Muistikortti

Muistikortti on tietotekniikassa tiedon tallentamiseen käytettävä massamuisti. Muistikortissa tieto tallennetaan tyypillisesti elektroniseen Flash-muistiin. Tällaiset muistit ovat käytössä mm. digitaalikameroissa, PDA -laitteissa sekä useimmissa matkapuhelimissa. Myös useisiin tietokoneisiin voidaan liittää erityyppisiä muistikortteja. Useissa kannettavissa tietokoneissa on muistikortinlukija valmiina. Lisäksi vastaavaa tekniikkaa käytetään USB-muisteissa.

Muistikorttien käsittely ja tietojen säilyminen 
Muistikortit ovat normaalisti kestäviä, mutta väärällä käsittelyllä kortti saattaa tulla lukukelvottomaksi. Yleensä seuraavat syyt aiheuttavat tietojen häviämistä tai kortin muuttumisen lukukelvottomaksi joko osittain tai kokonaan: sormien rasva kontaktipinnoilla, kosteus, hankaussähkö, taivutus ja rajut lämpötilan vaihtelut. Myös kesken kortin lukemisen tai kirjoittamisen aikana tehty irrotus yleensä viottaa korttia. Yleisin tiedostojen hukkaamistapa on kuitenkin kortin käyttäjä itse; vahingossa tehdyt tiedostojen tuhoamiset, kortin tahaton alustus tai epäonnistunut siirto toiselle laitteelle ovat yleisiä. Tietojen hukkuminen ei läheskään aina ole lopullista, vaan sopivilla laitteilla ja ohjelmilla tiedot pystytään usein kaivamaan esiin. Tiedot eivät varsinaisesti katoa kortilta, vaan niiden lukemiseen tarvittavat tiedot ovat näissä tapauksissa saattaneet vioittua. 

Joissakin muistikorteissa on mekaaninen kirjoitussuojauskytkin, jonka päällekytkemisen jälkeen tiedostoja ei voi poistaa tai lisätä mutta ominaisuus voidaan peruuttaa kytkemällä kytkin toiseen asentoon.

Muistikorttitekniikat
Eräitä yleisiä muistikorttitekniikoita:

Käyttö pelikonsoleissa 
Lisäksi useat pelikonsolit ovat käyttäneet omia muistikorttiformaattejaan pelitilanteen tallentamiseen. Näistä esimerkkinä Nintendo GameCuben ja PlayStationin käyttämät kortit.

Niin sanotuissa 16-bittisissä konsoleissa, jotka käyttivät pelimoduuleja, tila pelitilan tallentamiseen oli toisinaan pelimoduulissa mukana. Viidennen sukupolven pelikonsolit käyttivät tyypillisesti CD-ROM-asemaa, jolloin tarvittiin erillinen muistikortti pelitilanteen tallentamiseen. Myöhemmissä konsoleissa sisällä on kiintolevy tai SSD-levy, jolloin erillistä muistikorttia ei enää tarvita.
Neo-Geo oli ensimmäisiä pelikonsoleita, joissa oli muistikorttituki. Eräät kolikkopelit kuten Dance Dance Revolution sisälsivät tuen muistikortille, jolloin pelaajat pystyivät kuljettamaan omia tuloksiaan mukanaan.

Lähteet 

Digitaalinen valokuvaus
Muistit