Ultrat

Ultrat (ital. ultras, lat. sanasta ultra, suom. "yli", "tuolla puolen") ovat urheiluseurojen fanaattisia kannattajia. Yksittäisistä ultrakannattajista koostuvat liikkeet, ultras-ryhmät, kokoontuvat useimmiten samaan katsomonosaan eli kannattajakatsomoon muiden saman seuran fanaattisten kannattajien kanssa.

Ultrakannattamisen ominaispiirteitä ovat muiden muassa äänekkyys, värikkyys, innokkuus ja joukkovoima. Kannattajakatsomoissa huudetaan ja lauletaan yhdessä, heilutetaan värikkäitä lippuja ja esitetään koordinoituja koreografioita eli tifoja. Usein kannattamista tehostetaan soihtujen ja savuheitteiden kaltaisella pyrotekniikalla.

Niin sanottuun ultramentaliteettiin (ital. mentalità ultra) assosioidaan seurauskollisuuden, yhtenäisyyden ja omatoimisuuden kaltaisia arvoja. Ryhmien tunnusmerkkeinä toimivat useimmiten itse tehdyt lakanat ja heilutusliput, mutta myös harmoninen pukeutuminen, yhteiset tavat ja perinteet. Myös poliittisuus voi olla ultria ja ryhmiä yhdistävä tekijä kuten aatteellisia urheiluseurojakin.

Huliganismi on ultras-toiminnasta erillinen ilmiö, jonka itsetarkoitus on kannattamisen sijaan väkivalta. Ultrien väkivaltaiset yhteenotot keskenään tai esimerkiksi poliisia vastaan eivät ole harvinaisia, mutta ne ovat harvoin suunniteltuja tai tahallisia.

Tiettävästi ensimmäinen ultras-ryhmä oli vuonna 1968 perustettu AC Milanin Fossa dei Leoni (suom. "Leijonien luola"), jonka ympärille kasvoi halvennettujen pääsylippujen avulla ensimmäinen nykykäsitteen mukainen kannattajakatsomo, Curva Sud Milano eli San Siron eteläkaarre. Fossa dei Leoni lopetti toimintansa vuonna 2005 eräänlaisen kunniakoodiston mukaisesti, kun Juventuksen ultrat varastivat ryhmän tunnuksena toimineen lakanan.

1960-luvun lopulla italialaisen jalkapallon piirissä syntynyt ultratoiminta on laajentunut koko maailman ja lähes kaikki palloilulajit kattavaksi alakulttuuriksi; ultras-kulttuuriksi, puhekielessä ultras-skeneksi.

Ultrat Suomessa

Jalkapallossa 
Aktiivinen seisomakatsomotoiminta saapui Suomen 1990-luvun lopulla jalkapallon kautta. Ensimmäiset järjestäytyneet katsomoryhmät, FC Lahden kannattajat (FCLK) ja Vaasan Palloseuran Geezers Hietalahti, perustettiin ja rekisteröitiin vuonna 1998. Näitä kahta ryhmää on luonnehdittu enemmän brittihenkisiksi casuals-ryhmiksi kuin mannereurooppalaisen ultras-tyylin edustajiksi. Vuonna 1999 Helsingin Jalkapalloklubin kannattajien perustama Forza HJK edelsi nykypäivän Klubipääty-kannattajakatsomoa.
Vuonna 2001 perustettu Helsingin IFK:n kannattajaryhmä Stadin Kingit oli Suomen ensimmäinen monilaji–ultras-ryhmä. Jääkiekon sijaan Kingit erikoistui HIFK:n jalkapallo-, jääpallo- ja käsipallojoukkueiden aktiiviseen kannattamiseen. Kingit toteuttivat esimerkiksi kaikki omat jalkapallomatkansa kattaneita vieraskausikortteja sekä yhteistyössä seuran kanssa kaiken paitsi jääkiekon kattaneita HIFK:n yleiskausikortteja. Kingit olivat HIFK:n Klacken-kannattajakatsomon perustava ja johtava ryhmä vuoteen 2023 saakka, jolloin HJK:n kannattajat varastivat ryhmän päälakanan ja polttivat sen.

Eräs merkittävimmistä suomalaisen jalkapallon pitkäikäisistä ultras-ryhmistä on vuodesta 2003 toiminut Tampere Unitedin Sinikaarti. Tampere Unitedin ajauduttua konkurssiin ja pudottua Veikkausliigasta kauden 2011 päätteeksi, sinikaartilaisten perustama yhdistys otti koko seuran tehtävät hoitaakseen. Tampere Unitedin kannattajat ry:n harrastejoukkue TamU-K siirtyi kilpasarjoihin, toimien neljän kauden ajan käytännössä seuran tilapäisenä edustusjoukkueena. Kannattajat aloittivat alimmalta sarjatasolta Kutosesta ja nostivat joukkueen Neloseen asti ennen vallan palauttamista Tampere United ry:lle kaudeksi 2016.

Jääkiekossa 
Suomen jääkiekkokatsomoiden ensimmäisiä ultras-ryhmiä olivat 2000-luvun alussa perustettu Turun Palloseuran Sissiryhmä, vuonna 2004 perustetut Helsingin Jokerien Ultras Jokerit ja Vaasan Sportin Ultras 06, sekä Lahden Pelicansin vuonna 2005 perustettu Ääriliike. Tästä joukosta syntyivät myös maan ensimmäiset kaukalon päätyjen mittaiset seisomakannattajakatsomot, Jokereiden Eteläpääty ja Sportin Sundom Stå.

Useimpia ensimmäisen aallon ultras-ryhmistä ei ole enää olemassa. TPS:n jääkiekkokannattajat kulkevat Mutka-katsomonsa identiteetillä, Jokereilla ultras-kulttuuria edustavat nykyään Katupojat ja Pelicansin eri kannattajaryhmät ovat yhdistyneet Lahen Turkoosiksi. 2010-luvun aikana aktivoituneista toisen aallon ultras-ryhmistä suurimpia ovat Tampereen Ilveksen Osasto 41, Oulun Kärppien Poromafia sekä Rauman Lukon Raumam Boja.

Luettelo suomalaisista katsomoryhmistä 
Tämä luettelo on matrikkeli Suomen kannattajakatsomoista ja niiden ryhmistä useissa lajeissa. Kursivoidut ryhmät ja seurat ovat lopettaneet toimintansa.

Tämä ei ole luettelo rekisteröidyistä yhdistyksistä. Kriteerinä voidaan pitää ryhmän tunnuksien esilläoloa kannattajakatsomossa. Luettelo ei tulkitse ryhmien edustamia tyylisuuntia (esim. ultras tai casuals), ellei sellaista sanaa esiinny ryhmän nimessä. 

Luettavuuden ja lajiteltavuuden vuoksi seuranimien etuliitteet, kuten AC, FC tai FF, mainitaan vain niiden edeltäessä pelkkää paikkakunnan nimeä. Esim. FC Lahti on tarpeen erotella Lahden kaupungista, kun taas FC Hakan ja FC Interin peräkkäisyys on ongelmallista aakkosjärjestyksen kannalta.

Lähteet

Kirjallisuutta 
 Louis, Sébastien: Le phénomène ultras en Italie. Mare & Martin, 2005. ISBN 2849340227.

Aiheesta muualla 

 Hardcore-fanit hakevat voimaa yhteisöstä Megafonin artikkeli.
 Ultras-Tifo

Jalkapallokulttuuri