Stalinets-luokka

S tai Stalinets-luokka oli Neuvostoliiton laivaston menestyksekkäin sukellusveneluokka toisessa maailmansodassa. Vuosina 1936—1948 veneitä valmistui 51 kappaletta. Luokan nimi tarkoittaa keskiraskasta (), tosin sen sille yleistyi epävirallinen merkitys "Stalinets" (stalinisti), ehkä sen edeltäjän Leninets-luokan perusteella.

Suunnittelu 
Luokka oli Neuvostoliiton ja Saksan 1930-luvun alussa harjoittaman yhteistyön tulosta. Hollantilainen peiteyhtiö Ingenieurskantoor voor Scheepsbouw kehitti samanlaista E-1-venettä Espanjan Cádizissa. Neuvostoliiton insinöörit vierailivat 1932 telakalla. Tyyppiä kehitettiin edelleen ja neuvostoliittolaiset saivat E-2:n piirustukset Saksasta vuonna 1933. Sarjan IX veneet valmistuivat Leningradissa osin saksalaisin konein. Myöhemmät veneet olivat IXbis-sarjaa, johon sovellettiin neuvostoliittolaisia osia ja valmistusmenetelmiä. Veneitä rakennettiin Leningradissa, Gorkissa ja Nikolajevissa.

Veneet olivat satulatyyppisiä ja niiden painerunko oli jaettu seitsemään osaan. Niiden suunniteltu maksimi sukellussyvyys oli etriä ja toimintasäde 9 500 merimailia 10 solmun nopeudella pinta-ajossa sekä 135 merimailia 3 solmun nopeudella sukelluksissa.
Veneet oli varustettu kuudella 533 mm:n torpedoputkella, joista kaksi oli asennettu perään. Lisäksi veneeseen mahtui kuusi lisätorpedoa. Tornissa oli 45 mm:n puoliautomaattinen tykki ilmapuolustukseen ja 100 mm:n kansitykki.

Kolmessa ensimmäisessä veneessä oli MAN:in nelitahtinen 2 000 hevosvoiman (@465 rpm) М6V49/48-dieselmoottori, myöhemmissä neuvostoliittolainen 1D-turbodiesel. Moottorit pyörittivät kahta potkuria.

Sarja IX 
Kolme sarjan IX alusta tilattiin toisessa viisivuotisohjelmassa.

Sarja IXbis 
Toisessa viisivuotisohjelmassa tilattiin sarjan IX lisäksi 17 kappaletta paranneltuja sarjan IXbis veneitä.

Sarja XVI 
Sarjaan kuului kymmenen venettä, joiden rungot olivat täysin hitsattuja ja materiaalina korkealaatuista terästä.

Lähteet

 
 Uboat.net: S (Stalinec) class

Viitteet