Balls to the Wall

Balls to the Wall on saksalaisen heavy metal -yhtye Acceptin vuonna 1983 julkaistu viides studioalbumi. Albumi on yhtyeen kaupallisesti menestynein, ja sitä pidetään yhtenä keskeisenä perinteisen heavy metalin albumeista.

Albumi aiheutti kohua etenkin Yhdysvalloissa homoseksuaalisuuteen viittavilla teemoilla ja albumin nimi, kansikuva ja kappaleiden "London Leatherboys" ja "Love Child" sanoitukset olivat joidenkin mielestä homoeroottisia.

Nauhoitus 
Accept nauhoitti albumin Dieter Dierksin studiossa Kölnissä kesällä 1983. Rumpali Stefan Kauffmann on kertonyt, että nauhoitusten aikaan studio oli vielä keskeneräinen ja hän sekä basisti Peter Baltes soittivat suuressa, kuusi metriä korkeassa huoneessa, jota ei oltu vielä viimeistelty. Valvontahuoneeseen oli kymmenien metrin matka sen sijaitessa rakennuksen toisella puolella. Huoneessa oli vielä käsittelemättömiä betoniseiniä, hiekkaa ja tiiliä, ja äänitysistuntojen jälkeen rummut ja muut instrumentit näyttivät siltä, kuin he olisivat soittaneet autiomaassa. Mutta huone kuulosti hyvältä, koska se oli iso ja materiaalit kovia.

Kitaristi Wolf Hoffmann suoritti nauhoitusten aikana siviilipalvelusta. Hän työskenteli päivisin sairaalassa Solingenissa ja hän pääsi soittamaan omat osuutensa yöllä vasta muiden jo lähdettyä studiosta.

Albumin nauhoitti Louis Austin ja miksasi Michael Wagner.

Kansi 
Levyn kannen kuvasi saksalainen valokuvaaja Dieter Eikelpoth, alkuperäinen idea kuvalle tuli yhtyeen managerilta ja sanoittajalta Gaby Haukelta. Kansikuva aiheutti kohua etenkin Yhdysvalloissa, sillä sen katsottiin olevan homoeroottinen. Kohua lisäsi sisäkannessa oleva valokuva, jossa yhtyeen jäsenet Udo Dirckshneideria lukuun ottamatta esiintyivät ilman paitoja. 

Kansikuvan henkilöstä esitettiin arvailuja, ja monet uskoivat siinä olevan joku yhtyeen jäsenistä. Kuvassa oleva henkilö ei kuitenkaan ollut kukaan jäsenistä vaan entinen nyrkkeilijä ja personal trainer.

Julkaisu ja vastaanotto 
Albumi julkaistiin Euroopassa 5. joulukuuta vuonna 1983 ja vuodenvaihteen 1984 jälkeen Yhdysvalloissa. Se nousi Ruotsissa listalla sijalle 10, Saksassa sijalle 59 ja Yhdysvalloissa sijalle 74. Albumi on yhtyeen kaupallisesti menestynein, ja se myi Yhdysvalloissa kultaa. 

Balls to the Wall albumia pidetään yhtenä keskeisenä perinteisen heavy metalin albumeista. Kanadalainen toimittaja ja musiikkikriitikko Martin Popoff on nostanut albumin ensimmäiselle sijalle TOP 100 Heavy Metal Albums of the '80s listallaan. Ultimate Classic Rock on listannut albumin 50 parhaan klassisen heavy metal albumin (Top 50 Classic Heavy Metal Albums) listalleen ja kriitikko Eduardo Rivadavia pitääkin albumia "välttämättömänä heavy metal -albumina". Jaclyn Bond on ottanut albumin mukaan kirjaansa 101 Heavy Metal albumia, jotka jokaisen on kuultava vähintään kerran elämässään.

Kappaleet 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Albumista on julkaistu kaksi erilaista remasteroitua versiota, jotka sisältävät seuraavat bonusraidat:

Vuoden 2001 Remasteroitu versio
 Head over Heels (live)
 Love Child (live)

Vuoden 2002 Remasteroitu versio
 Up to the Limit (live)
 Head over Heels (live)

Kokoonpano 
 Udo Dirkschneider – laulu
 Herman Frank – kitara
 Wolf Hoffmann – kitara
 Peter Baltes – basso
 Stefan Kaufmann – rummut

Arvostelut 
 The Metal Crypt: 
 Collector's Guide to Heavy Metal: 
 SputnikMusic: 
 AllMusic: 4,5|5

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Acceptin albumit
Vuoden 1983 albumit