Matti Hoikka

Matti Vihtori Hoikka (25. helmikuuta 1859 Rovaniemen pitäjä – 15. heinäkuuta 1939 Oulujoki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1907–1914 ja 1917–1918. Lähes 60 vuoden ajan seppänä työskennellyt Hoikka oli Pohjois-Suomen työväenliikkeen varhaisimpia johtohahmoja. Hänet tunnettiin maltillisena oikeistososialistina, joka otti vaikutteita myös tolstoilaisuudesta.

Elämä 
Rovaniemen Muurolassa syntyneen Matti Hoikan vanhemmat olivat sotilasvirkatalon vuokraaja Juho Hoikka (1807−1875) ja Maria Nyström (1822−1875). Hänen veljiään olivat valtiopäivämies Iisakki Hoikka ja pastori Jaakko Hoikka. Hoikka lähti 17-vuotiaana sepän oppipojaksi työskennellen muun muassa Oulussa, Raahessa, Rovaniemellä, Turussa, Uudessakaupungissa ja Lappeenrannassa. Vuonna 1890 hän palasi rautatietyömaan mukana Ouluun ja sai paikan Veljekset Åströmin nahkatehtaan verstaalta.

Hoikka oli käynyt ainoastaan rippikoulun, mutta hankki laajan tietämyksen itseopiskelulla. Hoikka liittyi Oulun työväenyhdistykseen jo perustamisvuonna 1886. Hän oli työväenyhdistyksen johtokunnan jäsen ja pitkäaikainen voimahahmo yhdessä Janne Hautalan kanssa. Pitkälti Hoikan ansiosta Oulun työnantajien ja työväenliikkeen suhteet pysyivät hyvinä ja rakentavina. Vuonna 1899 Hoikka osallistui Suomen Työväenpuolueen perustavaan kokoukseen ja suurlakon aikana hän oli Oulun suurlakkokomietan jäsen. Hoikka kuului myös raittiusliikkeen uranuurtajiin ja oli 1900-luvun vaihteessa yksi niin sanotun juomalakkoliikkeen johtohahmoista. Oulun Laanilaan hän perusti kansakoulua edeltäneen yksityisen koulun sekä lukuseuran, josta myöhemmin kehittyi kyläkirjasto. Vuonna 1907 Hoikka valittiin kansanedustajaksi Suomen ensimmäisissä yksikamarisen eduskunnan vaaleissa. Hän oli kansanedustajana vuoteen 1914 saakka ja palasi eduskuntaan vielä keväällä 1917. Hoikka oli myös Oulujoen kunnanvaltuuston jäsen. 

Sisällissodan käynnistyttyä hänelle tarjottiin virkaa kansanvaltuuskunnan elintarviketoimistosta, kouluylihallituksesta tai vallankuomouksellisesta ylioikeudesta, mutta aseellista vallankumousta vastustanut Hoikka kieltäytyi. Hän pysytteli koko sodan sivussa punaisten toiminnasta ja vietti heikon terveydentilansa johdosta yli kuukauden sairaalassa. Sodan päätyttyä Hoikka kävi kotonaan Oulussa ja palasi Helsinkiin osallistuakseen eduskunnan istuntoon, mutta hänet pidätettiin 17. toukokuuta. Hoikka oli aluksi Helsingin lääninvankilassa, josta hänet heinäkuun alussa siirrettin muiden vangittujen kansanedustajien tavoin Sörnäisten kuritushuoneeseen. Lokakuussa 1918 Hoikka sai valtiorikosoikeudelta kahden vuoden ehdollisen kuritushuonetuomion valtiopetoksen valmistelusta. Syynä olivat syksyllä 1917 annettu sosialidemokraattien Sorron yöstä nouskaa -vaalijulistus sekä hänen marraskuussa allekirjoittamansa Me vaadimme -ohjelma.

Sodan jälkeen Hoikka jätti politiikan ja jatkoi sepän ammatissaan. Hän työskenteli Åströmin tehtaalla kaikkiaan yli 43 vuoden ajan jääden eläkkeelle 75-vuotispäivänään helmikuussa 1934. Hoikka kuoli kotonaan Laanilassa 80-vuotiaana heinäkuussa 1939. Hänet on haudattu Oulujoen hautausmaalle.

Perhe 
Matti Hoikan puoliso oli Maria Arffman (1859−1933), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1885. Pariskunnalla oli kahdeksan lasta, joista neljä kuoli jo nuorena.

Viitteet 

Kansanedustajat
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Oulujoen kunnanvaltuutetut
Oulun läänin eteläinen vaalipiiri
Raittiusliikkeen vaikuttajat
Suomen sisällissodan punaiset
Suomalaiset tolstoilaiset
Vuonna 1859 syntyneet
Vuonna 1939 kuolleet