Jitzhak Rabin

Jitzhak Rabin (  1. maaliskuuta 1922 – 4. marraskuuta 1995) oli Israelin pääministeri 1974–1977 ja 1992–1995. Toinen kausi päättyi attentaattiin, jossa Rabin murhattiin 4. marraskuuta 1995.

Rabin syntyi Jerusalemissa, Palestiinan brittiläisessä mandaatissa. Venäläisten emigranttien poikana hän oli sabra eli Palestiinassa syntynyt juutalainen ennen Israelin itsenäisyyttä. Hän opiskeli maataloutta ja valmistui 1940. Hän liittyi 1941 kibbutzilla sionististen Haganah-joukkojen Palmah-prikaatiin. Joukoissa yhdistettiin sotilaskoulutusta maataloustyöhön.

Israelin itsenäistymisen jälkeisen sodan aikana Rabin johti Jerusalemin puolustusta ja taisteli Egyptin joukkoja vastaan Negevin aavikolla. Hänestä tuli Israelin puolustusvoimien komentaja 1964. Hänen aikanaan Israel sai voiton kuuden päivän sodassa.

Jasser Arafat, Shimon Peres ja Jitzhak Rabin saivat Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1994 pyrkimyksistään Lähi-idän rauhan hyväksi.

Poliittinen ura
Eläkkeelle jäämisensä jälkeen Rabin aloitti diplomaatin uran ja oli lähettiläänä Yhdysvalloissa 1968–1973. Vuonna 1974 hänet valittiin knessetiin työväenpuolueen edustajana ja nimitettiin työvoimaministeriksi. Vuonna 1974 hänet valittiin puolueen johtoon ja pääministeri Golda Meirin seuraajaksi.

Neljän yhdysvaltalaisvalmisteisen F-15-hävittäjän toimituksen vastaanottaminen sapattina ja kyseisestä uskonnollisesta rikkeestä noussut kohu kaatoi hänen koalitiohallituksensa. Vaimonsa Leah Rabinin Yhdysvaltain pankissa olevan laittoman dollaritilin paljastumisen jälkeen Rabin erosi.

1980-luvun lopulla Rabin oli puolustusministerinä monissa yhtenäisyyshallituksissa ja toimi jyrkästikin murskatessaan palestiinalaisten kansannousua.

Toinen kausi pääministerinä

Vuonna 1992 Rabin valittiin jälleen Israelin pääministeriksi. Hänellä oli tärkeä asema Oslon rauhanneuvotteluissa, jotka loivat palestiinalaishallinnon ja antoivat sille vallan osassa Gazan kaistaa ja Länsirantaa. Rabin saavutti myös rauhansopimuksen Jordanian kanssa.

Roolistaan rauhanneuvotteluissa Rabin sai 1994 Nobelin rauhanpalkinnon, yhdessä Jasser Arafatin ja Shimon Peresin kanssa. Tulos jakoi israelilaisten mielipiteet, jotkut näkivät hänet sankarina, toiset taas petturina luovuttaessaan maata, jonka näkivät kuuluvan Israelille. Rabinin hallitus pysyi myös vallassa Israelin arabipuolueiden peitellyn tuen ansiosta.

4. marraskuuta 1995 Jigal Amir -niminen äärioikeistolainen israelilainen (s. 1970) ampui Jitzhak Rabinia Tel Avivin kuninkaiden torilla (nyt Rabinin tori) rauhanmielenosoituksen jälkeen. Rabin kuoli hetkeä myöhemmin sairaalassa. Hänen murhapäivänsä on kansallinen muistopäivä Israelissa.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Kemplerin video Jitzhak Rabinin murhasta

Israelin pääministerit
Nobelin rauhanpalkinnon saajat
Israelilaiset henkirikosten uhrit
Israelilaiset kenraalit
Vuonna 1922 syntyneet
Vuonna 1995 kuolleet
Seulonnan keskeiset artikkelit