Bragging Rights (2010)

Bragging Rights (2010) oli showpaini pay-per-view (PPV) tapahtuma, minkä tuotti World Wrestling Entertainment (WWE). Se järjestettiin 24. lokakuuta, 2010 Target Centerillä Minneapolisissa, Minnesotassa. Se oli toinen vuosittainen Bragging Rights -tapahtuma. Tapahtumassa nähtiin ensimmäistä kertaa seitsemään vuoteen Buried Alive ottelu (hautaus elävältä), mihin osallistuivat Kane ja The Undertaker.

Taustaa 

Show’n pääkonsepti oli RAW brändin ja SmackDown brändin välinen 14 miehen joukkue ottelu Bragging Rights palkinnosta, minkä viime vuonna voitti SmackDownin joukkue. 8. lokakuuta SmackDownissa, Big Show nimettiin SmackDown joukkueen kapteeniksi. 11. lokakuuta RAW'ssa, kuusi seitsemästä RAW'n joukkueen jäsenistä karsimisotteluiden kautta pääsivät edustamaan RAW brändiä, jotka olivat John Morrison, R-Truth, Sheamus, Santino Marella, juuri RAW'hon arvottu CM Punk ja joukkueen kapteeni The Miz. Saman viikon SmackDownissa pidettiin myös karsintaottelut ja SmackDown brändiä edustamaan pääsivät: Jack Swagger, Rey Mysterio, Alberto Del Rio, Kofi Kingston ja juuri SmackDowniin lähetetty Edge. Samana iltana, Kaval ja SmackDownin joukkueen kapteeni, Big Show sopivat; jos Kaval selviäisi 5 minuuttia Show’n kanssa kehässä, Kaval pääsisi SmackDownin joukkueeseen. Kaval selvisi 5 minuuttia ja ansaitsi paikan SmackDownin tiimiin, mutta hävisi paikkansa, juuri debytoivalle Tyler Reksille. 18. lokakuuta RAW'ssa, The Miz ilmoitti viimeisen RAW'n joukkueen jäsenen, joka oli Ezekiel Jackson.

Pääfeudi RAW'sta oli Randy Ortonin ja Nexusin johtajan, Wade Barrettin välillä, joka havitteli WWE -mestaruutta, missä osallistui myös Nexusin uusin jäsen, John Cena, jonka Barrett käski tulemaan hänen kulmalle. Edellisessä pay-per-viewissä, Hell in a Cell -tapahtumassa, John Cena hävisi Barrettille ja joutui liittymään Nexusiin hyvällä. 4. lokakuuta RAW'ssa, Cena alkoi tuhota Nexusta sisältä käsin, RAW'n anonyymi toimitusjohtaja, pakotti Cenan tottelemaan Barrettin käskyjä tai muuten hänet erotetaan. Myöhemmin päätapahtumassa, järjestettiin 20 miehen battle royal ottelu, minkä voittajasta tulisi #1 haastaja Ortonin WWE -mestaruudesta. Ottelun kahdeksi viimeiseksi selviytyivät Barrett ja Cena. Barrett voitti battle royalin, kun hän pakotti Cenan eliminoimaan itse itsensä. Voiton jälkeen, Barrett pakotti Cenan olemaan hänen kulmallaan Bragging Rightsissa.

Pääfeudi SmackDown brändistä oli Kanen ja The Undertakerin välillä Buried Alive ottelussa World Heavyweight -mestaruudesta. Toukokuussa, Kane oli pieksänyt Undertakerin sairaala kuntoon. Money in the Bank -tapahtumassa, Kane voitti Money in the Bank -tikapuu ottelun ja ansaitsi sopimuksen World Heavyweight -mestaruusotteluun, milloin hän ikinä haluaa vuoden ajan. Samana iltana, Kane käytti salkun sopimuksen ja hänestä tuli uusi maailman mestari selätettyään Rey Mysterion. SummerSlamissa, The Undertaker palasi heikkona ja rapistuneena, eikä kyennyt iskemään Kanelle Tombstonea, vaan Kane iski 'Takerin oman nimikkoliikkeen, Tombstonen, Undertakerille. He sopivat No Holds Barred ottelun Night of Championsiin, missä Kane säilytti mestaruutensa. Kane ja 'Taker sopivat uusintaottelun Hell in a Cell -tapahtumaan Hell in a Cell ottelussa World Heavyweight -mestaruudesta. Hell in a Cellissä, Paul Bearer, joka oli ollut ottelun ajan Undertakerin puolella, petti hänet ja Kane säilytti mestaruuden jälleen. Kaksi viikkoa myöhemmin SmackDownissa, Paul Bearer haastoi Undertakerin vielä yhteen, viimeiseen Buried Alvie otteluun. Myöhemmin, 'Taker hyväksyi haasteen ja pilkkasi heitä Kanen omalla pyrolla.

Ottelut ja tulokset 

7 vs. 7 Elimination Tag Team Ottelu

Tapahtuma kronologia 

 Edellinen: Hell in a Cell (2010)
 Seuraava: Survivor Series (2010)

Bragging Right kronologia 

 Edellinen: Bragging Rights (2009)
Seuraava: Bragging Rights (2011)

Lähteet 
Bragging Rights (2010) viralliset sivut

Showpaini