Tanniinit

Tanniinit eli parkkihapot ovat kasveissa esiintyviä oligo- tai polymeerisia fenoliyhdisteitä, jotka sitovat ja saostavat proteiineja. Tanniinien eräänä tehtävänä on suojata kasvia ulkosilta uhkatekijöiltä. 

Tanniinit jaetaan rakenteensa perusteella esimerkiksi flavonoidiyksiköistä koostuviin proantosyanidiineihin eli kondensoituneisiin tanniineihin ja gallushaposta muodostuneisiin hydrolysoituviin tanniineihin.

Tanniineilla on voimakas värjäävä vaikutus, joka tulee esiin niiden käytössä nahkaa parkitessa. Aineen nimi tuleekin keskiaikaisesta latinasta, jossa parkitsemista merkitsevä tannāre johdettiin tammen kaarnaa tarkoittavasta sanasta tannum joka puolestaan liittyi muinaisgermaanien tammea tarkoittavaan sanaan. Suomen kielessä tanniineista käytetään myös nimitystä parkkihappo.

Tanniineja esiintyy monissa kasveissa ja niillä on erilainen funktio kasvin eri osissa. Siemenissä ja juurissa ne tappavat bakteereja ja rungossa osallistuvat myös kasvunsäätelyyn. Lehdille ne antavat kitkerän maun, joka suojaa kasvinsyöjäeläimiltä. Silmuja ne suojaavat jäätymiseltä. Tanniineja esiintyy muun muassa puissa (esimerkiksi tammi, koivu, eukalyptus, mänty, paju), useissa heinäkasveissa, apiloissa sekä monissa ihmisen ravinnoksi kelpaavissa kasveissa (esimerkiksi metsämarjat, greippi, granaattiomena).

Teen tanniinit 
Teepensaan (Camellia sinensis) lehdet sisältävät tanniineja. Pitkäänhaudutetussa teessä esiintyvä karvas maku johtuu terveellisistä antioksidanteista. Kupin pohjaan jäävä tumma kerros on flavonoidien ja teeveden tavallisesti sisältämän kalkin yhdessä muodostamaa sakkaa. Se on täysin vaaratonta ja irtoaa helposti sitruunamehulla tai suolalla.

Viinien tanniinit 
Tanniineja on runsaasti viinirypäleiden siemenissä, tertun rangassa ja kuorissa. Ne mahdollistavat hyvin säilyvien ja ikääntyvien punaviinien valmistamisen. Tanniinit jättävät suuhun limakalvoja kuivattavan ja supistavan tunteen. Säilytysvaiheessa viineihin liukenee tanniineja myös tammitynnyreistä.

Tanniineihin pääsee tutustumaan esimerkiksi tuhdeissa argentiinalaisissa, australialaisissa ja chileläisissä viineissä. Euroopassa hyviä esimerkkejä voi löytää Italian Barolon ja Ranskan Bordeaux'n alueen viineistä.

Käyttökohteita 
Tanniineja käytetään perinteiseen nahan parkitsemiseen, koska ne saostavat proteiineja. Samaa ominaisuutta hyödynnetään myös monissa kemianteollisuuden prosesseissa. Puiden tanniinit ovat potentiaalinen vaihtoehto fossiilisille raaka-aineille lastulevyssä käytetyn liima-aineen pohjana. Tanniinien avulla on mahdollista kerätä joitain raskasmetalleja liuoksista. Tanniineja lisätään rehutuotteisiin parantamaan eläinten kykyä hyödyntää ruuan proteiineja.

Tanniiniryhmiä 
Ellagitanniinit ovat hydrolysoituvia tanniineja, jotka koostuvat 1,2,3,4,6-pentagalloyyliglukoosiryhmistä ja heksahydroksidifeenihapporyhmistä.
Gallotanniinit rakenneosia ovat gallushapon sokeriesterit esimerkiksi galloyyliglukoosit
Florotanniinit ovat floroglusinolin oligomeerejä, eivätkä sisällä sokeriosaa
Proantosyanidiinit eli kondensoituneet tanniinit muodostuvat flavanoleista, eivätkä sisällä sokeriosaa. Niitä kutsutaan myös hydrolysoitumattomiksi tanniineiksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Terveysportti, metatesaurus: Tanniinit
PubChem: Tannins 
Ann E. Hagerman: The Tannin Handbook 

Flavonoidit
Viinikäsitteet
Seulonnan keskeiset artikkelit