Ute Lemper

Ute  Gertrude Lemper (s. 4. heinäkuuta 1963 Münster, Länsi-Saksa) on saksalainen laulaja, näyttelijä, lauluntekijä, tanssija ja kuvataiteilija. Hänet tunnetaan etenkin kabaree-lajityypin taitajana ja Kurt Weillin laulujen tulkitsijana.

Ute Lemper varttui katolilaisessa perheessä. Hänen isänsä toimi pankinjohtajana ja äiti lauloi oopperassa. Ute-tytär otti piano-, laulu- ja tanssitunteja, toimi avustajana paikallisessa teatterissa ja liittyi 16-vuotiaana jazz-rock-yhtyeeseen nimeltä Panama Drive Band. Hän opiskeli kölniläisessä tanssiakatemiassa ja Max Reinhardtin draamakoulussa Wienissä. 1980-luvun alussa hän alkoi esittää Länsi-Berliinissä Kurt Weillin lauluja pianistin kanssa pienissä klubeissa ja levytti niistä pienipainoksisen albumin. Se kantautui suuren Decca Records -levy-yhtiön päättäjien tietoon, ja he tekivät Lemperin kanssa sopimuksen Weillin koko tuotannon levyttämisestä.

Näyttämörooleja
Lemper on ollut mukana muun muassa Cats-musikaalin ensimmäisessä wieniläisversiossa sekä näytellyt Sally Bowlesin roolissa Cabaret-musikaalissa Pariisissa, mistä hänelle myönnettiin Molière-palkinto. Velma Kellyn roolin Chicago-musikaalissa hän teki New Yorkissa ja Lontoossa, jossa hänet palkittiin Laurence Olivier -palkinnolla. Vuonna 1991 Maurice Béjart kirjoitti baletin La mort subite Ute Lemperin tanssittavaksi. Sitä esitettiin Pariisissa ja Saksassa. 1990-luvun lopulla Lemper kuitenkin jätti teatterityön.

Elokuvarooleja 

Ute Lemper näytteli Marie-Antoinetten roolissa Pierre Granier-Deferren vuonna 1989 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa L’Autrichienne. Sen jälkeen hän on näytellyt muun muassa elokuvissa Prorva (Ivan Dykhovichny 1992), Bogus (Norman Jewison 1996), Jean Galmot, aventurier (Alain Maline 1990), Peter Greenawayn Prosperon kirjat (1991), George Miltonin Appetite (1998) ja Robert Altmanin Prêt-à-Porter (1994).

Hän teki laulunumeroita Disneyn Pieni merenneito -animaation saksalaisversioon 1989 ja esiintyi Esmeraldan saksalaisäänenä vuoden 1996 elokuvassa Notre Damen kellonsoittaja.

Levytyksiä 
Billboard-lehti antoi Lemperille Crossover Artist of the Year -tunnustuksen 1993–1994. Hän on levyttänyt paljon etenkin Kurt Weillin ja Jacques Brelin musiikkia ja saksalaisia kabareelauluja, tulkinnut Marlene Dietrichin ja Édith Piafin tunnetuiksi tekemiä lauluja. Sooloalbumejaan varten hänelle ovat kirjoittaneet lauluja muiden muassa Scott Walker, Nick Cave, Tom Waits, Elvis Costello, Philip Glass ja Neil Hannon, ja 2000-luvulla Lemper on alkanut säveltää ja sanoittaa lauluja myös itse. Hän on esittänyt omia laulujaan konserteissa muun muassa suomalaisen Tapiola Sinfoniettan kanssa.

New Yorkissa asuva Lemper on tullut tunnetuksi myös uusklassisen tyylin taidemaalarina pitämiensä näyttelyiden kautta. Hänen omaelämäkertansa Unzensiert julkaistiin 1995.

Diskografiaa 
 Cats (alkuperäinen saksankielinen produktio 1983)
 Ute Lemper Singt Kurt Weill (1987)
 Life is a Cabaret (1987)
 Ute Lemper Sings Kurt Weill (1988)
 Starlight Express (musikaalin alkuperäinen saksankielinen produktio 1988)
 I Dreamed a Dream (1988)
 Crimes of the Heart (1989)
 Die Dreigroschenoper (1990)
 The Seven Deadly Sins (1990)
 The Wall - Live in Berlin (1990)
 Arielle, die Meerjungfrau (1990)
 Andrew Lloyd Webber Welterfolge (1990)
 Prospero's Books (1991)
 Ute Lemper Live: Ihre Grossen Tournee-Erfolge (1991)
 The Michael Nyman Songbook (1991)
 Homo Faber (1991)
 Guarda La Fotografia (1991)
 Illusions (1992)
 Prorva (1992)
 Komisch' Wetter (1992)
 Ute Lemper Sings Kurt Weill - Volume 2 (1993)
 Espace Indécent (1993)
 Portrait of Ute Lemper (1995)
 City of Strangers: Songs by Sondheim, Prévert... (1995)
 Die Eisprinzessin (1995)
 Birds in Cages (1995)
 Der Glöckner von Notre-Dame (1996)
 Berlin Cabaret Songs (versions in English and German, 1996/1997)
 Nuits Étranges (1997)
 All That Jazz: The Best of Ute Lemper (1998)
 Chicago (Lontoon produktio 1998)
 Kurt Gerrons Karussell (1999)
 Punishing Kiss (2000)
 Little Water Song (2000)
 But One Day... (2002, Decca/Universal Classics)
 Blood & Feathers: Live from the Café Carlyle(2005)
 Between Yesterday and Tomorrow (2009)
 Paris Days, Berlin Nights (2012)
 Forever: The Love Poems of Pablo Neruda (2013)

Filmografiaa 
 1985: Drei gegen Drei, ohjaus Dominik Graf
 1989: L’Autrichienne, ohjaus Pierre Granier-Deferre
 1990: Jean Galmot, aventurier, ohjaus Alain Malline
 1991: Prosperon kirjast, ohjaus Peter Greenaway
 1992: Pierre qui brûle (TV)
 1992: Schuldlos schuldig
 1992: Prorva, ohjaus Ivan Dykhovichny
 1994: Prêt-à-Porter, ohjaus Robert Altman
 1996: Bogus, ohjaus Norman Jewison
 1997: Menneisyys käsissä
 1997: Combat de fauves, ohjaus Benoît Lamy
 1998: Appetite
 1999: Kurt Gerrons Karussell
 2012: Deauville

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Lemperin viralliset sivut

Saksalaiset näyttelijät
Saksalaiset laulajat
Vuonna 1963 syntyneet
Elävät henkilöt