Patrick Bruel

Patrick Bruel, alkujaan Patrick Maurice Benquigui (s. 14. toukokuuta 1959, Tlemcen, Ranskan Algeria) on ranskalainen laulaja, näyttelijä ja ammattimainen pokerin pelaaja.

Tausta 
Bruelin perhetausta on juutalainen. Vuonna 1960 hänen opettajina toimineet vanhempansa erosivat. Siitä alkaen hän oli äitinsä kasvatettavana. Myöhemmässä vaiheessa äiti avioitui uudelleen ja hän synnytti kaksi velipuolta Patrickille.

Vuonna 1962 Algerian itsenäistyttyä perhe kuului ryhmään "Pieds-Noirs" (Algerian ranskalaiset). Heillä oli Ranskan kansalaisuus ja he muuttivat vastahakoisesti pois Algeriasta.

Nuorukaisena Bruel suunnitteli jalkapalloilijan uraa. Hän päätti kuitenkin ryhtyä muusikoksi, kun oli kuullut Michel Sardoun esiintymisen vuonna 1975. Samoihin aikoihin hän kävi koulua tunnetussa Lycée Henri-IV:ssa ja vaikka oli oppilaana hermoja rasittava, niin hän suoritti ylioppilastutkinnon arvosanalla "Bien". 

Vuonna 2003 hänen sukunimensä Bruel virallistettiin. Samana vuonna hänen kumppaninsa Amanda Maruani synnytti Bruelin ensimmäisen lapsen. Vuotta myöhemmin hänet vihittiin Maruanin kanssa ja seuraavana vuonna syntyi heidän toinen poikansa.

Muusikko 
Aluksi Bruel saavutti menestystä näyttelijänä ja vuonna 1979 osallistui näytelmään Le Coup de sirocco. Hän jatkoikin tämän jälkeen esiintymisiään elokuvissa, televisiossa ja myös teatterissa. Hänen ensimmäinen singlensä "Vide" (suom. "Tyhjä") levytettiin vuonna 1982, mutta siitä ei tullut menestystä. Bruel oli kuitenkin päättänyt jatkaa laulajan uraa ja seuraava levytys "Marre de cette nana-là" ("Kyllästynyt tuohon misuun") oli hänen ensimmäinen hittinsä.

Vuoteen 2004 mennessä Patrick Bruelillä oli takanaan 40 erilaista elokuva- ja televisiotuotantoa. Hän on tehnyt viisi studioalbumia ja useita livealbumeita. Hänen vuonna 2002 ilmestynyttä yhteislevytystään Entre Deux on myyty yli kaksi miljoonaa kappaletta.

Peluri 
Musiikin, television ja elokuvien lisäksi Bruel on tullut tunnetuksi ammattimaisena pokerin pelaajana. Vuonna 1998 hän voitti WSOP-rannekkeen ja vuodesta 2007 alkaen hän on ansainnut yli 750 000 dollaria live-turnauksissa.

Diskografia 
 1982: Vide
 1987: De face
 1987: A tout à l'heure (live)
 1989: Alors, regarde 
 1991: Si ce soir... (live)
 1994: Bruel
 1995: On s'était dit... (live) 
 1995: Plaza de los héroes 1999: Juste avant 2001: Rien ne s'efface... (live)
 2002: Entre deux 2003: Entre deux à l'Olympia
 2004: Puzzle
 2006: Des souvenirs devant
 2007: Des souvenirs ensemble... (live)

Filmografia 
 1978 : Le Coup de Sirocco.
 1981 : Maigret se trompe
 1982 : Ma femme s'appelle reviens 
 1982 : Les Diplômés du dernier rang 
 1983 : Le Bâtard 
 1983 : Le Grand Carnaval
 1984 : La Tête dans le sac 
 1984 : Marche à l'ombre 
 1985 : P.R.O.F.S
 1986 : Attention bandits 
 1986 : Champagne amer 
 1988 : La Maison assassinée 
 1989 : Force majeure
 1989 : L'Union sacrée 
 1992 : Toutes peines confondues 
 1993 : Profil bas 
 1996 : Le Jaguar 
 1996 : Sabrina 
 1997 : K 
 1998 : Les folies de Margaret d
 1998 : Hors-jeu 
 2001 : Les Jolies Choses
 2001 : Le Lait de la tendresse humaine 
 2004 : Une Vie à t'attendre 
 2005 : Lobo
 2006 : L'Ivresse du pouvoir 
 2006 : O Jerusalem 
 2007 : Un secret
 2009 : Le Code a Changé 
 2010 : Comme les 5 doigts de la main 
 2012 : Paris-Manhattan 
 2012 : Le Prénom 
 2013 : Les Gamins 
 2014 : Les Yeux jaunes des crocodiles
 2014 : Tu veux ou tu veux pas 
 2015 : Ange et Gabrielle

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Patrick Bruelin biografia , Radio France Internationale

Ranskalaiset laulajat
Ranskalaiset pokerinpelaajat
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt