Ben Gazzara

Biagio Anthony "Ben" Gazzara (28. elokuuta 1930 New York City – 3. helmikuuta 2012 Manhattan) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi urallaan elokuvissa, televisiossa ja teatterissa. Hän voitti urallaan Emmy-palkinnon ja oli ehdolla Tony-palkintoon ja Golden Globeen.

Ura

Opiskelu ja ensimmäiset roolit 
Biagio Anthony Gazzara syntyi italialaisille vanhemmille. Hän opiskeli näyttelemistä New Yorkissa, ensin The New Schoolissa ja sitten The Actors Studiossa Lee Strasbergin alaisuudessa. Gazzara aloitti uransa teatterissa. Hänen ensimmäinen merkittävä roolinsa Broadwayllä oli Elia Kazanin ohjaamassa Tennessee Williamsin näytelmässä Kissa kuumalla katolla. Sitä alettiin esittää maaliskuussa 1955, ja Gazzara jätti näytelmän syksyllä, jolloin hän siirtyi esiintymään toiseen Broadway-näytelmään, A Hatful of Rainiin. Siitä Gazzara sai Tony-palkintoehdokkuuden.

Elokuvanäyttelijäksi 
Gazzaran ensimmäinen merkittävä elokuvarooli oli vuoden 1959 elokuvassa Erään murhan anatomia, jossa hän esitti upseeria, jota syytettiin vaimon raiskauksen jälkeisestä kostomurhasta. Hän esiintyi 1960-luvulla NBC:n televisiosarjassa Tuomittu. Gazzara oli sarjasta kolme kertaa Golden Globe -ehdokkaana ja kahdesti Emmy-palkintoon. Tuomitun viimeisenä kuvauspäivänä Gazzara tapasi ohjaaja-näyttelijä John Cassavetesin, joka tarjosi hänelle roolia elokuvasta Aviomiehet. Gazzara esiintyi 1970-luvulla kahdessa muussakin Cassavetesin elokuvassa, Kiinalaisen kiristäjän murhassa (1976) ja Ensi-illassa (1977). Gazzara näytteli samaan aikaan vielä Broadwayllä ja sai Tony-ehdokkuudet näytelmistä Hughie ja Kuka pelkää Virginia Woolfia?.

Gazzara aloitti 1970-luvulla yhteistyön toisen merkittävä ohjaajan, Peter Bogdanovichin kanssa. Bogdanovichin vuoden 1979 elokuvassa Singaporen kuningas Gazzara oli hänelle harvinaisessa pääroolissa bordellia pyörittävänä amerikkalaisena. Kaksi vuotta myöhemmin hän esiintyi Bogdanovichin elokuvassa Etsivät vauhdissa. Gazzara vietti 1980-luvulla paljon aikaa Italiassa, jossa hänellä oli huvila. Italiassa hän esiintyi muun muassa Marco Ferrerin ja Giuseppe Tornatoren elokuvissa. Vuonna 1985 Gazzara näytteli Aidsia sairastavan nuoren miehen isää televisioelokuvassa Liian varhain, josta hän oli Emmy-ehdokkaana.

Viimeiset vuosikymmenet 
1990-luvulla monet Gazzaran varhaisia töitä ihailleet nuoret ohjaajat halusivat hänet elokuviinsa. Vuosina 1996–1999 hän esiintyi 14 elokuvassa ja useassa televisiotuotannossa. Gazzaran tuolloisiin rooleihin kuuluvat talousrikollinen David Mametin Espanjalaisessa vangissa, pornotuottaja Coenin veljesten kulttiklassikossa Big Lebowski ja mafiapomo Spike Leen Summer of Samissa.

Gazzaran viimeisiin rooleihin kuuluu HBO:n televisioelokuva Hysterical Blindness, josta hän sai Emmy-palkinnon. Vuodet 2003–2005 hän teki yhden miehen näytelmää Yogi Berrasta. Gazzaran viimeinen Broadway-näytelmä oli vuoden 2006 uusintaversio näytelmästä Awake and Sing! Vuonna 2004 Gazzara julkaisi omaelämäkerran In the Moment.

Yksityiselämä ja kuolema 
Gazzara oli naimisissa kolmesti. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli 1951–1957 radionäyttelijä Louise Erickson. Gazzaran toinen vaimo oli näyttelijä Janice Rule, jonka hän oli tavannut näytelmässä The Night Circus. He olivat naimisissa 1961–1979 ja saivat tyttären. He erosivat pian sen jälkeen kun Gazzara oli tavannut saksalaismalli Elke Krivatin Soulissa elokuvan Inchon kuvauksissa. He menivät naimisiin 1982.

Gazzara sai 1999 hoitoa suusyöpään, jolloin hän kertoi, että huomattavasti suurempi terveysongelma on ollut hänen masennuksensa, jota vastaan on taistellut vuosikymmeniä. Gazzara kuoli 2012 haimasyöpään 81-vuotiaana.

Elokuvia 
 Kiusaaja (The Strange One, 1957)
 Erään murhan anatomia (Anatomy of a Murder, 1959)
 Lemmenvaras (Risate di gioia, 1960)
 Viimeinen silta yli Reinin (The Bridge at Remagen, 1969) 
 Aviomiehet (Husbands, 1970) 
 Huumereitti (Afyon – Oppio, 1972)
 Seikkailu syvyydessä (The Neptune Factor, 1973)
 Ihmisjahti (Maneater, 1973)
 Al Capone (1975)
 Viimeinen joukosta (High Velocity, 1976)
 Kiinalaisen kiristäjän murha (The Killing of a Chinese Bookie, 1976)
 Murha Dallasissa (The Trial of Lee Harvey Oswald, 1977)
 Ensi-ilta (Opening Night, 1977) 
 Verenperintö (Bloodline, 1979)
 Singaporen kuningas (Saint Jack, 1979)
 Etsivä vauhdissa (They All Laughed, 1981)
 Kaupungin kaunein tyttö (Storie di ordinaria follia, 1981)
 Liian varhain (An Early Frost, 1985)
 Road House – kuuma kapakka (Road House, 1989)
 Harkittu murha (People Like Us, 1990)
 Sokaistu (Blindsided , 1992)
 Espanjalainen vanki (The Spanish Prisoner, 1997)
 Kilpajuoksu kuoleman kanssa (Too Tired to Die, 1998)
 Onni (Happiness, 1998) 
 Kuolema petturille (The List'', 2000)
 Dogville (2003)

Aiheesta muualla

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Amerikanitalialaiset
Primetime Emmy -palkinnon saajat
Vuonna 1930 syntyneet
Vuonna 2012 kuolleet