Alain Robbe-Grillet

Alain Robbe-Grillet (18. elokuuta 1922 Brest – 18. helmikuuta 2008 Caen) oli ranskalainen kirjailija, elokuvantekijä ja Ranskan akatemian jäsen. Häntä pidetään myös uuden romaanin (nouveau roman) keskeisenä teoreetikkona.

Elämäkerta 

Alain Robbe-Grillet syntyi 18.8.1922 Brestissä ja kuoli 18.2.2008 Caenissa. Hän oli koulutukseltaan agronomi. Hän työskenteli valtion tilastollisessa tutkimuslaitoksessa ja sen jälkeen trooppisten kasvien tutkijana. Vaikka mikään ei aluksi viitannut kirjailijan uraan, vaihtoi Robbe-Grillet kuitenkin alaa ja siirtyi Editions de Minuit -kustannusyhtiön palvelukseen. Robbe-Grillet toimi myös professorina New Yorkin ja Washingtonin yliopistoissa sekä Brysselin yliopiston kirjallisuussosiologian tutkimuskeskuksen johtajana. Hänet valittiin Ranskan Akatemiaan 25.3.2004.

Kirjailijanura 

Robbe-Grillet ryhtyi kirjoittamaan ensimmäistä romaaniaan Un régicide vielä työskennessään tilastokeskuksessa. Hän sai sen valmiiksi jo vuonna 1947, mutta mikään kustannusyhtiö ei suostunut julkaisemaan teosta. Niinpä se ilmestyikin vasta vuonna 1978. Kolmessa ensimmäisessä julkaistussa romaanissa Les Gommes (1953, ”Kumit”), Le Voyeur (1955, ”Tirkistelijä”) ja La Jalousie (1957, ”Mustasukkaisuus” tai ”Salusiini”) käsitellään erilaisia pakkomielteitä. Romaanissa Dans le labyrinthe (1959, suom. Labyrintissä 1964) sotilas harhailee pitkin aution kaupungin katuja. Saapuessaan baariin, jossa istuu sotilaita, eräs pieni poika yrittää puhua hänelle, mutta katoaa äkkiä jäljettömiin. 

Pienimuotoisia novelleja sisältää Instantanés (1962) -kokoelma. Teoreettisissa esseissään, jotka ilmestyivät nimellä Pour un nouveau roman (1963, Kohti uutta romaania), Robbe-Grillet pyrkii selostamaan romaanilajin uudistamiseen tähtääviä pyrkimyksiään. Hän vastustaa Jean-Paul Sartren käsitystä, jonka mukaan on olemassa vain inhimillinen maailmankaikkeus. Hän pitää aikansa eläneenä käsitystä, jonka mukaan ihminen on luomakunnan kruunu. Vuonna 1971 järjestetyssä Nouveau roman -kollokviossa puhunut Michel Foucault huomautti myös, ettei ihmisestä voida enää puhua isolla I:llä, eikä historiasta isolla H:lla. Robbe-Grillet’n mielestä ranskalainen romaanikirjallisuus oli jämähtänyt 1800-luvun kaavoihin. Enää ei voida kirjoittaa, kuten Balzac aikoinaan, sillä todellisuus on tänään toisenlainen.

Robbe-Grillet’tä ei miellytä myöskään Sartren ajatus kantaa ottavasta kirjallisuudesta. Robbe-Grillet’n mielestä kirjallisuus ei ole propagandan väline, eikä kirjailijan tule ottaa kantaa poliittisesti. Kirjailijan tapa ottaa kantaa ilmenee vain taiteen saamassa muodossa.

La Maison de Rendez-vous (1965, ”Ilotalo” tai ”Kohtaamisten talo”) aloittaa uuden vaiheen tuotannossa. Hongkongiin sijoituvassa romaanissa kerrotaan huumekaupasta, valkoisesta orjakaupasta ja alamaailman toiminnasta. Robbe-Grillet parodioi viihdekirjallisuudesta tuttujen keinojen käyttöä. Projet pour une révolution à New York (1970) kertoo vallankumousryhmän salamurhahankkeesta.

Topologie d’une cité fantôme (1976) kuvaa nuoren prostituoidun rituaalimurhaa. Souvenirs du Triangle d’Or (1978) -romaanissa kuljetetaan useita rinnakkaisjuonia: seksuaalirikoksesta tuomittu mies yrittää vapautua vankilasta, nuorisojengi taistelee yhteiskuntaa vastaan sodan tuhoamassa kaupungissa, lääkäri tekee kokeita bordelliin suljetuille nuorille pojille ja rikoksen polulle hairahtunut poliisi yrittää selviytyä umpikujastaan. 

Esikoisteos Un Régicide (1978) sai odottaa julkisuuteen pääsyään 31 vuotta. Romaanin päähenkilö suunnittelee kuninkaanmurhaa (= régicide) eli vallitsevan yhteiskuntajärjestyksen kaatamista. 

Djinn, un trou rouge entre les pavés disjoints (1981, Djinn, punainen aukko irronneiden katukivien keskellä) romaanin alaotsikko viittaa Pariisin toukokuun 1968 opiskelijamellakoiden sloganiin ”sous les pavés, la plage” (katukivien alla, hiekkaranta). Djinn-romaanin kanssa yhtä aikaa ilmestyi New Yorkissa Holt, Rinehart and Winstonin kustantamana oppikirja nimeltään Le Rendez-vous (1981, ”Kohtaaminen”), jossa on Robbe-Grillet’n lyhyt esipuhe. Teosten tarkempi tutkiminen paljastaa, että ne kuuluvat rakenteellisesti yhteen. 

