Rodolfo Graziani

Rodolfo Graziani (11. elokuuta 1882 – 11. tammikuuta 1955) oli italialainen sotamarsalkka, joka johti Italian Afrikan-sotaretkeä toisessa maailmansodassa.

Ennen toista maailmansotaa 
Graziani syntyi Filettinossa lähellä Frosinonea. Hän palveli ensimmäisessä maailmansodassa, saaden lopulta ylennyksen everstiksi. 1920-luvulla Graziani komensi Italian Libyassa olleita joukkoja ja murskasi senusien kapinan. Kapinajohtaja Omar al-Mukhtar saatiin kiinni ja teloitettiin vuonna 1931. Komennuksensa aikana Graziani järjesti alueelle vanki- ja työleirien verkoston, joissa kuoli jopa kymmeniä tuhansia libyalaisvankeja teloituksiin ja nälkään.

Italian–Etiopian sodassa (1935–1936) Graziani komensi eteläistä armeijaa edeten Abessiniaan Italian Somalimaasta pohjoisen armeijan iskiessä sinne Eritreasta. Sodan jälkeen hänestä tehtiin Etiopian kenraalikuvernööri. Hänen hoitaessaan virkaa hänet yritettiin murhata 19. helmikuuta 1937, mutta murhayritys epäonnistui ja Graziani toteutti alueella ”puhdistuksen”.

Toisessa maailmansodassa 
Toisen maailmansodan alkuvaiheessa Graziani komensi Libyassa Italian 10. armeijaa. Benito Mussolinin julisti sodan liittoutuneille alkukesästä 1940, ja syyskuussa Graziani aloitti hyökkäyksen Egyptiin. Graziani itse epäili huonosti varustetun armeijansa mahdollisuuksia motorisoituja brittiläisiä joukkoja vastaan, ja alkumenestyksen jälkeen italialaiset joutuivatkin vetäytymään takaisin Libyaan. Graziani erosi virastaan vuonna 1941.

Dino Grandin syrjäytettyä Mussolinin fasistien suuren neuvoston johtajuudesta ja suurimman osan Italiaa jouduttua liittoutuneiden haltuun Pohjois-Italiaan perustettiin Italian sosiaalinen tasavalta, joka käytännössä oli Saksan nukkevaltio. Suurin osa italialaisista sotilaskomentajista loikkasi liittoutuneiden puolelle siirtyneen kuningaskunnan joukkoihin, mutta Graziani pysyi uskollisena Mussolinille. Hänestä tuli uuden valtion puolustusministeri ja saksalais-italialaisen Armeijaryhmä Ligurian komentaja.

Sodan loputtua liittoutuneet vangitsivat Grazianin. Hänet siirrettiin vankilaan Libyaan, mutta lynkkauksen tai salamurhan pelossa hänet siirrettiin takaisin Italiaan. Vuonna 1950 hänet tuomittiin 19 vuodeksi vankilaan natsien kanssa tekemänsä yhteistyön vuoksi, mutta muutaman kuukauden jälkeen hänet vapautettiin huonon terveyden vuoksi. Graziani kuoli Roomassa vuonna 1955.

Perintö 
Rooman lähelle Affilen kylään on verovaroilla rakennettu Grazianin muistoksi puisto ja mausoleumi, mikä on herättänyt laajaa paheksuntaa.

Elokuvassa Erämaan leijona (Lion of the Desert) Graziania esittää Oliver Reed.

Virkatehtävät 
 1915–1918: palvelu ensimmäisessä maailmansodassa
 1921–1933: palvelu Libyassa
 1935–1936: Italian Somalimaan kuvernööri
 1936–1937: Etiopian käskynhaltija (Italian kuningas Viktor Emanuel III oli virallinen päämies) ja kuvernööri
 1940–1941: Pohjois-Afrikan sotatoimien ylipäällikkö, Libyan kuvernööri
 1943–1945: Italian sosiaalisen tasavallan puolustusministeri

Lähteet

Aiheesta muualla 

Italian marsalkat
Vuonna 1882 syntyneet
Vuonna 1955 kuolleet