Unplugged (Alice in Chainsin albumi)

Unplugged on yhdysvaltalaisen rockia soittavan Alice in Chains -yhtyeen livealbumi ja konserttivideo, joka on taltioitu 10. huhtikuuta 1996 Brooklynissa, New York Cityssa osana Music Televisionin televisio-ohjelmaa MTV Unplugged, jossa eri yhtyeet ja artistit esittävät kappaleitaan akustisina sovituksina. Music Television esitti taltioinnin alun perin 28. toukokuuta 1996, ja sen ohjasi Joe Perota. Alice in Chains soitti MTV Unpluggedissa ensimmäisen konserttinsa kahteen ja puoleen vuoteen, ja sitä on usein pidetty paitsi eräänä yhtyeen parhaista esiintymisistä, myös yhtenä koko MTV Unpluggedin kohokohdista.

Levy-yhtiö Columbia Records julkaisi Unpluggedin CD- ja vinyylilevynä sekä C-kasettina 30. heinäkuuta 1996, ja sen tuottivat yhtye ja tuottaja Toby Wright, joka oli vastannut myös yhtyeen vuoden 1995 studioalbumin Alice in Chains tuottamisesta. Videokasettina taltiointi julkaistiin 8. lokakuuta 1996, ja DVD:nä myöhemmin 26. lokakuuta 1999.

Unplugged on taltioitu Brooklynin musiikin akatemian teatterissa. Sen lisäksi, että konsertti merkitsi Alice in Chainsille ensimmäistä esiintymistä kahteen ja puoleen vuoteen, se on myös eräs viimeisistä konserteista, joita yhtye teki yhdessä alkuperäisen laulajansa Layne Staleyn kanssa. Yhtye esitti konsertissa sekä suurimpia hittejään että vähemmän tunnettuja kappaleitaan, sekä kokonaan uuden kappaleen ”The Killer is Me”. Yhtyeen esittämistä kappaleista ”Angry Chair”, ”Frogs” ja ”The Killer is Me” leikattiin pois konsertin alkuperäisestä televisioesityksestä.

Albumilta julkaistiin single ”Over Now”, joka nousi Yhdysvalloissa Billboardin Mainstream Rock -listan sijalle neljä. Samaiselle listalle nousivat albumin kappaleista myös promosinglenä julkaistu ”Would?” (sija 19) ja ”Down in a Hole” (sija 24), vaikka sitä ei julkaistukaan singlenä. Promosinglenä ”Would?”:n lisäksi julkaistiin myös kappale ”No Excuses”. Itse Unplugged-albumi ylsi Billboard 200 -listan sijalle kolme, ja se on ylittänyt Yhdysvalloissa platinalevyn rajan. Konserttivideo puolestaan nousi Billboardin Top Music Videos -listan seitsemänneksi, ja on ylittänyt kultalevyn rajan.

Tausta 
1990-luvulla kansainvälisesti suosituksi ponnahtanut Alice in Chains oli levyttänyt ennen vuotta 1996 yhteensä kolme studioalbumia, joista Unpluggedia oli edeltänyt yhtyeen vuonna 1995 julkaisema nimikkoalbumi. Kolmen studioalbumin lisäksi yhtye oli levyttänyt kahden EP-levyn verran akustista musiikkia. 

Laulaja Layne Staley oli kärsinyt masennuksesta ja päihderiippuvuudesta lähes koko 1990-luvun ajan, ja Staleyn ongelmien vuoksi Alice in Chains oli joutunut pysyttelemään poissa esiintymislavoilta ja kiertueilta. Yhtye ei ollut esiintynyt yhdessä sitten vuoden 1994, kun se hieman yllättäen päätti osallistua Music Televisionin televisio-ohjelmaan MTV Unplugged, jossa eri yhtyeet ja artistit esittivät kappaleitaan akustisina sovituksina.

