Koulusurma

Koulusurma on oppilaitoksessa tai koulutusorganisaatiossa tapahtuva joukkomurha, jossa henkilö tuo koulurakennukseen lähitaisteluaseen, ampuma-aseen, pommin tai minkä tahansa muun taisteluvälineen ja käyttää sitä siellä muita henkilöitä vastaan. Joissakin tapauksissa tekijöitä on ollut enemmän kuin yksi. Tekijä on ensisijaisesti oppilaitoksen nykyinen tai entinen oppilas, mutta koulusurmaaja voi olla myös ulkopuolinen henkilö. Usein surmaaja päättää tekonsa itsemurhaan, minkä vuoksi tapauksista on joskus käytetty myös nimitystä laajennettu itsemurha.

Koulusurman kohteiden valikoituminen on sattumavaraista erotuksena väkivallantekoihin, joiden motiivi on henkilökohtainen (esim. huumerikos, jengit, rakkaussuhde).

Historia
Kouluun kohdistuneista, useita henkilöuhreja vaatineista tapauksista ensimmäinen on Charles Whitmanin teko Teksasin yliopistossa vuonna 1966. Kouluampumisesta tuli yleinen termi vuosien 1997–1998 kouluissa tapahtuneiden ampumatapausten johdosta. Tekijät olivat Luke Woodham (Pearl, Mississippi 1.10.1997), Michael Carneal (West Paducah, Kentucky 1.12.1997), Joseph Colt (Stamps, Arkansas 15.12. 1997), Andrew Golden ja Mitchell Johnson (Jonesboro, Arkansas 24.3.1998), Andrew Wurst (Edinboro, Pennsylvania 24.4.1998) ja Kip Kinkel (Springfield, Oregon 21.5.1998).

Koulusurmien taustoista

Koulusurma on tilastollisesti harvinainen ilmiö, jolle ei ole löydettävissä selittävää motiivia. Koulusurma rinnastetaan psykologisilta vaikutuksiltaan terrori-iskuun.

Keskusrikospoliisin erikoistutkijan psykologian tohtori Helinä Häkkäsen mukaan koulusurmaajilla on kaksi yhteistä tekijää: syvä pettymys ja usko omaan ylivertaisuuteen. Pettymys voi kohdistua omaan itseen, ympärillä vaikuttaviin ihmisiin tai yhteiskuntaan. Sen sijaan koulukiusaaminen ei ole kaikkien tapausten yhteinen piirre. Häkkänen on profiloinut muun muassa Jokelan koulusurmaajan Pekka-Eric Auvisen. Koulusurmaajan tekoon liittyy hänen vakava mielenterveytensä häiriö, vaikka tekijä käyttäytyy yleensä ennen tekoaan yhteisössä tavanomaisesti. Masennuksen, mediaväkivallan ja/tai huumaavien aineiden käytön katsotaan osittain lisäävän alttiutta väkivaltaisuuteen. Erakkoluonne on koulusurmaajilla harvinaista; tavallisempi on sosiaalisena pidetty yksilö, joka tuntee itsensä yksinäiseksi huolimatta sosiaalisesta toiminnastaan. Aseiden helppo saatavuus, psyykelääkkeiden käyttö tai yhteiskunnallinen syrjäytyneisyys ei yleensä lisää väkivaltaisen käyttäytymisen riskiä. Koulukiusaaminen voi olla koulusurman motiivi mutta tavallisesti yhdessä useiden muiden syiden kanssa. Koulusurmaaja voi olla itse koulukiusaaja.

Sosiaalipsykologian dosentin Atte Oksasen ja sosiologian dosentin Pekka Räsäsen mukaan on perusteltua väittää, että tapahtumien yksityiskohtainen käsittely ja erityisesti tekijöiden taustojen käsittely julkisuudessa saattaa rohkaista vastaavia tekoja suunnittelevia, ja että yhden maan tapahtumat lisäävät todennäköisyyttä vastaaviin tapahtumiin myös muualla. Koulusurmaajia yhdistää Oksasen ja Räsäsen mukaan lähinnä se, että he ovat miehiä, ja noin kaksi kolmasosaa heistä on kokenut vakavaa kiusaamista tai häirintää. Lisäksi Oksanen ja Räsänen mainitsevat yhdistäväksi tekijäksi sen, että monet koulusurmat tapahtuvat kylissä tai pikkukaupungeissa eivätkä suurissa metropoleissa. Koulusurmien taustalta voidaan heidän mukaansa hahmottaa usein kokonaisvaltaista syrjäytymistä. Tämä selittäisi osaltaan sitä, miksi koulusurmat tapahtuvat tyypillisesti pienillä paikkakunnilla. Suuret kaupungit tarjoavat runsaasti vaihtoehtoisia viiteryhmiä; pienillä paikkakunnilla näin ei aina ole.

