Ivica Osim

Ivica Osim (6. toukokuuta 1941 Sarajevo, Jugoslavia – 1. toukokuuta 2022) oli bosnialainen jalkapallovalmentaja ja pelaaja.

Ura pelaajana 
Osim aloitti peliuransa sarajevolaisessa FK Željezničarissa 1959. Osim oli yksi aikansa parhaista bosnialaispelaajista. Hän pelasi Jugoslaviassa vuoteen 1970 saakka kunnes siirtyi ranskalaisseura RC Strasbourgiin. Osim pelasi uransa loppuvuodet Ranskassa edustaen myös CS Sedania ja Valenciennesiä.

Jugoslavian maajoukkueessa Osim pelasi 16 ottelua ja oli mukana EM-kisoissa 1968 kun Jugoslavia eteni aina finaaliin saakka häviten kuitenkin Italialle.

Meriitit pelaajana 

 Ligue 2:n voitto 1977
 EM-hopeaa 1968

Ura valmentajana 
Pelaajauransa jälkeen Osim palasi Jugoslaviaan ja FK Željezničarin joukkueeseen päävalmentajaksi 1978. Osim luotsasi sarajevolaisseuraa vuoteen 1986 saakka. Tuona aikana FK Željezničar oli parhaimmillaan Jugoslavian liigassa kolmas 1984 ja Cupin finaalissa 1981. Osim toimi myös Jugoslavian olympiamaajoukkueen apuvalmentajana ja oli voittamassa olympiapronssia 1984.

1986 Osim siirtyi Jugoslavian maajoukkueen päävalmentajaksi. Hänen johdollaan Jugoslavia selvisi MM-kisoissa 1990 aina puolivälieriin saakka. EM-kisoihin Osim ei koskaan päässyt, koska 1988 Jugoslavia karsiutui ja 1992 se ei saanut osallistua Jugoslavian hajoamissotien vuoksi.

Jugoslavian maajoukkuevalmennuksen ohella Osim toimi myös FK Partizanin päävalmentajana 1991–1992 luotsaten belgradilaiset Jugoslavian Cupin voittoon 1992. Menestyksen jälkeen Osim lähti ulkomaille siirtyen Panathinaikoksen päävalmentajaksi. Kahden kauden aikana Osim luotsasi Panathinaikoksen Kreikan Cupin voittoon 1993 ja 1994 sekä liigassa hopealle 1993.

Kreikasta Osim siirtyi 1994 itävaltalaisseura SK Sturm Grazin päävalmentajaksi. Osim nosti Sturm Grazin Itävallan jalkapalloilun eliittiin. Osimin johdolla Sturm Graz voitti seurahistorian ensimmäiset mestaruudet Itävallan Bundesliigassa 1998 ja 1999. Lisäksi Sturm Graz voitti Itävallan Cupin kolmesti ja esiintyi Mestarien liigassa 1998–2000. Osim jätti itävaltaisseuran kauden 2001–2002 jälkeen, kun joukkue oli sijoittunut toiseksi niin liigassa kuin cupissakin.

Vuonna 2003 Osim siirtyi Japaniin JEF United Ichihara Chiban päävalmentajaksi. Osimin johdolla JEF United oli J. Leaguen kakkoseksi heti ensimmäisellä kaudellaan. 2005 Osim johdatti JEF Unitedin J. League Cupin voittoon. MM-kisojen 2006 jälkeen 65-vuotias Osim korvasi brasiliaisen Zicon Japanin jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi.

Marraskuussa 2007 Osim sai aivoverenkierronhäiriön katsoessaan televisiota kotonaan Chibassa.  Osim oli kolme viikkoa koomassa ja häntä hoidettiin sairaalassa Tokiossa ja myöhemmin kotikaupungissaan Chibassa. Lehtitietojen mukaan Osim kysyi herättyään ensimmäisenä kesken jääneen ottelun lopputulosta. 7. joulukuuta 2007 Japanin jalkapalloliitto nimesi Takeshi Okadan Osimin seuraajaksi Japanin maajoukkueen päävalmentajaksi. 

Huhtikuussa 2011 FIFA nimesi Osimin johtamaan väliaikaisesti Bosnia ja Hertsegovinan jalkapalloliittoa sen jouduttua sivuun virallisesta maaottelutoiminnasta.  Osim toimi tehtävässää joulukuuhun 2012 saakka.

Meriitit valmentajana 

 Jugoslavian Cup: 1992
 Kreikan Cup: 1993, 1994
 Kreikan Supercup: 1994
 Itävallan mestaruus: 1998, 1999
Hopeaa 1995, 1996, 2000, 2002
 Itävallan Cup: 1999
Hopeaa 1998, 2002
 Itävallan Supercup: 1996, 1998, 1999
 J. League Cup: 2005

Lähteet 

Jugoslavialaiset jalkapallovalmentajat
Bosniahertsegovinalaiset jalkapallovalmentajat
Jugoslavialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1941 syntyneet
Vuonna 2022 kuolleet