Piemonten kieli

Piemonten kieli (piemonteksi: Piemontèis) on romaaninen kieli, jolla on vajaa kaksi miljoonaa puhujaa Italian luoteisosassa sijaitsevassa Piemontessa. Maantieteellisesti ja kielitieteellisesti se kuuluu pohjoisitalian ryhmään (johon kuuluvat myös lombardin, emiliaromagnan, liguurin ja venetsian kielet). Se kuuluu romaanisten kielten läntiseen ryhmään, kuten myös ranska, oksitaani ja katalaani.

Monet ulkomaiset kielitieteilijät, kuten Einar Haugen, Hans Göbl, Helmut Lüdtke, George Bossong, Klaus Bochmann, Karl Gebhardt, Guiu Sobiela Caanitz ja Gianrenzo P. Clivio, katsovat piemonten olevan itsenäinen kieli, vaikka Italiassa sitä usein pidetäänkin italian murteena. Piemontella ei nykyään ole virallisen kielen asemaa.

Piemonte oli Piemontesta vuosina 1850–1950 muun muassa Ranskaan, Argentiinaan ja Uruguayhin muuttaneiden siirtolaisten äidinkieli.

Alkuperä
Ensimmäiset tunnetut piemonten kielestä kertovat asiakirjat, Sermones subalpini, ovat peräisin 1100-luvulta, jolloin kieli vielä muistutti hyvin läheisesti oksitaania. Piemonten kirjakieli kehittyi 1600- ja 1700-luvuilla. Se ei kuitenkaan kielellisesti kehittynyt Piemontessa myös puhuttujen ranskan tai italian tasolle. Piemonten kielellä on kuitenkin jatkuvasti julkaistu kirjallisuutta kuten runoutta, teatteritaidetta, romaaneja ja tieteellisiä teoksia.

Ominaisuuksia
Piemontelle tyypillisiä piirteitä ovat:
 verbaalipronominit, jotka aiheuttavat kielen lauseeseen rakenteen (subjekti) +verbaalipronomini+verbi kuten: (mi) i von ("minä menen"). Verbaalipronomineja esiintyy vain käsky- ja kieltorakenteissa
 agglutinatiivinen verbaalipronomini, joka voi esiintyä datiivin tai lokatiivin yhteydessä: a-i é ("on" (olemassa)), i-j diso ("sanon hänelle")
 kysymysrakenne, jossa verbaaliosan loppuun tulee kysyvä liitepartikkeli: veus-to? ("haluatko…")
 järjestyslukua ilmaisevia sanoja on olemassa vain kuudenteen saakka (jota suuremmat luvut on ilmaistava lauserakenteella, esimerkiksi: col che a fà set ("se mistä muodostuu seitsemän"))
 käytettävissä on kolme vahvistavaa interjektiota (on kolme tapaa sanoa "kyllä"): si, sè (peräisin latinan sanonnasta sic est, kuten italiassa); é (latinan sanasta est, kuten brasilianportugali)ssa; òj (latinan sanonnasta hoc est, kuten oksitaanissa, tai mahdollisesti illud est, kuten arpitaanissa ja ranskassa)
 suhu-s-äänne () ei esiinny yksinään; sen tilalla (naapurikieliin verrattuna) on yleensä suhuton s-äänne
 s- ja c-kirjainten esiintyminen peräkkäin (ääntyy st)
 velaarinasaali (äng-äänne), kuten sanassa lun-a ("kuu")
 ë-kirjain, piemonten kolmas vokaali, ääntyy puolimykkänä (jokseenkin samoin kuin vokaali ranskan kielen artikkelissa "le").
 konsonantin kestovaihtelua ei esiinny (yksittäisen konsonantin ja geminaatan välillä) toisin kuin esimerkiksi italiassa, sanoissa fata ("haltijatar") ja fatta ("tehty").
 ylimääräisen ë-äänteen esiintyminen sellaisissa tilanteissa, missä kahden konsonantin peräkkäisyys vaikeuttaisi ääntämistä; esimerkiksi stèila ("tähti") muuttuu muotoon set ëstèile ("seitsemän tähteä").

Piemontessa on useita murteita, jotka osittain poikkeavat selvästikin yleiskielestä. Vaihtelua esiintyy sekä kieliopissa että sanastossa, sillä alueittain on murteisiin siirtynyt piirteitä toisaalla lombardista, toisaalla frankkien kielestä. Sanoja on lainattu monista muistakin, esimerkiksi Pohjois-Afrikan kielistä. Nykyisin uutta sanastoa lainataan eniten ranskasta.

Nykyinen asema
Kuten kaikkialla Italiassa, italian kieli on paikalliskieleen nähden vallitsevana päivittäisessä yhteydenpidossa. Piemonten käyttöön ei ole suhtauduttu suopeasti sen paremmin kuningaskunnan kuin tasavallankaan aikana. Virallinen selitys on ollut, että näin on pyritty estämään erityisesti Torinoon runsaslukuisesti muuttaneiden eteläitalialaisten sortoa.

Vuonna 2004 alueparlamentti tunnusti piemonten Piemonten alueelliseksi kieleksi. Maan hallitus ei kuitenkaan tunnusta kielelle tätä asemaa. Teoriassa piemontea voidaan nykyään opettaa lapsille koulussa. Opetusta annetaan kuitenkin vain vähäisessä määrin.

2000-luvun ensivuosikymmenellä on piemonteksi julkaistu ensimmäiset oppimateriaalit koululaisille ja yleisessä myynnissä olevat aikakauslehdet. Koulun jo taakseen jättäneille on järjestetty kielikursseja. Edistysaskeleista huolimatta piemonten tilanne näyttää synkältä, sillä vuonna 2003 tehdyn tutkimuksen mukaan viimeisten 150 vuoden aikana kieltä kirjallisesti taitavien osuus syntyperäisistä puhujista on pienentynyt kahteen prosenttiin. Toisaalta sama tutkimus osoitti, että piemontea yhä puhuu rinnan italian kanssa yli puolet väestöstä. Kielen puhujia arvioidaan olevan kaikkiaan 4,2-miljoonaisesta väestöstä 2–3 miljoonaa (Ethnologue). Piemontelle pyrittiin saamaan asema yhtenä vuoden 2006 Torinon  talviolympialaisten virallisista kielistä, mikä ei kuitenkaan onnistunut.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Piemont Viv  syntyperäisten piemontenkielisten kohtaamis- ja yhteydenpitopalsta (piemonteksi)
 piemontenkielinen sivusto, jota ylläpitää Guido Dematteis. Tietoa kielestä, runoutta, tieteellisiä julkaisuja fysiikasta, novelleja ja Lordi Dunsanyn romaani The King of Elfland's Daughter piemonten kielelle käännettyinä (piemonteksi)
 piemonten kieli: historia, kielioppi, syntaksi, sanasto (piemonteksi)
 lyhyt opas piemonteen: linkkejä ja 7-sivuinen katsaus kielen pääpiirteisiin , 
 lalinguapiemontese.net  piemonten on-line-kurssi: harjoituksia ja kokeita , , , 
Arbut - Ël piemontèis a scòla  ohjelma piemonten opettamiseksi kouluissa 

Romaaniset kielet
Italian kielet