Ted Bundy

Theodore Robert Bundy (synt. Cowell) (24. marraskuuta 1946 Burlington, Vermont – 24. tammikuuta 1989 Bradfordin piirikunta, Florida) oli yhdysvaltalainen sarjamurhaaja, joka tappoi vuosina 1973–1978 lukuisia nuoria naisia Washingtonin, Utahin, Coloradon, Oregonin, Idahon ja Floridan osavaltioissa. Uhrien lopullista lukumäärää ei tiedetä. Bundy tunnusti 30 murhaa.

Bundya on monesti pidetty sosiopaattina. Häntä kuvattiin älykkääksi, oppineeksi, komeaksi ja miellyttäväksi. Hän murhasi useita tyttöjä ja naisia; tavallisesti tylpällä esineellä, toisinaan kuristamalla. Usein hän myös raiskasi uhrinsa. Heistä useat noudattivat tiettyjä kasvon muotoja sekä hiustyyliä. Ne olivat soikeahkot ja ruskeat, ehkä vaaleaan päin.

Elämä

Lapsuus 
Ted Bundy, syntymänimeltään Theodore Robert Cowell, oli 22-vuotiaan Louise Cowellin ja tuntemattoman miehen avioton lapsi. Louise Cowell vietti raskautensa viimeiset kuukaudet aviottomien äitien talossa Burlingtonissa, Vermontissa.

Louise muutti pian lapsensa syntymän jälkeen takaisin Pennsylvanian Philadelphiaan vanhempiensa luokse, joita Ted alkoi pian kutsua isäkseen ja äidikseen – äitiään hän kutsui vanhemmaksi sisarekseen. Tedin ollessa nelivuotias Louise muutti Tacomaan Washingtonin osavaltioon sukulaistensa luokse.

Cowell harkitsi poikansa luovuttamista adoptoitavaksi, koska tuohon aikaan avioliiton ulkopuolinen lapsi oli skandaali. Hän tuli kuitenkin toisiin aatoksiin ja muutti sittemmin sekä oman että Tedin sukunimen Nelsoniksi toivoen ihmisten pitävän häntä eronneena tai leskenä. Louise meni 19. toukokuuta 1951 naimisiin kirkossa tapaamansa John Culpepper Bundyn kanssa. Siten nuori Theodore sai sukunimen, josta hän sittemmin teki pahamaineisen.

Bundy vaikutti nuorena tavalliselta lapselta. Hänen kouluarvosanansa olivat hyviä ja hän osallistui aktiivisesti partio- sekä kirkon toimintaan. Ensimmäiset varoittavat merkit ilmenivät tirkistelynä ja näpistelynä. Hän sai kuitenkin pidettyä julkisivua yllä, valmistui high schoolista vuonna 1965 ja sai stipendin Washingtonissa sijaitsevaan Puget Soundin yliopistoon.

Mahdollisia ympäristötekijöitä 
Louise muutti asumaan vanhempiensa luokse Tedin ollessa vielä pikkulapsi. Tedille kerrottiin, että hänen isovanhempansa olivat hänen vanhempiaan ja että hänen äitinsä oli hänen vanhempi sisarensa. Isoisä oli erittäin väkivaltainen. Ted sai tietää valheesta samoihin aikoihin, kun hänen ensirakkautensa Stephanie Brooks hylkäsi hänet.

Tedin persoonallisuus muuttui, ja hän alkoi opiskella psykologiaa ja osallistui politiikkaan. Sittemmin tämä uusi persoona hurmasi Stephanien täysin, ja hän suostui kosintaan. Kaksi päivää myöhemmin Ted jätti Stephanien ja aloitti kolme vuotta kestäneen murha-aallon.

Seuraavan puolen vuoden kuluessa hän murhasi noin kymmenen naista Oregonissa, Utahissa ja Washingtonissa. Bundyllä oli etunaan miellyttävät, mutta helposti unohdettavat kasvonpiirteet. Lisäksi Bundy harhautti uhrejaan tekeytymällä virkavallan edustajaksi, kuten poliisiksi. Häntä kuvailtiin myöhemmin kameleontiksi, sillä hän saattoi näyttää täysin eri ihmiseltä vain kampausta muuttamalla.

