Kreikkalainen egyptiläisten evankeliumi

Kreikkalainen Egyptiläisten evankeliumi () on apokryfisiin kirjoihin lukeutuva evankeliumi, josta on säilynyt ainoastaan katkelmia. Sitä ei tule sekoittaa selvemmin gnostilaiseen koptilaiseen Egyptiläisten evankeliumiin.

Historia 

Egyptiläisten evankeliumia luettiin ilmeisesti egyptiläisissä kirkoissa toisella ja kolmannella vuosisadalla. Evankeliumi on kirjoitettu toisen vuosisadan toisella neljänneksellä. Jo Klemens Aleksandrialainen lainaa sitä teoksessaan Stromata. Hänen lisäkseen evankeliumin mainitsi Hippolytos, joka viittasi ”näihin erilaisiin sielun muutoksiin, jotka on esitetty egyptiläisten nimiin laitetussa evankeliumissa” ja kytki kirjoituksen harhaoppiseen naasene-lahkoon. Myöhemmin Epifanios kirjoitti, että sabellianistit käyttivät evankeliumia. Vaikka hänellä tuskin oli ensi käden tietoa Sabelliuksesta, joka opetty Roomassa toisen vuosisadan puolessa välissä, tämä kytkentä evankeliumin ja sabellianistien välillä vahvistaisi evankeliumin olevan peräisin toisen vuosisadan alkupuolelta. Sanan logos käyttö Vapahtajaan viitatessa viittaisi siihen, että evankeliumi on saanut vaikutteita Johanneksen evankeliumista, jolloin evankeliumi olisi kirjoitettu noin vuosien 120–150 välisenä aikana.

Sisältö 

Evankeliumista ei tunneta katkelmia näiden mainintojen ulkopuolelta. Katkelmista ei voi päätellä, kuinka laaja evankeliumi niiden lisäksi oli tai mitä muuta evankeliumi käsitteli, vai kuvaavatko katkelmat evankeliumin sisällön oleellisilta osiltaan. Ei voida myöskään sanoa, perustuuko se johonkin toiseen tekstiin. Katkelmien perusteella evankeliumi vaikuttaa olevan Jeesuksen lausumia sisältävä evankeliumi, joka on kirjoitettu dialogimuotoon.

Tunnetuissa katkelmissa Jeesus keskustelee opetuslapsensa Salomen kanssa. Jeesus kannattaa puheissaan selibaattia. Cameronin mukaan ”jokainen katkelma kannattaa seksuaalista asketismia keinona katkaista syntymän kuolettava kiertokulku ja voittaa väitetyt synnilliset erot mies- ja naissukupuolen välillä, mahdollistaen sen, että kaikki ihmiset voivat palata tilaan joka ymmärrettiin heidän alkuperäiseksi androgyyniseksi tilakseen”.

Salome kysyy Jeesukselta muun muassa: ”Kuinka kauan kuolema vallitsee?”, johon Jeesus vastaa: ”Niin kauan kuin naiset kantavat lapsia”. Tällä on yhteyksiä useisiin muihin toisen ja kolmannen vuosisadan apokryfeihin, ja Theodotos Bysanttilainen esitti sen seuraavasti: ”Kun vapahtaja sanoo Salomelle, että kuolemaa on oleva niin kauan kuin naiset kantavat lapsia, hän ei sanonut sitä parjatakseen syntymää, sillä se on tarpeellinen uskovien pelastukseksi” (67). Opetus ei sopinut yhteen kanonisten evankeliumien kanssa, ja muun muassa Paavalin opetuksissa paluu alkuperäiseen yhteyteen tapahtuu kasteen kautta, mutta opetus vaikuttaa silti levinneen laajalle. Samanlainen näkemys ruumiista sielun vankilana oli tyypillistä gnostilaisuudelle. Enkratiitit puolestaan kannattivat avioliiton hylkäämistä, ja monet muut kristilliset suuntaukset ylistivät selibaattia. Tämän vuoksi on hankala sanoa, minkälaiselta ryhmältä opetus on alkujaan peräisin.

Opetuksesta löytyy yhtäläisyys mm. Tuomaan evankeliumiin, jossa sanotaan:

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Gospel of the Egyptians. Early Christian Writings. 

Apokryfiset evankeliumit