Syyrian sisällissota

{{Tietolaatikko taistelu
| nimi           = Syyrian sisällissota
| osa_sotaa      = arabikevättä
| kuva           = Montage_of_the_Syrian_Civil_War.png
| kuvateksti     = Myötäpäivään ylävasemmalta: tuhoutuneita ajoneuvoja Aleppossa; pakolaisleiri Turkin rajalla; tykistötulta Homsissa; Ghoutan kemiallisen hyökkäyksen uhreja.
| päivämäärä     = 15. maaliskuuta 2011 – jatkuu edelleen
| paikka         = Syyria
| casus          = 
| aluemuutokset  = 
| vaikutukset    = 
| status         = Käynnissä
| taistelija1    = <div style=vertical-align: sup;>
Syyrian asevoimat
Kansalliset puolustusvoimat
Baathin prikaatit
Liittoutuneet ryhmät
al-Abbasin prikaati
Arabinationalistinen kaarti
Jaysh al-Muwahhideen
Fatemiyounin prikaati
PFLP-GC 
Sootoro
SSNP
Syyrian vastarinta

| taistelija2    = <div style=vertical-align: sup;>{{nowrap| Syyrian oppositio}}
Vapaan Syyrian armeija
 (2016–)

 Ahrar al-ShamIslamilainen rintama (2012–15)
Jaysh al-Islam

 Tahrir al-Sham Al-Nusran rintama 
Türkistanin islamistinen puolue

| taistelija3    = <div style=vertical-align: sup;> Irakin ja Levantin islamilainen valtio (2013–)

Khalid ibn al-Walidin armeija
| taistelija4    = <div style=vertical-align: sup;> () ()

 CJTF–OIR(2014–)

| komentaja1     = 
| komentaja2     = 
| komentaja3     = 
| komentaja4     = 
| vahvuus1       = 
| vahvuus2       = 
| vahvuus3       = 
| vahvuus4       = 
| tappiot1       = Yhteensä noin 475 000 kuollutta (SOHR 2017)5 220 000 rekisteröityä pakolaista (UNHCR 2017)
| tappiot2       = 
| tappiot3       = 
| tappiot4       = 
| huomautus      = 
| muut_taistelut =
}}Syyrian sisällissota' on Syyriassa käynnissä oleva aseellinen yhteenotto, jonka pääkuviona oli alun alkaen hallitus vastaan kapinalliset. Kapinalliset ovat sotineet myös keskenään. Sisällissotaa ovat pitäneet yllä myös useat ulkomaat sekä ISIS. Sota alkoi vuonna 2011 kansannousuna Bašar al-Assadin hallitusta vastaan, ja se on jatkunut toistakymmentä vuotta. Maassa on miljoonittain sisäisiä pakolaisia, ja miljoonia syyrialaisia on paennut ulkomaille.

Aseita käytti keväällä 2011 alkaneissa arabikevään protesteissa aluksi vain maan hallitus, mutta enenevässä määrin myös oppositio. Konflikti laajeni maanlaajuiseksi sisällissodaksi keväällä ja kesällä 2012.

Konflikti ei ollut alkuaan pohjimmiltaan uskonsota. Rajaviiva kulki uskollisuudessa al-Assadin hallintoa kohtaan. Uskonnolla oli kuitenkin alusta asti tärkeä rooli, sillä hallitusta kannattavat šiialaiset alaviitit taistelivat kapinallisia sunneja vastaan. Uskonnon rooli voimistui paljon sunnilaisten kovan linjan al-Nusran ja vielä kovemman Isisin myötä. Molempien tavoitteena oli maailmanlaajuisen kalifaatin perustaminen, Assadin syrjäyttämisen lisäksi. Kristityt ja monet muut  vähemmistöt yrittivät olla puolueettomia, "mutta joutuivat usein ristituleen tai ääriliikkeiden vainoamiksi".

Lähinnä sunnalaiset arabimaat ja länsimaat ovat tukeneet kapinallisia, Venäjä ja šiialainen Iran al-Assadin hallintoa. Useat maat alkoivat vuonna 2014 tehdä yhteistyötä Isis-järjestön kukistamiseksi.

SOHR:n (The Syrian Observatory for Human Rights) mukaan sodassa oli kuollut heinäkuuhun 2017 mennessä jopa 475 000 sotilasta ja siviiliä. Luvussa olivat mukana sekä varmistetut (331 765) että epävarmat tapaukset. Noin 10 % Syyrian sotaa edeltäneestä väestöstä oli helmikuuhun 2016 mennessä kuollut tai haavoittunut sodassa. Vuonna 2015 oli arviolta 7,6 miljoonaa maan sisäisessä evakossa. Elokuussa 2017 yli 5,1 miljoonaa ihmistä oli paennut Syyriasta sotaa ulkomaille. Sodan kaikki pääosapuolet ovat syyllistyneet vakaviin ihmisoikeusrikkomuksiin. "Mutta ylivoimaisesti eniten rikkomuksia ovat tehneet Syyria ja sen liittolaiset", sanoivat YK-komission tutkijat. Kaikki sodan osapuolet ovat tappaneet tuhansia vankeja.

Isis menetti enimmät alueensa vuosina 2016–2018. Myös muut kapinalliset joutuivat tappiolle muun muassa Aleppossa. Vuoden 2020 alkuun mennessä kapinallisille oli jäänyt lähinnä Idlibin alue. Myöhemmin maaliskuussa 2020 Venäjä ja Turkki sopivat tulitauosta, joka on voimassa pääosin edelleen. Maassa oli vuoden 2021 alussa laajaa pulaa lähes kaikesta.

