Pyörökaktukset

Pyörökaktukset (Rebutia) on noin 60 kaktuslajin muodostama suku, joka on peräisin Argentiinan, Bolivian ja Perun vuoristoista. Lajit ovat pieniä, pallomaisia kaktuksia, joiden varressa ei ole varsinaisia särmiä, mutta sen sijaan syyläkaktusten tapaan säännöllisesti asettautuneita kohoumia podarioita, joiden kärjessä olevasta areolista piikit kasvavat.

Pyörökaktukset kukkivat hyvin runsaasti. Kasvin kokoon nähden melko kookkaat, kirkasväriset kukat puhkeavat useimmista muista kaktussuvuista poiketen verson alaosasta ja ovat väriltään yleensä oranssinpunaisia, mutta myös keltakukkaisia lajeja löytyy. Pyörökaktukset tuottavat runsaasti siemeniä, jotka itävät emokasvin ympärille muodostaen mättäitä.

Huonekasvina helppohoitoisia pyörökaktuksia myydään myös mm. Aylostera-nimellä.

Tuntomerkit 
Pyörökaktukset ovat pieniä, matalakasvuisia, yksivartisia tai mätästäviä ja pallomaisia tai lyhyelti lieriömäisiä. Varren uurteet ovat heikosti kehittyneet tai puuttuvat, mutta kyhmyjä tavallisesti on. Areolit ovat pyöreitä, soikeita tai pitkänomaisia. Piikit ovat heikkoja, tavallisesti sukasmaisia. Kukkia on usein yhdessä kasvissa paljon, ja ne sijaitsevat varren sivulla tai lähellä tyveä olevissa areoleissa. Pyörökaktukset kukkivat päiväaikaan. Kukan kehä on suppilomainen, melko pieni ja vaihtelevan värinen, useimmiten kuitenkin syvän oranssi tai keltainen. Kukkapohjuksessa on lukuisia pieniä suomuja, joissa toisinaan muutama karva tai sukasia. Pohjusmalja on lyhyt tai pitkänomainen, tavallisesti kapea, joskus käyritynyt. Heteet sijaitsevat yhdessä kiehkurassa. Hedelmä on pieni, lähes pallomainen, ohutseinäinen, aluksi mehukas mutta kypsänä kuiva; kukan jäänteet ovat siinä jäljellä. Siemenet ovat soikeita, kiiltävän mustia ja pinnaltaan kyhmyisiä tai ryppyisiä.

Levinneisyys 
Pyörökaktukset ovat kotoisin Bolivian ja Luoteis-Argentiinan Andeilta ja niiden lähellä olevilta kukkuloilta.

Lajit 
Kansainvälisen tutkijaryhmän mukaan (the International Cactaceae Systematics Group) pyörökaktuksia on 41 lajia:
Rebutia albiflora
Rebutia albopectinata
Rebutia arenacea
Rebutia aureiflora
Rebutia brunescens
Rebutia caineana
Rebutia canigueralii
Rebutia cardenasiana
Rebutia cylindrica
Rebutia deminuta
Rebutia einsteinii
Rebutia fabrisii
Rebutia fidaiana
Rebutia fiebrigii
Rebutia flavistyla
Rebutia fulviseta
Rebutia gonjianii
Rebutia heliosa
Rebutia huasiensis
Rebutia leucanthema
Rebutia marsoneri
Rebutia mentosa
Rebutia minuscula – muorinrebutia
Rebutia narvaecensis
Rebutia neocumingii
Rebutia neumanniana
Rebutia nigricans
Rebutia oligacantha
Rebutia padcayensis
Rebutia perplexa
Rebutia pseudodeminuta
Rebutia pulvinosa
Rebutia pygmaea
Rebutia ritteri
Rebutia simoniana
Rebutia spegazziniana
Rebutia spinosissima
Rebutia steinbachii
Rebutia steinmannii
Rebutia wessneriana
Rebutia xanthocarpa

Lajin vaarinpyörökaktus (Rebutia senilis) asema on epävarma.

Lähteet 
 Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9.
 Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet.

Viitteet

Aiheesta muualla 
Rebutia CactiGuide.comissa

Kaktuskasvit