Nkosi Sikelel’ iAfrika

Nkosi Sikelel’ iAfrika () on Enoch Sontongan vuonna 1897 säveltämä, alun perin xhosankielinen laulu. Laulu on osa nykyistä Etelä-Afrikan kansallislaulua, sen swahilinkielinen käännös ”Mungu ibariki Afrika” on Tansanian kansallislaulu ja sen sävelmä on myös Sambian kansallislaulussa ”Stand and Sing of Zambia, Proud and Free”. Lisäksi laulun käännösversio oli aiemmin Zimbabwen kansallislauluna. Jaakko Löytty on sanoittanut sävelmän alkuosion sävelelle laulun ”Kuule, Isä taivaan, pyyntö tää”, joka on virsikirjan virsi 501.

Sontonga kirjoitti ”Nkosi Sikelel’ iAfrikan” ensimmäisen säkeistön sanat vuonna 1897 ja sävelsi siihen melodian koulunsa kuoroa varten myöhemmin samana vuonna. Laulu esitettiin ensi kerran julkisesti vuonna 1899 metodistipappi Bowenin papiksivihkimisessä. Tammikuussa 1912 laulu esitettiin Afrikan kansalliskongressin (ANC) edeltäjän, South African Native National Congressin, perustavan kokouksen päätösrukouksena. Laulun levytti ensimmäistä kertaa ANC:n perustajiin kuulunut kirjailija Solomon Plaatje vuonna 1923 Lontoossa. Runoilija Samuel Mqhayi kirjoitti vuonna 1927 lauluun seitsemän xhosankielistä säkeistöä lisää. Laulusta tuli pian suosittu virsi ja sitä esitettiin myös poliittisissa tilaisuuksissa.

Apartheid-hallinnon aikana Etelä-Afrikan musta väestö piti ”Nkosi Sikelel’ iAfrikaa” kansallislaulunaan ja sen laulaminen oli poliittisen protestin muoto. Vuonna 1994 siitä tuli Etelä-Afrikan toinen kansallislaulu ”Die Stem van Suid Afrikan” ohella, ja vuonna 1996 maan kansallislauluksi julistettiin näiden kahden laulun yhdistetty ja lyhennetty versio.

Lähteet 

Kansallislaulut
Etelä-Afrikan kansallissymbolit
Etelä-Afrikan musiikki