Marcel Duchamp

Marcel Duchamp [dyʃɑ̃] (28. heinäkuuta 1887 – 2. lokakuuta 1968) oli ranskalainen taiteilija (Yhdysvaltain kansalainen vuodesta 1956), avantgardisti ja readymade-taiteen keksijä. Hänen taiteellaan ja ajatuksillaan on ollut huomattava vaikutus toisen maailmansodan jälkeiseen nykytaiteeseen. Duchamp yhdistetään usein dadaan ja surrealismiin. Duchampin ohjeet modernin taiteen keräilijöille vaikuttivat länsimaisen taiteenmaailman makukäsitysten muodostumiseen.

Tuhansissa artikkeleissa ja kirjoissa on yritetty tulkita Duchampin taidetta ja filosofiaa, mutta haastatteluissaan ja kirjoituksissaan Duchamp vain lisäsi niiden mysteeriä. Tulkinnat kiinnostivat taiteilijaa itsenäisinä taideteoksina ja tulkitsijan pohdintoina.
 
Marcel Duchamp:

Varhainen ura 
Henri-Robert-Marcel Duchamp syntyi vuonna 1887 Blainville-Crevonissa, Pohjois-Ranskassa. Duchampin aloittaessa taideopinnot Pariisissa elettiin kubismin alkuaikoja. Pablo Picasson ja Georges Braquen kubistiset teokset eivät kuitenkaan vastanneet Duchampin makua, vaan hänen ensimmäisiä töitään voidaan luonnehtia impressionistisiksi ja fauvistisiksi.

Duchamp osallistui Pariisin esikaupungissa Puteaux’ssa vanhempien veljiensä Jacques Villon’in ja Raymond Duchamp-Villon’in pitämään salonkiin, jossa keskusteltiin kubismista teoreettisesti. Ryhmään kuuluivat myös Jean Metzinger ja Albert Gleizes, jotka kirjoittivat kubismia käsittelevän kirjan ”Du Cubisme” vuonna 1912.

Ensimmäiset merkittävät työt, erityisesti maalaus Alaston laskeutuu portaita (”Nu descendant un escalier”, 1912) kommentoivat kubismia. Duchamp hylkäsi kubismin ja ryhtyi tekemään Suurta lasia (”Mariée mise à nu par ses celibataires, même”, 1915–23), josta tuli maalaustaiteen ja henkilökohtaisen maun kritiikki. Duchamp julkaisi teokseen liittyvät muistiinpanot ja luonnokset nimellä Vihreä laatikko vuonna 1936. Suuren lasin aiheena oli ihmisen ja koneen liitto, ja teoksessa oli paljon viittauksia sen tekoajan teknologiaan ja tieteeseen. Aihetta käsittelivät myös futurismi ja dada.

New Yorkiin 
Työskenneltyään Saint-Genevièven kirjastossa Pariisissa vuosina 1912–1915 Duchamp matkusti New Yorkiin vuonna 1915, jossa hän osallistui avantgarde-taiteilijoiden toimintaan kuuluen muun muassa riippumattomien taiteilijoiden liiton hallitukseen.

Aikansa taideinstituutioita Duchamp hätkähdytti readymade-teoksellaan Suihkulähde (”La Fontaine”, 1917/1964), jonka hän lähetti R. Muttin salanimeä käyttäen riippumattomien taiteilijoiden näyttelyyn, jossa se hylättiin. Vuonna 2004 viisisataa taiteentuntijaa valitsi pisoaarin nykytaiteen teokseksi, joka on eniten vaikuttanut jälkipolviin. 

Readymade-teoksiaan ei Duchamp itse esittänyt aktiivikaudellaan julkisesti. Vuodesta 1920 hän toimi yhdessä Katherine Dreierin ja Man Rayn kanssa perustamassaan Société Anonyme -järjestössä. Seura järjesti näyttelyitä ja esitelmätilaisuuksia, julkaisi kirjoja ja keräsi merkittävän taidekokoelman, joka luovutettiin Yalen yliopiston taidemuseolle 1940-luvulla.

Duchamp toimi myös taidevälittäjänä järjestäen Constantin Brâncușin ja Wassily Kandinskyn näyttelyt Yhdysvalloissa. Hän lopetti taiteen tekemisen vuonna 1923, koska taiteilijan mukaan taide merkityksellisenä toimintana oli tullut tiensä päähän.

