Otto von Brandenstein

Otto von Brandenstein (21. lokakuuta 1865 Hohenstein, Friedland, Mecklenburg-Schwerin – 8. toukokuuta 1945 Grambow, Goldberg, Saksa) oli saksalainen vapaaherra ja kenraali, joka komensi everstinä Suomen sisällissotaan osallistunutta saksalaista osasto Brandensteinia. Tallinnasta lähtenyt 3 000 miehen vahvuinen osasto teki 7. huhtikuuta 1918 maihinnousun Loviisaan ja eteni sieltä 20. huhtikuuta mennessä Lahteen ottaen useasti yhteen suomalaisten punakaartilaisten kanssa.

Brandenstein aloitti upseerinuransa mecklenburgilaisessa rakuunarykmentissä vuonna 1885 ja yleni vuoteen 1913 mennessä everstiluutnantiksi. Hän toimi ensimmäisen maailmansodan alussa Ranskan rintamalla everstiluutnanttina viidennen armeijan neljännen ratsuväkiarmeijakunnan komentajan, kenraaliluutnantti Gustav von Hollenin esikuntapäällikkönä. Joulukuussa 1914 hänet siirrettiin seitsemännen armeijakunnan esikuntapäälliköksi. Huhtikuusta 1915 alkaen Brandenstein toimi kolmen vuoden ajan useiden rakuunarykmenttien sekä ratsuväki- ja jalkaväkiprikaatien ja -rykmenttien komentajana. Hän sai elokuussa 1915 ylennyksen everstiksi. Huhtikuussa 1918 Brandensteinin komentama kolmas ratsuväkiprikaati muutettiin osasto Brandensteiniksi, joka sai määräyksen tehdä maihinnousun Suomen etelärannikolle ja pyrkiä katkaisemaan Suomen punaisille tärkeä Riihimäki–Pietari-rata Helsingin ja Viipurin välillä. Osasto Brandenstein alistettiin myöhemmin Rüdiger von der Goltzin komentamalle Saksan Itämeren-divisioonalle.

Brandenstein sai ansioistaan Suomen sisällissodassa Saksan korkeimman sotilaskunniamerkin Pour le Mériten 15. toukokuuta 1918. Vetäytyessään palveluksesta lokakuussa 1918 hän sai kenraalimajurin arvon. Hän sai vielä reservissä ylennyksen kenraaliluutnantiksi Tannenbergin taistelun 25-vuotispäivänä elokuussa 1939. Venäläiset surmasivat hänet toisen maailmansodan aikana toukokuussa 1945.

Lähteet

Suomen sisällissodan saksalaiset
Saksalaiset kenraalit
Saksalaiset aateliset
Vuonna 1865 syntyneet
Vuonna 1945 kuolleet