Albertinkatu

Albertinkatu () on vajaan kilometrin mittainen kaakkois-luoteissuuntainen katu Helsingissä Punavuoren ja Kampin kaupunginosissa.

Profiili

Albertinkatu alkaa Punavuoresta Sepänkadulta. Kadun eteläosasta avautuu näkymä Tehtaanpuistoon. Uudenmaankadun risteyksestä pohjoiseen Albertinkatu sijaitsee Kampissa. Katu päättyy Lapinlahdenkadun risteykseen; kadun pohjoisosan varrella on kolmionmuotoinen pieni Lapinlahden puistikko. Albertinkadulta on yhteys Runeberginkadulle, Kampin keskukseen ja Kampin metroasemalle parisataametrisen Malminrinteen kautta. Kadun eteläpäässä Sepänkadun toisella puolella on Tehtaanpuisto, jonka poikki suunnilleen Albertinkadun kohdalla on jalankulkijoiden kulkuyhteys Tehtaankadun ja Laivurinkadun risteykseen ja sitä kautta Merisatamaan.

Albertinkatu on yksisuuntainen pohjoisesta etelään; poikkeuksena ensimmäisen ja viimeisen korttelin matkalta; eteläisin kappale katua eli Pursimiehenkadun ja Sepänkadun välinen jyrkkärinteinen osa on kaksisuuntainen, samoin pohjoisin katuosuus Eerikinkadusta pohjoiseen (jälkimmäinen osuus oli aiemmin yksisuuntainen). Albertinkadun itäpuolinen rinnakkaiskatu eli Fredrikinkatu on yksisuuntainen lähes koko matkaltaan vastakkaiseen suuntaan eli etelästä pohjoiseen. Albertinkatu on sekä jalkakäytävien että ajoradan osalta asfalttipäällysteinen. Edellä mainittu eteläisin osa kadusta on päällystetty nupukivin. Katu on valaistu ylösripustetuin valaisimin.

Historia

Kirjassa Puhvelista Punatulkkuun Helsingin vanhoja kortteleita kuvataan Albertinkatua: "Helsingin kaduista persoonallisimpia on Albertinkatu. Se alkaa Punavuoren sokkeloista, nousee kukoistukseen oopperan ohi kulkiessaan ja palaa taas entiseen tyyliinsä Kampin kulmilla." (Tässä oopperalla tarkoitetaan silloista oopperataloa eli Aleksanterin teatterin rakennusta). Albertinkatu oli mukana jo Johan Albrecht (Albert) Ehrenströmin ensimmäisessä asemakaavasuunnitelmassa vuodelta 1812, ja se on myös nimetty hänen mukaansa. Kadun varrella sijaitsi lukuisia pieniä osto- ja myyntiliikkeitä, jotka olivat päivisin kiinni ja avautuivat iltaisin. Toisen maailmansodan vuosina, kun pula vaatteista oli pahimmillaan, saattoi kadulla kulkea mies kauppaamassa yllään olevaa pikkutakkia ohikulkijoille. Pursimiehenkadun kulmaan kohosi vuonna 1893 punatiilinen rakennus, joka oli pitkään Tilhen korttelin ainoa kivitalo. Tiililinnassa sijaitsi työkoti, yömaja, vieraskoti eli huokea raittiushotelli matkustavaisille sekä työväen höyrykeittiö. Osoitteeseen Albertinkatu 40-42 valmistui Teknillisen korkeakoulun sähköteknillinen laboratorio vuonna 1925. Talosta lähetettiin Suomen ensimmäinen televisiolähetys 24. toukokuuta 1955. Kauppaneuvos Arthur Nymanin rakennuttama "Fredrikinlinna" Albertinkatu 46:ssa oli valmistuessaan Helsingin korkeimpia asuintaloja. Nymanin isä Karl Fredrik osti tontin vuonna 1879 6 060 markalla, (vuoden 2017 rahassa vajaa 30 000 euroa).

Albertinkatu 20:ssa sijainneessa vanhassa puutalossa toimi vuodesta 1957 jazzklubi Old House Jazz Club, jonka isäntänä toimi Pekka Mäyrämäki. Sen toiminta päättyi kun rakennus purettiin 1964.

Arkkitehtuuri

Albertinkadun vanhin rakennus on kivitalo vuodelta 1860 Kalevankadun risteyksessä osoitteessa Albertinkatu 31. Seuraavassa on mainittu Albertinkadun rakennukset etelästä pohjoiseen. Poikkikadut on mainittu kursiivilla.

