Latinalaispurje

Latinalaispurje on purjealuksissa käytettävä iso kolmiomainen pitkittäissuuntainen raakapurje. Sitä on käytetty useissa laivatyypeissä, erityisesti mesaanipurjeena. Purjeen raa'an keulanpuoli on jalustettu keulakanteen, jolloin toinen pää pysyy ylhäällä. Sitä on käytetty veneissä ja pienehköissä aluksissa. Myöhemmin sitä alettiin käyttää myös isoissa purjealuksissa 1700-luvulle asti.

Ensimmäinen kuva latinalaispurjein varustetusta aluksesta on Björn Landströmin mukaan Rooman valtakunnasta, 200-luvulta jaa. Siinä on kuvia kolmiomaisesta purjeesta, joka on viistoon nostetussa raa'assa. Sitä ennen käytettiin raakapurjetta. Ensimmäiset kirjalliset tiedot latinalaispurjeista ovat 800-luvulta. Latinalaispurje nousee raakapurjetta paremmin tuuleen purjehdittaessa hankavastaiseen.

Latinalaispurje kehittyi Rooman valtakunnassa todennäköisesti raakapurjeesta 200-luvulla. Merenkulkijat havaitsivat, että raakapurjeella varustettu alus nousee paremmin tuuleen, jos raakaa nostetaan leen puolelta (suojanpuolelta) ja luuvartin puoleista osaa purjeesta supistetaan, jolloin purjeen sivusuhde paranee.  Latinalaispurje syrjäytti 400-luvulle tultaessa raakapurjeen Bysantin laivastossa . Arabit omaksuivat nopeasti latinalaispurjeen omiin aluksiinsa. Vaikka latinalaispurje nousee raakapurjetta paremmin tuuleen, ja luoviminen sillä on raakapurjetta helpompaa, Björn Landströmin mukaan arabit eivät kuitenkaan koskaan kehittäneet luovimista, vaan purjehtivat tuulten mukaan.

Avomerellä, varsinkin länsi- ja pasaatituulissa purjehdittaessa, raakapurje on kuitenkin latinalaispurjetta tehokkaampi. Niinpä espanjalaiset takiloivat karavelinsa uudelleen raakapurjein lähtiessään ylittämään Atlanttia, ja vaihtoivat jälleen latinalaispurjeet tilalle saapuessaan Välimerelle. Tällaista karavelia kutsuttiin nimellä caravela redonda, kun taas caravela latina oli latinalaispurjein varustettu karaveli.

Latinalaispurje levisi portugalilaisten löytöretkeilijöiden ja kauppiaiden mukana Intian valtamerelle ja Indonesiaan 1500-luvulta lähtien.

Latinalaispurje oli erityisen suosittu mesaanin purjeena aina 1700-luvulle saakka, sillä se helpotti monimastoisen aluksen ohjausta. 1700-luvulta alkaen kahvelitakila alkoi syrjäyttää latinalaispurjetta Atlantilla ja Itämerellä.

Latinalaispurje on keksitty Landströmin mukaan itsenäisesti myös Tyynellä valtamerellä Polynesiassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Purjealuksen rakenne