Lähi-idän keraaminen neoliittinen kausi

Lähi-idän keraaminen neoliittinen kausi (Lähi-idän myöhäisneoliittinen) on noin 7000–5500 eaa. alkanut esihistoriallinen ajanjakso, jolloin saviastioiden tekotaito levisi laajalle Lähi-idässä. Tällöin nauta otettiin kotieläimeksi. Myöhemmin savenpolttouuni mahdollisti kuparin valmistamisen, ja silloin oltiinkin jo kalkoliittisessa ajassa.

Varhaisin keramiikka 

Varhainen keramiikka esiintyi heti laajalla alueella Lähi-idässä. PPNB-kauden lopuilla alettiin jossakin Syyrian-Libanonin-Jordanian-Turkin seudulla tehdä "valkoista keramiikkaa". Alussa koreja alettiin tiivistää niin, että ne pitäisivät vettä. Käytetty aine oli poltettua kalkkikiveä tai kipsiä. Kipsi vaati kovettuakseen melko matalan lämpötilan, alle 170 °C, mutta kalkkikivilaastia piti kuumentaa  750–900 astetta. Sitten astioita tehtiin savesta, mutta kuorrutettiin kalkkikivilaastilla.

Keramiikka ilmestyi hedelmälliseen puolikuuhun noin 7000–6900 eaa. Syyrian, Pohjois-Irakin ja Kaakkois-Turkin seudulle. Ensimmäinen varsinainen keramiikka, mustapintainen poltettu keramiikka DFBW esiintyi Syyriassa, Israelissa ja Libanonissa noin 7000 eaa. alkaen. Syyrian varhaisin keramiikka on löydetty Pohjois-Syyrian Tell Sabi Abayd I:stä 6700–6200 eaa., ja se on joskus maalattua, toisin kuin monissa muissa varhaisissa paikoissa.

Keramiikka esiintyi ensin Pohjois-Levantissa, vasta myöhemmin Etelä-Levantissa. Tätä keramiikkaa on löydetty myös Kaakkois-Turkin Mersinin Yumuktepesta. Noin 6500 eaa. saviastiat yleistyivät huomattavasti.

Keraamisen neoliitti- ja kalkoliittikauden vaiheita 

Lähi-idän keraamisen neoliittikauden vaiheet.

Katso myös 
 Neoliittinen
 Neoliittinen Lähi-itä

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Agriculture  University of Indiana
 Köln context database 
 History Pages, Part 1: Ancient Civilizations

Kulttuurit
Neoliittinen Lähi-itä