Bettina von Arnim

{{Kirjailija
 | nimi            = Bettina von Arnim
 | alkuperäinen nimi = Bettina Brentano
 | kuva            = BettinaBrentano3.jpg
 | kuvankoko       = 
 | kuvateksti      = Bettina von Arnim
 | koko nimi       = Elisabeth Catharina Ludovica Magdalena von Arnim 
 | salanimi        = 
 | syntymäaika     = 4. huhtikuuta 1785 
 | syntymäpaikka   = Frankfurt am Main
 | kuolinaika      = 
 | kuolinpaikka    = Berliini
 | ammatit         = kirjailija
 | äidinkieli      = saksa
 | kansalaisuus    = 
 | aikakausi       = 
 | tyylilajit      = 
 | aiheet          = 
 | suuntaus        = 
 | tuotannon kieli = 
 | debyyttiteokset = 
 | pääteokset      = 
 | sivusto         = 
 | puoliso         = Achim von Arnim, kirjailija
 | lapset          = 
 | vanhemmat       = 
 | palkinnot       = 
 | ehdokkuudet     = 
 | uskonto         = 
 | huomioita       = 
 | allekirjoitus   = 
}}Elisabeth (Bettina) Catharina Ludovica Magdalena von Arnim', myös: Bettine, o.s. Brentano, 4. huhtikuuta 1785 Frankfurt am Main – 20. tammikuuta 1859 Berliini) oli saksalainen kirjailija ja huomattava saksalaisen romantiikan edustaja.

 Elämä 
Bettina von Arnim syntyi Frankfurt am Mainissa vuonna 1785. Hän oli vauraan kauppiaan Peter Anton Brentanon ja tämän puolison Maximiliane von La Rochen kahdestatoista lapsesta järjestyksessään seitsemäs. Osan nuoruuttaan hän varttui Fritzlarin ursuliiniluostarissa. Vanhempiensa kuoltua hän asui isoäitinsä Sophie von La Rochen luona aluksi Offenbachissa ja myöhemmin Frankfurtissa. Arnimin sisar Gunda oli naimisissa oikeusoppineen Friedrich Carl von Savignyn kanssa ja asui Marburgissa, jossa myös von Arnim vieraili. Vuonna 1810 von Arnim muutti von Savignyjen perässä Berliiniin.

Bettina von Arnim avioitui vuonna 1811 kirjailija Achim von Arnimin kanssa, johon hän oli tutustunut jo Frankfurtissa veljensä Clemens Brentanon kautta. Avioliitto kesti kaksikymmentä vuotta ja päättyi Achim von Arnimin äkilliseen kuolemaan vuonna 1831. Avioliitosta syntyi seitsemän lasta. Puolisonsa kuoltua Bettina von Arnim keskittyi kirjailijanuraansa. Hän kuoli 20. tammikuuta vuonna 1859 perheensä ympäröimänä, ja hänet haudattiin miehensä tavoin brandenburgilaisen Wiepersdorfin kirkon viereen.

 Lapset 
 Freimund Johann (5. toukokuuta 1812 – 2. maaliskuuta 1863)
 Siegmund Lucas (2. lokakuuta 1813 – 22. helmikuuta 1890)
 Friedmund Anton Nepomuk (9. helmikuuta 1815 – 24 heinäkuuta 1883)
 Kühnemund Waldemar (24. maaliskuuta 1817 – 24. kesäkuuta 1835)
 Maximiliane Marie Catharine (23. lokakuuta 1818 – 31. joulukuuta 1894)
 Armgart Catharina Gisela (4. maaliskuuta 1820 – 17 tammikuuta 1880)
 Gisela (28. elokuuta 1827 – 4. huhtikuuta 1889)

 Teokset 
 Goethes Briefwechsel mit einem Kinde, 1835 
 Die Günderode, 1840
 Dies Buch gehört dem König, 1843
 Clemens Brentanos Frühlingskranz, aus Jugendbriefen ihm geflochten, 1844
 Ilius Pamphilius und die Ambrosia, 1848
 An die aufgelöste Preußische National-Versammlung, Die Polenbroschüre'', 1848

Kunnianosoitukset
Bettina von Arnimin nimeä kantavaa kirjallisuuspalkintoa Bettina-von-Arnim-Preis on jaettu vuodesta 1992 lähtien. Sitä jaettiin vuosittain vuoteen 1997 saakka, jonka jälkeen sitä on jaettu joka toinen vuosi. Saksan liittotasavallan entisen rahayksikön D-markan viiden markan seteliin von Arnim pääsi vuonna 1992. Seteli oli vihreänkeltainen, ja sen kääntöpuolta koristi Brandenburgin portti.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Dichterinnen.de: Bettina von Arnimin biografia 
 Deutsche Nationalbibliothekin luettelo Bettina von Arnim -aiheisesta kirjallisuudesta 

Saksalaiset kirjailijat
Romantiikan kirjailijat
Vuonna 1785 syntyneet
Vuonna 1859 kuolleet