 Tapahtumat 

 Tausta 

Alaviitit olivat alkujaan Syyriassa vähemmistölahko. Ranskan siirtomaavalta edisti alaviittien nousua valtion johtoon.
Syyrian sotilasvallankaappaus vuonna 1963 synnytti maahan baath-puolueen diktatuurin. Yksipuoluejärjestelmä piti vuosikymmeniä yllä poikkeustilaa. Vuodesta 1970 vallassa olleet Assadit suosivat alaviitteja. Tämän hintana oli sunnien tyytymättömyys. Muslimiveljeskunta kapinoi Hamassa 1982. Hallitus kukisti rajoitetun kapinan pian ja verisesti.

Syyrian militarisoituminen 2000-luvulla ja yksipuoluejärjestelmään liittyvä korruptio ovat olleet Lähi-idän vakavimpia. Salainen poliisi on tukahduttanut aseellisesti hallitusta vastaan suuntautuneet mielenilmaukset. Näitä olivat muun muassa druusien ja kurdien protestit. Markkinatalousuudistus lisäsi osaltaan eriarvoisuutta. Sen aiheuttama polttoaineiden, lannoitteiden ym. hintojen nousu vaikeutti viljelijöiden elämää. Syyrian koillisosissa oli poikkeuksellisen kuivaa vuosina 2006–2011. Sadot romahtivat hetkellisesti 2008, minkä seurauksena 1,5 miljoonaa ihmistä muutti lyhyessä ajassa kaupunkeihin ja alueet tyhjenivät. Kaupungeissa ihmiset asettuivat laitamille slummeihin, joissa elinolot olivat heikot. Kun markkintatalous eteni, se keskitti vaurauden harvojen käsiin. Vuodesta 2000 hallitus suosi kaupunkien kehittämistä maaseudun kustannuksella. Samaan aikaan äärimmäinen köyhyys, rikollisuus, prostituutio jne. lisääntyivät. Jopa Bašar Assad sanoi tammikuussa 2011, että "maa ei pysty tyydyttämään kaikkia kansalaisten perustarpeita". Syyrian hallitus ei juurikaan puuttunut slummeissa velloneeseen köyhyyteen, mikä nostatti tyytymättömyyttä hallitusta kohtaan.

 Arabikevät Syyriassa 

Vuoden 2011 Arabikevään aiheuttamat levottomuudet levisivät myös Syyriaan.
Eräs mies sytytti itsensä bensiinillä tuleen al-Hasakahissa 28. tammikuuta 2011. Oppositio alkoi koota mielenosoittajia helmikuun alussa. Myöhemmin salainen poliisi pidätti ja kidutti lapsia, jotka olivat maalanneet hallituksen vastaisia graffiteja. Tämä laukaisi suuria mielenosoituksia ympäri Syyriaa. Alkoi väkivallan kierre.

Turvajoukot ampuivat maaliskuun puolivälissä mielenosoittajia Daraassa. Muutaman päivän päästä protestoijat polttivat siellä baath-puolueen rakennuksen. Mielenosoitukset levisivät maaliskuun lopulla koko maahan. Myös Assadia tukevia mielenosoituksia pidettiin. Daraan lähetettiin sotilaita. Hallitus leimasi kaikki sen vastustajat terroristeiksi tai näiden myötäjuoksijoiksi. Puolisotilaallinen shabiha alkoi toimia Homsissa huhtikuun puolivälissä. Panssarivaunut, joukkopidätykset ja kidutukset estivät Assadin kaatumisen. Protestoijat alkoivat paikoin käyttää aseita viimeistään huhtikuussa mm. turvallisuuspoliisia vastaan.

Presidentti yritti huhtikuussa hillitä protestointia myös rauhanomaisin keinoin muun muassa vapauttamalla poliittisia vankeja, erottamalla Daraan alueen kuvernöörin ja tiedustelujohtajan, lakkauttamalla poikkeustilan ja lupaamalla uudistuksia.

 Aseellinen kapina 
Mielenosoituksia tulittamasta kieltäytyneitä sotilaita karkaili armeijasta. Ensi kertaa kapinalliset surmasivat hallituksen joukkoja merkittävästi kesäkuun alussa 2011. Sotilaskarkurit perustivat Vapaan Syyrian armeijan (FSA) kesällä 2011. Tämä erittäin hajanainen, huonosti johdettu ja aseistettu kapinallisjoukko alkoi toimia Homsissa ja muualla loppukesällä-syksyllä 2011. Maa oli elokuussa käytännössä sisällissodassa. Kapinalliset tekivät ensimmäisen merkittävän hyökkäyksensä  Rastanissa, jossa syyskuun lopulla tuhosivat 15 hallituksen panssariajoneuvoa. YK ja Arabiliitto koettivat tarkkailijoilla ja välitysyrityksillään turhaan hillitä sotaa. Venäjä vastusti lännen mahdollista interventiota Syyriaan. Länsi halusi Assadin pois Syyrian johdosta. Näin rauhanprosessi ei edennyt. Kapinallisten toiminta oli pitkälle sissitoimintaa ja terrori-iskuja. Kun armeija tuli johonkin kapinalliskaupunkiin, kapinalliset yleensä pakenivat, mutta palasivat heti kun mahdollista. Monia hallitusta vastustavia ryhmiä syntyi. Oppositio pysyi hajanaisena ja riitaisana.

