Yöjuttu (lehti)

Yöjuttu (saks. Geisterjäger John Sinclair) on saksalainen kauhulukemisto, jota on kirjoittanut Helmut Rellergerd salanimellä Jason Dark, paremmin Jerry Cottonin tekijänä tunnettu kirjoittaja. Lehteä ilmestyi Suomessa 1982–1993 ja yksi numero vuonna 2002.

Lehdessä seikkailee Scotland Yardin ylitarkastaja, ”haamuetsivä” (saks. Geisterjäger) John Sinclair ystäviensä Sukon, Will Mallmannin ja Bill Conollyn kanssa. Lehden keskeisinä teemoina ovat oudot ja yliluonnolliset olennot ja mysteerit.

Henkilöt

Sinclair ja hänen liittolaisensa 
 John Sinclair on sarjan päähenkilö. Hän on vaaleaksi kuvattu, 1,90 metriä pitkä Scotland Yardin ylitarkastaja.
 Sinclairin vanhin ystävä on reportteri Bill Conolly. Hänen vaimonsa on monimiljonääri Sheila Conolly.
 Johnny Conolly on Billin ja Sheilan poika ja Sinclairin kummipoika. Hän on myös sarjan ainoa luonnollisesti ikääntyvä hahmo.
 Suko on Sinclairin kiinalainen työtoveri ja ystävä. Hänen tyttöystävänsä on kiinalainen Shao, joka on uudelleensyntynyt japanilainen Amaterasu-jumalatar.
 Yksityisetsivä Jane Collins on Sinclairin tyttöystävä. Kun Viiltäjä-Jackin henki oli muuttanut hänet noidaksi ja hänet oli siitä vapautettu, muutti hän Lady Sarah Goldwynin luokse. Hänen suhteensa Johniin ei sen jälkeen enää koskaan ollut sama, mutta he kuitenkin viettävät silloin tällöin yön yhdessä tai ratkaisevat yhdessä tapauksia. Hänessä piilee yhä edelleen noidanvoimia. Hänellä on keinosydän, sillä paholaisen palvelijat poistivat Asmodiksen käskystä hänen oikean sydämensä.
 Nadine Berger oli näyttelijätär ja Sinclairin ystävätär. Hän joutui viimeisen elokuvansa kuvauksen aikana toisesta ulottuvuudesta kutsutun Murhahirviön surmaamaksi, mutta lumouksen johdosta hän muuttui sittemmin naarassudeksi, joka sai kodin Conollyjen luota. Hän ottaa silloin tällöin osaa eri tapausten kulkuun. 
 Sir James Powell on Johnin esimies Scotland Yardissa.
 Glenda Perkins on Johnin sihteeri ja kykenee teleportaatioon. Hänellä ja Sinclairilla oli lyhytaikainen suhde Nadine Bergerin kuoltua ja toisen kerran Jane Collinsin tultua riivatuksi.
 Saksan rikospoliisin komissaari Will Mallmann oli Johnin saksalainen taistelukumppani, ennen kuin hänestä tuli Dracula II. Sen jälkeen Johnin saksalaisia kollegoja ovat olleet Harry Stahl ja Dagmar Hansen.
 Intialainen Mandra Korab omistaa seitsemän tikaria, joita hän käyttää taistelussa pahuutta vastaan.
 Puolia vaihtanut atlantislainen maagikko Myxin asuu Rautaisen enkelin, Sedonian ja Karan (jolla on kultainen miekka) maagisessa "Liekehtelevien kivien" turvapaikassa.
 Abbe Bloch on hyvien Temppeliherrain johtaja. Vincent Van Akkerrenin murhattua hänet nousi Godwin de Salier hänen seuraajakseen. Temppeliherrain johtajina heillä on Terveyden kuutio ja Luutuoli.
 Eläinlääkäri Maxine Wells asuu Dundeessa (Skotlannissa). Hän on adoptoinut Carlottan, jolle hullu tiedemies oli geenimanipulaation avulla kasvattanut siivet.
 Punainen Ryan asuu Aibonissa ja hänellä on aseenaan taikahuilu.
 Ylitarkastaja Tanner on pitkäaikainen kollega Lontoon poliisista. Hän on tavallaan romaaniversio Columbosta.
 Lady Sarah Goldwyn, myös ”Kauhumummoksi” kutsuttu, asui kuolemaansa asti talossaan Mayfairissä. Hänellä oli suunnaton kokoelma kauhuelokuvia ja -kirjoja sekä fantasiakirjallisuutta. Myöhemmin Jane Collins muutti hänen luokseen asumaan. Kun Mustan kuoleman vampyyrihirviöt olivat murhanneet Sarah Goldwynin, Jane Collins peri häneltä koko talon.
Yakup Yalcincaya oli kotoisin Turkista, mutta asui myöhemmin San Franciscon lähellä olevassa Shaolin-luostarissa. Yakup oli itämaisten kamppailulajien suurmestari. Hänellä oli maaginen miekka, jonka hän oli ottanut Shimada-demonilta, kaksi parantavaa Shaolin-käsinettä ja Ninja-kruunu. Shimadan kuoleman jälkeen demonin palvelijat tappoivat Yakupin. Hänen maagiset aseensa ovat tällä hetkellä Scotland Yardin kassaholveissa.
 Frantisek Marek, Marek Seivästäjä, oli Johnin transsilvanialainen ystävä ja vampyyrinmetsästäjä. Hänen tärkein aseensa taistelussa verenimijöitä vastaan oli hänen isältään perimä tammivaarna. John Sinclair vapautti ystävänsä tällä samaisella vaarnalla sen jälkeen kun Dracula II oli muuttanut hänet vampyyriksi. [romaanit 33–1416]
 Justine Cavallo on kaunis ja teräväpäinen vampyyri, joka syrjäytti Assungan Will Mallmannin kumppanina. Heidän tavoitteensa olivat kuitenkin niin erilaiset, että hän he erosivat toisistaan. Tällä hetkellä hän kuuluu Sinclairin tiimiin – kunhan se vain palvelee hänen omia tavoitteitaan – ja vaikka hän ei ole luopunut demonisista toimistaan. Cavallo asuu Jane Collinsin talossa. [romaanista 1214 alkaen]