Duchamp asui vuorotellen Pariisissa ja New Yorkissa ja otti Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1956. Hän kuoli Neuilly-sur-Seinessä, Pariisin esikaupungissa vuonna 1968.

Vaikutus 
Dada ja surrealismi syntyivät pääosin Euroopassa ensimmäisen maailmansodan aikana, ja varsinkin surrealismi vaikutti paljon Yhdysvaltain taiteeseen toisen maailmansodan aikana. Marcel Duchamp oli välittäjätaiteilija, joka vaikutti varsinkin Ranskan ja Yhdysvaltain välisen transatlanttisen yhteistyön syntyyn.

Duchampin teoksia oli esillä surrealistien yhteisnäyttelyissä sekä 1960-luvulta alkaen monissa retrospektiivisissa näyttelyissä, muun muassa Tukholman Moderna Museetissa (”Rörelse i konsten”, 1961), Pasadenassa, Lontoossa ja Milanossa.

Parhaiten Duchamp tunnetaan Suuresta lasistaan ja readymade-teoksistaan, jotka vaikuttivat käsitetaiteen syntyyn 1960-luvulla. Myös pop-taide, erityisesti Andy Warhol, tunsi kiinnostusta Duchampin taidetta kohtaan. Duchamp tunnettiin myös etevänä shakin pelaajana.

Tunnettuja teoksia 
Maisema Blainsvillessä, 1902. 
Shakinpelaajat (Portrait de joueurs d’echecs), 1911.
Alaston laskeutuu portaita, No. 2 (Nu descendant un escalier, N:o 2), 1912.
Le Roi et la reine entoureés avec des nus vites, 1912
La mariée mise à nu par ses célibataires même, Le Grand Verre, 1912-23
3 Stoppages d'Etalon, 1913 – 1914
Pullonkuivausteline (Porte-bouteilles), 1914/64.
La Fontaine, 1917.
L.H.O.O.Q, 1919. 
A regarder (l'autre coté de verre) d'un oeil, de près, pendant presque une heure, 1918 (Katsottava (lasin toiselta puoleta) yhdellä silmällä, läheltä, noin tunnin ajan)
Why Not Sneeze Rose Sélavy? 1921/64.
Rotative Demi-Sphere, 1924-1925
Etants donnés: 1 la chute d' eau, 2 le gaz d'éclairage, 1948-1949. (Olkoon annettu: 1 vesiputous, 2 valokaasu)

Lähteet

Kirjallisuutta 
Arman, Yves (1986) Marcel Duchamp pelaa ja voittaa. Suom. Kimmo Pasanen. Jyväskylä: Taide-lehti.
Hendersson, Linda Dalrymple(1998) Duchamp in Context, Science and Technology in the Large Glass and related works, Princeton University Press, New Jersey.
Hautamäki, Irmeli (1995) Marcel Duchamp. Modernin identiteetin ja taideteoksen ongelma. Helsinki: Hakapaino.
Hautamäki, Irmeli (1997) Marcel Duchamp. Identiteetti ja teos tuotteina. Tampere: Gaudeamus.
Nauman, Francis (1999) Marcel Duchamp, L'Art A l'ere de la reproduction mecanisée, Hazan. 
Paz, Octavio (1991) Suuri lasi. Suom. Anita Mikkonen. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Taide.
Perloff, Marjorie (2002) ”The Conceptual Poetics of Marcel Duchamp” teoksessa 21st Century  Modernism. The “New” Poetics. Massachusetts: Blackwell Publishers. ss. 77–120.

Aiheesta muualla 

Irmeli Hautamäki, Marcel Duchamp – 1900-luvun anartisti 
Irmeli Hautamäki, Ruiner, uriner – Marcel Duchamp avantgardistina 
Andrew Stafford, Making Sense of Marcel Duchamp
Marcel-Duchamp.com 
MarcelDuchamp.org 
MarcelDuchamp.net 
Suihkulähde - vuosisadan paras taideteos? – BBC:n uutinen 

Ranskalaiset taiteilijat
Ranskalaiset shakinpelaajat
Käsitetaiteilijat
Vuonna 1887 syntyneet
Vuonna 1968 kuolleet
Surrealistit