Aino-Kaisa Saarinen

Aino-Kaisa Saarinen (s. 1. helmikuuta 1979 Hollola) on suomalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä, lajinsa moninkertainen maailmanmestari ja olympiamitalisti. Hänellä on yksi henkilökohtainen ja kolme viestin maailmanmestaruutta sekä yksi hopea ja viisi pronssia. Olympialaisista hän on voittanut kaksi hopea- ja kolme pronssimitalia, joista yksi on tullut henkilökohtaiselta matkalta. Maailmancupissa Saarinen on voittanut kolme osakilpailua, ja vuoden 2009 Tour de Skin lopputuloksissa hän oli toinen. 

Saarinen on viidellätoista arvokisamitalillaan yksi menestyneimpiä suomalaisia maastohiihtäjiä yhdessä Marja-Liisa Kirvesniemen ja Mika Myllylän kanssa. Saarinen on Krista Pärmäkosken ohella Harri Kirvesniemen jälkeen kaikkien aikojen toiseksi eniten olympiamitaleita voittanut suomalaisurheilija ilman olympiavoittoa. Lisäksi Saarinen on eniten maastohiihdon maailmancupin osakilpailuja kiertänyt urheilija maailmassa.

Saarinen edustaa Lempäälän Kisaa. Aikaisemmin hän on edustanut Hollolan Urheilijoita ja Joutsan Pommia. Häntä ovat valmentaneet Jarmo Riski vuosina 2002–2010, Niclas Grön vuosina 2010–2011, Ismo Hämäläinen vuosina 2011–2012 ja Reijo Jylhä vuosina 2013–2018.

Ura 
Saarinen osallistui Lahdessa 1998 ensimmäiseen maailmancupin osakilpailuunsa, ja ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai vuonna 2000. Nuorten MM-hiihdoissa vuonna 1999 hän oli voittamassa viestikultaa.

Ensimmäisissä MM-hiihdoissaan Lahdessa 2001 Saarinen sijoittui sprintin 11:nneksi. Val di Fiemmen MM-hiihdoissa 2003 hän sijoittui 30 kilometrillä 22:nneksi. Maailmancupkaudella 2002–2003 Saarinen pääsi ensimmäistä kertaa palkintopallille sijoituttuaan kolmanneksi Holmenkollenin 30 kilometrillä.

Oberstdorfin MM-hiihdoissa 2005 Saarinen sijoittui 30 kilometrin neljänneksi ja sprintin kahdeksanneksi. Maailmancupkaudella 2004–2005 hän sijoittui parhaimmillaan toiseksi Göteborgin sprintissä. Yhteispisteissä hän oli kahdeksas.

Ensimmäisissä olympialaisissaan Torinossa 2006 Saarinen saavutti ensimmäisen aikuisten arvokisamitalin voitettuaan pronssia sprinttiviestissä yhdessä Virpi Kuitusen kanssa. 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja 4 × 5 kilometrin Suomen viestijoukkueessa Saarinen saavutti seitsemännet sijat.

Kaudella 2006–2007 Saarinen sijoittui maailmancupin yhteispisteissä viidenneksi. Kauden aikana hän saavutti ensimmäisen MC-osakilpailuvoittonsa Holmenkollenin perinteisen tyylin 30 kilometrillä. Sapporon MM-hiihdoissa 2007 hän oli kultaa voittaneessa Suomen viestijoukkueessa ja sijoittui henkilökohtaisilla matkoilla parhaimmillaan 30 kilometrin neljänneksi. Kaudella 2007–2008 Saarinen oli kolme kertaa maailmancupin palkintopallilla ja sijoittui yhteispisteissä yhdeksänneksi.

