Jacob Tegengren

Jacob August Tegengren (28. elokuuta 1875 Vaasa – 25. marraskuuta 1956 Vöyri) oli suomenruotsalainen kirjailija, filosofian tohtori h.c. Hän julkaisi parikymmentä runokokoelmaa ja lisäksi novelleja ja esseitä. Hän oli harrastelija-arkeologi.

Henkilöhistoria
Jacob Tegengrenin vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Ernst Wilhelm Tegengren ja Aline Irene Boy. Kirjailija K. V. Tegengren ja kouluneuvos Gustav Tegengren olivat hänen veljiään. Jacob Tegengren  pääsi ylioppilaaksi 1896 ja valmistui agronomiksi Mustialan maanviljelysopistosta 1899. Tegegren toimi Ahvenanmaan kansanopiston johtajana 1900–1901 ja Närpiön kansanopiston johtajana 1901–1915. Hän oli sitten Pohjoismaiden Yhdyspankin Vöyrin konttorin esimiehenä 1915–1940.  Tegengren oli ruotsinkielisen virsikirjakomitean jäsenenä 1923–1927 ja hänestä tuli Suomen muinaismuistoyhdistyksen kunniajäsen 1946 sekä Åbo Akademin filosofian kunniatohtori 1948. Tegengren suoritti 1920- ja 1930-luvuilla rautakautisten löytöpaikkojen arkeologisia kaivauksia ruotsinkielisen Etelä-Pohjanmaan pitäjissä.  

Tegengren julkaisi useita runokokoelmia joissa korostuvat luontoaiheet ja uskonnollisuus.

Teoksia 
 Dikter. 1900
 Ny vår. 1913
 Sol och stjärnljus. 1918
 Sänger och hymner. 1919
 Rasmus Teel. 1920
 Pärlfiskaren.  1923
 I väntan och vaka.  1929
 Den svåra vägen. 1929
 Beredelse. 1931
 Mot skuggorna. 1939
 Sista milstolpen. 1946

Palkinnot 
 Valtion kirjallisuuspalkinto 1901, 1903, 1904, 1914, 1918
 Svenska Litteratursällskapetin Lybeckska priset 1924, 1932, 1947
 Tollanderin palkinto 1914, 1915, 1940

Lähteet 
 Suomen kirjailijat-tietokanta 
 Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961
 Nykarlebyvyer: Jacob Tegengren 1875-1956

Viitteet

Suomenruotsalaiset kirjailijat
 Suomen oppilaitosten rehtorit
 Suomalaiset historioitsijat
Vuonna 1875 syntyneet
Vuonna 1956 kuolleet