Erich Ollenhauer

Erich Ollenhauer (27. maaliskuuta 1901 – 14. joulukuuta 1963) oli Saksan liittotasavallan Sosiaalidemokraattisen puolueen SPD:n johtaja 1952–1963.

Varhaisemmat vaiheet 

Ollenhauer oli syntynyt Magdeburgissa ja liittyi SPD:hen 1920. Uranssa alussa hän toimi sanomalehdentoimittajana synnyinkaupungissaan, vuosina 1921–1928 sosialistisen Arbeiterjugend-lehden toimittajana ja 1928–1933 sosialistisen työläisnuorisoliikkeen puheenjohtajana.

Natsien valtaantulon jälkeen hän muutti Saksasta Prahaan 1933. Toisen maailmansodan alkamisen jälkeen hän oli perustamassa vastarintaliikkeitä ympäri Eurooppaa, Tanskassa, Ranskassa, Espanjassa, Portugalissa ja lopulta Lontoossa, jossa hän oli sodan loppuun asti.

SPD:n johdossa 

Tammikuussa 1946 palattuaan Saksaan hänet valittiin aluksi SPD:n varapuheenjohtajaksi ja 1952 puheenjohtajaksi Kurt Schumacherin jälkeen. Ollenhauer valittiin Saksan liittopäiville liittovaltioiden vaaleissa 1949. Ollenhauer valittiin SPD:n puoluejohtajaksi 1952. Hän oli SPD:n ehdokkaana Saksan hallituksen johtoon vuosien 1953 ja 1957 vaaleissa, mutta molemmilla kerroilla hävisi CDU:n Konrad Adenauerille, koska hänessä ei nähty samanlaista vetovoimaa kuin edeltäjässään Schumacherissa.

Vuonna 1957 Ollenhauer kutsui koolle yleiseurooppalaisen turvallisuusliiton, jossa yhdistynyt Saksa voisi olla tasa-arvoinen jäsen. Suunnitelma oli radikaali, se auttoi Willy Brandtin ostpolikenin (idänpoliikan) kehittymään  Euroopan yhteisön kanssa, mutta ei tarkoittanut Saksan yhdistymistä. Ollenhauerin ajatus tunnetaan myös Ollenhauerin suunnitelmana.
Hän kieltäytyi liittokansleriehdokkuudesta  kolmannella kerralla ja antoi tukensa Länsi- Berliinin pormestari Willy Brandtille 1961. 
Ollenhauer toimi Sosialistisen Internationaalin presidenttinä 1963.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Elämäkerta saksaksi

Saksalaiset sosiaalidemokraattiset poliitikot
Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen puheenjohtajat
Vuonna 1901 syntyneet
Vuonna 1963 kuolleet