Pavel Rosa

Pavel Rosa (s. 7. kesäkuuta 1977 Most, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän pelasi urallaan 36 NHL-ottelua Los Angeles Kingsissa tehopistein 5+13=18. Rosa pelasi suurimman osan urastaan kuitenkin ympäri Eurooppaa Suomen, Venäjän, Ruotsin ja Sveitsin sarjoissa sekä viimeisimpänä Itävallan EBEL-liigassa kaudella 2014–2015. Eliteprospects.com -sivuston mukaan hänen vahvuuksiinsa kuuluu hyökkäyspään pelaaminen, maalintekotaidot, laukaus, pelisilmä ja luistelu. Rosan heikkouksiin kuuluu puolustaminen. Hän laukoo oikealta.

Pelaajaura

Seuraura

Juniorivuodet ja NHL-uran alku
Rosa on HC Litvínovin kasvatti. Hän debytoi seuran Extraliga-joukkueessa kaudella 1994–1995, jolloin Rosa sai tililleen kaksi runkosarja- ja yhden playoff-ottelun. Los Angeles Kings varasi hänet toisella kierroksella 50. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 1995. Samana keseänä Rosan varasi myös QMJHL-joukkue Hull Olympiques koko CHL:n varaustilaisuudessa. 

Siirryttyään QMJHL:ään Rosa voitti heti tulokaskaudellaan 1995–1996 sarjassa vuoden hyökkäävän pelaajan tulokkuuden, josta hän sai Michel Bergeron Trophyn keväällä 1996. Tehoisteitä hänelle kertyi runkosarjassa 116 (46+70) 61 ottelussa. Kaudella 1996–1997 Rosa pelasi huippukauden QMJHL:ssä. Hän voitti liigan (Jean Beliveau Trophy) ja koko katto-organisaation CHL:n (CHL Top Scorer Award) pistepörssin 153 pistellään sekä valittiin myös ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Rosa voitti kauden päätteeksi QMJHL:n mestaruuden, President's Cupin. Hän voitti myös koko CHL:n mestaruuden, Memorial Cupin. Rosa valittiin lopputurnauksen tähdistökentälliseen.

Vuodet 1997–2000 Rosa pelasi hänet varanneen Los Angeles Kingsin organisaatiossa. Syksyn 1997 harjoitusleirillä Rosa sai päävamman, joka piti hänet sivussa lähes koko ensimmäisen sopimuskauden 1997–1998. Rosa pelasi sen aikana vain kaksi runkosarja- ja yhden playoff-ottelun IHL-joukkue Long Beach Ice Dogsissa sekä yhden AHL-ottelun Fredericton Canadiensissa. Hän debytoi NHL:ssä toisella sopimuskaudellaan 1998–1999, jolloin Rosa sai tililleen 29 NHL-ottelua tehden niissä tehot 4+12=16. Hän teki NHL-debyyttinsä 17. joulukuuta 1998 New York Islandersia vastaan. Rosa sai ottelussa jääaikaa 18.32 minuuttia. Hän avasi ottelussa myös maalitilinsä NHL:ssä heti kahdella osumalla. Seuraavalla kaudella 1999–2000 Rosa sai tililleen vain kolme NHL-ottelua.

SM-liigavuodet 2000–2002
Kaudeksi 2000–2001 Rosa siirtyi Suomen SM-liigassa pelaavan Hämeenlinnan Pallokerhon riveihin. Hän oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 25+26=51, joilla Rosa sijoittui liigan maalipörssissä kahdeksanneksi ja jakoi pistepörssin kymmenennen sijan Bluesin Frank Banhamin kanssa. Kaudeksi 2001–2002 hän vaihtoi SM-liigaseuraa ja siirtyi Jokereihin. Kausi jäi Rosalle 46 ottelun mittaiseksi, mutta hän oli siitä huolimatta SM-liigan parhaimpia pelaajia. Rosa johti syyskaudella pitkään SM-liigan pistepörssiä ja Jatkoaika.com valitsi hänet viikon 38 parhaaksi pelaajaksi. Hieman lyhyempään kauteen sisältyi myös neljän ottelun pelikielto, jonka Rosa sai tammikuussa 2002 sivallettuaan TPS:n Pasi Petriläistä mailalla pohkeeseen ja huitoen Rob Sheareria käsille samassa ottelussa. Hän teki runkosarjassa kaikkiaan tehot 21+22=43 ja Rosa oli Jokereiden toiseksi paras pistemies. Hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden.

