Porvoon rata

Porvoon rata on Suomen rataverkon osuus Keravalta Porvoon keskustaan. Sen pituus on 34 kilometriä. Alun perin nimellä Porvoon–Keravan rautatie tunnettu rataosuus on rakennettu vuosina 1872–1874. Radan alkuosa Olliin saakka on nykyisin kuitenkin osa Kilpilahteen johtavaa tavaraliikennerataa, Sköldvikin rataa. Loppuosa Ollista Porvooseen on käytössä vain Porvoon museorautatienä.

Historia 
Rautatien oli tarkoitus turvata Porvoolle osa kaupasta, joka oli Helsinki–Hämeenlinna-radan (1862) myötä siirtynyt Helsingille. Myös Riihimäki–Pietari-radan (1870) uskottiin supistavan Porvoon kauppa-aluetta. Koska valtio ei ollut halukas rakentamaan Porvoon rataa, hanketta varten perustettiin vuonna 1871 yksityinen osakeyhtiö, joka sai tukensa Porvoon kaupungilta. Yhtiö hankki kiskot Belgiasta, ja veturit valmistettiin suomalaisten valvonnassa Englannissa. Radan rakennustyöt aloitettiin maaliskuussa 1872. Radanrakentajat olivat suomalaisia ja venäläisiä. 

Ratayhtiön osakkeiden myynti ei sujunut toivotulla tavalla, ja yhtiö ajautui konkurssiin jo vuonna 1878. Rakennustöitä olivat vaikeuttaneet kohonneet kustannukset ja oikeudenkäynti kiskojen toimittajaa vastaan. Radan osti C. G. Strandertskiöld, ja toimintaa jatkoi tämän jälkeen uusi osakeyhtiö, kunnes valtio lopulta osti radan vuonna 1917. Rata oli rakennettu alusta alkaen normaalilevyiseksi. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen liikennevirrat alkoivat suuntautua aiempaa voimakkaammin Helsinkiin, johon kulki työläisjunia Keravalta.

Radalla oli parhaimmillaan matkustajia lähes 100 000 vuodessa. Henkilöliikenne kuitenkin hiipui 1970-luvulla. Suora linja-autoyhteys Helsinkiin oli vakava kilpailija ratayhteydelle, joka kiersi hankalasti Keravan kautta. Viimeinen isku radalle oli Porvoonväylän valmistuminen vuonna 1979. Henkilöjunaliikenne Keravalta Porvooseen lakkautettiin vuonna 1981, mutta tavaraliikenne Porvooseen jatkui vuoteen 1990 saakka. Tämän jälkeen suunniteltiin radan purkamista tarpeettomana, mutta rautatieharrastajat onnistuivat säilyttämään sen tekemällä talkootöitä radan kunnossapidossa ja ajamalla museojunia.

Nykyaikana 

Nykyisin rataosa Ollin vaihteelta Porvooseen on Väyläviraston omistuksessa ja ylläpidossa. Sitä liikennöivät museoliikenneoperaattorit, muun muassa Porvoon museorautatieyhdistys.

Rataosa Keravalta Ollin vaihteelle on sekä VR-Yhtymän että museoliikenteen käytössä ja osuus Ollin vaihteelta Porvooseen on museoliikenteen käytössä. Osuus Kerava–Olli–Sköldvik on sähköistettyä rataa.
  
Porvoon asemalta Porvoon keskustan liikennepaikalle johtanut osuus purettiin Porvoon kaupungin vanhan kaupungin pysäköintijärjestelyjen johdosta joulukuussa 2006.

Sköldvikin rata

Sköldvikin rata haarautuu Ollin vaihteelta Sköldvikin rautatieasemalle. Rataosan pituus on 10,6 kilometriä, se on yksiraiteinen, sähköistetty ja varustettu junien automaattisella kulunvalvonnalla. Rataosalla on pääasiallisesti vain tavaraliikennettä.

Rataosalla liikennöivät pääasiallisesti raskaat sähkövetoiset öljy- ja kemikaalijunat. Rataosuuden tärkeimmät asiakkaat ovat Kilpilahdessa sijaitsevat öljynjalostamot sekä Kilpilahden öljysatama.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Suomen rataverkko
Keravan liikenne
Sipoon liikenne
Porvoon liikenne

sv:Sköldviksbanan