Kengurusaari

Kengurusaari () on saari Etelä-Australiassa. Se on Tasmanian ja Melvillensaaren jälkeen Australian kolmanneksi suurin saari. Saari on noin 150 kilometriä pitkä ja 0,9–55 kilometriä leveä. Sen pinta-ala on 4 416 neliökilometriä. Yli kolmasosa saaresta on kansallispuistoa tai suojelualuetta. Vuonna 2006 saarella asui 4 702 ihmistä.

Kengurusaari erkani Australian mantereesta merenpinnan nousun takia noin 10 000 vuotta sitten. Saarelta tehdyt löydöt viittaavat saarella olleen aboriginaalien asutusta ennen eurooppalaisten tutkimusmatkailijoiden saapumista. Aboriginaalien jälkeen seuraavat asukkaat saarella olivat merileijonien metsästäjiä. He saapuivat 1800-luvun alussa ja toivat saarelle mukanaan myös Tasmaniasta ja manner-Australiasta kidnapattuja aboriginaalinaisia, jotka pakotettiin saarella töihin. Britit löysivät saaren ensimmäisinä eurooppalaisina vuonna 1802. Tutkimusretkeä johtanut kapteeni Matthew Flinders nimesi saaren Kengurusaareksi (Kangaroo Island), koska he olivat metsästäneet kenguruita saarelta tutkimusmatkan aikana.

Saarella sijaitsee neljä majakkaa: vuonna 1852 rakennettu Cape Willoughby, 1858 rakennettu Cape Borda, 1908 rakennettu Cape St Albans ja 1909 rakennettu Cape du Couedic. Cape Willoughbyn majakka on Etelä-Australian vanhin.

Toukokuussa 1860 Kengurusaaren edustalla haaksirikkoutui suomalainen parkkilaiva Fides. Haaksirikossa kuoli laivan kapteeni ja yhdeksän miehistön jäsentä.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kengurusaaren turismi 
 Abc:n artikkeli: Kangaroo Island Unearthed 

Australian saaret
Etelä-Australia