Lassakuume

Lassakuume on arenaviruksen aiheuttama verenvuotokuume. Sen isäntänä on rotta, jonka virusta sisältävä virtsa leviää pölyn ja elintarvikkeiden välityksellä ihmiseen.

Lassakuume tarttuu myös sekundäärisesti ihmisestä ihmiseen.

Tautia esiintyy endeemisenä Länsi-Afrikassa. Tautiin ei ole rokotetta (tilanne 2018).

Lassakuumeen kuolleisuus on nykyään noin 2 prosenttia.

Etymologia 
Nimensä lassakuume on saanut nigerialaisesta Lassan kaupungista, jonka ympäristössä diagnosoitiin taudin ensimmäiset tieteellisesti todennetut tapaukset vuonna 1969.

Esiintyvyys 
Lassakuumetta esiintyy Länsi-Afrikassa arviolta 100 000–300 000 tartuntaa vuodessa. Arvioiden tekeminen tosin on hankalaa muun muassa tilastoinnin ja terveydenhuollon puutteellisuuksien takia. Esimerkiksi Nigerian tautikeskus pyrkii osaltaan seuraamaan tautia.

Oireet 
Taudin oireet ilmenevät 1–3 viikon kuluessa tartunnasta

 korkea kuume (yli 38,5 °C)
 kurkkukipu
 yskä
 selkäkipu
 vatsakipu
 veristä oksentelua
 veriripuli

Hoito 
Lassakuumeen diagnosointi on hankalaa, koska sen oireet ovat moninaiset ja epämääräiset. Ne muistuttavat ebola- ja Marburg-virusinfektioita sekä malariaa.

Lääkityksenä on ribaviriini (Copegus, Rebetol) -antiviruslääke.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Lassa fever 
 World Health Organization (WHO): Lassa fever 
 Centers for Disease Control and Prevention (CDC): Lassa fever 
 Imported Lassa Fever

Virustaudit