Ensimmäinen internationaali

Kansainvälinen työväenliitto eli niin sanottu ensimmäinen internationaali oli 1800-luvulla muodostuneen työväenliikkeen ensimmäinen kansainvälinen yhteistyöjärjestö. Se perustettiin Saint Martin's Hallissa Lontoossa vuonna 1864. Internationaalin ensimmäinen kongressi järjestettiin Genevessä vuonna 1866.

Internationaalin toimintaan osallistui muun muassa sosialisteja, kommunisteja ja anarkisteja sekä työväenluokkaisia luokkasotaa kannattavia ammattiliittoja. Huipussaan internationaalilla oli poliisiraporttien mukaan viisi miljoonaa jäsentä, kun taas järjestön virallinen lehti puhui kahdeksasta miljoonasta.

Toiminnan päättyminen 
Perustamisvaiheen keskeisistä henkilöistä kommunisti Karl Marx ja kollektivisti, anarkisti Mihail Bakunin ajautuivat voimakkaisiin erimielisyyksiin aatteellisissa kysymyksissä, mikä halvaannutti internationaalin työskentelyä. Bakunin kannatti valmistautumista valtiovaltaa vastaan suunnattuun aseelliseen kumoukselliseen toimintaan salaliitoksi muutettavan Kansainvälisen työväenliiton tuella, mitä Marx vastusti. Marxin mielestä toimiva yhteistyöjärjestö voitiin luoda vain demokraattisen joukkojärjestön periaatteen ja kansanvaltaisen, kaikkien työväenpuolueiden ja ryhmien välisen yhteistyön pohjalle. Bakuninin näkemystä tukivat Espanjan ja Italian vallankumouksellinen älymystö ja Juran alueen kellotyöläiset. Marx puolestaan etsi tukea omalle kannalleen saksalaisista, englantilaisista ja ranskalaisista työläisistä. Pariisin kommuunin kukistuminen vuonna 1871 johti Ranskan työväenliikkeen lamaantumisen, mikä Marxin ja Bakuninin erimielisyyden ohella heikensi Kansainvälistä työväenliittoa. Vuoden 1872 Haagin kongressin jälkeen anarkistit erosivat internationaalista ja perustivat vielä samana vuonna Anarkistisen internationaalin. Ensimmäisen internationaalin toiminta hiipui vähitellen, ja se lakkautettiin 1876. Seuraajaksi perustettiin Toinen internationaali vuonna 1889.

Kongressit 

Geneven kongressi – 1866
Lausannen kongressi – 1867
Brysselin kongressi – 1868
Baselin kongressi – 1869
Haagin kongressi – 1872
Geneven toinen kongressi – 1873
Philadelphian kongressi – 1876

Merkittävät henkilöt 

Puheenjohtaja
 1864: George Odger

Pääsihteeri
 1864: Randal Cremer
 1866: Peter Fox
 1866: Randal Cremer
 1867: Johann Eccarius
 1871: John Hales
 1872: Friedrich Sorge
 1874: Carl Speyer

Rahastonhoitaja
 1864: George William Wheeler
 1865: William Dell
 1865: George William Wheeler
 1867: Robert Shaw
 1868: Cornell William Frederick Stepney
 1870: John Weston
 1871: Albert Filix Thiesz
 1871: Hermann Jung

Lähteet

Aiheesta muualla 

 1864-1876 - Ensimmäinen internationaali

Työväenliike
Sosialismin historia
Kansainväliset vasemmistolaiset järjestöt