Itsenäisyyspäivän vastaanotto

Itsenäisyyspäivän juhlavastaanotto, epävirallisesti Linnan juhlat (ruots. Fest på Slottet), on tasavallan presidentin vuosittain Suomen itsenäisyyspäivänä 6. joulukuuta järjestämä juhla, jonne kutsutaan valtion, kuntien, talouselämän ja järjestökentän edustajia sekä erinäisiä vuoden aikana ansioituneita henkilöitä, kuten taiteilijoita ja urheilijoita. Juhla järjestetään Presidentinlinnassa Helsingissä.

Historia

Juhlat kasvavat
Itsenäisyyspäivän juhlaperinne sai alkunsa vuonna 1919. Iltapäivävastaanoton isäntänä oli presidentti K. J. Ståhlberg, ja emäntänä oli hänen tyttärensä, 23-vuotias Aino Ståhlberg. Vastaanotto kesti tunnin, ja vieraita oli noin 150. Tarjoilulla oli kahvia ja virvokkeita Presidentinlinnan Goottilaisessa salissa.

Ensimmäinen iltajuhlamuotoinen vastaanotto pidettiin vuonna 1922, jolloin ohjelmassa olivat myös kättelyseremonia ja tanssi. Ensimmäisellä kieltolain kumoamisen jälkeisellä vastaanotolla 1934 alettiin tarjoilla myös alkoholijuomia. Presidentti Kyösti Kallion aikaan uskonnollisuus näkyi juhlissa 1937 ja 1938, jolloin ei tanssittu eikä tarjoiltu alkoholia. Presidentti J. K. Paasikiven aikana juhlissa alettiin tarjota boolia, musiikkia ja tanssia. Juhlista tehtyjä lyhytelokuvia esitettiin elokuvateattereissa ennen varsinaista elokuvan esitystä.

Toimittajat päästettiin raportoimaan itsenäisyyspäivän vastaanottoa ensimmäistä kertaa vuonna 1949. Ensimmäinen suora televisiolähetys Presidentinlinnasta nähtiin itsenäisyyspäivänä 1967.

Presidentti Urho Kekkosen puolison Sylvin vaikutuksesta linnaan kutsuttiin vuonna 1966 kirjailijoita ja taiteilijoita, joiden kanssa hän keskusteli Keltaisessa salongissa. Linnan juhlissa oli kutsuvieraita parhaimmillaan jopa 2 300 henkeä. Vuonna 1968 juhlissa oli erikoisuutena letkajenkka. Kansaa kiinnosti erityisesti vuonna 1978, kenen kanssa neljää vuotta aiemmin leskeksi jäänyt presidentti Kekkonen tanssi (Satu Östring-Procopén).

Mauno Koiviston tultua tasavallan presidentiksi vuonna 1982 linnan juhlia isännöi pitkästä aikaa pariskunta ja myös "tasavallan prinsessa", tytär Assi, joka aloitti muodissa olleen tiputanssin. Presidentin puoliso Tellervo olisi muuttanut iltajuhlan iltapäivän kahvihetkeksi, mutta antoi periksi kohdattuaan vahvaa vastarintaa.

Presidentti Martti Ahtisaaren aikana Keltaiseen salonkiin tuli jazzmusiikki, tarjontaan tulivat suolapalat ja maakuntaruoat sekä viinit.

Vuodet ilman juhlia 
Presidentti-instituution ohella eivät juhlatkaan olleet vakiintuneet vielä 1930-luvun alussa. Tästä on osoituksena, ettei vuonna 1931 järjestetty vastaanottoa samalle kuulle osuneen presidentti P. E. Svinhufvudin syntymäpäivän johdosta. Itsenäisyyspäivälle 1932 vuorostaan oli sovittu Ruotsin kruununprinssin vierailu. 1930-luvun lama esti vuonna 1933 juhlimisen tarjottaviksi aiottujen ainesosien niukkuuden vuoksi, vaikka samalla tulikin osoitettua solidaarisuutta laman kanssa kamppaileville tavallisille kansalaisille. Pisin katkos juhlaperinteeseen tuli toisen maailmansodan myötä, kun juhlat jäivät pitämättä seitsemästi 1939–1945. Risto Ryti ja Gustaf Mannerheim eivät koskaan isännöineet juhlia.

