Anomalocaris

Anomalocaris oli kambrikauden keskivaiheilta tunnettu suurikokoinen selkärangaton merieläin, joka eli noin 535–520 miljoonaa vuotta sitten.

Anomalocarikset lienevät olleet trilobiitteja saalistaneita petoja. Ne olivat vapaasti uivia eläimiä, jotka ilmeisesti etenivät vartalon reunassa olevia ulokkeita liikuttamalla. Niillä oli suuri pää ja suuret verkkosilmät. Näköaisti oli hyvin kehittynyt, sillä silmissä oli 16 000 osasilmää; esimerkiksi kärpäsellä niitä on 3000. Pään alapinnalla sijaitseva suu oli kiekkomainen, sen reunassa oli teräviä hampaita. Suun edestä lähti kaksi kaarevaa piikikästä uloketta, joilla Anomalocaris lienee siepannut saaliin ja siirtänyt sen suuhunsa. Kambrikautisiksi eläimiksi Anomalocarikset olivat poikkeuksellisen suuria, pituudeltaan 60 senttimetristä kahteen metriin. Suurimmat Anomalocarikset olivat yli 20 kertaa suurempia kuin muut sen aikaiset eliöt.

Luokittelu 
Anomalocaris on erikoisen ulkomuotonsa vuoksi taksonomisesti  ongelmallinen suku. Se luokitellaan pääjaksoon Lobopodia, jonka arvellaan olevan lähellä niveljalkaisia. Sillä oli kuitenkin muista niveljalkaisista selvästi poikkeavat suu ja kylkilisäkkeet, eikä tiedetä miten läheistä sukua se on muille niveljalkaisille.

Jäännökset 
Anomalocaris-fossiileja on löydetty ainakin Australian Emu Baysta, Kanadan Burgess Shalesta ja Kiinan Chengjiangista. Anomalocaris-fossiilin kuvasi ensimmäisenä J. E. Whiteaves vuonna 1892 tutkittuaan kanadalaisia trilobiittifossiiliesiintymistä löytyviä kaartuvia fossiileja. Whiteaves piti fossiloitunutta suu-uloketta omalaatuisen katkaravun pyrstönä ja antoi lajille nimen Anomalocaris canadiensis:  sukunimiosa Anomalocaris tarkoittaa "outoa katkarapua". Vuonna 1979 paleontologi Derek Briggs huomasi että kyseessä olivat kuitenkin tuntemattomalle niveljalkaiselle kuuluneet ulokkeet, ja  vuonna 1985 Whittington ja Briggs rekonstruoivat koko eläimen erikoisen ulkoasun.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 

Esihistorialliset selkärangattomat