Haemophilus influenzae

Haemophilus influenzae (suomeksi toisinaan hemofilus) on gramnegatiivinen kokkobasilli. Bakteerin kuvaili ensimmäisen kerran saksalainen bakteriologi Richard Pfeiffer vuonna 1892 influenssapandemian aikaan. H. influenzae on yleensä aerobinen, mutta voi tietyissä oloissa toimia fakultatiivisena anaerobina.

H. influenzaen genomin pienestä koosta johtuen se oli viruksia lukuun ottamatta ensimmäinen eliö, jonka koko genomi sekvensoitiin. Genomi koostuu 1 830 140 emäsparista ja sisältää 1 740 geeniä. Projekti suoritettiin yhdysvaltalaisessa The Institute for Genomic Research -tutkimuslaitoksessa ja julkaistiin vuonna 1995 arvovaltaisessa Science-lehdessä. 

Suurin osa H. influenzae -kannoista on opportunistisia patogeeneja, mikä tarkoittaa, että ne eivät aiheuta isäntäeliössään tautia, ellei isännän immuunijärjestelmä häiriinny esimerkiksi virusinfektion tai lääkityksen seurauksena. Yleisesti tunnetaan kuusi H. influenzaen serotyyppiä: a, b, c, d, e, ja f. H. influenzae tyyppi b (Hib) aiheutti aiemmin suuren osan hemofilusinfektioista, mutta tilanne muuttui, kun Hib-rokote otettiin käyttöön. Suomessa Hib-rokote tuli yleiseen rokotusohjelmaan 1980-luvun lopulla.

H. influenzaen aiheuttamiin sairauksiin kuuluvat muun muassa aivokalvontulehdus, kurkunkansitulehdus (epiglottiitti), niveltulehdus (artriitti), välikorvatulehdus (otiitti), poskiontelotulehdus (sinuiitti), keuhkokuume ja sidekalvontulehdus.

Katso myös 
Keuhkokuume
Aivokalvontulehdus

Lähteet

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Haemophilus influenzae
Terveyden ja hyvinvoinnin laitos (THL): Haemophilus influenzae
National Center for Biotechnology Information (NCBI): Haemophilus influenzae, taxonomy 
UniProt, taxonomy: Haemophilus influenzae 

Gramnegatiiviset bakteerit
Proteobacteria