Isomaksaruoho

Isomaksaruoho (Hylotelephium telephium, syn. Sedum telephium) on eteläisessä Suomessa yleinen kuivien kallioiden kasvi ja Suomen luonnonvaraisista maksaruohoista suurin. Sitä on aikoinaan käytetty hyötykasvina ja sen paksuista mehevistä juurista juontuukin kansankielinen nimitys kallioperuna. Isomaksaruoho itse käyttää juuriaan lehtiensä ohella vesivarastona. Varastoimaansa veteen luottaen se kukkiikin vasta heinäkuussa vaaleankeltaisin kukin. Se onkin suosittu kasvi kivikkopuutarhoissa. Isomaksaruoho on monivuotinen. Suomessa kasvaa kolme isomaksaruohon alalajia: lännenisomaksaruoho, vahamaksaruoho ja punamaksaruoho.

Ulkonäkö 
Isomaksaruoho on tanakkavartinen pystykasvuinen kasvi, jonka lehdet ovat ruodittomat. Kukinnan väri ja lehtien muoto vaihtelee kasvupaikan ja rodun mukaan. Lehdet yleensä punertuvat pitkien kuivien jaksojen aikana.

Uskomuksia 
Isomaksaruohoa kutsutaan ruotsin kielessä rakkauden yrtiksi (kärleksört) kahdestakin syystä. Ensinnäkin kasvi jatkaa kukkimistaan katkaistunakin. Lisäksi on uskottu, että jos kaksi kattoon ripustettua versoa kaartuvat kuivuessaan toisiaan kohti, rakastavaisetkin löytävät toisensa.

Muuta 
Isomaksaruohon lehdet ovat tärkeä ravinnonlähde isoapolloperhosen toukalle.

Lähteet 
 Kotimaan luonto-opas (WSOY)

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Isomaksaruoho (Hylotelephium telephium)
 Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Isomaksaruoho (Hylotelephium telephium)
 LuontoPortti: Isomaksaruoho (Hylotelephium telephium)
 Puutarha.net: Isomaksaruoho (Sedum telephium)
 Den virtuella floran: Kärleksört (Sedum telephium) 
 Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Hylotelephium telephium 
 United States Department of Agriculture (USDA): Hylotelephium telephium 

Maksaruohokasvit