Corey Burton

Corey Burton (oikealta nimeltään Corey Gregg Weinberg, s. 3. elokuuta 1955 San Fernando Valley, Kalifornia) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä. Hänet palkittiin vuonna 2003 Annie-palkinnolla animaatiosarjasta Mikin klubi Taavi Ankan ääniroolista.

Elämäkerta
Burton syntyi Kaliforniassa vuonna 1955. Ääninäyttelemisestä hän kiinnostui nuorena ja seurasi 1960-luvulla silloisia suosikkikuuluttajia, kertojaääniä, koomikkoimitaattoreita ja näyttelijöitä David Fryeta, Will Jordania, George Kirbya ja John Byneria. Varsinaisen innostuksen ääninäyttelemiseen hän sai kuitenkin Paul Freesin myötä, jonka ääntä Burton oli kuullut elokuvissa, mainoksissa ja Jay Wardin luomissa piirrossarjoissa. Vierailtuaan nuorena Disneylandissa, jossa Freesin ääntä kuultiin huvilaitteissa kuten "Pirates of the Caribbean", "Great Moments with Mr. Lincoln", "The Adventure Through Inner Space" ja "The Haunted Mansion". Burton halusi vierailun jälkeen tietää henkilön nimen ja kirjoitti kirjeitä useille radioasemille. Lopulta eräs radioasema vastasi, ja radiopersoona Gary Owens kertoi mainosäänen olleen Paul Frees.

Burton opiskeli ääninäyttelijä Daws Butlerin opissa, joka tunnetaan muun muassa Jogi-karhun äänenä. Hän tapasi Butlerin ollessaan 15-vuotias saatuaan June Foraylta kutsun paikallisen televisio-ohjelman tuotantoon istumaan yleisön sekaan. Burton piti yhteyttä Butlerin kanssa parin vuoden ajan, jolloin Burton pääsi opiskelemaan neljä ja puoli vuotta ääninäyttelemistä.

Ura
Burton teki ensimmäisiä äänirooleja 17-vuotiaana ja aloitti myöhemmin ääninäyttelemisen Hollywoodissa eri radiokuunnelmissa. Myöhemmin Disneyn radio-ohjelmissa Burton esitti 50 hahmon ääniä.

Televisiossa
Burtonin teki ensimmäisiä äänirooleja television animaatioihin 1970-luvun lopulla, ja 1980-luvun alussa poikkeuksellisesti näyteltyihin televisiosarjoihin ja elokuviin Greatest Heroes of the Bible, Closet Cases of the Nerd Kind, Wolfen ja Julma miekka. Vuonna 1981 hän teki ensimmäisen roolinsa animaation Hämähäkkimies, jonka jälkeen Burtonia kuultiin muutamissa lyhytanimaatioissa, kunnes hän sai ensimmäiset merkittävimmät roolit vuonna 1984 The Transformersista, jossa hän oli pääasiassa Shockwaven ja Spike Witwickyn ääninä. Spiken ääniroolia varten Burtonin lisäksi hahmon rooliin koe-esiintyi samassa sarjassa Bumblebeen roolin saanut Dan Gilvezan. Sarjan jälkeen Burton päätyi työskentelemään vuodesta 1986 lähtien enimmäkseen Disneyn tuottamiin animaatioihin ja oli muun muassa lyhytanimaatiomusikaaleissa professori Pöllön äänenä, Taavi Ankan äänenä Ankronikassa ja Kummikarhujen toisen kauden jälkeen Kumma-Kummin äänenä. Samoihin aikoihin Burton teki ääniroolin näytelmäelokuviin Vallan huipulla vuonna 1987 ja Poltergeist 3 vuonna 1988. Vuotta myöhemmin hänellä oli pieni dubbausrooli Kikin lähettipalvelussa ja toinen merkittävä rooli Takun äänenä animaatiosarjassa Tikun ja Takun pelastuspartio.

1990-luvulla
1990-luvulla Burton oli muun muassa vuonna 1991 James Bond Juniorin nimiroolissa, dubbasi sivuääniä anime-elokuvaan Punainen sika ja oli mukana Aladdin-elokuvassa vuonna 1992. Burtonilla oli myös pieniä rooleja Hopon poppoossa, Animaanisissa ja Bittipäässä. Nokkapokan ja Notre Damen kellonsoittajan jälkeen Burton oli vuosina 1996–1998 aiana Teräsmies-animaatiosarjassa Brainiacin äänenä kahdeksan jakson ajan. Sarjan jälkeen Burton oli muun muassa Zeuksen äänenä Herkules-animaatiosarjassa ja teki joitain pieniä rooleja muun muassa Älyyn ja Väläykseen, sekä Mike, Lu & Ogiin. Vuonna 1999 hän oli jälleen Taavi Ankan äänenä Akun tehdas -animaatiosarjassa, jossa Burton oli myös kertojan äänenä. Ennen vuosituhannen vaihdetta hän oli mukana elokuvassa Toy Story 2.

2000-luvulla
2000-luvun alussa Burtonilla oli muutamia päärooleja animaatioelokuvissa, kuten Atlantis – Kadonnut kaupunki vuonna 2001 ja vuotta myöhemmin Peter Pan ja paluu Mikä-mikä-maahan, jossa hän toimi Kapteeni Koukun äänenä. Disneyllä Burton jatkoi Taavi Ankan ja muiden Disney hahmojen äänenä muun muassa Mikin klubissa vuosina 2001–2002, sekä Mikki Hiiren kerhotalossa vuosina 2006–2009. Muita Disney-projekteja olivat muun muassa Leijonakuningas 3 – Hakuna Matata, Kim Possible, Keisarin uusi koulu, Jake Long – amerikkalainen lohikäärme. Warner Bros. Animationille puolestaan Burton teki samalla vierailevia rooleja muun muassa Batman of the Futureen ja uusi Brainiacin roolinsa Static Shockissa. Hän osallistui myös Warnerin DC Comics -animaatioelokuvaprojektiin äänittäessään rooleja elokuviin Oikeuden Puolustajat: Uusi rintama ja Batman: Gothamin ritari vuoden 2008 aikana. Burton teki myös vierailevia rooleja animaatiosarjaan Batman: The Brave and the Bold vuosina 2008–2009.

Cartoon Networkilta puolestaan avautui tilaisuus vuonna 2007 palata takaisin Transformersin pariin, kun Cartoon Network Studios tuotti Transformers: Animatedin, jossa Burton toimii päätoimisesti Ratchetin ja Megatronin ääninä. Vuotta myöhemmin hän äänitti Megatronia ja Ratchetia sarjaan pohjautuvassa videopelissä Transformers Animated: The Game. Cartoon Networkilla Burton teki sitä ennen rooleja myös Hi Hi Puffy AmiYumiin ja Transformersin kanssa samaan aikaan The Secret Saturdaysiin. Samoihin aikoihin hän toimi Kreivi Dookun äänenä Star Wars: The Clone Warsissa. Hahmon äänenä Burton on toiminut vuodesta 2001 lähtien videopeleissä ja animaatiossa, kuten Star Wars Episode III: Revenge of the Sith, Star Wars: Bounty Hunter, Star Wars: Battlefront II ja Star Wars: Clone Wars. Burton on ollut myös Batman: Arkham Cityssä päävihollinen nimeltä Hugo Strange.

Corey Burton valittiin vuonna 2006 The Legend of Spyro: A New Beginning -videopeliin ääninäyttelijäksi. Corey sai suuren roolin Volteerina, joka on keltainen lohikäärme, ja sähkön mestari. Volteer on hyvin puhelias, ja Sparxin oli vaikea välillä ymmärtää Volteeria. Burton valittiin myös kahteen toistaiseksi viimeiseen Legend of Spyroon: The Legend of Spyro: The Eternal Night sekä The Legend of Spyro: Dawn of the Dragon. Hän on toiminut myös Tri. N. Ginin ja Tri. N. Tropyn ääninäyttelijänä Crash Bandicoot: The Wrath of Cortex -pelissä. Hänellä on myös useita rooleja Kingdom Hearts -pelisarjassa.

Lähteet
 Voice Chasers 
 CrystalAcids

Viitteet

Yhdysvaltalaiset ääninäyttelijät
Annie-palkinnon saajat
Yhdysvaltalaiset radionäyttelijät
Videopelien ääninäyttelijät
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt