Theodor Höijer

Carl Theodor Höijer (20. helmikuuta 1843 Helsinki – 31. lokakuuta 1910 Helsinki) oli aikansa johtava suomalainen arkkitehti. Höijerin on sanottu olleen ensimmäinen suomalainen arkkitehti, joka loi menestyksekkään uran ja kestävän jälkimaineen ilman asemaa rakennushallinnossa. Hänen on siten katsottu muovanneen arkkitehtien toimenkuvaa Suomessa. 

Höijerin tuotanto edustaa pääasiassa uusrenessanssia ja sijaitsee suurelta osin Helsingissä. Hän suunnitteli kaupunkiin kymmeniä asuintaloja ja teollisuusrakennuksia, joista huomattava osa purettiin 1950–1960-luvuilla.

Elämänvaiheet
Höijerin isä oli menestynyt käsityöläinen, helsinkiläinen sisustusverstaan omistaja Henrik Höijer, joka halusi pojalleen arkkitehdin koulutuksen. Höijer kävi Helsingin teknillistä reaalikoulua vuosina 1856–1860, mutta ilman ylioppilastutkintoa hän ei päässyt uralle Intendentinkonttoriin. Sen sijaan hän pääsi harjoittelijaksi lääninarkkitehti G. T. Chiewitzin toimistoon ja jatkoi opintojaan vuosina 1863–1868 Tukholman vapaiden taiteiden akatemiassa Fredrik Wilhelm Scholanderin johdolla. Valmistuttuaan vuonna 1868 Höijer palasi Suomeen.
 
Helsingissä Höijer oli aluksi kaksi vuotta perheyrityksensä palveluksessa ja sen jälkeen toiset kaksi Yleisten rakennusten ylihallituksen pääjohtajan Hampus Dalströmin apulaisena. Vuonna 1872 hän perusti arkkitehtitoimiston yhdessä Frans Sjöströmin, Axel Loenbohmin ja Theodor Deckerin kanssa. Yhteistyö päättyi vuonna 1876, mistä alkaen Höijerillä oli oma toimisto. Hän teki läpimurtonsa samana vuonna Helsingin teollisuusnäyttelyn näyttelyrakennusten suunnittelijana. Vuosina 1872–1876 Höijer myös toimi ensimmäisen kerran arkkitehtuuripiirustuksen opettajana Polyteknillisessä opistossa. Toisen kerran hän oli samassa tehtävässä vuosina 1902–1903.

Höijerin tärkeimmät työnantajat hänen uransa alkuvuosina olivat Sinebrychoffin panimo sekä Helsingin kaupunki ja seurakunta. Hän suunnitteli asuin- ja liikerakennuksia useille kaupungin nousevaan porvaristoon kuuluneille rakennuttajille, joista erityisesti yhteistyö Fredrik Wilhelm Grönqvistin kanssa osoittautui hänen uralleen keskeiseksi. Höijerin uran huippu oli Ateneumin taidemuseon toteuttaminen valtiolle; senaattori Leo Mechelin valitsi Höijerin suunnittelukilpailun voittajaksi ohi rakennushallituksen arkkitehtien. Höijer ei kuitenkaan koskaan päässyt rakennushallituksen yliarkkitehdiksi, vaikka haki virkaa kahdesti. 1890-luvun alussa Höijer oli itse toisena omistajana Huberin talon rakennushankkeessa, mutta joutui henkilökohtaisen vararikon vuoksi myymään osuutensa yhtiökumppanilleen Robert Huberille. Höijerin koti ja työhuone jäivät kuitenkin vuokralaisiksi hänen suunnittelemaansa taloon.

1900-luvulle tultaessa Höijer jäi nuorempien arkkitehtien varjoon eikä kyennyt kunnolla omaksumaan uutta kansallisromanttista tyylisuuntausta. Hänen uransa päättyi sairauskohtauksesta johtuneeseen osittaiseen halvaantumiseen vuonna 1905.

Höijer oli Tekniska Föreningen i Finland -järjestön perustajajäsen ja sen arkkitehtiklubin puheenjohtaja vuodesta 1895 sekä Helsingin kaupunginvaltuutettu vuosina 1881–1892.

Tuotanto 

Höijerin suunnittelemat rakennukset sijoittuvat suurimmaksi osaksi hänen synnyinkaupunkiinsa Helsinkiin, johon hän 1870–1890-luvulla suunnitteli useita liike- ja asuinrakennuksia sekä uusrenessanssityylisiä kerrostaloja. Näihin lukeutuvat muun muassa

Hietaniemen hautausmaan vanha siunauskappeli, 1873
Skohan talo Keskuskadulla, 1870-luku (F. A. Sjöströmin kanssa, purettiin 1965 Makkaratalon tieltä)
Rikhardinkadun kirjasto, 1881
Grönqvistin talo Pohjoisesplanadilla, 1882
Ravintola Pukki Korkeasaaressa, 1884
Standertskjöldin talo, Pohjoisranta 4, 1885
Hotelli Kämp Pohjoisesplanadilla, 1886 (purettiin 1965, mutta Pohjois-Esplanadin puoleinen julkisivu, pääportaikko ja peilisali säilytettiin osana uutta rakennusta)
Ateneumin taidemuseo, 1887
Helsingin vapaaehtoisen palokunnan talo, Keskuskatu 7, 1889 (eduskunnan kokoontumispaikka 1907–1910, purettu 1967)
 Villa Sjökulla, Hamari, Porvoo, 1890
Erottajan paloasema, 1891
Huberin talo, Mannerheimintie 14, 1891 (purettiin 1960 Helsingin Säästöpankin toimistotalon tieltä)
Entinen Kaleva-yhtiön, myöhemmin Tullihallituksen talo Erottajalla, 1891
Norrménin talo Katajanokalla, 1897 (purettiin 1960 Enso-Gutzeitin pääkonttorin tieltä)
 Villa Ideshem Helsingin Tammisalossa, 1898
Vallilan ala-aste, Hämeentie 80, 1902
Ekenäs Badinrättning (Gamla Bastun), Tammisaari, 1903
Töölön ala-aste, Töölönkatu 41–45, 1905

Teollisuusrakennuksia Höijer suunnitteli Helsingissä muun muassa Sinebrychoffin panimokortteliin Hietalahdessa, Töölön sokeritehtaalle sekä Kone ja Silta -yhtiön konepajalle Sörnäisiin. Nämäkin on kaikki purettu.

Höijer suunnitteli myös keskiaikaisen Helsingin pitäjän kirkon korjaustyöt uusgotiikan tyylisuunnan mukaisesti kirkon kärsittyä mittavat vauriot tulipalossa vuonna 1893. Muualla Suomessa Höijer töihin kuuluu esimerkiksi Messukylän uusi kirkko (1879) sekä joitakin teollisuusrakennuksia.

Lähteet
Theodor Höijer.  Suomen rakennustaiteen museon arkkitehtiesittelyt. Viitattu 31.5.2011.

Viitteet

Kirjallisuutta 
 
 Viljo, Eeva Maija: Theodor Höijer. Suomen Muinaismuistoyhdistys, 1985.

Aiheesta muualla 

 Höijerin säilyneitä töitä Helsingin keskustan alueella.  Korttelit.fi-sivusto.
 

Suomalaiset arkkitehdit
Helsingin kaupunginvaltuutetut
Kirkkojen suunnittelijat
Vuonna 1843 syntyneet
Vuonna 1910 kuolleet
72.9 Arkkitehtuurin historia