Vastustajat 
John Sinclair taistelee lukuisia  kauhu- ja fantasiagenren olentoja vastaan – esimerkiksi demonit, ghoulit, zombiet, ihmissudet ja vampyyrit. Uransa aikana hän on myös taistellut useita päävastustajiaan vastaan:

 Lucifer on täydellinen pahuus; neljä arkkienkeliä syöksivät hänet ja hänen liittolaisensa aikojen alussa kadotuksen pimeyteen. Hänellä on kolme ilmenemismuotoa (pahuuden kolminaisuus):
 Asmodis on paholainen ja Helvetin herra. Hänen palveluksessaan on tuhansia muita demonja ja ihmisiä. Hän pitää itseään myös noitien johtajana, mutta Lilith on tästä kuitenkin eri mieltä.
 Asmodina on paholaisen tytär ja huolehti Tohtori Kuoleman herättämisestä uudelleen henkiin. Hän ei ole Asmodiksen lihallinen jälkeläinen vaan Asmodis loi hänet jättiläiskäärme Apepista muuttamalla käärmeen hahmoa.  Asmodina pystyi loppuun asti muuttumaan tarvittaessa käärmeeksi.  Hopeinen bumerangi kuitenkin katkaisee hänen kaulansa ja Sinclair tuhoaa ristillään hänen ruumiinsa.
 Asmodis nimitti Wikkan noitien kuningattareksi. Yhdessä Jane Collinsin kanssa, joka oli Jack Ripperin hengen riivaama, he aiheuttivat Sinclairin tiimillä pitkän aikaa lukuisia ongelmia. Arkonadan vangittua Wikkan hän poltti tämän.
 Baphomet, palavasilmäinen demoni, on pahojen Temppeliherrain epäjumala ja johtaja.
 Beelzebub on myös yksi Luciferin ilmenemismuotoja. Hän esiintyy tavallisesti varjomaisena hahmona ja on mieltynyt zombeihin.
 Pimeyden olennot ovat Luciferin ensimmäisiä palvelijoita. He olivat hänen rinnallaan jo ensimmäisessä sodassa enkeleitä vastaan ja heidät syöksettiin herransa mukana ikuiseen kadotukseen. Nyt he kuin kuitenkin liikkuvat maan päällä ihmisasussa, joskin heidän alkuperäinen muotonsa muistuttaa enemmän liskoa tai gorillaa.
 Lilith, tunnetaan myös Astartena, on Luciferin rakastettu, Taivaan ensimmäinen huora, joka pitää itseään noitien valtiattarena. Sen takia hänellä oli usein konflikteja Asmodiksen kanssa. Hän esiintyy usein suunnattoman suuren kraakenin muodossa.
 Tohtori Kuolema on Johnin ensimmäinen päävastustaja, joka hävittyään taistelun Sinclairiä vastaan tappaa itsensä hopeanaulalla. Asmodina ja Kummitus kuitenkin siirtävät hänen henkensä mafia-pomo Solo Morasson ruumiiseen. Hän perustaa murhaliigan taistellakseen Sinclairiä vastaan ja tuhotakseen ihmiskunnan. Myöhemmin hän liittoutuu Kummituksen kanssa Asmodinaa vastaa ja katkaisee Asmodinan pää hopeisella bumerangilla. Loppujen lopuksi hän putoaa piraija-altaaseen ja kalat syövät hänet hengiltä.[GK94–GK113; romaanit 108–230]
 Musta Kuolema on jättiläismäinen musta luuranko, jolla on punahehkuiset silmät ja aseenaan suuri viikate. Hän tappaa Will Mallmannin aviovaimon heidän häittensä jälkeen. Sinclair tappaa Mustan kuoleman hopeisella bumerangilla. Siitä huolimatta hän esiintyy monissa menneisyyteen sijoittuvissa seikkailuissa. Kirjassa Die Rückkehr des Schwarzen Tods (Mustan kuoleman paluu) hänestä tulee jälleen Sinclairin päävastustaja, joskin Sinclairin onnistuu varsin nopeasti tuhomaan hänen kultaisella pistoolillaan. [romaanit 7–1387]
 Suuret muinaiset olivat joukko superdemoneja, jotka ovat olleet olemassa jo useita vuosituhansia. He olivat Ruumiskaupungin valtiaita. Kun yksi Suurista muinaisista kuoli, tuhoutui myös hänen osuutensa ruumiskaupungista. Kummitusta lukuun ottamatta kaikki tuhoutuivat suuressa taistelussa, jonka Rautainen enkeli, Myxin, Kara, Lilith, John, Suko ja Asmodis voittivat. Muinaisiin kuuluivat:
 Kalifato oli suunnaton hämähäkkidemoni. Hän oli ensimmäinen Suuri muinainen, jonka Sinclair tapasi. Taistelussa helvetinvoimia vastaan Asmodis tuhosi hänet Rajattomassa maassa.
 Gorgosilla, tunnetaan myös nimellä Lasinen, oli suuri joukko palvelijoita, jotka myös olivat lasisia. Mutta kun Rautainen enkeli hyökkää häntä vastaan omassa maailmassa maagisen heilurin avulla, myös hän kuolee.
 Krol oli jättiläismäisen kraakenin muotoinen. Myxin tuhoaa hänet Karan kultaisella miekalla.
 Rautaisen enkelin kaksoisveli oli myös Suuri muinainen, mutta muut loivat hänet Rautaisen enkelin vastakohdaksi. Hän oli viimeinen Suuri muinainen, joka sarjassa esiteltiin, ja hänen veljensä surmasi hänet pian.
 Hemator oli alun perin Suurten muinaisten johtaja ja samalla myös heistä voimakkain. Hänellä oli valtavat kivikädet, joilla hän murskasi vastustajiaan. Kun Rautainen enkeli taisteli häntä vastaan maagisella heilurillaan, kohtaa myös hän loppunsa.
 Kummitus on Suurista muinaisista viimeinen. Hän hallitsee kuolleitten demonien sieluja, joista hän saa voimansa. Muodoltaan hän on suunnaton varjo, jonka hän on varastanut tähtivampyyri Acronilta. Hänen ja Sinclairin välillä vallitsee tällä hetkellä aselepo.
 Useat demonit palvelivat Suuria muinaisia:
 Arkonada hallitsi Maagikkojen planeettaa, jolla kultainen pistooli valmistettiin. Kun Myxin hyökkää häntä vastaan Atlantiksen kuolinnaamiolla, sen voima repii hänet varjosuikaleiksi. Muutamaa kuukautta hänet hopeinen bumerangi lähettää hänet lopullisesti helvettiin.
 Izzi oli atlantislainen epäjumala ja oli aikoinaan yksi paholaisen tyttären Asmodinan kanssa. Herättyään hän ilmestyi jättiläismatona, mutta hänet saatiin jälleen tuhottua bumerangin avulla.
 Belphegor, arkkidemoni, jolla on liekehtivä ruoska. Johnin ja Sukon voitettua hänet kaksintaistelussa hän jää mikromaailmaan, liittoutuu Izzi-epäjumalan kanssa, minkä takia hänen ruumiinsa muuttuu madoiksi. Lopulta Rautainen enkeli tuhoaa hänet maagisella heilurillaan.
 Murhaliiga oli demonien ja rikollisten yhteenliittymä. Sen johtajana oli Solo Morasso alias Tohtori Kuolema, kunnes piraijat söivät hänet. Myös hänen paluuyrityksensä epäonnistui. Murhaliigan jäseniä olivat:
