Ferdinand von Wrangel

Ferdinand von Wrangel (; ; 9. tammikuuta 1797 (J: 29. joulukuuta 1796) Pihkova – 6. kesäkuuta (J: 25. toukokuuta) 1870 Tartto) oli venäläinen, baltiansaksalaista aatelissukua ollut paroni ja tutkimusmatkailija. Hän toimi 1829–1835 Venäjän Amerikan (nyk. Alaskan) kuvernöörinä, Amiraalina ja Venäjän meriministerinä 1855–1857.

Tutkimusmatkailija 
Wrangel valmistui Pietarin merikadettikoulusta 1815 ja palveli aluksi Tallinnassa Itämeren laivastossa. Vuosina 1817–1819 hän osallistui Vasili Golovninin johtamaan maailmanympäripurjehdukseen Kamtšatka-aluksella ja tutki Beringinmeren hydrografiaa.

Vuosina 1820–1824 Wrangel johti itäisen Siperian pohjoisrannikkoa tutkinutta niin kutsuttua Kolyma-retkikuntaa, joka kartoitti Itä Siperian- ja Tšuktšimeren rannikkoa Indigirkajoelta Koljutšininlahdelle. Wrangel ryhtyi etsimään tuntematonta pohjoista maa-aluetta havaittuaan lintujen lentävän rannikolta suoraan pohjoiseen ja kuultuaan tšuktšeilta siellä olevasta maasta. Talvella 1822 hän eteni koirarekikyydissä 72. leveyspiirille, muttei löytänyt maata. Talvella 1823 hän teki jääretken Koljutšininlahdelle, jälleen uutta maata löytämättä. Marraskuussa 1823 hän jätti tukikohtansa ja palasi Pietariin elokuussa 1824. Yhtä kaikki retkikunta keräsi merkittäviä alueen glasiologiaan, geomagnetismiin, klimatologiaan, luonnonvaroihin ja alkuperäisväestöön liittyviä aineistoja. Wrangelin tutkimusretkiä koskevat päiväkirjat on julkaistu saksaksi ja englanniksi.

Vuosina 1825–1827 Wrangel johti toista maailmanympäripurjehdusta Krotki-prikillä.

Venäjän Amerikan kuvernööri, hallintomies ja meriministeri

Tämän jälkeen hän palveli viisivuotiskauden 1829–1835 Venäjän Amerikan (nyk. Alaskan) kuvernöörinä eli venäläis-amerikkalaisen kauppakomppanian asiainhoitajana Novoarkangelskissa (nyk. Sitka) ja kokosi tuona aikana arvokkaita maantieteellisiä ja kansatieteellisiä havaintoja. Myöhemmin Wrangel toimi Pietarissa kauppakomppanian johtokunnan jäsenenä 1840–1849 ja meriministeriön osastopäällikkönä, josta tehtävästä hän erosi 1849.

Wrangel nimitettiin Pietarin tiedeakatemian kunniajäseneksi 1855 ja hän oli yksi Venäjän maantieteellisen seuran perustajajäsenistä. 

Krimin sodan syttyessä 1853 Wrangel palasi kuitenkin palvelukseen ja toimi meriministerinä 1855–1857. 1856 Wrangel ylennettiin laivaston johtoon ja amiraaliksi. Kesäkuussa 1857 hän vetäytyi terveysongelmien takia ministerintehtävästään. 

Ministerintehtävän päättymisen jälkeen Wrangel oli uransa loppuun saakka Venäjän valtakunnanneuvoston jäsen tehtävänään valmistella Alexander II:n uudistuksia. 1864 Wrangelin terveys heikkeni ja hän erosi palveluksesta. Wrangel tunnettiin aikanaan Alaskan myynnin aktiivisena vastustajana; Venäjä kuitenkin myi kauppakomppanian ja Alaskan  Yhdysvalloille vuonna 1867.

Myöhäisvuodet
Palveluksesta eroamisensa jälkeen Wrangel asui kaksi vuotta Italiassa kunnes hän muutti Virumaalle Roelan kartanoon, jonka hän oli hankkinut vuonna 1840. Vuonna 1870 hän päätti matkustella paikoissa, joissa hän oli lapsena ollut, ja ollessaan palaamassa Roelaan hän sai veljensä luona sydänkohtauksen, johon hän kuoli.

Perhe 
Juuri ennen matkaansa Venäjän Amerikan siirtokuntaan Wrangel meni naimisiin paroni Wilhelm de Rossillon tyttären Elisabeth de Rossillon (1810-1854) kanssa. Syy naimisiin menoon oli se, että 1829 Venäläis-amerikkalaisen kauppakomppanian sääntöihin oli tullut vaatimus puolisosta. Wrangel oli ensimmäisiä poikamiehiä kuvernöörintoimistossa, jonka oli löydettävä itselleen puoliso. Matka siirtokuntaan kesti puolitoista vuotta. Sinä aikana Elisabeth synnytti tytön, joka kuoli lyhyen ajan sisällä syntymästä. Pariskunnalla oli kaiken kaikkiaan 9 lasta. Pojat Vasily (1831–1894), Pyotr (1840–1899), Ferdinand (1844–1919) ja tyttäret Elizaveta (1842–1926) ja Eva (1850 – vuoden 1882 jälkeen) elivät aikuisikään. Lapsista kolme tytärtä ja yksi poika kuolivat vauvaikäisinä. 

Ferdinand von Wrangel kuului saksalais-baltialaiseen Wrangel-aatelissukuun.

Huomionosoituksia

Wrangelin etsimä pohjoinen maa-alue nähtiin vuonna 1849 Kellett-alukselta ja sen kartoittivat lopulta Hooper ja Berry 1881. Se nimitettiin ensin Wrangelin maaksi ja myöhemmin Wrangelinsaareksi.

Wrangelin mukaan on nimetty myös:
Wrangell Island -saari Kaakkois-Alaskassa Alexanderin saaristossa, sekä sillä sijaitseva Wrangellin kaupunki 
Wrangell Narrows, 35 km pituinen rannikkoliikenteen käyttämä kapeikko Alexanderin saaristossa
Mount Wrangell, aktiivinen tulivuori Alaskassa, sekä sen mukaan Wrangellvuoristo (Wrangell Mountains), ja edelleen näiden mukaan Wrangell-St. Eliasin kansallispuisto Etelä-Alaskassa
Cape Wrangell, Alaskan läntisin niemenkärki, joka sijaitsee Atta-saarella Aleuttien saariston Nearsaarten ryhmässä.

Lähteet 

Baltiansaksalaiset
Venäjän keisarikunnan laivaston amiraalit
Venäläiset tutkimusmatkailijat
Venäjän ministerit
Venäjän Amerikan kuvernöörit
Vuonna 1797 syntyneet
Vuonna 1870 kuolleet