Oikeutettu sota

Oikeutettu sota () on kristillisen teologian oppi, jonka nykyinen muotoilu on peräisin pääosin kirkkoisä Augustinukselta ja Tuomas Akvinolaiselta. Siinä on kuitenkin havaittavissa piirteitä vanhemmasta, roomalaisesta oikeuskäsityksestä. Oikeutettu sota on osa useimpien merkittävien kirkkokuntien opetusta, mukaan lukien nykyisen katolisen kirkon ja luterilaisten kirkkojen virallisen opin.

Historia
Roomalainen käsitys sodan oikeutuksesta joissain olosuhteissa periytyy vähintään Ciceron ajalta. Kristilliseen systemaattiseen teologiaan sen toivat Augustinus ja Tuomas Akvinolainen<ref>BBC: St Thomas Aquinas' Conditions for a Just War, Lontoo, 2001.</ref>. Ensimmäinen puhtaasti sodan oikeutusta käsittelevä teos oli Stanisław Skarbimierzlaisen De bellis justis, jossa etsittiin oikeutusta Puolan sodalle Saksan ritarikuntia vastaan. Teologian ja yhteiskuntafilosofian haarautuessa erilleen Alberico Gentili ja Hugo Grotius pyrkivät korvaamaan oikeutetun sodan'' kansainvälisellä oikeudella ja tuomaan kysymyksen näin normaaliin lainsäädännölliseen viitekehykseen.

Kristillisiä käsityksiä oikeutetusta sodasta

Katolinen kirkko
Katolisen kirkon virallinen kanta oikeutettuun sotaan löytyy katolisen katekismuksen jakeesta 2309. Sen mukaan sota on oikeutettu jos seuraavat ehdot täyttyvät yhtä aikaa:
 kyse on puolustussodasta hyökkäystä vastaan, jonka vaikutukset olisivat vakavia, kestäviä ja varmoja;
 muut keinot hyökkäyksen torjuntaan ovat osoittautuneet tehottomiksi;
 vastarinnalla on realistiset mahdollisuudet onnistua ja
 sodan aiheuttamat vahingot eivät ole suurempia kuin ne vahingot joita pyritään torjumaan.

Luterilainen kirkko
Luterilaisen kirkon oppi korostaa laillisen esivallan oikeutusta ja edellyttää ihmisiä kunnioittamaan sitä. Oikeutettu sota ja asepalvelus mainitaan Augsburgin tunnustuksessa sallittuina.

Katso myös 
 Sodan etiikka

Lähteet

Systemaattinen teologia
Sodankäynti
Katolinen yhteiskuntaoppi
Uskonto ja väkivalta