Peridootti

Peridootti on silikaattimineraali oliviinin puhdas jalokivimuunnos. Oliviini esiintyy rakeisina, massamaisina muodostumina, mutta peridootti muodostaa suuria kauniinvärisiä ja läpinäkyviä kiteitä, jotka on helppo hioa jalokiviksi.

Peridootista käytettävä synonyymi krysoliitti on johdettu kreikan kielen sanasta "kultakivi", mutta kultakivi on aiemmin tarkoittanut monia väriltään samankaltaisia kiviä.

Peridootti on tuliperäinen mineraali, joten sitä ei esiinny juurikaan Euroopassa, paitsi jonkin verran Välimeren saaristossa. Peridootti tuli kuitenkin keskieurooppalaisille tutuksi ristiretkeläisten tuodessa sitä mukanaan pyhiinvaelluksillaan.

Ominaisuudet 
Kivi muistuttaa hyvin paljon lasia: se on hauras ja sillä on simpukkamainen ja hauras murros, ja se on öljykiiltoinen. Haurautensa vuoksi sitä on käsiteltävä varoen, ja hiotut kivet upotetaan yleensä tukevaan metalliseen korupohjaan murtumisen estämiseksi.

Tummia peridoottikiteitä voidaan myös vaalentaa paremmin jalokiviksi sopiviksi kuumentamalla niitä korkeassa lämpötilassa. Peridootin väri vaihtelee keltavihreästä kirkkaanvihreään, ja sen Mohsin kovuus on 6,5.

Peridoottia käytetään hyvin paljon koru- ja jalokivenä, ja siitä käytetään myös joskus nimeä krysoliitti.

Optiset ominaisuudet

Kissansilmäilmiö 
Peridootista esiintyvät myös harvinaiset optiset ominaisuudet: ns. kissansilmä- ja tähti-ilmiö, jotka johtuu kiteen yhdensuuntaisista kuiduista, sulkeumista tai neulasista. Ilmiö tulee esille parhaiten hiottaessa kivet pyöröhionnalla, ja kuitujen ja neulasten ollessa samansuuntaisia pyöröhiontaisen kiven pohjaa kohden. Valmiiksi hiottua kiveä käännellessä pyöröhiottuun kiveen ilmestyy kapea vaalea raita, ns. "kissansilmä", joka kääntyy kiveä liikuteltaessa.

Tähti-ilmiö 
Jos peridoottikiteen yllä mainitussa kissansilmäilmiön muodostavassa kiteessä kuidut ja neulaset ovat yhdensuuntaisia, joidenkin kiteiden poikkileikatuilla pinnoilla voi esiintyä jopa kuusi- tai kaksitoistasakaraisia kissansilmäilmiöitä.

Esiintyminen 
Peridoottia löytyy Kiinasta, Brasiliasta, Norjasta, Egyptistä, Saksasta, Myanmarista, Yhdysvalloista, Pakistanista ja Italiasta. Punaisessa meressä olevalta St. Johnin tulivuorisaarelta on saatu peridoottia yli 3 500 vuotta.

Lähteet 
 Schumann, Walter, 1989: Jalokivet ja korukivet. Otava, Keuruu. (ISBN 951-1-10837-9)
 Hamilton, Woolley, Bishop; 1996: Minerals, Rocks and Fossils. Hamlyn, Lontoo. (ISBN 0-600-57512-8)
 Brocardo, G., 1994: Minerals & Gemstones. (ISBN 0-7153-0197-7)

Viitteet

Aiheesta muualla 

Silikaattimineraalit
Korukivet
Jalokivet