Andrei Kontšalovski

Andrei Sergejevitš Mihalkov-Kontšalovski (; s. 20. elokuuta 1937) on venäläinen elokuvaohjaaja. 

Syntyjään Andron Sergejevitš Mihalkov kuuluu vanhaan Mihalkovin aatelissukuun, jonka juuret ylttävät Liettuan suurruhtinaskunnan aikoihin. Moskovassa syntynyt Kontšalovski on Sergei Mihalkovin poika ja Nikita Mihalkovin veli. Hän oli lahjakas pianisti ja opiskeli pitkään Moskovan konservatoriossa, mutta muutti urasuunnitelmiaan tavattuaan Andrei Tarkovskin ja käsikirjoitettuaan tämän elokuvan Andrei Rublev (1969). Hän pääsi Gerasimovin elokuvainstituuttiin. 

Omana oppilastyönään Kontšalovski ohjasi 1962 lyhyen näytelmäelokuvan, jossa oli huomattavia vaikutteita ranskalaisen Albert Lamorissen vuoden 1957 elokuvasta Punainen ilmapallo. Ensimmäinen Kontšalovskin täyspitkä elokuva oli Ensimmäinen opettaja (1965), joka perustuu Tšingiz Aitmatovin novelliin Balladi ensimmäisestä opettajasta ja kertoo neuvostovallan vakiintumisesta Kirgisiaan. Seuraavan elokuvan Stšastje Ašya (Nuoren naisen onni) miljöö on venäläinen kylä, jossa syntyy kolmiodraama. Todellisen läpimurtonsa Kontšalovski teki vuosien 1969–1971 klassikkofilmatisoinneilla Aateliskoti ja Vanja-eno, joista ensimmäinen perustuu Ivan Turgenevin ja toinen Anton Tšehovin tekstiin. Seuraava suurtyö oli Siperiada (1978), joka on laaja katsous Siperian historiaan. 

Vuonna 1984 Kontšalovski ohjasi Yhdysvalloissa elokuvan Maria´s Lovers. Tästä alkoi hänen Hollywood-kautensa, jolloin hän ohjasi filmit Pakojuna, Homer ja Eddie ja Tango & Cash. Näiden jälkeen hän on työskennellyt pääosin Venäjällä.

Kontšalovski on saanut Cannesin Grand Prix’n sekä Emmy-palkinnon ja ollut monesti ehdolla muiden arvostettujen elokuvapalkintojen, kuten Venetsian Kultaisen leijonan, Cannesin Kultaisen palmun ja César-palkinnon saajaksi.

Suomessa Kontšalovski sai elokuvista Ensimmäinen opettaja, Aateliskoti ja Vanja-eno parhaan ulkomaisen ohjaajan Jussi-palkinnon vuonna 1973.

Filmografia (valikoima)Ensimmäinen opettaja, 1965Nuoren naisen onni, 1967Aateliskoti, 1969 Vanja-eno, 1971Balladi rakastavaisista, 1974Siperiada, 1978Marian rakastajat, 1984Pakojuna, 1985Homer ja Eddie, 1989 Tango & Cash, 1989Sisäpiiri, 1991Lumière ja kumppanit, 1995 (dokumentti)Odysseus, 1997 (televisiosarja)Hullujen talo, 2002Leijona talvella, 2003Pähkinänsärkijä, 2009Paratiisi, 2016Rakkaat toverit, 2020

 Lähteet 

 Kirjallisuutta 
Bagh, Peter von: ”Tarkovskin ja Stallonen välissä”, Andrei Kontšalovskin haastattelu, Filmihullu 4/2008.
Makkonen, Velipekka: ”Sopeutumisen mestari – ajatuksia Andrei Kontšalovskin elokuvista”, Filmihullu 4/2008.
Öhman, Mia: Andrei Kontšalovskin synti. Teoksessa Katson neuvostoelokuvaa'', s. 219.  Kulttuuriklubi, 2022. ISBN 978-952-6668-56-7.

Venäläiset elokuvaohjaajat
Venäläiset elokuvakäsikirjoittajat
Jussi-palkinnon saajat
Vuonna 1937 syntyneet
Elävät henkilöt