Väkivalta lisääntyi huomattavasti vuonna 2012. Suuria mielenosoituksia oli yhä. Kapinalliset etenivät monilla alueilla vuonna 2012. Tällöin alkoivat sekä Aleppon että Damaskoksen taistelut. Monet kapinalliset vastustivat rauhaa. Vuoden 2012 lopulla hallituksen joukkojen tekemät myös siviileihin kohdistuvat pommitukset ja nälkäsaarto kapinallisalueita vastaan jatkuivat, ja islamistien ote näkyi yhä selvemmin kapinallisten riveissä. Hallitus kutsui kaikkia kapinallisia terroristeiksi.
Ulkomaisia taistelijoita saapui sotaan mukaan.

 Määrittely sisällissodaksi 
Geneven sopimukset soveltuvat vain aseellisiin konflikeihin, kuten sisällissotiin. Tällöin hyökkäykset siviilejä tai sotavankeja kohtaan luokitellaan sotarikoksiksi. Tavoitteena on turvata myös siviiliväestön ja haavoittuneiden säällistä kohtelua ja avustusjärjestöjen esteettömyyttä. Punaisen Ristin kansainvälinen komitea (ICRC) määritteli Syyrian konfliktin sisällissodaksi al-Tremsen kylän verilöylyn jälkeen 15.7.2012. Syyriassa työskennelleiden kansainvälisten tarkkailijoiden mukaan kylässä liikkuneet hallituksen joukot kulkivat ovelta ovelle ja poimivat miehiä ammuttaviksi. Myös kokonaisia perheitä surmattiin. Hallituksen mukaan kyseessä oli sotilasoperaatio, joka kohdistui kylän vallanneisiin taistelijoihin. Myös YK:n rauhanturvatoiminnan johtaja Herve Ladsous sanoi kesällä Syyrian tilannetta sisällissodaksi. Joulukuussa 2011 YK:n ihmisoikeuskomissaari Navi Pillay käytti samaa termiä.

 Islamistien nousu 
Ääri-islam alkoi nousta Syyrian kapinallisten riveissä merkittäväksi tekijäksi vuonna 2012. Tämä johtui siitä, että al-Nusran rintaman salafisti-jihadistit kykenivät taistelemaan muita kapinallisia tehokkaammin ja luomaan toimivan siviilihallinnon. Opposition sisälle muodostui sodan uhka, kun ääri-islamistit surmasivat maltillisempia hallituksen vastustajia.

Aleppon kaupunki onnistui elämään liki puolitoista vuotta rauhassa. Sitten saapui FSA. Vuoden 2012 kesällä se "valtasi lähes kaksi kolmannesta kaupungista, ja presidentti Bašar al-Assadin joukot yrittävät kukistaa kapinan ilma- ja tykistöiskuilla". Opposition johdossa vallitsi kaaos poliittisen ja etnisen hajanaisuuden, rikollisen aineksen ja uskonnollisen kiihkoilun takia. Vuoden 2013 kesään mennessä opposition hajaannus ei vähentynyt länsimaiden miljoonien dollareiden ja eurojen avusta huolimatta. Kansainvälinen poliittinen ilmapiiri "oli alkanut muistuttaa kylmän sodan aikoja", kun Kreml oli tehnyt selväksi lupauksillaan aseavusta, ettei se aio seistä vieressä ja sallia "toista Libyaa". 2013 kesällä oli selvää, että sodan luonne oli muuttunut: hallitus ei enää lähettänyt joukkojaan kuluttavaan sissisotaan kaupunkeihin vaan keskittyi strategisten yhteyksien ja keskusten puolustamiseen sekä opposition alueiden näännyttäviin saartoihin.

Monia sunnalaisia taistelijoita ajoi jyrkkä fundamentalismi ja kostonhalu. Jihadistit uhkasivat alaviitteja ja muita toisuskoisia jopa kansanmurhalla. Niinpä kapinallisten ei uskottu luovan maahan demokratiaa.

Islamin vaikutus sodassa voimistui, kun Hizbollahin johtaja Sayyed Hassan Nasrallah lähetti toukokuussa 2013 taistelijoita avustamaan hallitusta sillä perusteella, että Syyriassa harhauskoisuuden voimat (takfiri) ovat kasvussa.

Sota näytti vieläkin olevan tasapeli, mutta hallituksen joukot olivat vuoden 2013 lopussa jonkin verran niskan päällä. Vuonna 2013 monet opposition islamilaiset yhdistyivät Islamilaiseksi rintamaksi.

 Venäjän suora osallistuminen sotaan alkaa 

Jyrkän islamilainen Isis valtasi vuonna 2014 laajoja alueita Syyriassa. Turkin rajalla sijaitsevaa Kobanea Isis piiritti 4 kuukautta, kunnes kurdit ajoivat heidät pois tammikuussa 2015.

Yhdysvallat ja YK lievensivät ISISin takia Assadin vastaista linjaansa. BBC kuitenkin kertoi presidentti Barack Obaman sanoneen, että ISISin kukistaminen Syyriassa olisi mahdollista vain, jos presidentti Assad eroaisi tehtävästään. Hän perusteli YK-puheessaan syyskuussa 2015 ISISin ja Assadin vastaisen kantansa. Kului pari kuukautta. Joulukuussa 2015 YK:n turvallisuusneuvosto hyväksyi suunnitelman, jossa mainittiin taistelu ISISiä vastaan, mutta Assadista ei ollut mainintaa.

Sunnitaistelijat etenivät maalis-toukokuussa 2015 "Damaskoksen porteille". Assad ilmoitti heinäkuussa 2015, että armeija keskittyy miespulan takia puolustamaan vain tärkeitä alueita.

