UHF (taajuusalue)

UHF on Kansainvälisen televiestintäliiton (ITU) ja Institute of Electrical and Electronics Engineersin (IEEE) termi radiotaajuusalueelle:
ITU:n määrittelyssä alue kattaa 0,3–3 GHz:n taajuusalueen (aallopituusalue 0,1–1 m)
IEEE:n määritys kattaa vain 0,3–1 GHz:n taajuusalueen (aallopituusalue 0,1–0,33 m)

UHF on akronyymi englannin kielen sanoista ultra high frequency (ultrakorkea taajuus). 'Metriseksi' nimeksi ITU on antanut 'decimetric waves' (). 1 GHz:ä suuritaajuisempia radioaaltoja nimitetään myös mikroaalloiksi

Eteneminen 
UHF-alueella radioaallot etenevät suoraviivaisesti. Maasto vaikuttaa voimakkaasti etenemiseen joten lähetys- ja vastaanottoantennien välillä on oltava lähes näköyhteys.

Lyhyen aallonpituuden vuoksi jo kohtuullisen kokoiset antennit voidaan rakentaa voimakkaasti suuntaaviksi. Suuntaavia antenneja myös tarvitaan jo muutamia kilometrejä pidemmillä yhteysväleillä. Suuntaavien antennien käyttö liikkuvissa järjestelmissä on toisaalta hankalaa, mikä rajoittaa UHF-alueen käytön pääasiassa siirrettäviin tai kiinteisiin yhteyksiin.

Käyttö

UHF-aluetta käytetäänkin maanpäälisten yhteyksien lisäksi myös ilmasta ilmaan-, ilmasta maahan- ja maasta ilmaan- yhteyksiin sekä satelliittiyhteyksiin. 

Leveän taajuusalueen mahdollistaman suuren kanavakapasiteetin vuoksi alue soveltuu erinomaisesti monikanavaisten linkkijärjestelmien käyttöön. 
UHF-taajuusaluetta on käytetty 1960-luvulta alkaen muun muassa televisiolähetyksiin. Digitaalitekniikkaan siirtymisen vuoksi televisiokanavia voitiin pakata aiempaa tiheämpään, minkä vuoksi aaltoalueelta vapautui kaistaa muuhun käyttöön. Aiemmin televisiolähetyksiin käytettäviä taajuuksia on tämän vuoksi siirtynyt langattomalle tietoliikenteelle.

UHF-televisiolähetysten taajuusalue; 470–790 MHz; kanavat 21–60; vuodesta 2017 enää kanavat 21-48 ja 470-694 MHz; nämä ovat teknisen määrittelyn kanavapaikkoja - alitaajuusalueita, eivätkä liity digi-tv:n kanaviin. Suomessa on UHF-alueen yläpäästä osoitettu taajuuksia myös sotilaskäyttöön (790–822 MHz ja 838–862 MHz eli kanavat 61–64 ja 67–69). Kanava 21 ja osin 23 ovat radion ohjelmatuotannon käytössä

Yhdysvalloissa televisiokanavien taajuusalueiden – alueella 54–698 megahertsiä – väliin jäävät taajuusalueet on vapautettu muuhun käyttöön. Kaistaa on käytettävissä yhteensä 300–400 megahertsin verran.

Analogisten televisiolähetysten aikana UHF-kanavia käytettiin Suomessa Yleisradion TV2:n lähetyksiin, kun taas TV1 käytti VHF-aluetta. Nykyään DVB-T ja DVB-T2 -lähetykset antenniverkossa lähetetään UHF-alueella.

Yhdysvalloissa ensimmäinen säännöllisiä UHF-televisiolähetyksiä lähettänyt asema oli KC2XAK, joka toimi Connecticutin Bridgeportissa. Se aloitti säännölliset lähetykset 29. joulukuuta 1949.

UHF-alueella on osa ISM-taajuusalueista (); 433,05–434,79 MHz, 902,0–928,0 MHz ja 2,4–2,5 GHz. ISM-laitekäyttö ei vaadi erillistä lupaa

Matkapuhelimissa käytetään UHF:ää mm. 4G:ssä eli LTE:ssä:

 B1 2110,1 MHz – 2169,9 MHz
 B3 1805 MHz – 1789,9 MHz
 B7 2620 MHz – 2689,9 MHz
 B20 791 MHz – 820,9 MHz | 832 MHz – 862,000 MHz
 791,000 MHz – 796,000 MHz | 832,000 MHz – 837,000 MHz, DNA Oyj
 796,000 MHz – 801,000 MHz | 837,000 MHz – 842,000 MHz, DNA Oyj
 801,000 MHz – 806,000 MHz | 842,000 MHz – 847,000 MHz, Telia Company AB
 806,000 MHz – 811,000 MHz | 847,000 MHz – 852,000 MHz, Telia Company AB
 811,000 MHz – 816,000 MHz | 852,000 MHz – 857,000 MHz, Elisa Oyj
 816,000 MHz – 821,000 MHz | 857,000 MHz – 862,000 MHz, Elisa Oyj

Yhteydet ovat full-duplexeja, toisin sanoen lähetys ja vastaanotto tapahtuvat eri taajuuksilla pareittain ja mahdollistavat kummallekin samanaikaisen lähettämisen.

 B28 758 MHz – 802,9 MHz
 B42 3400 MHz – 3599,9 MHz

Katso myös 
Digita Oy
DX-kuuntelu
Suomen DX-Liitto
Lahden radioasema
Lahden vanha radioasema
Porin lyhytaaltoasema
Radiola (yleisradioasema)
Radion ja television historia Suomessa
Radiolupa
Suomen Radioyhdistys
Yleisradio
Radio Finland
Rinnakkaisohjelma
Yleisohjelma
Yleisradiovero

Lähteet

Mikroaallot
Radiotaajuusalueet