Malakian kirja

Malakian kirja (, Malʾaḫi, Mál'akhî) on yksi Raamatun Vanhan testamentin pienistä profeetallisista kirjoista. Se on Raamatun 39., Vanhan testamentin viimeinen ja juutalaisen Raamatun Tanakin toisen pääosion Nevi'imin eli profeettojen 21. ja viimeinen kirja.

Historia

Kirjoittaja 

Malakian kirjan kirjoitti profeetta Malakia. Tämä ei kuitenkaan välttämättä ole hänen oma nimensä, sillä hepreankielinen nimi on lyhennys nimestä Mál'akhîyah, joka tarkoittaa "minun (eli Jumalan) sanansaattajani". Nimitys esiintyy kirjassa kahdesti, jakeissa 1:1 ja 3:1, vaikka onkin epätodennäköistä, että se viittaisi kummassakin kohdassa samaan henkilöön. Näistä syistä kirjan kirjoittajan todellisesta henkilöllisyydestä on väitelty paljon. Hänestä ei tiedetä mitään, mutta on ehdotettu, että hän olisi saattanut olla leeviläinen.

Juutalainen Targum pitää Malakian kirjan kirjoittajana Esraa. Hieronymuksen mukaan tämä saattaa johtua siitä, että Esra on nähty välittäjänä profeettojen ja "suuren synagogan" välillä. Tätä näkemystä ei kuitenkaan tue mikään historiallinen todistusaineisto. Jotkut tutkijat ovat huomauttaneet yhtäläisyyksistä Malakian kirjan ja Sakarjan kirjan lukujen 9–14 välillä. Sekä Malakian kirjan ensimmäinen luku että Sakarjan kirjan 9 ja 12 luvun alku puhuvat ennustuksesta tai ennussanasta, "Herran sanasta". Joidenkin tutkijoiden mukaan ennustuksia on alun perin ollut kolme. Kaksi niistä olisi liitetty Sakarjan kirjan loppuun (Deuterosakarja) ja kolmannesta olisi tullut Malakian kirja. Tämän vuoksi suurin osa tutkijoista katsoo, että kirjan on kirjoittanut yksi henkilö, johon nimellä Malakia saatetaan viitata.

Tästä kirjojen jaottelusta seuraa, että pieniä profeettoja on kaksitoista — sama määrä kuin Jaakobilla oli poikia, joista tulivat Israelin eri heimot.

Ajoitus ja kirjoituspaikka 

Malakian kirjassa on hyvin vähän historiallisia yksityiskohtia. Suurin vihje sen ajoittamiseksi on jakeessa 1:8, jossa käskynhaltijasta käytetään persialaiskauden sanaa pehâ. Tämä viittaa pakkosiirtolaisuuden jälkeiseen aikaan sekä sanan alkuperän kautta että siksi, koska ennen pakkosiirtolaisuutta Juudan johdossa oli kuningas eikä käskynhaltija. Samassa jakeessa käy myös ilmi, että temppeli on uudelleenrakennettu, koska uhritoimituksia suoritetaan jälleen. Näin kirjan täytyy olla syntynyt vuoden 515 eaa. jälkeen.

Saarnaajan kirjan kirjoittaja tunsi selvästi Malakian kirjan toisella vuosisadalla eaa. Kirjan käsittelemistä teemoista on päätelty, että se ajoittuu Haggain ja Sakarjan kirjan väliseen aikaan, hieman ennen kuin Nehemia tuli Jerusalemiin vuonna 445 eaa.

Kirja käsittelee väärinkäytöksiä temppelipalveluksen palauttamisessa selkeästi ensi käden tiedoilla. Siksi kirja on mitä todennäköisimmin kirjoitettu Jerusalemissa.

Sisältö 

Malakian kirjassa on kolme lukua. Kirjan sisältö on seuraavanlainen:

Messiaanisten lupaustensa vuoksi Malakian kirjaa lainataan usein Uudessa testamentissa. Kirjassa sanotaan, että ennen Messiaan tuloa Jumala lähettää profeetta Elian takaisin maan päälle, minkä Uudessa testamentissa tulkitaan viittaavan Johannes Kastajaan.

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla

Teksti 

 Raamattu. Suomen evankelis-luterilainen kirkko.
 Malakian kirja (1992)
 Malakian kirja (1933)
 Malakian kirja. Suomenkieliset käännökset (1992, 1933 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä hepreankielinen alkuteksti (Biblia Hebraica). Uskonkirjat.net.

Muuta 

 Singer, Isidore & Guttmacher, Adolf: Book of Malachi. Jewish Encyclopedia. 1906. 
 

Nevi’im
Vanhan testamentin kirjat