Elisabet Laurila

Elisabet ”Liisa” Laurila (12. kesäkuuta 1913 Tuulos – 23. maaliskuuta 2004) oli suomalainen runoilija.

Elisabet Laurila oli tuuloslaisen maanviljelijäperheen tytär ja kävi koulunsa Hämeenlinnassa. Hän opiskeli Helsingin Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa ja toimi harjoittelijana Kotimaa- ja Ajan Suunta -lehdissä. Hyvät arviot saanut esikoisjulkaisu, proosateos Johanna (1944), kertoo perheen tragedioista lapsen näkökulmasta. Neljäs julkaistu teos, runokokoelma Aurinko laskee vuorille (1948), toi Laurilalle taiteen valtionpalkinnon. Elisabet Laurila ei työssään noudattanut runouden valtavirtauksia, vaan sanoi pyrkivänsä olemaan alkuperäinen ja aito. Hän julkaisi uransa aikana viisi proosateosta ja viisi runokokoelmaa, viimeisen vuonna 1978.

Laurila toimi mainostoimisto Erva-Latvalan tekstisuunnittelijana 1944–1946, mistä hän siirtyi mainostoimisto SEKiin ennen kuin jäi vapaaksi taiteilijaksi. Hän asui noin 25 vuotta Pariisissa puolalaissyntyisen taidemaalari Zygmunt Schreterin (1896–1977) avopuolisona, talvet vuosina 1950–1961 ja ympärivuotisesti 1961–1977. Schreterin kuoltua Laurila palasi vuonna 1978 Suomeen ja asettui loppuiäkseen synnyinseudulleen Tuuloksen Juttilaan.

Laurilan lahjoituksella perustettiin Suomen kulttuurirahaston Hämeen rahaston yhteyteen Elisabet Laurila-Schreterin rahasto, jonka tehtävänä on edistää kantahämäläistä kirjallisuutta ja impressionistista kuvataidetta.

Teoksia 
 Nuoret runoilijat 1943. WSOY 1943. Sisältää runoja seuraavilta kirjoittajilta: Kalervo Hortamo, Hilkka-Helinä Hyvärinen, Veikko Kolula, Lauri Lamminmäki, Elisabet Laurila, Aila Meriluoto, Yrjö Oinonen ja Kerttu Rukala.
 Johanna.  Tammi 1944
 Aurinkoniitty : runoja.  Tammi 1945
 Hilliton sydän : romaani.  Mantere, Helsinki 1946
 Aurinko laskee vuorille : runoja, kuvittanut Tapio Tapiovaara.  Otava 1948
 Kesäyö : kolme novellia.  Pellervo, Helsinki 1955
 Pikku Kristiina.  Kuva ja sana, Helsinki 1960
 Elisabetin runoja, esipuhe Jean Rousselot.   Omakustanne, Pariisi 1972
 Unohtumaton kuukausi.   Omakustanne, Pariisi 1975
 Kootut runot.  Karisto 1978

Kirjallisuutta 
 Juri Nummelin: Unohdetut kirjailijat 2. BTJ Kustannus 2007. ISBN 978-951-692-685-1.
 Sinikka Häppölä: Elisabet Laurila - unohdettu unohtumaton. Mediapinta 2008. ISBN 978-952-498-029-6.

Lähteet 
 Suomen kirjailijat -tietokanta

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Suomen kuvittajat -blogi: Rut Brykin kansikuva Elisabet Laurilan esikoisteokseen Johanna

Suomalaiset runoilijat
Vuonna 1913 syntyneet
Vuonna 2004 kuolleet