Itsenäisyyspäivän vastaanotto Presidentinlinnassa on jäänyt pitämättä:
 1926 presidentti Lauri Kristian Relanderin sairaus
 1931 presidentti Pehr Evind Svinhufvudin 70-vuotissyntymäpäivän läheisyys (15. joulukuuta)
 1932 Ruotsin kruununprinssi Gustaf Adolfin valtiovierailu
 1933 talouslama
 1939 talvisota
 1940 presidentti Kyösti Kallion sairaus
 1941–1942 jatkosota 
 1943 Risto Rytin johdolla juhlat pidettiin Turun palokunnantalolla 
 1944 Lapin sota
 1945 presidentti Gustaf Mannerheimin sairaus
 1952 presidentti J. K. Paasikiven sairaus
 1972 Presidentinlinnan korjaustyöt: juhlavastaanotto Finlandia-talossa, isäntänä pääministeri Kalevi Sorsa, vieraana myös presidentti Urho Kekkonen
 1974 presidentti Urho Kekkosen puolison Sylvi Kekkosen kuolema 2. joulukuuta
 1981 presidentti Urho Kekkosen sairaus: juhlavastaanotto Finlandia-talossa, isäntänä pääministerin sijaisena toiminut sisäasiainministeri Eino Uusitalo, koska vieraana myös ollut pääministeri Mauno Koivisto hoiti tasavallan presidentin tehtäviä
 2013 Presidentinlinnan peruskorjaus: juhlakonsertti ja -vastaanotto (ilman tanssiaisia) Tampere-talossa Tampereella
 2020 koronaviruspandemia: juhlavastaanoton sijaan televisiolähetys Presidentinlinnasta ja eri puolilta Suomea
2021 koronaviruspandemian johdosta

Kutsutut 

Itsenäisyyspäivän vastaanotolle kutsutaan nykyisin noin 1 800 vierasta. Osa kutsutaan asemansa puolesta: jokavuotisen kutsun saavat valtioneuvoston jäsenet, kansanedustajat, diplomaatit, piispat, Euroopan parlamentin suomalaisjäsenet, yliopistojen kanslerit ja rehtorit, kenraalit ja oikeuslaitoksen ylimmät virkamiehet. Myös aiemmat presidentit, pääministerit ja eduskunnan puhemiehet kuuluvat vakiovieraiden listalle. Martti Ahtisaaren presidenttikaudella tuli tavaksi kutsua Mannerheim-ristin ritarit aina paikalle, aikaisemmin Mauno Koivisto oli kutsunut heidät vuonna 1987. Valtion ylimpien virkamiesten kohdalla kutsuvuorot kiertävät; kutsu saattaa osua kohdalle joka toinen tai kolmas vuosi.

Joka vuosi noin kolmasosa vieraista saa kutsun ensimmäistä kertaa. Linnaan on ollut tapana kutsua esimerkiksi merkittävimmät elinkeinoelämän ja kulttuurin vaikuttajat sekä vuoden aikana menestyneet suomalaiset urheilijat ja taiteilijat. Viihdetaiteilijoiden määrä lisääntyi presidentti Tarja Halosen aikana huomattavasti.

Vuonna 2009 kutsuihin liitettiin turvallisuussyistä siru, joka sisältää presidentinlinnan lausunnon mukaan kutsutun henkilötiedot.

