Othenio Abel

Othenio Lothar Franz Anton Louis Abel (20. kesäkuuta 1875 Wien, Itävalta – 4. heinäkuuta 1946 Mondsee, Itävalta) oli itävaltalainen paleontologi ja evoluutiobiologi. Häntä pidetään paleobiologian perustajana. Ala oli aiemmin paleontologian geologiaan suuntautunut ala.

Othenio Abel syntyi Wienissä, missä hän opiskeli vuodesta 1899 lähtien oikeustiedettä ja luonnontieteitä ja jossa hän valmistui filosofian tohtoriksi. Jo vuonna 1898 hän toimi Eduard Suessin laboratorioapulaisena. 1900–1907 hän työskenteli valtion geologian tutkimuslaitoksella. Vuonna 1907 Abelista tuli ylimääräinen professori Wienissä, ja 1917–1934 hän toimi Wienissä vakituisena paleontologian professorina ja myöhemmin vuosina 1935–1940 Göttingenin Georg-August-yliopistossa.

Abelin toimialaa olivat fossiloituneet selkärankaiset. Hän vaikutti voimakkaasti fylogenian kehitykseen.

Joka toinen vuosi jaetaan 3 700 euron arvoinen Othenio-Abel-palkinto erinomaisesta paleobiologiaa käsittelevästä artikkelista tai paleontologian parissa tehdystä elämäntyöstä.

Julkaisut 
 Grundzüge der Paläobiologie der Wirbeltiere, Stuttgart 1912
 Vorzeitliche Säugetiere, Jena 1914
 Die Paläontologie in Forschung und Lehre, Naturwissenschaften 3 (1915), 413-19
 Paläobiologie der Cephalopoden, Jena 1916
 Die Stämme der Wirbeltire, Berlin, Leipzig, 1919
 Lehrbuch der Paläozoologie, Jena 1920
 Lebensbilder aus der Tierwelt der Vorzeit, Jena 1921
 Geschichte und Methode der Rekonstruktion vorzeitlicher Wirbeltiere, Jena 1925
 Paläobiologie und Stammesgeschichte", Jena 1929
 Vorzeitliche Lebensspuren, Jena 1935
 Die Tiere der Vorzeit in ihrem Lebensraum, Jena 1939
 Vorzeitliche Tierreste im Deutschen Mythus, Brauchtum und Volksglauben'', Jena 1939

Itävaltalaiset paleontologit
Evoluutiobiologit
Vuonna 1875 syntyneet
Vuonna 1946 kuolleet