Kiinanriisihaikara

Kiinanriisihaikara (Ardeola bacchus) on pieni haikaralaji, josta tunnetaan tarhakarkuriksi tulkittu havainto Suomesta: 17.-19.7.2007 Rautavaaralla. Laji on läheistä sukua rääkkähaikaralle. Lajin kuvaili ja nimesi Charles Lucien Bonaparte 1855.

Koko ja ulkonäkö 
Linnun pituus on noin 47 cm ja siipien kärkiväli 75-90 cm. Juhlapukuinen kiinanriisihaikara eroaa lähilajeistaan voimakkaan punaruskean pään kaulan ja rinnan perusteella. Lisääntymisajan ulkopuolella laji muistuttaa jonkin verran harmaahaikaraa, mutta on selkeästi pienempi ja ruskehtavampi.

Levinneisyys 
Pesii laajalla alueella Kiinassa ja Kaakkois-Aasiassa. Maailman populaation suuruus on huonosti tunnettu, ollen haarukassa 25 000–1 miljoonaa yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Pohjoiset populaatiot muuttavat Malakan niemimaalle ja Borneoon. Laji oli tavattu ennen Suomen havaintoa Länsipalearktisella alueella kolme kertaa. Kaikkien havaintojen on tulkittu koskevan lintutarhoista karanneita yksilöitä, joten niitä ei ole hyväksytty havaintomaiden lajilistoihin.

Elinympäristö 
Pesii erityyppisillä kosteikoilla ja lammilla, sekä makeassa että suolaisessa vedessä.

Lisääntyminen 
Laji pesii usein muiden haikaroiden muodostamissa yhdyskunnissa. Pesä on tavallisesti puussa, joskus myös korkeassa ruohokasvillisuudessa. Munamäärä on 3-6. Haudonta kestää noin 25 päivää, molemmat emot hautovat.

Ravinto 
Kaloja, äyriäisiä, hyönteisiä ja sammakoita.

Lähteet 
 Oiseaux

Viitteet 

Haikarat