Puunkorjuun nolla-alue

Puunkorjuun nolla-alue on alue, jolta puuta ei kuljetuskustannusten vuoksi kannata korjata metsäteollisuuden käyttöön. Perinteisesti nolla-alueille on pyritty metsien arvon kehittämiseksi hankkimaan mekaanista tai kemiallista puunjalostusteollisuutta.

Esimerkkejä
Kemijärvi kuului 1960-luvulla puunkorjuun nolla-alueeseen, eikä siellä kuljetuskustannusten takia kannattanut korjata puuta. Valtio kuitenkin perusti Kemijärvelle työllisyyssyistä sellutehtaan.

Metsätalouden suunnittelukomitea pohti vuonna 1961 mietinnössään metsätalouden kehittämisedellytyksiä. Mietinnössä todettiin, että metsäpolitiikan tehtävän on varmistaa raakapuu puunjalostusteollisuudelle esimerkiksi puunkorjuuta rationalisoimalla ja korjuukustannuksia alentamalla niin että nolla-alueet saataisiin tuotannolliseen käyttöön. Suunnittelukomitean mietinnössä huolestuttiin hevosten määrän vähenemisestä, ja siinä tuettiin yksityisten metsäautoteiden rahoituksen lisäämistä. Nolla-alueiden käyttöä tehostettiinkin sitten rakentamalla valtion tuella metsäautoteitä.

Lähteet 

Metsätalous