Norja Eurovision laulukilpailussa

Norja osallistui Eurovision laulukilpailuun ensi kertaa vuonna 1960. Norjan menestys on vaihdellut kisoissa suuresti. Maa on voittanut kisat kolme kertaa ja täten toiminut isäntämaana kolme kertaa. Voitoista ja menestyksestä huolimatta maa on jäänyt 11 kertaa viimeiselle sijalle. Ilman pisteitä maa on jäänyt neljä kertaa. 

Viime vuosien parhain menestys Norjalle on tullut Moskovassa 2009, jolloin se voitti kilpailun.

Kielisäännön aikana Norja on esittänyt kappaleensa norjan kielellä, mutta sen vapauduttua norjaksi on laulettu vain vuonna . Vuonna  säännön ollessa hetkellisesti poissa käytettiin englannin lisäksi myös ranskaa. Vuoden  kappaleen nimi Sámiid Ædnan on saamea ja vuoden  kappaleen nimi Ven a bailar conmigo espanjaa. Vuonna  Norja käytti kappaleessaan swahilin kieltä englannin lisäksi.

Norjan edustaja valitaan Melodi Grand Prix -kilpailun kautta.

Sijoitukset ja pistejärjestelmät

Huom! Vuosien 1960-1974 pisteet eivät ole vertailukelpoisia vuodesta 1974 eteenpäin olevien pisteiden kanssa erilaisen pisteytysjärjestelmän vuoksi.<noinclude>

 Vuonna 1960 osallistujia oli kaikkiaan 13. Kunkin tv-yhtiön tuomaristossa oli 10 jäsentä. Jokainen antoi 1 pisteen parhaimmaksi katsomalleen laululle.
 Näin toimittiin myös 1961 kilpailussa Ranskan Cannesissa.
 Vuonna 1962 kilpailtiin Luxemburgissa. Kullakin tv-yhtiöllä käytössään pisteet 3-2-1 kolmelle parhaimmaksi katsomalleen laululle.
 Vuonna 1963 Eurovision laulukilpailu järjestettiin Lontoossa. Kunkin tv-yhtiön tuomaristolla oli käytössään pisteet 5-4-3-2-1.
 Vuonna 1964 oli vuorossa Kööpenhamina, ja 10-henkisten tuomaristojen pisteiden anto muutettiin niin, että käytössä olivat pisteet 5-3-1.
 Näin toimittiin myös 1965 Napolissa ja 1966 Luxemburgissa.
 Vuonna 1967 Wienin kilpailun yhteydessä oli kullakin tv-yhtiöllä käytössään vapaavalintaisesti 10 pistettä. Tästä vuodesta alkaen tuomaristoissa piti olla puolet alle ja puolet yli 30-vuotiaita.
 Samoin toimittiin 1968 Lontoossa ja 1969 Madridissa, jolloin neljä maata tuli tasapisteisiin. Muun muassa pohjoismaat yrittivät muuttaa sääntöjä seuraavaa vuotta varten, jotta vältettäisiin Madridin kaltaiset tapahtumat, mutta ehdotus ei mennyt läpi EBU:n kokouksessa. Niin kaikki pohjoismaat jäivät pois vuoden 1970 kilpailusta.
 Vuonna 1971 saatiin uudenlainen sääntömuutos aikaan. Dublinissa paikalla olevien kunkin tv-yhtiön kahden tuomarin oli annettava jokaiselle laululle (lukuun ottamatta oman maan laulua) pisteitä arvosteluasteikolla 5-1.
 Näin toimittiin myös Edinburghissa, Skotlannissa 1972 ja Luxemburgissa 1973.
 Vuonna 1974 Englannin Brightonissa pidettyyn kisaan tuli jälleen uusi järjestelmä. Kullakin tv-yhtiöllä oli käytössään yhteensä 10 pistettä. Minimi oli 1, maksimi 5.

Nykyinen pistejärjestelmä

Vuodesta 1975 käytössä ollut suomalaisen viihdepäällikkö Heikki Seppälän ideoima äänestyskäytäntö:

 Jokaisesta osallistujavaltiosta annetaan ääniä 10 parhaimmalle esitykselle.
 Parhaalle esitykselle annetaan 12 pistettä, toiselle 10 pistettä ja seuraaville pisteet 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2 ja 1.

Vuodesta 2006 lähtien, pisteiden jaon nopeuttamiseksi, pisteiden lukija on kertonut vain kolme suurinta pistettä (pisteet 8, 10, 12), kun pienemmät pisteet (1-7) ilmestyvät ruutuun suoraan.

Kaksivaiheinen loppukilpailu

Kun vuonna 2003 kiinnostus Eurovision laulukilpailua kohtaan lisääntyi, EBU:ssa päätettiin muuttaa laulukilpailun rakennetta seuraavanlaiseksi:

 Kilpailu muutettiin vuonna 2004 kaksiosaiseksi. 
 Semifinaali ja finaali käytiin kahtena eri päivänä.
 Laulukilpailuun voi osallistua korkeintaan 40 valtiota.
 Pistejärjestelmä pysyi ennallaan.

Kansainvälisessä finaalissa suora finaalipaikka on:

 Viime vuonna 10 parhaiten menestyneellä valtiolla.
 Suurimmilla laulukilpailun rahoittajamailla: Saksalla, Ranskalla, Espanjalla ja Isolla-Britannialla.

Ne valtiot, jotka eivät päässeet suoraan finaaliin, kilpailevat finaalipaikasta semifinaalissa. 10 parhaiten menestynyttä valtiota semifinaalissa pääsevät finaaliin. Semifinaalissa ei kerrota kunkin valtion saamia pistemääriä vaan ne paljastetaan vasta finaalin jälkeen. Semifinaalista finaaliin selvinneet ilmoitetaan satunnaisessa järjestyksessä.

Kaksi semifinaalia

Koska kiinnostus Eurovision laulukilpailuun vain jatkoi kasvamistaan, päätettiin ottaa käyttöön kahden semifinaalin järjestelmä:

 Neljä suurinta rahoittajamaata ovat automaattisesti finaalissa.
 Edellisen vuoden voittaja on suoraan finaalissa.
 Kaikki muut valtiot taistelevat finaalipaikasta kaksiosaisessa semifinaalissa. Kummastakin semifinaalista jatkoon pääsee yhteensä 20 maata.

 1970 Norja boikotoi kisoja yhdessä muiden Pohjoismaiden kanssa vuoden 1969 tasapelin johdosta.
 2002 Norja ulkona kisoista aiemman huonon menestyksen johdosta.
 2020 Norja ei voinut osallistua kilpailuun, sillä se peruttiin koronaviruspandemian takia.

Norjan äänestyshistoria (vuodesta 1975 lähtien)

Norjan antamat pisteet 
Ainoastaan finaalissa annetut pisteet näkyvät taulukossa. Norja ei osallistunut kilpailuun vuonna 2002. Vuosina 2007, 2011 ja 2016 Norja ei päässyt finaaleihin, mutta sai äänestää niissä.

Norjan saamat pisteet 
Ainoastaan finaalissa annetut pisteet näkyvät taulukossa. Norja ei osallistunut kilpailuun vuonna 2002. Norja ei päässyt kilpailun finaaleihin vuosina 2007, 2011 ja 2016.

Kapellimestarit 
Vuosina 1956–1998 Eurovision laulukilpailussa lauluja säesti suuri viihdeorkesteri jousineen, puhaltimineen ja komppiryhmineen. Jokainen maa lähetti kilpailuun oman kapellimestarin, joka vastasi laulun sovituksesta ison orkesterin säestämänä.

Lähteet

Aiheesta muualla  
 Norjan äänestyshistoria 

Norja
Eurovisio