Louise Brooks

Louise Brooks, oik. Mary Louise Brooks (14. marraskuuta 1906 Cherryvale, Kansas, Yhdysvallat – 8. elokuuta 1985 Rochester, New York, Yhdysvallat),  oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan erityisesti roolistaan Luluna G. W. Pabstin elokuvassa Pandoran lipas (1928). Häntä pidetään yhtenä 1920-luvun flapper-kulttuurin symboleista ja hänet tunnetaan erityisesti mustasta polkkatukastaan.

Elämä

Brooks syntyi ja kasvoi Kansasin osavaltiossa lakimies-isä Leonard Porter Brooksin ja taiteellisen äidin Myra Brooksin tyttärenä. Brooks aloitti tanssitunnit hyvin nuorena ja oli jo teini-iässä ammattitanssija. Hän muutti viisitoistavuotiaana New York Cityyn vuonna 1922, missä liittyi uraauurtavaan modernia tanssia esittäneeseen Denishawn Dance Companyyn. Brooks jätti tanssiryhmän vuonna 1924, minkä jälkeen työskenteli tanssijana yökerhossa Lontoossa, Isossa-Britanniassa kunnes palasi New Yorkiin esiintymään Broadwaylla kuuluisassa The Ziegfeld Follies-revyyssä. Samana vuonna, 1925, hän kuitenkin sai elokuvasopimuksen Paramount Picturesin kanssa ja vaihtoi tanssin näyttelemiseen mykkäelokuvissa. Brooksin kuuluisimmat roolit Paramountilla lienevät elokuvissa Beggars of Life (1928) ja The Canary Murder Case (1929). Hän saavutti jonkin verran kuuluisuutta, mutta riitaantui studion kanssa palkastaan ja irtisanoutui vuonna 1928. 

Irtisanoutumisen jälkeen Brooks matkusti Berliiniin, Saksaan, missä esiintyi pääroolissa elokuvaohjaaja G. W. Pabstin elokuvassa Pandoran lipas. Brooks esitti elokuvassa amoraalista Lulua, tyttöä johon kaikki miehet rakastuvat kohtalokkain seurauksin. Vaikka elokuva onkin nykyään yksi kuuluisimmista ja arvostetuimmista mykkäelokuvista, se ei ilmestyessään saavuttanut suosiota. Brooks esiintyi vielä Pabstin elokuvassa Kadotetun päiväkirja (1929) sekä ranskalaisessa elokuvassa Prix de Beauté (1930) ennen paluutaan Yhdysvaltoihin. Hän yritti jatkaa uraansa Hollywoodissa, mutta sai enää vain vaatimattomia sivuosia, esiintyen viimeisen kerran elokuvissa vuonna 1938. Hän jatkoi uudelleen uraansa tanssijana, mutta ei menestynyt ja päätyi työskentelemään unohdettuna muun muassa tavaratalon myyjänä.  

1950-luvulla Brooks kohosi kuitenkin uudestaan julkisuuteen elokuvakriitikoiden kiinnostuttua hänen vanhoista mykkäelokuvistaan, erityisesti hänen työstään Pabstin kanssa. Brooks saavuttikin ikonisen asemansa 1920-luvun symbolina ja legendaarisena näyttelijänä vasta uransa jälkeen. Uuden kuuluisuuden myötä Brooksista tuli arvostettu elokuvatoimittaja ja hänen artikkelejaan julkaistiin muun muassa Sight and Sound-elokuvalehdessä. Brooks kuoli 78-vuotiaana sydänkohtaukseen kotonaan Rochesterissa, New Yorkin osavaltiossa 8. elokuuta 1985.

Brooks oli elämänsä aikana naimisissa kaksi kertaa: elokuvaohjaaja Edward Sutherlandin (1926–1928, päättyi eroon) ja miljonääri Deering Davisin (1933–1934, päättyi eroon) kanssa.

Filmografia

Lähteet

Kirjallisuutta
Brooks, Louise: Lulu in Hollywood (Alfred A. Knopf, 1982)
Cowie, Peter ja Garner, Jack: Louise Brooks: Lulu Forever (Rizzoli, 2006) 
Paris, Barry: Louise Brooks: A Biography (Knopf, 1989)

Aiheesta muualla 

Kenneth Tynanin artikkeli The Girl with the Black Helmet (The New Yorker, 1979)
Artikkeli Brooksista ja hänen merkityksestään elokuvahistoriassa
Brooks Richard Leacockin haastattelemana vuonna 1973
Louise Brooks Society
Brooks SilentEra.comissa

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvien näyttelijät
Vuonna 1906 syntyneet
Vuonna 1985 kuolleet