Sukkanauhakäärmeet

Sukkanauhakäärmeet (Thamnophis) on tarhakäärmeiden heimon suku, johon kuuluu tällä hetkellä 35 eri lajia.

Koko ja ulkonäkö 
Nimensä sukkanauhakäärmeet ovat saaneet siitä, että useimmilla lajeilla on kolme juovaa, jotka ulottuvat takaraivosta häntään asti. On myös lajeja ja luonnossa esiintyviä värimuotoja, joilla on vain yksi tai kaksi juovaa, tai ei juovia lainkaan. Sukkanauhakäärme kasvaa lajista ja sukupuolesta riippuen 45–160 senttimetriä pitkäksi. Ne voivat elää 15–20-vuotiaaksi, mutta elinikä vaihtelee sukupuolen ja lajin mukaan. Koiraiden elinikä on usein huomattavasti lyhyempi kuin naaraiden. Se ei ole kuristajakäärme, eikä sillä ole varsinaisia myrkkyhampaita, mutta sillä on Duvernoy'n rauhanen, joka toimittaa samaa tehtävää tarhakäärmeissä, kuin myrkkyrauhaset esimerkiksi kyissä. Sukkanauhakäärmeillä on myös yläleuassa kaksi suurentunutta hammasta kummallakin puolella, jotka eivät kuitenkaan sovellu myrkyn ruiskuttamiseen, johtuen siitä, etteivät ne ole ontot eikä niissä ole uraa, jota pitkin myrkky pääsisi saaliiseen. Sukkanauhakäärmeet ovat siis hyvin lievästi myrkyllisiä, mutta myrkky vaikuttaa tehoavan lähinnä sammakkoeläimiin ja käärmettä pidetään täysin harmittomana ihmiselle.

Levinneisyys, elinympäristö ja ravinto 
Sukkanauhakäärmeitä elää Pohjois- ja Keski-Amerikassa, Kanadasta Costa Ricaan. Niitä löytää usein pienten vesistöjen läheisyydestä, mutta useimmat lajit eivät ole akvaattisia. Ne syövät luonnossa sammakkoeläimiä ja niiden toukkia, kalaa, matoja ja etanoita sekä jotkin lajit myös jyrsijöitä. Sukkanauhakäärmeet eivät syö hyönteisiä. Erikoistumattomuus lienee syynä siihen, että sukkanauhakäärmeet menestyvät niin monenlaisessa ympäristössä. Sukkanauhakäärmeiden ekologinen lokero muistuttaa pitkälti eurooppalaisen rantakäärmeen lokeroa, mutta tietyissä osissa Pohjois- ja Keski-Amerikkaa, tietyt lajit ovat täyttäneet Nerodia-suvun vesikäärmeiden muualla täyttämät lokerot.

Tiettävästi suurin sukkanauhakäärmeiden keskittymä sijaitsee Kanadan Manitobassa, jossa Narcissen käärmepesissä talvehtii (Thamnophis sirtalis parietalis) vuosittain 50 000–75 000 yksilöä.

Terraariossa 
Sukkanauhakäärme  on suosittu lemmikkikäärme. Se on pienikokoinen, mutta hyvin aktiivinen päiväsaikaankin ja sietää jokseenkin hyvin käsittelyä. 

Suomessa sammakkoeläimien pyydystäminen on kiellettyä, minkä johdosta sukkanauhakäärmeitä ruokitaan terraario-oloissa kalalla, madoilla ja hiirillä. Vääränlainen ruokavalio aiheuttaa hyvin helposti terveysongelmia, sillä monet kalalajit (esimerkiksi särkikalat, silakka ja kultakalat) sisältävät tiaminaasi-entsyymiä, joka hajottaa hermoston toiminnan ja luuston kannalta tärkeää tiamiinia.

Sukkanauhakäärmeestä on jalostettu useita värimuotoja: Luonnossa yleisesti esiintyvien lisäksi esimerkiksi amelanistinen, erytristinen, anerytistinen, hypoerytristinen, snow, leukistinen, hypomelanistinen, melanistinen, flame ja monia muita.

