Kabardit

Kabardit ovat Kaukausuksen pohjoisosissa Kabardi-Balkariassa ja Karatšai-Tšerkessiassa asuva kansa. Kabardit olivat alun perin adygeiden itäinen heimo ja osa heistä mieltää itsensä yhä tällä tavoin. He puhuvat kabardin kieltä. Kabardiyhteisöjä asuu maastamuuton seurauksena myös Turkissa, Jordaniassa, Syyriassa ja Saudi-Arabiassa. Venäjällä kabardeja asuu 443 000 ja Turkissa 550 000. Turkin kabardit asuvat lähinnä Kayserin lähistöllä.  Suurin osa kabardeista on sunnalaisia.

Kabardit olivat Kabardi-Balkarian alueen ensimmäisiä tunnettuja asukkaita ja tulivat sinne lännestä. Heidät mainitaan nimillä zigei ja zikhi lähteissä, jotka ajoittuvat ajanlaskun 500 ensimmäiselle vuodelle. Ensimmäisellä vuosisadalla kreikkalainen maantieteilijä Strabon kirjoitti zigei-kansasta, joka asui Gorgrippian  tuolla puolen. Strabon kuvasi zigeiden aluetta satamattomaksi ja vuoristoiseksi, ja kertoi heidän ansaitsevan elantonsa merirosvouksella ja ryöstöretkillä aina Mustanmeren rannikon siirtokuntiin asti. Rooman valtakunnan historiassa zikhit mainitaan ensimmäisen kerran 200-luvulla. 

1200-luvulla alueelle saapuneet mongolit kutsuivat heitä nimellä jerkei, joka tarkoittaa "tien tukkivaa", "vastuksena olevaa". Mongolit eivät kutsuneet pelkästään kabardeja jerkeiksi, vaan se oli yleisnimitys pohjois-Kaukasiassa asuville kansoille. 1400-luvun matkakirjailijan Giosofat Barbaron teoksessa heidät mainitaan nimellä Cheuerthei. Jerkein venäjänkielisestä versiosta tuli aikanaan länsi-Euroopassa kaikista adygei-kansoista käytetty yleisnimi tšerkessit. 

Kabardien alueeksi määriteltiin Kaspianmereen laskevan Terek-joen rannat. 1400-luvulla Terekin läntisen osan aluetta kutsuttiin Iso-Kabardiaksi ja itäistä osaa Pieneksi Kabardiaksi. Näitä nimityksiä käytettiin vielä 1800-luvulla.

Lue myös

 Kabardia, kabardeille kuulunut historiallinen valtio.

Lähteet 
Kabardian, A language of Russia (Europe)

Viitteet

Kaukasialaiset kansat