Than Shwe

Than Shwe (s. 2. helmikuuta 1933) on Myanmarin sotilasjohtaja, entisen sotilashallituksen puhemies vuodet 1992–2011. Maaliskuun lopussa 2011 Thein Sein nimitettiin maan presidentiksi, ja sotilasjuntta hajotettiin, ja kenraali Min Aung Hlaing nousi armeijan johtoon. Muutama viikko aiemmin Than Shwe nousi epävirallisen hallitukselle neuvoa-antavan Valtion korkeimman neuvoston johtoon. Neuvostoa tai sen roolia ei mainita perustuslaissa.

Varhainen elämä ja ura

Than syntyi pienessä kaupungissa nimeltä Kyaukse. Hän työskenteli burmalaisessa postitoimistossa, mutta värväytyi 20 vuoden ikäisenä armeijaan. Hän vietti useita vuosia psykologinen sodankäynti -osastossa karen-kapinallisia vastaan. Vuonna 1960 hän sai kapteenin arvon. Vuoden 1962 armeijan vallankaappauksen jälkeen Shwe jatkoi armeijan arvoasteikossa kohoamista. Hänestä tuli everstiluutnantti vuonna 1972, eversti vuonna 1978, lounaisen sotilasalueen komentaja vuonna 1983, armeijan varapäällikkö, prikaatikenraali ja varapuolustusministeri vuonna 1985 ja kenraalimajuri 1987 ja kenraali 1990. Hän hankki myös paikan hallitsevan BSPP-sosialistipuolueen keskuskomiteasta.

Valtaannousu

Kun Valtion lain ja järjestyksen palautuskomissio muodostettiin 1988 vastaiskuna verisille protesteille, Shwe valittiin komission yhdeksi 21:stä jäsenestä. Hänestä alkoi tulla komission johtajan, kenraali Saw Maungin oikea käsi. 23. huhtikuuta 1992 Saw Maung yllättäen erosi terveydellisiin syihin vedoten. Tämän jälkeen Shwe korvasi hänet neuvoston puheenjohtajana, valtion päämiehenä, puolustusministerinä ja armeijan komentajana.

Johtamistapa

Aluksi Than vaikutti olevan liberaalimpi kuin edeltäjänsä poliittisten vankien vapauttamisen suhteen ja alkoi löyhentää demokratian esitaistelija Aung San Suu Kyille asetettuja rajoituksia. Suu Kyi oli asetettu kotiarestiin vuoden 1990 vaalien jälkeen. Than nimesi maan uudelleen Burmasta Myanmariksi ja vuonna 1993 määräsi uuden perustuslain kirjoitettavaksi. Than Shwe löysensi valtion otetta taloudesta. Vaikka hän suvaitseekin kritiikkiä huonosti, hän päästi ensimmäistä kertaa vuosiin  Punaisen Ristin ja Amnesty Internationalin väkeä maahan.

Thanin hallitus  kuitenkin jatkoi Myanmarin etnisten vähemmistöjen teloituksia kuten karenien ja shanien. Hän käynnisti kampanjan pohjoisen muslimeja vastaan mikä pakotti arviolta 250 000 ihmistä pakenemaan Bangladeshiin. Uusi perustuslaki vahvistettiin vasta 2008.  Hän jatkoi vapaan lehdistön ahdistamista maassa ja vangitsi toimittajia jotka vastustavat hänen poliittista linjaansa. Huolimatta joistain kaupan vapautuksista hänen talouspolitiikkaansa on usein kritisoitu.

Than ylläpitää matalaa profiilia. Hänet nähdään kärttyisänä ja hiljaisena kovan linjan vastustajana Myanmarin demokratisoitumiselle. Hän ilmoitti kansallisista juhlapäivistä ja seremonioista valtion sanomalehdissä mutta puhui harvoin itse lehdistölle.

Useita vuosia Than nähtiin jonkinlaisena valtion keulahahmona ministereiden käyttäessä todellista valtaa. Kuitenkin yhä useammat lausunnot ilmoittavat Thanin lisänneen vaikutusvaltaansa maassa. Kun hän saavutti 60 vuoden pakollisen eläkeiän hän yksinkertaisesti ylitti sen, joka on johtanut epäilyihin siitä, että hän aikoo olla valtion johdossa kuolemaansa asti. Hänet yhdistettiin pääministeri Khin Nyuntin kaatamiseen ja pidättämiseen, joka lisäsi hänen valtaansa huomattavasti.

Hänen vaimonsa ja lapsensa lähtivät maasta syyskuussa 2007, luultavasti Laosiin.

Vuoden 2011 presidentinvaaleissa, joissa vastavalittu parlamentti valitsi presidentin viidestä ehdokkaasta Than Shwe ei ollut ehdokkaana.

Shwe kuitenkin jatkaa korkeimman neuvoston johdossa, joka on presidenttiä korkeampi taho.

Lähteet 

Myanmarilaiset sotilaat
Myanmarilaiset poliitikot
Diktaattorit
Kenraalit
Vuonna 1933 syntyneet
Elävät henkilöt