22.9.2014 USA:n johtama liittouma oli aloittanut Syyriassa ilmaiskut Isisin asemiin. Vuotta myöhemmin, 30.9.2015, Venäjäkin aloitti pommitukset. Valtaosa iskuista kohdistui lännen tukemien kapinallisten alueille. Viikon kuluttua, 7.10.2015, Syyrian armeijan maajoukot liittyivät hyökkäykseen. Eteneminen oli hidasta, sillä Assadin armeija oli heikentynyt. Oppositiolla oli paljon aseita, "kun taas Assadin hallinto hallitsi vain 10% alueesta". Vaikka muutaman kuukauden hyökkäys lisäsi Assadin aluetta vain 2%, opposition eteneminen hyytyi ja Assadin joukkojen taistelumoraali kasvoi.

Yhdysvaltojen ja Venäjän järjestämä väliaikainen aselepo alkoi 26. helmikuuta 2016, ja sen piti kestää kaksi viikkoa. Se kesti vain kaksi päivää, sillä Damaskoksessa, Hamassa ja Aleppossa alkaneet pommitukset lopettivat sen. Toisen arvion mukaan tulitauko piti paitsi Latakiassa taisteltiin.

Ilmaiskut olivat heikentäneet Isisin taloudellisia ja operatiivisisia valmiuksia sen verran, että se palasi vanhoihin keinoihinsa, joihin kuuluivat räjähteet ja "nukkuvat solut" vihollisalueella. Kurdien YPG ja sen liittolaiset sekä SDF saivat suuria voittoja Isisistä. Maaliskuussa 2016 Syyrian armeija valtasi Palmyran Isisiltä.

Kesäkuun alussa 2016 Syyrian armeija aloitti hyökkäyksen kohti Isisin pääkaupunkia, Raqqaa. Joukot pääsivät noin 50 km:n päähän, kunnes kokivat niin kovia tappioita, että vetäytyivät Raqqan maakunnasta kesäkuun loppupuolella.

Turkki alkoi kesäkuussa 2016 tehdä ilmaiskuja Isisin ja kurdien asemiin. Elokuussa maa lähetti myös maajoukkoja Syyriaan. Yhdysvaltain puolustusministeri  Ash Carter kehotti Turkkia keskittymään Isisiin ja pysymään erossa kurdijoukoista.

10.9.2016 solmittu viikon tulitauko alkoi BBC:n mukaan lupaavasti: ensimmäisenä päivänä pommituksia oli vain Hamassa ja Damaskoksen lähellä. Seuraavina päivänä kirjattiin lisää rikkomuksia; Helsingin Sanomat kuitenkin otsikoi: "Syyrian tulitauko pitänyt pääosin hyvin". Tulitauon jälkeen palattiin sotahommiin: Aleppon lähellä ammuttiin 12 YK:n avustustyöntekijää ja USA:n ilmaisku osui "vahingossa" Syyrian armeijan ryhmään, jolloin vähintään 62 sotilasta kuoli. Chatham House arvioi tammikuussa 2017, että Syyrian tulitaukoja on käytetty pääasiassa joukkojen ryhmittelyyn ja poliittiseen valtapeliin.

 Aleppon taistelu 2016 

Hallituksen joukot pommittivat Aleppoa rajusti huhtikuun lopussa 2016 tappaen myös ainoan kaupunkiin jääneen lastenlääkärin.

Kesällä ja syksyllä 2016 hallitus ja islamistit taistelivat Aleppossa ja lähialueilla. Hallituksen armeija saarsi kaupungin.

Joulukuun alussa hallitus oli vallannut suurimman osan Aleppon kapinallisalueesta. Samaan aikaan Isis valtasi Palmyran uudestaan. Kapinalliset ja hallitus sopivat kapinallisten poistumisesta Alepposta. Evakuointi alkoi 15.12.2016.

Hallituksen joukot kertoivat vallanneensa Aleppon 22.12 2016.

 Isis alakynnessä 
Kurdit ja islamilaiskapinalliset hyökkäsivät marraskuussa 2016 kohti Raqqaa. Yhdysvallat iski 6. huhtikuuta 2017 kymmenin risteilyohjuksin Syyrian lentotukikohtaan, koska sen mukaan maan armeija oli tehnyt Idlibin alueella kaasuiskun.. Kurdijoukot voittivat Raqqan taistelun. Isisille jäi vain pienehköjä taskuja Syyriaan. Keväällä 2018 länsivallat iskivät Syyriaan uuden kaasuiskun takia. Näihin aikoihin Syyrian hallitus valtasi Damaskoksen kapinallisalueet. Syyrian armeija näytti pyrkivän valtaamaan erillisiä kapinallisalueita yksi toisensa jälkeen.

Kapinalliset yrittivät keväällä suurhyökkäystä Damaskoksessa. Syyrian armeija käytti taistelukemikaaleja. Yhdysvallat teki siksi Syyrian armeijaa vastaan ilmaiskun huhtikuussa.

Syyrian armeija valtasi kesällä 2017 mm. Venäjän tuella alaa Isisiltä. Yhdysvaltain tukema kurdi-arabirintama SDF saarsi Raqqan. Yhdysvallat veti tukensa kapinallisilta. Hallituksen joukot hyökkäsivät menestyksellä helmi-maaliskuussa 2018 Damaskoksen Ghoutassa. Yli 800 siviiliä kuoli. Rajut hyökkäykset kukistivat pääkaupungin aiemmin sitkeät kapinaenklaavit yhden toisensa jälkeen. Armeija valtasi Douman motin huhtikuussa. Venäjän ja Iranin tukema Syyrian armeija voitti Jarmukin motin 21. toukokuuta mennessä. Näin koko Damaskos oli kuuteen vuoteen ensi kertaa taas hallituksen valvonnassa. Hallituksen joukot valtasivat heinäkuun puolivälin jälkeen koko Daraan alueen. Syyskuussa oli määrä hyökätä Idlibiin.

