Yrjö Hirn

Georg (Yrjö) Hirn (7. joulukuuta 1870 Lappeenranta  – 23. helmikuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen professori, diplomaatti, kulttuuripersoona ja esseisti, joka oli aikansa tunnetuimpia suomalaisia tiedemiehiä maailmalla.

Henkilöhistoria
Yrjö Hirn vietti lapsuutensa Lappeenrannassa ja Porvoossa. Hän on myöhemmin kuvannut lapsuutensa Karjalaa esseekokoelmassa De lagerkrönta skoplaggan (1951). Hänen vanhempansa olivat filosofian tohtori August Reinhold Hirn ja Aurora Elisabeth Hoffström ja puoliso 1895–1943 Karin Åberg. Hirn suoritti ylioppilastutkinnon vuonna 1889 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1892. Filosofian tohtoriksi hän väitteli 1896. Hän toimi Helsingin yliopiston kirjaston amanuenssina vuosina 1894–1910 sekä Helsingin yliopiston estetiikan ja nykyiskansain kirjallisuuden dosenttina vuosina 1898–1910 ja professorina vuosina 1910–1937.

Hirn oli aktiivinen myönteisen Suomi-kuvan levittäjä Pariisin epämuodollisissa verkostoissa sortovuosina 1899–1905. Itsenäistymisen jälkeen hän siirtyi Suomen Pariisin-suurlähetystön palvelukseen. Vuonna 1919 Hirn osallistui Suomen delegaation jäsenenä Pariisin rauhankonferenssiin.

Tutkimukset
Hirn tutki monia eri aloja, muun muassa estetiikkaa käyttäen hyväksi psykologian ja sosiologian menetelmiä, ympäristöestetiikkaa, kirjallisuus-, teatteri- ja taidehistoriaa sekä karelianismia. Hän sai useita apurahoja tutkimuksiaan varten, joten hän saattoi työskennellä tutkimustensa parissa useita vuosia ulkomailla. Hänen pääteoksensa olivat The Origins of Art (1900) ja Det heliga skrinet (1909). Näissä oli omalle ajalleen tyypillistä darwinilais-sosiologista väritystä, mutta myös selkeästi hahmotettua taiteen ja kirjallisuuden kehityksen kuvausta. Hirn oli erittäin tuottelias ja taitava kirjoittaja. Hän hallitsi loisteliaan esseekirjoittamisen taidon, ja lisäksi hän julkaisi useita monografioita muun muassa Runebergista.

Teoksia

Englanniksi
 The Origins of Art: A Psychological and Sociological Inquiry. London (1900). — Julkaistu myös ruotsiksi, saksaksi ja venäjäksi.

Ruotsiksi
 Förstudier till en konstfilosofi på psykologisk grundval (1896).
 Det heliga skrinet: Studier i den katolska kyrkans poesi och konst  (1909). — Julkaistu myös englanniksi.
 Skildringar ur Pueblofolkens konstlif (1898)
 Det estetiska livet (1913). — Suomennettu
 Barnlek (1916). — Julkaistu myös suomeksi, ranskaksi ja italiaksi.
 Diderot (1917). — Julkaistu myös suomeksi ja norjaksi.
 Swift (1918). — Suomennettu.
 Episoder: Några kapitel om lif och litteratur under sjuttonhundratalet (1918). — Suomennettu.
 Dr Johnson och James Boswell: En bok om engelskt liv och lynne (1922). — Suomennettu.
 Cygnaei galleri: Vägledning för besökare (1924).
 Eremiter och pilgrimer (1924). — Suomennettu.
 Den gamla postvagnen och några av dess passagerade: Sterne, Moritz, Eichendorff, Borrow (1926). — Suomennettu.
 Ön i världshavet (1928). — Suomennettu.
 Beaumarchais: Äventyrare, stridsman, författare (1931)
 Runebergskulten (1935).
 Konsten och den estetiska betraktelsen (1937).
 Runeberg och hans värld (1937). Toimittanut tyttärensä Marta Hirnin kanssa. — Suomennettu.
 Lärt folk och landsstrykare (1939). — Suomennettu.
 Goda vildar och ädla rövare: I dikt och verklighet  (1941).
 Runeberg-gestalten: Strödda studier (1942).
 Den förgyllda balustraden och andra uppsatser från åren 1949–1952 (1952).

Suomennettuja teoksia 
 
 
 
 
 
 Cygnaeuksen galleria: Opas. (Cygnaei galleri: vägledning för besökare, 1924.)
 
 
 
 Akateeminen Kirjakauppa: Luku Suomen sivistyshistoriaa. 1943.

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
 Yrjö Hirn. 375 humanistia 2.2.2015. Helsingin yliopisto.
 

Suomalaiset diplomaatit
Suomalaiset esseistit
Suomalaiset filosofit
Suomalaiset taidehistorioitsijat
 Helsingin yliopiston professorit
 Suomalaiset professorit
Vuonna 1870 syntyneet
Vuonna 1952 kuolleet