Fliegerfaust

Fliegerfaust () (tunnetaan myös nimillä Luftfaust) oli saksalainen toisen maailmansodan ilmatorjunta-ase. 

Fliegerfaustin suunnitteli Hugo Schneider AG vuonna 1944 Leipzigissa. Aseesta valmistettiin kaksi eri versiota. Fliegerfaust A:ssa oli neljä 20 millimetrin halkaisijaista piippua, joista voitiin laukaista 90 gramman painoinen raketti. Raketeissa oli 19 grammaa räjähdysainetta. Fliegerfaust B -mallissa piippujen pituutta kasvatettiin ja niiden lukumäärä nostettiin yhdeksään. Liipaisinta painettaessa ase ampui välittömästi neljä rakettia ja 0,1 sekunnin viiveellä loput viisi. Tällä toimintatavalla estettiin rakettien räjähdyskaasujen vaikutus toistensa lentoratoihin. Aseesta tehtiin myös kuusipiippuinen kaliiberiltaan 30-millimetrinen prototyyppi.

Käytännön testeissä Fliegerfaust ei osoittautunut kovinkaan tehokkaaksi aseeksi. Tehokkuutta laski muun muassa aseen tarkoitettua lyhyempi kantama. Tästä huolimatta vuonna 1945 Saksan sodanjohto teki aseesta ison tilauksen. Tilaus tehtiin kuitenkin niin myöhään, että ainoastaan 80 Fliegerfaustia ehti varsinaiseen taistelukäyttöön ennen natsi-Saksan lopullista antautumista. 

Ilmatorjunta-aseet