Olympus E-1

Olympus E-1 on Olympuksen vuonna 2003 esittelemä kamera. Se oli ensimmäinen alusta asti täysin digitaaliseksi suunniteltu järjestelmäkamera. 

E-1:ssä käytetään Four Thirds -objektiivikiinnitystä ja -kuvajärjestelmää. Se tarkoittaa, että järjestelmän kenno on pienempi kuin 35 mm:n filmiruutu, joten järjestelmästä on saatu kevyempi ja pienempi kuin kilpailijoiden vastaavista.

Pääpiirteet:
Kevyempi ja kompaktimpi kuin kilpailevat DSLR-rungot
5 megapikseliä CCD
Magnesium-alumiini runko
Säänkestävä
"Supersonic Wave Filter" puhdistaa kennon joka käynnistyskerralla
USB 2.0 ja Firewire-liitettävyys
Jatkuva kuvaus 3 ruutua sekunnissa aina 12 ruutuun asti
Käyttäjän päivitettävissä oleva firmware

Joskus pitkillä valotusajoilla näkyy kirkkaita pisteitä. Ilmiötä kutsutaan pitkän valotuksen kohinaksi. Kytkemällä päälle "noise filter" -tekniikan E-1 poistaa kirkkaat kohdat.

E-1:n kehitystä on kutsuttu myös Olympuksen Zuiko-objektiivinimen elvyttämiseksi, vaikka uuden objektiivisarjan nimi onkin Zuiko Digital. E-1:tä myytiin yleensä sääsuojatun Zuiko Digital 14–54 mm:n 1:2.8–3.5 zoom-objektiivin kanssa.

Olympus jakoi aikaisemmin ilmaiseksi OM-adaptereita, joilla voitiin kytkeä vanhoja OM-kiinnityksellä varustettuja objektiiveja uuteen 4/3-kiinnitykseen. Enää adaptereita ei saa ilmaiseksi, mutta niitä on edelleen saatavana. Adapterilla saadaan käyttöön laaja valikoima vanhempia manuaalitarkenteisia objektiiveja.

Aiheesta muualla 

Digitaaliset kamerat
E-1