Elämäkertaelokuva

Elämäkertaelokuva kertoo todellisen henkilön tai henkilöryhmän elämästä. Elämäkertaelokuvia tehdään usein tunnetuista historiallisista tai vielä elävistä henkilöistä. Elämäkertaelokuvan tapahtumat perustuvat yleensä suurelta osin tositapahtumiin, mutta elokuva voi sisältää myös keksittyjä tapahtumia. Elämäkertaelokuvien suosituimpiin henkilöihin kuuluvat Napoleon, Abraham Lincoln, Jeesus, Vladimir Lenin, Adolf Hitler ja Kleopatra. 1930-luku oli elämäkertaelokuvien kulta-aikaa mutta sen suosio on säilynyt vankkana koko elokuvan historian aikana.

Lajityyppinä elämäkertaelokuva on lähes yhtä vanha kuin elokuva itse. Varhaisimpia esimerkkejä on Georges Mélièsin Jeanne d’Arc vuodelta 1900. Toinen merkittävä varhainen elämäkertaelokuva on Abel Gancen kuusituntinen Napoléon (1927). Yhdysvalloissa merkittäviä varhaisia elämäkertaelokuvia olivat Cecil B. DeMillen Orleansin neitsyt (1916), D. W. Griffithin Judith of Bethulia (1914) ja Lloyd Ingrahamin Sissipäällikkö (1927), joka kertoi Jesse Jamesista.

Elämäkertaelokuvan kulta-aikaa brittiläisessä ja yhdysvaltalaisessa elokuvassa oli 1930-luku. Henrik VIII:n yksityiselämän (1933) menestys laukaisi elämäkertaelokuvien tulvan kummallakin puolella Atlanttia. Tunnetuimpia näistä ovat Greta Garbon tähdittämä Kuningatar Kristiina (1933), John Fordin Vapauttajan nuoruus (1939) sekä Paul Munin tähdittämä elämäkertaelokuvien sarja: Tohtori Louis Pasteur (1936), Emile Zolan elämä (1937) ja Vapaudensankari Juarez (1939).

Lähteet

Kirjallisuutta
”Elämäkertaelokuvat”, Filmihullu-lehden teemanumero 1/1998.
Invented Lives, Imagined Communities : The Biopic and American National Identity. Toim. William H. Epstein & R. Barton Palmer. State University of New York Press, 2016. ISBN 978-1-4384-6080-2.