Eric J. Serlachius

Eric Johan Serlachius (17. toukokuuta 1884 Viipuri – 22. syyskuuta 1936) oli suomalainen lakimies, joka toimi oikeusministerinä Kivimäen hallituksessa vuosina 1933–1936. Hallituksessa Serlachius edusti Ruotsalaista kansanpuoluetta. Serlachius erosi Kivimäen hallituksesta Helsingin yliopiston opetuskieltä koskeneiden kiistojen vuoksi ja hänen seuraajakseen oikeusministerinä tuli Emil Jatkola. Hän kuului Serlachiuksen sukuun. Hänen isänsä oli oikeusneuvos Julian Serlachius, äitinsä Paulina Emilia Söderhjelm ja sisarensa presidentin puoliso Gerda Ryti (o.s. Serlachius).

Erik Serlachius pääsi ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseota vuonna 1903. Hän opiskeli oikeustiedettä Helsingin ja Münchenin yliopistoissa ja valmistui lakitieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1910. Serlachius sai varatuomarin arvon 1913. Hän opiskeli vielä merioikeutta Lontoossa 1914.

Serlachius toimi asianajajana Helsingissä ja hän oli asianajotoimisto Serlachius & Rydin toinen osakas. Serlachius perusti tämän toimiston vuonna 1914 yhdessä lankonsa Risto Rytin kanssa. Serlachius oli merioikeuslainsäädännön asiantuntija ja hän toimi Suomen Merenkulkuliiton sihteerinä ja oli jäsenenä ja sihteerinä merenkulkukomiteassa vuonna 1919. Serlachius oli myös sotasaalistuomioistuimen jäsenenä vuonna 1919. Hän oli Helsingin Asianajajayhdistyksen johtokunnan jäsen ja Suomen Vakuutus Osakeyhtiön johtokunnan puheenjohtaja.

Erik Serlachius kuoli Helsingissä Diakonissalaitoksella syyskuussa 1936 pitkällisen sairauden jälkeen. Hän oli naimisissa vuodesta 1916 Martha Burmeisterin kanssa ja heillä oli yksi lapsi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Suomen oikeusministerit
Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot
Suomalaiset juristit
Suomalaiset asianajajat
Vuonna 1884 syntyneet
Vuonna 1936 kuolleet