Eddie Rickenbacker

Edward (Eddie) Vernon Rickenbacker (8. lokakuuta 1890 – 27. heinäkuuta 1973) oli ensimmäinen kuuluisa yhdysvaltalainen hävittäjä-ässä ensimmäisessä maailmansodassa. Hän pudotti sodassa 22 vihollislentokonetta ja neljä ilmaa kevyempää alusta, mikä tekee hänestä sodan kyvykkäimmän yhdysvaltalaisen hävittäjä-ässän. Sodan jälkeen hän toimi Eastern Air Lines -lentoyhtiön johtajana.

Elämäkerta 

Rickenbacker syntyi Columbusin kaupungissa Ohiossa 8. lokakuuta 1890. Hänen vanhempansa olivat sveitsiläisiä maahanmuuttajia. Perhe oli köyhä, ja Rickenbacker joutui jo lapsena keräämään romua ja jakamaan sanomalehtiä ansaitakseen rahaa. Myöhemmin hänen isänsä kuoli henkirikoksen uhrina, jolloin hän lopetti koulunkäyntinsä tukeakseen äitiään rahallisesti.

Nuoruudessaan Rickenbacker harrasti autourheilua. Kimmoke tähän tuli, kun hän pääsi Ford Model C -auton kyytiin ja myöhemmin työskenteli autoteollisuuden parissa myyntipäällikkönä. Hänen ensimmäinen merkittävä voittonsa autourheilijana tuli Sioux Cityssä vuonna 1914 järjestetyssä 300 mailin autokilpailussa.

Maailmansodassa 

Yhdysvaltain liityttyä ensimmäiseen maailmansotaan huhtikuussa 1917 Rickenbacker pääsi kenraali John J. Pershingin henkilökohtaiseksi autonkuljettajaksi.

Rickenbackerin tekninen lahjakkuus teki vaikutuksen hänen ylempiinsä, kuten ilmajoukkojen päällikkö Billy Mitchelliin, ja Rickenbacker siirrettiin ilmajoukkoihin. Hän saavutti yhteensä 26 ilmavoittoa länsirintamalla lentäessään ja nousi lopulta 94. lentolaivueen komentajaksi.

Maailmansodan jälkeen 

Ensimmäisen maailmansodan päätyttyä hävittäjä-ässä Rickenbacker palasi vuonna 1919 Yhdysvaltoihin kansallissankarina. Hän julkaisi omaelämäkerrallisen teoksen Fighting the Flying Circus samana vuonna. Alkuun hän harkitsi lentokoneteollisuuden parissa työskentelyä, mutta lentokoneista oli sodan jälkeen ylitarjontaa, joten hän palasi autoteollisuuden pariin. Hän sai detroitilaiselta miljonääriltä Barney Everittiltä rahoitusta ja alkoi valmistaa Rickenbacker-merkkistä autoa, joka kuitenkin osoittautui kannattamattomaksi.

Toimittuaan autoteollisuuden parissa Rickenbacker palasi ilmailun pariin ja perusti vuonna 1926 Florida Airways -yhtiön, joka kuljetti lentopostia Miamin ja Atlantan välillä. Vuonna 1938 hänestä tuli Eastern Air Lines -yhtiön johtaja, ja hän nosti vaikeuksiin ajaneen yhtiön jälleen menestyksekkääksi. Häntä ärsytti syvästi Civil Aeronautics Board -virasto, jota hän piti vapaan liiketoiminnan vastustajana.

Toisen maailmansodan aikana lokakuussa 1942 sotaministeri Henry Stimson pyysi Rickenbackeria välittämään salaisen viestin kenraali Douglas MacArthurille Uuteen-Guineaan. Häntä kuljettanut B-17 Flying Fortress teki navigointivirheen vuoksi kuitenkin pakkolaskun mereen, jolloin hänt ja kuusi muuta matkustajaa viettivät pelastuslautoilla 24 päivää ilman ruokaa ja vettä.

Sodan jälkeen Rickenbacker palasi Eastern Air Linesin johtotehtäviin, ja 1940-luvun lopulla se teki enemmän voittoa kuin kaikki muut yhdysvaltalaiset lentoyhtiöt yhteensä. Hänen päätöksensä johtajana kuitenkaan eivät olleet parhaita mahdollisia – hän muun muassa päätti yhtiölle hankittavan Lockheed Electra -potkurikoneita, kun kilpaileva Delta Air Lines oli jo siirtymässä Douglas DC-8- ja Convair 880 -suihkukoneisiin.

Rickenbacker vetäytyi eläkkeelle vuonna 1963 ja kuoli Zürichissa Sveitsissä 87-vuotiaana 27. heinäkuuta 1973. Hänet on haudattu Greenlawnin hautausmaalle Columbusiin Ohioon.

Lähteet

Viitteet 

Yhdysvaltalaiset ensimmäisen maailmansodan sotilaat
Yhdysvaltalaiset lentäjät
Vuonna 1890 syntyneet
Vuonna 1973 kuolleet