 Taisteluja pohjoisessa 
Sota jatkui vuosina 2018-2019 jolloin Syyrian hallitus pyrki valtaamaan Idlibin alueen Venäjän tuella. Noin 1000 ihmistä kuukaudessa kuoli vuonna 2019. Hallituksen joukot etenivätkin jonkun verran. Yhdysvallat veti Isisin vastaiset joukkonsa pois Syyriasta.Turkki hyökkäsi Syyrian kurdien kimppuun lokakuussa 2019. Molempien tapahtumien ajateltiin luovan suuret määrät pakolaisia. Syyria ja Venäjä hyökkäsivät Idlibin alueelle kevättalvella 2020. Tämä ajoi kapinallisia tukevat Turkin joukot ja Syyrian armeijan sodan partaalle.

Syyrian sisällissodan viimeisenä polttopisteenä pidetyn Idlibin maakunnan taistelut kiihtyivät joulukuusta 2019 lähtien, jolloin Venäjän ja Iranin tukemat Syyrian hallinnon joukot alkoivat moukaroida kapinallisten asemia ja siviilikohteita. Taistelut ajoivat YK:n mukaan jopa miljoona ihmistä kodeistaan. Hallitus pommitti surutta myös siviilikohteita. Tavoite oli jihadistiryhmien murtaminen. Turkki tuki Idlibin alueen jihadisteja. Syyrian joukot valtasivat vuoden 2020 alussa Turkin ja Venäjän valvoman puskurivyöhykkeen. Hallitus valtasi takaisin maan historiallisena elämänlankana tunnetun M5-moottoritien. Pääkaupunki Damaskoksesta maan toiseksi suurimpaan kaupunkiin Aleppoon kulkeva tie on erittäin keskeinen strateginen kauppaväylä, josta osa oli vuodesta 2012 lähtien ollut eri kapinallisryhmien hallussa. Kapinallisryhmät eivät lupauksista huolimatta olleet sallineet moottoritien käyttöä, vaikka asiasta oli yritetty sopia Turkin ja Venäjän neuvotteluissa 2018. Turkin tukemat kapinalliset valtasivat pian kuitenkin M5-tien varrella sijaitsevan Saraqebin kaupungin takaisin syyrialaisjoukoilta vain viisi päivää sen jälkeen, kun se oli avattu siviililiikenteelle. Saraqeb on myös tärkeä liikenteen solmukohta, sillä siellä M5-moottoritiehen yhtyy lännestä tuleva M4-moottoritie.

 Idlibin tulitauko 2020 
Venäjä ja Turkki neuvottelivat yhdessä maaliskuussa 2020 Idlibin alueelle tulitauon. Se lopetti suuren osan Syyrian taisteluista. Isis jatkoi silti hyökkäyksiään maan itäosissa.

Maaliskuussa 2020 Syyrian liki yhdeksän vuotta kestäneessä sisällissodassa oli saanut surmansa yli 380 000 ihmistä, kertoi sotaa seuraava Syrian Observatory for Human Rights -järjestö. Kuolleista siviilejä oli ainakin 115 000 ja heistä lapsia 22 000. Ainakin 13 miljoonaa syyrialaista oli lähtenyt maanpakoon. Maan talous ja infrastruktuuri olivat kärsineet miljardien vahingot sodan takia ja muun muassa öljyntuotanto oli kärsinyt pahoin. Syyrian presidentin Bašar al-Assadin joukot olivat jo pahasti alakynnessä, mutta Venäjän ja Iranin tuki sai sodan kulun kääntymään ja maaliskuussa 2020 Assad liittolaisineen hallitsi jo kahta kolmannesta maasta. Suurin jäljellä oleva vastarintakeskittymä sijaitsi Idlibissä maan luoteisosassa.

 Talouden romahdus 

Syyrian sota supisti huomattavasti maataloutta ja käytännössä lakkautti öljyntuotannon vuonna 2013. Teollisuus romahti ja talous kutistui noin puoleen. Turismi lakkasi. Syyrian työttömyys kasvoi muutamassa vuodessa yli 50 prosenttiin ja inflaatio kiihtyi. Yli 80 prosenttia kansasta oli köyhiä kun sotaa oli kestänyt muutaman vuoden. Yli 30 prosentilla ei ollut varaa riittävään ruokaan. Maan hallinto ja talous ovat pitkälti eri aseryhmittymien käsissä. Nämä pyörittivät varjotaloutta, joka oli leviämässä 2015 myös hallituksen alueelle. Vuonna 2015 hallitus näytti taloudessakin joutuvan entistä ahtaamalle. Yhdysvallat asetti vuonna 2019 Syyrialle lisäpakotteita. Tämä laski Syyrian valuutan arvoa 80 %. Se aiheutti monien hyödykkeiden hinnan nousua ja tyytymättömyyttä kansassa. Vuoden 2021 alussa nälänhätä uhkasi yli puolta kansasta.

