Euroopan unionin laajentuminen

Euroopan unionin laajentumisella tarkoitetaan uusien jäsenvaltioiden liittymistä Euroopan unioniin (EU). Alkuperäisten Euroopan hiili- ja teräsyhteisön jäsenmaiden eli Alankomaiden, Belgian, Italian, Ranskan, Luxemburgin ja Saksan, joukkoon on liittynyt uusia jäseniä integraation eri vaiheissa. Vuonna 1973 jäseniksi liittyivät Irlanti, Yhdistynyt kuningaskunta ja Tanska. Kreikasta tuli jäsen vuonna 1981, Espanja ja Portugali liittyivät vuonna 1986. Vuoden 1995 laajentumiskierroksella unioniin liittyivät Itävalta, Ruotsi ja Suomi.

Unionin laajentumiseksi Keski- ja Itä-Eurooppaan määriteltiin vuonna 1993 Kööpenhaminan kriteerit, joissa uusilta jäsenmailta edellytettiin demokratian ja oikeusvaltioperiaatteiden noudattamista, ihmisoikeuksien kunnioittamista, toimivaa markkinataloutta sekä kykyä kantaa jäsenyyden velvoitteet. Ehdokasmaat ovat solmineet unionin kanssa asteittaisen integraation mahdollistavia assosiaatiosopimuksia.

Euroopan unionin suurimmassa laajentumisessa vuonna 2004 jäseniksi liittyivät Kypros, Latvia, Liettua, Malta, Puola, Slovakia, Slovenia, Tšekki, Unkari ja Viro. Laajentuminen vaati perussopimusten tarkistamista, ennen kaikkea unionin päätöksentekojärjestelmien ja toimielinrakenteen osalta. Perussopimusten muutoksia käsiteltiin muun muassa Nizzan sopimusta edeltäneessä hallitustenvälisessä konferenssissa. Bulgaria ja Romania liittyivät unioniin vuoden 2007 alussa. Kroatia liittyi unioniin vuonna 2013.

Euroopan unioni on käynyt vuonna 2005 jäsenneuvotteluja Turkin kanssa. Joulukuussa 2006 unioni päätti osittain jäädyttää neuvottelut Kyproksen asemaan liittyneen kiistan takia. Vuonna 2010 unioni aloitti jäsenyysneuvottelut Islannin kanssa, mutta Islanti perui jäsenhakemuksensa vuonna 2014. Myös Makedonia, Montenegro ja Serbia ovat hakeneet jäsenyyttä. Vuonna 2020 Yhdistynyt kuningaskunta erosi Euroopan unionista.

Historia 
Laajentumisprosessi alkoi, kun kuusi valtiota perusti Euroopan hiili- ja teräsyhteisön (EHTY) vuonna 1951. Tämän jälkeen syntyi Euroopan yhteisö, josta tuli vuonna 1993 Euroopan unioni (EU). Siitä lähtien EU:n jäsenmaiden määrä on kasvanut. Nykyään jäsenmaita on 27.

EHTY:n perustivat Alankomaat, Belgia, Italia, Luxemburg, Saksa (Länsi-Saksa) ja Ranska. Ensimmäinen laajentuminen tapahtui, kun Yhdistynyt kuningaskunta, Irlanti ja Tanska liittyivät yhteisöön vuonna 1973; Norja hylkäsi tuolloin jäsenyyden kansanäänestyksessä. Britannian liittyminen yhteisöön oli viivästynyt Ranskan presidentti Charles de Gaullen vastahakoisuuden takia. Ranskassa järjestettiin vuonna 1972 kansanäänestys Yhdistyneen kuningaskunnan, Irlannin, Tanskan ja Norjan jäsenyydestä: äänestäjistä 68,32 % kannatti maiden liittymistä EEC:hen. 

Välimeren maista Kreikka liittyi jäseneksi vuonna 1981 ja Espanja sekä Portugali vuonna 1986. Entinen Itä-Saksa liittyi jäseneksi vuonna 1990, kun se yhdistyi Saksan liittotasavaltaan. Kylmän sodan päätyttyä unioniin liittyivät myös puoleettomina esiintyneet Itävalta, Ruotsi ja Suomi vuonna 1995; Norja hylkäsi jälleen jäsenyyden kansanäänestyksessä.

