Tino Rossi

Tino Rossi (29. huhtikuuta 1907 Ajaccio, Korsika, Ranska – 26. syyskuuta 1983 Neuilly-sur-Seine, Ranska) oli ranskalainen laulaja ja elokuvanäyttelijä.

Rossi avioitui nuoren tanssijan Lilia Vettin kanssa vuonna 1947. Avioliitto kesti laulajan loppuelämän. Heillä on yhteinen poika, laulaja Laurent Rossi (s. 1949).

Rossi kuoli haimasyöpään vuonna 1983. Hänet on haudattu kotikaupunkiinsa Ajaccioon, missä on laulajan mukaan nimetty katu ja venesatama. Nogent-sur-Marnessa Pariisissa on Rossin mukaan nimetty aukio.

Ura

Tino Rossi oli suosituimpia ranskalaisia laulajia ja elokuvanäyttelijöitä. Rossi oli kabareemusiikin tenori, joka lauloi levylle kuuluisia tangoja ja ranskalaisia chansoneita. Oopperalaulajan ääni ja "latinalaisen rakastajan" persoona tekivät hänestä suositun filmitähden. Rossi teki satoja levytyksiä ja esiintyi yli 25 elokuvassa. Uransa aikana hän lauloi Jules Massenetin (1842–1912), Reynaldo Hahnin ja muiden säveltäjien lauluja.

Nuorena Rossi soitti kitaraa ja lauloi pienissä yhtyeissä Ajacciossa. Myöhemmin hän esiintyi Marseillessa ja ravintoloissa Ranskan Rivieralla. Hän muutti 1930-luvulla Pariisiin ja esiintyi siellä muutamia vuosia saavuttaen menestystä. Rossi liittyi Columbia Records -levy-yhtiöön, jossa työskentelivät tuon ajan suurimmat tähdet kuten Lucienne Boyer, Damin, Mireille ja Jean Sablon. Rossin menestystä lisäsi lauluntekijä Vincent Scotto (1876–1952), joka laati hänen ensimmäiset menestyskappaleensa. Rossi kävi toisen maailmansodan aikana esiintymässä Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Hänen läpimurtonsa oli laulu "Petit Papa Noel", jonka koko maailman myyntimäärä ylitti 13 miljoonaa.

Rossilla oli useita filmi- ja operettirooleja. Hän esiintyi myös televisiossa varieteeohjelmissa. Rock and rollin tullessa hän joutui syrjään 1960-luvulla, mutta hänet tunnettiin henkilönä, joka oli rakentanut uraansa yli viidenkymmenen vuoden ajan. Vuonna 1982 Ranskan presidentti François Mitterrand nimesi Rossin kunnialegioonan komentajaksi tunnustuksena hänen työstään Ranskan ja sen kulttuurin hyväksi. Samana vuonna hän esiintyi viimeisen kerran Casino de Paris'ssa.

Diskografia

 1933 Tango de Marilou
 1934 O Corse île d'amour
 1934 Vieni vieni
 1935 Il pleut sur la route
 1935 Chanson pour Nina
 1936 Tchi-Tchi
 1936 Marinella
 1936 Tant qu'il y aura des étoiles
 1936 Bohémienne aux grands yeux noirs
 1937 Catari Catari
 1938 Ave Maria de Charles Gounod
 1941 Ma ritournelle
 1941 Le chant du gardian
 1941 Maria
 1946 Petit Papa Noël
 1946 Destin
 1950 Envoi de fleurs
 1955 Méditérrannée
 1957 Naples au baiser de feu
 1967 Le plus beau tango du monde
 1969 Le marchand de soleil
 1974 J'avais 20 ans
 1977 Ma dernière chanson sera comme la première
 1978 La vie commence à 60 ans
 1982 50 ans d'amour

Ranskalaiset laulajat
Vuonna 1907 syntyneet
Vuonna 1983 kuolleet