Sanni Grahn-Laasonen

Sanni Kaisa Grahn-Laasonen (s. 4. toukokuuta 1983 Forssa) on suomalainen poliitikko. Grahn-Laasonen oli Sipilän hallituksen opetusministeri vuosina 2015–2019. Hän on toiminut kokoomuksen kansanedustajana vuodesta 2011. Grahn-Laasonen toimi myös kulttuuriministerinä vuosina 2015–2017. Hän oli Stubbin hallituksen ympäristöministeri 2014–2015. Hän on toiminut Orpon hallituksen sosiaaliturvaministerinä 20. kesäkuuta 2023 lähtien.

Grahn-Laasonen on Forssan kaupunginvaltuuston ensimmäinen varapuheenjohtaja. Hän on ollut myös kokoomuksen varapuheenjohtaja.

Grahn-Laasoselle on myönnetty Suomen Valkoisen Ruusun komentajamerkki.

Poliittinen toiminta 
Grahn-Laasonen toimi Suomen Lukiolaisten Liiton liittohallituksessa vuonna 2002 ja liiton varapuheenjohtajana 2003.

Grahn-Laasonen valmistui valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2011. Hän on työskennellyt toimittajana, uutispäällikkönä ja Tukholman-kirjeenvaihtajana Iltalehdessä. Hän toimi Alexander Stubbin lehdistöavustajana tämän ulkoministerikaudella.

Eduskuntaan Grahn-Laasonen valittiin 5 866 äänellä Hämeen vaalipiiristä vuoden 2011 vaaleissa. Ennen ministeriyttä hän oli työelämä- ja tasa-arvovaliokunnan sekä sosiaali- ja terveysvaliokunnan jäsen ja Kelan valtuutettu. Joulukuussa 2012 Grahn-Laasonen jätti Ylen ja Veikkauksen välisestä yhteistyöstä kirjallisen kysymyksen, mistä syntynyt keskustelu johti toukokuussa 2013 Viestintäviraston päätökseen kieltää lottoarvonnan esittäminen Ylen kanavilla.

Vuoden 2012 kunnallisvaaleissa Grahn-Laasonen valittiin Forssan kaupunginvaltuustoon 378 äänellä. Kaudella 2013–2016 hän oli kaupunginvaltuuston ensimmäinen varapuheenjohtaja ja Hämeen maakuntavaltuuston puheenjohtaja. Maakuntavaltuuston puheenjohtajuuden Grahn-Laasonen jätti 2014 valtioneuvoston jäsenyyden aiheuttaman mahdollisen esteellisyyden vuoksi.

Keväällä 2014 Grahn-Laasonen toimi Henna Virkkusen kampanjapäällikkönä eurovaaleissa. Kesäkuun 2014 puoluekokouksessa hänet valittiin kokoomuksen kolmanneksi varapuheenjohtaksi. Syyskuussa 2014 Grahn-Laasonen nousi ympäristöministeriksi vihreiden erottua hallituksesta. Kevään 2015 eduskuntavaaleissa Grahn-Laasonen valittiin jatkokaudelle 7 556 äänellä. Hänet valittiin Sipilän hallituksen opetus- ja kulttuuriministeriksi. Hänen kaudellaan keskustelua ovat herättäneet erityisesti koulutusleikkaukset.

Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Grahn-Laasonen uusi kansanedustajan paikkansa saatuaan kaikkiaan 7 419 ääntä.

Näkemyksiä 
Grahn-Laasonen on kritisoinut valtion harjoittamaa liiallista sääntelyä. Elokuussa 2013 hän julkaisi kokoomuksen kansanedustaja Lasse Männistön kanssa pamfletin, jossa listattiin 46 turhaa lakia tai sääntöä. Helsingin Sanomat kuitenkin uutisoi, että Grahn-Laasonen ja Männistö olivat itse äänestäneet eduskuntaryhmänsä mukana joidenkin sellaisten lakien puolesta, joita moittivat turhiksi. Syksyllä 2014 Grahn-Laasonen alkoi johtaa puolueiden välistä sääntelynpurkutyöryhmää.

Ympäristöministerinä Grahn-Laasonen kertoi olevansa valmis harkitsemaan vesivoiman lisäämistä ja turpeen verotuksen keventämistä. Ennen valintaansa ministeriksi Grahn-Laasonen toimi vesivoimayhtiö Kemijoki Oy:n hallintoneuvostossa vuosina 2012–2014, mikä herätti keskustelua intressiristiriidoista. Lokakuussa 2014 Grahn-Laasonen keskeytti pitkään vireillä olleen soidensuojeluohjelman pyrkimyksenään selvittää vapaaehtoisen suojelun painottamisen mahdollisuutta.

Yksityiselämä 
Grahn-Laasosen isä on Forssan Lehden entinen päätoimittaja Kari Grahn. Sanni Grahn avioitui Arttu Laasosen kanssa 2009. Heillä on vuonna 2013 syntynyt tytär ja vuonna 2020 syntynyt poika.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Sanni Grahn-Laasosen kotisivut

Nykyiset kansanedustajat
Suomen kulttuuriministerit
Suomen opetusministerit
Suomen ympäristöministerit
Suomen nykyiset ministerit
Kansallisen Kokoomuksen poliitikot
Forssan kaupunginvaltuutetut
Hämeen vaalipiiri
Suomalaiset toimittajat
Erityisavustajat
Ulkomaankirjeenvaihtajat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt