VOC-päästöt

VOC () tarkoittaa haihtuvia orgaanisia yhdisteitä. Niiden kiehumispiste on alle 250 °C ja höyrynpaine 20 °C lämpötilassa on 0,01 kPa tai enemmän. Osa näistä on kaasuja jo huoneenlämmössä. Ne liukenevat helposti veteen. VOC-aineita tulee ympäristöön sekä luonnollisista lähteistä että ihmisen toimien seurauksena.

VVOC-yhdisteet (very volatile organic compounds) käsittävät ne haihtuvat orgaaniset yhdisteet, joiden kiehumispiste on välillä 0–50 °C ja höyrynpaine lämpötilassa 20 °C on yli 15 kPa. Puolihaihtuvat orgaaniset yhdisteet eli SVOC-yhdisteet (semi-volatile organic compounds) käsittävät ne puolihaihtuvat orgaaniset yhdisteet, joiden kiehumispiste on välillä 240–400 °C ja höyrynpaine on yli 10−2…10−8 kPa.

Haihtuvat orgaaniset yhdisteet ovat osasyy savusumuun muodostamalla alailmakehän otsonia reagoidessaan auringonvalon läsnä ollessa typen oksideihin. Alailmakehässä otsoni on haitallista ihmisille, eläimille ja kasvillisuudelle. Vesiliukoisuutensa takia VOC-aineet ovat myös uhka pohjaveden laadulle. Joidenkin VOC-yhdisteiden on havaittu tai epäilty aiheuttavan syöpää.

Suuri osa VOC-päästöistä tulee liikenteen palamattomista polttoainejäämistä. Toinen suuri lähde ovat kemialliset liuottimet.

Joidenkin yritysten, kuten maalitehtaiden ja huoltoasemien ympäristöluvissa on velvollisuus vuosittaisten VOC-päästöjen raportointiin. Raportoitavia VOC-kemikaaleja ovat muun muassa:
 alifaattiset hiilivedyt kuten heksaani ja butadieeni
 aromaattiset hiilivedyt kuten bentseeni, ksyleeni ja styreeni
 klooratut hiilivedyt kuten metyylikloridi, metyleenikloridi, trikloorimetaani, dikloorietaani ja trikloorietaani
 alkoholit
 glykolit
 glykolieetterit
 eetterit
 esterit
 orgaaniset hapot
 ketonit ja aldehydit
 eloperäiset typpiyhdisteet
 CFC-yhdisteet

Euroopan unioni säätelee VOC-päästöjen enimmäismääriä direktiivillä.

Suomessa 
VOC-päästöjen pienentämiseksi VOC-yhdisteiden enimmäispitoisuutta eräissä maaleissa ja lakoissa on 2005 rajoitettu asetuksella ja laitoksille ja toiminnoille on 2015 asetettu päästörajat.

Suomi ei ole pystynyt vähentämään VOC-päästöjään riittävästi kansainvälisistä kaukokulkeutumissopimuksista huolimatta. Näillä sopimuksilla Suomen olisi pitänyt vähentää VOC-päästöjään vähintään 30 prosenttia vuodesta 1988 vuoteen 1999 mennessä. Keväällä 2001 Suomen VOC-päästöt näyttivät vähentyneen vuoteen 1999 mennessä vain 9 prosenttia vuoden 1988 määrästä, joten maa tiedotti asiasta pöytäkirjojen täytäntöönpanoa valvovalle komitealle. Tarkennettu päästölaskelma osoitti sittemmin saasteitten laskun vähentyneen 24 prosenttia.

Kemianteollisuus 
Lainsäädäntö on tiukentanut kemianalan tuotteiden aiheuttamaa VOC-päästöjen määrää; esimerkiksi maalien päästöjä on vähennetty siirtymällä liuotinohenteisista vesiohenteisiin laatuihin. Toinen tapa päästöjen vähentämiseen on ollut siirtyminen käyttämään UV-kovettuvia maaleja, joissa voi kuiva-ainepitoisuus olla jopa 100 %, jolloin päästöjä ei synny.

Maalien valmistuksessa syntyviä päästöjä eliminoidaan ottamalla haihtuvat aineet talteen prosessissa ja polttamalla ne katalyyttisesti.

Merkittäviä VOC-päästölähteitä on myös metalliteollisuuden pinnoitteet kuten korroosionestoaineet. Suurien metallikappaleiden pinnoituksessa työntekijöillä on suuri riski altistua haitallisille yhdisteille. Yksi syy on se, että mahdollisesti varsinainen työn tekijä käyttää suojaimia, mutta samoissa tehdastiloissa muilla suojaimia ei ole. Suomessa ollaan pisimmällä VOC-vapaiden korroosionestoaineiden kehityksessä. Näistä uusista nanopinnoitteista odotetaan uutta cleantech-vientituotetta Suomelle.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Toim. Pitkäranta, Miia, Rakennuksen kosteus- ja sisäilmatekninen kuntotutkimus, Ympäristöopas 2016, Ympäristöministeriö, 2016-09-28, ISBN:978-952-11-4626-8
  Haihtuvat orgaaniset yhdisteet metaania lukuun ottamatta (NMVOC) Ympäristöministeriö

Orgaaniset yhdisteet
Ympäristöongelmat
Sisäympäristöjen haitta-aineet
Seulonnan keskeiset artikkelit