Nikolai Semjonov

Nikolai Nikolajevitš Semjonov () (15. huhtikuuta (J: 3. huhtikuuta) 1896 Saratov – 25. syyskuuta 1986 Moskova) oli neuvostoliittolainen fyysikko ja kemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1956 muutamien ketjureaktioihin liittyvien ongelmien ratkaisemisesta sekä palamisteoriasta. Semjonov jakoi palkinnon Cyril Norman Hinshelwoodin kanssa.

Semjonov opiskeli fysiikkaa Pietarin yliopistossa Abram Ioffen johdolla ja valmistui vuonna 1917. Vuonna 1918 Semjonov muutti Samaraan ja liittyi Aleksandr Koltšakin johtamaan valkoiseen armeijaan Venäjän sisällissodan aikana.

Vuonna 1920 Semjonov palasi Pietariin. Siellä hän tapasi Pjotr Kapitsan. Yhdessä he löysivät tavan mitata atomiytimen magneettikentän suuruus. Semjonovin ja Kapitsan tutkimuksia käyttivät myöhemmin hyödykseen Otto Stern ja Walter Gerlach.

Vuonna 1925 Semjonov tutki yhdessä Jakov Frenkelin kanssa höyryn tiivistymisen ja absorption kinetiikkaa. Vuonna 1928 hän tutki kaasujen ionisointia ja julkaisi sitä käsittelevän kirjan. 

Semjonov toimi opettajana Pietarin Polyteknillisessä yliopistossa, professorina vuodesta 1928. Vuonna 1931 hän perusti fysikaalisen kemian instituutin Venäjän tiedeakatemiaan ja toimi sen ensimmäisenä johtajana.

Semjonovin tutki tarkasti ketjureaktioiden etenemistä ja erityisesti palamisprosessia. Hänen tutkimuksensa johtivat hapettumisen mekanismien tarkempaan ymmärtämiseen.

Semjonoville myönnettiin kahdesti työn sankarin arvonimi, kaksi Neuvostoliiton valtionpalkintoa, viisi Leninin kunniamerkkiä  ja useita muita tunnustuksia.

Aiheesta muualla 
 Semjonovin elämäkerta Nobel-säätiön sivuilla

Nobelin kemianpalkinnon saajat
Neuvostoliittolaiset fyysikot
Venäläiset kemistit
Moskovan fysiikan ja teknologian instituutin professorit
Sosialistisen työn sankarit
Ranskan tiedeakatemian jäsenet
Vuonna 1896 syntyneet
Vuonna 1986 kuolleet