Black Brant

Black Brant on yksi käytetyimmistä luotainrakettityypeistä. Kanadalais-suunnitteista rakettia valmistaa Bristol Aerospace Winnipegissä Manitobassa. Ensimmäiset raketit laukaistiin 1961 ja sittemmin sen eri versioita on laukaistu kaikkiaan yli 800 kertaa (2008). Black Branttia on käyttänyt erityisesti Kanadan avaruusjärjestö ja NASA.

Historia

Black Brant on kanadalaisen sotilaallisen tutkimuskeskus CARDEn työn tulos. 1950-luvulla keskus tutki ABM-ohjuksia ja hyvin pitkän kantaman tietoliikennettä osana ylemmän ilmakehän olemusta.

1957 CARDE urakoitti Bristolin valmistamaan yksinkertaisen rakettirungon, jota kutsuttiin Propulsion Test Vehicleksi, kiinteän ajoaineen rakettien tutkimiseksi. Albert Fian tekemä konstruktio oli varsin raskas, sillä se oli suunniteltu sopimaan useille eri ajoajoille, ajoaineen latausvaiheille ja laukaisukulmille, joita tarvittiin ABM-kehityksessä. Ensimmäinen testilento laukaistiin syyskuussa 1959 Fort Churchill-rakettikeskuksesta, mistä erilaisia raketteja laukaistiin aina keskuksen sulkemiseen vuonna 1984 saakka.

CARDE keskittyi sittemmin pitkän matkan kommunikaatioon. He havaitsivat että Propulsion Test Vehicle oli käypä luontainraketiksi. Bristol muokkasi raketin konstruktiota kevyemmäksi ja sopivammaksi luotainraketiksi. Tämän tuloksena syntyi Black Brant. CARDE laukaisi seuraavina vuosina lukuisia Black Brant -raketteja; alkuperäisiä Black Brant I:ä, suurempaa Black Brant II:a (ensilento lokakuussa 1960) ja pienempää mutta korkeammalle lentävää Black Brant III:a.

Heinäkuussa 1963 laukaistiin ensimmäisen kerran huomattavasti suurempi Black Brant V. Black Brant IV, joka oli Black Brant III Black Brant V-boosterilla, laukaistiin ensimmäisen kerran 1964, mutta sen kaksi ensimmäistä lentoa epäonnistui. Näitä kahta lukuun ottamatta Black Brantin laukaisu ei ole epäonnistunut. (2008)

Kehityksen tuloksena Black Brantin uusimmat versiot XI ja XII ovat yltäneet jopa 1500 km:n korkeuteen ionosfääriin, paljon korkeammalla kuin esimerkiksi ISS. Ne muodostuvat Black Brant V:stä ylävaiheena ja RIM-8 Talos- tai RIM-2 Terrier -boosteri alavaiheena.

CARDEn Black Brant -kehitystyössä kehittämä ajoaine oli aikansa tehokkainta kiinteää ajoainetta ja Bristol käytti sitä 70 mm CRV7-raketissa, joka pystyi ensimmäisenä läpäisemään Varsovan liiton standardin lentokonehangaarin. CRV7:sta tuli sittemmin useiden länsivaltojen de-facto standardi raketti.

Versiot

Black Brant I
Hyötykuorma: 68 kg / 150 km
Maksimi lentokorkeus: 225 km
Launch thrust: 111 kN
Laukaisumassa: 730 kg
Halkaisija: 0.26 m
Pituus: 7.41 m

Black Brant II
Hyötykuorma: 68 kg
Maksimi lentokorkeus: 274 km
Työntövoima: 89 kN
Laukaisumassa: 800 kg
Halkaisija: 0.44 m
Pituus: 8.45 m

Black Brant III
Hyötykuorma: 18 kg
Maksimi lentokorkeus: 177 km
Työntövoima: 49 kN
Laukaisumassa: 286 kg
Halkaisija: 0.26 m
Pituus: 5.50 m.

Black Brant IV
Kaksivaiheinen: Black Brant VA + Black Brant IIIA tai IIIB
Hyötykuorma: 100 kg
Maksimi lentokorkeus: 1,000 km
Työntövoima: 111 kN
Laukaisumassa: 1,356 kg
Halkaisija: 0.44 m
Pituus: 11.06 m

Black Brant V
Kolme varianttia: Black Brant VA, VB, ja VC
Hyötykuorma: 68 kg
Maksimi lentokorkeus: 387 km
Työntövoima: 111 kN
Laukaisumassa: 1197 kg
Halkaisija: 0.44 m
Pituus: 8.15 m.

Black Brant VI
Maksimi lentokorkeus: 72 km
Työntövoima: 7 kN
Laukaisumassa: 100 kg
Halkaisija: 0.12 m
Pituus: 2.80 m.

Black Brant VIII
Maksimi lentokorkeus: 340 km
Työntövoima: 196 kN
Laukaisumassa: 2,000 kg
Halkaisija: 0.44 m
Pituus: 11.90 m

Black Brant X
Hyötykuorma: 90 kg
Maksimi lentokorkeus: 900 km
Työntövoima: 257 kN
Laukaisumassa: 2600 kg
Halkaisija: 0.44 m
Pituus: 14.50 m

Black Brant XI
Kolme vaihetta:
1. Talos
2. Taurus 
3. Black Brant V

Black Brant XII

Neljä vaihetta: 
1. Talos
2. Taurus 
Black Brant 
Nihka
Hyötykuorma:  110 - 410 kg

Lähteet

Aiheesta muualla
Black Brant Sounding Rockets
Black Brant entry in Encyclopedia Aeronautica

Luotainraketit