Leo Kanner

Leo Kanner (13. kesäkuuta 1894 – 4. huhtikuuta 1981) oli juutalaissyntyinen itävaltalainen lastenpsykiatri. Kannerin perhe muutti vuosisadan alussa Berliiniin, jossa Kanner valmistui lääketieteen tohtoriksi vuonna 1921. Kanner emigroitui vuonna 1924 Yhdysvaltoihin ja oli vuonna 1930 perustamassa Yhdysvaltojen ensimmäistä lastenpsykiatrian osastoa baltimorelaiseen Johns Hopkinsin yliopistosairaalaan. Kanner nimettiin psykiatrian apulaisprofessoriksi vuonna 1933, ja julkaisi ensimmäisen englanninkielisen lastenpsykiatrian oppikirjan Child Psychiatry vuonna 1935 .

Jälkipolvet muistavat Leo Kannerin etenkin hänen varhaislapsuuden autismin eli Kannerin oireyhtymän parissa tekemästään työstä. Kanner julkaisi vuonna 1943 tapaustutkimuksen yhdestätoista autistisesta lapsesta, joista suurimman osan tulkittiin olevan kehitysvammaisia. Kannerin tutkimus loi yhdessä Grunja Suharevan ja Hans Aspergerin tutkimusten kanssa pohjan autismin kirjoa koskevalle tutkimukselle.

Kanner alkoi tutkimaan autismia ehkä siksi, että hänen lähisuvussaan esiintyi autistisia piirteitä. Kanner kuvaili sekä itseään, isäänsä että isovanhempiaan sosiaalisesti kömpelöiksi ihmisiksi. Hänen isällään oli lisäksi ilmiömäisen hyvä muisti ja hänellä olikin tapana opetella ulkoa suuria määriä hyödyttömänä pidettyä tietoa mitä erilaisimmista elämänilmiöistä. Kannerin isällä oli myös tapana opiskella juutalaisten yhteiskunnallisten ja lainopillisten kirjoitusten Talmud-kokoelmaa "suorastaan pakkomielteisellä vimmalla".

Kannerin tieteellisiä julkaisuja 

http://affect.media.mit.edu/Rgrads/Articles/pdfs/Kanner-1943-OrigPaper.pdf  

 Kanner, L 1971: Follow up study of eleven autistic children originally reported in 1943. Journal of Autism and Developmental Disorders, Volume 1, Number 2, 119-145. http://www.neurodiversity.com/library_kanner_1971.pdf

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset psykiatrit
Itävaltalaiset psykiatrit
Autismi
Vuonna 1894 syntyneet
Vuonna 1981 kuolleet