William Conrad

William Conrad (syntyjään William Cann, 27. syyskuuta 1920 Louisville, Kentucky – 11. helmikuuta 1994 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja radio-, elokuva- ja televisiokertojaääni, joka tunnettiin baritoniäänestään ja muhkeasta ympärysmitastaan.

Conradin syvä ja soinnukas ääni toi hänelle lukuisia merkittäviä rooleja radiokuunnelmissa. Näistä tunnetuin oli Marshal Matt Dillonin rooli "länkkärissä" Gunsmoke vuosina 1952–1961. Häntä harkittiin myös samaan rooliin sarjan televisioversioon, mutta Conradin liikalihavuuden takia näyttelijäksi valittiin James Arness.

William Conrad näytteli muun muassa elokuvissa Tappajat (1946), Verta ja kultaa (1947), Valitan, väärä numero! (1948), Orleansin neitsyt (1948) ja Kesytöntä kiihkoa (1954).

1960-luvulla Conrad alkoi näytellä televisiosarjoissa. Cannon (1971–1976) oli ensimmäinen kolmesta suositusta etsiväsarjasta, jotka tekivät hänestä kansainvälisesti tunnetun kasvon. Tätä seurasivat Nero Wolfe (1981) ja Koira haudattuna (1987–1992).

William Conrad vieraili Suomessa kesällä 1976 Apu-lehden järjestämällä kiertueella. Purjelentoa harrastanut Conrad tutustui muun muassa Räyskälän lentokentällä PIK-20-purjelentokoneeseen.

Conrad valittiin Radio Hall of Fameen vuonna 1997. Hän kuoli sydämen vajaatoimintaan 73-vuotiaana.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 Cannon Suomessa, Yle Elävä arkisto, ohjelma esitetty 30.11.1976 

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Yhdysvaltalaiset radionäyttelijät
Radio Hall of Fame
Vuonna 1920 syntyneet
Vuonna 1994 kuolleet