Urho Muroma

Urho Rafael Muroma (vuoteen 1919 Murén; ) oli suomalainen herätysliikejohtaja, Suomen Raamattuopiston perustaja ja rovasti. Muroman isä Emil Murén oli tunnettu evankeliseen liikkeeseen lukeutunut pappi. Perhe asui Helsingissä. 76-vuotiaana kuollut Urho Muroma on haudattu Helsingin Hietaniemen hautausmaalle.

Muroma valmistui ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta vuonna 1909. Hän tuli uskoon Albert Lunden evankelioimiskokouksessa syksyllä 1912 ja vihittiin papiksi vuonna 1917. Muroma toimi ensin Helsingin Kaupunkilähetyksessä ja myöhemmin useissa eri kristillisissä yhdistyksissä. Puhujana Muroma keräsi paljon kuulijoita ja monet tulivat uskoon hänen kokouksissaan. Toimiessaan Suomen kirkon seurakuntatoiminnan keskusliiton palveluksessa 1920- ja 1930-luvun taitteessa, Muroman on kuvattu olleen eräänlainen Suomen kirkon puolivirallinen evankelista. Muroma perusti Herää valvomaan -lehden syntyneen hengellisen liikkeen yhdyssiteeksi.

Hengellinen elämä ja ura
Oman kertomansa mukaan Muroma oli vieraantunut uskosta opiskeluaikaan mennessä. Muroma koki voimakkaan hengellisen herätyksen norjalaisen Albert Lunden evankelioimiskokouksessa Helsingissä syksyllä 1912. Tuohon aikaan Suomen kirkossa vieroksuttiin herätyskokoustoimintaa. Tällaisiin kokouksiin kuitenkin turvauduttiin, kun etsittiin apua kirkosta vieraantuneiden, työläisväestön, tavoittamiseen. Muromakin sai ensimmäiset kokemuksensa kiertävän evankelistan työstä nimenomaan tehdasseutujen evankelioimisessa, johon hän pian papiksi valmistumisensa jälkeen (1917) osallistui.

Muroma tuli 1910- ja 1920-lukujen taitteessa vakuuttuneeksi siitä, että vapaakirkollisten herätyskokoustoiminta saattoi paremmin auttaa ihmisiä kääntymykseen ja uskoon kuin luterilainen kirkko perinteisine jumalanpalveluksineen. Tästä lähti liikkeelle Muroman laaja evankelioimistoiminta vuosina 1921–1939, jolloin hän piti laajoja kokoussarjoja eri puolilla Suomea. Muroma alkoi julkaista Herää valvomaan -nimistä lehteä vuonna 1929. Lehden nimi muutettiin vuonna 1999 Elämään-nimiseksi ja vuonna 2015 Elämä-nimiseksi. Muroman toiminta veti puoleensa suuria kansanjoukkoja – varovaistenkin arvioiden mukaan kokouksiin osallistui runsaasti yli 100 000 kuulijaa. Noihin aikoihin Muroma toimi eri kristillisten järjestöjen palveluksessa, mutta vuonna 1940 hänen evankelioimistoimintaansa tukemaan perustettiin Suomen ev.lut. Sisälähetyssäätiö (nyk. Suomen Raamattuopiston säätiö), ja tältä pohjalta Kauniaisiin Suomen Raamattuopisto vuonna 1945.

Muroma sai rovastin arvonimen vuonna 1940.

Muroman puoliso vuodesta 1920 oli Eva Johanna Topelius. Heille syntyi viisi lasta.

Näkemykset

Kristinuskon oppi 
Muroman evankelioimistyön sisällössä korostui henkilökohtaisen kääntymyksen ja uskoon tulon välttämättömyys. Muroma itse määritteli sananjulistustyön seuraavasti:

Opillisesti Muroma kävi rajankäyntiä suhteessa sekä helluntailaisuuteen että evankelisen liikkeen edustamaan luterilaisuuteen. Muromalla oli hyviä ystäviä helluntailiikkeessä, mutta samaan aikaan hän kritisoi ankarasti helluntailaista oppia uskovien kasteesta ja henkikasteesta. Yhtä voimakkaasti hän kritisoi evankelisten edustaman luterilaisuuden oppia kasteessa tapahtuvasta uudestisyntymisestä. Muroman kastenäkemys korostaa sekä vesikasteen että henkikasteen merkitystä mutta voimakkaasti myös näiden kahden välistä eroa. Muroman kastenäkemys selviää parhaiten hänen kirjassaan "Kristuskaste". Henkikasteesta ja Hengellä täyttymisestä Muroma opetti paljon, mikä näkyy hänen kirjoissaan ja äänitetyissä raamattuopetuksissaan.

