Edward R. Murrow

Edward R. Murrow (synt. Egbert Roscoe Murrow; 25. huhtikuuta 1908 Greensboro, Pohjois-Carolina – 27. huhtikuuta 1965 New York, New York) oli yhdysvaltalainen radio- ja televisiojournalisti.

Murrow’n ura radiossa alkoi vuonna 1935, jolloin hänet palkattiin CBS:n uutisten esimieheksi. Hän pyrki kasvattamaan CBS:n uutisten arvostusta palkkaamalla toimittajia asiantuntemuksen eikä niinkään radiokokemuksen perusteella. Palkattujen toimittajien joukossa olivat muun muassa Charles Collingwood, Eric Sevareid, William L. Shirer ja Howard K. Smith. Uudet toimittajat tunnettiin yleisesti nimellä Murrow’s Boys.

Toisen maailmansodan aikana Murrow teki itse reportaaseja suoraan tapahtumapaikoilta ja asettui usein vaaralle alttiiksi, kuten selostaessaan vuonna 1940 Lontoon pommituksia talojen katoilta.

Sodan jälkeen Murrow nimitettiin CBS:n uutisten varatoimitusjohtajaksi. Ensiesiintymisensä televisiossa Murrow teki 1951 ohjelman See It Now isäntänä.. Vuonna 1953 ohjelma käsitteli Milo Radulovichin erottamista Yhdysvaltain ilmavoimista sillä perusteella, että Radulovichin äiti ja sisar olivat kommunistimyönteisiä. See It Now epäili erottamispäätöksen laillisuutta, ja pian lähetyksen jälkeen Radulovich sai työnsä takaisin. Tapausta voidaan pitää yhdysvaltalaisen journalismin ja politiikan käännekohtana. Pian ohjelman jälkeen ilmeni, että senaattori Joseph McCarthy aikoi hyökätä Murrow’ta vastaan. Myös Murrow oli kerännyt aineistoa McCarthysta, ja 9. maaliskuuta 1954 lähetetty ohjelma koostui lähes yksinomaan McCarthyn omista lausunnoista ja antoi hänestä kuvan fanaatikkona. McCarthy sai tilaisuuden vaatimaansa vastineeseen ja nimitti Murrow’ta ”šakaalilauman johtajaksi”, mutta lausunto kääntyi häntä itseään vastaan. Ohjelman vaikutusvallan ja ajoituksen ansiosta McCarthyn vaikutusvalta romahti.

1950-luvun lopulla CBS:n ja Murrow’n välit alkoivat kiristyä, ja vuonna 1961 hän siirtyi presidentti John F. Kennedyn nimittämänä United States Information Agencyn johtoon. Kolme vuotta nimityksen jälkeen Murrow’lla todettiin keuhkosyöpä. Murrow kuoli 1965.
 
Vuonna 1964 Edward R. Murrow sai Presidential Medal of Freedomin. Radio Hall of Fameen hänet valittiin vuonna 1988. Hän sai myös yhdeksän Emmy-palkintoa, ja hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. Lisäksi hänet palkittiin Grammylla vuonna 1966 äänilevystä A Reporter Remembers, Vol. 1: The War Years.

George Clooney on ohjannut Murrow’n urasta elokuvan Hyvää yötä ja onnea, jossa Murrow’ta esittää David Strathairn.

Lähteet

Aiheesta muualla
Edward R. Murrow: Response to Senator Joe McCarthy on CBS' See It Now. 
About America: Edward G. Murrow. 
Edward R. Murrow: Broadcasting History. 

Hollywood Walk of Fame
Radio Hall of Fame
Yhdysvaltalaiset radiotoimittajat
Grammy-palkinnon saajat
Yhdysvaltalaiset televisiotoimittajat
Yhdysvaltalaiset sotakirjeenvaihtajat
Presidential Medal of Freedom
Vuonna 1908 syntyneet
Vuonna 1965 kuolleet
Seulonnan keskeiset artikkelit