Paluu Pohjois-Amerikkaan
Kaudeksi 2002–2003 Rosa oli siirtymässä vuoden mittaisella sopimuksella Sveitsin Nationalliga A:n HC Ambrì-Piottaan. Heinäkuussa 2012 hän teki kuitenkin uuden, kaksivuotisen NHL-sopimuksen Los Angeles Kingsin kanssa. Rosa pelasi kauden 2002–2003 AHL-joukkue Manchester Monarchsissa, jonka toiseksi paras pistemies hän oli tehoilla 28+35=63. Pudotuspeleissä Rosa oli joukkueen paras maalintekijä ja hän jakoi sisäisen pistepörssin voiton Jared Aulinin kanssa. Kaudella 2003–2004 Rosa voitti koko AHL:n pistepörssin tehdessään 77 runkosarjaottelussa tehot 39+49=88. Hänet valittiin myös liigan toiseen tähdistökentälliseen.

Paluu Eurooppaan
Rosa siirtyi kaudeksi 2004–2005 Venäjän Superliigassa pelanneen Dinamo Moskovan riveihin. Hän voitti kauden päätteeksi Venäjän-mestaruuden ja osallistui seuraavalla kaudella Euroopan seurajoukkueiden mestaruusturnaukseen, joka päättyi joukkueen voittoon. Kesken kauden 2005–2006 Rosa kuitenkin siirtyi Ruotsin Elitserieniin Timrå IK:n riveihin siirtorajan kynnyksellä. Rosa palasi Venäjälle kaudeksi 2006–2007, jolloin hänen edustama Avangard Omsk voitti pronssia. Rosa viihtyi joukkueessa vielä vajaat kaksi kautta. Kaudella 2008–2009 Rosa joutui jättämään Omskin ja hän pelasi kevään 2009 Elitserien-joukkue Rögle BK:ssa, joka taisteli sarjapaikan säilyttämisestä onnistuen siinä.

Rosa palasi kaudeksi 2009–2010 SM-liigaan ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Oulun Kärppiin. Pavel Rosa sijoittui kolmanneksi pelaajien tekemässä valinnassa SM-liigan runkosarjan parhaaksi pelaajaksi keväällä 2010. Ykkönen oli Tapparan Jori Lehterä ja toinen Pelicansin Juhamatti Aaltonen. Hän oli kolmas myös runkosarjan pistepörssissä edellään vain Lehterä ja JYPin Juha-Pekka Hytönen. Rosa jakoi pistepörssin kolmannen sijan sekä ulkomaalaisten pistepörssin voiton Lukon Justin Morrisonin kanssa.

Heikon kauden pelanneiden Kärppien Rosa oli joukkueen valopilkkuja ja paras pistemies tehoilla 19+32=51. Hän oli koko SM-liigankin pistepörssin kärkinimiä, vaikka pelasi vain 45 ottelua runkosarjassa. Rosa valittiin SM-liigan tähdistökentälliseen. Pavel Rosan huhuttiin siirtyvän kauden jälkeen KHL:ään, mutta hän päätti lopulta jatkaa Kärpissä myös kauden 2010–2011. Rosa kuitenkin saapui Kärppiin vasta lokakuussa 2010 verotussyistä. Hänellä oli 22. lokakuuta asti kestävä lainasopimus Sveitsin National League A:ssa pelaavan Fribourg-Gottéronin kanssa.

Rosa pelasi Sveitsissä hyvän alkukauden ja hän teki siellä 11 ottelussa tehot 6+11=17. Rosa johti välillä myös National League A:n pistepörssiäkin. Mediassa liikkui huhuja, että hän olisi ollut halukas jäämään Fribourgiin, mutta Kärpät kiistivät ne. Rosaa ei kuitenkaan nähty kärppäpaidassa vielä heti verorajan jälkeen, sillä hän loukkaantui pelatesaan Sveitsissä. Selkävaivoista kärsinyt Rosa palasi Kärppien kokoonpanoon lopulta Karjala-turnauksen jälkeen 16. marraskuuta 2010 otteluun Tapparaa vastaan. Hän teki lopulta 37 runkosarjaottelussa tehot 6+24=30, joilla Rosa oli Kärppien paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies maanmiehensä Petr Tenkrátin jälkeen.

