Endogeeninen retrovirus

Endogeeniset retrovirukset, , ERV:t ovat perimässä sijaitsevia retroviruksia, jotka tarttuvat sukusoluihin. Eksogeenisten retrovirusten tapaan ne kopioituvat solujen geeneihin, mutta tartunnan saaneiden sukusolujen kautta ERV:t kopioituvat meioosissa kaikkien tulevien jälkeläisten perimään.RNA-retrovirus kopioi perimänsä isäntäsolun DNA:han käänteiskopioijaentsyymin avulla. 

ERV:set on yhdistetty joidenkin syöpien syntymekanismiin, ja niistä mahdolliset seuraavat mikrodeletiot Y-kromosomissa aiheuttavat miehillä hedelmättömyyttä. Niitä on ehdotettu vaikuttajiksi monenlaisten tautien ja syöpien taustalla. ERV:ten suhdetta perimään voi kuvata myös symbioottiseksi. ERV:set on esitetty myös äidin immuunijärjestelmän reaktiota sikiötä kohtaan vaimentaviksi tekijöiksi.

ERV:set vaikuttavat toimivan myös alkion kohdun seinämään kiinnittymiseen liittyvissä tapahtumissa, ja niillä on näin ollen tärkeä rooli nisäkkäiden lisääntymisessä.

Ihmisen perimästä 8 % koostuu ERV-sekvensseistä ja noin puolessa ihmisen DNAsta on merkkejä ERV:ten perinnöstä. ERV:ten uskotaan siirtyneen ihmisen perimään eksogeenisten retrovirusten tartutettua sukusoluja valtavien epidemioiden aikana viimeisten 60 miljoonan vuoden aikana.

HERV-K113, viimeisin ihmisperimään tarttunut retrovirus kromosomissa 19 löytyy 29 % afrikkalais-, aasialais- ja polynesialais-taustaisista ihmisistä.

Endogeeniset retrovirukset ja evoluutio 
Endogeeniset retrovirukset mainitaan usein todisteena lajien, erityisesti kädellisten ja nisäkkäiden yhteisen edeltäjän puolesta.

Useimmat ihmisen ERVit, HERVit, siirtyivät perimään 10-50 miljoonaa vuotta sitten kädellisten evoluution aikana. HERV-R muuttui osaksi perimää ennen häntäapinoiden ja ihmisapinoiden perimälinjojen haarautumista noin 30 miljoonaa vuotta sitten.

Tähän liittyen, ja joskus tästä seuraten, endogeeniset retrovirukset mainitaan usein todisteena evoluutioteorian puolesta.

Kädellisillä on yhteinen retrovirus ERV-K (eli simpanssilla CERV-K, ihmisellä HERV-K). Tämä virus on simpanssilla osin erilainen kuin ihmisellä. Reesusmakakilla ja ihmisellä on perimässä jälkiä ERV-K -perheen retroviruksesta, jota ei kuitenkaan simpanssien perimästä löydy. Oletetaan että sekä ihmis- että makakipopulaatioissa muutoksen olisi aiheuttanut pullonkaulailmiö, joka edelsi lajien leviämistä, ihmisellä muutto Afrikasta, makakilla lajin nopea leviäminen Aasiassa.

HERV-perheet
Ihmisen endogeeniset retrovirukset, HERVit, ovat jakaantuneet perheisiin HERV-E, HERV-H, HERV-K, HERV-L, HERV-P, HERV-R, ERV9 ja RR HERV-I.

HERV-R-perhe esiintyy normaaleissa soluissa, ja kasvava todistusaineisto viittaa siihen, että sillä on rooli normaalissa soluaineenvaihdunnassa.

Katso myös 
Retrovirus
Virus
Genomi
Iturata

Lähteet

Aiheesta muualla 

HERVd - human endogenous retrovirus database
Retrosearch
Roswitha Löwer, Johannes Löwer, Reinhard Kurth, (1996). "The viruses in all of us: Characteristics and biological significance of human endogenous retrovirus sequences"  Proceedings of the National Academy of Sciences. 93:5177–5184 
Moles JP, Tesniere A, Guilhou JJ. "A new endogenous retroviral sequence is expressed in skin of patients with psoriasis." British Journal of Dermatology. 2005 Jul;153(1):83–89.
Seifarth W, Frank O, Zeilfelder U, Spiess B, Greenwood AD, Hehlmann R, Leib-Mosch C. "Comprehensive analysis of human endogenous retrovirus transcriptional activity in human tissues with a retrovirus-specific microarray." Journal of Virology. 2005 Jan;79(1):341–352.
Knerr I, Beinder E, Rascher W. "Syncytin, a novel human endogenous retroviral gene in human placenta: evidence for its dysregulation in preeclampsia and HELLP syndrome." American Journal of Obstestrics and Gynecolology. 2002 Feb;186(2):210–213.
Gifford R, Tristem M. "The evolution, distribution and diversity of endogenous retroviruses." Virus Genes. 2003 May;26(3):291–315. pdf 

 Evoluutio
 Retrovirukset