Commodore VIC-20

Commodore VIC-20 on Commodoren kehittämä 8-bittinen mikrotietokone. Se julkaistiin Japanissa vuonna 1980 ja Yhdysvalloissa ja Euroopassa 1981. Se julkaistiin noin kolme vuotta Commodoren ensimmäisen kotitietokoneen, PET:in jälkeen, ja se edelsi Commodore 64:ää. Koneen ulkoista muotoilua käytettiin myöhemmin Commodore 64:ssä ja Commodore 16:ssa.

Kehitys 

VIC-20:n yleislinjauksen suunnittelu Mike Tomczyk, joka oli palkattu huhtikuussa 1980 Jack Tramielin avustajaksi. Tramiel ehdotti uutta halvemman hintaluokan tietokonetta, mutta useat yrityksessä halusivat jatkaa yrityskoneiden linjalla. Tramiel oli huolissaan japanilaisten keskihintaisten tietokoneiden tulosta Yhdysvaltain markkinoille. Tietokoneen suunnitteluun vaikuttivat muun muassa NEC:n tietokoneet.

Kaksi ryhmää suunnitteli prototyypin: Robert Yannes MOS Technologylla kehitti Commodore PET:n osista pelaamiseen soveltuvan tietokoneen; toisen prototyypin tekivät Bill Seiler ja John Feagans, jotka halusivat enemmän tietokonemaisen eikä vain pelikonetta. Lopullinen prototyyppi oli yhdistelmä molempien ryhmien ideoista.

Kun tietokoneen suunnitelmaa viimeisteltiin sen pitämiseksi ehdotetun  hintaluokan alla Japanissa sijaitseva ryhmä teki ohjelmistoa. Tietokone esiteltiin nimellä VIC-1001 syyskuussa 1980 Seibu-tavaratalossa Japanissa. Tomczykin mukaan esittely muutti myös japanilaisten suunnitelmia, jossa oli tulossa  tietokoneita ja antoi Commodorelle aikaa julkaista VIC-20 Yhdysvalloissa.

Tomczykin pääohjeistus oli markkinoida VIC-20:tä "käyttäjäystävällisenä tietokoneena" ja osana tätä sitä myytiin yleisissä jälleenmyyntipaikoissa eikä erikoisliikkeissä, joka asetti sen kilpailukykyiseen asemaan pelikonsolien kanssa. Käyttäjän ohjekirja suunniteltiin ystävälliseksi ja yksinkertaiseksi ja tekniset tiedot jätettiin ohjelmoijan käsikirjaan.
Tietokoneelle tehtiin myös joukko kasettinauhalta ladattavia pelejä kalliimpien pelimoduulilta ladattavien rinnalle.

Tietokone julkaistiin nimellä VIC-20 Yhdysvalloissa ja Euroopassa vuonna 1981.
Tietokonetta myytiin  hinnalla kun kilpaileva Atari 400 maksoi sata dollaria enemmän.

Tekniikka

Nimensä kone on saanut videopiiristään VIC (Video Interface Chip), joka huolehtii sekä kuvasta että äänestä. Numero 20 on luultavasti peräisin 20 kilotavun ROM-muistista, joka koostuu C-64:n tavoin 8 kilotavun BASICista, 8 kilotavun KERNAL:stä ja 4 kilotavun merkki-ROM-muistista. Peruskoneessa on ohjelmoitavissa olevaa keskusmuistia 5,5 kilotavua, josta BASIC-tulkin käytettävissä on 3,5 kilotavun muisti. VIC-20-koneeseen on myös saatavilla erilaisia muistinlaajennuksia ja huomattava määrä pelejä. Erityisesti Super Expander, joka kasvattaa VICin muistin 8 kilotavuun ja lisää BASICiin ominaisuuksia on ollut suosittu. Lisäksi on ollut olemassa muita muistinlaajennuksia.

Käyttöjärjestelmä on Commodoren itse kehittämä KERNAL (ei siis kernel).

Basic-tulkkina VIC-20:ssä toimii Commodore Basic v.2.0. Commodore Basic perustuu Microsoftilta 10 000 dollarin kertamaksulla lisensioituun Microsoft BASICiin.

Vic-piirin antaman kuvan tekstiresoluutio on käynnistettäessä 22 × 23. Varsinaista grafiikkatilaa Vicissä ei ole vaan grafiikkakuva tehdään muunnelluilla merkeillä. Vic-piirissä on tätä tarkoitusta varten olemassa myös 16 × 8 merkin tila.

VIC-20:n suoritin on 8-bittinen MOS 6502, jota ajetaan noin 1 MHz:n kellotaajuudella. Nopeudeltaan VIC-20 on muutaman prosentin nopeampi kuin C-64 johtuen videopiirin badlinejen puuttumisesta sekä hivenen korkeammasta kellotaajuudesta.

VIC-20:n ääniominaisuudet ovat kolme melodiakanavaa ja yksi kohinakanava. Kaikissa kanavissa on ulostulona siirtorekisteri, jota taitavat ohjelmoijat käyttävät hyödykseen 6522 -piirin siirtorekisterin kaltaisella tavalla saadakseen erilaisia aaltomuotoja ulos.

Yleisenä ulkoisena tallennusvälineenä VIC-20:ssä oli kasettiasema. Tietokoneessa oli myös laajennusliitäntä, johon voi liittää muistilaajennuksia tai pelimoduuleja. Myös Commodoren omia levykeasemia voi käyttää. Suuri osa Commodore 64:n lisälaitteista toimii myös VIC-20:ssä.

Myynti ja jälkivaikutus
VIC-20 oli ensimmäinen mikrotietokone, joka myi yli miljoona kappaletta. 
Kokonaisuudessaan 2,5 miljoonaa valmistettiin ennen valmistuksen lopettamista vuonna 1985.

Suomessa VIC-20 oli ensimmäinen markkinoille tullut todella edullinen (poikkeuksena ZX81) ja helposti hankittava kotimikro, ja se tarjosikin ensikosketuksen tietokoneisiin monille nykyisille tietotekniikkavaikuttajille (mm. Linus Torvalds ja Jyrki Kasvi). Koneen asemasta kertoo myös se, että Suomessa on vieläkin suhteellisen vahva VIC-20-harrastajakunta ja esimerkiksi useimmat merkittävistä VIC-20-demoryhmistä ovat suomalaisia. Suomessa konetta markkinointiin roomalaisaiheisesti ja yksi laitteen myyntilause oli, "Veni, Vidi, VIC-20".

VIC-20:n nimet 
 Nimi "VIC" on lyhenne sanoista "Video Interface Chip".
 VIC-20:n nimen piti alun perin olla Vixen, mutta nimi ei sopinut tietokoneen toiseksi suurimmalla markkina-alueella saksankielisissä maissa, jossa sana muistutti masturboinnista käytettävää saksankielistä ilmaisua wichsen. "VIC", joka lopulta valittiin oli myös ongelmallinen, sana voidaan lausua kuten fick("nussia"), joten saksankielisissä maissa konetta markkinoitiin lopulta nimellä VC-20 ("VolksComputer", "kansantietokone", vrt. "Volkswagen").
 Japanissa VIC-20:ta esiteltiin nimellä VIC-1001 (vuonna 1980).

Pelit

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Denial – the Commodore VIC-20 Community
 Niila T. Rautasen VIC-sivu 
 106 ensimmäistä VIC-20-käyttäjäkerhon jäsentä
 Commodore Finland Facebook-ryhmä

Commodore
Vuoden 1980 tietokoneet