Soitinmenot

Soitinmenot on MTV:n ja Reword Ky:n vuosina 1985–1987 tuottama 21-osainen musiikkiviihdesarja. Ohjelmaa esitettiin kerran kuukaudessa lauantai-iltaisin. Ensimmäinen osa esitettiin 14. syyskuuta 1985. 

Sarjan käsikirjoittivat Pertti Reponen ja Kai Sievers salanimillä Alan Dorkin ja Kai Dorkin. Sarjan ohjasi Hannu Seikkula. Sarjan laulut ja musiikin sävelsi Aarno Raninen salanimellä George Romain.

Reposen aiempaan ÄWPK – Älywapaa palokunta -sketsisarjaan verrattuna Soitinmenot perustui enemmän musiikkiviihteeseen. Ohjelman ajasta noin puolet on musiikkiesityksiä. Puolet lauluista täydensi esitettyjä sketsejä, toinen puoli lauluista taas oli pelkästään musiikin esittämistä ilman hahmoja tai mihinkään aiempaan esitettyyn liittyvää. Lauluja esitettiin studiossa orkesterin edessä sekä ulkona muun muassa Helsingin Kauppatorilla ja rannalla. Usein studiossa kuvatuissa sketseissä näkyy taustalla Soitinmenot -logo valotaulussa, mikäli lavastukseen ei ole tarvinnut rakentaa esimerkiksi seiniä. 

Soitinmenoista on myös esitetty puolituntisia koostejaksoja 1990-luvulla sekä vuosina 2003 ja 2008.

Sarjan näyttelijät
Käsikirjoittajien luottonäyttelijän Heikki Kinnusen kumppaniksi rekrytoitiin Yleisradion tuottamasta Hukkaputki-sarjasta tuttu Erkki Saarela. Kinnunen vihjaisi Reposelle haluavansa mukaan kaksi naisnäyttelijää, jotka ovat myös lahjakkaita laulajia. Kinnunen ehdotti Reposelle Eija Ahvoa ja Susanna Haavistoa ”ennen kuin joku muu ehtii napata tytöt”.

Sarjassa esiintyi myös muita lukuisia henkilöitä sivurooleissa, kuten muun muassa Aake Kalliala ja Jukka Virtanen.

Sarjan sketsihahmoja

Sarjan päänäyttelijöille muovattiin sarjaan yliampuvat juontajaroolit, jotka esiintyivät monissa välisketseissäkin.

Uffa Hintman

Uffa Hintman eli Uffaffaa-mies on Heikki Kinnusen esittämä henkilöhahmo. Hahmo esiintyi jo Reposen aiemmassa sketsisarjassa Älywapaa palokunta, jossa hän piti välikuulutuksia. Uffa on ryhmässä hyvin avoin ihminen ja lipsauttelee mielellään kainoja alapääjuttuja, jotka usein linkittävät toisiinsa ruotsalaisuuden ja poikarakkauden. 

Kinnunen kertoo hahmon saaneen alkunsa keskustelusta näyttelijä Ilari Paatson kanssa, joka oli ollut töissä Ruotsissa ruotsinsuomalaisella alueella. Paatsoa oli ärsyttänyt kun alueen ihmiset eivät osanneet nauraa vaan sanovat että "uffaffaa!". Kinnunen kertoi Reposelle asiasta, ja tämä alkoi kirjoittaa.

Hahmo esiintyi myös vuonna 1988 valmistuneessa elokuvassa Onks Viljoo näkynyt.

Pastori Silli

Pastori Silli on Erkki Saarelan esittämä henkilöhahmo. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran Soitinmenojen toisessa jaksossa, joka esitettiin 12. lokakuuta 1985. Saarelan esittämä hahmo herätti maallisuudellaan hieman pahennustakin, mutta oli useampien mielestä "tervetullut piikki tekopyhien lihassa". 

Pastori Silli on kirkon pastori, jonka luo tulee tuiki tavallisia ihmisiä kertomaan ongelmistaan ja tekemistään synneistä. Hän yleensä lohduttaa ja kertoo ohjeen, millä asian voisi korjata. Yleensä jokainen ihminen helpottuu tämän jälkeen. 

Silli kuuntelee mielellään ongelmia, jotka liittyvät seksuaalisuuteen, joihin hän eritoten kertoo mielellään ohjeita, vihjailevin elein, jos ongelman kertoja on nainen. Hänen ominaispiirteensä on kielen lipsutus ja yllättävät hysteeriset naurunpurskahdukset.

Vuonna 2012 Putous-viihdesarjan kolmannella tuotantokaudella Aku Hirviniemen esittämää pappihahmoa Usko Eevertti Luttista spekuloitiin julkisuudessa Saarelan esittämän hahmon kopioksi. Hirviniemen mukaan Saarelan esittämä hahmo ei ollut lähtökohta luodessaan hahmoa. Hän kuitenkin on kehunut hahmoa "hienoksi", ja pitää Saarelaa yhtenä lempinäyttelijöistään. Saarela itse kertoi, että on huomannut hahmonsa ja Luttisen yhtäläisyydet, ja totesikin että, "nyt on Hirviniemen vuoro tehdä sellaista hahmoa.".

Unelma Suolle
Unelma Suolle on Eija Ahvon esittämä henkilöhahmo. Linssilude Suolteen kanssa parodioitiin Sanelma Vuorteen ja Lenita Airiston kaltaista, kypsään ikään ehtineitä mannekiinikouluttajia ja tyylipoliiseja. Suolle tunsi vetoa erityisesti lihaksikkaisiin "könsypojiin".

Juntta Kraustinen
Juntta "Junde" Kraustinen oli Susanna Haaviston esittämä henkilöhahmo. Hahmo oli huulipunaa myöten klovnimainen toimittajakarikatyyri. Hahmolla parodioidaan sitä, että 1980-luvulla televisioon kelpuutettiin Hannele "Hantta" Krausen (nykyinen Wilma Schlizewski) kaltaisia, provosoivia juontajia.

Muut sketsihahmot

Ilkka Terävä
Ilkka Terävä on Heikki Kinnusen esittämä henkilöhahmo. Hahmo on pulleavatsainen, silmälaseja alituiseen näpläävä, sönköttävä Ilkka Kylävaaraa parodioiva hahmo. Hahmo sai riemastuneen vastaanoton sarjassa.

Muita
 Äiti ja punk-tytär
 Poliisipari Karhukopla
 Keke Rosberg
 Sekavia puhuva mies ("Eikö olekin mielenkiintoista")

Ohjelmien esityspäivät

Sarjassa esitettyjä musiikkiesityksiä
Tunnuslaulu "Elämän sain soimaan" esiintyy jokaisen jakson alussa ja lopputekstien aikana.

1. tuotantokausi

2. tuotantokausi

Muita musiikkiesityksiä (päivämääriä ei ole vahvistettu)
 Shakkitarina
 Uffaffaa
 Matkalla Suomessa
 Hui-hai
 Yöllä eläintarhassa
 Tosi hevosmiehiä
 Kippis, juo kuppis

Oheistuotteet

DVD

Albumit
 Sarjan lauluja on julkaistu neljällä eri albumilla nimillä Vielä kerran Viljo ja Heppu hei (1985), Soi-tin-me-not (1986), Uffaffaa! (1986) ja Hui-Hai (1987).

Kirja
 Sarjan sketsejä on julkaistu Pertsa Reposen kirjassa "Pertsan parhaita" (WSOY, 1988).

Lähteet

1980-luvun suomalaiset sketsisarjat