Gaussin radanmääritysmenetelmä

Gaussin radanmääritysmenetelmä on Carl Friedrich Gaussin vuonna 1801 kehittämä menetelmä taivaankappaleen rataelementtien määrittämiseksi kolmesta tai useammasta havainnosta. Menetelmää käytetään tähtitieteessä edelleen.

Gauss kehitti menetelmänsä Giuseppe Piazzin 1. tammikuuta 1801 löytämän Ceres-kääpiöplaneetan radan määrittämistä varten ja onnistui sen avulla ennustamaan planeetan paikan taivaalla puolen asteen tarkkuudella. Vuonna 1809 radanmääritysmenetelmä esiteltiin teoksessa Theoria motus corporum coelestium, joka on eräs tieteen merkkiteoksista. Se sisälsi radanmääritysmenetelmän lisäksi myös pienimmän neliösumman menetelmän ja Gaussin käyrän esitykset.

Tähtitiede
Kirjat tähtitieteestä