Madeline Kahn

Madeline Kahn (29. syyskuuta 1942 – 3. joulukuuta 1999) oli yhdysvaltalainen taidokkaista koomisista rooleistaan tunnettu näyttelijä.

Kahn syntyi Bostonissa Massachusettsissa juutalaistaustaiseen perheeseen. Vanhempiensa erottua Kahn muutti äitinsä mukana New Yorkiin kahden vuoden ikäisenä. Madeline Kahnin alkuperäinen nimi oli Madeline Gail Wolfson. Aloitellessaan uraansa hän otti isäpuolensa sukunimen Kahn. 

Kahn opiskeli nuoruudessaan Hofstra Universityssä näyttämötaiteen ja musiikin lisäksi muun muassa puheterapiaa. Hän sai laulajana myös klassisen koulutuksen. Kahnin debyytti tapahtui musikaalissa Kiss Me, Kate 1960-luvun puolivälissä. Vuonna 1968 hän esiintyi Leonard Bernsteinin operetissa Candide säveltäjän 50-vuotisjuhlan kunniaksi järjestetyssä esityksessä. Kahn näytteli useissa Brodway-musikaaleissa 1970-luvun kuluessa. Kahnin lopullisena läpimurtoroolina voidaan pitää sivuosaa elokuvassa Paperikuu, josta hän sai uransa ensimmäisen Oscar-ehdokkuuden. Kahn jatkoi lupaavasti käynnistynyttä uraansa komedioissa Villiä hurjempi länsi (1974), Frankenstein Junior (1974) ja Korkeuskammo (1977), jotka kaikki olivat Mel Brooksin ohjaamia. Brooks piti Kahnia yhtenä lahjakkaimmista tietämistään koomikoista. Uransa toisen Oscar-ehdokkuuden Kahn sai roolistaan Villiä hurjemmassa lännessä. Huhtikuussa 2006 Premiere-lehden numerossa listattiin 100 kaikkien aikojen parasta roolisuoritusta. Kahnin esiintyminen elokuvassa Villiä hurjempi länsi rankattiin sijalle 74. 

Kahn näytteli 1980-luvulla komediasarjassa Oh Madeline, joka tosin lakkautettiin melko nopeasti epätyydyttävien katsojalukujen takia. Kahn esiintyi toisinaan myös stand up -koomikkona. Vuonna 1987 Kahn voitti Daytime Emmy -palkinnon. 1980- ja 1990-lukujen taitteessa Kahn teki paluun näyttämölle. Hän voitti tavoitellun Tony-palkinnon vuonna 1993 roolistaan Wendy Wassersteinin näytelmässä The Sisters Rosensweig. Kahn esiintyi 1990-luvulla myös monissa elokuvissa, kuten Mixed Nuts – joulun hengenpelastaja (yhdessä Steve Martinin kanssa) ja Nixon vuonna 1995 ja antoi äänensä animaatioille, kuten Ötökän elämää ja The Magic 7. Kahn esiintyi myös televisiosarjassa Cosby. Uransa kenties parhaat arvostelut Kahn sai viimeisiin töihinsä kuuluvasta draamasta Judy Berlin, joka valmistui vuonna 1999. Kahnilla diagnosoitiin munasarjasyöpä vuodenvaihteessa 1998–1999. Ankarista hoidoista huolimatta tauti eteni vääjäämättä. Lopun lähestyessä näyttelijä avioitui pitkäaikaisen miesystävänsä John Hansburyn kanssa. Madeline Kahn kuoli kotonaan New Yorkissa joulukuussa 1999.

Aiheesta muualla
 Madeline Kahn esiintyy Stephen Sondheimin musikaalissa Carnegie Hallissa vuonna 1992
 Madeline Kahnin muistosivut 
 
 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1942 syntyneet
Vuonna 1999 kuolleet
Tony-palkinnon saajat