Lajit ja alalajit 
Sukkanauhakäärmeisiin kuuluu 35 lajia:

 Thamnophis atratus
 Thamnophis atratus atratus
 Thamnophis atratus hydrophilus
 Thamnophis atratus zaxanthus
 Thamnophis bogerti
 Thamnophis brachystoma
 Thamnophis butleri
 Thamnophis chrysocephalus
 Thamnophis conanti
 Thamnophis couchii
 Thamnophis cyrtopsis
 Thamnophis cyrtopsis cyrtopsis
 Thamnophis cyrtopsis ocellatus
 Thamnophis cyrtopsis collaris
 Maasukkanauha (Thamnophis elegans)
 Thamnophis elegans elegans
 Thamnophis elegans vagrans
 Thamnophis elegans hueyi
 Thamnophis elegans terrestris
 Thamnophis eques
 Thamnophis eques eques
 Thamnophis eques carmenensis
 Thamnophis eques cuitzeoensis
 Thamnophis eques diluvialis
 Thamnophis eques insperatus
 Thamnophis eques megalops
 Thamnophis eques obscurus
 Thamnophis eques patzcuaroensis
 Thamnophis eques scotti
 Thamnophis eques virgatenuis
 Thamnophis errans
 Thamnophis exsul
 Thamnophis fulvus
 Isosukkanauhakäärme (Thamnophis gigas)
 Thamnophis godmani
 Thamnophis hammondii
 Thamnophis lineri
 Thamnophis marcianus
 Thamnophis marcianus marcianus
 Thamnophis marcianus praeocularis
 Thamnophis melanogaster
 Thamnophis melanogaster canescens
 Thamnophis melanogaster chihuahuaensis
 Thamnophis melanogaster linearis
 Thamnophis melanogaster melanogaster
 Thamnophis mendax
 Thamnophis nigronuchalis
 Thamnophis ordinoides
 Thamnophis postremus
 Lännensukkanauhakäärme (Thamnophis proximus)
 Thamnophis proximus alpinus
 Thamnophis proximus diabolicus
 Thamnophis proximus orarius
 Thamnophis proximus proximus
 Thamnophis proximus rubrilineatus
 Thamnophis proximus rutiloris
 Thamnophis pulchrilatus
 Tasankosukkanauhakäärme (Thamnophis radix)
 Thamnophis rossmani
 Thamnophis rufipunctatus
 Nauhakäärme eli idänsukkanauhakäärme (Thamnophis saurita)
 Thamnophis saurita nitae
 Thamnophis saurita sackenii
 Thamnophis saurita saurita
 Thamnophis saurita septentrionalis
 Thamnophis scalaris
 Thamnophis scaliger
 Sukkanauhakäärme (Thamnophis sirtalis)
 Thamnophis sirtalis annectens
 Thamnophis sirtalis concinnus
 Thamnophis sirtalis dorsalis
 Thamnophis sirtalis fitchi
 Kalifornianpunakylkisukkanauhakäärme (Thamnophis sirtalis infernalis)
 Thamnophis sirtalis lowei
 Thamnophis sirtalis pallidulus
 Punakylkisukkanauhakäärme (Thamnophis sirtalis parietalis)
 Thamnophis sirtalis pickeringii
 Thamnophis sirtalis semifasciatus
 Sinijuovasukkanauhakäärme (Thamnophis sirtalis similis)
 Idänsukkanauhakäärme (Thamnophis sirtalis sirtalis)
 Sanfrancisconsukkanauhakäärme (Thamnophis sirtalis tetrataenia)
 Thamnophis sumichrasti
 Thamnophis unilabialis
 Thamnophis validus
 Thamnophis validus celaeno
 Thamnophis validus isabellae
 Thamnophis validus thamnophisoides
 Thamnophis validus validus

Lähteet 
 Rossman, Ford, Seigel (1996) Garter Snakes - Evolution and Ecology. University of Oklahoma Press.
 Hallmen M. & Chlebowy J. (2001) Strumpfbandnattern. Natur-und-Tier-Verlag.
 Fry, Lumsden, Wüster, Wickramaratna, Hodgson, Kini (2003) Isolation of a Neurotoxin (a-colubritoxin) from a Nonvenomous Colubrid: Evidence for Early Origin of Venom in Snakes
 Fry, Wüster, Ramnjan, Jackson, Martelli, Kini (2003) Analysis of Colubroidea snake venoms by liquid chromatography with mass spectrometry: evolutionary and toxinological implications
 Lumsden, Fry, Kini, Hodgson (2004) In vitro neuromuscular activity of ‘colubrid’ venoms: clinical and evolutionary implications

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Thamnophis sirtalis  Marika Rökmanin herppisivut
  Lemmikkini.fi 
 http://www.thamnophis.eu/  saksalainen sivusto - paljon kuvia

Tarhakäärmeet
Lemmikkimatelijat