Dihairesis

Dihairesis tai diairesis (; jakaminen, erottelu) on filosofinen termi, jota on käytetty erityisesti platonismissa ja stoalaisuudessa. Se on  todellisuuden jäsentämisen, käsiteanalyysin tai määrittelyn menetelmä.

Platon 

Platonilla dihairesis on määrittelyn menetelmä, joka perustuu jakamiseen ja erotteluun. Menetelmässä määritelmään päädytään jakamalla suurempi ryhmä toistuvasti suhteellisen samankokoisiin osiin, kunnes määritelmä on löydetty.

Dihairesista hyödynnetään Platonin myöhäisemmissä dialogeissa Faidros, Sofisti, Valtiomies ja Filebos. Tuossa vaiheessa Platonia alkoivat kiinnostaa ideoiden väliset suhteet, siinä missä varhaisissa, sokraattisissa dialogeissa oli keskitytty tiettyjen yksittäisten ideoiden etsintään.

Esimerkiksi Sofistissa elealainen vieras tutkii illuusioita, jotka koostuvat sanoista ja kuvantekotaidosta. Dihairesista käyttämällä hän jakaa jälkimmäisen käsitteen kahteen kategoriaan: eikastikē tekhnē, taito tehdä samankaltaisuutta (eikones) eli jäljennösten tekemisen taito; ja fantastikē tekhnē, vaikutelmien luomisen eli jäljitelmien tekemisen taito. Vieras pitää enemmän jäljennöksistä kuin jäljitelmistä, koska jälkimmäisiä tehdään vain kauneuden vaikutelman tuottamiseksi.

Dihairesiksen, jakamisen, vastakohta on synagōgē (), yhdistäminen. Ne muodostavat yhdessä platonilaisen dialektiikan kaksi vaihetta, joilla käsitteiden merkityksiä on tarkoitus selkeyttää. Yhdistävässä vaiheessa kerätään yhteen kaikki käsitteen käyttötavat, ja pyritään näin muodostamaan yhtenäinen idea sen selventämiseksi, mitä milloinkin halutaan käsitellä. Erottavassa vaiheessa käsitteestä erotellaan siihen sisältyvät alakäsitteet. Näin saavutetaan kuva käsitteen ja sen alakäsitteiden välisestä suhteesta.

Aristoteles hylkäsi Platonin ideaopin ja platonilaisen dihairesis-menetelmän. Hän kehitti dihairesis-menetelmän, jossa suvut (genus) jaetaan lajeihin (species) ja ne edelleen alalajeihin, kunnes määriteltävä löydetään.

Stoalaisuus 

Epiktetoksella dihairesis ilmenee uudelleen eettisessä käyttötarkoituksessa. Hänellä se on prohairesiksen suorittama korkeamman tason arvostelma, joka auttaa erottamaan erilaisia tilanteita koskevista tavallisista arvostelmista ne asiat, jotka ovat meidän vallassamme niistä asioista, jotka eivät ole meidän vallassamme.

Epiktetoksen ajatusta dihairesiksesta voidaan havainnollistaa seuraavalla esimerkillä hänen Keskusteluistaan:

 ”Minun tulee kuolla. Tuleeko minun myös vaikeroida?”
 ”Minut tulee laittaa kahleisiin. Tuleeko minun myös valittaa?”
 ”Minun tulee lähteä maanpakoon. Estääkö kukaan minua olemasta hymyilevä, hyvällä mielellä ja tyytyväinen?”

Ihmisen prohairesis voi olla joko dihairesiksen mukainen tai sen vastainen. Prohairesis joka omaksuu dihairesiksen mukaisen asenteen toimisi seuraavasti: tapauksessa 1, kuolisi eikä valittaisi; tapauksessa 2, ei valittaisi kun ruumis on kahlehdittuna; tapauksessa 3, hyväksyisi karkotuksen tyynesti. Prohairesis joka omaksuu dihairesiksen vastaisen asenteen toimisi puolestaan seuraavasti: tapauksessa 1, vaikeroisi ja taistelisi kuolemaa vastaan; tapauksessa 2, pyrkisi pakenemaan ja valittaisi kun ruumis on kahlehdittuna; tapauksessa 3, olisi kaikkea muuta kuin tyyni ja pyrkisi välttämään karkotuksen.

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 

 

Filosofian termit
Kreikankieliset sanat ja sanonnat
Platonismi
Stoalaisuus