Tiikeripyton

Tiikeripyton eli intiantiikeripyton eli intianpyton (Python molurus) on pytonkäärmeiden heimoon kuuluva käärmelaji. Se on kuristajakäärme, eikä sillä ei ole myrkkyhampaita. Aiemmin tiikeripytonin alalajina pidetty burmanpyton on erotettu omaksi lajikseen (Python bivittatus). Tiikeripyton kuuluu CITES-sopimuksen erityisesti suojeltuihin I-liitteen lajeihin.

Ulkonäkö ja koko 
Täysikasvuinen tiikeripyton on mittausten mukaan 2,0–4,6 metriä pitkä. Naaraat kasvavat koiraita isommiksi. Tiikeripyton on pienempi kuin omaksi lajikseen erotettu burmanpyton, jota se muistuttaa ulkonäöltään. Burmanpytonin keltaisen pohjavärin sijaan tiikeripyton on harmaa ja väritykseltään haaleampi, eikä sillä ole yhtä selkeää nuolikuviota päässään. Luotettavimmin ne erottaa siitä, että tiikeripytonin ylähuulen suomut ulottuvat sen silmään asti, kun taas burmanpytonilla on lisäksi okulaarisia suomuja, jotka erottavat silmän ylähuulen suomuista.

Levinneisyys ja elinympäristö 
Tiikeripytonia esiintyy Intian niemimaan kuivissa metsissä ja ruohomailla, kun taas burmanpyton elää kosteammissa elinympäristöissä. Lajien risteytymisestä luonnossa ei ole todisteita. Hylätyistä lemmikkieläimistä on muodostunut lisääntyvä kanta myös Pohjois-Amerikan Floridaan.

Elintavat 
Tiikeripyton oleskelee päivisin piikkisikojen koloissa, ja yöllä se herää saalistamaan.

Lisääntyminen 
Tiikeripytonit parittelevat aikaisin kevätkuukausina ja ne munivat maalis-huhtikuussa. Poikuekoko on suuri, jopa 107 munaa. Hautoessaan munia tiikeripytonin lihakset värähtelevät, ja nämä liikkeet auttavat naarasta nostamaan munien ympäryksen lämpötilaa. Naaras ei koskaan jätä munia, eikä käy edes syömässä. Vankeudessa tiikeripytoneille kertyy ikää noin 20 vuoden verran, luonnossa elävistä ei ole merkintöjä.

Ravinto 
Tiikeripytonin ruokavalio koostuu erilaisista nisäkkäistä aina jyrsijöistä hirvieläimiin, ja se tappaa saaliinsa kuristamalla. Ihmisiä se ei suuresta koostaan huolimatta saalista.

Yläleuassa, suun tuntumassa sillä sijaitsee herkkiä aistimia, jotka reagoivat saaliseläimestä säteilevään lämpöön. Pyton väijyy pyydystettävää järven rannalla tai puussa, ja on aina iskuvalmis. Uhrinsa ympärille kietoutuessaan se voi olla jokseenkin varma pyynnin onnistumisesta.

Lemmikkinä 
Se kesyyntyy hyvin, mutta on melko vaivaton lemmikkilaji ja on melko helppohoitoinen.

Lähteet 
 Burmese Python  
 Herp Care Collection: Burmese Python

Viitteet

Aiheesta muualla 
 ITIS: Python molurus 
 University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Python molurus, Indian Python 

Pytonkäärmeet
Lemmikkimatelijat