Jakaranda

Jakaranda eli loistojakaranda (Jacaranda mimosifolia) on jakarandojen sukuun kuuluva puu. Sitä käytetään lämpimän ilmaston maissa yleisesti puistopuuna näyttävien kukkiensa takia.

Ulkonäkö ja koko 

Jakaranda kasvaa 10–15 metriä korkeaksi, laajalatvuksiseksi puuksi. Oksisto on hieman mutkaoksainen. Vapaasti kasvaessaan puu saattaa haaroa tyvestä, kasvatettuna se on yleensä yksirunkoinen. Ohutkaarnainen runko on väriltään vaalean harmaanruskea ja ohutkaarnainen, vanhana hilseilevä. Nuoret oksat ovat sileitä ja punaruskeita. Lehdet ovat yleensä 20–45 senttimetriä pitkiä, "saniaismaisesti" kaksi kertaa parilehdykkäisiä, vaaleanvihreitä, alapinnalta vaaleampia. Pikkulehdykät ovat alle 5 senttimetriä pitkiä ja pitkänsoikeita. Kukat ovat pystyinä, pyramidinmuotoisina rykelminä oksien kärjissä. Väriltään ne ovat vaalean laventelinsinisiä tai hieman purppuransävyisiä, joskus myös valkoisia. Kukat ovat noin 2,5 senttimetrin pituisia, torvimaisia ja hyväntuoksuisia. Hedelmä on litteä, pyöreä ja puumainen mahonginruskea kota. Halkaisijaltaan hedelmä on noin 5 senttimetriä. Kodan sisällä on runsaasti pieniä, lenninsiivellisiä siemeniä.

Kukkiminen 
Täydessä väriloistossaan jakaranda on keväällä, mutta se saattaa kukkia syksylläkin, vaikkakaan ei niin komeasti kuin keväällä. Jakarandat kukkivat kaksi kertaa vuodessa noin kahden kuukauden ajan: pohjoisella pallonpuoliskolla kukinta kestää huhtikuulta kesäkuulle – loppuvuodesta marraskuulta joulukuulle kestävä kukinta ei ole niin loistelias.

Levinneisyys 
Jakaranda on alun perin kotoisin Etelä-Amerikasta, jossa sitä tavataan luonnonvaraisena Etelä-Boliviassa ja Pohjois-Argentiinassa. Alkuperäisalueillaan laji on luonnonvaraisena vaarantunut. Laji on villiintynyt luontoon monin paikoin Australiassa, eteläisessä Afrikassa, Havaijilla, Yhdysvaltain kaakkoisosissa sekä Etelä-Amerikassa alkuperäisen levinneisyysalueen ulkopuolella.

Käyttö 
Jakaranda on suosittu kujanne- ja puistopuu. Sitä kasvatetaan hyvin laajalti lämpimän ilmaston alueella: Yhdysvaltojen eteläosissa, Havaijilla, Espanjan Välimeren rannikolla, eteläisessä Portugalissa, eteläisessä Italiassa, Etelä-Afrikassa, Queenslandissa Australiassa sekä alueilla niiden välissä (esimerkiksi Israelissa, Intiassa, Bhutanissa ja Zimbabwessa).

Monet lämpimän ilmaston kaupungit ovat tunnettuja jakarandoistaan. Madeiralla Funchalin pääkadulla hyvin upeita jakaranda-kujanteita. Etelä-Afrikan Pretoria tunnetaan ”jakarandakaupunkina”, koska siellä kasvatetaan paljon jakarandoja kadunvarsilla, puistoissa ja puutarhoissa. Australiassa Graftonin kaupungissa on puolestaan jo vuodesta 1935 vietetty jakaranda-festivaalia puiden kukkiessa. Myös Brisbane ja Los Angeles ovat tunnettuja jakarandoistaan.

Kuvia

Lähteet 
 Lomakasvio. Trooppisten kasvien tunnistusopas. Toim. Tran Minh, Mirjami & Laaka-Lindberg, Sanna & Junikka, Leo. 2. tarkistettu painos. Kustannusosakeyhtiö Moreeni, 2014.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Jakaranda (loistojakaranda) – Jacaranda mimosifolia

Bignoniakasvit
Puut
Uhanalaiset kasvit