Marina Tsvetajeva

Marina Ivanovna Tsvetajeva (); 8. lokakuuta (J: 26. syyskuuta) 1892 Moskova, Venäjän keisarikunta – 31. elokuuta 1941 Jelabuga, Neuvostoliitto) oli venäläinen runoilija.

Suku ja yksityiselämä 
Hän syntyi Moskovassa taidehistorioitsija Ivan Tsvetajevin ja pianisti Marija Meynin tyttärenä. Isä oli Moskovan Puškin-museon perustaja.

Hän meni vuonna 1912 naimisiin Sergei Efronin kanssa. Parille syntyivät lapset Ariadna eli Alja (1912) ja Irina (1917). Irina kuoli nälänhädän uhrina vuonna 1920, ja runoilija lähti Berliiniin miehensä luo. Jäljellä ollut perhe muutti sieltä ensin Prahaan ja lopulta vuonna 1925 Pariisiin. Vuonna 1925 syntyi poika Georgi.

Hän oli biseksuaali, jolla oli elämänsä aikana rakkaussuhteita kummankin sukupuolen edustajiin. 

Pariisissa Tsvetajevan puoliso, Sergei Efron, ryhtyi NKVD:n vakoojaksi. Efron ja Alja-tytär palasivat Neuvostoliittoon vuoden 1937 kuluessa; Marina lähti poikansa kanssa vasta vuonna 1939. Hänen miehensä murhattiin vuonna 1941 ja Alja-tytär vangittiin. Runoilija itse päätyi poikansa Georgin kanssa evakuoiduksi Jelabugaan, Tatarstaniin. Siellä hän teki pian itsemurhan hirttäytymällä.

Kirjallinen ura
Tsvetajeva aloitti kirjoittamisen lapsena ja julkaisi ensimmäisen kokoelmansa vuonna 1910. Tsvetajeva oli pitkäaikaisessa kirjeenvaihdossa Boris Pasternakin kanssa. Hän on maansa tunnetuimpia runoilijoita, jonka töitä ovat sovittaneet musiikiksikin Dmitri Šostakovitš ja Sofia Gubaidulina.

Marina Tsvetajeva pyrki omaleimaiseen tuotantoon sekä rytmisyyden harmoniaan: soinnukkuuteen. Hän vältti määrämittaisuutta eli runomittaista ja kielellistä puhdasoppisuutta. Sanoilla sekä niiden merkityksillä leikittely (myös muilla kielillä: saksaksi tai ranskaksi) oli yksi tunnusomainen piirre hänen laajassa tuotannossaan. Toinen selkeä tunnusmerkki lienee Anna Ahmatovan runoudelle tyypillinen kaukokaipuu.

Lyhyeksi jääneestä elämästään huolimatta oli Tsvetajeva huomattavan tuottelias. Hän kirjoitti runouden ohella proosaa sekä esseitä. Myös tunnustetut saman akmeistien aikakauden runoilijat Anna Ahmatova sekä Osip Mandelstam olivat Marina Tsvetajevan läheisiä ystäviä. Ahmatova kuvaili Tsvetajevaa "kaksois-siskokseen". Hän vastaanotti kerran huolestuneelta Tsvetajevalta Ahmatovan terveydentilasta ja hyvinvoinnista kyselevän kirjeen.

Teoksia 
Vetsernij Albom (Ilta-albumi) 1910
Volsebnyj Fonar (Taikalyhty) 1912
Nuoruudenrunoja, kokoelma 1915
Versty I (Virstat I) 1916
Lebedinyj Stan (Joutsenten Leiri) 1921
Versty II (Virstat II) 1922
Remeslo (Ammatti) 1923
Posle Rossii (Venäjän Jälkeen) 1928
Stihi K Synu (Runoja Pojalleni) 1932

Lisäksi tuotannossa proosakokoelmia sekä esseekirjoitelmia muista runoilijoista.

Katso myös 
 Kulkukoiran kellari
 Anna Ahmatova
 Boris Pasternak
 Osip Mandelštam
 Jokapäiväinen elämämme

Lähteet 
 http://authorscalendar.info/tsveta.htm 
 http://faynights.users.btopenworld.com/Laura/Marina/bio.html  
 Marina Tsvetajeva: Äiti ja Musiikki - Sonetska (ven. Mat i muzika Sonetska), Kustannusliike Raduga, 1991, Moskova (suom. Paula Nieminen) ISBN 951-615-753-X
 Jelena Kuzmina: Anna Ahmatova - koditon (alkueos ilm. 1991), suom. Eila Salminen. Helsinki: Otava, 1992 ISBN 951-1-12032-8 Lähdeteoksen Marina Ivanovna Tsvetajevaa käsittelevät sivut: 86, 87, 121, 137-138 & 201

Viitteet

Aiheesta muualla 

Venäläiset runoilijat
Venäjän ja Neuvostoliiton avantgarde
Vuonna 1892 syntyneet
Vuonna 1941 kuolleet