Veli-Matti Savinainen

Veli-Matti Savinainen (s. 5. tammikuuta 1986 Espoo) on suomalainen jääkiekkoilija ja maailmanmestari, joka pelaa SM-liigajoukkue Tapparassa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta Savinainen osaa pelata myös keskellä.

Ura

Seuraura

Junioriura, Mestis ja siirtyminen tryoutin kautta Ässiin 
Savinainen aloitti jääkiekon kolmivuotiaana Espoon Kiekkoseurassa. Hän siirtyi kaudeksi 2001–2002 Espoo Bluesin C-nuoriin. Kauden 2002–2003 Savinainen oli kokonaan pelaamatta, kun häntä ei omien sanojensa mukaan kiinnostanut jääkiekko. Savinainen kertoi C Moren haastattelussa tammikuussa 2023 tehneensä talonmiehen töitä Helsingissä ja teini-iän muiden kiinnostuskohteiden vieneen häntä mennessään. Savinaisen mukaan hänen isänsä kuitenkin kehotti häntä yrittämään vielä jääkiekkoilua. Savinaisen perheen muutettua Karkkilaan hän siirtyi kaudeksi 2003–2004 Forssan Palloseuraan. Kaudeksi 2005–2006 hänet nostettiin FPS:n Mestis-joukkueeseen, jossa tulokaskausi toi 35 runkosarjaottelussa tehot 3+3=6. Savinainen kuului joukkueen positiivimpiin yllättäjiin ja paikkasi kauden aikana myös FPS:n ykkösketjun poissaoloja. Hänen kevätkautensa jäi kuitenkin rikkonaiseksi varusmiespalveluksen takia. Toukokuussa 2006 Savinainen teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

Kaudella 2006–2007 Savinainen teki läpimurtonsa Mestiksessä; hän voitti FPS:n sisäisen piste -ja syöttöpörssin tehoilla 14+19=33. Joukkue putosi kauden päätteeksi Suomi-sarjaan ja Savinainen oli jo lopettamassa uraansa, mutta FPS:n päävalmentajana toiminut Karri Kivi houkutteli hänet kuitenkin tryoutille Porin Ässiin toukokuussa 2007. Savinainen sai lokakuussa loppukauden 2007–2008 kattavan sopimuksen joukkueeseen. Hän teki liigadebyyttinsä Ässien kauden toisessa ottelussa 15. syyskuuta 2007 vieraissa Tampereen Ilvestä vastaan. Savinaisen liigauran avausmaali syntyi 6. lokakuuta 2007 Kalevan Palloa vastaan, jolloin hän teki myös kaksi syöttöpistettä. Savinainen palkittiin ottelun Ilta-Sanomien kolmen tähden tähtipelaajana. Hän teki 14 ensimmäisessä liigaottelussaan tehot 2+4=6, ja kuului syyskaudella Ässien positiivisimpiin yllättäjiin. Kokonaisuutena Savinaisen tulokaskausi SM-liigassa jäi kuitenkin varsin epätasaiseksi. Yhteensä hänen tulokaskautensa toi 48 runkosarjaottelussa tehot 4+7=11. Savinainen pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua lainalla Mestis-joukkue KooKoossa lokakuussa 2007.

Murtautuminen SM-liigan huipulle 2008–2013 
Kaudella 2008–2009 Savinainen nousi Ässissä suurempaan rooliin ja teki 51 runkosarjaottelussa tehot 6+19=25. Hänen teholukemansa +10 oli joukkueen paras. Runkosarjan lopulla, 21. helmikuuta 2009 HPK:n Janne Kolehmainen taklasi Savinaista avojäällä päähän. Hän sai tilanteessa aivoruhjeen ja lukuisia murtumia kasvoilla. Savinaisen kausi päättyi tähän, eikä hän pelannut enää liigakarsinnoissa. Kolehmainen sai ottelussa 2+2+10-minuutin jäähyn huitomisesta, väkivaltaisuudesta sekä käytösrangaistuksen. Savinaisen loukkaantumisesta huolimatta hän sai vain yhden ottelun pelikiellon. Ennen loukkaantumistaan Savinainen teki samassa kuussa kaksivuotisen jatkosopimuksen Ässien kanssa.

