Graafinen betoni

Graafinen betoni on menetelmä, jossa betonielementin pintaan saadaan kehitettyä pysyvä, tarkka yksityiskohtainen kuvio. Kuvio voi olla käytännössä mikä tahansa: kuva, teksti, rasteri tai viivasto, tai jokin näiden yhdistelmä. Menetelmän kehitti sisustusarkkitehti Samuli Naamanka vuonna 1997. Sitä käytetään julkisivuihin, sisustuksiin, erilaisiin muureihin esimerkisi melumuureihin ja betonilaattoihin.

Menetelmä 
Menetelmää voidaan käyttää vain niissä betonituotteissa jotka valetaan vaakatasossa ja se ei sovellu siten paikalla valettavaksi. Menetelmässä käytetään erilaisia painotekniikoita joilla painetaan pintahidasteaineita sisältävä kuvio erikoiskalvolle, joka on paperia jossa on erikoispinnoite. Kalvo asetetaan elementtinmuotin pohjalle, jonka jälkeen muottiin valetaan betoni. Kohdissa joihin tulee kuvioita on painettu pintahidastinta. Hidasteaineen täytyy olla kosteaa silloin kun betoni valetaan sen päälle jotta se estäisi betonin kovettumisen. Kun betoni on kovettunut muotti sen ympäriltä puretaan. Betonin pinnalla on kuvio jonka kohdalta betoni ei ole kovettunut pintahidastimen takia. Kovettumaton pintasementti pestään pois painepesurilla jolloin betonin pinnasta tulee pesubetonista muodostunut kuvio tulee näkyviin. Kuvion muodostaa sileän betonipinnan ja pesubetonipinnan välinen kontrasti.

Graafista betona voidaan muunnella käyttämällä normaalia harmaata sementtiä tai valkosementtiä. Sementti voidaan myös värjätä pigementillä ja kiviaineella voidaan muunnella muodostuvan kuvan kuvioiden väriä.

Esimerkkejä käyttökohteista 
Graafista betonia on käytetty Suomessa muun muassa Hämeenlinnan maakunta-arkiston ja porvoolaisen Albert Edelfeltin koulun julkisivuissa.

Kuvia 
 Albert Edelfeltin koulu, Porvoo

 Asuinkerrostalo Helsingin Viuhka, Rastila, Helsinki

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 
 
 

Betoni
Rakennuksen pinnat
Betoniarkkitehtuuri