Yläarktinen

Yläarktinen on tundra-alueen pohjoisosa, joka on lähinnä polaariaavikkoa tai arktista puoliaavikkoa. Jäätiköiden ulkopuolista yläarktista aluetta luonnehtii kasvillisuuden ja eläimistön niukkuus. Tyypillistä yläarktista aluetta on Grönlannin pohjois- ja luoteisrannikoilla. Yläarktisella alueella viihtyvät muun muassa naali, myskihärkä ja susi.

Yläarktiset Huippuvuoret 

Eräs määritelmä laskee yläarktiseksi alueen jossa heinäkuun keskilämpötila on 4–8 C. Tällöin yläarktiseksi luettaisiin Huippuvuoret. Siellä kasvukausi on noin 100 vuorokautta. Yleensä yläarktisella alueella kasvaa sammalia ja jäkäliä, ellei ole polaariaavikkoa tai jäätikköä. Suppealajisia putkilokasveja on vain 20 prosentilla pinta-alasta. Esimerkiksi huippuvuorilla kasvaa vain 164 alkuperäistä ja 7 ihmisen tuomaa lajia. Kasvit kasvavat parhaimmillaankin 30 cm:n korkuiseksi. Yläarktisen alueen kasvillisuus on lähinnä saraa, heinää, unikon(Papaver dahlianum) kaltaisia kukkakasveja ja lapinvuokkoa Dryas octopetala. Huippuvuorilla elää suurista nisäkkäistä vain huippuvuortenpeuroja, jääkarhuja ja naaleja. Toisaalta Huippuvuorilla eivät ole menestyneet myskihärkä, napajänis ja jänis. Huippuvuorilla viihtyvät säännöllisemmin muun muassa lokit, kihut ja jotkut kahlaajat.

Yläarktisen alueen biomeja

Katso myös 

Tundra
Polaariaavikko

Lähteet 
Pohjois-Euroopan luonto, Eeva-Liisa Hallanaro et al., Edita 2002, ISBN 92-893-0636-X, s 200
Valoa ja kaamosta, Claes Bernes. Pohjoismaiden ministerineuvosto, Kööpenhamina 1996, s. 62. ISBN 92-9120-900-7, ISSN 0903-7004.

Viitteet 

Kasvillisuusvyöhykkeet
Arktis
Tundra