Ari Koivunen

Ari Mikael Koivunen (s. 7. kesäkuuta 1984 Kouvola) on suomalainen heavy metal- ja rocklaulaja. Koivunen oli Amoral-metalliyhtyeen laulaja vuodesta 2008 tammikuuhun 2017, jolloin yhtye lopetti toimintansa. Koivusen omaa nimeä kantava yhtye on ollut tauolla vuodesta 2009. Tampereen Musiikkiteatteri Palatsissa hän esiintyi vuosina 2015–2018 sekä Raskasta joulua -kiertueilla vuodesta 2007 vuoteen 2016. Koivunen on kärsinyt vakavasta äänihuulten tulehduksesta vuodesta 2017 lähtien. Vuonna 2022 Koivunen aloitti jälleen kaksi vuotta keskeytyksissä olleet esiintymisensä erilaisilla kokoonpanoilla laulaen ja soittaen rumpuja.

Varhaisvaiheet 

Ensikosketuksensa musiikin esittämiseen Ari Koskinen otti noin kuusivuotiaana saatuaan sähköpianon. Yhdeksänvuotiaana hän aloitti rumpujensoiton soittaen niitä useassa eri kokoonpanossa ennen läpimurtoaan laulajana. Ensimmäisen kitaransa hän hankki 13–14-vuotiaana. Laulamiseen Koivunen tutustui karaoken kautta 18-vuotiaana. Hän voitti karaoken Suomen-mestaruuden vuonna 2005 ja sijoittui samana vuonna kolmanneksi karaoken maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän esiintyi myös Thaimaassa tsunamin uhrien hyväksi järjestetyssä suuressa hyväntekeväisyyskonsertissa 14. joulukuuta 2005.

Idols ja uran alku

Vuonna 2007 Ari Koivunen nousi julkisuuteen voittamalla Idols-laulukilpailun kolmannen tuotantokauden. Semifinaalissa hän lauloi Billy Joelin kappaleen ”Piano Man” saaden yleisöäänistä 86 prosenttia. Finaalissa Koivunen esitti Sonata Arctican kappaleen ”Full Moon”,  Soundgardenin hitin ”Black Hole Sun” (tuomariston valitsemana), Scorpions-balladin ”Still Loving You” sekä kappaleen ”On the Top of the World”, joka oli sävelletty Idols-voittajalle. Koivunen voitti toisen finalistin Anna Abreun saaden 57 prosenttia äänistä. Koivunen toi kilpailun aikana esiin mieltymyksensä hard rock- ja metallimusiikkiin, ja suurin osa hänen tulkitsemistaan kappaleista kuului näihin genreihin. Tästä syystä hän kilpailun jälkeen sai julkisuudessa lempinimen Hevi-Ari.

Ari Koivunen -yhtyeen kokoonpano (2007–2009)

Koivusen esikoisalbumilla soittivat sessiomuusikot, mutta jo albumin ilmestymistä seuranneissa esiintymisissä mukana oli hänen itse kokoamansa yhtye Ari Koivunen. Toisen albumin ilmestymisen jälkeen kitaristi Luca Gargano ilmoitti jättävänsä yhtyeen ja siirtyvänsä omien musiikillisten projektiensa pariin. Marraskuussa 2008 myös rumpali Mauro Gargano ilmoitti jättävänsä yhtyeen..

Jäsenet 
 Ari Koivunen – laulu (2007–2009)
 Erkka Korhonen – kitara, taustalaulu (2007–2009)
 Vili Robert Ollila – koskettimet (2007–2009)
 Erkki Silvennoinen – basso, taustalaulu (2007–2009)

 Luca Gargano – kitara, taustalaulu (2007–2008)
 Mauro Gargano – rummut (2007–2008)

Fuel For The Fire (2007) 
Esikoisalbumi Fuel for the Fire julkaistiin 30. toukokuuta 2007. Se nousi ilmestymisviikollaan Suomen albumilistan kärkisijalle, jolla se pysyi peräkkäin suomalaisalbumille historialliset kaksitoista viikkoa. Ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale ”Hear My Call”, joka sai ensisoittonsa radiokanavilla 11. toukokuuta. Levyn tuottivat Nino Laurenne ja Pasi Heikkilä, ja musiikkia sille tekivät useat tunnetut suomalaiset metallimuusikot. Suomessa albumi myi tuplaplatinaa. Fuel for The Fire julkaistiin myös Japanissa. Koivunen valittiin vuoden 2007 Finnish Metal Expo -tapahtumassa vuoden tulokkaaksi.