Saarinen aloitti maailmancupkauden 2008–2009 hyvin sijoittumalla Jällivaaran 10 kilometrin vapaan tyylin kilpailussa kolmanneksi ja voittamalla seuraavan, Kuusamossa hiihdetyn 10 kilometrin perinteisen tyylin osakilpailun. Tour de Skillä hän oli toinen, Virpi Kuitusen jälkeen. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kolmanneksi, normaalimatkojen cupissa toiseksi ja sprintticupissa neljänneksi.

Saarinen voitti maailmanmestaruuden Liberecin MM-hiihtojen perinteisen tyylin 10 kilometrillä ja Virpi Kuitusen kanssa parisprintissä. Viestissä hän ohitti ankkuriosuudella Norjan Marthe Kristoffersenin tuoden Suomen voittajana maaliin. Lisäksi hän saavutti pronssia 2×7,5 kilometrin yhdistelmähiihdossa.

Saarinen voitti kaudella 2009–2010 Kuusamon 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan maailmancupkilpailun. Tour de Skin kokonaiskilpailussa hän oli neljäs.

Vancouverin olympialaisissa hän hiihti ankkuriosuuden pronssia saaneessa viestijoukkueessa. 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa hän oli niin ikään kolmas. Kauden 2009–2010 maailmancupin kokonaispisteissä hän oli neljäs. Saarinen hylättiin Slovenian Roglan maailmancupkisassa joulukuussa 2009. Kilpailun tuomarineuvosto katsoi, että latua vaihtanut Saarinen aiheutti isäntämaan Petra Majdicin kaatumisen kiritaistelussa. Saarinen menetti kilpailussa 50 maailmancupin pistettä ja kolmannen sijan maailmancupissa. Asiaa käsiteltiin myöhemmin Roglan juryn, FIS:n ja Urheilun kansainvälisen välimiesoikeudessa CAS:sa vuonna 2011. Saarisen tekemää valitusta ei kuitenkaan hyväksytty, vaan alkuperäinen tuomio pisteiden hylkäämisestä jäi voimaan.

Oslon MM-kilpailuissa 2011 Saarinen voitti hopeaa parisprintissä Krista Lähteenmäen kanssa. Pronssia hän sai 10 kilometrin perinteisen kilpailussa ja 4 × 5 kilometrin viestissä, jossa hiihti toisen osuuden. Lisäksi hän oli kahdeksas yhdistelmäkilpailussa.

Sotšin talviolympialaisissa 2014 Saarinen hiihti 10 kilometrin perinteisen kilpailussa neljänneksi häviten kaksi sekuntia pronssimitalista. 4 × 5 kilometrin viestissä hän hiihti toisen osuuden Suomen sijoittuessa hopealle. Sprinttiviestissä Saarinen saavutti hopeaa Kerttu Niskasen kanssa. 2×7,5 kilometrin yhdistelmähiihdossa Saarinen oli viides.

Falunin MM-kilpailuissa 2015 Saarinen hiihti avausosuuden pronssia saaneessa Suomen 4 × 5 kilometrin viestijoukkueessa. Kauden 2015–2016 hän lopetti joulukuuhun ja jäi äitiyslomalle.

Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui perinteisen hiihtotavan parisprintissä viidenneksi Kerttu Niskasen kanssa ja saavutti pronssia Suomen 4 × 5 kilometrin viestijoukkueessa. 

Saarinen lopetti urheilu-uransa vuonna 2018 Taivalkosken SM-kisojen 30 kilometrin kilpailuun, missä hän ylitti maaliviivan maajoukkuehiihtäjien Kerttu Niskasen ja Krista Pärmäkosken saattelemana.

Saarinen toimi vuoden 2018 elokuusta vuoden 2020 kesäkuuhun Salpausselän Kisojen pääsihteerinä ja toimi tapahtumayhtiö Lahti Eventsin vastaavana tuottajana ympärivuotisesti.

Yksityiselämä 
Saarinen on ollut vuodesta 2012 naimisissa uransa lopettaneen koripalloilijan Tom Gustafssonin kanssa seurusteltuaan hänen kanssaan sitä ennen yli kymmenen vuotta. Heillä on kaksi lasta. Aino-Kaisa Saarisen kaksoissisar Maija Saarinen on hiihdon SM-mitalisti.

