Doris Lessing

Doris May Lessing (o.s.  Tayler; 22. lokakuuta 1919 Kermānšāh, Persia – 17. marraskuuta 2013 Lontoo) oli brittiläinen kirjailija. Hänelle myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto vuonna 2007.

Lessing aloitti kirjoittamisen asuessaan nuorena Etelä-Rhodesiassa, mutta julkaisi ensimmäisen teoksensa ja ryhtyi päätoimiseksi kirjailijaksi vasta muutettuaan Englantiin 1949. Lessingin kirjat ovat hyvin omaelämäkerrallisia, ja monet niistä kumpuavat hänen kokemuksistaan Afrikassa. Romaani Hyvä terroristi (The Good Terrorist, 1985) on saanut useita palkintoja. Monet kriitikot ovat pitäneet osittain omaelämäkerrallista sarjaa Väkivallan lapset (Children of Violence) hänen merkittävimpinä teoksinaan.

Elämä

Perhe ja lapsuus
Lessingin molemmat vanhemmat olivat kotoisin Britanniasta. Äiti oli sairaanhoitaja ja ensimmäisessä maailmansodassa vammautunut isä työskenteli Persian keisarillisessa pankissa. Lisäksi perheeseen kuului Harry-veli. Perhe muutti 1925 Persiasta Etelä-Rhodesiaan (nyk. Zimbabwe). Heidät oli houkutellut sinne lupaus maissinviljelyllä rikastumisesta, mutta todellisuudessa kaikki ei käynytkään helposti. Varsinkin perheen isän oli vaikea sopeutua.

Lessing kävi aluksi katolista luostarikoulua. Sen jälkeen hän jatkoi jonkin aikaa koulua pääkaupungissa Salisburyssä (nyk. Harare), mutta keskeytti melko pian. Hänen virallinen koulutuksensa päättyi hänen ollessaan 13-vuotias.

Nuori Lessing pakeni usein todellisuutta Lontoosta lähetettyihin kirjoihin. Aluksi hän luki Walter Scottia, Charles Dickensiä, Robert Louis Stevensonia ja Rudyard Kiplingiä. Myöhemmin hän löysi D. H. Lawrencen, Tolstoin, Stendhalin ja Dostojevskin.

Aikuisvuodet Afrikassa 
Lessing muutti pois kotoa 15-vuotiaana ja sai töitä lastenhoitajana. Työnantajaltaan hän sai luettavakseen politiikan ja sosiologian kirjoja. Työnantajan langosta tuli hänen kosijansa. Siihen aikaan Lessing kirjoitti myös tarinoita ja sai kaksi niistä myydyksi eteläafrikkalaisiin lehtiin.

Vuonna 1937 Lessing muutti Salisburyyn ja työskenteli siellä vuoden puhelinvaihteessa. Hän avioitui 19-vuotiaana Frank Wisdomin kanssa, ja he saivat kaksi lasta. Muutaman vuoden kuluttua Lessing jätti perheensä ahdistuneena, mutta jäi kuitenkin Salisburyyn. Pian hän löysi samanhenkisiä ystäviä Left Book Clubista. Ryhmän jäsenet olivat kommunisteja, jotka Lessingin tavoin lukivat paljon. Ryhmän keskeisiä hahmoja oli Gottfried Lessing, jonka kanssa hän avioitui pian liittymisensä jälkeen. Pariskunta sai pojan. Ryhmän toimintaan pettyneenä Lessing kuitenkin jätti sen vuonna 1954.