Politiikka 
Muroma suhtautui myönteisesti 1930-luvun fasistiseen liikehdintään Saksassa ja Suomessa, minkä hän toi esille IKL:n päivälehdessä Ajan Suunnassa. Hän tervehti ilolla "niitä jyrkkiäkin otteita, joiden kautta pyydetään lyödä maahan väärä ja turmiollinen vapaamielisyys." Berliinin kirjarovioita toukokuussa 1933 hän piti esimerkillisenä toimintana: "Olisiko se nyt niin hirveä tappio, jos kaikki huonot kirjat kaikissa maailman maissa jonakin määrättynä päivänä yhteisesti julkisesti poltettaisiin?"

Teokset
Kirjallisuus
Tottelin taivaallista näkyä
Uudestisyntynyt ihminen
Herran sanan ääressä (1925)
Mestarin kanssa kahden (1931)
Kuinka vaellat (1943)
Oletko pelastettu? (1943)
Elämä Hengessä (1944)
Kilvoituksen tiellä (1950)
Mestarin jalkain juuressa (1953)
Mestarin jalkain juuressa II (1954)
Vartija, Mikä Hetki Yöstä on? (1956)
Onnellisen elämän salaisuus (1957)
Sanoma suuresta ilosta (1958)
Lohdutuksen Jumala (1958)
Suuren ratkaisun edessä (1962)
Kuka on kristitty (1969, 12. painos. 1974, 16. painos ISBN 951-619-041-3 )
Salattu Elämä Herrassa ( 1972, uudistettu painos ISBN 951-619-008-1 )
Katso, Hän tulee (1975)
Oi jospa olisit palava, (1978) ISBN 9519038590
Sanoma suuresta ilosta, (1978) ISBN 9519038604
Herra tuntee omansa (1983) ISBN 951-9038-88-4
Kansanherätys (1989)
Hetkiä Sanan Ääressä: Vuoden Jokaiselle Päivälle ( 1990, ISBN 951-619-218-1 )
Aamun ensimmäinen (uudelleen julkaistu 2002, ISBN 9789518883213 )
Iltavartio (uudelleen julkaistu 2009, ISBN 9789518883480 ) 
Israel historian polttopisteessä 
Että he yhtä olisivat (1958, uudelleen julkaistu 1979)
 
 
 
  Julkaistu uudelleen 2014.

Puheita
 Voiman antaja & Kristuksen kirkastaja  (1953)
 Kristitty koti (1956)
 Siunauksen kanavaksi  (1956)
 Henkikaste, Pyhän Hengen olemus ja Hengellä täyttyminen  (1958)
 Meille annettu tehtävä
 Uudestisyntyminen 1/2, osa 2/2
 Mitä on evankeliumi 1/3, osa 2/3, osa 3/3

Katso myös
 Viides herätysliike
 Suomen Raamattuopisto

Lähteet

Aiheesta muualla

Kirjallisuus
 Urho Muroma - Herätyssaarnaaja, Timo Junkkaala, Karisto Oy, Hämeenlinna 1990, ISBN 951-888-126-X
 Tottelin taivaallista näkyä: Urho Muroma muistokirja, Eino Sares, 1967

Linkkejä
 Suomen Raamattuopiston sivut
 Urho Muroma, uuspietismin perushahmo 1900-luvun alkupuolella 
 Urho Muroma - Pappi, saarnaaja ja herättäjä 
 Urho Muromaan vastaus maallistumiseen, STI 5.11.1998, Timo Junkkaala
 Piispan puhe Suomen Raamattuopiston 70-vuotisjuhlassa Johanneksen kirkossa 29.8.2009

Viidesläisyys
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
Suomalaiset uskonnolliset vaikuttajat
Suomalaiset kristilliset kirjailijat
Vuonna 1890 syntyneet
Vuonna 1966 kuolleet