Savinaisen tehot jäivät kaudella 2009–2010 taas hieman vähemmälle, kun 50 runkosarjaottelussa syntyi vain 13 tehopistettä. Häntä haittasi myös käsivamma syyskaudella 2009. Saman vuoden joulukuussa Savinainen jatkoi sopimustaan kahdella vuodella. Hänen tehottomuutensa jatkui vielä alkukaudella 2010–2011, mutta kevätkaudella Savinainen nousi Ässien ykkösketjuun Matti Kuparisen ja Tommi Huhtalan vierelle. 1. maaliskuuta 2011 hän onnistui tekemään kypärätempun vieraissa Turun Palloseuraa vastaan. Savinainen palkittiin ottelun Ilta-Sanomien kolmen tähden tähtipelaajana.

Kaudella 2011–2012 Savinainen vakiinnutti paikkansa Ässien kärkiketjuissa. Hän oli 17 osumallaan joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä. Tehopisteitä Savinainen teki runkosarjassa kaikkiaan 31. Marraskuussa 2011 hän jatkoi sopimustaan kevääseen 2014. Kaudella 2012–2013 Savinainen nousi SM-liigan eliittiin. Hänen runkosarjansa jäi vain 46 ottelun mittaiseksi syyskaudella tulleen ylävartalovamman takia. Savinainen oli kuitenkin tehoilla 20+16=36 Ässien paras maalintekijä ja jakoi Stephen Dixonin lähdettyä joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Michael Ryanin kanssa. Hän teki SM-liigahistoriaa 22. huhtikuuta 2013 viidennessä finaaliottelussa vieraissa Tapparaa vastaan ratkaistuaan kaikkien aikojen pisimmän finaaliottelun tehtyään Ässien 1–2-voittomaalin kolmannessa jatkoerässä ajassa 108.59. Savinainen palkittiin ottelun Ilta-Sanomien kolmen tähden tähtipelaajana. Hän voitti finaalisarjan päätteeksi Suomenmestaruuden.

KHL-sopimus ja visiitti Ruotsissa 2013–2015 
Savinainen ei jatkanut Ässissä enää viimeistä sopimuskauttaan tehtyään kaksivuotisen sopimuksen KHL-seuraa Jugra Hanty-Mansijskin kanssa kesällä 2013. Hän sai mediahuomiota myös houkuteltuaan kaksi varastomiehinä työskentelevää kaveriaan; Jussin ja Juuson Savinaisen seurakseen Hanti-Mansijskiin. Hän lupasi maksaa heille kotitöistä kaksikon kuukausipalkkaa vastaavaa palkkaa. Savinainen teki kaudella 2013–2014 49 runkosarjaottelussa tehot 13+6=19, jotka riittivät Jugran sisäisen maalipörssin voittoon ja sisäisen pistepörssin kolmanteen sijaan. Heinäkuussa 2014 joukkue purki Savinaisen sopimuksen. Elokuussa hän teki kauden 2014–2015 kattavan sopimuksen Ruotsin SHL-liigassa pelaavan Leksands IF:n kanssa. Savinainen ei kuitenkaan viihtynyt Leksandissa, jätti joukkueen marraskuussa 2014 ja siirtyi loppukauden kattaneella sopimuksella KHL-seura Torpedo Nižni Novgorodiin.

Siirtyminen Tapparaan ja maalipörssin voitto 2015–2017 
Kaudeksi 2015–2016 Savinainen palasi Suomeen ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Tapparaan. Joukkueessa pelasi hänelle Ässistä tuttu tutkapari Stephen Dixon. Kummankaan kausi ei edennyt heihin kohdituneiden odotusten mukaisesti, eivätkä he otaneet hyökkäävää roolia kärkiketjuista. Savinaisen kauteen mahtui myös noin kuukauden mittainen poissaolo joulukuussa 2015 tulleen luistimen viiltovamman vuoksi. Hän teki runkosarjassa lopulta 44 ottelussa 22 tehopistettä ja pudotuspeleissä 18 ottelussa neljä tehopistettä. Hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden.

Savinainen nimettiin kaudeksi 2016–2017 Tapparan varakapteeniksi. Hän nosti tasoaan reilusti edellisestä kaudesta ja teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 30+26=56. Savinainen voitti koko SM-liigan maalipörssin ja sijoittui pistepörssissä toiseksi edellään vain joukkuetoveri Henrik Haapala. Hänet palkittiin maalipörssivoitostaan kauden päätteeksi Aarne Honkavaara -palkinnolla. Savinainen jakoi pudotuspeleissä Tapparan sisäisen pistepörssin voiton Valtteri Kemiläisen kanssa tehoilla 5+6=11. Hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Savinainen äänestettiin SM-liigan tähdistökentälliseen.

