Ruskuaispussi

Ruskuaispussi () on alkion ulkopuolinen rakenne. Linnuille, matelijoille, haille, luukaloille ja primitiivisille nisäkkäille ruskuaispussi tarjoaa ravintoa koko sikiökehityksen ajan. Muilla nisäkkäillä ruskuaispussin merkitys on hieman toisenlainen. Eliöillä, joilla ei ole keltuaista, ruskuaispussi sisältää muuta nestettä. Tämän takia on ollut paljon erimielisyyttä siitä, pitäisikö tätä rakennetta kutsua ruskuaispussiksi.

Yleistä

Ihmisellä ruskuaispussi muodostuu 2–3 viikon iässä hypoblastista ennen istukan muodostumista. Ruskuaispussin koko on 3–6 mm. Suurimmillaan se on 10. raskausviikolla, jonka jälkeen se surkastuu ja tilalle muodostuu istukka. Ruskuaispussia voidaan kuvantaa ultraäänellä.

Rakenne
Ruskuaispussi on nisäkkäillä kaksiosainen. Uloimpana on  parietaalinen ruskuaispussi, joka koostuu kahdesta solukerroksesta: troftoblastista ja parietaalisesta  endotermistä. Parietaalinen ruskuaispussi on kosketuksissa kohdun seinämään. Viskeraalinen ruskuaispussi sijaitsee parietaalisen pussin sisällä. Se on muodostunut alkion ulkopuolisesta  mesodermistä ja viskeraalisesta endotermistä.

Tehtävät
Parietaalisen ruskuaispussin tehtävänä on suojata alkiota ja säädellä äidin kudoksista peräisin olevien aineiden diffuusiota alkioon. Alkionkehityksen alkuvaiheessa viskeraalisella ruskuaispussilla on tärkeä tehtävä ravinteiden, kaasujen ja jätteiden vaihdossa äidin ja alkion välillä. Viskeraalisessa ruskuaispussissa kehittyvät myös varhaiset verisolut sekä sikiöaikainen hemoglobiini. Ruskuaispussin sisällä on myös itusoluja, jotka ovat varhaisia lisääntymissoluja. Itusolut vaeltavat lisääntymiselimiin viidennellä viikolla.

Alkio kasvaa nopeasti 3–4 viikon iässä, ja litteä alkio poimuttuu. Osa ruskuaispussista siirtyy alkion sisään ruoansulatuskanavan limakalvoon ja muodostaa vatsa- ja rintaontelon.

Lähteet 

Kehitysbiologia