Léopold Sédar Senghor

Léopold Sédar Senghor (9. lokakuuta 1906 Joal, Ranskan Länsi-Afrikka   – 20. joulukuuta 2001 Verson, Ranska) oli senegalilainen poliitikko ja runoilija, syntyjään Joalin kaupungin kristittyjä sereerejä. Hän oli muun muassa frankofonia- ja négritude-aatteiden ajattelija ja kehittäjä.

Nuoruus
Senghor oli pikkukaupungin varakkaan kauppiaan poika, jonka haaveena oli tulla papiksi tai opettajaksi. Hän kävikin katolista pappisseminaaria, kunnes katsoi, ettei pappisura soveltunut hänelle. Hän siirtyi opiskelemaan oppikouluun Dakariin, jossa hän tottui tuleman toimeen eri heimoja ja uskontoja edustavien ihmisten kanssa. Hän myös vakuuttui afrikkalaisen kulttuurin voimasta ja mustan rodun sivistysliikkeen tarpeellisuudesta. Saamansa stipendin ansiosta Senghor saattoi jatkaa opintojaan Pariisissa muun muassa Sorbonnen yliopistossa, jossa hän ystävystyi Ranskan tulevan presidentin Georges Pompidoun kanssa. Vuonna 1935 Senghorista tuli ensimmäinen afrikkalainen, joka sai lehtoraatin Ranskan koululaitoksessa. Ranskan kansalaisena hän osallistui toiseen maailmansotaan, jossa hän joutui saksalaisten vangiksi ja kahdeksi vuodeksi keskitysleirille.

Kirjailijana
Senghor aloitti kirjallisen tuotannon vuonna 1945 runokokoelmalla Chants d'Ombre, jonka runoja hän oli kirjoittanut vankeudessa. Sen jälkeen hän julkaisi useita runokokoelmia ja négritudeaatetta käsitelleitä esseitä ja kokoelman L'Anthologie de la nouvelle poésie nègre et malgache de langue française (1948), joka toi Euroopassa tunnetuksi toisen maailmansodan jälkeisiä afrikkalaisia runoilijoita. Hänestä tuli 1983 Ranskan akatemian ensimmäinen afrikkalainen jäsen tuolille numero 16.

Poliitikko ja presidentti
Senghor valittiin toisen maailmansodan jälkeen Ranskan kansalliskokouksen jäseneksi afrikkalaisten sosialistien RDA -puolueen jäsenenä. Hän kuitenkin hylkäsi puolueen sen liiallisena pitämänsä vasemmistolaisuuden vuoksi ja perusti senegalilaispuolueen Bloc Démocratique Sénégalais (BDS). Hän esitti joulukuussa 1959 Ranskan presidentille Charles de Gaullelle kaunopuheisen anomuksen Senegalin itsenäistämiseksi.

Senghor toimi Senegalin ensimmäisenä presidenttinä vuosina 1960–1980. Senghor oli Bloc Démocratique Sénégalais’n puoluejohtaja, mutta hän kehitti itsenäistyneeseen Senegaliin monipuoluejärjestelmän. Senghor sanoitti Senegalin kansallislaulun Pincez Tous vos Koras, Frappez les Balafons’n. Vuoden 1962 lopulla Senegalin pääministeri ja Senghorin pitkäaikainen ystävä Mamadou Dia yritti kaapata vallan mutta epäonnistui. Senghor luopui presidentin tehtävästä vuonna 1980, ja hänen seuraajakseen Senegalin presidenttinä tuli Abdou Diouf. Senghor kuoli vuonna 2001 Ranskassa. Hänet haudattiin Senegaliin synnyinkaupunkiinsa Joaliin.

Senghor sai vuonna 1975 Makedoniassa Strugan runoiltojen kultaisen seppeleen. Senghor vieraili kaksi kertaa Suomessa, presidentti Urho Kekkosen vieraana.

Merkitys
Senghor oli elämänvaiheiltaan paradoksaalinen: Hän oli heimoltaan sereeri ja uskonnoltaan katolilainen, hän johti maata, jonka väestön enemmistö on islamilaisia wolofeja. Hän oli huomattava intellektuelli mutta sai vahvaa kannatusta maanviljelijöiltä. Hänessä yhtyivät runoilijan ja valtionjohtajan kyvyt. Vaikka hän oli voimakkaasti oman négritudeaatteensa edistäjä, hän luotti silti yhteistyöhön eurooppalaisten kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ranskan akatemian elämäkertatiedosto .
Senghor Ylen Elävässä arkistossa
 Arvi Hurskainen, ’Negritude on mustan maailman kulttuuriarvojen summa'. Senghor ja négritude (ppt)

Ranskan akatemian jäsenet
Senegalin presidentit
Senegalilaiset runoilijat
Vuonna 1906 syntyneet
Vuonna 2001 kuolleet