Maailmanpankin tilastojen mukaan maassa kävi vuonna 2010 yli 10 miljoonaa turistia ja sen arvo oli "noin 6,3 miljardia dollaria". Vuonna 2016 Syyrian hallitus aloitti uudestaan turismin tilastoinnin. Sen mukaan maassa vieraili 2,42 miljoonaa turistia vuonna 2019. Eurooppalaisten matkatoimistojen myynti Syyriaan oli vielä 2021 vaatimatonta, eikä ihme: kriitikkojen mielestä turistioppaat "auttavat normalisoimaan kansainvälisiä suhteita murhanhimoisen hallituksen kanssa" ja Deutsche Wellen mukaan "Saksan liittovaltion syyttäjät ovat antaneet pidätysmääräyksiä Syyrian hallituksen korkea-arvoisista jäsenistä, jotka ovat syyllistyneet sotarikoksiin".

 Syyrian sisällissodan ihmisoikeusrikkomukset 

Monet kansainväliset järjestöt kuten Yhdistyneet kansakunnat (YK) ja Human Rights Watch (HRW) ilmoittivat sodan molempien puolten syyllistyneen sota- ja ihmisoikeusrikkomuksiin. Hallituksen kansaansa vastaan käyttämän väkivallan takia Euroopan unioni (EU) asetti maalle talouspakotteita ja länsimaat kääntyivät Assadia vastaan. Myös kapinalliset ovat rikkoneet ihmisoikeuksia.

Joissain hallituksen, mutta myös kapinallisten saartamissa kaupungeissa nähtiin nälkää.

Syyrian tiedustelupalvelu ja hallituksen palkkaamat puolisotilaalliset shabiha-ryhmät ovat kiduttaneet ihmisiä. Hallituksen joukot käyttivät usein ilmavoimia ja raskasta aseistusta siviilien asuinalueilla, joka aiheutti valtavia tuhoja. Oppositio on murhannut, pidättänyt laittomasti ja kiduttanut. Isis-järjestö on perustanut mestauksin ylläpidetyn hirmuvallan valtaamalleen alueelle. Syyrian armeija käytti laajalti raskaita aseita siviilien asuinalueilla. Erityisesti ulkomailla tuomittiin muun muassa puolisotilaallisten shabiha-joukkojen, tynnyripommien ja kemiallisten aseiden käyttö kapinallisia vastaan.Mit missä milloin 2014, s. 150

Jihadistien kapinallisjärjestöt ovat räjäyttäneet pommeja ja muun muassa surmanneet toisuskoisia. Tämän lisäksi myös he ovat syyllistyneet kemiallisten aseiden käyttöön.

Amnestyn mukaan Syyrian kurdien aseellisen siiven YPG:n joukot polttivat ja tuhosivat Isisiltä valtaamissaan kylissä puskutraktoreilla ihmisten koteja, koska väittivät näiden tukeneen Isisiä.

 Pakolaiset 

Elinolojen huononeminen sodan takia ja raaka väkivalta, jossa oli kuollut yli 200 000 ihmistä ja haavoittunut yli 2 miljoonaa, ajoi ihmisiä pois Syyriasta. Vuoden 2014 lopussa Syyria johti pakolaistilastoa, ja maasta oli paennut 4 miljoonaa ihmistä. Enin osa pakolaisista pakeni arabimaihin, mutta enenevässä määrin myös Eurooppaan turvapaikkaa hakemaan. Tämä aiheutti vuonna 2015 Euroopassa pakolaiskriisin ja lisäsi maahanmuuttokriittisyyttä.  Unkari sulki rajansa pakolaisilta.

YK:n lastenjärjestö julkaisi alkuvuonna 2017 raportin lasten oloista Syyriassa. Pakolaisten kokonaismäärä oli 11 miljoonaa, joista 5 miljoonaa on paennut Syyrian ulkopuolelle. Pakolaislapsia oli 2,3 miljoonaa. Sodassa kuolleita ihmisiä oli yli 320 000. Lähes 6 miljoonaa syyrialaista lasta oli alkuvuonna 2017 riippuvaisia humanitaarisesta avusta, ja heistä 300 000 oli avun tavoittamattomissa.

 Vähemmistöjen vaino 

Syyrian etnisten ja uskonnollisten ryhmien väestösuhteet ovat muuttuneet maan sisällissodan takia. Syyriasta sotaa paenneista suuri osa on sunnalaisia arabeja. Vuonna 2018 heitä oli enää ehkä vain puolet maahan jääneestä väestöstä. Syyrian valtio on virallisesti maallinen, eikä ota kantaa uskonnollisiin asioihin. Virallisesti Baath-puolue ajaa yleisarabialaista identiteettiä, mutta käytännössä etniset, uskonnolliset ja alueelliset ryhmittymät ovat tärkeitä.

Vähemmistöt, kuten druusit, ovat järjestään joutuneet ääriliikkeiden hyökkäyksen kohteiksi. ISIS ja al-Nusra ovat hyökänneet heidän alueilleen tuhoten ja tappaen, pitäen heitä hallituksen liittolaisina ja harhaoppisina.

Open Doors -järjestön World Watch -listauksen mukaan kristityt kokevat Syyriassa kovaa vainoa. Islamilaisten ääriryhmien hallitsemilla alueilla uskon tunnustaminen julkisesti on vaarallista ja useimmat kirkot on tuhottu. Vuoden 2021 alussa kristittyjä oli Syyriassa World Watchin mukaan 638 000. Ennen sotaa heitä oli ollut 2,2 miljoonaa.

 Syyrian sisällissodan sairaalapommitukset 

Syyrian sisällissodan aikana Venäjän ja Syyrian hallituksen joukot ovat toteuttaneet operaatioita, jotka ovat kohdistuneet sairaaloiden ja terveyspalveluiden tuhoamiseen alueilla, jotka eivät ole Syyrian hallituksen valvonnassa. Venäjä ja Syyria ovat toistuvasti kieltäneet järjestelmälliset iskut sairaaloihin. Syyskuun lopulla 2016 YK:n pääsihteeri Ban Ki-moon sanoi, että hyökkäykset Aleppon sairaaloihin olivat sotarikoksia.

Ennen kuin venäläisjoukot liittyivät Syyrian sisällissotaan, Syyrian hallituksen armeija oli kohdistanut iskuja sairaaloihin alueilla, jotka eivät kuuluneet sen valvontaan. Hyökkäykset alkoivat vuoden 2012 alussa. Vuoden 2012 elokuussa ja marraskuussa 2012 Syyrian hallitus suoritti hyökkäyksiä Dar al-Shifan sairaalaan Aleppossa. YK:n tutkijat kutsuivat hyökkäyksiä systemaattisiksi. YK pyrki viemään hyökkäysten vuoksi Syyrian hallituksen kansainväliseen rikostuomioistuimeen, mutta Kiina ja Venäjä estivät tämän veto-oikeudellaan YK:n turvallisuusneuvostossa vuonna 2014. Physicians for Human Rights (PHR) -järjestön raportin mukaan terveydenhuoltoa ja sairaaloita vastaan hyökättiin yli 300 kertaa maaliskuusta 2011 elokuuhun 2015.
Sen jälkeen kun Venäjä aloitti sotilasoperaatiot Syyriassa, ilmapommitukset lisääntyivät. Vuonna 2015 Syyrian ja Venäjän joukot  suorittivat yli 300 iskua sairaaloihin ja terveyskeskuksiin. Toukokuusta joulukuuhun 2016 Venäjän ja Syyrian jatkoivat hyökkäyksiään ja tekivät noin 200 iskua Syyrian terveydenhuoltoa ja sairaaloita vastaan .

Lokakuussa 2017 Punainen Risti ilmoitti, että kymmenen sairaalaa oli kymmenen päivän aikana  vaurioitunut, "mikä on vienyt sadoilta tuhansilta ihmisiltä pääsyn edes perusterveydenhuoltoon".

 Syyrian sisällissota ja ulkomaat 

Arabiliitto, YK ja muut kansainväliset järjestöt epäonnistuivat rauhanaloitteissaan. Martti Ahtisaaren mukaan länsi oli aikaisemmin torjunut Venäjän ehdotuksen Assadin rauhanomaisesta syrjäyttämisestä.

Suurvalloista Venäjä ja Kiina tukevat Syyrian hallitusta. Yhdysvallat, Ranska, Iso-Britannia ja muut länsimaat ovat tukeneet enemmän maltillista oppositiota.

Länsimaiden YK-päätöslauselmaehdotus tammikuussa 2012 ei tuominnut kapinallisten käyttämää väkivaltaa, toisin kuin Venäjän ehdotus. Myöskään arabiliiton tarkkailuoperaation johto ei syyttänyt kapinallisia.

Syyrian sisällissota voidaan nähdä osittain šiiojen ja sunnien välisenä kamppailuna. Syyrian sotaan liittyviä šiiojen ja sunnien välisiä taisteluja on käyty myös Libanonissa. Sota mahdollisti Isisin nousun Irakissa vuonna 2014.

Länsimaita huolettivat Syyrian kemialliset aseet, joita saatiinkin vedettyä paljon pois maasta. Elo–syyskuussa 2012 Syyria ja suurvallat päättivät tuhota maan kemialliset aseet. Aseiden tuhoamisesta vastasi Kemiallisten aseiden kieltojärjestö OPCW.

Länsimaat alkoivat tehdä maassa Isisin vastaisia ilmaiskuja syyskuussa 2014. Nämä eivät pysäyttäneet Isisin etenemistä. Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelu koulutti kapinallistaistelijoita vuodesta 2013 lähtien, mutta pahoin epäonnistunut ja kallis ohjelma hylättiin lokakuussa 2015. Maa jatkoi silti kapinallisten tukemista ase- ja muulla avulla. Yhdysvallat sanoi 30. lokakuuta 2015 lähettävänsä jonkin verran erikoisjoukkoja auttamaan kapinallisia taistelemaan Isisiä vastaan.

Venäjä lähetti vuodesta 2012 lähtien sotilasneuvonantajia Syyriaan. Venäläiset aloittivat ilmaiskut Syyriassa 30. syyskuuta 2015. Nämä eivät pysäyttäneet Isisin etenemistä. Venäjä on sanonut pommittaneensa Isisin joukkoja, mutta erityisesti Yhdysvallat on epäillyt Venäjän ilmaiskujen kohdistuneen pääasiassa Assadia vastustaviin kapinallisiin. Venäjällä on ollut läheiset välit Syyrian kanssa jo vuosikymmenten ajan. Venäjä veti maaliskuun puolivälissä 2015 lentokoneitaan pois Syyriasta, supistaen operaatiotaan.

Joulukuussa 2015 Iso-Britannia aloitti ilmaiskut Isisiä vastaan Syyriassa parlamentin alahuoneen hyväksyttyä hallituksen esityksen äänin 397-223. Maa oli pommittanut järjestöä aiemmin vain Irakin puolella. Päätös tehtiin sen jälkeen, kun Ranska oli pyytänyt EU-mailta tukea Pariisin terrori-iskujen jälkeen. Ranska itse lähetti itäiselle Välimerelle Charles de Gaulle -lentotukialuksensa, ja myös Saksa päätti lähettää joukkoja tiedustelu- ja tukitehtäviin.