Koulusurmien ymmärtämistä vaikeuttaa median epätarkka uutisointi: teoille etsitään yhtä selittävää tekijää, kuten koulukiusaamista tai kostoa. Koulusurmien motiivit ovat monisyisiä.

Lukumääristä 
Koulusurmat ovat erityisen yleisiä Yhdysvalloissa. Vuosina 2009--2018 Yhdysvalloissa tapahtui yhteensä 288 ampumalla tehtyä koulusurmaa, mikä oli 57 kertaa enemmän kuin kuudessa vertailumaassa yhteensä. Toiseksi yleisimmin tapauksia ilmeni Meksikossa, jossa samalla aikavälillä tehtiin vain 8 koulusurmaa. Vuosina 1999--2022 Yhdysvalloissa tehtiin 337 koulusurmaa, joissa menetti henkensä 185 ihmistä ja vammautui 369. Tapausten määrä on kasvussa: vuonna 2021 Yhdysvalloissa tehtiin 42 koulusurmaa, mikä oli enemmän kuin koskaan aiemmin.

Tapauksia

Suomessa 
Puolalanmäen koulusurma, Turku, 1981
Raumanmeren koulusurmat, Rauma, 1989
Pekka-Eric Auvinen, Jokelan koulusurmat, Tuusula, 2007
Matti Saari, Kauhajoen koulusurmat, Kauhajoki, 2008
Joel Marin, Kuopion kouluhyökkäys, Kuopio, 2019.

Ulkomailla

Euroopassa
Thomas Hamilton, Dunblanen verilöyly, Dunblane, Skotlanti, 1996
Erfurtin koulusurmat, Erfurt, Saksa, 2002
 Tim Kretschmer, Winnendenin koulusurmat, Winnenden, Baden-Württemberg, Saksa, 2009
 Ateenan koulusurmat, Ateena, Kreikka, 2009
 Bakun koulusurmat, Baku, Azerbaidžan, 2009
Moskova, Venäjä. Helmikuu 2014.
 Trollhättanin koulusurmat, Trollhättan, Ruotsi, 2015
 Kertšin koulusurmat, Kertš, Venäjä/Ukraina, 2018.
Blagoveštšensk, Venäjä. Marraskuu 2019.
Kazan, Venäjä. Toukokuu 2021.
Perm, Venäjä. Syyskuu 2021.
 Belgradin kouluammuskelu, Belgrad, Serbia, 2023

Yhdysvalloissa
Bathin koulusurmat, Bath Consolidated School, Bath, Yhdysvallat, 1927
Charles Whitman, Texasin yliopisto, Austin, Yhdysvallat 1966
Brenda Ann Spencer, Cleveland Elementary School, San Diego, Yhdysvallat, 1979
Evan Ramsey, Bethel Regional High School, Alaska, Yhdysvallat 1997
Kipland Kinkel, Thurstonin kouluammuskelu, Thurston High School, Oregon, Yhdysvallat, 1998
Eric Harris ja Dylan Klebold, Columbinen verilöyly, Columbine High School, Colorado, Yhdysvallat, 1999
Red Laken verilöyly, Red Lake, Minnesota, Yhdysvallat, 2005
Amish-koulusurmat, Nickel Mines Pennsylvania, Yhdysvallat, 2006
Seung-Hui Cho, Virginia Techin verilöyly, Virginia Tech Blacksburg, Virginia, Yhdysvallat, 2007
 Sandy Hookin koulusurmat, Connecticut, Yhdysvallat, 2012
 Floridan koulusurma, Florida, Yhdysvallat, 2018
 Santa Fen koulusurma, Texas, Yhdysvallat, 2018
 Uvalden koulusurma, Texas, Yhdysvallat, 2022

Lähteet

Viitteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla
 
 
 Miksi nuori surmaa? - Yhteenveto nuorten tekemistäsuunnitelmallisista henkirikoksistaja niiden taustoista  Sisäasiainministeriön julkaisuja 44/2012.
 Kun nuori uhkaa koulusurmalla Lääketieteellinen Aikakauskirja Duodecim 2013;129(16):1695-1700.

Seulonnan keskeiset artikkelit