Kymmenen jäsenmaata liittyi unioniin kerralla vuonna 2004, kun entisen itäblokin maat Latvia, Liettua, Puola, Slovakia, Slovenia, Tšekki, Unkari ja Viro otettiin jäseniksi Maltan ja Kyproksen ohella.

Vuonna 2004 liittyneissä maissa järjestettiin kansanäänestys jäsenyydestä vuoden 2003 aikana. Kansanäänestyksissä äänestettiin seuraavasti:

  – 8. maaliskuuta (53,65 % kannatti jäsenyyttä, 61 % osallistuminen)
  – 23. maaliskuuta (89,66 % kannatti jäsenyyttä, 55,37 % osallistuminen)
  – 12. huhtikuuta (83,76 % kannatti jäsenyyttä, 45 % osallistuminen)
  – 10–11. toukokuuta (91,04 % kannatti jäsenyyttä, 63,3 % osallistuminen)
  – 16–17. toukokuuta (92,46 % kannatti jäsenyyttä, 52,15 % osallistuminen)
  – 7–8. kesäkuuta (77,41 % kannatti jäsenyyttä, 58,82 % osallistuminen)
  – 13–14. kesäkuuta (77,33 % kannatti jäsenyyttä, osallistuminen)
  – 14. syyskuuta (66,9 % kannatti jäsenyyttä, 63 % osallistuminen)
  – 20. syyskuuta (67 % kannatti jäsenyyttä, 72,53 % osallistuminen)

Kyproksella ja 15 EU:n silloisessa jäsenmaassa liittymissopimus ratifioitiin parlamentissa.

Vuonna 2007 Romania ja Bulgaria liittyivät unionin jäseniksi. Kroatia liittyi Euroopan unioniin 1. heinäkuuta 2013.

Mahdolliset tulevat laajentumiset

Kriteerit 
Euroopan unioniin liittyäkseen valtion täytyy täyttää taloudelliset ja poliittiset vaatimukset, joita sanotaan Kööpenhaminan kriteereiksi (Kööpenhaminassa vuonna 1993 pidetyn kokouksen mukaan). Kriteerit sisältävät vakaan demokraattisen hallituksen, joka kunnioittaa lakia, ja esimerkiksi ihmisoikeuksiin, talouselämään ja ympäristöasioihin liittyviä vaatimuksia. Maastrichtin sopimuksen mukaan Euroopan parlamentin ja kaikkien jäsenvaltioiden täytyy hyväksyä laajentumiset.

Mikä vain Euroopan valtio voisi teoriassa hakea EU:n jäsenyttä, ja silloin Euroopan parlamentti ja Euroopan komissio joko hyväksyisivät tai hylkäisivät hakemuksen. Jos hakemus hyväksytään, liittymiskeskustelut alkavat. Hakemuksen hyväksymiseksi valtion pitää:
 Olla ”eurooppalainen valtio”
 Kunnioittaa vapautta, demokratiaa, ihmisoikeuksia sekä lakia.
Euroopan unionin jäsenyyden saamiseksi valtion pitää:
 Täyttää Kööpenhaminassa vuonna 1993 säädetyt kriteerit:
 Demokratia, laki, ihmisoikeudet ja vähemmistöjen suojaaminen ovat vakaita.
 Kauppatalouden pitää olla toimivaa ja vakaata, ja valtion pitää olla valmis käymään kauppaa EU:n kanssa.
 Valtion pitää olla valmis noudattamaan jäsenyyden velvoitteita ja EU:n sääntöjä.
Joulukuussa 1995 Madridin Euroopan komissio lisäsi liittymiskriteereihin valtion sitoutumista EU:n vaatimiin hallinnollisiin rakenteisiin.

Katso myös 
 Euroopan yhdentyminen

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Ylen Elävä arkisto: ”EU laajentui koko Euroopan liitoksi”