Kehitystehtävä

Kehitystehtäväksi kutsutaan psykologiassa ihmisen normaaliin kehitykseen kuuluvaa tavoitetta, kuten kävelyn ja puheen opettelua. Kehitystehtävä on käsitteellinen apuväline ihmisen kehityksen jäsentämiseen, ei konkreettinen tehtävä. Katsotaan, että kehitystehtävän täyttäminen tuottaa onnellisuutta ja edellytyksiä uusien kehitystehtävien täyttämiseen. 

Ihmiseen kohdistuvat yhteiskunnalliset paineet voivat tuottaa ihmiselle esimerkiksi ulkonäöllisiä kehitystehtäviä. Toisaalta kehitystehtävät voivat olla esimerkiksi biologisia, kuten sukukypsyyden saavuttaminen. Normatiiviset kehitystehtävät ovat yhteiskunnan säätelemiä kehitystehtäviä, jotka ovat usein kulttuuririippuvaisia. Hyvä esimerkki siitä on itsenäistyminen: eteläeurooppalaisessa kulttuurissa lapset itsenäistyvät myöhemmin kuin suomalaisessa. Psyykkiset kehitystehtävät puolestaan liittyvät yksilön mielen kehitykseen - esimerkiksi tunteiden hallinnan tai moraalin kehitys.

Havighurstin kehitystehtäväteoria

Kehitystehtävien lähtökohdat:

 Fyysisestä kehityksestä kumpuavat tehtävät: kävelyn opettelu, pidätyskyky, käyttäytyminen sukupuolen mukaan…
 Henkilökohtaisten arvojen luomat tehtävät: ammatin valinta, ideologian rakennus…
 Yhteiskunnan painostuksesta lähtevät tehtävät: lukemaan oppiminen, kunnon kansalaisuus…

Kehitystehtävien suorituksesta 

Havighurstin teoria syntyi 1940-luvun Yhdysvalloissa. Olennaisin muutos nykyaikaan verrattuna on tullut nuoruusajan venymisen seurauksena. Kehitystehtävät ovat pääosin samoja, mutta niiden tapahtuma-aika saattaa vaihdella hyvinkin paljon. Vain ensimmäisen vaiheen tehtävät on pakko suorittaa tiettynä aikana, kun taas toisen vaiheen tehtävien suoritukseen voi mennä loppuikä.

Kehitystehtävien läpikäyminen ei ole kaavamaista. Jos jokin kehitystehtävä jää suorittamatta tai se suoritetaan huomattavan myöhään, ihminen kokee usein huonommuuden tunteita. Lisäksi suorittamatta jäänyt kehitystehtävä voi vaikeuttaa huomattavasti seuraavista kehitystehtävistä selviytymistä. Joskus kehitystehtävän joutuu käymään uudelleen läpi myöhemmässä vaiheessa.

Kehitystehtävät ikäkausittain

Vauvaiän ja pikkulapsen kehitystehtävät (0-2 vuotta)
perusturvallisuuden saavuttaminen
alkeellisen ruumiinkuvan muodostaminen
kävelyn ja puheen opettelu
selviäminen erotilanteista

Leikki-iän (2-6 vuotta) ja varhaisen kouluiän (6-12 vuotta) kehitystehtävät
minäkäsityksen kehittyminen
itsearvostuksen eli itsetunnon kehittyminen
oman sukupuoliroolin oppiminen
omantunnon kehittyminen
moraalin ja arvojen kehittyminen
oppiminen toimimaan ikätovereiden kanssa
työperiaatteen oppiminen
maskuliinisen tai feminiinisen sosiaalisen roolin oppiminen

Nuoruuden kehitystehtävät: (12-18v.)
Uuden kypsemmän kuvan muodostaminen itsestä
Henkilökohtaisen ja sosiaalisen identiteetin yhteensovittaminen
Oman sukupuolen ymmärrys ja hyväksyminen
Sosiaalisen roolin saavuttaminen omassa sukupuolessa
Fyysisen kehityksensä hyväksyminen
Emotionaalisen itsenäisyyden saavuttaminen (vanhemmistaan ja muista ihmisistä)
Mahdolliseen seurusteluun, avioon ja perhe-elämään valmistautuminen
Oman maailmankuvan, ideologian ja moraalikäsityksen kehittäminen
Sosiaalisesti vastuullisen toimintatavan saavuttaminen

Varhaisaikuisuuden kehitystehtävät: (18-30v.)
Kodin hoitaminen
Työelämään siirtyminen
Vastuun ottaminen
Mahdollisen puolison valinta
Mahdollinen yhteiselon opettelu
Mahdollisen perheen perustaminen
Vertaisryhmän ja ystävien hankkiminen

Myöhäisaikuisuuden kehitystehtävät (30-60v.)
Aikuisen sosiaalisen vastuun saavuttaminen
Ammatillinen tyytyväisyys saavuttaminen ja ylläpitäminen
Itselle mieleisten vapaa-ajan harrastuksien hankkiminen
Mahdollisen parisuhteen hankkiminen
Mahdollisten teini-ikäisten lasten tasapainoisiksi ja vastuullisiksi aikuisiksi kasvun tukeminen
Iästä johtuviin fysiologisten muutoksiin mukautuminen ja hyväksyminen
Vanhempien ikääntymiseen mukautuminen

Vanhuuden kehitystehtävät (60- v.)
Fyysisen voiman ja terveyden heikkenemiseen mukautuminen
Eläkkeelle jäämiseen ja väheneviin tuloihin mukautuminen
Mahdollisen puolison kuoleman hyväksyminen
Erilaisiin rooleihin joustavasti mukautuminen

Kritiikkiä

Teoria on osin erittäin vaikeasti testattava ja todistettava.

Lähteet 

http://wwwedu.oulu.fi/sampo/95-96/ktl/appro/hairikot/nuoruus.htm 
http://www.freudianslip.co.uk/havighurst-conclusion.php 
http://wwwedu.oulu.fi/sampo/98-99/ktl/cumu/koulu/kehitys.htm

Viitteet 

Kehityspsykologia