Mike Nichols

Mike Nichols (synt. Michael Igor Peschkowsky, 6. marraskuuta 1931 Berliini, Saksa – 19. marraskuuta 2014 New York, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen ohjaaja, tuottaja ja käsikirjoittaja. Hän työskenteli sekä elokuvien parissa että teatterissa.

Nichols syntyi saksalais-venäläiseen juutalaisperheeseen. Hän pakeni vuonna 1939 perheensä kanssa Yhdysvaltoihin ja sai maan kansalaisuuden vuonna 1944. Hän opiskeli jonkin aikaa Chicagon yliopistossa lääketiedettä, muuta hylkäsi akateemisen uran pyrkiäkseen New Yorkissa näyttelijäksi.

Yhteistyö Elaine Mayn kanssa
Ennen kummankin erillisiä ohjaajauria Mike Nichols ja Elaine May tunnettiin komediallisesta yhteistyöstään teatterissa, yökerhoissa ja televisiossa. Se alkoi vuonna 1955 The Compass Players -nimisessä improvisaatioryhmässä Chicagossa. Heidän välinen kemiansa auttoi heitä tekemään nopeaälyisiä improvisaatioita, jotka parodioivat aikansa tv-haastatteluja ja ihmisten keskusteluja ajankohtaisista aiheista. Heitä alettiin kutsua vierailijoiksi kymmeniin televisio- ja radio-ohjelmiin. Heidän Broadway-näytelmänsä pysyi vuonna 1961 näyttämöllä kokonaisen vuoden 1961. Menestys jatkui seuraavilla kausilla muun muassa Robert Redfordin kanssa.

Elokuvaura
Teatterimenestysten jälkeen Nichols pääsi  ohjaamaan elokuvia. Esikoisohjaus vuonna 1966 perustui Edward Albeen näytelmään Kuka pelkää Virginia Woolfia? ja sen pääosia esittivät Elizabeth Taylor ja Richard Burton. Filmi sai viisi Oscar-palkintoa, mutta Nichols sai tällöin vain ehdokkuuden.

Ohjaajana Nicols pystyi luomaan vaivattomasti etenevän tarinan. Hänellä oli tarkka yksityiskohtien taju ja tehokas kyky työskennellä näyttelijöiden kanssa. Ohjaukset ovat tarkkaan harkittuja ja mekaanisilta ajoituksiltaan lähellä täydellisyyttä.

Palkintoja
Nichols sai uransa aikana kaikki neljä merkittävintä yhdysvaltalaista viihdemaailman palkintoa: Emmyn (neljä kertaa), Grammyn, Tonyn (kahdeksan kertaa) ja Oscarin. Vuonna 2001 hänelle myönnettiin National Medal of Arts ja vuonna 2010 Yhdysvaltain elokuvainstituutin elämäntyöpalkinto.

Nichols sai vuonna 1967 elokuvastaan Miehuuskoe (1967) Oscarin parhaasta ohjauksesta ja seuraavana vuonna Golden Globen. Hän oli Oscar-ehdokkaana myös elokuvista Kuka pelkää Virginia Woolfia? (1966), Tapaus Silkwood (1983) ja Working Girl – tieni huipulle (1988). Nichols ohjasi myös monia menestysnäytelmiä Broadwaylla. Hänen viimeisemmät ohjauksensa olivat Iholla (2004) ja Charlie Wilsonin sota (2007).

Nichols kuoli kotonaan 83-vuotiaana sydänkohtaukseen.

Tuotanto

Elokuvaohjaajana 
 Kuka pelkää Virginia Woolfia? (1966)
 Miehuuskoe (1967)
 Teach Me! (1967)
 Me sotasankarit (1970)
 Miehuusvuodet (1971)
 Operaatio Alfa (1973)
 Akka jota ei saatu hengiltä (1975)
 Gilda Live (1980)
 Tapaus Silkwood (1983)
 Sydän karrella (1986)
 Elämäni kesä (1988)
 Working Girl – tieni huipulle (1988)
 Terveisiä unelmien reunalta (1990)
 Tapaus Henry (1991)
 Wolf (1994)
 Lainahöyhenissä (videojulkaisuna Birdcage, 1996)
 Päävärit (1998)
 Seksitutkija ulkoavaruudesta (2000)
 Elämän opetukset (DVD:llä Henki, 2001)
 Iholla (2004)
 Charlie Wilsonin sota (2007)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Mike Nicholsin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat
Yhdysvaltalaiset teatteriohjaajat
Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat
Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat
Parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon saajat
Golden Globe -palkinnon saajat
BAFTA-palkinnon saajat
Primetime Emmy -palkinnon saajat
Tony-palkinnon saajat
Vuonna 1931 syntyneet
Vuonna 2014 kuolleet