Päästökauppa

Päästökauppa tarkoittaa Euroopan unionissa toteutettavaa järjestelyä, jossa haitallisia päästöjä tuottavat laitokset ovat velvollisia omistamaan kutakin tuottamaansa päästömäärän yksikköä kohti tietyn määrän päästöoikeuksia, joita nämä laitokset voivat ostaa ja myydä keskenään. Päästökaupalla pyritään kustannustehokkaalla tavalla rajoittamaan haitallisia päästöjä.

Vuonna 2003 voimaan astuneella Euroopan yhteisön päästökauppadirektiivillä toimeenpantiin EU:n sisäinen päästökauppa. Direktiivissä säädettiin tiettyjä toimialoja koskeva sisäinen päästökauppa. Päästökaupan ensimmäisen kauden (2005–2007) piiriin kuuluvat yli 20 MW:n tehoisten polttolaitosten ja joidenkin teräs-, mineraali- ja metsäteollisuuslaitosten ja prosessien hiilidioksidipäästöt. Toisessa vaiheessa kauppaa aletaan mahdollisesti käydä myös metaanin, dityppioksidin ja fluorikaasun päästöoikeuksilla. EU:n päästökauppamarkkinat arvioitiin noin 90 miljardin euron suuruisiksi vuonna 2009.

Päästöluvat myöntää päästökauppaviranomainen. Suomessa päästökauppaviranomaisena toimii Energiavirasto ja lentoliikenteen osalta Traficom. Suomessa päästökaupan piiriin kuuluu n. 600 yritystä.

Päästökaupan toimintaperiaate 
Euroopan unionin päästökaupassa Euroopan komissio määrittelee kullekin päästökauppakaudelle päästöjen maksimimäärää vastaavan päästöoikeuksien kokonaispotin. Tämä kokonaispotti jaetaan eri jäsenvaltioille, joiden kansalliset päästökauppaviranomaiset jakavat maakohtaisen kiintiön teollisuus- ja energiantuotantolaitoksille.

Kokonaispotti on pienempi kuin EU:n nykyiset päästöt. Niinpä kaikki päästökaupassa mukana olevat yritykset eivät pysty jatkamaan päästöjen tuottamista entisellään. Joidenkin yritysten on siis kannattavaa vähentää päästöjään ja myydä siten vapautuvat päästöoikeudet muille tarvitseville.

Päästökaupan vaikutukset 
Euroopassa suurin osa hiilidioksidipäästöistä syntyy energian tuotannosta, joten päästökaupan vaikutukset näkyvät selvästi energian hinnassa. Hiilidioksidin päästöoikeuden hinta nostaa sähkön tuotantoon käytettävän hiili- ja kaasuvoiman kustannuksia, eli tekee niistä vähemmän kannattavaa. Toisaalta päästöttömän energian, kuten vesi- ja tuulivoiman tuottajien ei tarvitse maksaa hiilidioksidipäästöistä, ja näin ollen päästötön energia saa kilpailuetua. Myöskään ydinvoiman ei tarvitse maksaa hiilidioksidipäästöistä. Lyhyellä aikavälillä seurauksena on energian hintojen nousu, sillä Euroopassa ei ole tarjolla riittävästi hiilidioksidipäästötöntä energian tuotantoa, joten osa sähköstä joudutaan tuottamaan hiili- ja kaasuvoimalla, joiden hintaa päästöt nostavat.

EU:n päästökauppa ei johda hiilidioksidipäästöjen alenemiseen EU-alueella, jos yksittäinen hiilivoimala suljetaan jossakin maassa tai yksittäisen voimalan päästöjä onnistutaan alentamaan, sillä muut toimijat saavat lisätä hiilidioksidipäästöjä vastaavasti. Näin ollen valtion täytyisi itse ostaa päästöoikeuksia pois markkinoilta laskeakseen hiilidioksidipäästöjä.

Päästöoikeuksien hinta
Vuoden 2006 alussa hiilidioksidin päästöoikeuksien hinta oli noin 30 € hiilidioksiditonnilta. Huhtikuussa 2006 hinta romahti noin 15 euroon tonnilta. Huhtikuussa 2013 päästötonnin hinta oli alle 3 euroa.

Vuoden 2017 toukokuusta lähtien päästökauppaan liittyvän päästöoikeuden hinta on noussut moninkertaiseksi noin 5 euron tasolta noin 20 euron tasolle (elokuu 2018). Syyskuussa 2021 päästöoikeuden hinta ylitti 60 euroa. Joulukuussa 2021 hiilidioksiditonnin hinta EU:n päästökaupassa kävi yli 80 eurossa.

