Leo Boivin

Leo Joseph Boivin (2. elokuuta 1932 Prescott, Ontario, Kanada – 16. lokakuuta 2021) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi puolustajana 19 kautta National Hockey Leaguen seuroissa Toronto Maple Leafs, Boston Bruins, Detroit Red Wings, Pittsburgh Penguins ja Minnesota North Stars. Hänet tunnettiin erityisesti kovana taklaajana ja puolustavana puolustajana. Hänet valittiin vuonna 1986 Hockey Hall of Fameen. Boivin toimi pelaajaauransa jälkeen kykyjenetsijänä ja valmensi kahteen otteeseen väliaikaisesti NHL:n St. Louis Bluesia.

Ura 
Leo Boivin aloitti kiekon pelaamisen seitsemän ikäisenä ulkojäillä ja tähtäsi alusta asti puolustajaksi, ”koska nämä saavat olla enemmän jäällä”. Juniorina hän pelasi vuoden Inkerman Rockets -joukkueessa.

Boivin teki 17-vuotiaana vuonna 1949 NHL-seura Boston Bruinsin kanssa sopimuksen. Hän pelasi sen jälkeen kaksi kautta Port Arthur Bruinsissa, ja hänet kaupattiin vuonna 1951 Toronto Maple Leafsiin. Boivin pääsi Maple Leafsin vakituiseen kokoonpanoon kaudella 1952–1953 pelattuaan kauden AHL-seura Pittsburgh Hornetsissa. Kaudella 1951–1952 hän oli pelannut Maple Leafsissa vain kaksi ottelua.

Boivin kaupattiin marraskuussa 1954 takaisin Bruinsiin, jota hän edusti seuraavan 12 kauden ajan. Hän sai tuona aikana mainetta puolustavana puolustajana ja pienestä koostaan huolimatta kovana taklaajana. Hän oli erityisen tunnettu lonkkataklauksista. Stanley Cup -finaaleihin Bruins ylsi Boivinin-aikana vuosina 1957 ja 1958. Boivin itse toimi Bruinsin kapteenina kaudet 1963–1966.

Boivin kaupattiin kesken kauden 1965–1966 Detroit Red Wingsiin, joka samana keväänä selviytyi Stanley Cup -finaaleihin asti. Seuraavalla kaudella Red Wings jäi pudotuspelien ulkopuolelle, ja joukkue jätti hänet suojaamatta vuoden 1967 laajennusvaraustilaisuudessa. Pittsburgh Penguins varasikin Boivinin. Penguinsissa Boivin pelasi puolitoista kautta, kunnes hänet kaupattiin Minnesota North Starsiin, jota hän edusti uransa loppuun, kevääseen 1970 saakka. Boivin pelasi urallaan 1 150 runkosarjaottelua ja teki niissä 322 pistettä. Pudotuspelejä hänelle kertyi 54. Hänet valittiin vuonna 1986 Hockey Hall of Fameen.

Pelaajauransa jälkeen Boivin toimi ensin kykyjenetsijänä ja sitten myös valmentajana. Hän valmensi muun muassa Ottawa 67’s -juniorijoukkuetta. NHL:ssä hän toimi kausilla 1975–1976 ja 1977–1978 St. Louis Bluesin väliaikaisena päävalmentajana. Hän oli eläköityessään vuonna 1993 Hartford Whalersin palkkalistoilla.

Saavutuksia ja palkintoja 
 Boston Bruinsin kapteeni 1963–64, 1965–66
 Hockey Hall of Fameen 1986

Katso myös 
 Luettelo Hockey Hall of Famen jäsenistä

Lähteet 

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Kanadalaiset jääkiekkovalmentajat
Hockey Hall of Fame
Vuonna 1932 syntyneet
Vuonna 2021 kuolleet