Paniikkikohtaus

Paniikkikohtauksella tarkoitetaan yllättävää pelko- tai ahdistustilaa. Kohtaus kestää yleensä viidestä minuutista tuntiin. 

Yleisiä oireita ovat: 
 Hengenahdistus 
 Käsien ja jalkojen tärinä tai vapina
 Raajojen tunnottomuus, pistely ja puutuminen
 Sydämen tykytys tai kiihtynyt sydämen rytmi
 Rintakipu tai puristuksen tunne rinnassa
 Huimaus
 Pahoinvointi
 Hikoilu, vilunväreet tai kuumat aallot
 Epävarma olo, pyörtymisen tunne
 Tajunnan tason häiriöt tai hämärtyminen
 Epätodellisuuden tunne
 Kontrollin menettämisen tai sekoamisen pelko
 Kuolemanpelko 

Mikäli kohtaukset toistuvat eikä henkilö saa apua tähän, hän voi ruveta kokemaan esimerkiksi kaupassa käymisen ylivoimaiseksi, koska pelkää saavansa siellä kohtauksen. Silloin tilanne voi olla jo niin paha, että hän pysyttelee vain sisällä, eikä pidä yhteyttä keneenkään. 

Paniikkikohtausten hoitoon saatetaan kirjoittaa esimerkiksi bentsodiatsepiineihin lukeutuvia diatsepaamia tai alpratsolaamia. Näiden lääkkeiden säännöllinen käyttö saattaa kuitenkin usein pahentaa ongelmaa, sillä bentsodiatsepiinien säännöllinen käyttö altistaa paniikkikohtauksille. Paniikkihäiriön hoidossa käytetään myös Propral-betasalpaajiin kuuluvaa lääkettä. Se auttaa jännitysoireisiin sekä tasoittaa sydämenlyöntejä. Pitkään kestäneissä paniikkihäiriötapauksissa pohjalääkkeeksi määrätään usein masennuslääkitys, joka nostaa aivojen serotoniinitasoa.
Jukka Turtosen laatima paniikkihäiriötä käsittelevä Potilasopas esittää adekvaateina lääkityksinä paniikkihäiriöön sekä paroksetiinin että trisyklisen klomipramiinin. Vihkosessa mainitaan myöskin joidenkin lääkkeiden altistavan paniikkihäiriölle, sekä olevan paniikkikohtauksen laukaisijoina. Yhtenä ryhmänä mainittiin muun muassa astma- ja nuha- sekä yskänlääkkeet.

Toistuvia paniikkikohtauksia kokevilla henkilöillä saatetaan todeta ahdistuneisuushäiriöihin luettava paniikkihäiriö.

Lähteet 

Oireet
Ahdistuneisuus
Seulonnan keskeiset artikkelit