Kai Lappalainen

Kai Lappalainen (10. marraskuuta 1924 Oulu – 19. toukokuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, teatteriohjaaja ja lavastaja. Lappalainen työskenteli aluksi teatteriohjaajana ja -näyttelijänä, myöhemmin elokuvalavastajana ja elokuvanäyttelijänä.

Lappalaisen kuolinvuonna 1978 hänestä tehtiin pronssinen patsas.

Näyttelijänä 

Radio tulee hulluksi (1952) – (Ossi, radiolainen)
Me tulemme taas (1953) – (Eugen Karkela)
Hei, rillumarei! (1954) – (Kehula, taidearvostelija)
Villi Pohjola (1955) – (baari-isäntä)
Sankarialokas (1955) – (Antti Ojala / matruusi / legionalainen)
Rakkaus kahleissa (1955) – (etsivä Penttinen)
Onni etsii asuntoa (1955) – (Vinkkeli-Väiski)
Tyttö lähtee kasarmiin (1956) – (nuorukainen)
Jokin ihmisessä (1956) – (Osmin veli)
X-Paroni (1964) – (lääkäri)
Vihreä leski (1968) – (mies rouva Kairan kutsuilla)

Suomalaiset näyttelijät
Suomalaiset lavastajat
Suomalaiset teatteriohjaajat
Vuonna 1924 syntyneet
Vuonna 1978 kuolleet