Rankijärjestelmä

Rankijärjestelmä tai rankijärjestys oli virkojen hierarkkinen järjestys, jolla selvisi eri alojen virkamiesten keskinäinen arvoasema toisiin virkamiehiin verrattuna. Se oli voimassa useissa maissa, muun muassa Ruotsissa ja Venäjällä. Järjestelmän nimitys tulee ranskan sanasta rang, jolla viitataan virka-arvoon tai yhteiskunnalliseen arvoon.

Rankijärjestelmä Venäjällä
Venäjän keisarikunnassa rankijärjestelmä () oli käytössä vuosina 1722–1917. Se oli virkamiesten 14-portainen arvoastetaulukko, jossa siviilivirkanimikkeet ja hovin virkanimikkeet rinnastettiin sotaväen upseerinarvoihin. Rankijärjestelmän otti käyttöön Pietari Suuri, ja se oli käytössä lähes kaksi vuosisataa, keisarikunnan hajoamiseen saakka.

Rankitaulukko

Taulukon nimikkeissä tapahtui ajan mittaan muutoksia, erityisesti sotilasarvojen kohdalla. Tässä on esitetty taulukko vastaa pääosiltaan 1800-luvun puolivälin tilannetta. Vuodesta 1885 useimmat upseerinarvot nousivat astetta ylempään luokkaan. Valiojoukkoina pidettyjen kaartien upseerinarvot olivat yleensä tavallisen sotaväen arvoja ylemmässä luokassa.

Aateluus
Kuuteen ylimpään arvoon (I – VI) liittyi aina myös perinnöllinen aateluus. Henkilökohtainen aateluus liittyi jo alimpaan arvoasteeseen. Rankiluokat yksitoista (XI) ja kolmetoista (XIII) jäivät pois käytöstä 1880-luvulla.

Puhuttelu
Kuhunkin arvoon liittyi oma kunnioittava puhuttelunsa.

Suomi
Suomen suuriruhtinaskunnan hallinnossa ei sovellettu venäläistä arvoastejärjestelmää sellaisenaan. Eräs syy tähän oli se, ettei Ruotsin kuningaskunnasta periytynyt virkalainsäädäntö tuntenut henkilökohtaisen tai automaattisesti myönnettävän perinnöllisen aateluuden käsitteitä. Ruotsalaisen järjestelmän säilyttäminen suojasi Suomen autonomiaa, koska näin venäläinen virka-aateluusjärjestelmä ei vaikuttanut aatelissäädystä valittaviin säätyvaltiopäivien valtiopäiväedustajiin eikä suuriruhtinaskunnan autonomiseen päätöksentekoon.

Siviilivirkamiesten univormut tehtiin kuitenkin sellaisiksi, että ne vastasivat vastaavantasoisten venäläisten viranhaltijoiden virkapukuja. Myös virkamiesten palkkaluokka- ja arvojärjestys muistutti venäläistä. Suomen itsenäistyttyä arvojärjestelmästä luovuttiin lopullisesti.

Heijastukset nykyaikaan
Arvojärjestelmän jäänteenä esiintyy hallintobyrokratiassa neuvoksen nimike. Ministeriöiden korkeita virkamiehiä kutsutaan neuvoksiksi ja virka-arvoon liittyy aina jokin ministeriön toimialaan liittyvä nimike tai arvonimi, näitä ovat muun muassa finanssineuvos, hallitusneuvos, maatalousneuvos jne. Presidentti Tarja Halosen puolisoa Pentti Arajärveä puhuteltiin ennen hänen tohtoriksi väittelyään virkanimikkeellään valiokuntaneuvos, joka oli ollut hänen virka-asemansa aiemmin.

Nykyiset suomalaiset arvonimet on jaettu 16 ryhmään. Ylimpään ryhmään kuuluvat valtioneuvos ja vuorineuvos, alimpaan director cantus ja director musices. Osa arvonimistä on luonteeltaan ensisijaisesti virkanimikkeitä, jotka voidaan myöntää alalla ansiokkaasti toimineelle entiselle tai alemmalle virkamiehelle (esimerkiksi ministeri, opetusneuvos). Osa on puolestaan arvonimiä, joita vastaavia virkoja ei ole olemassa (pitäjänneuvos, arkkiatri).

Katso myös
Tšin

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Табель о рангах  (venäjäksi)
 Arvonimet ja aateliset eskoff.net
 Tasavallan presidentin asetus arvonimistä 381/2000
 Sukututkimuksen tiedonhankinta Slaavilaisessa kirjastossa: Tabel o rangah
 Vanhan Suomen aatelisnimikirja vuodelta 1806 - Dvorjanskaja Rodoslovnaja Kniga Finljandskoi Gubernii  - Genos 64 (1993), s. 52-59, 87

Venäjän historia
Hallinto
Suomen historia
Venäjän aateli
Arvonimet