Faron Young

Faron Young (25. helmikuuta 1932 – 10. joulukuuta 1996) oli suosittu yhdysvaltalainen country-laulaja. Young teki monia hittejä, joista suurimman osan kirjoitti hänen yhtyeensä viulisti Cotton Read. Hän toi esille myös monia muita uusia laulunkirjoittajakykyjä kuten Don Gibson, Willie Nelson ja Kris Kristofferson.

Young syntyi lähellä Shreveportia, Louisianassa. Hänen uransa alkoi paikallisesta hyväntekeväisyyskerhossa, josta hänet löysi countrytähti Webb Pierce. Pierce toi hänet laulamaan radioon 1951. Hän teki sopimuksen Capitol Recordsin kanssa vuonna 1952 ja joutui samana vuonna armeijaan. Hän palasi siviiliin 1954. Muutaman seuraavan vuoden aikana hän julkaisi useita menestyskappaleita ja esiintyi kymmenessä elokuvassa. Elokuvarooleistaan hän sai lempinimen laulava sheriffi. 

Youngilla oli sopimus Grand Ole Opryssä 1952–1965. Hän oli nashvilleläisen lehden Music City Newsin toinen perustaja.

Young teki itsemurhan fyysisen kuntonsa heiketessä. Hän oli kärsinyt masennuksesta ja alkoholismista. Postuumisti hänet nimitettiin Tennesseessä sijaitsevaan Country Music Hall of Fameen.

Valikoitu diskografia

Sweethearts Or Strangers (1957)
The Object Of My Affection (1958)
My Garden Of Prayer (1959
The Young Approach (1961)
Faron Young Aims At The West (1963)
This Is Faron (1963)
Story Songs For Country Folks (1964)
Story Songs Of Mountains And Valleys (1964)
Falling In Love (1965)
Pen And Paper (1965)
It's A Great Live (1966)
Unmitigated Call (1967)
I'll Be Yours (1968)
I've Got Precious Memories (1969)
Whine Me Up (1970)
Leavin' And Say Goodbye (1970)
Step Aside (1971)
Faron Young Sings This Little Girl Of Mine (1972)
Just What I Had In Mind (1973)
This Time The Hurtin's On Me (1973)
Some Kind Of Woman (1974)
Chapter Two (1979)
Here's To You (1988)

Lähteet

Yhdysvaltalaiset countrymuusikot
Itsemurhan tehneet
Grammy-palkinnon saajat
Yhdysvaltalaiset laulajat
Vuonna 1932 syntyneet
Vuonna 1996 kuolleet