Aarno Yrjö-Koskinen

Aarno Armas Sakari Yrjö-Koskinen (9. joulukuuta 1885 Helsinki – 8. kesäkuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen vapaaherra, koulutukseltaan lakimies, lähettiläs ja toimi ulkoasiainministerinä.

Vapaaherra Yrjö-Koskinen sai varatuomarin arvon 1915. Tällöin hän toimi senaatin talousosaston palveluksessa. Hän siirtyi itsenäistyneen Suomen ulkoasiainministeriön palvelukseen toimien muun muassa Suomen Pariisin lähetystössä, Ranskassa ja vuodesta 1924 poliittisen osaston päällikkönä ja 1929 kansliapäällikkönä. Hän toimi lähettiläänä Moskovassa, Neuvostoliitossa 1. tammikuuta 1931 – 8. huhtikuuta 1940 aikana.

Kesken Neuvostoliiton kauden hän toimi Sunilan II hallituksessa ulkoasiainministerinä. Moskovan lähettiläänäolojaksoon sattuu muun muassa vuoden 1932 alussa solmittu Suomen ja Neuvostoliiton hyökkäämättömyyssopimus, jonka allekirjoittajana hän toimi. Hän oli lähettiläänä myös talvisodan sytyttyä ja toi lähetystönsä henkilökunnan vaikeuksien kautta Suomeen. Sen jälkeen hän siirtyi Turkkiin Suomen Ankaran lähetystön päälliköksi 20. elokuuta 1940 alkaen, jossa tehtävässä hän oli vuoteen 1950. Sen jälkeen hän toimi vielä Haagissa Alankomaissa.

Ansioistaan hän sai lähetystöneuvoksen arvon vuonna 1923 sekä erikoislähettilään ja täysivaltaisen ministerin arvon 2. tammikuuta 1928.

Hänen isänsä oli senaattori Yrjö Koskinen Yrjö-Koskinen ja isoisä suomalaisuusmies, senaattori Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen.

Lähteet

Kirjallisuutta 
 Holmberg, Håkon: (Keisarillisen) Suomen senaatin talousosaston puheenjohtajat, jäsenet ja virkamiehet 1909–1918 – elämäkerrallinen luettelo, Helsinki, 1964.

Aiheesta muualla 

Suomen ulkoasiainministerit
Kansallisen Kokoomuksen poliitikot
Suomalaiset diplomaatit
Suomen ulkoministeriön valtiosihteerit
Suomalaiset juristit
Suomalaiset aateliset
Vuonna 1885 syntyneet
Vuonna 1951 kuolleet