Seitsemäntoista maata järjesti lokakuun lopussa 2015 Syyrian rauhankokouksen, jossa ei kuitenkaan päästy sopuun Assadin tulevaisuudesta.

Yhdysvallat ja Venäjä neuvottelivat syyskuun 2016 alussa pyrkien sopimaan Isisin vastaisesta taistelusta ja humanitaarisesta avusta. Tulitauko romahti noin viikon kuluessa.

Kesällä 2018 Syyrian hallituksen joukot suunnittelivat massiivista ilmahyökkäystä Idlibiin, joka on viimeinen opposition hallitsema maakunta. YK on varoittanut, että tämä tietäisi humanitaarista katastrofia, koska alueella on kolme miljoonaa ihmistä, monet muualta saapuneita. Oppositiota tukeva Turkki ja hallitusta tukeva Venäjä sopivat syyskuussa demilitarisoidun vyöhykkeen muodostamisesta osapuolten välille lokakuussa.

 Rauhanvälitysyritykset 

Pyrkimykset saavuttaa rauha Syyriassa eivät toistaiseksi ole johtaneet tulokseen. Rauhaa ovat yrittäneet luoda mm. Arabiliitto sekä YK ja monet muut ulkomaat. Syyriassa on myös saatu aikaan monia aselepoja (usein ulkomaiden neuvottelujen myötä).

 Kulttuurivaikutus 

Syyrian rikas kulttuuriperintö on ollut maan turismin tärkein vetonaula. Maassa on 6 UNESCO:n maailmanperintökohdetta. Ne kaikki ovat kärsineet vaurioita sodassa. Vuonna 2020 Gerda Henkel -säätiö ja Pariisissa sijaitseva Syrian Society for the Protection of Antiquities ilmoittivat, että sodan alkamisen jälkeen museoista ja arkeologisista paikoista oli ryöstetty yli 40 000 esinettä.

Muinaisen Palmyran arkkitehtuurista tuli kulissi ISISin lukuisille teloituksille. Siellä jihadistit myös esittelivät Khaled al-Asaadin mestattua ruumista. Pääarkeologia oli kidutettu, jotta hän paljastaisi muinaisesineiden piilopaikat. Näytösluonteisesti jihadistit räjäyttivät Palmyrassa Baalshaminin pyhäkön, tuhosivat Baalin temppelin, räjäyttivät Voitonkaaren ja ryöstivät museosta mitä jaksoivat kantaa sekä tärvelivät isoja patsaita. Maailmalla tästä tehtiin vertailuja tuhotöihin Afganistanissa, kun talibanit räjäyttivät kookkaat  Buddha-patsaat.

Maailmanperintökohteiden lisäksi vaurioista tai ryöstelyistä ovat kärsineet muun muassa Itä-Syyrian neoliittinen kylä Tell Sheikh Hamad, muinainen kauppakaupunki Ebla, pronssikauden kaupunki Mari, Mesopotamian kaupunki Dura-Europos ja monet muut arkeologiset paikat.

Edellä mainitut Gerda Henkel -säätiö ja pariisilainen yhdistys vaativat raportissaan tutkintaa entisen puolustusministerin Mustafa Tlassin 405 antiikkilaatikon siirrosta, kun hän lähti Dubaihin vuonna 2011. Laatikoissa epäillään olleen tuhansia ryöstettyjä esineitä. Raportin mukaan Syyrian museot ovat saaneet pahempia pitkäaikaisia vaurioita kuin Irakin museot, jotka kokivat kovia Yhdysvaltain johtamassa vuoden 2003 hyökkäyksessä ja myöhemmin ISISin valtakaudella. Esim. Palmyran museosta varastettiin 3450 esinettä ja Idlibistä vietiin 5844 esinettä.

Itäisen Välimeren arkeologiaan keskittyvä julkaisu kertoi vuonna 2022, että Syyrian väestö arvostaa yleensä enemmän islamin kuin muiden kulttuurien arkeologisia kohteita. Jotkut korkeat virkamiehet ovat näyttäneet huonoa esimerkkiä kansallisperinnön suojelun suhteen: esimerkiksi Rifaat al-Assad, Bašar al-Assadin setä, "Haman teurastaja". Hän sai vuonna 2020 pariisilaisessa oikeusistuimessa 4 vuoden vankeustuomion. Syyrialaiset pitävät häntä yleisesti henkilönä, joka ryöstää kalliita esineitä ja kauppaa niitä ulkomailla.

Khan Academy julkaisi vuonna 2019 lyhyen videon Palmyran tuhoista.

 Syyrian sisällissota fiktiossa 
Syyrian sisällissota on vahvasti esillä Isaksson-sarjan romaanissa Sydämenmurskajaiset, jonka on kirjoittanut Markus Ahonen.

 Katso myös 
 Syyrian sisällissodan aikajana
 Haman kansannousu

 Lähteet 
 Korpiola, Lilly & Nikkanen, Hanna: Arabikevät'', Avain 2012, ISBN: 978-951-692-912-8
 Mitä missä milloin 2012, 2013, 2014 ja 2015

Viitteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 

 Syyria-uutisia Yle Uutisetn sivuilla
 Responsibility to protect... itself? Russia’s strategy towards the crisis in Syria , FIIA Briefing Paper 131 (2013), Ulkopoliittinen instituutti.
 Syyrian sodasta Ylen Elävässä arkistossa

Seulonnan keskeiset artikkelit