Toscanan suurherttuakunta

Toscanan suurherttuakunta (, ) oli Keski-Italiassa vuosina 1569–1859 sijainnut valtio, jonka pääkaupunki oli Firenze. Alun perin, vuoteen 1737 saakka, suurherttuakuntaa hallitsivat Medicin suvun jäsenet. Sen jälkeen valtaistuin siirtyi Habsburgien valtakunnan perilliseksi avioliittonsa kautta tulleelle Lothringenin herttua Frans Stefanille, josta tuli myöhemmin myös Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Frans I. Hänen jälkeensä Toscanaa hallitsivat Habsburg-Lothringen-sukuiset hallitsijat vuoteen 1801 saakka ja uudestaan vuosina 1814–1859.  

Vuonna 1801 Toscana muutettiin Etrurian kuningaskunnaksi, jota muutaman vuoden ajan hallitsivat Bourbon-sukuiset kuninkaat. Vuonna 1807 Napoleon I liitti maan Ranskaan. Napoleonin sisar Élisa Bonaparte sai Toscanan suurherttuattaren arvonimen, mutta ei todellisuudessa toiminut hallitsijana. Napoleonin kukistuttua Habsburgit palasivat Toscanassa valtaan.

Vuonna 1859 Toscana liitettiin Sardinian kuningaskuntaan, josta muutamia vuosia myöhemmin laajentuessaan muuttui yhdistyneeksi Italian kuningaskunnaksi.

Luettelo Toscanan suurherttuoista

Toscanan suurherttuat 1569–1737, Medici-suku

Toscanan suurherttuat vuosina 1737–1801, Habsburg-Lothringen-suku

Etrurian kuninkaat vuosina 1801–1807, Bourbon-suku

Toscanan suurherttuat vuosina 1814–1859, Habsburg-Lothringen-suku

Katso myös 
 Toscana

Aiheesta muualla 

Italian entiset valtiot ja valtiomuodostelmat
Toscana