Sähköyhtiöiden voitot

Päästökaupan sähköyhtiöille tuottamia ylimääräisiä voittoja kutsutaan windfall-voitoiksi. Konsulttiyritys PointCarbon laski päästökaupan tulot WWF:n toimeksiannosta huhtikuussa 2008. Saksan suuret windfall-voitot (22–45 mrd. euroa) perustuvat suureen väkilukuun ja raskaaseen teollisuuteen. EU:n nykyinen päästökauppa hyödyttää myös eniten saastuttavaa kivihiilen sähköntuotantoa. Valtiot jakavat yrityksille päästöluvat ilmaiseksi, mutta yritykset laskuttavat päästöoikeudet asiakkailta.

Tuulivoima ja ydinvoima ovat hiilidioksidineutraaleja, mutta sähköyhtiöt laskuttavat niistäkin päästömaksut saaden lisää windfall-voittoja. Kallein käynnissä oleva tuotantomuoto, yleensä kivihiili, määrittää kaikkien energiamuotojen sähkönhinnan. Teollisuuden ja kaupan suurten sähkönkuluttajien yhteenliittymän Elfin mukaan suomalaiset sähköntuottajat keräävät viidessä vuodessa yhdeksän miljardia euroa windfall-voittoja, kun päästöoikeus on 20 €/tn. Suomalaiset yritykset tienaavat eurooppalaisia enemmän sähkömäärään verrattuna, koska Suomessa on paljon vesi- ja ydinvoimaa. Suomen suurin hyötyjä on Fortum. WWF:n mukaan päästökaupassa yrityksille maksetaan saastuttamisesta. EU:n kolmen ensimmäisen päästökauppavuoden aikana päästöt eivät vähentyneet vaan lisääntyivät.

Fortum 

Suomalainen Fortum sai 1,5 miljoonan tonnin hiilidioksidin päästökaupan vähennyksiä TGC-10 tuotantoyhtiön hankkeista Venäjällä. TGC-10 rakentaa uutta sähköntuotantokapasiteettia Tjumenin ja Tšeljabinskin alueella. TGC-10 on perustettu vuonna 2006. Päästöoikeudet kattavat 14 % Fortumin hiilidioksidipäästöistä EU:n alueella ja niiden arvo on 30 miljoonaa euroa.

Turpeen päästökauppa

Tehdäkseen EU:n päästökaupan turpeen suhteen tehottomaksi Suomi sääti toukokuussa 2007 turpeen bonustariffijärjestelmän vuoteen 2010 asti. Fingrid maksaa bonuksen sähköntuottajalle mutkikkaan kaavan mukaan, jossa huomioidaan hiilen ja turpeen hinta ja päästömaksujen hinta. Kaavan mukaan korvaus kasvaa, jos hiilidioksidin päästömaksu nousee. EU:n päästökaupan tavoitteena on vähentää hiilidioksidi-intensiivisiä polttoaineita. IEA:n mukaan Suomen turpeen bonustariffi tosiasiassa tekee tehokkaasti päästökaupan markkinapaineen tehottomaksi.

Keskustelu ja kritiikki 
Yalen yliopistossa toimivan globalisaation tutkimuskeskuksen johtaja, Meksikon entinen presidentti Ernesto Zedillo on arvioinut, että ilmastonmuutoksen hillitseminen päästökaupalla tekee järjestelmästä liian monimutkaisen. Päästökauppa tuo myös vaikutusvaltaiset lobbausryhmät valtioiden kukkaroille, eivätkä pahimmat saastuttajat päädy hänen mukaansa maksumiehiksi. Vaihtoehdoksi Zedillo on nostanut yksinkertaisen hintalapun päästöille: tällainen voitaisiin luoda esimerkiksi määrittelemällä erityinen "hiilivero".

Yle Teemalla 27.12.2022 esitetty ohjelmasarja "Vihreitä tomaatteja" valottaa päästökaupan ongelmia ja sitä että mitään regulaatiota  alalla ei ole.

Katso myös
 Kioton ilmastosopimus
 Hiilivero

Lähteet

Aiheesta muualla
 Päästökauppa työ- ja elinkeinoministeriön verkkosivuilla
 Päästökaupan vaikutus pohjoismaiseen sähkökauppaan – VTT Mikko Kara

Ilmastopolitiikka
Energiapolitiikka
Ympäristötaloustiede
Seulonnan keskeiset artikkelit