Frederik Schmidt

Frederik Schmidt (27. toukokuuta 1771 Fredensborg, Tanska – 16. helmikuuta 1840 Himmelev, Tanska) oli tanskalais-norjalainen teologi, runoilija ja Eidsvollin kansalliskokousedustaja.

Tausta 
Frederik syntyi Christen Schmidtin (k. 1804) pappisperheeseen Asminderødin pappilassa, Tanskan Fredensborgissa. Kaksi vuotta myöhemmin Christen Schmidtista tuli Akershusin piispa ja perhe muutti Norjaan. Frederik aloitti opiskelut Kristianian katedraalikoulussa 1787 ja kirjoitti runoja jo kouluaikoinaan. Muutettuaan Kööpenhaminaan opiskelemaan hän ystävystyi muun muassa Jonas Reinin, P. Collettin ja Rahbekin kanssa.

Ura 
Hän suoritti teologisen virkatutkinnon 1791 ja palasi Kristianiaan papinvirkaan. Vuonna 1794 hän matkusti Saksan. Matkalta palattuaan hän toimi Hermoder-lehden päätoimittajana 1795–1796, minkä jälkeen hänet kutsuttiin vain 26-vuotiaana Eikerin kirkkoherraksi. 

Schmidt avioitui 1799 kenraalikomissaarin tyttären, Maren Elisabeth Mathea Oppenin (1778–1841) kanssa, mikä toi hänen ulottuvilleen huomattavan omaisuuden. Hänestä tuli 1808 Kongsbergin rovasti. Hän perusti oppikoulun piiriinsä ja vaati alaisenaan olleita pappeja kouluttamaan opettajia. Hän kampanjoi myös rokotusten puolesta. Työnsä ohella hän jatkoi kirjallisia harrastuksiaan.

Kansalliskokouksessa hän kuului tanskalaismielisenä itsestäänselvästi itsenäisyyspuolueeseen ja tuli valituksi perustuslakikomiteaan. Hän inhosi ruotsalaisia ja Herman Wedel-Jarlsbergin unionipuoluetta. Hän ei näytellyt kovin huomattavaa roolia itse lakityössä, mutta hän sai vastustajiltaan "itsenäisyysrunoilija"-lisänimen patrioottisilla lauluillaan ja terävillä kommenteillaan unionia kannattavia kohtaan. Hän vastusti kaksikamarijärjestelmää ja oli demokraattisen, kansanvaltaisen kehityksen puolestapuhuja.

Schmidt pettyi suuresti Ruotsi-Norja-unionin toteutuessa ja päätti muuttaa pois Norjasta jo 1817. Hän vietti seuraavat kaksi vuotta Tanskassa. Hän jätti 1819 Eikerin lopullisesti ja muutti Himmelevin kirkkoherraksi Roskilden lähelle. Seurakunta oli huomattavasti pienempi, kuin hänen norjalainen vastuualueensa oli ollut. Vuonna 1826 hän väitteli teologian tohtoriksi teoksella Historia Paulicianorum orientalium. Hän oli jo julkaissut runokokoelman Samlede Digte 1811 ja vuonna 1835 julkaistiin kokoelma Nye samlede Digte. Hänen runojaan kuvattiin vanhanaikaisiksi, enemmän 1700-luvun tyylisiksi kuin meneillään olevalle vuosisadalle sopiviksi. Vuonna 1868 N. Hancke julkaisi postuumisti hänen päiväkirjansa, Uddrag for Aarene, vuosilta 1807–1818.

Lähteet 

Eidsvollin kansalliskokousmiehet
Norjalaiset papit
Tanskalaiset runoilijat
Tanskalaiset papit
Vuonna 1771 syntyneet
Vuonna 1840 kuolleet