Väinö Havas

Väinö Rafael Havas (vuoteen 1906 asti Örling, etunimi esiintyy myös muodossa Wäinö, 15. elokuuta 1898 Lempäälä – 21. elokuuta 1941 Suojärvi) oli suomalainen kirkkoherra, lestadiolaisen uusheräyksen ja myöhemmin vanhoillislestadiolaisen herätysliikkeen saarnaaja, runoilija ja kokoomuksen kansanedustaja. Hän on Suomen historian ainoa rintamalla kaatunut istuva kansanedustaja. Häntä seurasi edustajantehtävässä Oskari Heikinheimo.

Perhetausta 
Väinö Havas oli kotoisin Lempäälästä, jossa hänen molemmat vanhempansa Oskar Samuel Örling ja Augusta Maria Böhling toimivat kirkonkylän kansakoulun opettajina. Vanhemmat toimivat aktiivisesti muun muassa raittius- ja nuorisoseurassa, jotka tulivat siten myös heidän lapsilleen jo varhain tutuiksi. Perhe suomensi nimensä Havakseksi vuonna 1906. Nimi otettiin koulua lähellä sijainneesta tutusta kalapaikasta, Havaslahdesta. Väinö Havaksen nuorempi veli oli runoilija ja kansakoulunopettaja Eero Havas ja hänen sisarensa lähetystyöntekijä Aili Havas.

Kirkonmies ja kirjailija 
Väinö Havas vihittiin papiksi 1921. Pian sen jälkeen hän avioitui Aunuksen retkellä tapaamansa lotan Saimi Adelia Kauhasen kanssa. Perheeseen syntyi kymmenen lasta. Havas toimi sotilaspastorina Lappeenrannassa sekä Oulussa, Rovaniemellä ja Kittilässä 1921–1927, Merijärven kirkkoherrana 1927–1935 ja Kivijärven kirkkoherrana 1935–1941.

1920-luvulla Havas omaksui lestadiolaisen uusheräyksen, mutta siirtyi hengellisen etsinnän jälkeen 1920-luvun lopulla vanhoillislestadiolaisuuteen. Hän teki vuosina 1925–1926 saarnamatkan Yhdysvaltoihin ja oli 1930-luvulla vanhoillislestadiolaisten Lasten Siionin ja Siionin Lähetyslehden vastaava toimittaja.

Havas kirjoitti useita hengellisiä ja isänmaallisia runoja ja kirjoja. Neljä hänen runoistaan on valittu Virsikirjaan (numerot 291 "Kun tunnon taakan alla", 344 "Maan ja taivaan Luojan", 438 "Oi armahda, Kristus, niin kaita on tie" ja 574 "On kaunis synnyinmaamme"). Vanhoillislestadiolaisten Siionin laulut -kokoelmassa on sävellettynä 12 hänen runoaan. Joululauluista Taneli Kuusiston säveltämää laulua "Oi saavu, suuri rauhan juhla" ja Jaakko Linjaman säveltämää laulua "He lauloivat voittoa taivaan" lauletaan paljon, samoin häälaulua "Anna sä, Herra, nyt siunaus taivaan".

Hengellisten laulujen lisäksi Sulho Rannan säveltämä isänmaallinen "Testamentti pojalleni" on tunnetuimpia Havaksen runoja.

Poliitikko ja sotilas 
Väinö Havas oli nuorena ylioppilaana yhdessä K. A. Tapolan kanssa keskeisiä puuhamiehiä kotipitäjänsä Lempäälän suojeluskunnan perustamisessa 1917, mutta hän joutui sittemmin piileskelemään Lempäälässä, kunnes valkoiset valtasivat pitäjän maaliskuun lopulla 1918. Sen jälkeen Havaskin pääsi veljensä Eeron kanssa lähtemään mukaan sotaan. Havas oli vapaaehtoisena mukana viidessä sodassa: Suomen sisällissodassa, heimosodissa Virossa Pohjan Pojissa ja Aunuksessa, talvisodassa ja jatkosodassa. Sotilasarvoltaan hän oli reservin kapteeni ja toimi komppanianpäällikkönä jo heimosodissa. Havas oli Suur-Suomi-aatteen kannattaja mutta ei kuitenkaan kuulunut AKS:ään eikä äärioikeistoon.

Havas oli presidentin valitsijamiehenä 1931 ja 1937, ja hänet valittiin eduskuntaan 1939 kokoomuksen ehdokkaana. Talvisodan puhjettua Havas kuitenkin lähti rintamalle vapaaehtoisena. Kansanedustajista myös Heikki Niskanen, Antti Rantamaa ja Paavo Susitaival lähtivät sotaan vapaaehtoisina. Havas kaatui jatkosodan alussa 21. elokuuta 1941 Suojärven Suvilahdella ollessaan pysäyttämässä neuvostoliittolaista hyökkäysvaunua JR 50:n 6. komppanian päällikkönä. Hänet haudattiin Kivijärvelle.

Kirjailija Martta Haatanen julkaisi kaksi vuotta myöhemmin 1943 romaanin Kirkastettu sydän, jonka pohjalta Ilmari Unho teki samannimisen elokuvan. Kirjalle ja siitä tehdylle elokuvalle Väinö Havas ja hänen elämänsä oli vahvana esikuvana.

Julkaisut 
 Miten saavutamme puhtaan omantunnon? Tekijä, 1921.
 Lestadiolaisuuden historia pääpiirteissään. Suomen lähetysseuran laestadiolainen haaraosasto, 1927. 
 Kristityn kodin aapinen. Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys, 1930. 
 Vartion vaihto : runoja. Kirjapaja, 1944. 
 Hän uskoi meille sovituksen sanan.  WSOY, 1946. 
 Joulusta jouluun : Suomen kotien lukukirja. Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys, 1953. Uusi painos: Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys, 1997. ISBN 951-8940-81-9 (sid.).
 Kasteen armo. Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys, 1958.
 Sana Pojille. Laestadius-seura, 1965.
 Jumalan kalamies : runoja. Toimittaneet Mirjami Kallio ja Paulo Rusava. Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys, 1998.
 Jumalan kalamies. Cd-levy. Toimittaneet Mirjami Kallio ja Paulo Rusava, Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys, 1998.

Katso myös 
 Pohjan Pojat

Lähteet 
 
 Arkistolaitos. Suomen sodissa 1939-1945 menehtyneiden tiedosto: Väinö Havas

Viitteet

Kirjallisuutta 
 Viljanen, Paavo: Wäinö Havas : hengen ja miekan mies. WSOY 1943. Ei ISBN:ää.
 Kärkkäinen, Timo: Väinö Havas poliittisyhteiskunnallisena vaikuttajana 1929–1940. Suomen ja kirkkohistorian pro gradu -tutkielma. HYTTK 1994
 Lahdenperä, Tauno: Lempäälän Suojeluskunta 15.10.1917–4.11.1944. 1994. ISBN 952-90-5870-5
 Jussi Niinistö (1999): Pohjan pojat – kuvahistoria suomalaisen vapaaehtoisrykmentin vaiheista Viron vapaussodassa 1919. (Yhdessä Jukka I. Mattilan kanssa). LAK-Kustannus Oy. Jyväskylä.
 Jussi Niinistö (2003). Suomalaisia vapaustaistelijoita. ISBN 952-5485-00-5 (sid.).

Aiheesta muualla 
 Havaksen kirjoitus kasteesta Siionin lähetyslehdessä 1940 

Vanhoillislestadiolaiset saarnaajat
Uusheränneet saarnaajat
Kansanedustajat
Kansallisen Kokoomuksen poliitikot
Vaasan läänin itäinen vaalipiiri
Suomalaiset runoilijat
Suomalaiset virsirunoilijat
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
Suomen sisällissodan valkoiset
Suomalaiset toimittajat
Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet
Vuonna 1898 syntyneet
Vuonna 1941 kuolleet