Betty Compson

Betty Compson (alun perin Eleanor Luicime Compson, 19. maaliskuuta 1897 – 18. huhtikuuta 1974) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Beaverissa, Utahin osavaltiossa, missä hän loi laaja-alaisen elokuvatähden uran. Hänen isänsä kuoli nuorena ja hän joutui keskeyttämään koulunkäynnin ansaitakseen elantonsa itselleen ja äidilleen. Hän löysi työpaikan viulistina Salt Lake Cityssä, Utahissa.

Mykän elokuvan tähti 
Compson teki 26 elokuvaa yksin vuonna 1916. Suurin osa niistä oli lyhyelokuvia. Hän viimeisteli elokuvan The Miracle Man (1919) George Loane Tuckerille. Comptonin nousu elokuvatähdeksi alkoi hänen roolistaan Rosena tässä tuotteessa.

Vuonna 1920 hän alkoi johtaa omaa yhtiötään. Hän työskenteli Hollywoodin Bruntonin studiolla ja hankki käsikirjoitukset kolmeen elokuvaan. Compson palasi New York Citystä, missä hän sai taloudellista tukea elokuviensa tuotantoa varten.

Hänen ensimmäinen elokuvansa tuottajana oli Prisoners of Love (1921). Hän esitti Blanche Davisin, varakkaaseen perheeseen syntyneen ja perinnöllisen ulkoisen kauneutensa kiroamaa tyttöä. Compson valitsi Art Rossonin ohjaamaan kokoillan elokuvaa. Tarina oli valittu Catherine Henryn tuotannosta.

Compson työskenteli Christie Companylle uutena näyttelijänä elokuvissa, seuraten Famous Players-Laskyn elokuvastudiota. Saatuaan valmiiksi elokuvan The Woman with Four Faces (1923) hän teki sopimuksen Lontoossa, Englannissa sijaitsevan elokuvayhtiön kanssa. Siellä hän esiintyi päätähtenä neljässä Graham Cuttsin, tunnetun englantilaisen elokuvantekijän ohjaamassa elokuvassa. Ensimmäiset näistä olivat elokuvaversioita englantilaisesta näytelmästä nimeltä Woman to Woman (1929).

Vuonna 1928 hän esiintyi The Barkerissa, mykkäelokuvassa joka sisälsi muutamia äänitettyjä kohtauksia. Compson palkittiin Parhaan naispääosan Oscar-palkinnolla esityksestään.

Myöhempi ura 
Yksi hänen kunnioitetuimmista elokuvistaan on The Docks of New York, jonka yhteydessä mainitaan usein sen tummansävyinen atmosfääri sekä loistavat roolisuoritukset, ja vuoden 1930 versiossa elokuvasta The Spoilers jossa hän esitti roolia, jota näytteli myöhemmin Marlene Dietrich vuoden 1942 uudelleenfilmatisoinnissa ja jossa Gary Cooper esitti roolia, jonka John Wayne myöhemmin tulkitsi uudelleen samaisessa uudelleenfilmatisoinnissa, oli ehkä ainoa kerta jossa sekä Cooper että hänelle vertoja vetävä Wayne näyttelivät täsmälleen samaa roolia.

Compsonin viimeinen elokuva oli Here Comes The Trouble (1948). Tämän elokuvan jälkeen hän vetäytyi eläkkeelle ja auttoi miestään hoitamaan liiketointa nimeltä "Ashtrays Unlimited".

Yksityiselämä 
Compson oli naimisissa kolmesti. Vuodesta 1924 vuoteen 1930 hän oli naimisissa elokuvaohjaajan James Cruzen kanssa. Myöhemmin hän avioitui ja erosi tuottaja Irving Weinbergistä. Hänen kolmas aviomiehensä oli Silvious Jack Gall. Gall kuoli vuonna 1962.

Betty Compson kuoli vuonna 1974 kotonaan Glendalessa, Kaliforniassa 77-vuotiaana. Hänet haudattiin toiveensa mukaisesti San Fernando Mission Cemeteryyn, Kalifornian San Fernandoon. Hän ei jättänyt jälkeensä yhtään elossa olevaa sukulaista.

Lähteet 
Los Angeles Times, Betty Compson Has Film Unit, 15. helmikuuta 1920, sivu III1.
Los Angeles Times, Betty Compson Star, 2. tammikuuta 1921, sivu III20. 
Los Angeles Times, Flashes; Star To Travel Betty Compson Signs For London Films, 5. huhtikuuta 1923, sivu II7.
Los Angeles Times, Ex-Film Star Betty Compson, 23. huhtikuuta 1974, sivu A4.
Ogden (Utah) Standard-Examiner, Closeup and Comedy, Monday Evening, 25. toukokuuta 1934, sivu 7.

Aiheesta muualla 

 
 Betty Compsonin elämäkerta Find-A-Gravessa 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Vuonna 1897 syntyneet
Vuonna 1974 kuolleet