Kriisiviestintä

Kriisiviestintä on organisaatioviestinnän erikoistilanne ja keskeinen osa laajempaa kriisinhallinnan käsitettä. Yksinkertaisimmillaan kriisiviestinnän kuvataan olevan nopeutettua perusviestintää. Kriisi itse on määritelmänsä mukaisesti sekä uhka että mahdollisuus. 

Kriisiviestinnän vaikutukset eivät jää aina vahingon rajoittamiseen (se voi usein myös lisätä vahinkoa). Erityisen onnistunut kriisiviestintä voi myös nostaa viestijän imagon kriisiä edeltänyttä tilannetta korkeammalle. Kriisiviestinnän merkitys on kasvanut 2000-luvulla uusiin mittoihin. Samalla kun brändeistä ja luottamuksesta on tullut yritysten tärkeintä omaisuutta, imagoa mahdollisesti kolhivien kriisien vaikutus yritysten tuloksiin on voimistunut. Äärimmäisessä tapauksessa vuosikymmenien aikana rakennettu maine voi murentua yhdessä yössä.

Kehitys
Kriisiviestintä on kehittynyt viime aikoina harppauksin. 
Viestintäsykli on nopeutunut huomattavasti vuosien kuluessa ja passiivisesta kriisitiedottamisesta on muun muassa Internetin ja viestintämonopolien murtumisen myötä siirrytty aitoon, monisuuntaiseen viestintään. Tästä esimerkkinä on vuonna 2004 tsunamikatastrofin aikana toimineet Rayadiversin nettisivut, jotka välittivät ajantasaisinta tietoa maailmalle. 

1980-luvulla Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden yhteydessä Suomen valtionhallinto piti ensimmäisen tiedotustilaisuutensa vasta vuorokausien kuluttua tapahtuneesta. 2000-luvulla sen odotetaan reagoivan tunneissa, kun yleisö reagoi nopeimmillaan jopa minuuttiaikataululla. Tästä esimerkkinä voidaan pitää Jokelan koulusurmia, johon liittyen julkaistiin ensimmäinen viesti internetin keskustelupalstalla vain kymmenen minuuttia ensimmäisestä hätäilmoituksesta – kahta minuuttia aikaisemmin kuin ensimmäinen poliisipartio oli edes ehtinyt tapahtumapaikalle.

Valmistautuminen kriisiviestinnän avain
Kriisitilanteeseen voidaan varautua tekemällä kriisiviestintäsuunnitelma. Suunnitelmassa määritellään organisaation viestintävastuulliset kriisitilanteessa, tunnistetaan mahdollisia kriisitilanteita ja suunnitellaan valmiiksi kriisitilanteessa käynnistettäviä prosesseja. Käytännön harjoitukset ovat myös avuksi valmistautuessa mahdollisiin kriisitilanteisiin.

Kriisiviestinnän tutkimustilanteita
Kriisiviestintää tutkitaan ja havainnollistetaan yleisesti tunnettujen tapausten myötä. Näistä käytetyimpiä ovat seuraavat tapaukset.

Henkilövahinkoihin johtaneet onnettomuudet
Estonian uppoaminen
Intian valtameren tsunami
Kurskin uppoaminen
Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuus

Henkilörikokset
Beltwayn ampumistapaukset
Tylenol-murhat (malliesimerkki onnistuneesta kriisinhallinnasta)

Poliittiset kriisit
Clinton/Lewinsky-skandaali
Irak-vuoto
Watergate

Muut
Exxon Valdezin öljyonnettomuus (malliesimerkki epäonnistuneesta kriisinhallinnasta)

Katso myös
Kriisinhallintakeskus
Tiedotus- ja suhdetoiminta
Nokian vesikriisi
Lahden doping-skandaali
Kanervan–Tukiaisen tekstiviestikohu
Virginia Techin verilöyly
Jokelan koulusurmat
TAM Linhas Aéreasin lennon 3054 onnettomuus

Lähteet

Kirjallisuutta

Yleisteokset, teoria

Kriisiviestintätilanteet

Aiheesta muualla
 The Tylenol Crisis: How Effective Public Relations Saved Johnson & Johnson.
 Crisis, Communication and Society Research Network, University of Helsinki
Viestintä
Johtaminen
Siviilikriisinhallinta