Pariton puoli

Sepänkatu
Albertinkatu 1, arkkitehti Niilo Kokko, valmistumisvuosi 1960
Albertinkatu 3, Aili ja Niilo Pulkka, 1958
Pursimiehenkatu
Albertinkatu 5, Rudolf Lanste, 1939
Albertinkatu 7, von Essen, Kallio & Ikäläinen, 1907
Merimiehenkatu
Albertinkatu 9, Armas Siitonen, 1928
Albertinkatu 11, Runar Eklund, 1921
Punavuorenkatu
Albertinkatu 13, Elma ja Erik Lindroos, 1961
Albertinkatu 15, Elma ja Erik Lindroos, 1961
Iso Roobertinkatu
Albertinkatu 17, Gustaf Estlander, 1906
Albertinkatu 19, Gustaf Estlander, 1907
Uudenmaankatu
Albertinkatu 21, Karl Lindahl, 1911
Albertinkatu 23, Karl Hård af Segerstad, 1898
Bulevardi (Raitiolinja 6 Hernesaari–Arabia)
Albertinkatu 25, Kokko & Kokko, 1961, valtion virastotalo
Albertinkatu 27a, Gustaf Estlander, 1906
Albertinkatu 27b, Klaus Groth, 1969
Lönnrotinkatu
Albertinkatu 29, Kaj Salenius, 1957. Rakennuksessa on Helsingin VPK:n paloasema.
Albertinkatu 31, Heikki Honkanen, 1939
Albertinkatu 31b, ei tiedossa, 1860
Kalevankatu
Albertinkatu 33, Nils Salin, 1888
Albertinkatu 35, Kaj Salenius, 1962
Eerikinkatu
Lapinlahden puistikko
Lapinlahdenkatu
Malminrinne

Parillinen puoli

Sepänkatu
Albertinkatu 2, Niilo Kokko, 1963
Albertinkatu 4, Gustaf Nyström, 1893
Pursimiehenkatu
Albertinkatu 6, Armas Esti, 1928
Albertinkatu 8, Teuvo Lindfors, Olavi Maamies, 1962
Merimiehenkatu
Albertinkatu 10, Oskari Holvikivi, Leuto A. Pajunen, 1913
Albertinkatu 12, Jussi Paatela, 1939
Punavuorenkatu
Albertinkatu 14, Niilo Kokko, 1961
Albertinkatu 16, Keijo Petäjä, 1962
Iso Roobertinkatu
Albertinkatu 18, Heikki Kaartinen, 1929
Albertinkatu 20, Toivo Korhonen, 1970
Albertinkatu 22–24, Vilho Lekman, 1914
Albertinkatu 26–28, T. A. Elo, 1931
Uudenmaankatu
Albertinkatu 30ab, Kaj Salenius, 1959, Veikkauksen entinen pääkonttori, nykyään hotellina
Albertinkatu 30cd, Ole Gripenberg, 1937
Bulevardi (Raitiolinja 6 Arabia–Hernesaari)
Albertinkatu 32, Koshperoff, 1876, Aleksanterin teatteri, jossa vuosina 1919–1993 toimi Suomen kansallisooppera
Albertinkatu 34, Onni Tarjanne, 1890
Albertinkatu 34, Vietti Nykänen, 1929
Lönnrotinkatu
Albertinkatu 36, Kaj Englund, 1938
Albertinkatu 36, Esko K. Mäkelä, 1967
Albertinkatu 38, Helge Lundström, 1938
Kalevankatu
Albertinkatu 40–42, Onni Tarjanne, 1925, entinen Teknillisen korkeakoulun sähköteknillinen laboratorio
Eerikinkatu
Albertinkatu 44, Alexis Stierncreutz, 1928
Albertinkatu 46, Martti Välikangas, 1928
Ruoholahdenkatu
Lapinlahdenkatu

Viidessä Albertinkadun risteyksessä on liikennevalot: Eerikinkatu, Kalevankatu, Lönnrotinkatu, Bulevardi ja Uudenmaankatu. Lisäksi Punavuorenkadun risteyksessä on pohjoispuolisen suojatien huomiovalot sekä kadun pohjoispään kiertoliittymässä raitiovaunuliikenteen risteysvalot.

Kulttuuriviittauksia

Filosofi Esa Saarinen kirjoitti "kansallis-filosofiseksi puheenvuoroksi" luonnehditun teoksen Erektio Albertinkadulla, jonka WSOY julkaisi vuonna 1988 (ISBN 951-0-15410-5). Albertinkadulla on myös omat kummituksensa. Tarinan mukaan kadulla vaeltavat kurtisaani Maria Jemina Salosen ja murhaaja Matti Haapojan aaveet.

Kuvia Albertinkadulta

Lähteet
Korttelit.fi (kaikkien artikkelin talotietojen lähde) 
Ollila, Kaija, Toppari, Kirsti: Puhvelista Punatulkkuun Helsingin vanhoja kortteleita, 1975 Sanoma Osakeyhtiö, ISBN 951-9134-69-7

Viitteet

Aiheesta muualla 

Helsingin kadut