Hylonomus

Hylonomus  (nimen merkitys: "metsäasukas") oli sukupuuttoon kuollut matelijasuku, joka eli noin 312 miljoonaa vuotta sitten kivihiilikauden Pennsylvania-kaudella. Vuodesta 2005 lähtien sitä on pidetty ensimmäisenä matelijana (Westlothiana on vanhempi, mutta se on nykyään tutkijoiden mielestä pikemminkin sammakkoeläin, ja Casineria on pikemminkin kehitysaskel sammakkoeläinten ja matelijoiden välillä). Sen ainoa laji on tyyppilaji Hylonomus lyelli.

Koko ja ulkonäkö 

Hylonomus oli noin 20-25 senttiä pitkä (häntä mukaan lukien) ja muistutti ulkonäöltään suuresti nykyisiä liskoja. Sillä oli pienet ja terävät hampaat, joilla se luultavasti söi pieniä selkärangattomia, kuten tuhatjalkaisia tai varhaisia hyönteisiä.

Löydöt 

Hylonomuksen fossiileita on löydetty Joggins Formationista, Kanadasta. Myös pelykosauri Archaeothyriksen ja diapsidi Petrolacosauruksen fossiileita on löydetty samalta alueelta, vaikka ylemmän kerroksen mukaan ne elivät suunnilleen 6 miljoonaa vuotta myöhemmin. 

New Brunswickista löytyneet fossiloituneet jalanjäljet saattavat kuulua Hylonomukselle. 

Hylonomuksen löysi John William Dawson 1800-luvun puolivälissä. Sen nimen antoi geologi Sir Charles Lyell. Vaikka Hylonomus luetaan perinteisesti Protothyrididae-heimoon, myöhemmät tutkimukset osoittavat sen olevan läheisempää sukua diapsideille.

Katso myös 

 Paleothyris; toinen varhainen matelija
 Casineria; eräänlainen kehitysaskel matelijoiden ja sammakkoeläinten välillä
 Archaeothyris; ensimmäinen synapsidi
 Petrolacosaurus; ensimmäinen diapsidi

Esihistorialliset matelijat