Ø

Ø (ø) on tanskassa, norjassa ja fäärissä käytetty latinalaista aakkostoa täydentävä kirjain, jolla merkitään vokaaleja [ø], [œ] ja joskus myös [ɘ].  

Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa [ø] merkitsee pyöreää puolisuppeaa etuvokaalia, jota suomessa merkitään ö-kirjaimella. Suomen ö tosin ääntyy hieman väljempänä ja se pitäisi täsmällisesti merkitä [ø̞], mutta [ø]:tä käytetään yleisesti, sillä vain harvassa kielessä tehdään eroa näiden äänteiden välille. 

Wolmar Schildtin 1800-luvulla kehittämässä venykekirjoituksessa suomen ö-kirjainta vastasi ensiksi œ-kirjain, mutta myöhemmin sen tilalle tuli ø.

Samankaltaisia merkkejä

Matematiikassa samankaltaiset merkit voivat tarkoittaa halkaisijaa ⌀ tai tyhjää joukkoa ∅ (joka puolestaan kielitieteessä voi viitata myös puuttuvaan muotoainekseen). Kummallekin käsitteelle on Unicode-merkistössä aivan oma merkki, joista halkaisijan merkki muistuttaa enemmän pientä ø-kirjainta ja tyhjän joukon merkki puolestaan isoa Ø-kirjainta. Typografisia yksityiskohtia tarkasteltaessa matemaattisten merkkien pyöreä osa muodostuu ympyrästä, jonka kaari on tasapaksu, kun taas ø-kirjaimen pyöreä osa on yleensä soikeahko ja kaari saattaa (fontista riippuen) olla kylkien kohdalla paksumpi kuin ylhäällä ja alhaalla. Käytännössä erot ovat kuitenkin pieniä, ja kun aitoja matemaattisia merkkejä on hankalaa tuottaa tavallisella näppäimistöllä eivätkä ne edes sisälly kaikkiin fontteihin, ø-kirjain on usein helppo ja turvallinen korvike.

Ø-kirjain ja sitä muistuttavat merkit tietokoneissa

Lähteet

Viitteet 

O