Kiihtyvä kasautuminen

Kiihtyvä kasautuminen (engl. runaway accretion) on tähtitieteessä aurinkokunnan planeettojen syntyä selittävässä  kasautumisteoriassa vaihe, jossa pienistä planetesimaaleista kasautui toisiinsa törmäilemällä kiihtyvällä vauhdilla planeettojen alkioita ennen oligarkkivaihetta, jossa kasvu tapahtui hitaammin.

Kiihtyvän kasvun kasvuvauhti on verrannollinen kappalten massan 4/3 potenssiin, oligarkkivaiheen kasvu vain massan 2/3:een. Kiihtyvä kasvu päättyi, kun  oli syntynyt monia "oligarkkeja", suuria kappaleita. Niiden koko oli noin 10-6 -- 10-5 Maan massaa eli suunnilleen 100 km.

Tämä saadaan yhtälöstä

2ΣMM > Σmm ,

missä
ΣM Suurimpien planetesimaalien pintatiheys
M Suurimman planetesimaalin massa
Σm Pienimpinen planetesimaalien pintatiheys
m  Pienen planetesimaalin massa

Suurimman kappaleen koko oli noin 0,01 Maan massaa. Alussa syntyi kasaavissa törmäyksissä sattumalta muutamia muita suurempia kappaleita. Kiihtyvä kasvu johtui siitä, että suurempiin planetesimaaleihin tapahtui niiden suuremman vetovoiman takia enemmän kasaavia törmäyksiä, ja suuremmat planetesimaalit lakaisivat oman painovoimavaikutusalueensa puhtaaksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
http://burro.cwru.edu/Academics/Astr221/SolarSys/Formation/planets.html

Aurinkokunnan synty