Ranskan päärit

Ranskan päärit () olivat merkittävien, Ranskan monarkista riippuvien feodaalivasallien ryhmä. Alun perin vasallien muodostaman ryhmän jäseniä oli kaksitoista: kuusi hengellistä ja kuusi maallista pääriä, kuten apostoleitakin. Heidän etuoikeutenaan oli tulla tuomituksi vain päärien muodostamassa oikeudessa. Vastapalveluksena heidän tuli vannoa uskollisuudenvala (Hommage lige) Ranskan kuninkaalle. Vuodesta 1180 lähtien pääreillä oli oma seremoniallinen roolinsa kuninkaan voitelun yhteydessä. Kuudella keskeisellä hengellisellä päärillä oli myös maallisen arvonimi ja sen mukaiset läänitykset.

Vuosina 1814–1848 Ranskassa oli käytössä Englantia vastaava järjestelmä, jossa parlamentin ylähuoneena toimineen päärien kamarien paikat oli sidottu perinnöllisiin päärinarvoihin.

Käsitteestä
Sana pääri tulee latinasta, jossa se esiintyy muodossa pair, ja tarkoittaa saman arvoista. Keskiajan ja uuden ajan päärit eivät olleet karolingisen ritarirunouden sankareiden jälkeläisiä.  Heidät on valittu merkittävimpien läänitysruhtinaiden joukosta ja heidän tehtävänään oli muodostaa curia regis, koska hallitsijan neuvominen oli yksi feodaalisvasallin keskeisistä velvollisuuksista. 

Myöhemmin herttua-päärin ja kreivi-päärin titteli oli korkein ranskalaisessa hierarkiassa kuninkaan ja suoraan kuninkaasta polveutuvien ruhtinaiden jälkeen. Pääreistä käytettiin titteliä ”serkkuni” (mon cousin) ja heitä voitiin nimittää tittelillä Monseigneur tai Votre grandeur. Heidän oli sallittua tanssia kuninkaallisen perheen jäsenten kanssa, heidän oli mahdollista ajaa vaunuissa kuninkaallisiin linnoihin ja päärien vaimoilla oli jakkara kuningattaren luona. 

Päärit saattoivat halunsa mukaan osallistua Pariisin parlamentin istuntoihin. Siellä he saattoivat kantaa miekkaansa oikeusmiesten suureksi harmiksi. He istuivat puheenjohtajan oikealla puolella. Arvojärjestys määräytyi päärikuntaan kohottamisvuoden mukaan. Yleensä päärit saivat kertoa näkemyksensä tuomioistuimen presidenttien ja neuvosten jälkeen, paitsi silloin, kun he tuomitsivat vertaisiaan.

Päärien rooli Ranskan kuninkaan voitelun yhteydessä

Kuusi hengellistä feodaaliruhtinasta
Reimsin arkkipiispa-herttua oli valtakunnan ensimmäinen pääri, joka toimi kaikkein keskeisimmässä tehtävässä uuden kuninkaan voitelun yhteydessä. Tehtävä oli perua Klodovigin kasteen ja kruunajaisten yhdistämisestä, jonka suoritti Pyhä Remigius. Arkkipiispa-herttuan tehtävään kuului varsinaisen voitelun suorittaminen sekä kuninkaan kruunun painaminen tämän päähän voiteluseremonian aikana.

Laonin piispa-herttuan tehtävänä, yhtenä vanhoista pääreistä, oli pidellä Pyhää Ampullia, jonka nesteellä voiteleminen tapahtui, koko voiteluseremonian ajan.

Langresin piispa-herttuan tehtävänä, yhtenä vanhoista pääreistä, oli kannatella kuninkaan valtikkaa voiteluseremonian ajan.

Beauvais’n piispa-kreivin tehtävänä, yhtenä vanhoista pääreistä, oli kantaa kuninkaan viittaa voiteluseremonian aikana. 

Châlonsin piispa-kreivin tehtävänä, yhtenä vanhoista pääreistä, oli kantaa kuninkaan sormusta voiteluseremonian aikana.

Noyonin piispa-kreivin tehtävänä, yhtenä vanhoista pääreistä, oli kantaa kuninkaan vyötärönauhaa voiteluseremonian aikana.

Kuusi maalista feodaaliruhtinasta

Burgundin herttua oli maallisista pääreistä ensimmäinen. Kaikki maalliset päärit tulivat hengellisten päärien jälkeen. Hänen tehtävänään, yhtenä vanhoista pääreistä, oli kantaa kuninkaan kruunua sekä vyöttää kuningas vyötärönauhalla voiteluseremonian aikana.

Normandian herttuan tehtävänä, yhtenä vanhoista pääreistä, oli kantaa kuninkaan ensimmäistä lippua voiteluseremonian aikana.

Guyennen herttuan tehtävänä, yhtenä vanhoista pääreistä, oli kantaa kuninkaan toista lippua voiteluseremonian aikana.

Toulousen kreivin tehtävänä, yhtenä vanhoista pääreistä, oli kantaa kuninkaan kannuksia voiteluseremonian aikana.

Flanderin kreivin tehtävänä, yhtenä vanhoista pääreistä, oli kantaa kuninkaan miekkaa voiteluseremonian aikana.

Champagnen kreivin tehtävänä, yhtenä vanhoista pääreistä, oli kantaa kuninkaan sotalippua voiteluseremonian aikana.

Muutokset tehtävissä

Päärien rooli tuli täysin seremonialliseksi 1200-luvun kuluessa. Pääriys oli kuninkaallinen tehtävä, ei kuningaskunnan aatelisarvo. Se mahdollisti, että kuningas saattoi luokitella aatelisia oman valtansa ja valtakuntansa kannalta tärkeämpiin ja vähemmän tärkeisiin. Kuningas nimesi silloin tavallisia aatelismiehiäkin pääreiksi ja nosti heidät näin ranskalaisen yhteiskunnan titteleiden huipulle. Nimeämistahti kiihtyi 1500-luvulla. Päärinä olemiseen riitti  verovapaan maan omistaminen, jos siihen oli liitetty pääriys ja polveutuminen aikaisemmasta päärin tehtävää hoitaneesta henkilöstä. Ranskassa vanhan vallan (Ancien régime) aikana tehtävät erosivat brittien päärien tehtävistä. Ne olivat puhtaasti kunniatehtäviä. Kuitenkin päärit säilyttivät myös Ranskassa merkittävän privilegion, sillä heillä oli oikeus istua Pariisin parlamentissa, joka oli valtakunnan tärkein ja suurin oikeusistuin.

Ranskan suuri vallankumous 1789 aiheutti katkoksen päärien asemaan. Vuonna 1814 Ludvig VIII loi englantilaismallisen päärien ylähuoneen, joka osallistui lainsäädäntöön. Myös Napoleon nimesi päärejä satapäiväisen keisarikunnan aikana. Toisen restauraation aikana vuonna 1815 luotiin ylähuone eli päärien kamari, jonka nimitykset olivat perinnöllisiä. Vuoden 1830 heinäkuun vallankumouksen jälkeen kuningas Ludvig Filip säilytti päärien kamarin, mutta poisti päärinpaikkojen periytymisen. Vuoden 1848 vallankumouksessa päärien kamari lakkautettiin kokonaan.

Alkuperäiset päärit

Hengelliset päärit
 Reimsin arkkipiispa-herttua, valtakunnan ensimmäinen pääri 
 Laonin piispa-herttua
 Langresin piispa-herttua
 Beauvais’n piispa-kreivi
 Châlonsin piispa-kreivi 
 Noyonin piispa-kreivi

Maalliset päärit
 Burgundin herttua, liitetty Ranskaan vuonna 1477
 Normandian herttua, liitetty Ranskaan vuonna 1204
 Guyennen herttua, liitetty Ranskaan vuonna 1453 
 Toulousen kreivi, liitetty Ranskaan vuonna 1271
 Flanderin kreivi, liitetty Ranskaan vuonna 1477
 Champagnen kreivi, liitetty Ranskaan vuonna 1314

Myöhemmät päärit

1200-luku
 Bretagnen herttuakunta, kohosi päärikunnaksi 1297 (yhdistettiin Ranskaan 1532)
 Anjoubin kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1297
 Artois’n kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1297

1300-luku
 Poitoun kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1314
 La Marchen kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1316 
 Évreux’n kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1316
 Angoulêmen kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1317
 Étampesin kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1327
 Bourbonin herttuakunta, kohosi päärikunnaksi 1327
 Beaumont-le-Roger kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1328

 Mainen kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1331 
 Orléansin herttuakunta, kohosi pääkunnaksi 1344
 Valois’n kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1344
 Neversin kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1347
 Mantesin kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1353
 Anjoun herttuakunta, kohosi 1356
 Mâconin kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1359 
 Berryn kreivikunta, kohosi herttua-päärikunnaksi 1360 
 Auvergnen herttuakunta, kohosi päärikunnaksi 1360
 Tourainen herttuakunta, kohosi päärikunnaksi 1360
 Montpellier’n herrakunta, kohosi paroni-päärikunnaksi 1371
 Pèrigordin kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1399

1400-luku
 Alençonin herttuakunta, kohosi päärikunnaksi 1404 
 Soissonsin kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1404
 Couvyn vapaaherrakunta, kohosi päärikunnaksi 1404
 Nemoursin herttuakunta, kohosi päärikunnaksi 1404
 Châtillon linnanherrakunta. kohosi päärikunnaksi 1404
 Rethelin kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1405 
 Valois’n herttuakunta, kohosi päärikunnaksi 1406 
 Mortainnen kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1407 
 Mortainin kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1407
 Évry-le-Châtelin linnanherrakunta, kohosi päärikunnaksi 1408
 Jouy-le Châtelin linnanherrakunta, kohosi päärikunnaksi 1408
 Évreux’n kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1427 
 Saintongen kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1428
 Foix’n kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1458 
 Eun kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1458
 Villefranchen kreivikunta, kohosi päärikunnaksi 1480 

Ranskan historia
Ranskan keskiaika