World Hockey Association

World Hockey Association eli WHA oli yhdysvaltalais-kanadalainen jääkiekon ammattilaisliiga, joka toimi vuosina 1972–1979. Se oli modernilla aikakaudella ensimmäinen ja ainoa liiga joka pystyi tosissaan kilpailemaan NHL:n kanssa. WHA:n perustajat Dennis Murphy ja Gary Davidson olivat aiemmin perustaneet myös koripallon ABA-liigan, joka kilpaili NBA:n kanssa. ABA:n tavoin joukkueita perustettiin markkina-alueille, jota suurempi liiga ei hallinnut.

WHA pyrki erottumaan NHL:stä muun muassa brändäyksellään ja ottamalla mukaan eurooppalaisia pelaajia, mikä oli siihen aikaan Pohjois-Amerikassa harvinaista. WHA kuitenkin kärsi talousvaikeuksista ja jatkuvasta epävakaudesta. Joukkueet menivät usein konkurssiin tai vaihtoivat kaupunkia ja nimeä, joskus jopa kesken kauden.

WHA lopetti toimintansa seitsemän kauden jälkeen. Lopettamisen yhteydessä neljä WHA-joukkuetta siirtyi NHL:ään: Edmonton Oilers, Winnipeg Jets, New England Whalers (sittemmin Hartford Whalers) ja Quebec Nordiques. Viimeinen WHA-ottelu pelattiin 20. toukokuuta 1979, kun Jets voitti kolmannen Avco Cup -mestaruutensa.

Historia 
Dennis Murphy ja Gary Davidson perustivat WHA:n tammikuussa 1971. Ensimmäinen peli WHA:ssa pelattiin 11. lokakuuta 1972. WHA aloitti 12 joukkueen liigana, jonka historian aikana joukkueet muuttivat useasti paikasta toiseen ja osa joukkueista joutui lopettamaan taloudellisten syiden takia. Koko historiansa ajan WHA joutui taistelemaan olemassaolostaan NHL-liigaa vastaan. Vuonna 1977 NHL ja WHA aloittivat neuvottelut liigojen yhdistämisestä. Sopimukseen asiasta päästiin 22. maaliskuuta 1979, jolloin sovittiin neljän joukkueen liittymisestä NHL-liigaan ja WHA:n laukkauttamisesta. NHL-liigaan liittyneet joukkueet olivat Edmonton Oilers, Winnipeg Jets, Québec Nordiques ja New England Whalers (NHL:ssä nimellä Hartford Whalers). Näistä neljästä ainoastaan Edmonton Oilers on välttynyt muuttamiselta toiseen kaupunkiin. Winnipeg Jets muutti Phoenixiin, Arizonaan vuonna 1996 (nimeksi tuli Phoenix Coyotes), Québec Nordiques Denveriin, Coloradoon vuonna 1995 (nimeksi tuli Colorado Avalanche) ja Hartford Whalers Raleighiin, Pohjois-Carolinaan vuonna 1997 (nimeksi tuli Carolina Hurricanes).

1970-luvulla peliasut olivat NHL:ssä hyvin konservatiivisia. WHA:ssa sitä vastoin lähdettiin hakemaan näkyvyyttä varsin räikeilläkin peliasuilla sekä joukkueiden nimillä. Muun muassa New York Golden Blades pelasi nimensä mukaisesti luistimilla, joiden terät olivat kullan väriset. Peli ei aina ollut kovin siistiä ja peleissä olikin tappeluita ajoittain enemmän kuin NHL:ssä. Monenlaisia sääntöuudistuksia myös kokeiltiin, joista monista kuitenkin jouduttiin luopumaan. Tällaisia olivat esimerkiksi oranssi kiekko paremman näkyvyyden aikaansaamiseksi.

WHA-liigassa kilpailtiin Avco-cupista.

Joukkueet 
Lihavoidut siirtyivät NHL:ään. Nuoli osoittaa joukkueen muuttamista.

