Luis Carrero Blanco

Luis Carrero Blanco (4. maaliskuuta 1904 Santoña, Kantabria, Espanja – 20. joulukuuta 1973 Madrid, Espanja) oli espanjalainen amiraali. Diktaattori Francisco Franco nimitti hänet kesäkuussa 1973 pääministeriksi, ja häntä pidettiin Francon todennäköisenä seuraajana. Bourbonin prinssi Juan Carlos aiottiin palauttaa kuninkaaksi Francon jälkeen, mutta häntä oli tarkoitus ohjata Carrero Blancon avulla oikeaan suuntaan Francon politiikan tulevaisuuden turvaamiseksi Espanjassa. ETA surmasi Carrero Blancon pommi-iskussa.

Elämä
Luis Carrero Blanco meni 1918 laivastoakatemiaan ja osallistui Marokon sotaan 1924–1926. Heinäkuussa 1936 kansallisten noustessa kapinaan, Carrero Blanco oli tasavaltalaisten hallitsemalla alueella, ja haki turvaa Meksikon ja Ranskan suurlähetystöistä. Hän pääsi kansallisten puolelle kesäkuussa 1937 ja palveli laivastossa. Kansallisten voiton jälkeen ja generalissimo Francon noustessa Espanjan diktaattoriksi Carrero Blanco oli yksi hänen läheisimpiä yhteistyökumppaneitaan ja laivaston johdossa. Hän vastusti liittymistä akselivaltojen puolelle toiseen maailmansotaan. Hän oli monarkisti ja katolisen kirkon vankkana kannattajana Opus Dein pääsuojelija Francon hallituksessa.

Espanja ja Yhdysvaltain sopimuksen myötä yhdysvaltalaisen pääoman päästessä maahan 1950-luvulla talouspolitiikkaa liberalisoitiin ja falangistien syndikalistit siirrettiin syrjään. Tuolloin juuri Opus Dein jäseniä nousi merkittäviin asemiin Francon hallinnossa. Carrero Blancosta itsestään tuli ministeri 1957. Hänet ylennettiin vara-amiraaliksi 1963 ja amiraaliksi 1966. Hän oli myös varapääministeri 1967–1973. Hänen uransa nousi huippuunsa 1973 Francon nimittäessä hänet seuraajakseen pääministeriksi.

20. joulukuuta 1973 neljä ETA:n baskijäsentä surmasi Carrero Blancon pommilla, jonka he olivat kaivaneet tunneliin tien alle Madridissa. Terroristit olivat vuokranneet asunnot kadun molemmilta puolilta ja kaivaneet tunnelin, johon he olivat asentaneet kolme panssaripommia. Hartaana katolilaisena Carrero Blanco oli palaamassa kirkosta ja astumassa Dodge 3700 -autoonsa, kun 75 kiloa räjähdysainetta räjähti auton alla. Auto lensi kirkon yli ja putosi sen toiselle puolelle toisen kerroksen parvekkeelle. Kohtaan, jossa auto räjähti syntyi kymmenen metriä pitkä reikä, joka repi kadun auki ja aiheutti vesiputkien puhkeamisen. Samalla räjähti myös samalla kohdalla ollut kaasuputki, josta alkoi vuotaa kaasua. Räjähdyspanos oli kauko-ohjattu  ja se saatiin räjähtämään sähköisellä impulssilla Carrero Blancon auton alla.  Hallitus julisti kolmen päivän suruajan.

Blancon hautajaisiin 21. joulukuuta Madridissa osallistui 5 000 poliisia, 35 000 madridilaista ja 15 000 falangistia. Vieraiden joukossa olivat prinssi Juan Carlos de Bourbon ja prinsessa Sofía, rouva Blanco sekä Yhdysvaltain varapresidentti Gerald Ford. Generalissimo Franco itki julkisesti hautajaisissa.

ETA kirjoitti manifestissaan murhan jälkeen Carrero Blancon symboloineen enemmän kuin kukaan muu "puhdasta francolaisuutta" ja tuoneen Opus Dein valtaan ja luoneen ilmiantajiensa avulla oman valtion valtiossa. Operación Ogro oli kosto viiden poliittisen vangin teloituksesta. Carrero Blancon seuraaja Carlos Arias Navarro lupasi ensimmäisessä puheessaan Espanjan parlamentissa 12. helmikuuta 1974 poliittisia vapauksia, mukaan lukien oikeuden perustaa poliittisia järjestöjä.

Lähteet 

Espanjan pääministerit
Espanjalaiset amiraalit
Espanjan sisällissodan sotilaat
Espanjalaiset henkirikosten uhrit
Vuonna 1904 syntyneet
Vuonna 1973 kuolleet