Art Van Damme

Art Van Damme (9. huhtikuuta 1920 – 15. helmikuuta 2010) oli yhdysvaltalainen jazz-harmonikansoittaja. Hänet tunnetaan eräänä ensimmäisistä ja merkittävimmistä jazz-harmonikansoittajista.

Tausta 
Art Van Damme aloitti harmonikansoiton opiskelun 9-vuotiaana. Hän opiskeli klassista musiikkia perheen muutettua Chicagoon vuonna 1934. Jo lukioaikoinaan hän perusti trion, jossa hänen lisäkseen oli kitaristi ja basisti. Koulun jälkeen trio soitti usein paikallisissa musiikkiklubeissa. Vuonna 1941 big band -johtaja Ben Bernie palkkasi hänet lyhyeksi aikaa, mutta Van Damme palasi pian Chicagoon, jossa hän toimi klubimuusikkona sotavuosien ajan.

Ura 
Van Damme kiinnostui eritoten Benny Goodmanin swing-musiikista 1930-luvun lopulla ja alkoi kokeilla harmonikan soveltuvuutta Goodmanin soolojen soittamiseen.
Muina esikuvinaan hän on maininnut Buddy Richin ja Ray Brownin. Urallaan häntä verrattiin sittemmin usein Goodmaniin, koska heillä molemmilla oli klassinen koulutus, he tulivat tunnetuiksi soittimensa suvereeneina taitajina, sekä luovina jazz-soloisteina.

Van Damme liittyi Ben Bernien orkesterin harmonikansoittajaksi vuonna 1941. Vuonna 1944 Van Damme perusti oman kvintetin studiomuusikkokollegoidensa kanssa. Kvintetti levytti ensimmäisen pitkäsoittolevynsä pienelle Music Craft -levymerkille samana vuonna.

Van Damme liittyi NBC:n radion henkilökuntaan Chicagossa 1945 ja toimi studiomuusikkona yli 15 vuotta, jopa oman soolouran käännyttyä nousuun. Hänen varhainen tyylinsä tuli tunnetuksi cocktailpiano-soundista ja Three Suns-tyylisestä harmonikka-kitara-urkutyylistä. Hänen varhaiset levynimensä Capitol- ja Columbia-yhtiöille, Cocktail Capers, Martini Time ja Manhattan Time, kuvaavat hyvin kyseistä tyyliä. Hänen yhtyeensä soitti myös monen aikalaistähden, kuten Ella Fitzgeraldin, Peggy Leen, Dizzy Gillespien ja Buddy DeFrancon, taustalla.

Kriitikot suhtautuivat enimmäkseen myönteisesti Van Dammen pioneerityöhön harmonikan esiintuomiseksi jazz-instrumenttina. Vuonna 1947 Down Beat -aikakauslehti teki hänestä kansikuvajutun. Myöhemmin hänet äänestettiin lehden vuotuisessa jazzmuusikkolistauksessa ykkösharmonikansoittajaksi kymmenen vuotta peräjälkeen. Contemporary Keyboard -lehden lukijat äänestivät hänelle saman arvonimen viitenä vuonna peräkkäin.

Ajan myötä Van Damme siirtyi lähemmäksi mainstream-jazzia. Myöhemmissä Columbia-levytyksissä hän tulee esiin pienten ja tiiviiden yhtyeiden johtajana, jotka sekoittavat standardikappaleita sekä Van Dammen omia bebop-tyylisiä kappaleita. Hänen parhaina levytyksinään on pidetty Accordion a la Modea sekä kitaristi Johnny Smithin kanssa levytettyä A Perfect Matchia.

Van Damme oli myös ahkera esiintyjä sekä Yhdysvalloissa että Euroopassa. Yli viidenkymmenen aktiivivuotensa aikana hän teki lähes 40 konserttikiertuetta Euroopassa sekä esiintyi monissa merkittävissä saleissa Yhdysvalloissa, kuten Las Vegasin Desert Innissä, New Yorkin The Blue Notessa sekä vaikkapa Floridan Disney Worldissa. Kiertueillaan hän on esiintynyt kotimaansa lisäksi muun muassa Saksassa, Ruotsissa, Tanskassa, Suomessa, Norjassa, Kanadassa, Isossa-Britanniassa, Uudessa-Seelannissa, Australiassa, Ranskassa, Belgiassa, Sveitsissä.

