PGA Championship

PGA Championship on yksi neljästä miesten golfin major-turnauksesta.

Historiaa 
Ensimmäinen PGA Championship pelattiin vuonna 1916 Bronxvillessä, New Yorkissa. Ensimmäinen voittaja oli britti Jim Barnes. Ensimmäisen maailmansodan vuoksi kilpailu jäi pelaamatta kahtena seuraavana vuonna, ja kun vuonna 1919 päästiin taas pelaamaan, oli voittaja jälleen Barnes. Walter Hagen voitti kilpailun viisi kertaa 1920-luvulla. Gene Sarazen voitti vuosina 1922, 1923 ja 1933. Denny Shute voitti peräkkäisinä vuosina 1936 ja 1937. Hänen jälkeensä samaan pystyi seuraavan kerran Tiger Woods vuosina 1999 ja 2000 sekä uudelleen vuosina 2006 ja 2007. Viimeksi kahteen peräkkäiseen voittoon on yltänyt Brooks Koepka vuosina 2018 ja 2019.

Byron Nelson oli kilpailun suuri nimi vuodesta 1939 vuoteen 1945. Tuona aikana pelatuista kuudesta finaalista hän oli mukana viidessä. Vuonna 1943 kilpailua ei pelattu toisen maailmansodan takia. Vuonna 1942 ensimmäisen voittonsa otti Sam Snead, joka voitti kilpailun myös 1949 ja 1951.

Vuonna 1958 kilpailun pelimuoto vaihdettiin reikäpelistä lyöntipeliin. Vuonna 1963 Jack Nicklaus voitti ensimmäisen viidestä mestaruudestaan. Hän saavutti viimeisen voittonsa 1980 Walter Hagenin kotikaupungissa Rochesterissa, New Yorkissa, Oak Hill Country Clubilla, ja jakoi näin Hagenin kanssa ennätyksen voittojen määrässä. Vuonna 1999 23-vuotias Tiger Woods voitti ensimmäisen mestaruutensa yhden lyönnin erolla espanjalaiseen Sergio Garcíaan. Vuonna 2007 Woods voitti neljännen mestaruutensa.

Voittajat

Lyöntipeli 

Lähde

Lähteet

Aiheesta muualla 
 PGA Championship

Golfkilpailut
Yhdysvaltain golf