 Tokata on Saatanan samurai, jonka yhden käden John katkaisi bumerangillaan. Hän tekee harakirin sen jälkeen kun hän oli hävinnyt Kultaiselle samuraille.
 Lupina on ihmissusien kuningatar. John rakastui häneen ollessaan ihmissutena. Vuosien päästä ympäristödemoni Mandragoro myrkyttää hänet ja hän kuolee.
 Vampiro-del-mar on vampyyrien keisari. John katkaiseen hänen päänsä taskukirjassa numero 030.
 Xorron on ghoulien ja zombien valtias. Sinclair tuhoaa hänet Kristallimaailmassa Shimada-demonin miekalla.
 Mr. Mondo on hullu tiedemies. Hän onnistuu muuttamaan Sinclairin ihmissudeksi. Hän kuolee putoamalla laavavirtaan. [romaanit 200-202]
 Lady X alias Pamela Scott on huipputerroristi, joka myöhemmin muuttuu vampyyriksi. Tohtori Kuoleman kuoltua hän johtaa Murhaliigaa. Kun hän yrittää muodostaa vampiirien salaliittoa, Frantisek Marek seivästää hänet. Vampyyrikreivi Boris Bogdanovich herättää hänet kuitenkin uudelleen henkiin käärmetaian avulla. John Sinclair tuhoaa hänet lopulliseti hopealuodilla.
 Viola Mandini oli rikollinen, joka sattumalta oli jonkin aikaa Murhaliigan jäsen. Lady X ampui hänet Tohtori Kuoleman käskystä, koska hänen katsottiin olevan liian heikko.
 Fenris on ihmissusien herra ja germaaninen jumala.
 Mandragoro on ”Ympäristödemoni”. Hän taistelee luonnon säilyttämisen puolesta. Hän tappaa Lupinan, kun tämä yrittää tunkeutua hänen valtakuntaansa, ympäristökatastrofin tuhoamaan metsään. Periaattessa hän on neutraali, mutta tappaa tarpeen vaatiessa – myös viattomia.
 Dracula II (Will Mallmann) oli ennen vampyyriksi muuttumista Johnin parhaimpia ystäviä. Hänellä on verikivi, joka tekee hänet immuuniksi hopealuotien, vaarnojen ja hopearistin vaikutuksille. Hän on lisäksi Vampyyrimaailman valtias. Hänen tavoitteenaan on muuttaa Maa verenimijöiden valtakunnaksi. [romaanista 569 alkaen]
 Assunga on noitien valtias ja asuu omassa Noitamaailmassaan. Hänellä on taikaviitta, jonka avulla hän voi siirtyä viiveettä muihin paikkoihin tai ulottuvuuksiin. Hän oli myös jonkin aikaa Dracula II. kumppani.
 Saladin oli rikollinen hypnotisoija, joka ensin palveli Mustaa kuolemaa ja myöhemmin Dracula II:ta, jonka Vampyyrimaailmassa hän eli. John Sinclar ja Glenda Perkins onnistuvat lopulta tuhoamaan hänet. [romaanit 1332–1555]
 Vincent van Akkeren, oli alun perin snuff-elokuvien ohjaaja, ryhtyi sitten kuitenkin Baphomet-epäjumalan palvelijaksi ja antoi Baphometin hengen vallata ruumiinsa. Hän pyrki kaikkien temppeliherrain suurmestariksi. Häntä luultiin usein kuolleeksi ja hän liittoutui mm. Dracula II:n, Saladinin ja Mustan kuoleman kanssa. Musta kuolema surmasi hänet viikatteellaan, kun hän oli muuttunut vampyyriksi. [romaanit 419–1359]
 Belial oli valheiden enkeli ja Luciferin henkivartija. Kun hän oli liittoutunut Mustan kuoleman kanssa, neljä arkkienkeliä tuhosivat hänet. [romaanit 850–1366]

