Bengt Huhta

Bengt Vilhelm Huhta (8. marraskuuta 1949 Kokkola – 23. tammikuuta 2019 Kruunupyy) oli suomalainen muusikko, joka tunnettiin uransa alkuaikoina vuosina 1968–1975 taiteilijanimellä Kristian. Taiteilijanimellään Huhta voitti ensimmäisen Syksyn sävel -kilpailun vuonna 1968 Aarno Ranisen säveltämällä kappaleella ”Näin on”.

Vuoden 1968 lopulla hänelle koottiin taustayhtye, jonka rungosta tuli pian Wigwam. Kokoonpano ehti soittaa Huhdan kanssa vain yhden keikan. 1969 hänen taustayhtyeekseen tuli Mielikummitus, jossa soittivat eri aikoina muun muassa kitaristina Pave Maijanen, kosketinsoittaja Pedro Hietanen, basistit Heikki Virtanen, Kikke Bergholm sekä rumpali Vando Suvanto.Mielikummitus-yhtyeen solistina Huhta esiintyi 1970–1990-luvuilla. Mielikummitus osallistui Syksyn sävel -kilpailuun kappaleella ”Kuljen maailmaa” vuonna 1987.

Tammikuussa 1970 hänen versionsa Hair-musikaalin kappaleesta ”Aquarius/Let the Sunshine In” suomeksi ”Aquarius/Kulje valoon, kulje Aurinkoon” nousi listalla sijalle 6. Kristianin version ”Aquarius” osan on teatteriversion Esko Elstelän sijaan sanoittanut L. Savinainen eli Aarno Raninen.

Vuonna 1973 hän liittyi Mandala-nimiseen kokoonpanoon laulusolistiksi omalla nimellään. Yhtye levytti Love Recordsille singlen ”Don't Wake Me Now/Time to Know”. Kappaleet olivat Mandalan jäsenten säveltämiä ja sanoittamia. Myöhemmän tuotantonsa Huhta on julkaissut omalla nimellään.  Huhta lauloi kruunupyyläisessä country-yhtyeessä Easy West ja kokkolalaisissa yhtyeissä H&H Gang ja Moondog. 

Huhta oli ammatiltaan opettaja, eläkkeellä vuodesta 2015, ja toimi viimeksi rehtorina Kokkolassa Öjan ala-asteella.

Huhta muistetaan erityisesti 1960-luvun lopun tempauksistaan: levymyynnin vauhdittamiseksi hänet kuvattiin Hymy-lehteen ristiinnaulittuna ja hän lavasti oman itsemurhansa. Tuolloin Huhta löydettiin hotellihuoneesta lääkepilleripurkki viereltään. Usein Huhdan tempaus sekoitetaan hänen aikalaisensa Salomonin eli Timo Silvennoisen tekemään samantapaiseen tempaukseen. Kuuluisa esimerkki tästä on J. Karjalaisen ”Merenneitoni ja minä” -laulun viimeinen säkeistö, jossa väitetään Kristianin kohtalona olleen lavastettu hukkumiskuolema.


Diskografia
 Toinen puoli (1969)
 Trio (1970)
 Kristian (1972)
 Indian Girl (1977)
 We Were Young (2000)
 The Drifter (solisti, 2006)
 In the Long Run (solisti, 2010)
 20 suosikkia – Näin on
 Kristian / Indian Girl (Kaksi 1970-luvun LP:tä yhdellä CD:llä, 2010.)
 Tales from the Old West (solisti, 2012)

Lähteet
 Latva-Kurikka, Marika: Kristian voitti vahingossa! Iltalehden Viikonvaihde 29.–30.10.2011, s. 18.

Viitteet

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset laulajat
Suomenruotsalaiset muusikot
Suomen koulujen rehtorit
Vuonna 1949 syntyneet
Vuonna 2019 kuolleet