Staatsoper Unter den Linden

Staatsoper Unter den Linden (myös Lindenoper) on Saksan pääkaupungin Berliinin vanhin oopperatalo ja vanhin säilynyt teatterirakennus. Se sijaitsee nimensä mukaisesti Unter den Linden -kadun varrella.

Historia

1700-luku 

Preussin kuningas Fredrik II Suuri toimeksiantoi alkuperäisen oopperarakennuksen rakennuttamisen vuonna 1741. Hoviooppera vihittiin 7. joulukuuta vuonna 1742 Carl Heinrich Graunin teoksella Cleopatra e Cesare. Oopperarakennus oli osa Forum Fridericianumin (nyk. Bebelplatz) kokonaisuutta ja sen suunnittelusta oli vastannut arkkitehti Georg Wenzeslaus von Knobelsdorff. Se oli myös ensimmäinen kuninkaallinen teatterirakennus Saksassa sekä suurin tuon ajan Euroopassa. Vuonna 1787 rakennusta uudistettiin arkkitehti Carl Gotthard Langhansin johdolla.

1800-luku 

Oopperarakennus paloi maan tasalle vuoden 1843 elokuussa. Vuotta myöhemmin vihittiin uusi, Carl Gotthard Langhansin suunnittelema oopperarakennus käyttöön Giacomo Meyerbeerin teoksella Ein Feldlager in Schlesien. Rakennusta uudistettiin jonkin verran vuonna 1869.

Vuonna 1842 Gottfried Wilhelm Taubert aloitti oopperassa säännöllisten sinfoniakonserttien perinteen. Samana vuonna Giacomo Meyerbeer seurasi Gaspare Spontinia oopperan Generalmusikdirektorina. Vuoden ajan myös Felix Mendelssohn Bartholdy johti oopperassa sinfoniakonsertteja.

1900-luku 
Oopperatalo nimettiin nykyiselleen, Staatsoper Unter den Lindeniksi vuonna 1918 Saksan keisarikunnan romahdettua. Käytyään läpi suuren kunnostusoperaation, oopperatalo jälleenavattiin vuoden 1928 huhtikuussa. 

Toisessa maailmansodassa Staatsoper tuhoutui Berliinin ilmapommituksissa kahdesti. Ensimmäinen tuhoutuminen tapahtui vuoden 1941 huhtikuussa, jonka jälkeen se rakennettiin uudelleen E. Meffertin johdolla. 
Toinen tuhoutuminen tapahtui helmikuussa 1945. Oopperatalo rakennettiin jälleen uudelleen, tällä kertaa Richard Paulickin johdolla vuosina 1952–1955. Tuolloin se rakennettiin alkuperäistä Knobelsdorffin oopperataloa mukaillen. Molempien jälleenrakennusurakoiden jälkeen ooppera avattiin Richard Wagnerin teoksella Die Meistersinger von Nürnberg.

Sodan päätyttyä ooppera sai 1945 nimen Deutsche Staatsoper Berlin. Ennen Paulickin johtamien jälleenrakennustöiden valmistumista vuonna 1955 ooppera soitti Admiralspalastissa. Vuosina 1983–1986 oopperataloa restauroitiin laajalti. 1990-luvulla se sai takaisin nimensä Staatsoper Unter den Linden.

Merkittäviä kantaesityksiä 

 1742: Carl Heinrich Graun, Cleopatra e Cesare
 1746: Carl Heinrich Graun, Demofoonte, Re di Tracia
 1755: Carl Heinrich Graun, Montezuma
 1798: Johann Friedrich Reichardt, Die Geisterinsel
 1800: Johann Friedrich Reichardt, Lieb und Treue
 1801: Johann Friedrich Reichardt, Jery und Bäteli
 1825: Gaspare Spontini, Alcidor
 1829: Gaspare Spontini, Agnese di Hohenstaufen
 1833: Heinrich Marschner, Hans Heiling
 1844: Giacomo Meyerbeer, Das Feldlager in Schlesien
 1849: Otto Nicolai, Die lustigen Weiber von Windsor
 1895: Wilhelm Kienzl, Der Evangelimann
 1899: Albert Lortzing, Regina
 1902: Ethel Smyth, Der Wald
 1904: Ruggiero Leoncavallo, Der Roland von Berlin
 1922: Franz Schmidt, Fredigundis
 1924: Ernst Krenek, Die Zwingburg
 1925: Alban Berg, Wozzeck
 1926: Franz Schreker, Der singende Teufel
 1930: Darius Milhaud, Christophe Colomb
 1931: Hans Pfitzner, Das Herz
 1934: Alban Berg, Sinfonische Stücke aus Lulu
 1935: Paul Graener, Der Prinz von Homburg
 1935: Eduard Künneke, Die große Sünderin
 1938: Werner Egk, Peer Gynt
 1939: Rudolf Wagner-Régeny: Die Bürger von Calais
 1949: Leo Spies/Tatjana Gsovsky: Don Quixote
 1951: Paul Dessau, Die Verurteilung des Lukullus
 1957: Werner Egk, Der Revisor
 1966: Paul Dessau, Puntila
 1969: Paul Dessau: Lanzelot
 1974: Paul Dessau, Einstein
 1979: Paul Dessau, Leonce und Lena
 1989: Siegfried Matthus, Graf Mirabeau
 1999: Elliott Carter, What next?
 2005: Hans Zender Chief Joseph
 2007: Hans Werner Henze Phaedra

Aiheesta muualla 

 Oopperan viralliset sivut

Berliinin rakennukset ja rakennelmat
Saksan oopperatalot