Parkinsonismi

Parkinsonismilla tarkoitetaan oireyhtymää, johon kuuluu muun muassa vapinaa, lihasjäykkyyttä ja liikkeiden hidastumista. Parkinsonismin yleisin syy on Parkinsonin tauti, jolloin puhutaan idiopaattisesta parkinsonismista. Parkinsonismin toiseksi yleisin syy on lääkkeiden sivuvaikutukset, jolloin puhutaan lääkeparkinsonismista. 

Parkinsonismi-nimitystä käytetään usein, kun on havaittu Parkinsonin taudissa yleisesti esiintyviä niin sanottuja ekstrapyramidaalioireita haluamatta ottaa kantaa niiden syntytapaan. Koska käsitteen käyttö on häilyvää, on lukijan syytä tutustua Parkinsonin tautiin ja sitä läheisesti muistuttaviin sairauksiin, esimerkiksi multisysteemiatrofioihin, Huntingtonin tautiin, Lewyn kappale -syndroomaan (dementia), vaskulaariseen parkinsonismiin ja Alzheimerin tautiin.

Lääkeparkinsonismi 
Noin seitsemän prosenttia parkinsonismitapauksista johtuu lääkkeiden sivuvaikutuksista. Parkinsonismia aiheuttavia lääkkeitä ovat esimerkiksi neuroleptit eli antipsykootit, eräät vanhan polven verenpainelääkkeet, eräät pahoinvoinnin tai huimauksen hoitoon tarkoitetut lääkkeet sekä eräät kalsiumkanavan salpaajat. Joissain tutkimuksissa on löytynyt myös yhteyttä SSRI-lääkkeiden ja parkinsonismin väliltä. Myös syövän ja kivun hoitoon käytetyt lääkkeet saattavat aiheuttaa parkinsonismia. 

Noin 60 prosenttia lääkeparkinsonismipotilaista paranee kahden kuukauden sisällä parkinsonismia aiheuttaneen lääkkeen lopettamisen jälkeen. Joskus parkinsonismin oireet poistuvat vasta kahden vuoden kuluttua ja 16 prosentilla oireet eivät poistu edes lääkityksen lopettamisen jälkeen.

Lähteet

Hermoston oireet