Kärpissä pelatessaan Rosa keräsi myös kyseenalaista mainetta. Kevään 2010 pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella hänen epäillään filmanneen jouduttuaan Bluesin puolustaja Joonas Rönnbergin taklaamaksi. Rosa talutettiin pois kaukalosta ja Rönnberg sai tilanteesta pelirangaistuksen, mutta Rosa palasi kuitenkin erätauon jälkeen kaukaloon ja teki ottelun 2–2 -tasoitusmaalin. Vuotta myöhemmin, kevään 2011 pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella Rosa näytti ottelusarjan toisessa ottelussa rivoja käsimerkkejä Bluesin vaihtoaitioon ja hän sai tilanteesta ottelurangaistuksen. SM-liigan kurinpitäjä Sampo Liusjärvi tuomitsi Rosan yhden ottelun pelikieltoon. Rosan kausi päättyi tuohon Kärppien kauden toiseksi viimeiseen otteluun, mutta hän keräsi siinä myös tehot 2+1=3 ja palkittiin Ilta-Sanomien kolmen tähden tähtipelaajana. Rosa oli kahdella osumallaan Kärppien paras maalintekijä pudotuspeleissä.

Kevään 2010 pudotuspeleissä Rosa teki historiallisen jatkoaikamaalin ratkaistessaan 3-4-voittomaalin ajassa 118.05 puolivälierien viidennessä ottelussa JYPiä vastaan. Ottelusta tuli SM-liigan kaikkien aikojen toiseksi pisin. Ainoastaan kevään 2001 pudotuspeleissä pelattu 124.41 minuuttia kestänyt HIFK – Ilves-ottelu oli kestänyt pidempään. Myöhemmin ennätys rikkoutui 15. maaliskuuta 2015 Lomarengas-kierroksella pelatussa ottelussa Ilves – HIFK, joka kesti peräti 134.14 minuuttia.

Tammikuussa 2011 Rosa teki kaksivuotisen sopimuksen Fribourg-Gottéronin kanssa kaudeksi 2011–2012. Hän oli joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä 16 osumallaan. Kesken kauden 2012–2013, joulukuussa 2012 Rosa jätti Fribourgin yhteisymmärryksessä joukkueen kanssa. Hän teki viikkoa myöhemmin sopimuksen samassa liigassa pelaavan HC Luganon kanssa.

Rosa palasi kaudeksi 2013–2014 kasvattajaseuraansa HC Litvínoviin marraskuun loppupuolelle asti ulottuneella sopimuksella. Tämän jälkeen hän siirtyi loppukaudeksi SM-liigajoukkue Pelicansiin. Joukkuetta valmensi Rosalle Kärpistä tuttu Hannu Aravirta. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan tšekkiläisjoukkue Orli Znojmoon. Rosan kausi jäi loukkaantumisen vuoksi kuitenkin vain 16 ottelun mittaiseksi. Hän lopetti pelaajauransa kevääseen 2015.

Maajoukkueura
Rosa pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 1996 sekä alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1995, jolloin hän voitti turnauksen piste- ja maalipörssin tehoilla 8+3=11.

Tšekin A-maajoukkueessa Rosa pelasi 26 ottelua tehopistein 7+7=14. Hän pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa Karjala-turnauksessa 6. marraskuuta 2001 Suomea vastaan ja teki ottelussa tehot 2+1=3.

Uran jälkeen
Kaudeksi 2016–2017 Rosa nimettiin Fribourg-Gottéronin apuvalmentajaksi Sveitsin A-nuorten sarjaan Elite Junior A:han.

Perhe
Rosalla on vaimo ja kaksi lasta. Hänen isoveljensä Stanislav on pelannut myös jääkiekkoa ammattilaisena.

Saavutukset
 Alle 18-vuotiaiden EM-kisojen paras pistemies ja maalintekijä 1995
 QMJHL:n paras tulokas (Michel Bergeron Trophy) 1996
 QMJHL:n mestaruus 1997
 QMJHL:n paras pistemies (Jean Beliveau Trophy) 1997
 QMJHL:n ensimmäisessä tähdistökentällisessä 1997
 CHL:n mestaruus (Memorial Cup) 1997
 CHL Top Scorer Award 1997
 CHL:n ensimmäisessä tähdistökentällisessä 1997
 Memorial Cupin tähdistökentällisessä 1997
 Suomen mestaruus 2002
 AHL:n paras pistemies (John B. Sollenberger Trophy) 2004
 AHL:n toisessa tähdistökentällisessä 2004
 Venäjän superliigan mestaruus 2005
 Venäjän superliigan pronssia 2007
 Euroopan seurajoukkueiden mestaruus 2006
 SM-liigan tähdistökentällisessä 2010

Tilastot

Lähteet

Viitteet

Tšekkiläiset jääkiekkoilijat
Los Angeles Kingsin varaamat pelaajat
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt