Viktor Tihonov

Viktor Vasiljevitš Tihonov (; 4. kesäkuuta 1930 Moskova, Neuvostoliitto – 24. marraskuuta 2014 Moskova, Venäjä) oli venäläinen jääkiekkovalmentaja ja yksi kaikkien aikojen menestyneimmistä valmentajista. Hän valmensi Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkuetta sen menestysvuosina.

Tihonov pelasi itse jääkiekkoa puolustajana Moskovan Dynamossa ja Samaran TsSK VVS:ssä Neuvostoliiton mestaruussarjassa vuosina 1949–1963. Tihonov pelasi kaksi maaottelua Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkueessa vuonna 1956.

Tihonovin valmennusura alkoi 1964 Moskovan Dynamon kakkosvalmentajana. Ensimmäinen seura päävalmentajana oli Riian Dynamo. Parhaiten hänet muistetaan Moskovan TsSKA:n valmentajana, jona hän aloitti 1977. Etenkin juuri Tihonovin ollessa valmentajana TsSKA:sta tuli käytännössä Neuvostoliiton maajoukkue, johon haalittiin parhaat pelaajat muista seuroista.

Tihonov tunnettiin autoritäärisestä valmennustyylistään. Hän puuttui jopa pelaajien henkilökohtaisiin asioihin ja leiritti joukkuettaan ulkopuolisilta suljetussa valmennuskeskuksessa lähes vuoden ympäri. Koska TsSKA oli armeijan joukkueena osana neuvostoarmeijaa, hän pystyi toimimaan näin. Vaikka TsSKA:n pelaajia varattiin NHL:ään, Tihonov pystyi hallintokontaktiensa avulla estämään heidän lähtönsä. Usein hän jätti myös valitsematta pelaajia maajoukkueeseen länteen loikkaamisen pelossa milloin minkäkin verukkeen varjolla. Vasta Aleksandr Mogilnyin loikkaaminen ja avainpelaajien kapinoiminen 1990-luvun taitteessa vapautti kokeneita pelaajia lähtemään NHL-kaukaloihin. Tästä aiheesta on Igor Larionov kirjoittanut kirjan ”Ykkösketju kapinoi”. 

Tihonov oli sotilasarvoltaan kenraali.

Tihonovin poika Vasili Tihonov (1958–2013) oli myös jääkiekkovalmentaja, joka valmensi Suomessa Porin Ässiä ja Rauman Lukkoa. Pojanpoika Viktor jr. (s. 1988) pelaa jääkiekkoa KHL:ssä SKA Pietarin joukkueessa.

Viktor Tihonov kuoli marraskuussa 2014 moskovalaisessa sairaalassa pitkäaikaiseen sairauteen. Hän oli kuollessaan 84-vuotias.

Saavutukset 
Tihonov valmensi Neuvostoliiton, Venäjän ja IVY:n maajoukkueita vuosina 1977–1992, 1994 ja 2003.

 Kolme olympiakultaa 1984, 1988 ja 1992
 Olympiahopeaa 1980
 Kahdeksan maailmanmestaruutta 1978, 1979, 1981, 1982, 1983, 1986, 1989, 1990
 MM-hopeaa 1987
 Kaksi MM-pronssia 1985 ja 1991
 Kanada-cupin voitto vuonna 1981
 Neuvostoliiton mestaruus 13 kertaa peräkkäin (1978–1989) TsSKA Moskovan valmentajana

Erikoispalkintoja 
 Neuvostoliiton Hall of Fame 1978 (valmentaja)
 IIHF Hall of Fame 1998 (valmentaja)

Lähteet
Viktor Tihonov EliteProspects-sivustolla

Viitteet

Venäläiset jääkiekkovalmentajat
Neuvostoliittolaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1930 syntyneet
Vuonna 2014 kuolleet