R34

R34 oli William Beardmore and Companyn Inchinnanissa, Skotlannissa rakentama ilmalaiva. Sen ensilento oli 14. maaliskuuta 1919.

R34 oli R33-luokan ilmalaiva. Luokassa oli vain kaksi ilmalaivaa, luokan nimikkolaiva R33 ja R34. Kummankin rakennustyöt aloitti Royal Navy ensimmäisen maailmansodan aikana, mutta ne tulivat palveluskäyttöön vasta sodan jälkeen.

R34 siirrettiin palveluspaikkaansa East Fortuneen 30. toukokuuta 1919 ja suoritti ensimmäisen kestävyyslentonsa (56 tuntia) Baltian yllä 17.–20. kesäkuuta. 

Seuraavaksi R34 päätettiin lähettää ensimmäiselle keskeytyksettömälle edestakaiselle Atlantin ylilennolle majuri George Scottin alaisuudessa. Ilmalaivaa ei ollut suunniteltu matkustajien kuljetukseen ja  lisätiloja järjestettiin ripustamalla riippumattoja aluksen keskirungon kulkuväylille. Lämmintä ruokaa valmistettiin moottorin pakoputkeen hitsatulla lautasella. Britanniasta lähtö tapahtui 2. heinäkuuta 1919 ja  Mineolaan, Long Islandille, Yhdysvaltoihin saavuttiin 6. heinäkuuta 108 tunnin 10 minuutin lennon jälkeen polttoainetta ollessa jäljellä enää 30 minuutin lentoa varten. Koska laskeutumispaikan miehistöllä ei ollut kokemusta isojen jäykkien ilmalaivojen käsittelystä majuri E.M. Pritchard hyppäsi laskuvarjolla 600 metristä maahan koordinoimaan laskeutumisjärjestelyjä ja siten hänestä tuli ensimmäinen Euroopasta Amerikkaan ilmateitse saapunut henkilö. Tämä oli ensimmäinen idästä länteen tapahtunut Atlantin ylitys ja se tapahtui kaksi viikkoa ensimmäisen keskeytyksettömän John Alcockin ja Arthur Whitten Brownin länsi-itäsuuntaisen Atlantin ylityksen jälkeen. Alcock ja Brown olivat ylittäneet Atlantin ensimmäisen maailmansodan aikaisella muunnetulla Vickers Vimy -pommikoneella. R34:n paluumatka 33 henkilön kanssa Pulham St Maryyn Norfolkiin tapahtui 10.–13. heinäkuuta ja kesti 75 tuntia 3 minuuttia.

R34 palasi East Fortuneen kunnostustöitä varten siirtyäkseen sitten Howdeniin, East Riding of Yorkshireen miehistön koulutusta varten.

27. tammikuuta 1921 R34 lähti rutiinina pidetylle harjoituslennolle. Sää kuitenkin paheni Pohjanmeren yllä eikä alus vastaanottanut radioitse lähetettyä paluusignaalia. Suunnistusvirheen seurauksena R34 osui North York Moorsiin pimeässä ja menetti kaksi potkuria. Seuraavaksi alus lähti uudelleen merelle käyttäen kahta jäljelle jäänyttä moottoria ja seurasi päivänvalossa Humberin suistoa takaisin Howdeniin. Voimakkaiden tuulien vuoksi alus ei voinut siirtyä suojaansa ja se ankkuroitiin ulkopuolelle yön ajaksi. Aamuun mennessä alus oli saanut lisää vaurioita ja se poistettiin käytöstä.

Tietoja
Pituus: 196 m
Halkaisija: 24 m
Kaasusäiliöiden tilavuus: 55 218 m³ vetyä
Kokonaisnostokyky: 53 524 kg
Hyötykuorma: 23 586 kg
Voimalähde: 5 × Sunbeam Maori 12 sylinteriä,  275 hp (205 kW)
Huippunopeus: 100 km/h

Lähteet
 Maitland, E. M.: The Log of HMA R34:Journey to America and Back,1997 ISBN 0-9583693-0-5 
 Lord Ventry; Kolesnik, Eugene: Airship saga: The history of airships seen through the eyes of the men who designed, built, and flew them , 1982, ISBN 0-7137-1001-2 
 Griehl, Manfred; Dressel, Joachim: Zeppelin! The German Airship Story, 1990 ISBN 1-85409-045-3
 Mowthorpe, Ces: Battlebags: British Airships of the First World War, 1995 ISBN 0-905778-13-8
 Lord Ventry; Kolesnik, Eugene: Jane's Pocket Book 7 - Airship Development, 1976 ISBN 0-356-04656-7

Aiheesta muualla 

 R34 - The Record Breaker - The Airship Heritage Trust 

Ilmalaivat
Beardmore