Käyttöomaisuus

Käyttöomaisuus tarkoittaa Suomen yritysverotuksessa eräitä pysyvään käyttöön tarkoitettuja omaisuuden lajeja.

Käyttöomaisuuden käsitettä käytetään elinkeinoverotuksessa. Käyttöomaisuutta ovat maa-alueet, arvopaperit, rakennukset, koneet ja kalusto. Käyttöomaisuutta ovat myös erikseen luovutettavissa olevat aineettomat oikeudet kuten patentit. Käyttöomaisuuteen luetaan lisäksi soran- ja hiekanottopaikat, kaivokset, kivilouhokset, turvesuot ja vastaavat hyödykkeet. Käyttöomaisuus on hankittu käyttöön, ei luovutettavaksi.

Kulumatonta käyttöomaisuutta ovat maa-alueet, arvopaperit ja muut sellaiset hyödykkeet. Kulumattomaan käyttöomaisuuteen kuuluvat myös osuudet toisista yhtiöistä ja taide-esineet.

Kuluvaa käyttöomaisuutta ovat esim. koneet ja kalusto sekä rakennukset. Myös patentit, maa-ainesten ottopaikat ja muut sellaiset taloudellisesti ja fyysisesti kuluvat hyödykkeet luetaan kuluvaan käyttöomaisuuteen.

Jako kulumattomaan ja kuluvaan käyttöomaisuuteen on tärkeä mm. poistoja tehtäessä. Omaisuuden kuluminen otetaan verotuksessa huomioon verovähennyksiin oikeuttavina poistoina. Kulumattomasta käyttöomaisuudesta ei pääsääntöisesti saa tehdä poistoja eräitä poikkeuksia lukuun ottamatta.

Ennen vuotta 1997 termiä käyttöomaisuus käytettiin myös yritysten taseissa. Nykyisin vastaavassa merkityksessä käytetään nimitystä pysyvät vastaavat.

Katso myös
Vaihto-omaisuus

Lähteet

Kirjanpito
Verotus Suomessa