Music Television oli pyytänyt Alice in Chainsia esiintymään MTV Unpluggediin jo useita kertoja aiemmin, mutta yhtye oli aiempina kertoina kieltäytynyt kutsuista. Kitaristi Jerry Cantrell on sanonut myöhemmin, että yhtye oli kieltäytynyt mahdollisuudesta soittaa ohjelmassa ”kolme tai neljä kertaa”. Cantrellin mukaan yhtyeen jäsenten halukkuus osallistua ohjelman tekemiseen vuonna 1996 tuli yllätyksenä myös itse yhtyeelle sen viime vuosien hiljaiselosta johtuen.

Konsertti 
Alice in Chains konsertoi MTV Unplugged -televisio-ohjelman merkeissä Brooklynissa, New York Cityssa 10. huhtikuuta 1996. Yhtye soitti Brooklynin musiikin akatemian teatterissa, ja esiintymisestä tehdyn televisio-ohjelman jakson ohjasi Joe Perota.

Layne Staley ehdotti, että yhtyeen esiintymislavaa koristaisivat konsertissa suuret kynttilät, jotka loisivat yhtyeen ympärille pimeän ja tunnelmallisen ilmapiirin, sillä yhtye ei koskaan ollut pitänyt kirkkaissa valoissa esiintymisestä. Staley oli ostanut konsertissa lavalla nähdyt kynttilät kotikaupunkinsa Seattlen Pike Place Marketista.

Yhtyeen konserttia seurasi paikan päällä yleisö, joka koostui muun muassa faneista, tuttavista sekä perheenjäsenistä. Myös Metallica-yhtyeen jäsenet olivat yleisössä; ennen konserttia Alice in Chainsin basisti Mike Inez kirjoitti vitsillä akustiseen bassoonsa fraasin ”Friends Don’t Let Friends Get Friends Haircuts...” (), viitaten Metallican jäsenten silloin uusiin ja aiempaa muodikkaampiin hiustyyleihin. Inez ja rumpali Sean Kinney soittivat konsertissa myös Metallican kappaleen ”Enter Sandman” intron ennen omaa kappalettaan ”Sludge Factory”, kun taas kitaristi Jerry Cantrell soitti kappaleen ”Battery” intron.

Kitaristi Jerry Cantrell on myöhemmin sanonut soittaneensa konsertin todella sairaana, sillä hän oli saanut ruokamyrkytyksen ennen konserttia syömästään hot dogista. Myös laulaja Layne Staleyn terveydentila ja konsertissa nähty hauras olemus ovat herättäneet paljon keskustelua ja mielipiteitä erityisesti hänen kuolemansa jälkeen, ja Staleyn silloista olemusta onkin pidetty yhtenä konsertin huomionarvoisimmista piirteistä. Staleyn terveydentila oli konsertin taltioimisen aikaan rapistunut jo huomattavasti pitkään jatkuneen huumeidenkäytön ja -riippuvuuden seurauksena. 

Yhtye harkitsi Jerry Cantrellin mukaan myös kappaleiden ”Love, Hate, Love” ja ”We Die Young” esittämistä, mutta rajatun esiintymisajan vuoksi joutui pudottamaan kappaleet setistään. Sitä vastoin muutama konsertissa kuulluista kappaleista, kuten ”Got Me Wrong” ja ”Sludge Factory”, jouduttiin aloittamaan virheiden vuoksi uudelleen alusta niiden taltioimiseksi. Konsertin taltioimisen on kerrottu kestäneen noin kolme tuntia.

Kappalelista

Kokoonpano

Alice in Chains 
 Layne Staley – laulu, akustinen kitara kappaleessa ”Angry Chair”
 Jerry Cantrell – akustinen kitara, laulu, taustalaulu
 Mike Inez – akustinen basso, akustinen kitara kappaleessa ”The Killer is Me”
 Sean Kinney – rummut ja lyömäsoittimet

ja

 Scott Olson – akustinen kitara, akustinen basso kappaleessa ”The Killer is Me”

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Vuoden 1996 konserttitallenteet
Alice in Chainsin albumit