Kaukokartoitus

Kaukokartoitus (, josta toisinaan lyhenne RS) on etämittausta, jossa mittalaite kulkee yleensä lentokoneen, helikopterin tai satelliitin mukana.

Yleensä avaruustutkimuksessa kaukokartoituksena pidetään vain Maan havainnointia avaruusaluksesta käsin (, yleinen lyhenne EO). Esimerkiksi Marsin havainnointi sitä kiertävältä luotaimelta pidetään planeettatutkimuksena ja NASAn Hubble-avaruusteleskoopin tekemät kaukohavainnot kuuluvat tähtitieteeseen.

Kaukokartoitussatelliitit havainnoivat, esimerkiksi kuvaavat, Maan pintaa (mukaan lukien meret ja muut vesistöt) ja ilmakehää sekä mittaavat maan geoidia, vetovoimaa ja magneettikenttää eri aallonpituuksilla.

Osa satelliiteista on sääsatelliitteja, osa eri alojen tutkimussatelliitteja. Sotilaallisia kaukokartoitussatelliitteja ovat tiedustelu- eli vakoilusatelliitit, jotka on listattu ao. artikkelissa.

Kaukokartoitus Suomessa 

Kaukokartoitus Suomessa sai alkunsa Suomen ilmavoimien lentokuvauksena, johon tykistön kenraali Nenonen toi merkittävän panoksen 1920- ja 1930-luvulla. Ilmavoimien koneita käytettiin luonnonvarojen kartoitukseen yhteistoiminnassa Geologisen tutkimuskeskuksen, Geodeettisen laitoksen jne. mittauskampanjoissa. Veljekset Karhumäki on ollut merkittävä ilmavalokuvien ottaja.

1970-luvulla Suomessa alettiin vastaanottaa NOAAn sääsatelliittien dataa. 1980-luvulla Suomi liittyi EUMETSAT-sääsatelliittijärjestöön. 2000-luvulla useat tutkimusryhmät käyttävät useiden avaruusjärjestöjen kuvamateriaalia tutkimustyössään. Avaruustekniikan opetus Suomessa on painottunut kaukokartoitukseen. Kaukokartoitusaineistoja hyödynnetään runsaasti myös metsätaloudessa ja metsäntutkimuksessa. Metsän kaukokartoituksessa keskitytään juuri nyt lentokoneesta tehtävään laserkeilaukseen, jonka avulla saadaan jopa maastomittauksia tarkempaa 3D-puustotietoa.

Luettelo siviilikäytössä olevista kaukokartoitussatelliiteista

Nykyisiä
 CryoSat - kaukokartoitussatelliitti, joka tutkii jäätiköitä ml. merijää (ESA)
 ENVISAT-1 - kaukokartoitussatelliitti (ESA)
 EOS-Aqua - kaukokartoitussatelliitti (NASA)
 EOS-Aura - kaukokartoitussatelliitti, joka tutkii ilmakehän kemiaa (NASA)
 EOS-Terra - kaukokartoitussatelliitti (NASA)
 ERS - kaukokartoitussatelliitti (2 kpl, ESA)
 GOCE - kaukokartoitussatelliitti, joka mittaa merivirtoja ja maan painovoimaa (ESA)
 IRS - kaukokartoitussatelliitti, Intia (ISRO)
 Jason - merentutkimussatelliitti (CNES)
 Meteosat Second Generation - sääsatelliitti (ESA/EUMETSAT)
 Meteosat-satelliitit (5 kpl) 1977-1997 toimivat GEO-radalla kuvaten Maan sääolosuhteita. (ESA, EUMETSAT)
 METOP - sääsatelliitti (ESA/EUMETSAT)
 Oceansat - meriä tutkiva satelliitti, Intia (ISRO)
 PROBA - kaukokartoitus (2 kpl; ESA, Belgia)
 RapidEye - viiden kaukokartoitussatelliitin konstellaatio (Saksa)
 SMOS - kaukokartoitussatelliitti, joka mittaa meriveden suolaisuutta ja maaperän kosteutta (ESA)
 SPOT - kaukokartoitussatelliitti (CNES)
 TanDEM-X - tutkasatelliitti, joka mittaa maanpinnan korkeusjakauman (Saksa)
 TerraSAR-X - tutkasatelliitti, joka mittaa maanpinnan korkeusjakauman (Saksa)
 TOPEX/Poseidon - merentutkimussatelliitti (NASA, CNES)
 WildFire (NASA)

Tulevia
 ADM-Aeolus - kaukokartoitussatelliitti (ESA)
 GMES Sentinel - 3 kaukokartoitussatelliittia: Sentinel 1, 2 ja 3 (EU/ESA)
 SWARM - satelliittiparvi, joka mittaa maan magneettikentän (ESA)
 Meteosat Third Generation - sääsatelliittipari (ESA, EUMETSAT; kaikkiaan 6 satelliittia)

Katso myös 
Laserkeilaus
Ilmakehän kaukokartoitus
Kaukokartoituspäivät

Aiheesta muualla 

 Tietopaketti kaukokartoituksesta
 Kaukokartoituskerho
 Aalto-yliopiston Radiotieteen- ja tekniikan laitos
 Geodeettisen laitoksen Kaukokartoitusosasto
 Geodeettisen laitoksen luettelo kaukokartoitussatelliiteista
 Aalto-yliopiston Fotogrammetrian ja kaukokartoituksen laboratorio
 Suomen ympäristökeskuksen operatiivinen kaukokartoitus

Geodesia
 
Ilmavalokuvaus