Saarisesta ilmestyi syyskuussa 2016 Pekka Holopaisen toimittama 300-sivuinen kirja Tahto (Teos, ISBN 978-951-851-622-7).

Saavutuksia

Arvokilpailusijoitukset 
Olympialaiset
Torino 2006: sprintti (v) 26:s, 10 km (p) seitsemäs, 30 km (v) 17:s, sprinttiviesti pronssia, 4×5 km seitsemäs
Vancouver 2010: sprintti (p) 13:s, 10 km (v) 15:s, 2×7,5 km (p+v) viides, 4×5 km pronssia, 30 km (p) pronssia
Sotši 2014: 2×7,5 km (p+v) viides, 10 km (p) neljäs, 4×5 km hopeaa, parisprintti (p) hopeaa, 30 km (v) 21:s
Pyeongchang 2018: sprintti (p) 25:s, 4×5 km neljäs, 30 km (p) 20:s
MM-kilpailut
Lahti 2001: sprintti (v) 11.
Val di Fiemme 2003: sprintti (v) 29:s, 15 km (p) 25:s, 30 km (v) 22.
Oberstdorf 2005: sprintti (p) kahdeksas, takaa-ajo 30:s, 30 km (p) neljäs, 4×5 km viides
Sapporo 2007: sprintti (p) 18:s, 7,5 km (p) + 7,5 km (v) kuudes, 30 km (p) neljäs, 4×5 km kultaa
Liberec 2009: 10 km (p) kultaa, 2×7,5 km (p+v) pronssia, sprinttiviesti kultaa, 4×5 km kultaa, 30 km (v) seitsemäs
Oslo 2011: 2×7,5 km (p+v) kahdeksas, 10 km (p) pronssia, sprinttiviesti hopeaa, 4×5 km pronssia, 30 km (v) 23.
Val di Fiemme 2013: 30 km (p) 17.
Falun 2015: 2×7,5 km (p+v) 15., sprintti (p) 18., 30km (p) 7., 4×5 km pronssia
Lahti 2017: sprinttiviesti viides, 4×5 km pronssia, 30 km (v) 14.