Mahdolliset Kanadassa surmatut uhrit
Kanadan ratsupoliisi oli löytänyt 13 uhrin ruumiit, ja yksi kadonneeksi julistettu oli jäänyt löytymättä lokakuusta 1969 lukien. Näistä huomattavan monen profiilit eli kasvokuvat sekä ikähaarukka ja surmaamisten tekotapa - seksuaalimurha, muistuttivat Ted Bundyn uhreiksi joutuneita. Katoamiset ja ruumislöydöt tapahtuivat Brittiläisessä Kolumbiassa.

Ensimmäinen oikeudenkäynti ja pako 

8. marraskuuta 1974 Carol Ann DaRonch pelastui täpärästi Bundyn kynsistä. Bundy esitti poliisia ja onnistui houkuttelemaan DaRonchin autoonsa. Tyttö onnistui pakenemaan Bundyn käytyä väkivaltaiseksi. Bundy saatiin sittemmin kiinni ja tuomittiin 30. kesäkuuta 1976 DaRonchin sieppauksesta vankeuteen. Tällä välin Coloradon viranomaiset olivat päässeet Bundyn lukuisista murhista selville ja aloittivat syytteiden valmistelun.

7. kesäkuuta 1977 Bundy siirrettiin Pitkinin piirikunnan oikeustaloon murhaoikeudenkäyntiä varten. Väliajalla Bundy päästettiin käymään oikeustalon lakikirjastossa, jossa hän hyppäsi toisessa kerroksessa sijaitsevasta ikkunasta ja pakeni. Hän harhaili lähitienoilla, kunnes hänet saatiin viikkoa myöhemmin kiinni. Uutta oikeudenkäyntiä odotellessaan Bundy karkasi toistamiseen. Hänen oli jotenkin onnistunut saada käsiinsä sahan ja 500 dollaria käteistä, mahdollisesti viereisessä sellissä olleelta vangilta. Ajan myötä Bundy sahasi sellinsä kattoon neliömäisen aukon. Joulukuun 30. päivän vastaisena yönä hän kiipesi aukosta, pääsi pääkäytävään ja käveli suoraan etuovesta ulos – vanginvartija oli tuona yönä muualla. Bundy varasti pysäköintialueelta auton ja katosi öiseen Coloradoon.

Bundy matkaa Floridaan 

Poikettuaan ensin Michiganissa, Chicagossa ja Atlantassa Bundy jatkoi matkaansa kohti Floridan Tallahasseeta, missä sijaitsee Floridan yliopiston kampus. Seuraavan kuukauden kuluessa Bundy teki tunnetuimmat murhansa. Chi Omega -opiskelija-asuntolassa Bundy murhasi kaksi opiskelijaa ja pahoinpiteli raa’asti kahta muuta. Margaret Bowman ja Lisa Levy oli pahoinpidelty kuoliaaksi tylpällä esineellä. Levy oli myös raiskattu, hänen sisäänsä oli tungettu hiuslakkatölkki ja häntä oli purtu eri puolille kehoa.

9. helmikuuta 1978 Bundy matkusti Floridan Lake Cityyn, missä hän sieppasi ja murhasi 12-vuotiaan Kimberly Leachin. Poliisi pysäytti Bundyn 15. helmikuuta Pensacolassa. Poliisi havaitsi rekisterikilven perusteella auton varastetuksi ja pidätti Bundyn. Bundy tunnistettiin varsin pian ja vietiin Miamiin odottamaan oikeudenkäyntiä.

Tuomiot 
Tuomari Edward Cowart totesi Bundyn syylliseksi ja langetti tälle kuolemantuomion. Tämän jälkeen Bundya odotti uusi oikeudenkäynti, jossa tuomari Wallace Jopling antoi hänelle toisen kuolemantuomion. Bundy meni naimisiin entisen työkaverinsa Carole Ann Boonen kanssa tämän toisen oikeudenkäynnin aikana. Carole synnytti Bundyn ainoan lapsen lokakuussa 1982. Lopulta Boone muutti kuitenkin pois, otti avioeron ja muutti oman sekä tyttärensä sukunimen.

