Rasteri

Rasteri on painotuotteissa käytetty tekniikka värien esittämiseen pienten rasteripisteiden avulla. Harmaasävykuvassa mustien rasteripisteiden koko tai etäisyys määrittää sen, näkyykö kohdassa ihmissilmälle tummaa vai vaaleaa harmaata. Neliväripainamisessa (CMYK) jokainen painoväri rasteroidaan erikseen ja rasteripisteiden yhdistelmät muodostavat tarvittavat värisävyt.

Tyyppejä
Amplitudimoduloitu rasterointi eli perinteinen rasterointi on yleisimmin käytössä. Siinä rasteripisteen koko vaihtelee sävyn mukaan ja niiden välinen etäisyys pysyy vakiona. Taajuusmoduloidussa eli stokastisessa rasteroinnissa pisteet ovat saman kokoisia, mutta niiden etäisyys toisistaan vaihtelee sävyn mukaan. Erikoisrastereita ovat viivarasteri ja jyvärasteri.

Rasterin linjatiheydet
Rasterin linjatiheys riippuu painettavan paperin ominaisuuksista. Mitä huokoisempi paperi, sitä enemmän se imee väriä, ja tämän vuoksi rasterin linjatiheyden on oltava harvempi, ettei väriä tule paperille liikaa. Sanomalehdissä käytetään rasteria, jonka linjatiheys on 40 linjaa sentille (100 lpi). Arkkipainotuotteissa käytetään päällystetylle paperille painettaessa 60–70 l/cm (150–175 lpi) linjatiheyksiä.

Rasterikulmat 

Usealla värillä painettaessa on rasterien kulmitusten oltava oikein, tai muuten voi syntyä moiré-kuviota. Tavallisin kulmitusten yhdistelmä on syaani 15°, magenta 75°, keltainen 0° ja musta 45°.

Rasteripisteen kasvu
Painovärin paperiin imeytymisen johdosta tapahtuu rasteripisteen kasvua, mistä johtuva kuvan tummuminen pitää ennakoida kuvankäsittelyssä.

Rasteroiminen 
Rasteroiminen tehdään nykyisin kirjapainoissa RIPissä (Raster Image Processor). Tulostettavan aiheen kaikista osaväreistä tehdään oma bittikarttakuva, joka on resoluutioltaan sama kuin tulostimen resoluutio (esimerkiksi 2540 dpi). Tämä bittikartta tulostetaan sitten painofilmille tai -pellille. Ripattu bittikarttakuva sisältää kaiken tarvittavan datan työn tekemiseen.

Rasterin historiaa 
Kirjapainotaidon alkuaikoina kuvat esitettiin viivakuvina. Valokuvauksen kehittyessä tuli tarve pystyä painamaan valokuvia sanomalehdissä. Aluksi valokuvien rasterointiin käytettiin reprokamerassa lasilevyä, johon oli hiottu uria ristikon muotoon. Sittemmin siirryttiin käyttämään muovikalvoa, jossa oli 50 % rasteri. Tuota kalvoa kutsutaan kontaktirasteriksi.

 Kirjapainotaito

it:Trasferelli#I retini