Juuriperhoset

Juuriperhoset (Hepialidae) on yhteensä 60 suvussa hieman alle 590 lajia käsittävä perhosheimo. Se lukeutuu alkeellisimpiin nykyisin eläviin perhosryhmiin.

Piirteitä 
Juuriperhoset ovat suuri ja ulkonäöllisesti hajanainen juuriperhosmaisten yläheimon ryhmä. Keskeisinä piirteinä, jotka erottavat ne muista yläheimon heimoista on siipien mediaanisuonia yhdistävä poikkisuoni sekä raajojen säärissä olevien okien surkastuminen. Tuntosarvet voivat olla hammasteiset tai kahteen-kolmeen kertaan kampahampaiset, mutta useimmiten huomattavat pienet. Joidenkin lajien koirailla on huomattavan suuret verkkosilmät, millä saattaa olla merkitystä pariutumiskäyttäytymisessä. Etusiiven takareunassa on tarramainen liuska, joka tarttuu takasiiven etureunan siipisuoniin ja muodostaa kytkennän siipien välille

Heimo on perinteisesti jaettu kahteen osaan. ”Pieniä juuriperhosia” ovat parikymmentä sukuihin Fraus, Gazoryctra, Afrotheora sekä Antihepialus kuuluvaa lajia ja ”juuriperhosiin sensu stricto” kuuluvat loput, noin 540 lajia. Jälkimmäisellä ryhmällä yhteistä on erityisesti koiraan genitaalien rakenne sekä tapa, jolla toukka kehrää itselleen kotelokopan.

Elintavat 
Aikuiset perhoset eivät nauti ravintoa ja niiden elinkaari kestää noin vuorokaudesta pariin viikkoon. Perhoset ovat pääasiassa aktiivisia hämärän aikaan tai yöllä, mutta etenkin arktisilla alueilla elävät lajit lentävät myös päivällä. Lento on poikkeuksellisen aktiivista sumuisina tai sateisina iltoina. Naaraat liikkuvat koiraita aktiivisemmin ja valolle lentäneistä yksilöistä suuri osa on yleensä naaraita. Pariutuminen tapahtuu usein monimutkaisen pariutumislennon yhteydessä ja suurikokoisimmilla lajeilla naaraan arvellaan tuottavan jopa yli 30 000 munaa.

Toukkien elintavat tunnetaan huonosti. Toukat elävät useilla lajeilla ravintokasvin juurten tai varsien sisällä, joskus kuitenkin vapaana maaperässä tai kasvillisuuden joukossa. Sienirihmastojen syöminen saattaa todellisuudessa olla heimon lajeilla merkittävässä asemassa, ja useilla lajeilla toukan tiedetään vaihtavan sienirihmastosta kasviravintoon jossakin kehityksensä vaiheessa. Vaikka trooppisilta alueilta tunnetaan muutama laji, jollia on useita sukupolvia vuodessa, toukkakehitys kestää useimmilla lajeilla useita vuosia.

Lajit Suomessa 
Suomesta juuriperhoslajeja tunnetaan seitsemän. Taksonomisessa järjestyksessä ne ovat

 humalaperhonen Hepialus humuli
 lounaanjuuriperhonen Hepialus sylvinus
 pikkujuuriperhonen Hepialus hecta
 tarhajuuriperhonen Hepialus lupulinus
 saniaisperhonen Hepialus fusconebulosus
 paljakkajuuriperhonen Hepialus fuscoargenteus
 syysjuuriperhonen Hepialus ganna

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tree of Life Web Project 

Juuriperhosmaiset