Supiini

Supiini on verbin infiniittimuoto, joka esiintyy muun muassa latinan kielessä.

Ruotsin kielessä supiiniksi kutsutaan verbin teeman neljättä muotoa, esimerkiksi katsoa-verbissä tittat. Perfekti- ja pluskvamperfektimuodot muodostetaan supiinin ja ha-apuverbin preesensin ja imperfektin avulla, esimerkiksi Jag har tittat på TV, tai Jag hade tittat på TV. Ruotsin vahvojen verbien it-päätteinen supiini erottui partisiipin perfektistä omaksi verbinmuodokseen vasta 1800-luvulla, ollen alkujaan partisiipin perfektin neutrimuoto. Heikoilla verbeillä muodot ovat yhä identtiset: Jag har målat huset – huset är målat vs. Jag har stulit bilen – bilen är stulen. Nykyään vanhan ruotsin neutrit muodostavat ett-suvun feminiinien ja maskuliinien yhdistyttyä en-suvuksi, mikä selittää supiinien t-päätteisyyden (ts. har målat eikä har målad).

Suomalais-ugrilaisissa kielissä 
Pohjoissaamen kielessä supiini on infiniittinen verbimuoto, joka ilmaisee tekemisen tarkoitusta tai finaalisuutta. Se muodostetaan verbin heikkoasteisesta vartalosta -ži(t)-tunnuksella. Suomessa rakennetta vastaa tyypillisesti A-infinitiivin translatiivi tai MA-infinitiivin illatiivi: Son bođii sisa biepmu vieččažit, 'Hän tuli sisään hakeakseen ruokaa".

Kielteinen supiini muodostetaan kieltoverbistä ama- sekä possessiivisuffiksista ja itse pääverbi on perusmuodossa. Se vastaa suomen ettei/jottei-rakenteita: Mii fertet garvit dien jeakki amamet njuoskat "Meidän pitää kiertää tämä suo ettemme kastu".

Virossa suomea vastaavasta MA-infinitiivistä (lukemaan) käytetään nimitystä supiini (lugema). Samaa käsitettä käytetään myös liivin kielen kieliopissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kielikompassi

Kielioppi