Tilaisuuden pukukoodi on hyvin juhlava: kutsukortissa kehotetaan pukeutumaan "frakkiin ja juhlapukuun". Kunniamerkkejä voi pitää alkuperäisessä koossaan. Miehillä tumma puku − ei kuitenkaan smokki − voi korvata frakin; naisilla "juhlapuku" etiketin mukaisesti tarkoittaa täyspitkää, juhlavasta materiaalista valmistettua leninkiä arvokoruin. Taiteilijoille on tavattu antaa vapauksia pukukoodissa. Papit, poliisit ja muut viranomaiset esiintyvät virka-asujensa juhlaversioissa.

Sekä miehet että naiset voivat halutessaan pukeutua myös kansallispukuun. Pukeutumisasiantuntijoiden mukaan kansallispuku on itsenäisyyden juhlaan paras mahdollinen asu. Kansallispuku on sekä etiketin mukainen että Suomen kansallista identiteettiä korostava.

Presidentti Urho Kekkonen otti vanhana urheilumiehenä tavaksi kutsua menestyneitä urheilijoita vuosittain itsenäisyyspäivän vastaanotolle. Kekkosen kaudella vieraina oli myös runsaasti eri alojen taiteilijoita. Vuodesta toiseen nähtyjä olivat muiden muassa näyttelijät Ella Eronen, Tauno Palo, Tarmo Manni, Tea Ista, Birgitta Ulfsson, Lasse Pöysti ja Eeva-Kaarina Volanen, kirjailijat Mika Waltari, Väinö Linna, Eeva Joenpelto ja Christer Kihlman sekä kuvataiteilijat Essi Renvall, Tapio Wirkkala, Timo Sarpaneva, Kain Tapper ja Reidar Särestöniemi. Aikanaan suuri tapaus oli vuoden 1952 Miss Universumin Armi Kuuselan ja hänen puolisonsa Virgilio Hilarion vierailu vuoden 1962 vastaanotolla. Vuoden 1964 vastaanotolla tanssittiin ajan muotitanssia letkajenkkaa.

Presidentti Mauno Koivisto halusi isännöimissään itsenäisyyspäivän juhlissa toisaalta korostaa jatkuvuutta, toisaalta sanoutua irti Kekkosen kauden epädemokraattisista tavoista. Koivisto ei halunnut luoda omaa seurapiiriä, eikä linnassa enää vuodesta 1982 lähtien juuri nähty Kekkosen "hoviin" kuuluneita. Niinpä vuoden 1982 vieraslistalta puuttuivat muiden muassa Lasse Pöysti, Timo Sarpaneva, Sylvi Salonen, Tarmo Manni ja Rauni Luoma; sen sijaan huomiota herättäneimpiä vieraita oli kenraaliluutnantti, sotien aikainen päämajoitusmestari A. F. Airo puolisoineen. Koiviston kaudella luovuttiin myös Kekkosen aikana vakiintuneesta tavasta kutsua entiset ulkoministerit itsenäisyyspäivän vastaanotolle, eikä vieraiden joukossa myöskään enää nähty ulkoministeriössä vahvasti vaikuttanutta Anita Hallamaa. Tellervo Koivisto ehdotti vuonna 1983 pukukoodin keventämistä siten, että miesten juhlapukuna voisi olla smokki, mutta konservatiiviset herravieraat tyrmäsivät ajatuksen.

Presidentti Martti Ahtisaari kutsui heti ensimmäiselle itsenäisyyspäivän vastaanotolleen vuonna 1994 40 työttömien edustajaa ja paljon maakuntamatkoillaan tapaamiaan henkilöitä. Kutsuja saivat Ahtisaaren kaudella myös pienten ja keskisuurten yritysten edustajat. Diplomaattitaustainen Ahtisaari kutsui linnaan myös entistä enemmän suurlähettiläitä, mikä aiheutti paineita tarjoilun parantamiseen. Lisäksi Ahtisaaren kaudella palasivat linnaan Kekkosen aikana karsitut musiikkiesitykset, ja esiintyjinä pienissä huoneissa nähtiin muiden muassa Jukka Perko, Severi Pyysalo ja Lenni-Kalle Taipale. 1990-luvun aikana linnan juhlien lieveilmiöksi muodostuivat "eliitin juhlia" vastustavien anarkistien mielenosoitukset Presidentinlinnan ulkopuolella.

