Alice in Chains (albumi)

Alice in Chains on Alice in Chainsin nimikko-otsikoitu kolmas studioalbumi vuodelta 1995. Se oli bändin viimeinen levytys alkuperäisen laulajan, Layne Staleyn, kanssa ja samalla viimeinen studioalbumi ennen neljäntoista vuoden mittaista levytystaukoa. Albumi tunnetaan paremmin nimellä Tripod, joka viittaa sen kansikuvassa esiintyvään kolmijalkaiseen koiraan.

Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan listaykköseksi. Suomessa se debytoi virallisen albumilistan sijalla 13, ja pysyi listalla yhteensä 6 viikkoa.

Taustaa ja äänittäminen  
Jar of Flies-EP:n julkaisun jälkeen laulaja Layne Staley hakeutui vieroitushoitoon heroiiniriippuvuutensa takia. Yhtyeelle oli aikataulutettu kesälle 1994 kiertue Metallican ja Suicidal Tendenciesin kanssa, mutta harjoitellessaan kiertuetta varten alkoi Staley käyttää uudelleen heroiinia. Staleyn kunto pakotti muut yhtyeen jäsenet peruuttamaan kaikki esiintymiset päivää ennen kiertueen alkamista, laittaen yhtyeen tauolle. Alice in Chainsin ollessa tauolla Staley liittyi "grungen superyhtyeeseen" Mad Seasoniin, kitaristi Jerry Cantrellin työskennellessä alun perin sooloalbumilleen tarkoittamansa materiaalin parissa. Tammikuussa 1995 Cantrell, basisti Mike Inez ja rumpali Sean Kinney alkoivat harjoitella kitaristin materiaalia. Keväällä Staley kutsuttiin takaisin yhtyeeseen. Staley sanoi, että "aloimme erkaantua ja menimme eri teitä, ja meistä tuntui kuin olisimme pettämässä toisiamme".

Huhtikuussa 1995 Alice in Chains meni Seattlessa sijaitsevaan Bad Animals -studioon tuottaja Toby Wrightin kanssa. Wright oli aiemmin toiminut muun muassa Slayerin ja Corrosion of Conformityn kanssa. Ennen sessioiden alkua oli albumia varten kirjoitettu muutamia kappaleita ja Cantrellin materiaalia käytettiin eräänlaisena aloituspisteenä. Yhtye antoi Staleylle demonauhat, jotta tämä voisi kirjoittaa sanoitukset. Elokuussa 1995 albumi saatiin valmiiksi. Cantrell sanoi: "Se oli usein masentavaa, ja sen työstäminen tuntui hiusten vetämiseltä päästä, mutta se oli vittu hienointa, mitä on. Tulen vaalimaan muistoa tästä ikuisesti".

Musiikki ja sanoitukset  
Albumin julkaisun aikoihin Cantrell sanoi haastattelussa yhtyeensä musiikin olevan "jonkin ruman ottamista ja sen tekemistä kauniiksi". Miltei kaikki kappaleet albumilla ovat Staleyn sanoittamia, poikkeuksina kappaleet "Grind", "Heaven Beside You" ja "Over Now". Staley sanoi: "Kirjoitin vain muistiin, mitä mieleeni tuli... joten monet sanoituksista ovat todella rentoja. Jos minua pyydettäisiin laulamaan sanoitukset ehkä jokaiselle heistä nyt, en voisi tehdä sitä. En ole varma mitä ne ovat koska ne ovat silti niin tuoreita." Staley lisäsi: " Pitkän aikaa annoin ongelmien ja nyrpeiden suhteiden hallita minua sen sijaan, että olisin viitannut niille kintaalla... Luulin sen olevan coolia, että pystyin kirjoittamaan noin synkkää, masentavaa musiikkia. Sen sijaan, että se olisi ollut terapeuttista, se alkoi vetää mukanaan ja jatkaa kivun tuottamista. Tällä kertaa tuntui siltä, että 'vitut. Voin kirjoittaa hyvää musiikkia, ja jos tunnen sen helpoksi ja minua naurattaa, voin sitten nauraa.' Yhdessäkään noista biiseistä ei ole isoa syvää viestiä. Vain sitä, mitä silloin liikkui päässä. Meillä oli hyviä aikoja, milloin huonojakin. Me levytimme pari kuukautta vain ihmisenä olemisesta. "

Albumin neljästä singlestä - "Grind", "Heaven Beside You", "Over Now" ja "Again" - kolmessa kitaristi Cantrell laulaa. Niihin kappaleisiin, joissa hän laulaa, kirjoitti hän myös sanat. Cantrellin mukaan "Grind" oli sävelletty "hyvin paljon julkisuuden aallonharjalla liittyen peruttuihin kiertueisiin, heroiiniin, amputaatioihin, kaikkeen, joten se oli toinen 'haistakaa paska kun sanotte jotain elämästäni' -biisi". Cantrell sävelsi kappaleen "Heaven Beside You", kun hänen seitsemän vuotta kestänyt suhteensa tyttöystävän kanssa päättyi eroon. Hän kuvaili kappaletta "toisena yrityksenä sovitella sitä tosiasiaa, että minun elämäni ja polut ovat repimässä minua pois siitä ihmisestä, jota rakastan." Kommentoiden kappaletta "Over Now" Cantrell sanoi: "Siinä on paljon paskaa, se on iso eeppinen numero. Sen lisäksi lähellä levyn loppua voi heittäytyä mahtavaan pitkään melodiaan".

Kappaleet

Japanin bonuskappaleet

Arvostelut 
 Allmusic: 
 Entertainment Weekly: C
 Rolling Stone:

Listasijoitukset 
Albumi - Billboard (Pohjois-Amerikka)

Singlet - Billboard (Pohjois-Amerikka)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Alice in Chainsin albumit
Vuoden 1995 albumit