Bubastis

Bubastis ( tai Boubastis, myös  tai Boubastos; ) eli Baset () tai Per-Bastet () oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Bubastiteen nomokseen, jonka pääkaupunki se oli. Kaupungin arkeologinen kohde ja tell eli rauniokumpu, joka sijaitsee nykyisen Zagazigin kaupungin laidalla, tunnetaan nimellä Tell Basta.

Bubastis oli Bastet-jumalattaren kulttikeskus. Se toimi koko Egyptin pääkaupunkina noin vuosina 945–715 eaa.

Maantiede 

Bubastis sijaitsi Niilin suiston itäosassa Niilin Pelusiakos-suuhaaran eli Pelusionin suuhaaran itäpuolella, lounaaseen Taniista. Siitä pohjoiseen sijaitsivat Thmuis ja Mendes, länsiluoteeseen Athribis ja etelään Heliopolis. Kaupungin pohjoispuolelta sai alkunsa niin kutsuttu Faaraoiden kanava, joka yhdisti Niilin ja Punaisenmeren.

Historia 

Bubastis sai nimensä siitä, että se oli pyhitetty Bastet-jumalattarelle, jota kreikkalaiset kutsuivat nimellä Bubastis, ja jonka he yhdistivät Artemiihin. Tälle pyhitetty eläin oli kissa (), ja myös Bastet-jumalatar itse esitetään usein kissan- tai leijonanpäisenä. Kaupungin egyptinkielinen nimi Per-Bastet tarkoittaa ”Bastetin taloa”. Vanhassa testamentissa se esiintyy nimellä Pi-Beset (vanhassa suomennoksessa Piibeset).

Egyptin 22. dynastiaan kuului yhdeksän bubastislaista kuningasta. Näiden hallituskaudella kaupunki oli Ala-Egyptin merkittävimpiä. Heti kaupungin eteläpuolella sijaitsivat maa-alueet, jotka Psametik I antoi joonialaisille ja kaarialaisille palkkasotilailleen. Herodotos, joka kävi itse paikalla 400-luvulla eaa., kuvaa kaupunkia laajasti. Persialaiset valtasivat kaupungin vuonna 352 eaa., ja sen muurit purettiin. Tämän jälkeen kaupunki taantui, vaikka se löikin vielä omaa rahaa Hadrianuksen aikana. Kirkollisissa lähteissä kaupunki esiintyy yhtenä Augustamnica secundan provinssin hiippakunnista.

Bubastis tunnettiin ennen kaikkea Bastetin temppelistään sekä siihen liittyneestä oraakkelista ja vuosittaisesta juhlakulkueesta jumalattaren kunniaksi. Oraakkelin maine kasvoi kreikkalaisten asutettua Niilin suiston, sillä Bastetin yhdistäminen Artemiihin houkutteli paikalle sekä egyptiläisiä että vierasmaalaisia.

Kaupunki hylättiin 600-luvulla tapahtuneen arabivalloituksen jälkeen, jonka jälkeen sen paikka unohtui. Sitä alettiin etsiä 1700-luvulla, kuten monia muitakin antiikin kirjallisuudessa mainittuja paikkoja. Kaupungin paikan löysi ranskalainen Étienne-Louis Malus, joka oli mukana Napoleonin Egyptin retkellä vuonna 1798. Paikan arkeologiset kaivaukset aloitti sveitsiläinen Édouard Naville vuonna 1887.

Rakennukset ja löydökset 

Bubastis oli ympäröity muureilla, joiden pituus oli ainakin 4,8 kilometriä. Kaupungin rakennukset ovat pääosin punaisesta graniitista. Bubastista ympäröi suuri määrä vallituksia tai kiviröykkiöitä, joiden oli tarkoitus suojata kaupunkia Niilin tulvilta. Herodotos kertoo, että niiden rakentaminen olisi aloitettu Senusret I:n (kreikkalaisittain Sesostris) aikana ja ne olisivat valmistuneet Sabakon (Sabakos) aikana. Vallitusten vuoksi kaupunki vaikuttaa kohonneen joka puolelta Bastetin temppelin yläpuolelle ikään kuin ylösalaisin käännetyn kartion sisäpuoli.

Bastetin temppeli

Bubastiin merkittävin rakennus oli Bastetin temppeli, jota Herodotos kehuu erityisen kauniiksi. Hän antaa temppelistä ja sen ympäristöstä seuraavan silminnäkijäkuvauksen:

Arkeologiset kaivaukset ovat vahvistaneet kuvauksen paikkansapitävyyden. Bubastiin juhlia Herodotos kuvaa seuraavasti:

Muut löydökset

Kaupungin muihin rakennuksiin kuuluvat keskivaltakunnan aikaiseksi palatsiksi arveltu rakennus sekä Tetin ja Pepi I:n ka-sieluille omistetut temppelit, Amenemhet III:n ja Amenhotep III:n juhlakappelit sekä Osorkon II:n rakennuttama Atumin temppeli.

Muihin löytöihin lukeutuu ennen kaikkea hautoja vanhan valtakunnan ajalta. Haudoista on löydetty kissojen muumioita, ja kaupunki vaikuttaa olleen Egyptin merkittävin paikka haudata kissoja.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Muinaisen Egyptin kaupungit