Serpentiiniraunioinen

Serpentiiniraunioinen (Asplenium adulterinum) on kansainvälisesti harvinainen monivuotinen saniainen. Laji on listattu Euroopan neuvoston uhainalaisten lajien listaan ja rauhoitettu myös Suomessa.

Ulkonäkö ja koko 
Monivuotinen serpentiiniraunioisen lehdet kasvavat 10–30 cm korkeiksi ja kasvavat yleensä tiheinä, mätästävinä kimppuina. Kasvin maavarsi on lyhyt ja tummasuomuinen. Lehden mustanruskea ruoti on noin neljäsosa lehtilavan pituudesta. Lapa on tasasoukka ja kertaalleen parilehdykkäinen. Lehtilavan keskiranka on alaosastaan mustanruskea, mutta ylin kärkikolmannes on vihreä. Keskiranka on kapealti vaalean siipipalteinen. Lehdykät ovat tummanvihreitä, pyöreähköjä tai pitkulaisia, tylppiä ja ehyt- tai hammaslaitaisia. Katesuomujen peittämät itiöpesäkeryhmät sijaitsevat lehtilavan alapinnalla lehtisuonten sivussa ja ovat muodoltaan kapeanpuikeita tai tasasoukkia. Suomessa serpentiiniraunioisen itiöt kypsyvät heinä-elokuussa.

Serpentiiniraunioinen muistuttaa hyvin läheisesti tummaraunioista (A. trichomanes), mutta jälkimmäisen lehtilavan keskiranka on kokonaan mustanruskea. Laji risteytyy joskus tummaraunioisen ja viherraunioisen (A. viride) kanssa. Serpentiiniraunioinen onkin risteymäsyntyinen kasvi, joka on syntynyt tumma- ja viherraunioisen risteydyttyä ja risteymän kromosomiluvun kahdennettua. Tieteellinen adulterinum tarkoittaakin avionrikkojaa.

Levinneisyys 
Serpentiiniranioinen on kansainvälisesti hyvin harvinainen kasvi. Sitä on tavattu Suomesta, Norjasta, Ruotsista, Saksasta, Puolasta, Tšekistä, Slovakiasta, Itävallasta, Sveitsistä, Italiasta, Sloveniasta, Serbiasta, Bosnia ja Hertsegovinasta, Romaniasta, Kreikasta ja Euroopan ulkopuolelta Vancouverinsaarelta Kanadasta. Useimmissa maissa kasvupaikkoja tiedetään vain muutamia. Pohjoissamaissa lajia kasvaa Norjassa noin 40 paikassa, Suomessa 12 ja Ruotsissa kahdessa paikassa.

Suomessa serpentiiniraunioinen kasvaa Lounais-Suomessa Suomusjärvellä sekä Itä-Suomessa Kaavilla ja Juuassa. Koko Suomen kanta on noin 1 700 yksilöä.

Elinympäristö 
Serpentiiniraunioinen kasvaa ainoastaan ultraemäksisillä, esimerkiksi serpentiinikivestä koostuvilla kallioilla seinämien koloissa ja jyrkillä rinteillä. Ilmeisesti kasvupaikkojen ultraemäksisten kallioiden täytyy olla myös rakenteeltaan tietyn tyyppisiä, jotta laji menestyisi. Suurin uhka serpentiiniraunioiselle on kallioiden louhinta. Myös laiton keräily uhkaa harvinaista lajia. Serpentiiniraunioisen eliniän on todettu olevan 30–50 vuotta.

Lähteet 
 Pykälä, Juha: Serpentiiniraunioinen. Teoksessa Suomen uhanalaiset kasvit. Toim. Ryttäri, Terhi & Kalliovirta, Mika & Lampinen, Taina. Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 2012, s. 58–60. ISBN 978-951-31-6593-2.
 Pykälä, Juha: Serpentiiniraunioinen. Teoksessa Uhanalaiset kasvimme. Toim. Terhi Ryttäri ja Taina Kettunen. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 78.
 Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
 Väre, Henry: Emäksiset kivilajit kasvualustana: Kun kallioperän kemia määrää. Teoksessa Luonnossa: Kasvit II. Toim. Piirainen, Mikko. WSOY, Porvoo 2008, s. 126–129.

Viitteet

Aiheesta muualla 
Pohjolan kasvien pauloissa: Asplenium adulterinum - serpentiiniraunioinen
Kasviatlas 2020: Serpentiiniraunioisen levinneisyys Suomessa.

Raunioiskasvit
Suomen vaarantuneet kasvit