Pauline Betz

Pauline May Betz Addie (6. elokuuta 1919 Dayton, Ohio – 31. toukokuuta 2011 Potomac, Maryland) oli yhdysvaltalainen naistennispelaaja. Hän voitti viisi Grand Slam -kaksinpelimestaruutta ja oli loppuottelussa kolme kertaa häviävänä osapuolena. Jack Kramer kutsui häntä toiseksi parhaaksi koskaan näkemäkseen naistennispelaajaksi heti Helen Wills Moodyn jälkeen.

Nopeudestaan ja päättäväisyydestään tunnettu Betz vei Wimbledonin kaksinpelimestaruuden 1946 häviämättä erääkään. Kyseessä oli hänen ainoa esiintymisensä Wimbledonissa. Samana vuonna hän oli mukana maansa Wightman Cup -joukkueessa Britanniaa vastaan pelatussa sarjassa, jossa hän voitti sekä kaksin- että nelinpeliottelunsa ja johdatti siten Yhdysvallat voittoon. Betzin amatööriura loppui 1947, kun hänet tulkittiin ammattilaiseksi pelkästään sillä perusteella, että hän tutki mahdollisuuksia sellaiseksi ryhtymiseen. Toisaalta toinen maailmansota oli aiemmin rajoittanut hänen mahdollisuuksiaan osallistua kansainvälisiin turnauksiin.
 
Betz valittiin International Tennis Hall of Famen jäseneksi 1965. Hän esiintyi Time-lehden kannessa syyskuussa 1946. Hän oli naimisissa The Washington Postin urheilutoimittaja Bob Addien kanssa ja oli runoilija Kim Addonizion äiti. Nuorena aikuisena Betzillä oli tapana viettää aikaansa elokuva-alan ihmisten kanssa.

Grand Slam -turnaukset
Ranskan mestaruuskilpailut
Kaksinpelin finaalissa: 1946 
Nelinpelin finaalissa: 1946
Sekanelinpelin mestaruus: 1946

Wimbledon
Kaksinpelin mestaruus: 1946
Nelinpelin finaalissa: 1946''

Yhdysvaltain mestaruuskilpailut
Kaksinpelin mestaruus: 1942, 1943, 1944, 1946
Kaksinpelin finaalissa: 1941, 1945
Nelinpelin finaalissa: 1942, 1943, 1944, 1945
Sekanelinpelin finaalissa: 1941, 1943

Grand Slam -finaalit kaksinpelissä

Voitot (5)

Loppuotteluhäviöt (3)

Lähteet

Yhdysvaltalaiset tennispelaajat
Vuonna 1919 syntyneet
Vuonna 2011 kuolleet