Kirjailijanura ja elämä Englannissa 
Lessing muutti poikansa kanssa Lontooseen 1949. Samana vuonna hän julkaisi Englannissa ensimmäisen kirjansa Ruoho laulaa (The Grass Is Singing) ja ryhtyi päätoimiseksi kirjailijaksi. Esikoisteos sijoittuu Rhodesiaan ja kertoo valkoisesta viljelijäpariskunnasta ja heidän afrikkalaisesta palvelijastaan. Vuosina 1952–1969 ilmestynyt viiden romaanin sarja Väkivallan lapset kertoo Martha Questista, joka varttuu eteläisessä Afrikassa ja asettuu Englantiin. Naiskirjailijasta kertova Kultainen muistikirja (The Golden Notebook, 1962) kuuluu Lessingin luetuimpiin teoksiin. Hän julkaisi myös novellikokoelmia.

1970-luvun lopulla Lessing siirtyi kirjoittamaan tieteiskirjallisuutta ja syntyi viisiosainen teossarjalla Canopus Argossa: arkisto. Viides lapsi (1988) on suorastaan kauhuromaani. 2000-luvulla Lessing kirjoitti siihen jatko-osan Ben, in the World. Myöhäistuotantoon kuuluu myös osittain omaelämäkerrallisen romaani Sweetest Dream sekä esseekokoelma Time Bites.

Lessing kieltäytyi aatelisarvosta, mutta otti vuonna 1999 vastaan Kunniaritarien ritarikunnan jäsenyyden. Lisäksi hänet palkittiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeriristillä, mutta hän kieltäytyi siitäkin.

Lessingin tuotanto
Lessingin teokset ovat hyvin omaelämäkerrallisia, ja monet niistä kumpuavat hänen kokemuksistaan Afrikassa. Hän käsittelee kirjoissaan muun muassa politiikkaa, sosiaalisia suhteita, kulttuurien yhteentörmäystä, rotusyrjintää ja rotujen eriarvoisuutta, ”kamppailua vastakkaisten elementtien lomassa omana yksilöllisenä persoonallisuutena” sekä konfliktia ”invidualistisen omantunnon ja kollektiivisen hyvän” välillä. Monet ovat pitäneet Lessingiä feministisenä kirjailijana – etenkin Kultainen muistikirja on haluttu tulkita tässä valossa – mutta Lessing ei itse mieltynyt tällaiseen tulkintaan. Lessing myös kritisoi lausunnoissaan feministien saavutuksia naisen todellisen aseman parantamisessa.

Lessingin siirtyminen tieteiskirjallisuuteen herätti kriittisiä reaktioita, mutta Lessing itse piti tieteiskirjallisuutta mainiona tapana tuoda esille yhteiskunnallisia kysymyksiä. Hän ilmaisi kyynisen kantansa sivilisaation tulevaisuuteen ja uskoi nykyisen yhteiskunnan pyyhkiytyvän pois uuden jääkauden tai jonkin vastaavan ilmiön myötä. Yhteiskunnan romahdus on yksi Lessingin tuotannossa esiintyvä teema.

Ruotsin akatemian Nobel-palkintoperusteluissa todetaan, että Lessing palkittiin ”naisten tuntojen vahvana eeppisenä kuvaajana, joka on tarkastellut pirstoutunutta sivilisaatiota skeptisesti, kiihkeästi ja näkemyksellisesti”. Toukokuussa 2008 BBC:lle antamassaan lausunnossa Lessing piti Nobel-palkinnon saamista kirottuna onnettomuutena. Hän sanoo lopettaneensa kirjoittamisen palkinnon saatuaan, sillä suurin osa ajasta meni haastatteluihin ja valokuvauksiin.

Lessingilta on suomennettu 25 teosta. Ensimmäinen suomennos ilmestyi vuonna 1968, vuonna 2010 omaelämäkerran toinen osa.

