Turun kaupunginkirjasto

Turun kaupunginkirjasto (ruots. Åbo stadsbibliotek) on Turussa toimiva yleinen kirjasto. Sen päätoimipiste on Turun keskustassa, VI kaupunginosan alueella sijaitseva Turun kaupunginkirjaston pääkirjasto. Lisäksi kaupunginkirjastoon kuuluu useita lähikirjastoja sekä kaksi kirjastoautoa. Turun kaupunginkirjasto on osa Vaski-kirjastoja, joka on 18 varsinaissuomalaisen kunnan muodostama kirjastokimppa.

Kirjaston juuret ovat 1860-luvulla, jolloin Turkuun perustettiin yksityisin varoin sekä kansankirjasto että sivistyneistölle tarkoitettu kaupunginkirjasto. Turun kaupunki otti pian molemmat kirjastot haltuunsa, ja vuonna 1912 ne liitettiin yhteen Turun kaupunginkirjastoksi.

Turun kaupunginkirjasto on sekä kokoelmansa että pinta-alansa puolesta yksi Suomen suurimmista yleisistä kirjastoista. Se toimii myös alueellista kehittämistehtävää hoitavana kirjastona (AKE), jonka toimialueena on Varsinais-Suomi ja Satakunta. Turun kaupunginkirjasto toimi aikaisemmin Varsinais-Suomen maakuntakirjastona, kunnes maakuntakirjastot korvattiin alueellista kehittämistehtävää hoitavilla kirjastoilla vuonna 2018.

Historia

Kansankirjasto ja kaupunginkirjasto (1862–1912) 

Turun kaupunginkirjaston juuret ovat 1860-luvulla, jolloin Turkuun perustettiin yksityisin varoin kaksi eri kirjastoa: kansansivistysaatteen innoittama kansankirjasto sekä oppineelle sivistyneistölle tarkoitettu kaupunginkirjasto. Vuonna 1862 perustettu kansankirjasto toimi aluksi tehtaanisännänrouva Alfthánin talossa Jokikadun varrella. Kirjasto oli auki vain muutaman tunnin viikossa, ja kukin asiakas sai lainata yhden kirjan kerrallaan, sillä kirjoja oli kokoelmassa vain noin tuhat. Lainaaminen oli ilmaista, mutta halukkaat saivat tukea kirjaston toimintaa markan vuosimaksulla. Kansankirjasto joutui pian taloudellisiin vaikeuksiin, ja sen toiminta jouduttiin jopa keskeyttämään hetkellisesti 1870-luvun alkupuolella. Taloudellinen tilanne parani vuonna 1878, kun Turun kaupunki otti kirjaston haltuunsa.

Turusta oli vuoden 1827 Turun palon jälkeen puuttunut myös tieteellinen kirjasto, sillä Turun Akatemia kirjastoineen siirtyi palon jälkeen Helsinkiin. Sivistyneistöä varten perustettiin kuitenkin vuonna 1869 yksityisin varoin tieteellisluontoinen kaupunginkirjasto. Myös kaupunginkirjaston toiminta osoittautui haastavaksi ilman kaupungin apua, ja vuonna 1891 Turun kaupunki ottikin kirjaston hoidettavakseen.

1900-luvun taitteessa molempien kirjastojen tilat alkoivat vähitellen käydä ahtaiksi. Tilanne helpottui vuonna 1903, kun turkulainen kauppaneuvos ja kaupunginvaltuutettu Fredric von Rettig lahjoitti kaupungille rakennuttamansa uuden kirjastotalon. Rakennuksen lisäksi Rettig lahjoitti kaupungille kirjastotoimintaa varten myös 10 000 kirjaa, taidekokoelman sekä huomattavan summan rahaa. Linnankatu 2:een valmistuneen kirjastotalon suunnitteli Rettigin oma vävy Karl August Wrede. Tukholman ritarihuoneesta vaikutteita ottanut rakennus edustaa arkkitehtuuriltaan hollantilaista myöhäisrenessanssia. Työväestölle tarkoitettu kansankirjasto muutti uuden kirjastotalon ensimmäiseen kerrokseen, ja toiseen kerrokseen siirtyi sivistyneistölle tarkoitettu kaupunginkirjasto. Pääovesta kuljettiin toisen kerroksen kaupunginkirjastoon, kun taas kansankirjastoon kuljettiin Linnankadun varrella olevasta sivuovesta, joka on myöhemmin muurattu umpeen.

