Hilda Hannunen

Hilda Maria Hannunen (s. 29. elokuuta 1882 Laukaa) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana 1920–1922 ja SSTP:n kansanedustajana 1922–1923. Vuonna 1923 viranomaiset määräsivät Hannusen vangittavaksi poliittisen toimintansa vuoksi ja hän pakeni Neuvostoliittoon. Hannusen vaiheista ei tämän jälkeen juurikaan tiedetä, eikä myöskään hänen kuolinvuotensa ole selvillä.

Elämä

Varhaiset vuodet 
Laukaan Joentauksen torpassa syntyneen Hannusen vanhemmat olivat torppari Otto Hannunpoika Hannunen (s. 1856) ja Karoliina Matintytär Nieminen (s. 1856). Hannunen kävi kiertokoulua ja aloitti työnteon 13-vuotiaana. Hän oli aluksi palvelijana kotiseudullaan ja myöhemmin Jyväskylässä sekä Helsingissä. Vuodesta 1906 lähtien Hannunen työskenteli kymmenen vuoden ajan kutojana Vaasan puuvillan tehtaalla Vaasan Palosaaren kaupunginosassa. Vuonna 1907 hän liittyi ammattiosaston sekä sosialidemokraattisen puolueen jäseneksi.

Tammikuussa 1908 Hannunen valittiin Vaasan työväenyhdistyksen tehtaalaisosaston (myöh. Palosaaren työväenyhdistys) puheenjohtajaksi. 1910-luvun alussa hän toimi myös Vaasan sosialidemokraattisen kunnallisjärjestön sihteerinä. Joulukuussa 1916 Hannunen alkoi työskentelemään Suomen Kutomateollisuustyöväen Liiton järjestäjänä tehtävänään organisoida ammattiosastojen toimintaa Forssassa, Porissa, Tampereella ja Turussa.

Kansanedustajana 
Sisällissodan jälkeen Hannunen toimi sosialidemokraattien piirijärjestäjänä Vaasassa. Vuoden 1919 eduskuntavaaleissa Hannunen jäi varasijalle, mutta hän nousi eduskuntaan marraskuussa 1920 Iisakki Valavaaran luovuttua toimestaan sairauden vuoksi. SDP:n radikaaliin siipeen kuulunut Hannunen erosi samalla puolueesta ja muodosti kommunistisen eduskuntaryhmän yhdessä Ville Vainion kanssa. Huhtikuussa 1921 he tekivät aloitteen Suomen hallitusmuodon muuttamisesta Neuvosto-Venäjän kaltaiseksi. Esityksen mukaan yksityisyrittäjiltä ja palkkatyövoimaa käyttäviltä, Etsivän keskuspoliisin henkilökunnalta, suojeluskuntalaisilta sekä papistolta olisi viety äänioikeus. Lisäksi maa- ja metsäomaisuus sekä pankit ja tuotantolaitokset olisi valtiollistettu ja toimeenpanovalta siirretty yleissuomalaiselle toimeenpanevalle keskuskomitealle.  

Vuonna 1922 Hannunen valittiin uudelleen eduskuntaan kommunistisen SSTP:n edustajana. Elokuussa 1923 viranomaiset määräsivät puolueen koko eduskuntaryhmän pidetettäväksi, mutta Hannunen onnistui painumaan maan alle. Lokakuussa Turun hovioikeus asetti SSTP:n kansanedustajat syytteeseen valtiopetoksesta ja määräsi Hannusen sekä neljä muuta vielä vapaana ollutta edustajaa vangittavaksi tavattaessa. Suuren kommunistijutun käsittely alkoi marraskuussa, jolloin Hannusen ohella kolme SSTP:n kansanedustajaa oli edelleen tietymättömissä. Lopulta helmikuussa 1924 Turun hovioikeus ilmoitti luopuvansa Hannusta vastaan asetetuista syytteistä.

Neuvostoliitossa 
Hannunen siirtyi salaa Neuvostoliittoon ilmeisesti syksyn 1923 aikana. Vuonna 1927 hänet tapasi Leningradissa ja Neuvosto-Karjalassa vieraillut Suomen Paperiteollisuustyöväen Liiton rahastonhoitaja Kaisa Hilden. Jatkosodan jälkeen Hannusen tiedetään työskennelleen ainakin Valamon luostarin tiloissa toimineen vanhainkodin johtajana, mutta hänen myöhempiä vaiheitaan ei tunneta.

Lähteet 

Kansanedustajat
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Suomen sosialistisen työväenpuolueen poliitikot
Vaasan läänin eteläinen vaalipiiri
Neuvostoliitonsuomalaiset henkilöt
Vuonna 1882 syntyneet
1900-luvulla kuolleet
Kuolinvuosi puuttuu