 Calgary Broncos (ei pelejä) → Cleveland Crusaders (1972–1976) → Minnesota Fighting Saints (1976–1977)
 Chicago Cougars (1972–1975)
 Dayton Arrows (ei pelejä) → Houston Aeros (1972–1978)
 Edmonton Oilers (1972–1979); kaudella 1972–1973 nimeltään Alberta Oilers
 Los Angeles Sharks (1972–1974) → Michigan Stags (1974–1975) → Baltimore Blades (1975)
 Miami Screaming Eagles (ei pelejä) → Philadelphia Blazers (1972–1973) → Vancouver Blazers (1973–1975) → Calgary Cowboys (1975–1977)
 Minnesota Fighting Saints (1972–1976)
 New England Whalers (1972–1979)
 New York Raiders (1972) → New York Golden Blades (1973) → Jersey Knights (1973–1974) → San Diego Mariners (1974–1977)
 Ottawa Nationals (1972–1973) → Toronto Toros (1973–1976) → Birmingham Bulls (1976–1978)
 San Francisco Sharks (ei pelejä) → Quebec Nordiques (1972–1979)
 Winnipeg Jets (1972–1979)
 Indianapolis Racers (1974–1978)
 Phoenix Roadrunners (1974–1977)
 Cincinnati Stingers (1975–1979)
 Denver Spurs (1975–1976) → Ottawa Civics (1976)

Mestarit 

 1972–1973: New England Whalers
 1973–1974: Houston Aeros
 1974–1975: Houston Aeros
 1975–1976: Winnipeg Jets
 1976–1977: Quebec Nordiques
 1977–1978: Winnipeg Jets
 1978–1979: Winnipeg Jets

Hockey Hall of Fame 
Luettelo Hockey Hall of Fameen valituista WHA:n pelaajista ja toimihenkilöistä:

Andy Bathgate – Vancouver Blazers
Gerry Cheevers – Cleveland Crusaders
Mike Gartner – Cincinnati Stingers
Michel Goulet – Birmingham Bulls
Wayne Gretzky – Indianapolis Racers, Edmonton Oilers
Gordie Howe – Houston Aeros, New England Whalers
Mark Howe – Houston Aeros, New England Whalers
Harry Howell – New York Golden Blades/Jersey Knights, San Diego Mariners, Calgary Cowboys
Bobby Hull – Winnipeg Jets
Dave Keon – Minnesota Fighting Saints, Indianapolis Racers, New England Whalers

Rod Langway – Birmingham Bulls
Frank Mahovlich – Toronto Toros/Birmingham Bulls
Mark Messier – Cincinnati Stingers, Indianapolis Racers
Václav Nedomanský – Toronto Toros/Birmingham Bulls
Bernie Parent – Philadelphia Blazers
Jacques Plante – Edmonton Oilers
Bud Poile – WHA:n varapresidentti
Marcel Pronovost – valmentaja, Chicago Cougars
Maurice Richard – valmentaja, Quebec Nordiques
Glen Sather – Edmonton Oilers
Norm Ullman – Edmonton Oilers

Suomalaispelaajat WHA:ssa 
 Matti Hagman – Quebec Nordiques
 Hannu Kamppuri, Edmonton Oilers
 Veli-Pekka Ketola – Winnipeg Jets, Calgary Cowboys
 Markus Mattsson – Quebec Nordiques, Winnipeg Jets
 Lauri Mononen – Phoenix Roadrunners
 Pekka Rautakallio – Phoenix Roadrunners
 Seppo Repo – Phoenix Roadrunners
 Heikki Riihiranta – Winnipeg Jets
 Risto Siltanen – Edmonton Oilers
 Juhani Tamminen – Cleveland Crusaders, Phoenix Roadrunners

Katso myös 
 Luettelo WHA:ssa pelanneista eurooppalaisista
 WHA:n tähdistökentällinen
 World Hockey Association 2

Lähteet