IgA-nefropatia

IgA-nefropatia eli Bergerin tauti on maailman yleisin glomerulonefriitti eli munuaiskerästulehdus. Nefropatia kuvattiin ensimmäisen kerran vuonna 1968.
Tautiepäily herää, kun virtsanäytteessä näkyy verta ja valkuaista sekä muut taudit on poissuljettu. Valtaosalla potilaista ei ole oireita, mutta kolmasosalla esiintyy ajoittain makroskooppista hematuriaa. Tautia ei toistaiseksi voida parantaa, mutta sen etenemistä voidaan hidastaa. Tauti diagnosoidaan useimmiten munuaisbiopsian avulla, johon päädytään yleensä rutiininomaisen terveystarkastuksen yhteydessä havaitusta korkeasta verenpaineesta.
IgA:ta tavataan iästä riippumatta. Yleisintä se on yli 30-vuotiailla.

IgA-nefropatiassa IgA1:n tuotanto luuytimessä on lisääntynyt. Myös nielurisat tuottavat liiaksi IgA1:tä. Potilaiden seerumin IgA on erilaista kuin terveillä ihmisillä, mikä kuvastaa munuaisiin saostunutta IgA:ta. Nykyisin uskotaan, että IgA on luuydinperäistä. IgA on IgA-nefropatiassa latautunut negatiivisesti sisältäen poikkeavan hiilihydraattimäärän. Fysikaaliset ominaisuudet vaikuttavat todennäköisesti munuaiskerästen ominaisuuksiin ja täten edesauttavat sen huonoa liukenemista. Pidetään epätodennäköisenä, että pelkkä IgA:n ylituotanto olisi taudin ainoa syy. Runsas IgA-saostuma munuaiskeräsissä on diagnoosin edellytys. Tyypillinen valomikroskooppinen löydös on mesangiumalueiden laajeneminen. Taudissa esiintyy harvoin runsaasti kresenttejä, joihin liittyy munuaisten äkillinen vajaatoiminta.

Lähteet 

Munuaissairaudet