Teokset 
 The Grass is Singing (1950, suom. Ruoho laulaa)
 This Was the Old Chief's Country (1951, suom. Vanhan päällikön maa)
 Martha Quest (1952, Children of Violence 1. Suom. Parempien ihmisten lapsi)
 Five (1953)
 A Proper Marriage (1954, Children of Violence 2. Suom. Hyviin naimisiin)
 Going Home (1957)
 The Habit of Loving (1957)
 A Ripple from the Storm (1958, Children of Violence 3. Suom. Myrskyn varjossa)
 Fourteen Poems (1959)
 Each His Own Wilderness (1959)
 In Pursuit of the English (1960)
 The Golden Notebook (1962, suom. Kultainen muistikirja)
 Play with a Tiger (1962)
 A Man and Two Women (1963)
 African Stories (1964, suom. Afrikkalaisia kertomuksia)
 Landlocked (1965, Children of Violence 4. Suom. Lumous haihtuu)
 The Black Madonna (1966, suom. Musta madonna)
 Winter in July (1966)
 Particularly Cats (1967, suom. Erittäin kissamaista)
 The Four-Gated City (1969, Children of Violence 5. Suom. Muutoksen aika)
 Briefing for a Descent into Hell (1971, suom. Unesta päivää päin)
 The Story of a Non-Marrying Man (1972, suom. Mies, joka ei halunnut naimisiin ja muita novelleja)
 The Temptation of Jack Orkney and other stories (1972)
 The Sun Between Their Feet (1973)
 The Summer Before the Dark (1973, suom. Kesä ennen pimeää)
 The Memoirs of a Survivor (1974, suom. Eloonjääneen muistelmat)
 A Small Personal Voice (1974, esseitä, arvosteluja ja haastatteluja)
 Stories (1978)
 To Room Nineteen (1978), Collected Stories 1)
 Shikasta Re: Colonised Planet 5 (1979, Canopus In Argos: Archives 1, suom. Shikasta: asia: kolonisoitu planeetta 5)
 The Marriages Beetween Zones Three, Four, and Five (1980, Canopus In Argos: Archives 2, suom. Avioliitot vyöhykkeiden välillä)
 The Sirian Experiments (1980, Canopus In Argos: Archives 3, suom. Siriuksen kokeet)
 The Making of the Representative for Planet 8 (1982, Canopus In Argos: Archives 4, suom. Planeetta 8 : edustajien oppiaika)
 The Sentimental Agents in the Volyen Empire (1983, Canopus In Argos: Archives 5)
 The Diary of a Good Neighbour (1983, suom. Lähimmäinen)
 If the Old Could (1984)
 The Diaries of Jane Somers (1984)
 The Good Terrorist (1985, suom. Hyvä terroristi)
 Prisons We Choose to Live Inside (1987)
 The Wind Blows Away Our Words (1987)
 The Fifth Child (1988, suom. Viides lapsi)
 The Doris Lessing Reader (1989)
 Particulary Cats and More Cats (1989)
 Through The Tunnel (1990)
 Particulary Cats... and Rufus (1991)
 London Observed (1992)
 The Real Thing (1992)
 African Laughter (1992)
 Shadows on the Wall of the Cave (1994)
 Conversations (1994)
 Under My Skin (1994, suom. Ihon alla)
 Spies I Have Known and other stories (1995)
 Playing the Game (1995)
 Love, Again (1996)
 Putting the Questions Diffrently (1996)
 The Pit (1996)
 Play With a Tiger and Other Plays (1996)
 Walking in the Shade (1997)
 Mara and Dann (1999)
 Problems, Myths and Stories (1999)
 Ben, in the World (2000)
 The Old Age of El Magnifico (2000)
 The Sweetest Dream (2001)
 The Wolf People INPOPA anthology 2002 (2002)
 On Cats (2002, suom. Kissoista)
 The Grandmothers (2003)
 Time Bites (2004)
 The Story of General Dann (2005)
 The Cleft (2007)

Suomennetut teokset

Romaanit 
 Ruoho laulaa (1950)
 
 
 Kesä ennen pimeää' (1973)' Kirjayhtymä, 1974
 
 Lähimmäinen (1983)) Otava, 1987
 Hyvä terroristi (1985) Otava, 1987
 

 Novellikokoelmat 
 Vanhan päällikön maa (1951) suom. Eva Siikarla. Kirjayhtymä, 1985
 Afrikkalaisia kertomuksia (1964) suom. Eva Siikarla. Kirjayhtymä, 1986
 Erittäin kissamaista (1967) suom. Sinikka Buckley. Kirjayhtymä, 1988
 Mies, joka ei halunnut naimisiin ja muita novelleja (1972) suom. Eva Siikarla, Kirjayhtymä, 1979
 Musta madonna (1973) suom. Eva Siikarla, Kirjayhtymä, 1989
 

 Väkivallan lapset 

 Parempien ihmisten lapsi (1952) suom. Heidi Järvenpää. Otava, 1977
 Hyviin naimisiin (1954) suom. Heidi Järvenpää. Otava, 1979
 Myrskyn varjossa (1958) suom. Heidi Järvenpää. Otava, 1980
 Lumous haihtuu (1965) suom. Heidi Järvenpää. Otava, 1982
 Muutoksen aika (1969) suom. Heidi Järvenpää. Otava, 1986

 Canopus Argossa: Arkisto 

 Shikasta: Asia: Kolonisoitu planeetta 5 (1979) suom. Erkki Jukarainen, Otava, 1982
 Avioliitot vyöhykkeiden välillä (1980) suom. Eva Siikarla, Otava, 1983
 Siriuksen kokeet (1980) suom. Erkki Jukarainen, Otava, 1983
 Planeetta 8: Edustajien oppiaika (1982) suom. Erkki Jukarainen, Otava, 1984

 Muistelmat
 Under My Skin: Volume One of My Autobiography, to 1949 (1994) Ihon alla, suom. Eva Siikarla, Otava 2008
 Walking in the Shade: Volume Two of My Autobiography 1949 to 1962 (1997) Varjossa vaeltaja, Omaelämäkerran toinen osa 1949-1962, suom. Eva Siikarla, Otava 2010

 Palkinnot ja tunnustukset
 Somerset Maugham Award (1954) kirjasta Five Prix Médicis estranger (1976) kirjasta Kultainen muistikirja Itävallan valtionpalkinto eurooppalaisesta kirjallisuudesta (1982)
 Saksan liittotasavallan Shakespear-palkinto (1982)
 W. H. Smithin kirjallisuuspalkinto (1985) kirjasta Hyvä terroristi Premio Internazionale Mondello (1985) kirjasta Hyvä terroristi Premio Internazionale Mondello (1987)
 Harvardin yliopiston myöntämä "Honorary Degree" (1995)
 James Tait Black Memorial Prize parhaasta elämäkerrasta (1995) Under My Skin Los Angeles Times Book Prize (1995) kirjasta Under My Skin Premi Internacional Catalunya (Katalonian hallituksen palkinto 1999)
 kuningatar Elisabet II:n myöntämä Kunniaritarien ritarikunnan jäsenyys (1999)
 Asturian ruhtinaan palkinto (2001)
 David Cohen British Literature Prize (2001)
 A Companion of Honour, Britannian Royal Society of Literature (2001)
 Nobelin kirjallisuuspalkinto 2007 (87-vuotiaana kaikkien aikojen vanhin Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaja)

Lähteet

Aiheesta muualla
 Ylen Elävä arkisto: Doris Lessing siirtyi scifiin (15.3.1982)
 Doris Lessingin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa 

Kirjallisuutta
 Ritva Aarnio ja Ismo Loivamaa (toim.): Ulkomaisia nykykertojia 2. BTJ Kirjastopalvelu, 1998.
 Tapola, Päivi: Doris Lessingin Kultainen muistikirja, teoksessa Päivi Tapola: Äitini puutarhassa - Polkuja naiskirjallisuuteen'', Kääntöpiiri/Like, 2002, ISBN 951-8989-61-3

Brittiläiset tieteiskirjailijat
Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajat
Vuonna 1919 syntyneet
Vuonna 2013 kuolleet
Kunniaritarien ritarikunta