Bundyn odottaessa kuolemantuomionsa täytäntöönpanoa 1980-luvulla Floridan osavaltionvankilassa hänen naapurisellissään istui tunnettu moninkertainen murhaaja ja Henry Lee Lucasin rikostoveri, Ottis Toole.

Teloitus 
Bundyn kuolemantuomio sähkötuolissa pantiin täytäntöön Floridan osavaltionvankilassa 24. tammikuuta 1989 kello 7.06. Hänet julistettiin kuolleeksi 7.16. Sadat ihmiset, mukaan lukien kaksikymmentä palveluksesta vapaata poliisia, lauloivat, tanssivat ja sytyttivät ilotulitteita vankilan ulkopuolella.

Bundy kieltäytyi viimeisellä ateriallaan pyytämästä mitään erityistä, joten hänelle tarjottiin vankilan oma perinteinen viimeinen ateria: pihvi, paistettuja kananmunia, paahtoleipää, maitoa, kahvia, mehua, voita ja marmeladia.

Uhrit 

Alla on kronologinen lista Ted Bundyn tunnetuista uhreista. Bundy ei koskaan antanut selkeää tunnustusta uhrien todellisesta määrästä, mutta juuri ennen teloitustaan hän väitti murhanneensa 30 ihmistä. Kymmentä uhria ei ole vieläkään tunnistettu. Kaikki listatut naiset, joiden kohdalla ei lue toisin, tapettiin.

1973 
Toukokuussa: Tuntematon peukalokyytiläinen Washingtonin osavaltiossa, jäännöksiä ei ole löytynyt.

1974 
4. tammikuuta: Joni Lenz (18-vuotias), jota Bundy nuiji rautaputkella päähän yliopistossa Washingtonissa. Lenz kuitenkin selvisi hengissä.
1. helmikuuta: Lynda Ann Healy (21-vuotias). Bundy nuiji hänet tainnoksiin ja sieppasi opiskelija-asunnostaan.
12. maaliskuuta: Donna Gail Manson (19-vuotias). Bundy sieppasi hänet matkalta jazzkonserttiin Evergreenin yliopiston kampukselta Washingtonissa. Bundy tunnusti murhan, mutta Mansonin ruumista ei koskaan löydetty.
17. huhtikuuta: Susan Elaine Rancourt (18-vuotias). Katosi kävellessään Ellensburgin yliopiston alueella yöllä.
6. toukokuuta: Roberta Kathleen Parks (22-vuotias). Katosi Oregonin yliopistosta matkalla ystäviensä tapaamispaikalle.
1. kesäkuuta: Brenda Carol Ball (22-vuotias). Katosi ravintolasta Washingtonin Burienissa.
11. kesäkuuta: Georgeann Hawkins (18-vuotias). Katosi tyttökerhonsa takapihalta yliopistosta Washingtonissa.
14. heinäkuuta: Janice Anne Blackburn Ott (23-vuotias) ja Denise Marie Naslund (19-vuotias). Heidät siepattiin vain muutaman tunnin päässä toisistaan lähellä Sammamishin puistoa Issaquahissa, Washingtonissa.
2. lokakuuta: Nancy Wilcox (16-vuotias). Katosi Holladayssa, Utahissa. Hänen ruumistaan ei koskaan löydetty.
18. lokakuuta: Melissa Smith (17-vuotias). Katosi Utahin Midvalesta poistuttuaan pizzeriasta.
31. lokakuuta: Laura Aime (17-vuotias). Katosi halloween-juhlista Lehissä, Utahissa.
8. marraskuuta: Carol Ann DaRonch, pakeni Bundylta hyppäämällä ulos hänen autostaan Utahin Murrayssa ja selviytyi.
8. marraskuuta: Debra Kent (17-vuotias). Katosi koulunsa parkkipaikalta Utahin Bountifulissa vain muutama tunti sen jälkeen kun DaRonch oli paennut Bundylta. Vähän ennen teloitustaan Bundy tunnusti jättäneensä Kentin ruumiin eräälle alueelle lähellä Fairview’tä, mistä löytyi myöhemmin Kentin ikäisen ja kokoisen henkilön polvilumpio. DNA-testejä ei ole tehty.

