Taika-Jim

Taika-Jim () on yhdysvaltalainen Lee Falkin luoma sarjakuva. Taika-Jim on frakkiin ja silinterihattuun sonnustautuva taikuri, joka käyttää illuusioita ja hypnoosia aseinaan. Sarjaa on suomeksi julkaistu myös nimillä Mandrake, Maaron ja Mr Jack.

Suomeksi on julkaistu kuusi Taika-Jim-lehteä (1971–1972), neljä Taika-Jim-pokkaria (1986–1989), Sarjakuvalehden erikoisnumero Kissanainen (1985), kolme Wanhat sarjat -albumia (1981–1987) sekä sarjakuva-albumi Viidakkonoita (2012). Lisäksi Taika-Jim ilmestyi vuosikymmeniä jatkosarjana Mustanaamio-lehdessä ja Apu-lehdessä.

Historia 

Taika-Jim ilmestyi ensimmäisen kerran päivittäisenä sanomalehtisarjakuvana 11. kesäkuuta 1934. Hahmo osoittautui niin suosituksi, että sitä levittävä King Features Syndicate halusi siitä myös sunnuntaisarjan, joka alkoi ilmestyä 3. helmikuuta 1935. Falk piirsi Taika-Jimiä vain runsaan kahden viikon näytesarjan verran ja uskoi tehtävän sitten Phil Davisille. Davisin kuoltua vuonna 1964 työtä jatkoi Harold ”Fred” Fredericks Jr.

Hahmot ja miljöö 

Taika-Jimin arkkivihollinen on Cobra, joka esiintyi jo ensimmäisessä tarinassa. Cobra, aiemmin Lucifer (Luciphor), on Taika-Jimin tiibetiläinen veli, joka on valjastanut kykynsä pahuuden palvelukseen. Taika-Jim ei koskaan saa yliotetta Cobrasta, sillä tämän onnistuu aina viime hetkellä paeta. Välillä Taika-Jim tekee palveluksia Inter-Intelille, salamyhkäiselle kansainväliselle järjestölle, joka taistelee rikollisuutta vastaan kaikkialla. Muita vastustajia ovat rikollisjärjestö Kasi johtajanaan arvoituksellinen Octon. Eräässä tarinassa paljastuu, että järjestön takana onkin Cobra. Konnagalleriaan kuuluvat monikasvoinen mestarivaras Savikameli, tämän tytär Messinkiapina ja maahan tunneleita lasersäteellä tekevä Myyrämies.

Taika-Jim asuu Xanadussa, vuorenhuipulla New Yorkin osavaltiossa sijaitsevassa linnoituksessa, jonne on pääsy vain ansoitettua tietä pitkin. Hänen oikeana kätenään toimii afrikkalainen prinssi Lothar, jonka hahmo oli ensimmäisiä afroamerikkalaisia sarjakuvissa. Lothar tavataan aluksi leopardinnahkaan pukeutuneena väkivahvana henkivartijana, joka tehtävänä oli palvella isäntäänsä. Hahmo muuttui myöhemmin sivistyneeksi, jalosukuista syntyperää olevaksi herrasmieheksi.

Taika-Jimillä on sisko Leonore, rikoksen polulle sortunut veli Derek ja veljenpoika Eric. Taika-Jimin naisystävä ja myöhemmin vaimo on kuvitteellisen Cockaignen pikkuvaltion prinsessa Narda. Taika-Jimin isäksi paljastuu Himalajalla sijaitsevan taikurikoulun johtaja Theron. Hojo on Taika-Jimin kokki, Inter-Intelin salainen johtaja.

Vaikutus 

Taika-Jim on sarjakuvana visuaalisesti näyttävä, varsinkin Phil Davisin vanhoissa sunnuntaisarjoissa. Sarjan tieteis- ja fantasiamaailma saa usein surrealistisia piirteitä. Päähenkilö joutuu usein kadonneisiin maailmoihin ja seikkailee jopa avaruudessa. Taika-Jim on vaikuttanut elokuvaohjaaja Federico Fellinin kuvakieleen niin voimakkaasti, että eräässä vaiheessa Fellini jopa halusi tehdä Mandrakesta elokuvan. Hanke ei koskaan toteutunut, mutta elokuvassa Haastattelu Marcello Mastroianni nähtiin Taika-Jimin hahmossa.

Columbia Pictures teki vuonna 1939 elokuvan Mandrake the Magician, joka koostui kahdestatoista episodista. Episodit oli aikaisemmin esitetty sarjaelokuvina.

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
 Taika-Jim - Mandrake the Magician .
 Kuukasjärvi, Sampsa: Huoliteltu taikuri viidakossa. Kvaak.fi 15.4.2012.
 King Features, Comics, Mandrake.  (Arkistoitu versio)

Yhdysvaltalainen sarjakuva
Strippisarjakuva
Sarjakuvahahmot
Kuvitteelliset maagikot