Idänkynsimö

Idänkynsimö (Draba cinerea) on pohjoisen pallonpuoliskon tundra-alueiden ristikukkainen kasvilaji. Suomessa laji on uhanalainen ja rauhoitettu. Se on mainittu Euroopan unionin luontodirektiivin liitteissä II ja IV, sillä se on Unionin alueella hyvin harvinainen.

Ulkonäkö ja koko 
Monivuotinen idänkynsimö kasvaa 15–30 cm korkeaksi. Tavallisesti haaraton varsi on tiheään tähtikarvainen ja väriltään harmaa. Varren tyviosassa on suikeiden, ehytlaitaisten tai niukkahampaisten lehtien muodostama ruusuke. Kukkavarsissa on tavallisesti 2–4 hampaallista, pientä lehteä. Alle senttimetrin levyiset kukat ovat kellanvalkeita. Idänkynsimö kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa. Hedelmistö on usein pitkävartinen. Lidut ovat 5–7 mm pitkiä, kapeansoikeita, pulleahkoja, suoria ja tähtikarvaisia.

Idänkynsimö muistuttaa isokynsimöä (D. daurica), jonka muunnoksena sitä on aikaisemmin pidetty.

Levinneisyys 
Idänkynsimöä tavataan lähes koko Pohjois-Venäjän, Siperian ja Pohjois-Amerikan tundravyöhykkeellä. Myös Norjan Ruijassa oleva kynsimökanta luetaan nykyisin kuuluvan idänkynsimöön. Suomessa laji on harvinainen ja siitä tunnetaan Kuusamossa ja Sallassa 33 erillistä esiintymää. Näistä valtaosa sijaitsee Oulangan kansallispuistossa. Idänkynsimö lienee levinnyt Suomeen viime jääkauden loppuaikoina.

Elinympäristö 
Idänkynsimö on kalkinvaatija. Se kasvaa rotkolaaksojen ja rantojen kalkkipitoisten kallioiden paahdeseinämillä, pengermillä ja raoissa. Suomessa lajin uhkina ovat keräily ja paikoitellen myös maaperän kulutus.

Lähteet 
 Jäkäläniemi, Anne: Idänkynsimö. Teoksessa Uhanalaiset kasvimme. Toim. Terhi Ryttäri ja Taina Kettunen. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 135–136.
 Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Kasviatlas 2020: Idänkynsimön levinneisyys Suomessa.

Kynsimöt
Suomen vaarantuneet kasvit