Tapahtumapaikat 	

Sarjassa on todellisten tapahtumapaikkojen (Skotlanti, Englanti jne.) lukuisia paralleelimaailmoja. Tällaisia ovat esimerkiksi Aibon, Atlantis, Maagikkojen planeetta, Avalon ja Vampyyrimaailma. Aibon on sekä druidien paratiisi että kiirastuli. Siellä on niin hyvä kuin pahakin puoli. Pahaa puolta hallitsee Guywano-druidi. Hyvässä sen sijaan asuu Sinclairin ystävä Punainen Ryan. Aibonissa on lisäksi Ajan pyörä, jota harmaat miehet varitoivat. Atlantis on mereen vajonnut manner. Musta kuolema toimi siellä. Maagikoiden planeetta kiersi Atlantiksen mannerta ja tuhosi sen syöksyessään siihen. Siellä on myös Helvetin suot, jossa Musta kuolema syntyi. Kultainen pistooli on myös Atlantiksesta. Avalon on kuningas Arthur -legendojen tarunhohtoinen saari - Musta graali on myös täällä. Vampyyrimaailma oli Luciferin lahja Dracula II:lle. Musta kuolema valloitti tämän maailman ja yritti herättää Atlantiksen jälleen henkiin. Hänen kuolemansa jälkeen Vampyyrimaailma oli kuitenkin jälleen Dracula II:n hallussa.

Maagiset aseet ja esineet

Sinclair-ryhmän aseet 

Sinclairin vahvin ase on hänen hopeinen ristinsä. Hän on ristin perillinen ja siten valon poika, jonka tehtävänä on taistella pimeyden voimia vastaan. Hän sai tämän tehtävän Vera Mönössy -nimiseltä mustalaisnaiselta, jonka hän pelasti mukiloinnilta. Profeetta Hesekiel takoi ristin Babylonin vankeudessa. John aktivoi sen huutamalla ääneen neljän arkkienkelin nimet. Arkkienkelit ovat vihkineet ristin ja heidän nimikirjaimensa ovat ristissä: Mikael, Gabriel, Rafael ja Uriel. Ristin voi myös aktivoida latinankielisellä lauseella "Terra pestem teneto – Salus hic maneto!"

Toinen erittäin vahva Sinclairin ase on Hopeinen bumerangi. Se oli tehty "Pahojen unien kirjan" viimeisistä sivuista. Bumerangilla Sinclair tuhosi ensimmäisen päävastustajansa Mustan kuoleman - myöhemmin myös lukuisia muita vastustajiaan. Se oli välillä Tohtori Kuoleman hallussa, joka sen avulla katkaisi Paholaisen tyttären Asmodinan pään. Sinclairin muita aseita ovat hopealuodeilla ladattu Beretta (92FS-malli) ja hopeinen tikari. Vihkivedellä käsitellyt hopealuodit valaa skotlantilaisen luostarin munkkiseppä. Sinclairilla on aseeseensa luonnollisesti myös tavallisia lyijyluoteja joskin niitä tarvitaan hyvin harvoin, lähinnä pimeän voimien kanssa liittoutuneita mutta vielä varsinaista tartuntaa saamatta jääneitä mafiagangstereita vastaan.

Sinclairilla on myös vihkivedellä pyhitetty hopeinen tikari, jonka pelkkä kosketuskin on miltei tappava pimeyden olennoille.  

Sukolla on mustamaaginen demoniruoska ja valkomaaginen Buddhan sauva. Demoniruoska on valmistettu Nyrana-demonin ihosta ja sen kolme nahkasiimaa kiertyvät vastustajan ympärille ja tappavat hänet. Buddhan sauvan avulla sen kantaja voi pysäyttää ajan 5. sekunniksi lausumalla sanan ”Topar”. Vaikutuksen aikana ei kuitenkaan saa tappaa ketään – ihmistä, eläintä tai demonia – koska sauva silloin menettäisi tehonsa. 

Johnin ystävällä Bill Conollylla on mustamaaginen kultainen pistooli. Se on peräisin Atlantiksesta ja ampuu limaa, joka ympäröi vastustajan ja hävittää tämän. Tällä aseella Sinclairin onnistui tuhota Musta kuolema tämän paluun jälkeen.

Aiemmin Bill Connolly suosi myös mustamaagista demonipyöveli Desteron miekkaa.  Miekka kuitenkin tuhoutui hopeabumerangin osumasta: nelikätinen paholainen eli Apinapiru sieppasi bumerangin kesken heiton ja aikoi tappaa Sinclairin sillä, mutta Bill pysäytti heiton miekalla, joka mustamaagisena esineenä tuhoutui bumerangin osumasta. Lisäajan turvin Suko sai kuitenkin tilaisuuden ja hänen demoniruoskansa teki Apinapirusta riekaleita.

Muita tärkeitä maagisia esineitä 

Sarjassa esiintyy jatkuvasti maagisia aseita ja esineitä. ”Pahojen unien kirja” sisältää Helvetin salaisuudet ja sen viimeisistä sivuista muodostettiin hopeinen bumerangi. Hyvyyden ja pahuuden kuutiot ovat vahvoja aseita, jotka pystyvät kumoamaan toistensa vaikutuksen. Ne ovat Kummituksen ja temppeliherrain johtajan Godwin de Salierin hallussa. Musta graal on tärkeä ja se on Avalonissa. John Sinclair käyttää myös pentagrammia suojautuakseen henkiä vastaan. "Gnostinen jalokivi", oli myös tärkeä amuletti, joka pystyi tuhoamaan alempia demoneja. Koska jalokiven magia ei ollut yhteensopiva hopeisen ristin kanssa, se tuhoutui jouduttaan vahingossa kosketuksiin sen kanssa.

Nyrana-demonilta saatiin mustamaaginen keihäs, joka sittemmin oli Myxin-velhon pääase.

Ehkä salaperäisin kaikista oli Onnettomuuden kuutio, jota käytti pääasiassa Solo Morasso.  Sen avulla hän pystyi siirtymään paikasta toiseen, luomaan pirullista kudokset hajottavaa kuolemansumua sekä kutsumaan paikalle muiden ulottuvuuksien olentoja, kuten Nadine Bergerin surmaksi koituneen Murhahirviön. 
Kuutio oli hetkittäin Sinclairin hallussa, mutta sen lopullinen kohtalo on epäselvä.

Joskus harvoin on käytetty myös kertakäyttöisiä aseita: esimerkiksi Luurankolaiva tuhottiin vihkivedellä käsitellyllä räjähteellä.

Yöjuttu-lehdet 

Tony Ballard -tarinat on kirjoittanut A. F. Morland, kaikki muut ovat Jason Darkin (=Helmut Rellegerd) käsialaa. Lehdissä julkaistiin myös lukijoiden piirustuksia ja lyhyitä kauhunovelleja.

Yöjuttu-taskukirjat 

Yöjuttu-taskukirjat ovat samanmittaisia kuin lehdissä julkaistut tarinat; väljällä fontilla ja asettelulla ne on saatu taskukirjamuotoon sopivaksi.

Lukemistolehdet
Kauhukirjallisuus
Vampyyrit kirjallisuudessa‎