Tampereen Ilveksen SM-sarjakausi 1952–1953

Tampereen Ilves pelasi kaudella 1952–53 jääkiekon SM-sarjassa. Joukkue sijoittui kuuden joukkueen runkosarjalohkossaan kolmanneksi, eikä selviytynyt jatkopeleihin. Näin kokonaissijoitus jäi määrittelemättömäksi, mutta voidaan todeta Ilveksen saaneen sarjassa kuudenneksi eniten pisteitä.

Kaudelle 1952–1953 SM-sarja laajennettiin siihen mennessä suurimmaksi, 12 joukkueeseen. Näin edellisvuotisista joukkueista yksikään ei pudonnut, mutta mukaan nousivat takaisin TPV ja TPS. Olympiavuoden tynkäkauden jälkeen pelattiin myös jälleen kaksinkertainen sarja ja niin runkosarjan ottelumäärä nousi kymmeneen joukkuetta kohti. Ilves pelasi vakiintuneeseen tapaan Koulukadun kentällä.

Risto Lindroos oli vetäytynyt Ilveksen valmennustehtävistä edellisen kauden jälkeen ja Aarne Honkavaaran oli tarkoitus toimia joukkueen pelaaja-valmentajana ja kapteenina. Honkavaara loukkaantui kuitenkin pahoin maaottelussa Puolaa vastaan ennen SM-sarjan alkua, ja niin Lindroos palasi takaisin valmentajaksi ja kapteeniksi nimettiin Jukka Wuolio.

Honkavaaran lisäksi joukkue koki muitakin menetyksiä. Yrjö Hakala siirtyi HPK:hon ja Osmo Huhti lopetti peliuransa. Ilves menetti näin edelliskauden kolme parasta pistemiestään, joskin peliuransa keväällä 1951 jo lopettanut Kalle Havulinna palasi kentille korvaamaan Honkavaaraa. Puolustaja Ossi Kauppi vaihtoi paikalliskilpailija TBK:n riveihin. Myöskään kokenut Lotfi Nasib ei pelannut tällä kaudella.

Aukot paikattiin pääosin omista junioreista, tosin Lennart Jaala siirtyi Ilvekseen Lukosta. Joukkueessa kauden mittaan esiintyneistä 15 kenttäpelaajasta yhdeksän oli alle 20-vuotiaita, joskin neljä heistä pelasi kaudella vain yhden ottelun.

Honkavaaran poissa ollessa Ilveksen ja SM-sarjan pistepörssien kärkeen nousivat uudet miehet. Ilveksestä paras oli kokenut, jo yhdeksännen kautensa pelannut Eero Saari, joka teki 10 pelissä kahdeksan maalia ja antoi neljä syöttöä.

Runkosarja

Kolme aikaisempaa kautta SM-sarjaa hallinnut Ilves oli kaudella 1952–53 uuden tilanteen edessä. Jo ensimmäisessä ottelussa HIFK aiheutti Ilvekselle ensimmäisen tappion sitten tammikuun 1949. Kausi sujui vuorotellen voittojen ja tappioiden merkeissä. Heikkoa Turun Pyrkivää vastaan Ilves sai vaisun 3–3 tasapelin jälkeen toisella yrittämällä muistella vanhoja hyviä aikoja numeroin 11–2, mutta toisaalta Ilveksen kaksi vuotta aiemmin loppuotteluissa kaatama Hämeenlinnan Tarmo voitti molemmat joukkueiden kohtaamiset yhteismaalein 15–0.

Ilves jäi ensimmäistä kertaa 19 vuoteen mitaleitta. Voiton sarjassa vei lopulta TBK, joka kukisti loppuotteluissa Tarmon.

Joukkue

A-nuoret
Ilveksen A-nuoret voittivat vuonna 1953 edellisen kauden tapaan Suomen mestaruuden.

Lähteet
 Ilves.com: Kausi 1952–53 
 Ilves.com: Kapteenit 
 Ilves.com: Valmentajat kautta aikojen

Viitteet

1952
Vuoden 1952 jääkiekko
Vuoden 1953 jääkiekko