Vuoden 2021 juhliin oli tarkoitus osallistua vain kymmenesosa normaalista vierasmäärästä, eli 200 henkeä puolisot mukaan luettuina. Pukukoodina olisi ollut vain tumma puku ja juhlissa ei olisi kätelty. Vieraina olisi ollut pääasiassa terveydenhoidon ammattilaisia sekä kulttuurin ja urheilumaailman vaikuttajia. Kutsut juhliin ehdittiin jo lähettää, mutta juhlat peruttiin 25. marraskuuta 2021 heikentyneen koronatilanteen johdosta.

Seremonia 

Perinteisesti kaikki juhlavieraat kättelevät presidenttiä sisään tullessaan. Sisääntulomusiikin aloittaa Sibeliuksen Jääkärimarssi. Ensimmäisenä saavutaan presidentinlinnan Mariankadun puoleisesta ovesta ja kättelyn aloittavat ritarijärjestyksessä sotaveteraanit. Presidenttiä kättelevät ensimmäisenä Mannerheim-ristin ritarit.

Maanpuolustuskorkeakoulun kadettien kunniavartiosto seisoo miekkoineen rivissä. Sotaveteraanien jälkeen kättelyjärjestys on vapaa riippuen vieraiden saapumisesta: kansanedustajia, julkisuuden henkilöitä, urheilijoita, elinkeinoelämän vaikuttajia, erilaisten järjestöjen, tieteen ja taiteen edustajia jne.

Sisääntulo jatkuu Pohjoisesplanadin puoleiselta ovelta, josta on saavuttu yleensä seuraavassa järjestyksessä:

 piispat suurimman suomalaiskirkon arkkipiispan johdolla
 Ahvenanmaan maakuntapäivien ja Saamelaiskäräjien edustajat
 kenraalikunta
 suurristin komentajat
 oikeuslaitoksen presidentit, oikeusneuvokset ja syyttäjälaitoksen edustajat
 Suomen Akatemian jäsenet, jota seuraavat yliopistojen kanslerit ja rehtorit
 aiemmat eduskunnan puhemiehet ja aiemmat pääministerit
 valtioneuvosto protokollan mukaisessa järjestyksessä; pääministeri, valtiovarainministeri, ulkoministeri, jne., viimeisenä oikeuskansleri
 eduskunnan puhemies, varapuhemiehet ja sihteeristö
 diplomaattikunta, virkaiältään vanhimmasta alkaen, suurlähettiläät sekä kansainvälisten järjestöjen edustajat
 entiset tasavallan presidentit

Kättelyn päätteeksi presidentit puolisoineen asettuvat yhteisvalokuvaan.

Linnassa tarjottavan boolin sisältö on ollut salaisuus. Kättelyn ja kahvittelun jälkeen seuraa tanssit: ensimmäinen tanssi on perinteisesti valssi, jonka aloittaa presidentti.

Julkisuus 

Tavallista on, että useita viikkoja ennen juhlia lehdistössä arvaillaan kutsuttujen julkisuuden henkilöiden nimiä, naisten iltapukuja ja sitä, kenen partnerin kanssa juhliin saavutaan. Naisten iltapuku voi olla teetetty suunnittelijalla erityisesti kyseistä juhlaa varten.

Yleisradio
Vuonna 1949 kuultiin ensimmäinen, Yleisradion tekemä suora radiolähetys juhlista. Ensimmäinen televisiolähetys tapahtui vuonna 1957 (nimellä Itsenäisyytemme 40-vuotisjuhla), mutta suoria lähetykset ovat olleet vuosina 1967 ja 1968 sekä vuodesta 1982 lähtien. Kaudella 1969–1980 järjestetystä kymmenestä vastaanotosta esitettiin vain leikattuja koosteita, sillä ajan ilmapiirin vuoksi ei haluttu korostaa eliitin juhlimista. Sen sijaan 2000-luvun suorissa televisioinneissa on usean televisiokameran välityksellä seurattu vieraana olevien, erityisesti julkisuuden henkilöiden, tunnelmia.

Esimerkiksi vuonna 2008 linnan juhlat olivat vuoden katsotuin televisio-ohjelma: lähetys keräsi yli puolitoista miljoonaa katsojaa, ja vuonna 2009 juhlat keräsivät yli 2,2 miljoonaa katsojaa.

Itsenäisyyspäivän vastaanoton tv-lähetykset

Tv-lähetykset vuosina 1957–1966
 Ensimmäisessä televisiolähetyksessä 6.12.1957 selostajina toimivat Saara Palmgren ja Niilo Tarvajärvi. Tällöin ei vielä ollut ulkolähetysautoa, joten ns. ala-studion koko tekniikka siirrettiin VR:ltä vuokratulla vaunulla Presidentinlinnaan. Puolet tarkkaamosta oli linnan parvekkeella, puolet vaunussa (Yle:n Pentti Pesarin haastattelun mukaan, 25.10.1999).
 6.12.1958 Pesarin mukaan juhlat kuvattiin ulkolähetysautolla suorana lähetyksenä ilman taltiointia. Radiokuuntelija -lehdessä lähetyksestä kuitenkaan ei ollut merkintää. Tv-uutisten uutisohjelma Kamerakierrokseen 186 vuodelta 1958 sisältyy uutisjuttu Linnan juhlista.
 6.12.1959 Vastaanotto Tasavallan Presidentin linnassa lähetettiin suorana lähetyksenä, ei taltiointina. Selostajina Inkeri Hämäläinen, Maire Walden ja Mikko Pohtola, ohjaus Heikki Packalén.

 6.12.1960 esitystietojen mukaan Vastaanottoa Tasavallan Presidentin linnassa seurattiin suorana lähetyksenä (ei taltiointia) kahdella kielellä klo 19.20–21.10. ja n. 21.40–23.00. Selostajina Pirkko Aro ja Niilo Tarvajärvi (suomi) ja Enzio Sevón (ruotsi). Ohjaus Heikki Packalén.
 6.12.1961 Itsenäisyyspäivän vastaanotto tasavallan presidentin linnassa lähetettiin kello 20.00–21.15. Selostajina Inkeri Hämäläinen ja Poppe Berg, ohjaus Carl Mesterton.
 6.12.1962 vastaanotto lähetettiin esitystietojen mukaan kello 19.50–21.30, selostajista ei ole tietoa.
 6.12.1963 vastaanotto lähetettiin esitystietojen mukaan kello 19.30–20.35.
 6.12.1964 vastaanotto lähetettiin esitystietojen mukaan kello 19.35–20.30 ja vielä uusintana illan päätteeksi kello 21.55–22.45.
 6.12.1965 vastaanotto lähetettiin esitystietojen mukaan kello 19.35–20.45 ja 21.30–21.45. Lähetystä selostivat Kyllikki Stenros, Jukka Rusi ja Harry Granberg.
 6.12.1966 vastaanotto lähetettiin esitystietojen mukaan kello 19.20–20.45.

Vuodesta 1960 alkaen juhlien esittäminen suorana tv-lähetyksenä vakiintui, kunnes 6.12.1967 tehtiin ensimmäinen televisiotaltiointi, samoin 1968 juhlat lähetettiin, ja niistä on tv-taltiointi. Vuosina 1969–1979 ei ollut suoria lähetyksiä linnasta. 1970-luvulta Linnan juhlista Yleisradiolla on materiaalia työnauhojen muodossa. Lähetetyt ohjelmat olivat ilmeisesti 15 minuutin mittaisia, mutta niitä ei ollut joka vuosi. Tällä ajanjaksolla juhlat ovat esiintyneet uutisissa.

Suorat tv-lähetykset vuosina 1967–1968 ja vuodesta 1983 lähtien

Vuonna 1980 Linnan juhlista lähetettiin 40 minuutin ohjelma kello 20.45–21.25 (selostajina Mirja Pyykkö ja Antero Kekkonen) ja vuonna 1982 45 minuutin katsaus kello 20.45–21.30 (selostajina Eva Polttila ja Antero Kekkonen, ohjaajana Ritva Kuusisto). Vuonna 1981 juhlia ei järjestetty lainkaan presidentti Kekkosen sairastumisen takia. Vuodesta 1983 alkaen Itsenäisyyspäivän vastaanotto tasavallan presidentin linnassa on lähetetty vuosittain (lukuun ottamatta vuonna 1988, jolloin radio- ja tv-toimittajien lakko 30.11.–21.12.1988 esti lähetyksen). Vuosina 1993, 1994 ja 1998–2016 lähetettiin erillinen ruotsinkielinen lähetys Fest på slottet samanaikaisesti toisella kanavalla (vuosina 1993, 1994 ja 1998–2000 Yle TV2:lla osana FST:n ohjelmaosuutta, vuosina 2001–2006 sekä Yle TV2:lla että FST:n digikanavalla ja vuosina 2007–2016 pelkästään Yle FST5:llä/Femillä). Vuodesta 2017 alkaen juhlista lähetetään yksi kaksikielinen lähetys Yle TV1:ssä. Osa haastatteluista on suomeksi ja osa ruotsiksi, ja urheilulähetysten tavoin lähetykseen voi valita ruotsinkielisen selostuksen.

Musiikki 
Kättelyn aikana taustamusiikista ja myöhemmin illalla tanssimusiikista Valtiosalissa on vastannut Kaartin soittokunta.

Kaartin soittokuntaa vastaanotolla johtaneet henkilöt 
Ensimmäisenä on mainittu soittokuntaa kättelyn aikana ja toisena tai kolmantena myöhemmin illalla johtanut henkilö.
 2000: Puolustusvoimien ylikapellimestari, musiikkieverstiluutnantti Harri Saksa, Kaartin soittokunnan päällikkö, musiikkimajuri Elias Seppälä ja musiikkikapteeni Raine Ampuja
 2001: Puolustusvoimien ylikapellimestari, musiikkieverstiluutnantti Harri Saksa, Kaartin soittokunnan päällikkö, musiikkimajuri Elias Seppälä ja musiikkikapteeni Raine Ampuja
 2002: Puolustusvoimien ylikapellimestari, musiikkieverstiluutnantti Harri Saksa, Kaartin soittokunnan päällikkö, musiikkimajuri Elias Seppälä ja musiikkikapteeni Raine Ampuja
 2003: Puolustusvoimien ylikapellimestari, musiikkieverstiluutnantti Harri Saksa, Kaartin soittokunnan kapellimestari, musiikkimajuri Raine Ampuja ja kapteeni Heino Koistinen
 2004: Puolustusvoimien ylikapellimestari, musiikkieverstiluutnantti Harri Saksa, Kaartin soittokunnan päällikkö, musiikkimajuri Elias Seppälä ja musiikkimajuri Raine Ampuja
 2005: Puolustusvoimien ylikapellimestari, musiikkieverstiluutnantti Harri Saksa, Kaartin soittokunnan päällikkö, musiikkimajuri Elias Seppälä ja musiikkimajuri Raine Ampuja
 2006: Puolustusvoimien ylikapellimestari, musiikkieverstiluutnantti Harri Saksa, Kaartin soittokunnan päällikkö, musiikkimajuri Elias Seppälä ja musiikkiyliluutnantti Sami Hannula
 2007: Puolustusvoimien ylikapellimestari, musiikkieverstiluutnantti Harri Saksa, Kaartin soittokunnan päällikkö, musiikkimajuri Elias Seppälä ja musiikkiyliluutnantti Sami Hannula
 2008: Puolustusvoimien ylikapellimestari, musiikkieverstiluutnantti Elias Seppälä ja musiikkiyliluutnantti Sami Hannula
 2009: Puolustusvoimien ylikapellimestari, musiikkieverstiluutnantti Elias Seppälä, Kaartin soittokunnan päällikkö, musiikkimajuri Raine Ampuja ja musiikkikapteeni Sami Hannula
 2010: Puolustusvoimien ylikapellimestari, musiikkieverstiluutnantti Elias Seppälä, Kaartin soittokunnan päällikkö, musiikkimajuri Raine Ampuja ja musiikkikapteeni Sami Hannula
 2011: Puolustusvoimien ylikapellimestari, musiikkieverstiluutnantti Elias Seppälä, Kaartin soittokunnan päällikkö, musiikkimajuri Raine Ampuja ja musiikkikapteeni Ville Paakkunainen
 2012: Puolustusvoimien ylikapellimestari, musiikkieverstiluutnantti Elias Seppälä, Kaartin soittokunnan päällikkö, musiikkimajuri Raine Ampuja ja musiikkikapteeni Ville Paakkunainen
 2013: Puolustusvoimien ylikapellimestari, musiikkieverstiluutnantti Elias Seppälä ja Kaartin soittokunnan päällikkö, musiikkimajuri Jyrki Koskinen, Tampere-talon juhlakonsertissa Tampere Filharmonian ylikapellimestari Santtu-Matias Rouvali
 2014: Puolustusvoimien ylikapellimestari, musiikkieverstiluutnantti Elias Seppälä ja Kaartin soittokunnan päällikkö, musiikkimajuri Jyrki Koskinen
 2015: Puolustusvoimien ylikapellimestari, musiikkieverstiluutnantti Jyrki Koskinen ja Kaartin soittokunnan päällikkö, musiikkimajuri Pasi-Heikki Mikkola
 2016: Kaartin soittokunnan päällikkökapellimestari, musiikkimajuri Pasi-Heikki Mikkola ja musiikkikapteeni Ville Paakkunainen
 2017: Puolustusvoimien ylikapellimestari, musiikkieverstiluutnantti Jyrki Koskinen ja Kaartin soittokunnan päällikkökapellimestari, musiikkimajuri Pasi-Heikki Mikkola
 2018: Puolustusvoimien ylikapellimestari, musiikkieverstiluutnantti Jyrki Koskinen ja Kaartin soittokunnan päällikkökapellimestari, musiikkimajuri Pasi-Heikki Mikkola
 2019: Kaartin soittokunnan päällikkökapellimestari, musiikkimajuri Pasi-Heikki Mikkola ja musiikkimajuri Tomi Väisänen
 2022: Kaartin soittokunnan ylikapellimestari, musiikkieverstiluutnantti Pasi-Heikki Mikkola

Kuokkavierasjuhlat 

1990-luvun alusta vuoteen 2003 asti linnan juhliin liittyi aina myös mielenosoitus nimeltä kuokkavierasjuhlat. Vuonna 2006 kuokkavierasjuhlat järjestettiin jälleen. Vuonna 2013 Tampereella järjestettiin anarkistien kiakkovierasjuhlat, joissa esiintyi väkivaltaista käyttäytymistä ja kymmeniä pidätettiin. Protestoijilla oli kommandopipoja ja Timo Jutila -naamareita. Tilaisuutta oli turvaamassa 300 poliisia ja 6 poliisihevosta.

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 

Linnan juhlat. Yle.
Linnan juhlat Elävässä arkistossa.
Suomen Nukketaiteilijoiden teos: Linnan juhlat

Suomalaiset juhlapäivät
Ylen tuottamat televisio-ohjelmat