Vauhditon korkeushyppy

Vauhditon korkeushyppy on vuosina 1900–1912 olympiaohjelmassa ollut yleisurheilulaji.

Sääntöjen mukaan jalat saivat olla ponnistuksessa missä asennossa tahansa, mutta ne saivat kohota maasta ainoastaan kerran. Samoin voltin teko oli kielletty.

Menestynein olympiaurheilija lajissa oli Ray Ewry, joka voitti lajissa kolmesti olympiakultaa. Suomen mestaruuksista kilpailtiin 1909–1937. Eniten mestaruuksia, yhteensä kahdeksan, saavutti Allan Larto. Piirinmestaruuskilpailujen ohjelmassa laji pysyi joissakin tapauksissa ohjelmassa 1970-luvun alkupuolelle asti. Veteraanien SM-kilpailuissa laji on pysynyt ohjelmassa 2000-luvullakin.

Lajin jäädessä pois olympiaohjelmasta maailmanennätys oli Ray Ewryn 165 cm. Viimeiseksi viralliseksi Suomen ennätykseksi jäi Nils Fabriciuksen 160,5 cm. Sittemmin floppaus- ja kierähdystyylien tultua käyttöön Ruotsin Rune Almén hyppäsi 190 cm vuonna 1980. Myös Juha Isolehto on hypännyt harjoituksissa saman tuloksen. Ruotsin Patrik Sjöbergin väitetään hypänneen tasan kaksi metriä. Naisten epävirallinen ennätys on Norjan Grete Bjørdalsbakkan 152 cm vuodelta 1984.

Lähteet

Korkeushyppy
Vauhdittomat hypyt
Entiset yleisurheilun olympialajit