Guy Lafleur

Guy Damien Lafleur (20. syyskuuta 1951 Thurso, Québec – 22. huhtikuuta 2022) oli kanadanranskalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Häntä pidetään yleisesti yhtenä kautta aikain parhaista jääkiekkoilijoista.

Ura
Lafleur herätti huomiota jo teini-iässä pelatessaan Québec Rempartsissa Ligue de hockey junior majeur du Québecissa. Hän johdatti seuran Memorial Cupin voittoon vuonna 1971. Montréal Canadiensin manageri Sam Pollock oli vakuuttunut Lafleurin kyvyistä ja halusi varmistaa hänen tulonsa seuraan tekemällä kaupan California Golden Sealsin kanssa saadakseen heidän ensimmäisen kierroksen varausoikeutensa. Lafleur varattiin numerolla yksi vuoden 1971 varaustilaisuudessa ja hän siirtyi NHL:ään jo samana vuonna. Lafleur pelasi Canadiensissa kaudesta 1971–1972 kauteen 1984–1985, jolloin hän lopetti uransa väliaikaisesti. Hän palasi liigajäille pelaten kauden 1988–1989 New York Rangersissa ja kaudet 1989–1990 ja 1990–1991 Québec Nordiquesissa. Minnesota North Stars varasi Lafleurin vielä NHL:n vuoden 1991 laajennusvaraustilaisuudessa, vaikka Lafleur oli juuri päättänyt uransa.

Lafleur voitti Canadiensissa viisi Stanley Cupia (1973 ja 1976–1979), oli NHL:n paras maalintekijä kolmesti peräkkäin (1976–1978) ja teki Canadiensin seuraennätyksen 1246 runkosarjapisteellään (518 maalia ja 728 syöttöä) seurassa. Yhteensä Lafleur pelasi NHL-urallaan 1126 runkosarjaottelua, joissa teki tehot 560 maalia ja 793 syöttöpistettä. Pudotuspeleissä hän pelasi 128 ottelua tehden 134 pistettä, 58 maalia ja 76 syöttöä. Hän oli ensimmäinen NHL-pelaaja, joka teki vähintään 50 maalia ja 100 pistettä kuutena peräkkäisenä kautena. 

Guy Lafleur on yksi kolmesta pelaajasta, jotka ovat tehneet paluun Hockey Hall of Fameen valitsemisen jälkeen: kaksi muuta ovat Gordie Howe ja Mario Lemieux. Hän pitää edelleen hallussaan Canadiensin seuraennätystä eniten pisteitä ja syöttöpisteitä seurassa tehneenä pelaajana ja on tehnyt seurassa toiseksi eniten maaleja Maurice Richardin jälkeen. 

Lafleur pelasi Kanadan maajoukkueessa Kanada-cupissa vuonna 1976, jolloin Kanada voitti, ja vuonna 1981, jolloin se tuli toiseksi. Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa hän pelasi vuonna 1981, mutta pelasi alavireisesti kuten edellisellä kaudellakin.

Uran jälkeen 
Lafleurilla diagnosoitiin keuhkosyöpä, joka uusiutui vuoden 2020 syksyllä. Hän kärsi terveysongelmista elämänsä loppuvaiheessa ja hän menehtyi syöpään keväällä 2022.

Palkintoja ja saavutuksia
 Vuosina 1976, 1977 ja 1978 Art Ross Trophy (eniten pisteitä runkosarjassa)
 Lester B. Pearson Award vuonna 1976, 1977 ja 1978  (liigan arvokkain pelaaja pelaajayhdistyksen äänestyksessä)
 Vuosina 1977 ja 1978 Hart Memorial Trophy (arvokkain pelaaja, jääkiekkotoimittajien valinta)
 Vuonna 1977 Conn Smythe Trophy (pudotuspelien arvokkain pelaaja)
 Lou Marsh Award vuonna 1977 (vuoden parhaalle kanadalaisurheilijalle)
 Vuonna 1980 Lafleurille myönnettiin Order of Canada -kunniamerkki
 Montreal Canadiens jäädytti pelinumeron 10 16. helmikuuta 1985
 Vuonna 1996 Canadian Sports Hall of Fameen
 Vuonna 1998 The Hockey News -lehti sijoitti hänet sijalle 11 sadan suurimman pelaajan valinnassa
 LHJMQ-liigan Guy Lafleur Trophy pudotuspelien arvokkaimmalle pelaajalle on nimetty hänen mukaansa

Tilastot

Katso myös 
 The Hockey Newsin luettelo 100 parhaasta NHL-pelaajasta
 Luettelo Hockey Hall of Famen jäsenistä
 Luettelo 1000 tehopistettä saavuttaneista NHL-pelaajista
 Luettelo 500 NHL-maalia tehneistä pelaajista

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
Hockey Hall of Famen esittely Lafleurista

Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Hockey Hall of Fame
Hart Memorial Trophy -voittajat
Art Ross Trophy -voittajat
Conn Smythe Trophy -voittajat
Lester B. Pearson Award -voittajat
Officer of the Order of Canada
Knight of the National Order of Quebec
Montreal Canadiensin varaamat pelaajat
Kanadanranskalaiset
Vuonna 1951 syntyneet
Vuonna 2022 kuolleet