Burma (kissa)

Burma (myös burmankissa tai burmakissa) on kaakkoisaasialaislähtöinen, ihmisen kehittämä kissarotu. 1930-luvulla laivastolääkäri Joseph Thomson toi Burmasta Yhdysvaltoihin ruskean kissan, Wong Maun, joka on burmankissojen esiäiti. Wong Mau astutettiin ruskeanaamioisella siamilaisuros Tai Maulla, mistä burma-rotu sai alkunsa. Länsimaisen burman jalostukseen on siis käytetty siaminkissaa. Burmaa ei pidä sekoittaa pyhään birmaan, joka on vanha alkuperäisrotu – pyhiä birmoja on ollut buddhalaisissa temppeleissä ainakin 1400-luvulta alkaen. Alkujaan burmat olivat ruskeita, mutta jalostuksen myötä niitä on nykyään useanvärisiä. Suomeen burma tuli 1960-luvulla.

Burma on keskikokoinen ja elegantti kissa, joka on luonteeltaan eloisa, seurallinen ja oppivainen. Sillä on lyhyt ja kiiltävä vartalonmyötäinen turkki. Burma on ruumiinrakenteeltaan linjakas ja solakka. Lihaksisto on kuitenkin voimakas, ja kissa on painavampi kuin ulkonäöstä voisi päätellä. Burman rinta on vahva ja pyöreä, raajat ovat ohuet ja tassut soikeat.

Värit
Rodussa esiintyy useita värejä: creme, suklaa ja ruskea sekä kilpikonnamuunnokset ruskea-, sini-, suklaa- ja lilakilpikonna. Niissä kaikissa vartalon alapuolen väri on vaaleampi kuin selän ja jalkojen. Kuvioita ei sallita missään värissä.

Creme: Burmapennuilla on yleensä vaalea turkki ja haaleita tabbyraitoja. Cremellä on usein vielä aikuisenakin kasvoissa raitoja. Runsaat raidat ja valkoiset laikut katsotaan kuitenkin virheiksi. Aikuisen creme-kissan turkki on täyteläisen cremen värinen ja korvat ovat hieman selkää ja muuta kehoa tummemmat. Punaisesta väristä eroten creme turkki antaa puuteroidun vaikutelman. Väri hyväksyttiin Britanniassa vuonna 1964.

Punainen: Punaisia burmia esiintyy melko paljon, mutta tämä väri ei ole kovin suosittu. Punaisilla on usein meripihkankeltaiset silmät ja keskipituinen häntä. Niillä on myös leveät poskipäät. Turkin väri on lämmin oranssi. Hennot tabbykuviot hyväksytään punaisilla, jos niitä ei ole liikaa. Punaisten korvat ovat selkää tummemmat.

Suklaa: Ruskean ja suklaan välillä on selvä sävyero. Suklaan värinen burma kehitettiin Yhdysvalloissa ja tunnetaan siellä paremmin nimellä champagne. Selvä ominaispiirre on naamiokuvio. Vartalo on vaaleanruskea ja korvat, kasvot, tassut ja häntä  lämpimän maitosuklaan ruskeat. Tavoitteena oli alun perin kehittää kaunis tasainen väritys.

Lila: Lila on muunnos suklaasta ja ruskeasta. Väri on jalostettu vuonna 1969. Turkki on kauniin kyyhkynharmaa ja polkuanturat vaaleanpunaiset. Kasvot ja korvat saattavat olla lievästi muuta kehoa tummemmat. Liloilla on lihaksikas mutta kaunis kaula.

Sininen: Kaunis hopeanharmaa turkki on terveyden merkki sinisillä burmilla. Selän ja hännän väritys voi olla hieman muuta tummempi. Väri hyväksyttiin 1970. Sinisillä on pieni, kaunis, tummanharmaa nenä. Korkeat ja leveät poskipäät kapenevat ja muodostavat lyhyen tylpän kiilan.

Lähteet

Aiheesta muualla

Burmakissan ystävät ry
Kissaliitto 

Kissarodut