Bundya epäillään myös Vancouverissa 2. elokuuta 1974 kadonneen Carol Valenzuelan murhasta. Hänen jäännöksensä löydettiin kaksi kuukautta myöhemmin Olympiasta.

1975 
12. tammikuuta: Caryn Campbell (23-vuotias). Hän oli sairaanhoitaja, joka katosi sulhasensa kanssa viettämänsä laskettelumatkan aikana hotellistaan Snowmassissa, Coloradossa.
15. maaliskuuta: Julie Cunningham (26-vuotias). Katosi matkalla läheiseen ravintolaan Vailissa, Coloradossa. Bundy tunnusti haudanneensa hänen ruumiinsa lähelle Riflen aluetta Coloradossa, mutta sieltä ei koskaan löydetty jäännöksiä.
6. huhtikuuta: Denise Oliverson (25-vuotias). Siepattiin hänen pyöräillessään vanhempiensa luo Coloradon Grand Junctionissa. Bundy tunnusti Oliversonin murhan yksityiskohtaisesti, mutta hänen ruumistaan ei koskaan löydetty.
6. toukokuuta: Lynette Culver (13-vuotias). Siepattiin Alamedan koulun pihalta Pocatellossa, Idahossa. Hänen ruumistaan ei koskaan löydetty.
28. kesäkuuta: Susan Curtis (15-vuotias). Katosi kävellessään yksin asuntolalleen nuorten kokouksen aikana Brighamin lukiossa Utahin Provossa. Hänen ruumistaan ei koskaan löydetty.

Bundya epäillään myös Melanie Suzanne Cooleyn murhasta. Cooley katosi 15. huhtikuuta 1975 lähdettyään Nederlandin lukiosta Coloradossa. Hänen nuijittu ja kuristettu ruumiinsa löydettiin huoltotyöntekijöiden kadulta läheltä Coal Creekin kanjonia 2. toukokuuta.

1978 
15. tammikuuta: Lisa Levy (20-vuotias), Margaret Bowman (21-vuotias), Karen Chandler ja Kathy Kleiner Deshields. Heidät nuijittiin tainnoksiin rautaputkella ja raiskattiin Floridan yliopistossa, Floridan Tallahasseessa. Tapausta kutsuttiin nimellä ”The Chi Omega Killings” eli ”Chi Omega -murhat”. Chandler ja Deshields selvisivät hengissä.
15. tammikuuta: Cheryl Thomas. Thomas pahoinpideltiin nukkuessaan, kahdeksan korttelin päässä Chi Omega -tyttökerhosta. Hän kuitenkin selviyityi.
9. helmikuuta: Kimberly Leach (12-vuotias). Hänet siepattiin Lake Cityn ala-asteelta Floridassa ja raiskattiin, murhattiin sekä paloiteltiin Suwannee River State Parkissa.

Elokuvat 
Bundystä on tehty vuonna 2002 julkaistu elokuva Ted Bundy sekä kaksi TV-elokuvaa; The Deliberate Stranger vuodelta 1986 ja The Stranger Beside Me vuodelta 2003. Sekä elokuva Bundy: An American Icon (2009), alkuperäiseltä nimeltään Bundy: A Legacy of Evil, jossa Bundya näyttelee Corin Nemec. Myös Netflix julkaisi vuonna 2019 neljäosaisen dokumentaarisen sarjan Ted Bundysta. 2019 tehtiin elokuva Extremely Wicked, Shockingly Evil, and Vile, jossa Ted Bundyä näyttelee Zac Efron.

Vuonna 2021 julkaistiin Ted Bundy: American Boogeyman - elokuva.

Lähteet

Kirjallisuutta 
 Ann Rule: The Stranger Beside Me, W. W. Norton, 2000. (päivitetty 20-vuotisjuhlapainos) ISBN 0-393-05029-7
 Richard W. Larsen: Bundy – The Deliberate Stranger, 1980. ISBN 0-13-089185-1

Aiheesta muualla 

Murhasta teloitetut
Yhdysvaltalaiset sarjamurhaajat
Floridan teloittamat henkilöt
Vuonna 1946 syntyneet
Vuonna 1989 kuolleet
Nekrofiilit
Seulonnan keskeiset artikkelit