Pekunitsa

Pekunitsa () on kylä ja maalaiskunta Leningradin alueen Volossovan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Pietarin ja Narvan välisen maantien varrella 21 kilometriä Volossovasta pohjoiseen. Kunnassa on 4 951 ja kylässä 4 190 asukasta (vuonna 2017).

Maantiede
Pekunitsan kunnan pinta-ala on 181,59 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Volossovan piirin Seltsan, etelässä Lopitsan, Terpitsan ja Simetsan, luoteessa Jaaman piirin Ahokylän sekä pohjoisessa Lomonosovin piirin Kaprion ja Lopuhkinan kuntiin. Pinta-alasta 51,0 prosenttia on metsää, 43,1 prosenttia maatalousmaata ja 4,9 prosenttia asuinaluetta.

Alue on kumpuilevaa Inkerin ylänköä, jossa tavataan karstikuoppia. Vesistöjä ovat muutamat lammet ja pienet järvet. Hyötykaivannaisiin kuuluu turve.

Asutus
Kunnan hallinnollinen keskus on Pekunitsan kylä. Siihen kuuluu lisäksi 21 muuta kylää: Homutta (ven. Gomontovo),  Ivanskoi (Ivanovskoje), Kaikino, Karstala (Karstolovo), Kirova (Kirovo), 
Korotsa (Korostovitsy), Markkova (Markovo), Miesnova (Mestanovo), Pieni-Teskova (Maloe Teškovo), Priiskova (Krasnoje Bryzgovo), Raitsa (Raditsy), Rukkulitsa (Rukulitsy), Sinkutsa (Sinkovitsy), Suomen-Laskutsa (Bolšije Laškovitsy), Suuri-Teskova (Bolšoje Teškovo), Sääpitsä (Zjabitsy), Tehlitsä (Teglitsy), Tuomarinautio (Tomarovo), Vanha-Pekunitsa (Staryje Begunitsy), Vennäin-Laskutsa (Laškovitsy) ja Vennäin-Priiskova (Russkoje Bryzgovo). 

Yli 80 prosenttia väestöstä asuu Pekunitsan kylässä. Yli sadan asukkaan kyliä ovat Suuri-Teskova, Ivanskoi ja Miesnova. Kesäasukkaiden määräksi arvioidaan 2 700 henkeä. Kunnan alueella sijaitsee Kirovskojen puutarhapalsta-alue.

Historia
Pekunitsasta ja sen lähikylistä on löydetty keskiaikaisia kurgaanihautoja. Suomen kaartin upseerien vuonna 1873 hautakummuista kaivamat esineet ovat nykyään Suomen kansallismuseon kokoelmissa. 1700-luvulla perustetun Pekunitsan ortodoksiseurakunnan jäsenistä valtaosa oli venäläisiä, mutta vielä 1800-luvun lopulla eräissä kylissä (Korotsa, Raitsa, Tehlitsä, Toikana, Vanha-Pekunitsa, Vennäin-Laskutsa) asui inkerikkoja, jotka tosin jo tuolloin puhuivat sujuvaa venäjää. Seudun inkerinsuomalaiset kuuluivat Kupanitsan ja Moloskovitsan luterilaisiin seurakuntiin. 1800-luvun lopulla alueelle muutti paljon virolaisia, jotka perustivat vuonna 1902 oman Teskovan seurakunnan.

Liikenne, talous ja palvelut
Pekunitsan kautta kulkee Pietarista Viron rajalle johtava valtatie M11, josta haarautuu Volossovan, Kaprion ja Kirnun (ven. Kernovo) välinen maantie. Kunnasta on linja-autoyhteydet Volossovaan, Pietariin ja Jaamaan.

Paikallisia elinkeinoja ovat maatalous, palvelut, jalostus ja rakentaminen. Suuri osa asukkaista käy töissä Pietarissa. Kunnan tärkein yritys on Homutan karjatila, joka tuottaa maitoa, lihaa ja rehua. Sen yhteydessä toimii myös hevossiittola. Teollisuutta edustaa suurehko nykyaikainen leipomo Hlebnaja Usadba.

Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, peruskoulu, ammattikoulu, pieni poliklinikka, kirjasto, taidekoulu, kulttuuritalo, joukko kauppoja ja kaksi kahvilaa.

Nähtävyydet ja matkailu
Kulttuuriperintökohteita ovat keskiaikaiset hautakummut sekä sisällissodan ja toisen maailmansodan aikaiset hautapaikat. Markkovan kylässä on säilynyt Neuvostoliiton sankarin Pietari Tiikkiläisen kotitalo. Muita nähtävyyksiä ovat Vlasovon kartanoalue Kirovan kylässä, Sinkutsan ja Tehlitsän kartanoiden puistoalueet ja arkkienkeli Mikaelin kirkko Pekunitsassa. Kunnassa ei ole matkailupalveluja.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
 Pekunitsan kunnan sivusto 
 Pekunitsan kirkko Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa 

Kupanitsan kylät
Volossovan piirin kunnat