Simpsonin aavikko

Simpsonin aavikko () on aavikko Australian sisäosissa Pohjoisterritorion, Etelä-Australian ja Queenslandin rajaseudulla.

Noin 143 000 neliökilometrin laajuista aavikkoa rajoittavat lännestä ja idästä joet, pohjoisesta MacDonnell Ranges -vuoristoketju ja etelästä Eyrejärvi. Aavikolla kulkee monia rinnakkaisia 20–37 metriä korkeita ja 160 kilometriä pitkiä dyynejä tai hiekkaharjanteita luode-kaakko-suunnassa.

Simpsonin aavikolla sataa keskimäärin 150 mm vuodessa. Aavikon alla on kuitenkin suuri pohjavesialue Iso arteesinen allas, josta nousee paikoin lähteitä maanpinnalle. Tunnetuin näistä ovat Dalhousien lähteet.

Simpsonin aavikolla elää monia harvinaisia Australian aavikoiden eläimiä. Iso osa aavikosta onkin suojelualuetta. Alueella ovat Simpsonin aavikon ja Witjiran kansallispuistot.

Ensimmäinen länsimaalainen Simpsonin aavikolla oli brittiläinen Charles Sturt, joka saapui alueelle vuonna 1845. Vasta vuonna 1936 Ted Colsonista tuli ensimmäinen Simpsonin aavikon läpikulkenut ihminen. Aavikkoa kutsuttiin alkujaan nimellä Aruntan aavikko. Cecil Madiganin tutkittua aavikkoa ilmasta vuonna 1929 hän nimesi sen uudelleen Australian kuninkaallisen maantieteellisen seuran silloisen johtajan A. A. Simpsonin mukaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Australian aavikot
Pohjoisterritorio
Queensland
Etelä-Australia