Sesshō ja kanpaku

Sesshō () oli Japanissa joko lapsikeisaria ennen täysi-ikäisyyttään tai keisarinnaa avustamaan nimetyn henkilön arvonimi. Kanpaku () oli taas teoriassa tietynlainen keisarin pääneuvonantaja, mutta toimi käytännössä sekä aikuista keisaria avustavan sijaishallitsijan että ensimmäisen sihteerin tittelinä. Heian-kaudella sesshō ja kanpaku toimivat käytännössä Japanin hallitsijoina. Titteleiden välillä ei ollut juuri lainkaan käytännön eroa, ja useat henkilöt vain vaihtoivat titteliä keisarin saavuttaessa täysi-ikäisyyden, tai aikuisten keisarien kuollessa tai vetäytyessä valtaistuimelta. Arvominiä kutsuttiin kollektiivisesti nimellä sekkan (); sukuja, joilla oli titteleihin yksinoikeus, nimitettiin termillä sekkan-ke. Heian-kauden jälkeen valta siirtyi shōguneille. 

Eläkkeelle jäänyttä kanpakua kutsutaan nimellä taikō (), joka alkoi viitata yleisesti Toyotomi Hideyoshiin.

Historia 
Aikaisemmin vain keisarillisen perheen jäseniä voitiin nimittää sesshōiksi. Kojikin mukaan keisari Ōjinia avusti hänen äitinsä keisarinna Jingū, mutta asian historiallisuus on epäselvä. Ensimmäinen historiallinen sesshō oli prinssi Shōtoku, joka avusti keisarinna Suikoa.

Fujiwara-klaani piti pääosin hallussaan kanpakun ja sesshōn titteleitä. Tarkemmin sanottuna arvonimet kuuluivat Fujiwara Hokkelle (pohjoiselle Fujiwara-suvulle) ja sen jälkeläisille, joihin lukeutui Fujiwara no Yoshifusa. 

Vuonna 844 Fujiwara no Yoshifusasta tuli sesshō. Hän oli ensimmäinen sesshō, joka ei kuulunut keisarisukuun. Vuonna 876 Fujiwara no Mototsune, Yoshifusan adoptoitu poika ja veljenpoika, nimitettiin vasta luotuun kanpakun asemaan. 

Fujiwara no Michinagan ja Fujiwara no Yorimichin jälkeläisillä oli yksinoikeus kahteen arvonimeen. 1100-luvulla Yorimichin jälkeläiset muodostivat viisi sukua, joita kutsuttiin termillä sekke: Konoe-suku, Kujō-suku, Ichijō-suku, Takatsukasa-suku ja Nijō-suku. Sekä Konoe- että Kujō-suvut saivat alkunsa Fujiwara no Tadamichistä, Yorimichin jälkeläisestä. Muut kolme sukua saivat alkunsa näistä kahdesta suvusta. Meiji-restauraatioon saakka vuonna 1868 viidellä perheellä oli yksinoikeus arvonimiin, lukuun ottamatta Toyotomi Hideyoshia ja hänen veljenpoikaansa Toyotomi Hidetsugua.

Käytännössä kanpakun virka ja titteli poistuivat käytöstä, kun ensimmäinen Japanin pääministeri nimitettiin virkaansa Meiji-restauraation aikana. Keisari Meiji lakkautti viran vuonna 1872. Nykyään Kōshitsu tenpan -lain mukaan sesshōn virka on rajoitettu keisarilliselle perheelle. Kruununprinssi Hirohito oli sesshō mielisairaudesta kärsivälle keisari Yoshihitolle vuosina 1921–1926, ennen nousuaan valtaistuimelle.

Luettelo 
Seuraava on luettelo arvonimien haltijoista aikajärjestyksessä.