Diagrammi

Diagrammit ja kaaviot ovat tiedon graafista esittämistä (visualisointia) kaksiulotteisesti tai kolmiulotteisesti. 

Sana diagrammi tulee kreikan verbistä diagraphein, 'merkitä viivoilla'.

Muuttujadiagrammit

Tyypit
Yleisimpiä diagrammityyppejä, jossa joko diskreetit (erilliset, epäjatkuvat) tai jatkuvat arvot esitetään kahden muuttujan suhteena, ovat:
 pylväsdiagrammi
histogrammi
 palkkikaavio eli vaakapylväsdiagrammi
 pyramidikaavio
ympyrädiagrammi eli piirakkakaavio
 pistekaavio eli hajontakuvio
 viivadiagrammi
 funktion kuvaaja
 aluekaavio
 sädekaavio
 karttadiagrammi, eräänlainen teemakartta
 taulukko tai matriisi
 kuva-aiheiset tilastokaaviot, jotka koostuvat erilaisista kuvallisista elementeistä 
 hahmokaavio, jossa hahmokuvioiden koot kuvaavat arvoja
 yksikkösymbolikaavio, jossa hahmojen määrät kuvaavat arvoja
 piirrosaiheinen tai koristeltu kaavio, jossa aiheeseen liittyviä piirroksia tai kuvia käytetään selvennyksenä tai koristeena

Esimerkkejä

Rakenne
Tilastodiagrammeilla on tiettyjä osia, joita käytetään useimmissa diagrammityypeissä. Yleisimpiä rakenneosia ovat:
 suorakulmainen koordinaatisto, joka koostuu vaaka- ja pystyakselista
 asteikkomerkinnät sekä x- että y-akselilla
 apuviivat: hilaviivat (koordinaattiviivat), jotka ovat määrien hahmottamista helpottavia himmeitä apuviivoja; perusviiva, josta käsin arvioidaan, kuinka suurta määrää kuvio-ikoni esittää, usein jompikumpi akseleista; viiteviiva, jolla korostetaan kaaviossa jotain kohtaa, kuten keskiarvoa tai tavoitetta
 kuvio-ikonit ja piirrossymbolit: pylväät, sektorit ja muut määriä kuvaavat kuviot
 tekstit: otsikko, nimiöt, aputekstit

Käyttö
Numeerista tietoa kuten tilastotietoa voi esittää tekstinä, taulukkona ja diagrammina. Valittu esitystapa vaikuttaa siihen, kuinka ymmärrettävää ja sovellettavaa tieto on. Tilastodiagrammissa määrällinen tieto esitetään piirrossymbolien suhteina, jotta lukija hahmottaisi lukujen erot nopeasti yhtenä kokonaisuutena. Kuvion avulla voidaan myös tehokkaasti tuoda esille tiedon säännönmukaisuudet ja riippuvuudet. Toisaalta kuviomuotoinen tieto on epätarkempaa kuin taulukkomuotoinen.

Eri diagrammityyppejä käytetään eri tarkoituksiin. Taulukossa taloustieteilijä Andrew Abelan (2006) suositukset:

Kriteerit
Tilastografiikan tutkija Edward Tufte (1983) on määritellyt yhdeksän kriteeriä, joita hyvältä tilastodiagrammilta vaaditaan. Hyvä diagrammiesitys:
 esittää tiedot kattavasti
 houkuttelee katsojan ajattelemaan itse asiaa eikä sen toteutusta
 ei vääristä tietoihin sisältyvää sanomaa
 esittää paljon lukuja pienessä tilassa
 tiivistää suureen tietojen joukkoon sisältyvän sanoman
 rohkaisee silmää tekemään vertailuja diagrammin eri osien välillä
 tuo esiin tietoihin liittyvän asian monella tasolla, näyttäen sekä yleiskuvan että yksityiskohdat
 palvelee selvästi tiettyä päämäärää, joka voi olla kuvaileminen, tutkiminen, taulukoiminen tai koristaminen
 muodostaa kiinteän kokonaisuuden muun aineiston kanssa

Historia
Tilastodiagrammin luomisen mahdollisti ranskalaisen René Descartesin 1600-luvun puolivälissä kehittämä suorakulmainen koordinaattijärjestelmä. Ensimmäiset tilastodiagrammit laati 1700-luvun lopussa skotlantilainen taloustieteilijä William Playfair (1759–1823). Hän myös kehitti suurimman osan nykyisin käytössä olevista diagrammityypeistä. Playfairin kehittämät kaaviot yleistyivät laajaan käyttöön 1800-luvun lopulla.

Verkkodiagrammit
Matemaattisiin graafeihin eli verkkoihin perustuvat diagrammit, joissa oliot (solmut) asetetaan kaksiulotteiseen avaruuteen ja niiden suhteet kuvataan olioiden välisillä kaarilla:
puukaavio
puukartta
verkkokaavio
vuokaavio
jotkin kaaviomaiset kartat, kuten linjakartat

Esimerkkejä

Muut diagrammit
 Venn-diagrammi
 koneiden räjäytyskuvat
 lohkokaavio

Esimerkkejä

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla

Diagrammit