Kirjastorakennuksen eri kerroksissa toimineet kansankirjasto ja kaupunginkirjasto liitettiin myös nimellisesti yhteen vuonna 1912. Kirjaston uudeksi nimeksi tuli Turun kaupunginkirjasto. Entinen kaupunginkirjaston kerros muutettiin kirjaston opinto-osastoksi, kun taas alakertaan perustettiin kirjaston yleinen osasto.

Kirjastotoiminta laajenee ja nykyaikaistuu (1913–1970) 

Turussakin ryhdyttiin 1910-luvulla kehittämään kirjastotoimintaa radikaalisti uuteen suuntaan amerikkalaisen kirjastoaatteen innoittamana. Turun kaupunginkirjaston kirjastonhoitaja Einar Holmberg toi Englannin ja Yhdysvaltain matkoiltaan Suomeen kansainvälisiä oppeja, joita ryhdyttiin pian toteuttamaan myös käytännössä. Suurin osa Turun kaupunginkirjaston muutostöistä valmistui vuonna 1914. Turun kaupunginkirjastossa otettiin käyttöön avohyllyt, kaikille vapaat kotilainat, lastenosasto, pitkät aukioloajat sekä nykyisenkaltainen luokitus- ja luettelointijärjestelmä. Aikaisemmin erilliset ensimmäisen kerroksen naisten ja miesten lukusalit yhdistettiin, ja sanomalehdet kiinnitettiin amerikkalaiseen tapaan telineisiin, joista niitä luettiin seisaaltaan. Linnankadun sivuovi suljettiin pysyvästi, minkä jälkeen kaikki asiakkaat kulkivat kirjastoon pääovesta. Kirjaston käyttösääntöjä myös uudistettiin niin, että lainaamisesta tuli täysin maksutonta ja kaikilla turkulaisilla oli vastedes lainausoikeus. Tämä tarkoitti kirjaston kehittymistä vielä selkeämmin kohti yleistä kansalaiskirjastoa, sillä vuosikymmenen aikana asiakkaiden ja lainojen määrät lähtivät nousuun. Ensimmäinen maailmansota ja sisällissota kuitenkin vaikeuttivat kirjaston toimintaa, ja vuonna 1919 kirjastonhoitajana aloittanut Volter Kilpi huomasikin kirjaston olevan alennustilassa. Kilven aikana kaupunginkirjaston toiminta alkoi jälleen elpyä, mutta hän siirtyi vain muutaman vuoden jälkeen töihin yliopiston kirjastoon.

Asiakasneuvonnassa Turun kaupunginkirjasto oli edelläkävijä: kirjastoon perustettiin Tukholman kirjaston mallin mukaan vuonna 1933 "erikoinen pöytä neuvontaa varten". Vanhassa kansankirjastossa oli toiminut lehtilukusali jo vuodesta 1878 lähtien, mutta 1900-luvun aikana lehtitoimintaa kehitettiin ja laajennettiin aktiivisesti. Jo vuonna 1907 perustettiin lehtiä varten sivulukusali Sofiankadun varrelle, ja myöhemmin lehtilukusaleja perustettiin lisää ympäri kaupunkia. Parhaimmillaan Turussa oli neljä eri lehtilukusalia. Myös lasten kirjastopalveluja kehitettiin ahkerasti. Lapsilla oli ollut jo kansankirjaston puolella oma lukusalinsa vuodesta 1903 lähtien, mutta sen osoittauduttua riittämättömäksi lapset saivat vuoden 1914 muutosten yhteydessä täysin oman osastonsa. Lapset ja nuoret ovat olleet alusta saakka ahkeria kirjaston käyttäjiä.

Turun kirjastoverkko alkoi laajeta toisen maailmansodan jälkeen. Kaupungin ensimmäinen lähikirjasto muodostui jo vuonna 1939, kun alueliitoksen yhteydessä Kaarinan entisestä kunnankirjastosta tuli Nummen lainausasema. Kirjastoverkko laajeni vähitellen, kun lähikirjastoja perustettiin eri puolille kaupunkia. Turku sai myös Suomen ensimmäisen kirjastoauton, joka aloitti toimintansa vuonna 1961. Musiikkiosasto avattiin vuonna 1970 pääkirjaston toiseen kerrokseen.

Uusi pääkirjasto (1971–) 

Turun kaupunginkirjaston vanha päärakennus alkoi ajan kuluessa käydä ahtaaksi ja epäkäytännölliseksi. Monia pääkirjaston palveluita jouduttiin tämän vuoksi hajauttamaan eri toimipisteisiin. Musiikkiosasto siirrettiin 1970-luvun alussa vain muutaman vuoden toiminnan jälkeen entiseen maaherran virka-asuntoon Läntisen Rantakadun varrelle. Kirjaston neljä eri lehtisalia yhdistettiin Eerikinkadulla sijaitsevaan Julinin taloon vuonna 1990 perustettuun lehtisaliin. Lastenosasto taas muutti vuonna 1991 tilanahtauden vuoksi Vanhan Suurtorin laidalla sijaitsevaan Hjeltin taloon, jossa se toimi vuoteen 2007 saakka. 

Tilaongelmaan oli etsitty ratkaisua jo 1980-luvulta lähtien, ja vuonna 2003 kaupunginvaltuusto vihdoin päätti uuden pääkirjastotalon rakentamisesta samaan kortteliin, jossa myös vanha Bibliotheca-rakennus sijaitsi. Uuden kirjastorakennuksen suunnittelukilpailun voitti arkkitehtitoimisto JKMM, jonka suunnittelema kirjastotalo valmistui vuonna 2007. Uuden kirjastotalon valmistumisen myötä lastenosasto, lehtisali ja musiikkiosasto muuttivat jälleen pääkirjaston katon alle. Nykyisin pääkirjasto koostuu sekä vanhasta että uudesta kirjastotalosta, joita yhdistää Linnankadun varrella oleva käytävä. Lisäksi siihen kuuluu sisäpihan puolella oleva maaherran kansliarakennus, jossa on kahvila sekä kokoustiloja. 

2000-luvun aikana Turun kaupunginkirjaston lähikirjastoja on lakkautettu. Martin ja Mikaelin lähikirjastot suljettiin vuonna 2009, ja Lausteen kirjasto sulki ovensa vuonna 2019. Monissa lähikirjastoissa on 2010-luvun aikana otettu käyttöön omatoimiset kirjastopalvelut, jotka ovat jonkin verran vilkastuttaneet asiointia.

Toimipisteet 
Turun kaupunginkirjastoon kuuluu pääkirjaston lisäksi kymmenen lähikirjastoa, Skanssin palvelupiste sekä kaksi kirjastoautoa. Omatoimikirjastoja ovat Aunelan, Hirvensalon, Ilpoisten, Nummen, Paattisten, Vasaramäen ja Yli-Maarian kirjastot.

Tilastoja 
Turun kaupunginkirjaston tilastot vuodelta 2021: 

 Lainat: 2,9 miljoonaa

 Kävijät: 1,1 miljoonaa

 Kokoelma: 820 000

 Hankinnat: 58 000

 Poistot: 66 000

 Tapahtumat: 1 500

 Henkilötyövuodet: 153

 Toimintakulut: 12 miljoonaa

Lähteet

Kirjallisuutta 

Kirjoista kokoelmaksi: Kansansivistystä ja kansainvälisyyttä Turun kaupunginkirjastossa 1800–1900-luvuilla. Toim. Kaisa Hypén, Leila Koivunen, Janne Tunturi. Avain, Helsinki 2015.
Näätsaari, Inkeri: Kaupungin valo: Turun pääkirjasto Siriuksen korttelissa. Enostone, Turku 2012.
Seppälä, Eila: Turun kaupunginkirjasto 1863–1963. Turun kaupunki, Turku 1963.

Aiheesta muualla 

 Turun kaupunginkirjaston kotisivut
Aukioloajat ja yhteystiedot
 Vaski-verkkokirjasto
Turun kaupunginkirjaston vanha kokoelma
Turun kaupunginkirjaston digitoimia aineistoja

Kaupunginkirjasto
Suomen kunnan- ja kaupunginkirjastot
Suomen maakuntakirjastot