Venusveistos

Venusveistokset (venusfiguurit eli yleisnimitys pienille kivikautisille naispatsaille) ovat myöhäispaleoliittisen kauden aikaisia tyylillisesti samoja piirteitä jakavia patsaita. Niitä on säilynyt ja löydetty yli 200, suurimmaksi osaksi Euroopan alueelta. Tunnettuja venusveistoksia ovat 35 000–40 000 vuotta vanha Hohler Felsin Venus ja 24 000–22 000 vuotta vanha Willendorfin Venus. Venusveistoksia tehtiin noin 35 000−25 000 vuotta sitten Aurignacin kulttuurin ja Gravetten kulttuurin alueella.

Ensimmäiset löydöt  
Vénus impudique oli ensimmäinen löydetty venusveistos. Sen löysi Paul Hurault vuonna 1864 läheltä Laugerie-Bassen kylää Ranskassa. Vuosina 1883–1895 Louis Alexandre Jullien löysi Balzi Rossista viisitoista figuriinia. Se on suurin koskaan samasta paikasta löydetty venusveistosten määrä. Willendorfin Venus löytyi vuonna 1908 Willendorfista.  Näitä veistoksia jotka ovat tyylillisesti samoja piirteitä jakavia patsaita ja on ajoitettu myöhäispaleoliittiselle kaudelle, on säilynyt ja löydetty yli 200 suurimmaksi osaksi Euroopan alueelta. Löydetyt venusveistokset ovat hyvin pienikokoisia, noin 4–25  senttiä pitkiä. Patsaat on usein veistetty pehmeistä kivilaaduista, kuten kalkkikivestä tai serpentiinistä, myös eri eläinten luuita sekä norsunluuta ja mammutinluuta on käytetty. Veistokset ovat ulkoisilta piirteiltään hyvin samanlaisia. Ne esittävät tyyliteltyä naishahmoa, jonka sukupuolipiirteet (kuten rinnat, reidet ja vulva) ovat vahvasti korostetut tai liioitellut.

Venusveistosten tarkoitus  
Venusveistokset saattavat olla todellisia kuvauksia sen ajan naisista, sen ajan kauneusihanteista, toimia uskonnollisina taikakaluina, hedelmällisyyden ja seksuaalisuuden symboleina. Veistosten on myös tulkittu esittävän äitijumalatarta tai jumalattaria. On myös arveltu että ne saattaisivat ola toteemeja/amuletteja tai lasten leluja. Etelä-Afrikassa on eräitä heimoja joilla esiintyy rasvapakaraisuutta eli steatopygiaa ja heidän ruumiinrakenteensa muistuttaa myöhäispaleoliittisen kauden veistoksia. On arveltu että myöhäispaleoliittisen ajan ihmisille olisi saattanut olla samanlaista evolutiivista hyötyä tuollaisesta ruumiinrakenteesta. Willendorfin Venuksesta ja Lausselin Venuksesta on löydetty jälkiä punamullasta ja sen on arveltu liittyvän veistosten uskonnolliseen käyttämiseen.

Merkittävimmät venuslöydöt

Katso myös 
 Myöhäispaleoliittinen
 Aurignacin kulttuuri
 Gravetten kulttuuri
 Äitijumalatar

Viitteet

Aiheesta muualla  

 
 
 
 
 
 

Kivikausi
Taiteen aiheet
Esihistorialliset veistokset