Manna

Manna () on ruokaa, jolla Vanhan testamentin mukaan Jumala ruokki päivittäin israelilaiset, kun nämä olivat 40 vuoden vaelluksellaan Siinain erämaassa.

Israelilaiset löysivät mannansa aina aamukasteen jäljiltä. Sitä ei tiedetä, mitä ainetta manna oli, ja mannaa on Raamatussakin kuvattu vaihtelevasti. Teologisesti manna on selitetty muun muassa osoituksena Jumalan rakkaudesta ja armosta, ja toisaalta kuuliaisuuden opetuksena.

Etymologia
Sanan manna etymologia on epävarma. Vanhemman käsityksen mukaan sana tulisi heprean sanavartalosta mnh, joka tarkoittaa lahjaa. Uudemman teorian mukaan sana tulisikin sanavartalosta myn, joka viittaa eritteeseen, tai se tulisi jostain toisesta kielestä kuin hepreasta. Arabian kielessä sanaa mann () käytetään edelleen viittaamaan siinailaisen tamariskin ”mannaan”.

Kuvaus

Manna on leivän kaltaista ruokaa, jota löytyi autiomaasta israelilaisten 40 vuoden vaelluksella. Mannasta kerrotaan sekä Toisessa (16:13–35) että Neljännessä Mooseksen kirjassa (11:6–9). Lisäksi se mainitaan uudelleen muutamassa myöhemmin kirjoitetussa raamatunkohdassa. Manna mainitaan kolmesti myös Koraanissa.

Mannaa kerrotaan löytyneen aamukasteen jäljiltä, ja aurinko sulatti sen. Joissain kohdissa mannan kerrotaan sataneen taivaasta.

Mannasta annetaan Raamatussa tarkkoja mutta vaihtelevia kuvauksia. Yhtäältä manna kuvataan hienoksi ja hiutalemaiseksi aineeksi. Mannaa kuvataan myös leivän, viljan tai korianterinsiemenen kaltaiseksi, valkoiseksi tai bdelliumin väriseksi ja hunajavohvelin tai ruokaöljyn makuiseksi.

Käyttö
Jumala kehotti israelilaisia keräämään aamuisin vain niin paljon mannaa kuin he yhdessä päivässä kuluttivat, sillä yli jäänyt manna pilaantuisi yön aikana. Ennen sapattia sai kuitenkin kerätä kahden päivän annoksen, sillä sapattina mannaa ei löytynyt. Tämä riitti israelilaisille, sillä kaikkina arkiaamuina maassa oli uutta mannaa.

Ruoanvalmistuksessa manna ensin jauhettiin tai vatkattiin ja sitten keitettiin tai paistettiin kakuiksi. Ruoan makua on kuvattu yhtäällä herkulliseksi, toisaalla pahanmakuiseksi.

Mannan tulo jatkui säännöllisenä aina siihen asti, kunnes israelilaiset 40 vuoden vaelluksen jälkeen saapuivat luvattuun maahan. Israelilaiset juhlistivat mannan merkitystä pitämällä pienen määrän sitä liitonarkissa.

Biologiset selitykset

Mannaksi on ehdotettu kolmea Siinailla esiintyvää ainetta. Vanhin ehdotus on Lecanora esculenta -jäkälä, joka kasvoi aikoinaan Siinain kallioilla. Se on syötävää ja voi tuulen siirtämänä peittää maan jopa 20 senttimetrin paksuudelta. Itiöitä se sen sijaan tuottaa vain pieniä määriä ja lisäksi vain päivänvalon aikaan.

Toinen ehdokas mannaksi on jonkin kukkivan puuvartisen kasvin, kuten kamelinkuropalon (Alhagi maurorum) tai mannasaarnen (Fraxinus ornusin), pihka.

Kolmas ja suosituin ehdokas mannaksi on Tamarix gallica mannifera -tamariskipuulla elävien hyönteisten tuottama hiilihydraattipitoinen erite, mesikaste, joka muodostaa puun pinnalle jähmettyneitä pisaroita. Tätä eritettä syntyy kuitenkin vain muutaman viikon ajan alkukesällä. Koska mikään ehdokas ei kelpaa yksinään mannaksi, on ehdotettu, että mannalla tarkoitettiin kaikkia näitä aineita yhdessä.

Teologinen merkitys
Teologiselta kannalta manna on selitetty usealla tavalla. Se on nähty osoituksena Jumalan rakkaudesta ja huolenpidosta kansaansa kohtaan sekä todistuksena hänen voimastaan. Toisaalta manna on nähty Jumalan tapana osoittaa, että israelilaiset ovat riippuvaisia hänestä. Antamalla mannaa Jumalan on nähty opettavan nöyryyttä ja kuuliaisuutta ja koettelevan israelilaisia, kasvattamaan heidät riippuvaisiksi Jumalasta ja samalla luottamaan Jumalaan, tai tarkistaa, tottelisivatko he Jumalan antamia ohjeita.

Manna on nähty myös Jumalan armon vertauskuvana. Jokaiselle päivälle on uusi armonsa, joka riittää aina. Siunattua ehtoollisleipää on joskus verrattu mannaan. Martti Lutherin yksi hartauskirjoista on Mannaa Jumalan lapsille, missä manna on synonyymi Jumalan sanalle.

Kristillinen perinne tuntee myös myöhempiä tapauksia mannasta. Esimerkiksi ortodoksit kunniottavat pyhää Johannes Teologia, Jeesuksen opetuslasta, jonka haudalle ilmestyi tarinan mukaan mannaa vuosien ajan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 

27.0 Kristinuskon historia, kirkkohistoria
26 Juutalaisuus
Kuvitteellinen ruoka
Raamattu
Seulonnan keskeiset artikkelit