Grönlannin kieli

Grönlanti (omakielinen nimi kalaallisut) on kieli, jota puhutaan Grönlannissa. Se kuuluu eskimo-aleuttilaisen kielikunnan eskimokielten ryhmään ja tämän inuittikielten alaryhmään.

Kieli jakautuu kolmeen päämurteeseen: pohjoiseen, läntiseen ja itäiseen. Läntistä grönlantia, murteista puhutuinta, jota kutsutaan nimellä kalaallisut, käytetään Grönlannin virallisena kielenä. Pohjoista murretta, inuktunia puhutaan Qaanaaqin (Thule) ympäristössä ja se on lähimpänä Kanadan inuktitutia. Grönlantia puhuu noin 54 000 ihmistä eli sillä on puhujia enemmän kuin kaikilla muilla eskimo-aleuttilaisilla kielillä yhteensä. Glottolog sijoittaa länsigrönlannin uhanalaisten kielten joukkoon mutta Ethnologue katsoo sen kuuluvat parhaiten turvassa olevaan kieliryhmään, institutionalisoituihin kieliin

Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu käännettiin kokonaisuudessaan grönlanniksi vuonna 1900.

Vuonna 2009 voimaan tulleen itsehallintolain mukaan grönlanti on Grönlannin ainoa virallinen kieli.

Äännerakenne

Vokaalit

Grönlannin eskimo-aleuttilaisille kielille tyypillinen vokaalijärjestelmä sisältää kolme vokaalia: ,  ja . Ainoa diftongi on , joka esiintyy vain sanan lopussa. Ennen uvulaarikonsonanttia   ääntyy  ja  ääntyy .  takaistuu :ksi samassa ympäristössä.  pyöristyy :ksi ennen labiaaleja.  edistyy :ksi koronaalien välissä.

:n ja :n allofoninen väljistyminen osoitetaan oikeinkirjoituksessa; esimerkiksi , 'aviomies', ääntyy , ja siitä johdettu , 'hänellä on aviomies', ääntyy  ja kirjoitetaan ⟨ueqarpoq⟩.

Konsonantit

 esiintyy ainoastaan joissakin murteissa ja ääntyy muuten :nä.  ääntyy  ennen vokaalia . Soinnillisia klusiileja ei ole; tanskalaisten lainasanojen ⟨b d g⟩ pidetään oikeinkirjoituksessa sellaisinaan mutta äännetään soinnittomina.

Muut resonantit kuin nasaalit menettävät soinnillisuutensa geminaatoina. Geminaattaklusiilit ääntyvät hyvin vahvasti. Grönlannissa saattaakin olla meneillään äänteenmuutos kohti implossiiveja.

Fonotaksi
Grönlannin tavun rakenne on (K)(V)V(K), jossa K on konsonantti, V on vokaali ja V on kaksoisvokaali tai sananloppuinen . Omaperäiset sanat voivat alkaa ainoastaan vokaalilla tai konsonanteilla ; loppua ne taas voivat konsonantteihin  tai harvoin . Konsonanttiklustereita esiintyy ainoastaan sanansisäisesti tavurajan yli; tällöin kaikki konsonanttiklusterin konsonantit ovat soinnittomia nasaaleja lukuun ottamatta.

Kielioppi
Grönlanti on polysynteettinen kieli. Yhdyssanoja ei juurikaan ole, vaan ilmaukset rakennetaan erilaisten johdinten avulla. Kielessä on kaksi produktiivista sanaluokkaa: substantiivit ja verbit. Kumpikin niistä jakautuu transitiiviseen ja intransitiiviseen luokkaan.

Substantiivit 
Substantiiveilla on kaksi lukua: yksikkö ja monikko. Toisin kuin inuktitutissa, länsigönlannissa duaalia ei ole. Monikon nominatiivin pääte on -t, mutta monikon tunnus vaihtelee sijan mukaan. Sijamuotoja on kahdeksan: absolutiivi, ergatiivi (jolla on myös genetiivin funktio), ekvatiivi, instrumentaali, lokatiivi, allatiivi, ablatiivi ja prolatiivi. Transitiivisilla substantiiveilla on possesiivinen taivutus.

Verbit 
Verbien pakolliset taivutuskategoriat ovat modus sekä subjekti- ja objektikongruenssi. Verbeillä on kahdeksan tapaluokkaa, joista edes indikatiivi ei ole nollamerkitty. Päälauseissa esiintyvät modukset ovat indikatiivi, imperatiivi ja optatiivi. Pelkästään sivulauseissa näistä esiintyvät partisipiaali, konditionaali, kausatiivi ja kontemporatiivi. Sivulauseidenkin moduksilla on kuitenkin persoonataivutus, joten niitä pidetään finiittisinä verbimuotoina eikä esim. konverbeinä. Partisipiaalimodus esiintyy relatiivi- ja komplementtilauseissa. Koska grönlannissa ei ole adjektiivien sanaluokkaa, vastaavat eurooppalaisten kielten substantiivia määrittäviä adjektiiveja partisipiaalimuotoiset verbit. Kontemporatiivi esiintyy päälauseen kanssa samaan aikaan tapahtuvissa adverbiaalilauseissa, kun taas kausatiivi esiintyy päälausetta edeltävissä adverbiaalilauseissa. Konditionaali esiintyy hypoteettisissa adverbiaalilauseissa.  

Kolmen normaalin persoonan lisäksi sivulauseiden moduksista on neljäs reflektiivinen persoona, joka viittaa päälauseen subjektiin.

Syntaksi 
Grönlannin tunnusmerkitön sanajärjestys on SOV.

Hypoteettiset kielisukulaisuudet 
Tanskalainen kielitieteilijä Rasmus Rask on esittänyt, että grönlannin kieli on sukua uralilaisille kielille, mitä ei ole kuitenkaan kyetty todistamaan. Kielen agglutinatiivinen rakenne ja sanahahmot vain ovat samantapaisia kuin esim. Suomessa.

Kielinäyte

Lähteet

Aiheesta muualla

 Grønlands sprogsekretariat
 Grønlannin kielioppianalysaattori 

Inuittikielet
Grönlannin kielet