BNC-liitin

BNC-liitin on kehitetty 1940-luvun loppupuolella pienoisversioksi C-tyypin liittimestä. BNC on lyhenne sanoista Bayonet Neill-Concelman. Tässä viimeinen sana tarkoittaa Amphenolin insinööriä nimeltä Carl Concelman. (Eri lähteissä esiintyy myös merkityksiä Bayonet Nut Connector, British Naval Connector ja Bayonet Navy Connector.) BNC-liitin on tarkoitettu suurtaajuisten signaalien siirtoon käytettävien koaksiaalikaapelien nopeaan liittämiseen eri laitteisiin.

Rakenne

Pääasiassa kevytmetallista valmistetun liittimen naaraspuolisen, laiterunkoon asennettavan osan hylsymäisen osuuden ulkopuolella on kaksi bayonet-tappia. Näitä vastaavat hahlot ovat kaapelin päähän asennetun, urospuolisen liittimen kierrettävässä osassa.

Käyttö

Liittämiseen riittää, kun urospuolinen liitin työnnetään naarasliittimeen asennossa, jossa edellisen hahlot osuvat jälkimmäisen tappien kanssa samalle linjalle. Sen jälkeen kierrettävää osaa käännetään neljänneskierros myötäpäivään. Tällöin kierreosan hahlojen muotoillut päät lukittuvat tappien osuessa niihin. Kierrettävän osan sisällä oleva jousi vetää liitinosat toisiaan vasten estäen samalla itsestään takaisin kiertymisen. Irrottaminen tapahtuu painamalla kierreosaa kevyesti runkoa vasten ja kiertämällä neljänneskierros vastapäivään. BNC-liitin soveltuu erittäin hyvin ohuiden koaksiaalikaapeleiden liittämiseen (RG-58, RG-59, RG-179, RG-316, jne.) mm. mittauslaitteissa ja videosovelluksissa.

Katso myös 
RF-liitin
N-liitin
SMA-liitin

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ethernet
Sähköliittimet

he:מחבר RF#BNC
ja:コネクタ#同軸コネクタ
ru:Коаксиальный радиочастотный разъём#BNC-коннектор