Autio maa

Autio maa (The Waste Land) on T. S. Eliotin tunnettu ja vaikutusvaltainen modernistinen runo vuodelta 1922. Runossa on 434 riviä. Sen tunnettuihin kohtiin lukeutuvat "Huhtikuu on kuukausista julmin" (ensimmäinen rivi), "minä näytän sinulle ahdistuksen kourallisessa tomua" ja sanskritinkielinen viimeinen rivi "Shantih shantih shantih". 

Runo jakautuu viiteen osaan: 
 Kuolleiden hautaus
 Erä shakkia
 Tulisaarna
 Veteen kuoleminen 
 Mitä ukkonen puhui

Autio maa rakentuu vastakohtapareille ja yllättäville rinnastuksille. Sen teemoina ovat kulttuurin kuihtuminen länsimaalaisille optimisteille valtavan pettymyksen aiheuttaneen ensimmäisen maailmansodan jäljiltä ja myyttinen luomisvoimainen nuoruus, joka ehkä voisi luoda uuden kulttuurin. Runossa esiintyvät muiden muassa kasvullisuusmyytti luonnon uudistumisesta, hedelmällisyysmyytti seksuaalisen kyvyn palautumisesta, kristillinen ylösnousemusmyytti ja myytti Graalin maljan puhdistavuudesta. Keskeisiin symboleihin kuuluu kuningas Arthur-tarustoon kuuluva tarina "kalastajakuninkaasta", jonka impotenssi aiheuttaa hänen maalleen sateettomuuden ja kuivuuden. Vesi on läpi runon tärkeä elementti.

Runon alku:

Lähteet
 Kappalenimien ja sitaattien suomennokset Lauri Viljasen käännöksestä

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Rickard A. Parker: Exploring The Waste Land. 2002. 
 John McGuirk: T.S. Eliot’s The Waste Land. Literary Kicks 31.8.2003. 
 Eric McMillan: Dry thoughts in any season. 

Runot
1922