Paluu KHL:ään 2017–2022 
Kaudeksi 2017–2018 Savinainen palasi vuoden mittaisella sopimuksella KHL-joukkue Jugra Hanty-Mansijskiin. Hänen kautensa osoittautui pettymykseksi sekä henkilökohtaisella että joukkueen tasolla. Savinaisen tehot 9+8=17 riittivät kuitenkin Jugran sisäisen pistepörssin kolmanteen sijaan.

Savinainen siirtyi kaudeksi 2018–2019 vuoden mittaisella sopimuksella KHL:n kiinalaisseura Kunlun Red Stariin. Joukkuetta valmensi hänelle Tapparasta tuttu Jussi Tapola. Kaudeksi 2019–2020 Savinainen siirtyi jatkamaan KHL-uraansa kaksivuotisella sopimuksella Jokereihin. Hän teki KHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 11+13=24. Puolivälierissä Savinainen oli kolmella osumallaan joukkueen paras maalintekijä Nicklas Jensenin ja Antti Pihlströmin kanssa. Kaudella 2020–2021 hän oli 14 osumallaan Jokereiden kolmanneksi paras maalintekijä. Elokuussa 2021 Savinainen teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

Jokereiden kauden 2021–2022 keskeyttäminen ja paluu Tapparaan 
Helmikuussa 2022 Jokerit purki Savinaisen sopimuksen Jokereiden kauden päätyttyä ennenaikaisesti Venäjän ja Ukrainan sodan vuoksi. Hän palasi loppukauden kattavalla sopimuksella Tapparan SM-liigajoukkueeseen. Savinainen liittyi joukkueeseen Mestarien liigan finaaliotteluun Rögle BK:ta vastaan, joka päättyi kuitenkin Tapparan 2–1-tappioon. SM-liigan pudotuspeleissä hän jakoi kahdeksalla osumallaan koko maalipörssin voiton joukkuetoverinsa Joona Luodon ja TPS:n Mikael Pyyhtiän kanssa. Savinaisen maaleista peräti kolme olivat voittomaaleja, joita hän teki eniten koko liigassa. Viidennessä välieräottelussa 14. huhtikuuta 2022 KooKoota vastaan Savinaisen alivoimalla syntynyt osuma jäi Tapparan 4–1-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi ja se ratkaisi joukkueelle finaalipaikan. Hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Toukokuussa 2022 Savinainen teki Tapparan kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

Kaudella 2022–2023 Savinainen oli tehoilla 17+27=44 Tapparan toiseksi paras pistemies Jori Lehterän jälkeen ja hän jakoi joukkueen sisäisen maalipörssin toisen sijan Petteri Puhakan kanssa edellään Niko Ojamäki. Pudotuspeleissä Savinainen jakoi tehoilla 7+7=14 koko SM-liigan pistepörssin toisen sijan joukkuetoverinsa Waltteri Merelän ja Pelicansin Iikka Kangasniemen kanssa edellään joukkuetoveri Jori Lehterä sekä maalipörssin toisen sijan HIFK:n Iiro Pakarisen kanssa edellään vain Merelä. Hänen maaleistaan kolme oli voittomaaleja, joista kaksi syntyi finaalisarjassa Pelicansia vastaan. Viidennessä finaaliottelussa 27. huhtikuuta 2023 Savinainen teki Tapparan 4–4-tasoitusmaalin vain sekunti ennen varsinaisen peliajan päättymistä, kun Tappara haki tasoitusta ilman maalivahtia. Hänen osumansa hyväksyttiin videotarkistuksen päätteeksi. Tappara voitti lopulta Suomenmestaruuden, kun Marcus Davidsson teki 5–4-voittomaalin ensimmäisessä jatkoerässä ajassa 68.57. Esa Pirnes valitsi Savinaisen ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Mestaruus oli hänelle peräti viides peräkkäinen, kun Savinainen pelasi SM-liigassa. Hänet palkittiin pudotuspelien arvokkaimpana pelaajana Jari Kurri -palkinnolla ja äänestettiin SM-liigan tähdistökentälliseen. Mestarien liigan finaaliottelussa 18. helmikuuta 2023 vierassa ruotsalaista Luleå HF:ää vastaan hän sai kakkossyöttöpisteen Jori Lehterän tekemään 0–3-johtomaaliin, joka jäi lopulta Tapparan 2–3-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi, joka ratkaisi joukkueelle CHL:n mestaruuden. Toukokuussa 2023 hän teki seuran kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.