Becoming (2008) 
Laurenteen ja Heikkilän tuottamalle kakkosalbumille Becoming (2008) Ari Koivunen -yhtye äänitti omaa materiaaliaan kuusi kappaletta yhdestätoista. Myös Japanin bonusraita ”Fight Forever” oli yhtyeen tekemä. Levy nousi ilmestymisviikollaan Suomen albumilistan kärkisijalle ja myi kultaa. Becoming on julkaistu myös Japanissa ja Saksassa. Becoming-kiertue ulottui Japaniin, jossa Ari Koivunen debytoi toukokuun lopussa 2008. Vuoden 2008 Finnish Metal Awardsissa Koivunen sijoittui viidenneksi vuoden vokalisti -sarjassa.

Sooloura (2007–)

Vuodesta 2009 lähtien Koivunen on myös esiintynyt erilaisissa kokoonpanoissa, useimmiten duona, ympäri Suomea klubeilla ja yökerhoissa laulaen rock-painotteisia cover-kappaleita. Välillä hän on harjoittanut taitojaan myös rumpalina.

Raskasta Joulua 

Ari Koivunen on osallistunut vuosina 2007–2016 suosituille Raskasta joulua -kiertueille muiden hevilaulajien, kuten Marco Hietalan, Jarkko Aholan ja JP Leppäluodon, kanssa esittäen perinteisiä joululauluja hevityyliin sovitettuna. Raskasta joulua -produktion on tuottanut Erkka Korhonen. 2013 marraskuussa ilmestyi Raskasta joulua -albumi, jolla Koivunen laulaa ”Arkihuolesi kaikki heitä” sekä singlen ”Tulkoon joulu” yhdessä muiden laulajien kanssa. Vuonna 2014 ilmestyi Raskasta joulua 2 -albumi, jolla Koivunen esittää sävelmän ”Ensimmäinen joulu” sekä yhdessä muiden solistien kanssa kappaleen ”Joulu, juhla parahin”. Raskasta joulua on myynyt Suomessa kultaa ja Raskasta joulua 2 platinaa. Vuonna 2015 Koivunen oli mukana Tulkoon joulu – akustisesti -albumilla laulaen siinä ”Sylvian joululaulun”. Koivunen oli mukana myös 12. Raskasta joulua -kiertueella vuonna 2016. Vuonna 2017 Koivunen ei voinut osallistua Raskasta Joulua -kiertueelle äänihuulten tulehduksen takia. Hän laulaa kuitenkin produktion joululevyllä Raskasta joulua IV (2017) kappaleen ”Kun joulu on”.

Suomen musiikkiteatteri 

Ari Koivunen on esiintynyt Tampereen musiikkiteatteri Palatsissa keväästä 2015 lähtien. Rockmusikaalissa I Wanna Rock Koivunen on näytellyt rooleja Michael Monroe, Steve Perry ja Axl Rose. Vuoden 2016 alussa sai ensi-iltansa Autiotalossa-musikaali, jossa Koivunen näyttelee Dingon solisti Neumannia.. Syksyllä 2016 sai ensi-iltansa musikaali Let's Dance, joka kertoo David Bowiesta. Ari Koivunen on esittänyt musikaalissa Ziggy Stardustia. 21. tammikuuta 2017 sai ensi-iltansa We Rock! – Heavy Rock Night, jossa Ari Koivunen lauloi muun muassa Dion kappaleita. Musiikkiteatteri Palatsi meni konkurssiin vain kaksi päivää myöhemmin, mutta teatterin toiminta jatkui konkurssin jälkeen uudella nimellä Suomen Musiikkiteatteri. Syksyllä 2017 sai ensi-iltansa 1970-luvun suomirock-musikaali Raparteritaivas, jossa Koivusella oli yksi päärooleista. Musikaalissa hän lauloi muun muassa Kirkan kappaleita.