Hän esiintyi usein myös televisiossa, muun muassa The Tonight Show ja The Dinah Shore Show -ohjelmissa. 1950-luvun alussa hänen kvintettinsä taltioi yli 130 15-minuutin ohjelmaa NBC Radiolle.

Lähdettyään NBC Radiosta 1960, hän avasi musiikkikaupan ja harmonikkastudion Chicagossa. Hän myös jatkoi kiertue-esiintymisiä. Hänen levytyssopimuksensa Columbian kanssa päättyi 1965, jolloin saksalainen jazz-levymerkki MPS solmi sopimuksen, jonka myötä Van Damme levytti MPS:lle 16 albumia. Vuoden 1980 jälkeen hän levytti harvemmin, enimmäkseen pienemmille levymerkeille. Eräänä parhaista myöhemmistä levytyksistä pidetään yhteistyötä Singers Unlimited -ryhmän kanssa Pausa-levymerkille.

75-vuotissyntymäpäivänään hän ilmoitti lopettavansa harmonikansoiton, mutta hän on jatkanut esiintymisiä tämänkin jälkeen. Hän oli muun muassa kiertueella Skandinaviassa syyskuussa 2008, 88-vuotiaana.

Yksityiselämä 
Art Van Dammella oli avioliitostaan kolme lasta sekä kuusi lastenlasta. Hän harrasti golfia. Elämänsä viimeiset vuodet Van Damme asui Floridassa. Hän kuoli keuhkokuumeeseen muutaman viikon sairauden jälkeen.

Levytyksiä 
Cocktail Capers, Capitol T178
More Cocktail Capers, Capitol T300
More Cocktail Capers, Capitol H300 (10")
The Van Damme Sound, Columbia CL-544
Martini Time, Columbia CL-630
Martini Time, Columbia CL-6265 (10")
Manhattan Time, Columbia CL-801
Art Van Damme & Miss Frances Bergen, Columbia CL873
The Art Of Van Damme, Columbia CL-876
They're Playing Our Song, Columbia CL-1227
Everything's Coming Up Music, Columbia CL-1382/CS-8177
Accordion a la Mode, Columbia CL-1563/CS-8363
Art Van Damme Swings Sweetly, Columbia CL-1794/CS 8594
A Perfect Match (with Johnny Smith), Columbia CL-2013/CS-8813
House Party, Columbia CL-2585
Septet, Columbia CS-8992
Music For Lovers, Harmony (Columbia) HS 11239
Many Mood Of Art, BASF MC 25113
Star Spangled Rhythm, BASF MC 25157 (2 record set)
Art In The Black Forest, MPS (West Germany) MPS 15172
Art Van Damme & Four Brothers, MPS (West Germany) MPS 15236
Lullaby In Rhythm, MPS (West Germany) MPS 15 171
State Of Art, MPS (West Germany) 841 413 2
On The Road, MPS (West Germany) MPS 15235
Blue World, Pausa PR 7027
Keep Going, Pausa PR 7104
Squeezin' Art & Tender Flutes, Pausa PR 7126
Art Van Damme & Friends, Pausa PR 7151
The Art Of Van Damme, Phillips (Holland) B 07189
Pa Kungliga Djurgarden, Pi (Sweden), PLP 005
Lover Man, Pickwick SPC 3009
By Request, Sonic Arts Digital LS12
Ecstasy, SABA (West Germany) SB 15115 ST
In San Francisco, SABA (West Germany) SB 15073 ST
Art & Liza, Svenska Media AB (Sweden), SMTE 5003
Once Over Lightly/Manhattan Time, Collectables CD
Van Damme Sound/Martini Time, Collectables CD

Jo Staffordin kanssa
Once over Lightly, Columbia CL-968
A Perfect Match, Columbia CS-8813

Aiheesta muualla 
 Art Van Dammen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Art Van Dammen kvintetti: Perdido ja I Know that You Know vuonna 1951

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset harmonikansoittajat
Yhdysvaltalaiset jazzmuusikot
Vuonna 1920 syntyneet
Vuonna 2010 kuolleet