Helvi Juvonen

Helvi Inkeri Juvonen (5. marraskuuta 1919 Iisalmi – 1. lokakuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen runoilija, joka sodanjälkeisen modernin lyriikan ensimmäisiä tekijöitä Suomessa. Juvosen runoissa oli uskonnollisia vaikutteita, joita on tulkittu kristillisyyden lisäksi myös panteistisiksi.

Elämä 
Juvosen vanhemmat olivat vaatekauppias Juho Petterinpoika Juvonen ja Impi Maria Liimatainen. Juvonen kirjoitti ensimmäiset runonsa jo kouluvuosinaan, ja hänen mielirunoilijansa oli Emily Dickinson. Juvonen kirjoitti ylioppilaaksi Iisalmen yhteislyseosta 1939 ja aloitti suomen kielen ja kirjallisuuden opinnot Helsingin yliopistossa. Sotavuosina Juvosella oli vaikeuksia löytää vuokra-asuntoa Helsingistä, ja hän joutui palaamaan vuonna 1942 joksikin aikaa Iisalmeen. Seuraavana vuonna pahasta aliravitsemuksesta kärsinyt ja vain 43 kiloa painanut Juvonen oli jonkin aikaa Lapinlahden mielisairaalassa. Vuodesta 1949 lähtien hän asui Aila Meriluodon sisaren Sirkka Meriluodon kanssa kuolemaansa saakka.

Vuonna 1951 Juvonen matkusti Mirjam Polkusen kanssa Italiaan, jossa hän kävi Roomassa ja Firenzessä. Juvosen sairaudet haittasivat hänen työkykyään, mutta 1950-luvun puolivälissä hänen taloudellinen tilanneensa alkoi parantua, kun hän sai valtion kirjallisuuspalkinnon runokokoelmastaan Kalliopohja. Lisäksi hän sai apurahoja Suomen Akatemialta. Juvonen hankki lisätuloja myös käännöstöillä ja kirjoittamalla Parnassoon ja Suomen Sosialidemokraattiin. Häntä vaivasivat kuitenkin päänsärky, masennus sekä aliravitsemuksesta ja huonoista asuinoloista aiheutuneet sairaudet, jotka heijastuivat myös tuotantoon.

Juvonen kuoli 1959 pitkään jatkuneesta särkylääkkeiden käytöstä aiheutuneeseen munuaisten vajaatoimintaan noin kuukautta ennen 40-vuotissyntymäpäiväänsä. Viimeiset runonsa hän saneli Sirkka Meriluodolle sairaalassa.

Teokset
 Kääpiöpuu, WSOY 1949
 Kuningas Kultatakki, WSOY 1950
 Pohjajäätä, WSOY 1952
 Päivästä päivään, WSOY 1954
 Kalliopohja, WSOY 1955
 Valikoima runoja, WSOY 1958
 Sanantuoja, WSOY 1959 (esipuhe Tuomas Anhava)
 Kootut runot, WSOY 1960
 Helvi Juvosen runoja, valikoinut Maunu Niinistö, WSOY 1964
 Pikku Karhun talviunet, toimitus ja jälkisanat Mirkka Rekola, Helsinki: WSOY 1974 ISBN 951-0-06414-9
 Eläin ja kääpiöpuu. Sikermä Helvi Juvosen runoja koonnut Mirjam Polkunen. Yleisradio 1989
 Aukea ei koskaan metsään ovi: kootut, toim. Liisa Enwald & Mirkka Rekola, WSOY 2009 ISBN 978-951-0-35622-7 – Ntamo 2020 ISBN 978-952-215-801-7 (Sisältää myös Helvi Juvosen runosuomennoksia, esseitä sekä artikkeleita Helvi Juvosesta)

Palkinnot 
Lähde  Biografiasampo
 Kalevi Jäntin palkinto 1950
 Valtion kirjallisuuspalkinto 1955
 Nuoren Voiman Liiton kultamerkki 1956
 Eino Leinon palkinto 1957
 Palkinto vuoden parhaasta Parnassossa julkaistusta esseestä 1958

Lähteet 

 Helvi Juvonen elämäkerta Author's Calendar 
 Liisa Enwald: Helvi Juvonen, Biografiasampo

Kirjallisuutta
 Liisa Enwald: Pohjajään ilo. Helvi Juvosen runoudesta, SKS 2006 ISBN 951-746-790-7

Aiheesta muualla 
 
 Liisa Enwald, Haaksirikkoiset ja kiven elämä. Runouslehti Taite 11.10.2004

Suomalaiset runoilijat
Kalevi Jäntin palkinnon saajat
Eino Leinon palkinnon saajat
Vuonna 1919 syntyneet
Vuonna 1959 kuolleet