Kamaripop

Kamaripop on popmusiikin laji, jonka hallitseva tunnuspiirre on kamarimusiikin vaikutus. Se näkyy sovituksissa ja orkestroinnissa, johon liittyy usein paljon jousia tai puhaltimia sekä muita perinteisiä kamarimusiikkisoittimia. Englannin kielessä tyylistä käytetään myös barokki-johdannaisia nimityksiä kuten baroque pop, baroque rock tai English baroque. Kamaripop sai alkunsa 1960-luvun puolivälissä, jolloin rock and roll -kappaleisiin alettiin lisätä elementtejä klassisesta musiikista. Tyylin harjoittajat alkoivat käyttää rockille epätyypillisiä instrumetteja kuten cembaloa, oboeta tai käyrätorvea. Tyyli oli eniten suosiossa aikana, jolloin käytössä ei ollut syntetisaattoreita tai samplereita, joten levyillä käytettiin ”oikeita”, tavallisesti studiomuusikoiden soittamia instrumentteja. Kamaripop eroaa progressiivisen rockin klassisista orkestroinneista yksinkertaisemmilla kappalerakenteillaan, jotka ovat lähempänä tavanomaisempia popkappaleita, sekä lähempänä valtavirtaa olevilla sanoituksillaan.

Nykykamaripop ammentaa vahvasti muun muassa Brian Wilsonin, Burt Bacharachin ja Lee Hazlewoodin tuotannosta. Se syntyi paljolti vastareaktiona 1990-luvun vaihtoehtomusiikissa vallinneelle lo-fi-estetiikalle.

Artisteja

1960-luvun kamaripopartisteja
 The Beach Boys
 Love
 Van Dyke Parks
 Scott Walker

Nykypäivän kamaripopartisteja
 Belle & Sebastian
 The Decemberists
 The Divine Comedy
 Elliott Smith
 Feist
 Joanna Newsom
 Jens Lekman
 Rasputina
 Tindersticks
 Rufus Wainwright
 Patrick Wolf
 Vampire Weekend

Lähteet