Antonín Dvořák

Antonín Leopold Dvořák  (8. syyskuuta 1841 Nelahozeves, Böömi, Itävallan keisarikunta – 1. toukokuuta 1904 Praha, Itävalta-Unkari) oli böömiläinen säveltäjä, jonka kuuluisimpia teoksia ovat h-molli-sellokonsertto, 9. sinfonia (Uudesta maailmasta), slaavilaiset tanssit ja ooppera Rusalka. Hän oli erittäin tuottelias ja monipuolinen säveltäjä. Hän on tšekkiläis-kansallisen musiikin toinen huomattava säveltäjä Bedřich Smetanan ohella. He olivat kuitenkin luonteiltaan erilaisia: Smetana pyrki olemaan aristokraatti ja sävellyksissään runollisen pateettinen ja kaihoisa; Dvořákin musiikki on talonpoikaista, melodisen vuolasta, raikasta ja kiihkeää.

Elämä 
Dvořák syntyi Nelahozevesin kylässä Böömissä Itävallan keisarikunnassa, lähellä Prahaa vähävaraisen majatalonomistajan poikana. Alue on nykyisin osa Tšekkiä. Prahassa hän viettikin suurimman osan elämästään. Ensimmäisen sinfoniansa hän kirjoitti 24-vuotiaana.

Dvořák hankki toimeentulonsa vuodesta 1862 alttoviulistina Prahan kansallisteatterin orkesterissa. Samalla hän sävelsi sinfonioita, oopperoita ja kamarimusiikkia, jotka eivät kuitenkaan saaneet huomiota. Osa näistä sävellyksistä liitettiin hänen teosluetteloonsa vasta jälkeenpäin. Isänmaallinen kantaatti Hymnus (1872, Valkeavuoren perilliset) nosti hänet esille ja hän sai suojelijakseen säveltäjämestari Johannes Brahmsin. Hän tuli tunnetuksi myös muualla Euroopassa sekä runsaan tuotantonsa että konserttimatkojensa ansiosta. Prahan konservatorion johtajaksi hän tuli vuonna 1901.

Vuodet 1892–1895 Dvořák toimi New Yorkin National Conservatoryn johtajana. Yhdysvaltain-oleskelunsa aikana hän kirjoitti kuuluisimman teoksensa, yhdeksännen sinfoniansa (Uudesta maailmasta). Koti-ikävä pakotti hänet kuitenkin palaamaan Prahaan.

Sävellyksiä 
Dvořák on tuottanut lähes kaikkia sävellyslajeja. Hänen soitinmusiikkinsa on edelleen hyvin suosittua. Hän kirjoitti yhdeksän sinfoniaa, joista tunnetuin on numero 9 ”Uudesta maailmasta”. Konsertoista tunnetuimmat ovat sellokonsertto, viulukonsertto ja hiukan harvinaisempi pianokonsertto. Sen sijaan Dvořákin musiikkiteatterisävellykset ovat vähemmän kuultuja lukuun ottamatta Rusalka-oopperaa, joka on yhdeksäs hänen kymmenestä oopperastaan.

Orkesteriteoksia 
Slaavilaisia tansseja op. 46 ja op. 72
Serenadi jousiorkesterille op. 22

Konserttoja 
Viululle a-molli op. 53
Sellolle h-molli op. 104

Kamarimusiikkia 
Jousikvartetto F-duuri, Amerikkalainen op.96
Sonatiini G-duuri op.100 viululle ja pianolle

Sinfonioita 
Nro 1 c-molli, Zlonicen kellot
Nro 4 d-molli
Nro 5 F-duuri op. 76
Nro 6 D-duuri op. 60
Nro 7 d-molli op. 70
Nro 8 G-duuri, Englantilainen op. 88
Nro 9 e-molli, Uudesta maailmasta op. 95

Oopperoita 
Paholainen ja villi Käthe op. 112 
Rusalka op. 114
Armida op. 115

Kuoroteoksia 
Stabat Mater op. 58

Lähteet

Aiheesta muualla  

 Heikki Poroila: Yhtenäistetty Antonín Dvořák (koko sävellystuotanto listattuna)
 
Vapaasti käytettävissä olevia Dvořákin partituureja Mutopia Project

Vuonna 1841 syntyneet
Vuonna 1904 kuolleet
Seulonnan keskeiset artikkelit