Maajoukkueura 

Savinainen edusti Suomea Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. Hän oli myös nimettynä joukkueensa varapelaajana Pekingin olympiakisoihin 2022. Savinainen pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2013, 2014, 2017, 2018 ja 2019, joista vuoden 2019 turnaus päättyi maailmanmestaruuteen ja vuoden 2014 turnaus hopeaan. Vuoden 2017 turnauksessa hän oli joukkueensa toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 3+4=7. Valmennus valitsi Savinaisen Suomen turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Hänet valittiin myös Sloveniaa vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Vuoden 2019 turnauksessa Savinainen toimi Suomen varakapteenina.

Savinainen on pelannut yhteensä 103 A-maaottelua tehopistein 25+22=47. Hän sai A-maajoukkueeseen ensituntumaa keväällä 2012 liityttyään Suomen ensimmäisen viikon MM-leiriryhmään Mikael Granlundin tilalle. Savinainen teki A-maajoukkuedebyyttinsä 4. huhtikuuta 2012 Rapperswilissä pelatussa Euro Hockey Challengen ottelussa Sveitsiä vastaan. Hänet merkittiin heti Suomen ykkösketjun vasempaan laitaan Mika Pyörälän ja Jesse Joensuun viereen. Savinaisen ensimmäinen maajoukkuemaali syntyi toisessa Sveitsiä vastaan pelatussa ottelussa, Arosassa 6. huhtikuuta 2012. Savinainen putosi lopulta viimeisten joukossa Suomen lopullisesta MM-kisajoukkueesta. Hän joutui viime hetkellä ulos myös vuoden 2021 kisajoukkueesta, kun Savinainen ei toipunut odotetusti KHL-kauden jälkeisestä leikkauksesta.

Pelityyli 
Elite Prospects-sivuston Ulf Anderssonin vuonna 2011 tekemän analyysin mukaan Savinainen on taitava kahden suunnan hyökkääjä, joka omaa hyvän kiekkokontrollin, mutta pitää ajoittain kiekkoa liian kauan. 

Jatkoaika.com -verkkolehden mukaan Savinainen on asennepelaaja, joka kykenee myös hyvään kiekolliseen peliin. Jatkoajan mukaan hän suojaa hyvin kiekkoa ja hänellä on erityisosaamista myös alivoimapelissä. Jatkoajan mukaan Savinainen on monikäyttöisyytensä ansiosta arvokas pelaaja, joka pystyy pelaamaan sentterinäkin, eikä hän ymmärrä, mitä tarkoittaa periksiantaminen. Jatkoajan mukaan Savinainen ajautuu toisinaan pelin ulkopuolelle ja katoaa näkymättömiin. Jatkoajan mukaan hän ottaa kovan pelin ja luonteen myötä ottaa myös turhiakin jäähyjä. Savinainen on tunnettu myös vastustajien ärsyttämisestä.

Muuta 
Savinainen on pelannut myös rullakiekon SM-liigaa Pahalammen joukkueessa.

Savinainen harrasti myös 15-vuotiaaksi asti jalkapalloa. Hän yritti omien sanojensa mukaan myös tehdä 14–15-vuotiaana rap-musiikkia, jolloin Savinainen käytti epävirallisesti artistinimeä MC Waterdoctor.

Savinainen sai vuonna 2013 sakkorangaistuksen maaliskuussa 2012 tapahtuneesta pahoinpitelystä.

Kesäkuussa 2018 Savinaisen tiedotettiin aloittavan osakkaana tuolloin Suomi-sarjassa pelanneen Kiekko-Espoon organisaatiossa.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Suomalaiset rullakiekkoilijat
Jääkiekon maailmanmestarit
Aarne Honkavaara -palkinnon voittajat
Jari Kurri -palkinnon voittajat
Tapparan pelaajat
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit