400 kepposta

400 kepposta () on François Truffaut'n ohjaama ranskalainen draamaelokuva vuodelta 1959. 400 kepposta on ranskalaisen uuden aallon tunnetuimpia elokuvia. Koulumaailmaan sijoittuvan tarinan keskeinen henkilö on Antoine Doinel (Jean-Pierre Léaud), jota opettajat ja vanhemmat pitävät syrjäytyvänä hulttiona. 

Elokuva on osaksi omaelämäkerrallinen, ja Truffaut toimi sekä ohjaajana, tuottajana että käsikirjoittajana. Elokuvan nimi tulee ranskankielisestä sanonnasta de faire les quatre cents coups 'hurjastella, touhuta, liioitella'. Truffaut voitti Cannesissa elokuvalla parhaan ohjaajan palkinnon 1959.

Juoni 
13-vuotias Antoine asuu pienessä pariisilaishuoneistossa riitelevien ja onnettomien vanhempiensa kanssa. Hän pakenee arkea kirjoihin ja elokuviin, mutta lopulta sortuu valehteluun ja pikkurikoksiin, jotka johtavat hänet umpikujaan.

Pääosat 

Lapsia näyttelivät:
Daniel Couturier, François Nocher, Richard Kanayan, Renaud Fontanarosa, Michel Girard, Henry Moati, Bernard Abbou, Jean-François Bergouignan, Michel Lesignor, Luc Andrieux, Robert Beauvais, Bouchon, Christian Brocard, Yvonne Claudie, Marius Laurey, Claude Mansard, Jacques Monod, Henri Virlojeux.

Vastaanotto 

400 kepposta oli käsikirjoituksestaan Oscar-ehdokkaana 1960, mikä oli ei-yhdysvaltalaiselle elokuvalle iso saavutus tuolloin.

Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa äänestivät kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja 400 kepposta oli mukana  heistä kuudentoista listalla.

The New York Timesin kriitikot valitsivat 400 kepposta vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Listalle pääsivät kaikki muutkin Truffaut’n Doinel-elokuvat, lukuun ottamatta usean ohjaajan episodielokuvaan Rakkautta 20-vuotiaana tehtyä tarinaa ”Antoine ja Colette”.

Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti 400 kepposta kaikkien aikojen kahdeksanneksi parhaaksi ei-englanninkieliseksi elokuvaksi.

Peter von Bagh kirjoitti: ”400 kepposta kuvaa lapsuutta aidon kaihoisasti mutta ei silti hämärrä kohdetta sentimentaalisin lipsahduksin. Se on myös kipeä elokuva pojan ja hänen vanhempiensa syvästä luottamuskriisistä, jota pojan kieltäytyminen koululaitoksen autoritaarisesta kurista käytännön tasolla kiristää. Teos on täynnä hienoa huumoria; se onkin Vigon Nolla käytöksessä -teoksen arvokas seuraaja.”

Helsingin Sanomien Mikael Fränti kirjoitti elokuvan televisioesityksen alla vuonna 1989: ”Truffaut kuvaa osuvasti Antoinen koulunkäyntiä ja suhdetta ystäväänsä Reneen. Truffaut kertoo myös Antoinen vanhemmista, joiden katseet näyttävät usein torjuvilta. He haluavat vetää pojan alas aikuisten arkipäivään, joten Antoinen on pakko tavoitella itse ”omia korkeuksiaan”. Mutta joutuuko nuorukainen maksamaan tästä liian korkean hinnan?”

Lähteet 

Ranskalaiset draamaelokuvat
François Truffaut'n ohjaamat elokuvat
Ranskalaiset mustavalkoelokuvat
Neljäsataa