Powerless Trio ja muut musiikkiprojektit 2017–  

Vuonna 2017 Koivunen joutui vähentämään laulamista ja viimein lopettamaan sen kokonaan äänihuulten vakavan tulehduksen takia. Kevättalvella 2018 Koivunen (rummut) teki kotimaan konserttikiertueen Powerless Trio -nimisessä kokoonpanossa yhdessä Marco Hietalan (kitara ja basso) ja JP Leppäluodon (kitara) kanssa. Trio esitti suosikkiklassikkokappaleitaan, pääosin metallimusiikkia, höystettynä stand up -komiikalla. Powerless Trio esiintyi Sauna Classic -festivaaleilla Tampereella heinäkuussa 2018. Vuonna 2018 Koivunen oli rumpalina myös Accordion Attack -nimisessä kokoonpanossa. Vuosina 2018-2019 Ari Koivunen esiintyi JP Leppäluodon kanssa Koivusen toimiessa pääosin rumpalina.

Vuodet 2020–2021 Koivunen oli keikkatauolla. Kesällä ja syksyllä 2022 Ari Koivunen (lootarummut ja laulu) teki Marze Salosen (akustinen kitara) kanssa muutaman klubikeikan, nyt taas laulaen hieman madaltuneella äänellä.  Kesäkuussa 2022 Inferno-lehti julkaisi artikkelin Ari Koivusesta. Laajassa henkilökohtaisessa haastattelussa Koivunen kertoo elämästään ja tulevaisuuden suunnitelmistaan, joihin biljardin ohella kuuluu myös musiikki.

Amoral (Koivunen 2008–2017)

Show Your Colors (2009) 
Marraskuussa 2008 Koivunen liittyi suomalaisen Amoral-metalliyhtyeen laulajaksi. Hän korvasi aiemmin kesällä yhtyeestä eronneen Niko Kalliojärven, joka tunnettiin murinalaulustaan. Koivusen ensimmäinen julkaisu Amoralin riveissä oli single ”Year of The Suckerpunch” tammikuussa 2009, joka edelsi Suomessa toukokuussa ilmestynyttä yhtyeen neljättä albumia Show Your Colors. Rock- ja metallielementtejä hyödyntävä albumi on Amoralin aiempia julkaisuja melodisempi ja se aiheutti paljon huomiota poiketessaan Amoralin death metaliksi luokitellusta tyylistä etenkin metallimusiikkiharrastajien palstoilla niin Suomessa kuin Euroopassa. Show Your Colors on julkaistu myös Isossa-Britanniassa, Saksassa, Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Japanissa. Se valittiin vuoden 2009 Finnish Metal Awardsissa viidenneksi parhaaksi kotimaiseksi levyksi ja Ari Koivunen viidenneksi parhaaksi vokalistiksi.

Syksyllä 2009 Amoral kiersi Eurooppaa Amorphiksen lämmittely-yhtyeenä Before the Dawnin kanssa ”Forcing The Europe 2009” -kiertueella useissa Saksan kaupungeissa sekä Ranskassa, Englannissa, Belgiassa, Englannissa, Alankomaissa, Romaniassa, Unkarissa, Bulgariassa, Italiassa, Kreikassa ja Tšekin tasavallassa. Vuoden 2010 Finnish Metal Awardsissa Koivunen valittiin neljänneksi parhaaksi vokalistiksi.

Beneath (2011–12) 
Tammikuussa 2011 Amoral aloitti viidennen albuminsa Beneathin levytykset. Se ilmestyi 26. lokakuuta 2011 (Imperial Cassette). Levyn japanilainen painos ilmestyi 19. lokakuuta 2011 (Marquee/Avalon). Beneath julkaistiin Pohjois-Amerikassa 14. helmikuuta 2012 (The End Records) ja Venäjällä 27. maaliskuuta 2012 (Fono Records). Beneathin ensimmäinen single, hard rock -tyylinen ”Same Difference”, julkaistiin toukokuussa 2011. Toinen ennakkojulkaistu kappale levyltä oli ”(Wont Go) Home”, jossa kuultiin Koivusen ensimmäiset levytetyt murinaosuudet. Toinen single ”Silhouette” sai ensisoittonsa Radio Rockin Iltavuorossa lokakuussa 2011. Kahdesta albumin kappaleesta, "Silhouettesta" ja "Wrapped In Barbwiresta", on tehty musiikkivideo. Beneath valittiin vuoden 2011 Finnish Metal Awardsissa neljänneksi parhaaksi kotimaiseksi levyksi ja Koivunen neljänneksi parhaaksi vokalistiksi.

Vuoden 2012 maaliskuussa Koivunen esiintyi ensimmäistä kertaa Yhdysvalloissa Amoralin tehtyä siellä debyyttinsä SXSW-tapahtumassa Austinissa, Texasissa. Toinen vuoden 2012 debyytti Koivuselle oli Kiinassa, Shanghaissa, jossa Amoral soitti Mao Live Housessa toukokuussa. Aasian matkaan kuului myös esiintyminen Japanissa Finland Fest 2012 Metal Attack -tapahtumassa sekä Nagoyassa Owari Metal -festivaaleilla.

Syksyllä 2012 Amoral teki viiden viikon mittaisen Euroopan-kiertueen Ensiferumin lämmittelyesiintyjänä Profane Omenin kanssa. ”Bearers Of The Sword 2012” -kiertue esiintyi Alankomaissa, Belgiassa, Englannissa, Irlannissa, Saksassa, Ranskassa, Sveitsissä, Itävallassa, Unkarissa, Espanjassa, Italiassa, Puolassa, Tšekin tasavallassa, Sloveniassa, Kroatiassa, Norjassa ja Ruotsissa.

Fallen Leaves & Dead Sparrows (2014) 
Amoralin kuudennen albumin Fallen Leaves & Dead Sparrows äänitykset alkoivat maaliskuun alussa 2013. Albumi julkaistiin Suomessa ja samalla digitaalisessa muodossa maailmanlaajuisesti helmikuussa 2014. Maaliskuussa se julkaistiin myös muulla Euroopassa. Albumin tuotti Ben Varon. Koivusen lauluosuuksien tuotannosta vastasi Marco Hietala Tarot- ja Nightwish-yhtyeistä. Fallen Leaves & Dead Sparrows on konseptialbumi, jossa kahdeksan kappaletta kuljettaa eteenpäin koko levyn mittaista tarinaa. Sekä taidokas soitto ja laulu että albumin progressiivinen monisäikeinen metalli ovat saaneet erittäin hyvää palautetta metalli- ja rocklehdistössä niin kotimaassa kuin ulkomailla. Muun muassa Ruotsin johtava metalli- ja rocklehti Sweden Rock Magazine kuvaili albumia vuosisadan metallijulkaisuksi.

Levyltä on julkaistu kaksi singleä: koko albumin musiikillisen skaalan sisältävä "If Not Here, Where?" ja suoraviivaisempi "No Familiar Faces". Maaliskuussa 2014 julkaistiin albumilta video "Blueprints" ja elokuussa 2014 video kappaleesta "Prolong A Stay".

Amoral esiintyi keväällä 2013 Filippiineillä Pulp Summer Slam -festivaaleilla ja Kiinassa Pekingin ja Shanghain Midi-festivaaleilla.

Amoral juhli 28. maaliskuuta 2014 ensimmäisen äänitteensä Wound Creationsin 10-vuotisjuhlaa yhdessä Profane Omenin ja MyGrainin kanssa, joilla myös oli juhlavuosi. Juhlan kunniaksi bändi julkaisi konserttitaltioinnin joka on katsottavissa YouTubessa. Yhtye esiintyi Tuska-metallifestivaaleilla Helsingissä 28. kesäkuuta 2014 ja kiersi Eurooppaa Dark Tranquillityn kanssa marraskuussa 2014.

In Sequence (2016) 
Amoral aloitti 7. albuminsa In Sequence työstämisen keväällä 2014. Levy jatkoi edeltäjänsä progressiivista linjaa, mutta raskaampana. Albumilla kuullaan uutta kokeilua, uusia instrumentteja ja myös vierailevia muusikoita. Vierailijoina levyllä kuullaan Teho Majamäkeä, Indican laulajaa Jonsua sekä Amine Benotmanea ranskalaisesta Acyl-yhtyeestä. 
Maailmanlaajuisesti 5. helmikuuta 2016 ja Japanissa 29. tammikuuta 2016 ilmestyneeltä albumilta julkaistiin ensimmäinen single "Rude Awakening" YouTubessa marraskuussa 2015 ja toinen single "The Next One To Go" tammikuussa 2016. Molemmilla kappaleilla kuullaan kolmea kitaraa ja jälkimmäisellä myös vintage-henkistä mellotronia. Albumin säveltänyt Ben Varon kertoi saksalaisen metallisivun Negatief.de haastattelussa linjastaan käyttää Ari Koivusen vokaaleja läpi albumin täysin puhtaina Niko Kalliojärven örinöiden toimiessa kontrastina aika ajoin.

Amoral ilmoitti marraskuussa 2015 keikkailevansa laajasti Suomessa keväällä 2016.

