuivat väärin Meidän tunnusmerkkeihimme.

Mystiset kirjaimet 

Suura alkaa jakeella 1, joka kuuluu: "ALM" (luetaan Alif, Lääm, Miim). Kaikkiaan 29 suuraa alkaa mystisillä kirjaimilla, joiden merkitystä on satoja vuosia yritetty selittää. Kuusi suuraa alkaa kirjaimilla ALM: 2, 3, 29, 30, 31 ja 32.

Tabari kirjoitti 900-luvulla kirjaimista pitkän esseen, jossa hän kävi läpi erilaisia ehdotettuja ratkaisuja. Niihin kuuluivat ehdotukset, että kyseessä olisi Jumalan tai suuran nimi, Koraanin nimi, Jumalan ominaisuus, valafromula, jokaisella kirjaimella olisi oma merkitys, kyseessä on avauslause, kirjaimilla on numeroarvo, kyseessä olisi salaisuus jne. Tabari asettuu sille kannalle, että jokainen kirjain kantaa omaa merkitystään, joka koostuu useista merkityksistä, joihin kuuluvat Jumalan, nimi, hänen ominaisuutensa ja niin edelleen.

Jaakko Hämeen-Anttila asettuu valaformulan kannalle. Christoph Luxenberg etsii ratkaisua syyrialais-antiokialaisen kirkon perinteestä. Liturgiseen rukouskirjaan merkittiin lyhenteillä hetkijumalanpalveluksessa (Officium) käytetyt psalmit. Kristillisissä kirkoissa hetkijumalanpalvelus koostuu edelleen psalmeista, hymneistä ja Raamatun lukukappaleista. Kun käytössä ovat yksittäiset kirjaimet, ne voisivat olla viittauksia tiettyyn psalmiin ja kirjainyhdistelmät voisivat olla lyhenteitä. ALM on Abu Musa al-Haririn mukaan lyhenne arameankielisestä lauseesta ”Herra puhui minulle” (emar lii Maaryaa). Lause esiintyy usein Vanhassa Testamentissa.

Varoittava kirjoitus 
Alkujakeet 2–9 toistavat Koraanissa jatkuvasti toistuvaa teemaa. Oikeauskoiset ovat Tuomiopäivänä onnellisia, vääräuskoiset saavat rangaistuksensa. Viimeisellä tuomiolla ihmisten teot punnitaan käyttämällä vaakaa, minkä jälkeen toiset tuomitaan Helvettiin, toiset pääsevät Paratiisiin (jakeet 8–9). Ajatus aritmeettisesta vaakatuomiosta, jossa hyvät teot punnitaan pahoja vastaan, on tullut Koraaniin ja islamiin Persian zarathustralaisuudesta. Tuomiopäivän vaakatuomio tunnettiin myös jo muinaisessa Egyptissä.

Aadamin tarina 
Aloitusta seuraavat jakeet 10–25 kertaavat Aadamin tarinan, joka esitettiin jo Lehmän suurassa (numero kaksi).

Muita profeettoja 
Jakeissa 59–93 kerrotaan Nooan, Huudin, Salihin, Lootin ja Shu'aibin tarinat.

Mooseksen tarina 
Jakeet 103–162 on omistettu Mooseksen tarinalle. Jae 158 kertoo Jaakko Hämeen-Anttilan mukaan Muhammedista, mutta se on islaminuskoon nojautuvaa tulkintaa; itse jakeessa ei kerrota profeetan nimeä, vaan sanotaan: "Uskokaa Jumalaan ja kansan parista nousseeseen profeettaan." Nimetön "profeetta" esiintyy Koraanissa 43 paikassa ja nimetön "Jumalan lähettiläs" eri muunnelmin yli kolmesataa kertaa. Sana muhammad esiintyy vain neljä kertaa.

Katso myös 
 Islam
 Koraani
 Muhammed
 Suura

Lähteet 
 
Hämeen-Anttila, Jaakko: Koraanin selitysteos. Helsinki: Basam Books, 2008. ISBN 952-9842-15-5.
 Koraani - opastus ja johdatus pahan hylkäämiseen ja hyvän valitsemiseen. Z.I. Ahsen Böre, 1942. Teoksen verkkoversio.

Luxenberg, Ch.: Die syrische Liturgie und die „geheimnisvollen Buchstaben“ im Koran. Teoksessa: M. Gross & K-H. Ohlig (toim.) Schlaglichter, Die beiden ersten islamischen Jahrhunderte. (s. 411–456), s. 447. Hans Schiler, 2008.

Viitteet 

Koraani