Kulttuuriantropologia

Kulttuuriantropologia on antropologian alalaji, joka tutkii ihmisten kulttuureja. Tieteenalan voidaan katsoa syntyneen 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa. 1900-luvun alusta kulttuuriantropologinen tutkimus jakautui kahteen merkittävään (strukturalistiseen ja funktionalistiseen) koulukuntaan, jotka molemmat syrjäyttivät 1960-luvulta eteenpäin uudemmat koulukunnat (jälkistrukturalismi, kognitivismi).

Yleistä 

Antropologian keskeinen menetelmä on ollut etnografia 1900-luvulla. Etnografia on teos, joka kuvaa jonkin kansan elintapoja mahdollisimman tarkasti ja laajasti. Siten etnografioissa on käsitelty muun muassa sellaisia aiheita, kuin kansojen käyttämät sukulaisuustermistöt, uskonnolliset ajatukset ja myytit sekä muut tavat.

Antropologian varustaminen kulttuuri-etuliitteellä on ollut eräiden antropologien tapa tehdä ero pääasiassa yhdysvaltalaisen ja brittiläisen antropologian välillä. Britanniassa koulukunnat korostivat enemmän yhteiskuntien normeja ja rakenteellisia seikkoja, kun Yhdysvalloissa korostettiin enemmän myyttejä ja symbolisia asioita kulttuurissa.

Soveltava antropologia 

Kulttuuriantropologian soveltamisella yhteiskunnassa on pitkät perinteet. Jo tieteenalan varhaisvuosina kulttuuriantropologit vaikuttivat brittiläisessä siirtomaahallinnossa Afrikassa. Yhdysvalloissa kulttuuriantropologiaa sovellettiin alun alkaen intiaani- ja siirtolaiskysymyksissä. Toisen maailmansodan jälkeen yhdysvaltalaisia antropologeja tarvittiin järjestämään oloja miehitetyillä Tyynenmeren saarilla. Viime aikoina Yhdysvallat on käyttänyt antropologeja auttamaan sotilasoperaatioiden onnistumisessa Afganistanissa ja Irakissa. Kulttuuriantropologian sekaantuminen koloniaalisiin toimiin ja kyseenalaisiin poliittisiin hankkeisiin on herättänyt eettisiä kiistoja vielä 1970-luvulla. Antropologia on myös tutkinut kehitysmaapolitiikkaan liittyviä kysymyksiä.

Katso myös 
 Sosiaaliantropologia

Lähteet

Viitteet

Kirjallisuutta 
 

 
Seulonnan keskeiset artikkelit