Metsäruusu

Metsäruusu (Rosa majalis tai Rosa cinnamomea) on Euraasiassa kasvava metsien punakukkainen ruusulaji. Suomessa laji on yleinen lähes koko maassa.

Metsäruusun tieteellisenä lajinimenä on Suomessa alettu uudelleen käyttää Carl von Linnén antamaa, aiemmin hylättyä nimeä cinnamomea, mutta muualla se tunnetaan yleensä edelleen lajinimellä majalis.

Ulkonäkö ja koko 

Metsäruusu kasvaa 20–200 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on kanelinruskea ja se muodostaa juurivesoja. Nuorissa varsissa ja vanhojen varsien alaosissa piikit ovat neulamaisia ja tavallisesti tiheässä. Muualla kasvissa piikit ovat käyriä ja sijaitsevat harvakseltaan. Kukkivan haaran piikit ovat pareittain nivelissä. Lehden korvakkeet ovat leveäkärkisiä. Lehti on kerrannaislehti. Pitkulaiset lehdykät ovat 1,5–4,5 cm pitkiä, tavallisesti päältä harmaakarvaisia ja harmahtavanvihreitä, alta vaaleanvihreitä ja tiheäkarvaisia. Lehdyköiden laidat ovat kapea- ja suippohampaisia, mutta tyviosa on tavallisesti hampaaton. Kukat ovat punaisia ja ovat yksittäin. Kukkaperä on 1–2 cm pitkä ja nystykarvaton. Metsäruusu kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa. Hedelmä on punainen, 1 cm pitkä, pallomainen tai naurismainen kiulukka.

Suomessa tavattavista ruusuista metsäruusu muistuttaa eniten karjalanruusua (R. acicularis). Metsäruusu risteytyy helposti kurtturuusun kanssa kantalajien kasvaessa lähekkäin. Tätä monimuotoista risteymää kutsutaan pietarinruusuksi (R. × majorugosa).

Levinneisyys 
Metsäruusua tavataan laajalla alueella Euraasian keskiosissa Norjasta, Ruotsista ja Puolasta itään läpi Venäjän Keski-Siperiaan saakka. Euroopassa lajia tavataan lisäksi Alpeilta. Metsäruusu on levinnyt ihmisen mukana myös Pohjois-Amerikkaan. Suomessa metsäruusua tavataan koko maassa aivan pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta. Muualla Suomessa laji on yleinen keskistä Suomea lukuun ottamatta. Metsäruusu on ainoa lähes koko Suomessa kasvava alkuperäinen ruusulaji.

Elinympäristö 

Metsäruusu kasvaa lehdoissa, lehtokallioilla, valoisissa ja rehevissä rantametsissä ja tienvarsilla. Laji esiintyy joskus myös villiintyneenä viljelykarkulaisena ja -jäänteenä.

Käyttö 
Metsäruusua kasvatetaan toisinaan jalostettuna koristepensaana. Sen lajikkeita ovat esimerkiksi arnonruusu ('Arno'), mökinruusu ('Foecundissima'), malvaruusu ('Malvankukka') ja tornionlaaksonruusu ('Tornedal').

Lähteet 
 Oulun kasvit. Piimäperältä Pilpasuolle. Toim. Kalleinen, Lassi & Ulvinen, Tauno & Vilpa, Erkki & Väre, Henry. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Norrlinia 11 / Oulun kaupunki, Oulun seudun ympäristövirasto, julkaisu 2/2005. Yliopistopaino, Helsinki 2005.
 Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
 Ålands flora. Toim. Hæggström, Carl-Adam & Hæggström, Eeva. Ålandstryckeriet, Mariehamn 2008.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Kasviatlas 2021: Metsäruusun (Rosa cinnamomea) levinneisyys Suomessa.
 Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Metsäruusu (Rosa cinnamomea)
 Yrttitarha.fi: Ruusut

Ruusulajit