Vanguard 1

Vanguard 1 tai Vanguard I (COSPAR ID: 1958-002B tai 1958-Beta 2
) oli Yhdysvaltain laivaston ensimmäinen satelliitti. Se on vanhin Maata yhä kiertävä keinotekoinen satelliitti ja samalla vanhin Maata kiertävä avaruusromun kappale. Se oli neljäs onnistuneesti laukaistu satelliitti (neuvostoliittolaisten Sputnik-1:n, Sputnik 2:n ja yhdysvaltalaisen Explorer 1:n jälkeen) ja ensimmäinen aurinkopaneeleita käyttänyt satelliitti.

Yhdysvaltalainen satelliitti suunniteltiin testaamaan kolmivaiheisen kantoraketin laukaisua ja satelliitin kiertoradan ympäristöolosuhteiden vaikutusta satelliittiin ja sen järjestelmiin. Kiertorata-analyysin avulla saatiin myös lisätietoa maapallon muodosta.

Satelliitin massa on 1,47 kg, ja sen alumiinikuoren halkaisija on 152 mm.

Satelliitti laukaistiin kolmivaiheisella Vanguard-kantoraketilla 17. maaliskuuta 1958 654 × 3 969 km:n kokoiselle elliptiselle radalle, inklinaatio 34,25 astetta, kiertoaika 134,2  minuuttia. Satelliitin 10 mW, 108 MHz elohopeaparistokäyttöinen radiolähetin lopetti toimintansa kesäkuussa 1958. Kuudesta aurinkopaneelista virtansa saavan 5 mW, 108,03 MHz:n radiolähettimen signaali kuultiin viimeksi toukokuussa 1964.

Vanguard 1:n avulla selvitettiin yläilmakehän tiheyttä, maapallon pallonmuotoisuutta ja satelliitin lämpöeristyksen vaikutusta satelliitin sisälämpötilaan.

Alun perin satelliitin arvioitiin pysyvän kiertoradalla 2 000 vuotta, mutta Auringon aktiivisuuden lisääntyessä Auringon säteilypaineen ja yläilmakehän aiheuttaman kitkan havaittiin vaikuttavan otaksuttua enemmän kiertorataa alentavasti. Vanguard 1:n oletetaan pysyvän kiertoradallaan 240 vuotta. Seuraava Vanguard-sarjan satelliitti oli sääsatelliitti Vanguard 2.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Satelliitit
1950-luvun avaruustoiminta
1958
Avaruusromu