Ambulocetus

Ambulocetus ("kävelevä valas") on valaiden esimuotona pidetty nisäkässuku. Se oli kolmen metrin pituinen ja 300 kilogramman painoinen. Ambulocetus eli 50–48 miljoonaa vuotta sitten, vähän sen jälkeen kun dinosaurukset kuolivat sukupuuttoon.

Ulkonäkö ja käyttäytyminen 

Ambulocetus eli Aasiassa, nykyisen Pakistanin alueella. Tällöin alueella oli paljon merenlahtia, jokisuistoja ja rannikoita, jotka olivat täydellinen ympäristö Ambulocetukselle.
Se vietti suurimman osan ajastaan rannoilla loikoilemassa auringon lämmössä, kuten krokotiilit. Luultavasti Ambulocetuksen elämä ja luonne oli samanlainen kuin krokotiililla. Se väijyi veden alla niin, että vain silmät näkyivät, ja nappasi sitten juomaan tulleen eläimen kitaansa.

Ensimmäiset fossiilit löydettiin Pakistanista vuonna 1904. On arvoitus, millainen iho Ambulocetuksella oli: se saattoi olla karvainen kuten saukko tai sitten karvaton kuin valas. Ambulocetuksella oli räpylät ja pyrstön tilalla voimakas häntä.

Ambulocetusin suhde valaisiin 

Kun Ambulocetus vuonna 1904 löydettiin, tutkijat saivat vastauksen valaiden alkuperästä. 
Joidenkin tutkijoiden mukaan valaat polveutuvat Andrewsarchuksen kaltaisista mesonykeista.
Ambulocetuksen korvat, hampaat ja luuranko osoittivat, että se oli selvästi alkeellinen valas, mutta sillä oli myös monia mesonykien piirteitä. Nämä tosiasiat yhdistettynä siihen, että Ambulocetus käveli kuivalla maalla, merkitsivät sitä, että kyseessä oli puuttuva lenkki Andrewsarchuksen kaltaisten maalla kävelevien mesonykien ja Basilosauruksen kaltaisten täydellisesti vesielämään sopeutuneiden valaiden välillä. Se oli samalla vedenpitävä todiste siitä, että valaat ovat kehittyneet maanisäkkäistä. Tämän jälkeen Aasiasta löydettiin lisää primitiivisiä valaita, ja Aasiaa pidetäänkin nyt valaiden syntypaikkana.

Lähteet 
1.↑ Haines, Tim & Chambers, Paul: Esihistoriallinen eläinmaailma, s. 181. Gummerus, 2007. ISBN 978-951-20-7276-7.

Muinaisvalaat