Robbe-Grillet fiktiota on verrattu tanssiin Möbiuksen renkaalla. Möbiuksen renkaalla tarkoitetaan topologista avaruutta, jonka sisä- ja ulkopuolta ei voi erottaa toisistaan. Tätä vertausta käytetään usein metafiktiosta, jollaisia Robbe-Grillet’nkin romaanit ovat. 

Omaelämäkerrallisen trilogian muodostavat teokset: Le Miroir qui revient (1984, ”Itseään heijastava peili”), Angélique ou l’enchantement (1987, ”Enkeli tai hurmio”), Les derniers jours de Corinthe (1994, ”Korintin/Corinthen viimeiset päivät”).

Kirjallinen tuotanto 

 Un Régicide, 1949/1978
 Les Gommes, 1953
 Le Voyeur, 1955
 La Jalousie, 1957
 Dans le labyrinthe, 1959 (Labyrintissä, suom. Olli-Matti Ronimus & Pentti Holappa, Helsinki: Tammi 1964)
 L'Année dernière à Marienbad, 1961
 Instantanés, 1962
 L'Immortelle, 1963
 Pour un nouveau roman, 1963
 La Maison de rendez-vous, 1965
 Projet pour une révolution à New York, 1970
 Glissements progressifs du plaisir, 1974
 Topologie d’une cité fantôme, 1976
 Souvenirs du Triangle d’Or, 1978
 Djinn, 1981
 Le Miroir qui revient, 1985
 Angélique ou l’enchantement, 1987
 Les Derniers jours de Corinthe, 1994
 La Reprise, 2001
 C'est Gradiva qui vous appelle, 2002
 Un roman sentimental, 2007

Elokuvatuotanto 

Alain Robbe-Grillet ryhtyi elokuvantekijäksi noin 40-vuotiaana julkaistuaan jo neljä romaania. Hänen käsikirjoituksensa pohjalta tehty, Alain Resnais’n ohjaama Viime vuonna Marienbadissa oli yksi innovatiivisimmista ja myös kiistellyimmistä elokuvista 1960-luvun alussa. Robbe-Grillet’n omat ohjaustyöt jakaantuvat kahtia. Vuosina 1963–1968 hän teki kolme mustavalkoista elokuvaa, jotka vakiinnuttivat hänet myös elokuvantekijänä: Kuolematon (1963), Trans-Europ Express – pikajuna (1966) ja L'Homme qui ment (1968). 1970-luvun alkupuolella Robbe-Grillet teki kolme kokeilevaa värielokuvaa: Eden ja sen jälkeen, Nautinnon asteittaiset liukumat ja Leikkiä tulella. Niitä kritisoidaan itsetarkoituksellisesta seksuaalisuudesta, joka ei juuri erota elokuvia niistä seksploitaatioelokuvista joita tekijä väitti parodioivansa. Monet ranskalaiselokuvan historioitsijat sivuuttavatkin Robbe-Grillet’n, samoin kuin toisen kirjailija-elokuvantekijän Marguerite Durasin, lähes kokonaan.

Filmografia
 L’Année dernière à Marienbad, 1961 (Viime vuonna Marienbadissa)
 L’Immortelle, 1963 (Kuolematon)
 Trans-Europ-Express, 1966 (Trans-Europ Express – pikajuna)
 L’Homme qui ment, 1968
 L’Eden et après, 1970 (Eden ja sen jälkeen)
 Glissements progressifs du plaisir, 1973 (Nautinnon asteittaiset liukumat)
 Le Jeu avec le feu, 1975 (Leikkiä tulella)
 La Belle captive, 1983
 Un bruit qui rend fou, 1995
 Taxandria, 1995
 C’est Gravida qui vous appelle, 2004

Lähteet 
Kosonen, Päivi (2000) Elämät sanoissa. Eletty ja kerrottu epäjatkuvuus Sarrauten, Durasin, Robbe-Grillet’n ja Perecin omaelämäkerrallisissa teksteissä. Tampere: Tampereen yliopisto.

Kuuskoski, Martti-Tapio (1996) Tanssi Möbiuksen renkaalla. Alain Robbe-Grillet'n romaani Djinn ja kirjallisuuden välitila. Lisensiaatintutkimus. Helsingin yliopisto. Yleisen kirjallisuustieteen, teatteritieteen ja estetiikan laitos. Helsinki.  

Oppenheim, Lois (1986) Three Decades of the French New Novel. Translated by Lois Oppenheim and Evelyne Costa de Beauregard. Illinois: University of Illinois Press.

Robbe-Grillet, Alain (1963) Pour un nouveau roman. Paris: Editions du Minuit.

Sartre, Jean-Paul (1948/1976) Mitä kirjallisuus on? Suom. Pirkko Peltonen ja Helvi Nurminen. Keuruu: Otava.

Sturrock, John (1969) The French New Novel. Oxford: Oxford University Press.

Viitteet

Kirjallisuutta 
Kuuskoski, Martti-Tapio: ”Alain Robbe-Grillet – Ääniä ja kuvia jotka tekevät …hulluksi”, Filmihullu 3/1997.

Aiheesta muualla 
 http://aix1.uottawa.ca/~cmilat/bibliographie.html
 http://www.allocine.fr/personne/fichepersonne.html?cpersonne=526
 http://www.imdb.com/name/nm0730237/

Ranskalaiset kirjailijat
Ranskan akatemian jäsenet
Vuonna 1922 syntyneet
Vuonna 2008 kuolleet