Simo Zitting

Simo Johannes Zitting (14. helmikuuta 1915 Muuruvesi – 6. helmikuuta 2012 Espoo) oli suomalainen esineoikeutta tutkinut oikeustieteilijä, joka toimi virkaa tekevänä ja varsinaisena Helsingin yliopiston siviilioikeuden professorina vuosina 1957–1978. Zitting oli merkittävimpiä suomalaisia siviilioikeustutkijoita ja analyyttisen oikeustieteen uranuurtaja.

Elämä 
Zitting valmistui ylioppilaaksi Kupiosta vuonna 1935 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1941. Hän osallistui sekä talvi- että jatkosotaan, ja yleni kapteeniksi vuonna 1944. Sotien jälkeen Zitting tuli assistentiksi Helsingin yliopistoon, jossa hän toimi koko työuransa vuoteen 1978 asti. Zitting väitteli tohtoriksi vuonna 1951 väitöskirjallaan Omistajanvaihdoksesta silmällä pitäen erityisesti lainhuudatuksen vaikutuksia, joka ei ilmestyessään saanut heti suurta arvostusta, mutta vakiinnutti pian asemansa suomalaisen siviilioikeuden klassikkona.

Zitting toimi useiden komiteoiden jäsenenä ja hoiti monia luottamustehtäviä. Vuonna 1985 hän sai Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon.

Zittingin vanhemmat olivat maanviljelijä, kunnallisneuvos Olli Pekka Zitting ja Erika Raatikainen. Hänen puolisonsa vuodesta 1945 oli Gunborg Linnea Hellman (s. 1921).

Oikeustiede 
Zitting toi Suomessa analyyttisen suuntauksen esineoikeuteen ja yksityisoikeuteen yleisesti. Zittingin analyyttisen oikeustieteen tavoitteena oli yhtäältä luopua käsitelainopille tunnusomaisesta "käsitteillä päättelystä" ja toisaalta huolehtia, ettei oikeuteen sekoiteta sille vieraita ainesosia, kuten yhteiskunnallisia tosiasioista tai moraalia. Zittingin mukaan esimerkiksi yhteiskunnallis-taloudelliset seikat kyllä vaikuttivat oikeuden syntyyn ja sisältöön, mutta oikeutta tuli silti analysoida sellaisenaan loogis-käsitteellisin metodein. Zittingin analyyttinen oikeustiede sai vaikutteita Alf Rossilta, Wesley Newcomb Hohfeldilta ja Hans Kelsenilta.

Zittingin esineoikeudelliset tutkimukset kohdistuivat omistusoikeuteen ja omistajanvaihdokseen, ja niiden myötä suomalaisen esineoikeuden painopiste siirtyi dynaamisen oikeustilan tarkasteluun.. Zitting tunnetaan etenkin omistusoikeuden käsitteen hajottelusta eri elementteihin. Tämän lisäksi Zitting pyrki osoittamaan, kuinka omistusoikeudessa sulautui erottamattomasti yhteen yksityis- ja julkisoikeudellinen aines vastoin perinteistä käsitystä omistusoikeuden individualistisuudesta, ja häneltä ovat peräisin sivullissuhteiden jaottelu etenevään ja takautuvaan sivullissuhteeseen ja käsitys esineen ainesosien välisestä suhteesta oikeuksien välisenä suhteena.

Omistusoikeuskäsitteen analyysi 
Väitöskirjassaan Omistajanvaihdos (1951) sekä Lakimies-lehdessä julkaistussa kaksiosaisessa kirjoituksessaan Omistajan oikeuksista ja velvollisuuksista I–II (1952) Zitting eritteli omistusoikeuden käsitettä eri elementteihin tavalla, joka on vakiinnuttanut asemansa varallisuusoikeuden perustana. Zittingin analyysin tavoitteena oli osoittaa mahdollisimman täsmällisesti, mitä oikeus ja velvollisuus merkitsevät ja miten nuo käsitteet suhtautuvat toisiinsa omistajan kokonaisaseman kannalta. Omistusoikeus oli Zittingin mukaan vain tekninen yhteisnimitys määrättyjen omistamista koskevien, lainsäätäjän asettamien oikeustosiseikkojen ja oikeusseuraamusten yhdistelmälle. Nämä oikeustosiseikat ja -seuraamukset voitiin selvittää lakeja tutkimalla ilman, että oli tarpeen turvautua metafyysisiin pohdintoihin omistusoikeuden ideaalista olemuksesta tai välttämättömistä ainesosista. Omistusoikeus oli siten vain tekninen apukäsite, jonka aineellinen sisältö oli lainsäätäjän tahdonvaltaisesti määrättävissä.

Zittingin mukaan omistusoikeus koostuu primaari- eli hallintaoikeudesta, omistajan kompetenssista ja dynaamisesta suojasta. Hallintaoikeus tarkoittaa omistajan vapautta käyttää esinettä haluamallaan tavalla ja valtaa käynnistää sanktiokoneisto tämän hallinnan loukaamisen johdosta, omistajan kompetenssi omistajan valtaa määrätä esineestä esimerkiksi myymällä, lahjoittamalla, vuokraamalla tai panttaamalla se ja dynaaminen suoja omistajan immuniteettia sekundaarioikeuden haltijan, kuten edellisen omistajan velkojan, vaatimusta vastaan. Zittingin analyysin perustana oli jako staattiseen ja dynaamiseen tilaan, joista ensimmäiseen liittyi omistajan hallintaoikeus ja jälkimmäiseen omistajan kompetenssi ja dynaaminen suoja.

Tuotanto 
 Omistajanvaihdoksesta silmällä pitäen erityisesti lainhuudatuksen vaikutuksia, 1951 (väitöskirja)
 Saantosuoja irtaimisto-oikeudessa, 1956
 Arvopaperin luovutuksensaajan oikeussuojasta, 1957
 Kaupunkimaan omistuksesta, 1959
 Esineoikeuden oppikirja, 1960 (Matti Rautialan kanssa, useita painoksia)

Lähteet

Viitteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla
 Muistokirjoitus. Academia Scientiarum Fennica.(PDF). Web Archive 2016.
 

Helsingin yliopiston professorit
Suomalaiset oikeustieteilijät
Vuonna 1915 syntyneet
Vuonna 2012 kuolleet
Suomalaiset professorit