26. heinäkuuta 2016 Amoral tiedotti lopettavansa toimintansa vuoden 2017 alussa. Syyksi yhtye ilmoitti jäsentensä jatkuvasti ristiin menevät aikataulut ja sen että kaikki jäsenet eivät kykene enää osallistumaan toimintaan täysillä. Syksyllä 2016 yhtye keikkaili vielä Suomessa Niko Kalliojärvi vokaaleissa esittäen varhaista ensimmäisen kolmen levyn tuotantoaan. Amoral soitti jäähyväiskeikkansa Tavastia-klubilla Helsingissä 5. tammikuuta 2017. Tällöin mukana olivat kaikki yhtyeen jäsenet kahdenkymmenen vuoden ajalta. Erityisen mieleenpainuvaksi on keikka-arvioissa kuvailtu Amoralin viimeisen albumin In Sequencen balladin "Sounds of Homen" esitystä. Kappale esitettiin jäähyväiskonsertissa ensimmäisen kerran. Ari Koivusen stemmoina lauloivat Tommy Tuovinen, Janne Saksa sekä Ben Varon. Varon soitti myös kitaraa ja Masi Hukari saksofonisoolot.

Amoralin viimeinen kokoonpano 2017 
 Ari Koivunen (2008–2017) – laulu, örinä
 Niko Kalliojärvi (2002–2008, 2015–2017) – kitara, örinä
 Ben Varon (1997–2017) – kitara, sävellys, sanoitus
 Masi Hukari (2010–2017) – kitara, koskettimet, sävellys
 Juhana Karlsson (1997–2017) – rummut
 Pekka Johansson (2007–2017) – basso

Yksityiselämä

Koivunen on innokas pokerin ja dartsin harrastaja. Hän osallistui Pokeritähti 2008 -ohjelmaan, mutta jäi täpärästi finaalipöydästä. Hän harrastaa aktiivisesti Nintendo-pelejä sekä -konsoleita ja on julkaissut niistä myös arvosteluja. Skeittauksen ohella Koivunen mainitsee harrastuksekseen myös frisbeegolfin. Biljardia hän pelaa kilpailutasolla.

Diskografia

Ari Koivunen 
Studioalbumit
 
 

Singlet
 On the Top of the World (2007)
 Hear My Call (2007)
 Fuel for the Fire (2007)
 Give Me a Reason (2008)
 Tears Keep Falling (2008)

Musiikkivideot
 ”Hear My Call” (2007)
 ”Angels Are Calling” (2007)
 ”Give Me a Reason” (2008)
 ”Tears Keep Falling” (2008)

Amoral 
Studioalbumit
 
 
 
 

Singlet
 Year of the Suckerpunch (2009)
 Gave Up Easy (2009)
 Same Difference (2011)
 Silhouette (2011)
 If Not Here, Where? (2013)
 No Familiar Faces (2014)
 Rude Awakening (2015)
 The Next One To Go (2016)

Musiikkivideot
 ”Gave Up Easy ” (2009)
 ”Year of the Suckerpunch” (2009)
 ”Silhouette” (2011)
 ”Wrapped In Barbwire” (2012)
 ”Blueprints” (2014)
 ”Prolong A Stay” (2014)
 ”Rude Awakening” (2015)

Muut 
Musiikkivideot
Raskasta joulua
 ”Tulkoon joulu” (2013)
 ”Joulu, juhla parahin” (2014)
 ”Sylvian joululaulu” (2015)

Singlet
Idols kappale voittajalle
 On the Top of the World (2007)

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 

 Arí Koivunen Facebook (artistisivut) 
 Ari Koivunen Instagram (henkilökohtainen)
 Amoral Facebook 
 Ari Koivunen Myspace  
 Ari KoivunenVEVO Youtube
 Amoral official Youtube
 Raskasta Joulua kotisivut
 Powerless Trio Facebook
 Ari Koivusen ja Ben Varonin haastattelu 2.5.2012 
 Ari Koivunen haastattelu – englanniksi 27/05/2013
 Ari Koivusen haastattelu(IL) 20.2.2014
 Ari ja Ben Radio Cityn haastateltavana 27.3.2014 – video

Suomalaiset rocklaulajat
Suomalaiset metallimusiikin laulajat
Suomalaiset rumpalit
Suomalaiset rockmuusikot
Suomen Idols
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit