Anatoli Demjanenko

Anatoli Vasylovytš Demjanenko (ukrainaksi: Анатолiй Васильович Дем'яненко) (s. 19. helmikuuta 1959 Dnepropetrovsk, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä.

Ura pelaajana

Demjanenko pelasi urallaan 12 vuoden ajan FK Dynamo Kiovan joukkueessa. Demjanenko kantoi kapteeninnauhaa ja oli yksi joukkueen tärkeimmistä pelaajista ja linkki hyökkäyksen ja puolustuksen välillä. Demjanenko juhli Neuvostoliiton mestaruutta viiteen kertaan ja oli mukanan Cup-voittajien Cupin loppuottelussa 1986, kun Dynamo Kiova kaatoi Atlético Madridin Lyonissa maalein 3–0.

Neuvostoliiton maajoukkueessa Demjanenko pelasi 80 maaottelua oli voittamassa olympiakultaa ja EM-hopeaa 1988.

Hänet valittiin Ukrainan neuvostotasavallan parhaaksi pelaajaksi 1982 ja 1985. Joulukuussa 2000 Demjanenko äänestettiin The Ukrainsky Futbol weekly -lehden äänestyksessä Ukrainan kautta aikain kolmanneksi parhaaksi pelaajaksi Andriy Shevchenkon ja Oleg Blokhinin jälkeen.

Meriitit pelaajana

 Neuvostoliiton mestaruus (5): 1980, 1981, 1985, 1986, 1990
 Neuvostoliiton Cup (4): 1982, 1985, 1987, 1990
 Neuvostoliiton Supercup (3): 1980, 1985, 1986
 Cup-voittajien Cup: 1986
 Ukrainan mestaruus: 1993
 Ukrainan Cup: 1993
 Olympiakultaa: 1988
 EM-hopeaa: 1988

Ura valmentajana

Demjanenko on toiminut FC Arsenal Kiovan päävalmentajana 1993 sekä FK Dynamo Kiovan apulaisvalmentajana 12 vuoden ajan. Kauden 2004–05 päätteeksi hän nousi Leonid Buryakin seuraajaksi Dynamo Kiovan päävalmentajaksi. Demjanenkon johdolla Dynamo Kiova voitti kaksi Ukrainan cupia sekä liigamestaruuden 2007.

Kun Dynamo Kiova hävisi avausottelunsa 2007–2008 Mestarien liigan lohkovaiheessa AS Romalle 2–0, Demjanenko sai potkut tehtävistään. Hänet korvasi seuran entinen päävalmentaja ja varatoimitusjohtaja Jožef Sabo.

Vuonna 2008 Demjanenko toimi lyhyen aikaa Neftçi Bakun päävalmentajana. Elokuussa 2010 hän siirtyi uzbekistanilaisen FK Nasaf Qarshin valmentajaksi. Tammikuussa 2012 Demjanenko jätti Nasaf Qarshin ja palasi kotimaahansa FK Volyn Lutskin päävalmentajaksi. Volyn Lutsk säilytti Demjanenko alaisuudessa sarjapaikkansa, muttei onnistunut nousemaan sijalta 12 korkeammalle. Kaudella 2012/13 Lutsk oli jälleen putoamiskamppailussa ja lopulta Demjanenko jätti joukkueen huhtikuussa 2013.

Meriitit valmentajana

 Ukrainan mestaruus: 2007
 Ukrainan Cup: 2006, 2007
 Ukrainan Supercup: 2006, 2007
 Uzbekistanin mestaruus
Hopeaa: 2011
 Uzbekistanin cup
Hopeaa: 2011
 AFC Cup: 2011

Lähteet 

Ukrainalaiset jalkapallovalmentajat
Ukrainalaiset jalkapalloilijat
Neuvostoliittolaiset jalkapalloilijat
Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt