Lusikkahaarukka

Lusikkahaarukka eli luha on kenttäoloissa tarkoitettuun ruokailuun valmistettu lusikan ja haarukan yhdistelmä, jossa lusikka ja haarukka on yhdistetty toisiinsa taittonivelenä toimivalla niitillä.

Suomen puolustusvoimien käyttämän, useiden eri valmistajien tekemän lusikkahaarukan lusikka ja haarukka oli alkujaan valmistettu alumiinista ja niitti ruostumattomasta teräksestä. Myöhemmät Hackmanin valmistamat luhat on tehty kokonaan ruostumattomasta teräksestä.

Monissa muissa armeijoissa lusikka ja haarukka ovat erilliset, mutta niiden kuljetusasennon kiinnitysmekanismi ei ole yhtä kestävä kuin lusikkahaarukan.

Lusikkahaarukka – sotilasslangissa ”mysteerio” – on mitoitettu siten, että se sopii taitettuna kenttäkeittoastian (pakin) ja sen kannen väliin. Näin sitä ei kuitenkaan juuri koskaan kuljeteta, sillä tällaisesta kuljetustavasta aiheutuu sotilaan helposti paljastavaa ääntä. Tämän vuoksi lusikkahaarukkaa on suositeltu kannettavaksi vasemmassa rintataskussa.

Muualla maailmalla 
Cambridgessa sijaitsevan Fitzwilliam Museumin kokoelmiin on 1990-luvulta lähtien kuulunut lusikkahaarukkaa muistuttava työkalu, joka on ajoitettu 200–300-luvulle jaa. Hopeasta ja teräksestä valmistettu työkalu on luultavasti yksittäiskappale, joka on tehty rikkaan matkustelijan tilauksesta.

Spork on lusikkahaarukka, jossa osa lusikan kuuppaosasta on muotoiltu haarukan piikeiksi. Nimi tulee englannin sanoista ”spoon” ja ”fork”. Sana esiintyy Century Dictionary -sanakirjan vuonna 1909 julkaistussa täydennysosassa. Vastaava väline mainitaan nimellä ”runcible spoon” Edward Learin vuonna 1871 julkaistussa runossa ”The Owl and the Pussycat”.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Mess Utensils 

Kenttämuonitus
Retkeilyvälineet
Ruokailuvälineet