Velhokala

Velhokala eli kivikala (Synanceia verrucosa) on maailman myrkyllisin kala.

Ulkonäkö ja koko 
Velhokala voi kasvaa noin 40 cm pitkäksi. Suurin mitattu yksilö painoi 2,4 kiloa. Se on yleisväriltään useimmiten harmaa tai ruskea, ja siinä saattaa olla punertavia tai oransseja läikkiä. Kalan pinta on epätasainen ja näyttää kiveltä.

Levinneisyys ja elinympäristö 
Kivikaloja elää indopasifisella merialueella Punaiseltamereltä ja Itä-Afrikasta Riukiusaarille ja Australiaan asti. Niitä esiintyy useimmiten koralliriuttojen läheisyydessä.

Käyttäytyminen ja myrkyllisyys 
Velhokalat saalistavat pienempiä kaloja väijyksistä.

Velhokalaa pidetään myrkyllisimpänä kalalajina. Velhokalalla on selässään noin 13 vahvaa piikkiä, jotka ovat yhteydessä tappavan voimakasta proteiinipohjaista hermomyrkkyä sisältäviin myrkkyrauhasiin. Jos velhokalan päälle astuu, terävät piikit lukkiutuvat pystyasentoon ja uppoavat uhriin. Piikkien juuressa oleva myrkky vapautuu piikkien kautta uhrin elimistöön. Piikkien uppoamissyvyydestä riippuen myrkky voi tappaa ihmisen jopa muutamassa tunnissa, mikäli uhri ei pääse nopeasti sairaalahoitoon. Monissa tapauksissa uhri kuitenkin hukkuu erittäin voimakkaan kivun lamaannuttamana. Vaarallisuutta tehostaa se, että velhokalaa on hyvin vaikeaa havaita sen erinomaisen naamioitumiskyvyn takia: se näyttää pohjassa aivan tavalliselta kivenmurikalta peiteltyään itsensä hiekalla ja muutettuaan väritystään ympäristönsä mukaiseksi. Pistokohdan upottaminen mahdollisimman kuumaan veteen voi auttaa, koska myrkyn proteiini hajoaa kuumuuden vaikutuksesta.

Velhokalan päälle astunut jalka saattaa halvaantua täysin. Pahimmassa tapauksessa jalka saatetaan joutua amputoimaan. Myrkky aiheuttaa tunteja kestävän sietämättömän voimakkaan tuskan, halvauksen, šokin ja pistoksen saaneeseen jalkaan usein myös kuolion. Potilaan verenkiertojärjestelmä halvaantuu, minkä takia pulssi kiihtyy. Vahingoittunut raaja paisuu hyvin paljon. Henkiin jääneet uhrit ovat kärsineet hermovaurioista, jotka johtavat lihasten surkastumiseen. Myös myrkyttyneen alueen ympärillä olevat kudokset voivat alkaa tuhoutua. Hoidettuinakin kipu ja turvotus voivat jatkua kuukausia.

Myrkky sisältää seoksen hemolyyttistä stonustoksiinia, proteiinipohjaista verrukotoksiinia ja kardiotoksista kardioleputiinia.

Lähteet

Simppukalat
Seulonnan keskeiset artikkelit