Maailmancupin palkintosijat 
Kausi 2002–2003: Nove Mesto 4×5 km kolmas, Oslo 30 km (p) kolmas
Kausi 2003–2004: Otepää 4×5 km kolmas, Uumaja 4×5 km kolmas 
sprintticupissa seitsemäs
Kausi 2004–2005: Jällivaara 4×5 km toinen, Pragelato parisprintti (p) kolmas, Göteborg sprintti (v) toinen, Falun 4×5 km voitto
kokonaiscupissa kahdeksas, sprintticupissa neljäs
Kausi 2005–2006: Düsseldorf sprintti (v) toinen, Beitostølen 4×5 km kolmas, Lago di Tesero 4×5 km voitto
Kausi 2006–2007: Düsseldorf parisprintti km (v) kolmas, Jällivaara 4×5 km kolmas, Cogne 10 km (p) kolmas, Rybinsk 15 km (v) kolmas, Davos 4×5 km kolmas, Drammen sprintti (p) kolmas, Oslo 30 km (p) voitto, Falun 4×5 km toinen
Tour de Ski: Cavalese 15 km (p) toinen, yhteistuloksissa neljäs
kokonaiscupissa viides,  normaalimatkojen cupissa kolmas, sprintticupissa seitsemäs
Kausi 2007–2008: Beitostølen 4×5 km kolmas, Davos 10 km (p) kolmas, Otepää 10 km (p) toinen, Liberec parisprintti (p) toinen, Falun 7,5+7,5 km kolmas ja 4×5 km toinen
Tour de Ski: Nové Město 3,3 km (p) toinen, Nové Město 10 km (p) voitto
kokonaiscupissa yhdeksäs, sprintticupissa kuudes, normaalimatkojen cupissa kahdeksas
Kausi 2008–2009: Jällivaara 10 km (v) kolmas ja 4×5 km toinen, Kuusamo 10 km (p) voitto, La Clusaz 15 km (v) toinen, 4×5 km voitto, Davos 10 km (p) toinen, Otepää 10 km (p) toinen, sprintti (p) toinen, Tukholma sprintti (p) toinen
Tour de Ski: Praha sprintti (v) toinen, Nové Město 10 km (p) toinen ja sprintti (v) kolmas, Val di Fiemme 10 km (p) kolmas, yhteistuloksissa toinen
kokonaiscupissa kolmas, normaalimatkojen cupissa toinen, sprintticupissa neljäs
Kausi 2009–2010: Beitostølen 4×5 km kolmas, Kuusamo 10 km (p) voitto, Davos sprintti (v) kolmas, Otepää 10 km (p) kolmas ja sprintti (p) kolmas, Drammen sprintti (p) toinen
Tour de Ski: Oberhof 10 km (p) takaa-ajo toinen ja sprintti (p) kolmas, Toblach 5 km (p) toinen, yhteistuloksissa neljäs
kokonaiscupissa ja sprintticupissa neljäs, normaalimatkojen cupissa kuudes
Kausi 2010–2011: Rybinsk 5 km (p) + 5 km (v) kolmas, Drammen 10 km (p) kolmas
kokonaiscupissa yhdeksäs, normaalimatkojen cupissa seitsemäs
Kausi 2011–2012 Nove Mesto na Morave 4×5 km toinen, Sjusjoen 4×5 km kolmas
kokonaiscupissa kahdeksas, normaalimatkojen cupissa kahdeksas
Kausi 2012–2013: La Clusaz 4×5 km toinen 
Kausi 2013–2014: Lillehammer 4×5 km toinen, Asiago parisprintti (p) voitto, Nove Mesto parisprintti (p) toinen
 normaalimatkojen cupissa kahdeksas
Kausi 2016–2017: La Clusaz 4×5 km toinen

Suomen mestaruuskilpailut 

17 Suomen mestaruutta yleisessä sarjassa

FIS-kilpailut 

 10 voittoa, 12 kakkossijaa, 8 kolmassijaa, palkintosijoituksia 30

Huomionosoituksia 
Saarinen valittiin Urheilutoimittajien liiton jäsenten äänestyksessä vuoden 2009 urheilijaksi. Vuoden urheilija palkinnon lisäksi Saarinen palkittiin vuoden 2010 urheilugaalassa vuoden naisurheilijana, hänen Liberecin kymmenen kilometrin maailmanmestaruutensa palkittiin yleisöäänestyksessä vuoden sykähdyttävimpänä hetkenä ja hän oli osa vuoden joukkuetta (naisten 4×5 km viestijoukkue).

Vuoden suomalainen maastohiihtäjä Saarinen on ollut vuosina 2009 ja 2010.

Saarisen kotikunta Hollola muisti 3 000 euron lahjoituksella Torinon olympialaisten parisprintin pronssimitalin jälkeen. Saarisen vuonna 2009 Liberecissä voittaman maailmanmestaruuden jälkeen Hollolan kunta päätti lahjoittaa tontin ja järjestää kansanjuhlan.

Lähteet 

Aino-Kaisa Saarinen Suomen Hiihtoliiton tietokannassa

Viitteet

Aiheesta muualla 

Aino-Kaisa Saarisen oma sivusto

YLE Elävä arkisto: Aino-Kaisa Saarinen, hiihtäjä Hollolasta
YLE Elävä arkisto: Maailmanmestari Aino-Kaisa Saarinen
YLE Elävä arkisto: Kultaa ja pronssia Liberecin MM-parisprinteissä

Suomalaiset maastohiihtäjät
Suomalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit