Live After Death

Live After Death on brittiläisen heavy metal -yhtye Iron Maidenin ensimmäinen täysimittainen livealbumi. Albumin julkaisi alun perin levy-yhtiö EMI 14. lokakuuta 1985, ja sen tuotti Martin Birch. Yhdysvalloissa albumin julkaisi EMI:n tytäryhtiö Capitol Records. Live After Deathia pidetään yleisesti yhtenä kaikkien aikojen parhaimmista livealbumeista. 

Albumi on taltioitu kahdeksassa yhtyeen World Slavery Tour -kiertueen konsertissa. Albumin intro ja kaksitoista ensimmäistä kappaletta on äänitetty 14–17. maaliskuuta 1985 Yhdysvalloissa Kalifornian Long Beachilla, jolloin yhtye konsertoi neljänä iltana loppuunmyydyllä Long Beach Arenalla. Albumin viisi viimeistä kappaletta sen sijaan on äänitetty vuoden 1984 lokakuussa Britanniassa, jolloin yhtye konsertoi niin ikään neljänä iltana loppuunmyydyssä Lontoon Hammersmith Odeonissa.

Live After Death nousi yhtyeen kotimaassa Britannian albumilistalla toiseksi ja Suomessa albumilistan kahdeksanneksi vuonna 1985. Albumilta julkaistiin vuonna 1985 myös kaksi singleä: syyskuussa ”Running Free” (Britannian singlelistan sija 19.) ja joulukuussa ”Run to the Hills” (brittilistan 26).

Yhtye julkaisi päivää albumin ilmestymisen jälkeen VHS-formaatissa konserttivideon Live After Death. Video ilmestyi DVD-formaatissa vuonna 2008.

Tausta

World Slavery Tour -kiertue 

Vuoden 1984 syyskuussa Iron Maiden julkaisi uransa viidennen studioalbumin Powerslave, jonka julkaisua seurasi mittava World Slavery Tour -kiertue. World Slavery Tour kesti peräti yksitoista kuukautta, ja sen 187 konserttia ulottuivat yhteensä 24 eri maahan. Kiertueesta tuli yhtyeen uran pisin, ja sitä on myös pidetty Iron Maidenin kiertueista kunnianhimoisimpana.

World Slavery Tour käynnistyi 9. elokuuta 1984 Puolasta, jolloin Iron Maidenista tuli ensimmäinen länsimainen yhtye, joka esiintyi itäblokin maassa. Kiertueen kohokohdaksi muodostui myös yhtyeen konsertti Rock in Rio -festivaaleilla, jossa yhtye konsertoi 300 000 katsojan yleisölle.

Albumin äänittäminen 
World Slavery Tourin Pohjois-Amerikan osuuteen lukeutuivat neljä konserttia Kalifornian Long Beachilla 14–17. maaliskuuta 1985, jolloin Iron Maiden esiintyi neljästi loppuunmyydyllä Long Beach Arenalla. Tuottaja Martin Birchin johdolla yhtye taltioi neljä konserttiaan Long Beachilla. Yhtye oli jo 8–10. ja 12. lokakuuta 1984 äänittänyt Birchin kanssa neljä loppuunmyytyä konserttiaan kotimaassaan Lontoon Hammersmith Odeonissa. Näistä kahdeksassa konsertissa äänitetyistä live-kappaleista Iron Maiden koosti uransa ensimmäisen täysimittaisen livealbuminsa, joka sai nimekseen Live After Death.

Albumin intro ja kaksitoista ensimmäistä kappaletta on äänitetty Long Beach Arenalla. Long Beachilla äänitetyt kappaleet muodostavat Live After Deathin alkuperäisen LP-painoksen kolme ensimmäistä puolta, kun taas viisi Hammersmith Odeonissa taltioitua kappaletta (”Wrathchild”, ”Children of the Damned”, ”22 Acacia Avenue”, ”Die With Your Boots On” ja ”Phantom of the Opera”) muodostavat levyn neljännen puolen.

Kansikuva 
Albumin kansikuvituksen on tehnyt brittiläinen taiteilija Derek Riggs, joka on yhtyeen maskotti Eddie the Headin luoja ja monivuotinen yhteistyökumppani. Live After Deathin kansikuvassa Eddie on kuvattu nousemassa haudastaan tulenliekkien saattelemana, kun salama iskee hänen otsaansa. Eddien taustalla on hänen hautakivensä, johon kaiverrettu kirjoitus on katkelma kirjailija H. P. Lovecraftin kirjoittamasta kauhutarinasta Nimetön kaupunki (1921):
Lovecraftin englanninkielinen runo
”That is not dead which can eternal lie.
And with strange aeons even death may die.”

S. Albert Kivisen suomennos
"Se kuollut ei oo, mi voi iäti maata,
aikojen myötä voi kuolokin laata."

Albumin intro 
Live After Deathin introna on vuosina 1940–1945 Britannian pääministerinä toimineen Winston Churchillin kuuluisa puhe ”Taistelemme rannoilla” (), jonka Churchill piti alun perin House of Commonsissa 13. toukokuuta 1940. Albumilla kuultava puhe on kuitenkin nauhoitettu 4. kesäkuuta 1940, sillä Churchillin puhetta ei alun perin taltioitu. ”Taistelemme rannoilla” -puhe toimi yhtyeen introna World Slavery Tour -kiertueen jokaisessa konsertissa, jolloin se edelsi varsinaista aloituskappaletta ”Aces High”.

”Taistelemme rannoilla” on lukeutunut Iron Maidenin konserttien ohjelmistoon myös World Slavery Tourin päättymisen jälkeen. Yhtye on käyttänyt sitä The Ed Hunter Tour-, Somewhere Back in Time World Tour- ja Maiden England World Tour -kiertueillaan ennen ”Aces High’n” soittamista.

Vastaanotto 
Live After Death on yksi kaikkien aikojen arvostetuimmista ja kehutuimmista livealbumeista. Vuoden 1985 lokakuussa brittiläinen Kerrang! antoi albumille viiden K-kirjaimen eli viiden tähden arvion, ja samana vuonna lehti myös valitsi sen mukaan listalleen vuoden parhaista albumeista. 1990-luvulla Kerrang! listasi sen myös sadan kaikkien aikojen parhaan heavy metal -albumin joukkoon. AllMusicin Greg Prato on kirjoittanut albumin olevan ”helposti yksi parhaista live-hevimetallilevyistä”. Sekä Kerrang! että Sputnikmusic ovat nostaneet sen ”mahdollisesti kaikkien aikojen parhaimmaksi livealbumiksi”. Vuonna 2010 brittiläinen radioasema Planet Rock puolestaan sijoitti Live After Deathin kuudenneksi laatimallaan parhaiden livealbumien listalla.

Albumin arvosteluja 
 Kerrang! ()
 AllMusic ()
 Sputnikmusic ()

Kappalelista

Vuoden 1985 alkuperäinen LP

Kultalevyt

Kokoonpano 
Bruce Dickinson – laulu, kitara kappaleessa ”Revelations”
Steve Harris – basso, taustalaulu
Adrian Smith – soolo- ja rytmikitara, taustalaulu
Dave Murray – soolo- ja rytmikitara
Nicko McBrain – rummut

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Vuoden 1985 konserttitallenteet
Iron Maidenin konserttitallenteet