Keskipaljakka

Keskipaljakka on puuttoman tunturipaljakan vyöhyke, jossa ei alapaljakasta poiketen yleensä kasva metsävarpuja, kuten mustikkaa. Lämpötilat ovat liian alhaisia varpukankaille. Vaivaiskoivua ei myöskään esiinny. Kasvipeite on laikuttaista. Vyöhykettä luonnehtii liekovarpio. Myöhään sulavat lumenviipymät ja vähälumiset tuulenpieksämät ovat yleisiä ja luovat niille ominaisia kasvillisuustyyppejä.

Suot puuttuvat tai ovat harvinaisia. Sitä vastoin keskipaljakalla on routimisen aiheuttamaa vuotomaata varsinkin rannikolla ja rakkakivikkoa.

Routa luo rinteisiin kivivirtoja ja tasaisille maille kivikehiä ja verkkomaita. Tällöin kasvipeite on monesti roudan ja eroosion laikuttamaa tai näiden takia kasvitonta. Suomessa keskipaljakkaa esiintyy vain Käsivarren Lapissa yli 880–1 000 metrin korkeudesta noin 1 100–1 200 metrin korkeuteen asti. Kasvillisuus on tyypillisesti heinäkangasta, mutta on myös pohjanvariksenmarjaa ja liekovarpiota kasvavia kankaita. Yleensä siellä kasvaa kangasmaisesti tunturivihvilää, lampaannataa ja kitukasvuista vaivaispajua. Keskipaljakalla kasvaa myös tunturiniittyjä ja lumenviipymäkasvillisuutta.

Keskipaljakalla kulkevat porot, tunturipeurat sekä Norjan ja Ruotsin alueella myskihärät. Tunturisopuli elää keskipaljakan tunturiniityillä.

Katso myös 
 Yläpaljakka

Lähteet 
 Saira, Kalevi: Norjan ja Ruotsin retkeilyopas. Helsinki: Edita, 2000. ISBN 951-37-3107-3.

Viitteet

Tunturipaljakka