Itä-Euroopan tasanko

Itä-Euroopan tasanko (myös Itä-Euroopan alanko, Venäjällä käytetään myös nimitystä Venäjän tasanko, ) on laaja tasankoalue ja joukko laakeita jokien valuma-alueita Itä-Euroopassa.

Sen alueesta esiintyy useita vaihtoehtoisia määritelmiä. Pinta-alaksi voidaan ilmoittaa  esimerkiksi lähes 4 000 000 neliökilometriä. Tasangon keskikorkeus on noin 170 metriä. Tasangon alavin paikka on 28 metriä merenpinnan alapuolella (Kaspianmeren rannikolla) ja korkein huippu on Kuolan niemimaan Hiipinätuntureilla (1191 m , toisen lähteen mukaan Jubytšvumtšorr olisi 1 201 m merenpinnasta). 

Tasanko voidaan jakaa useisiin pienempiin alueisiin, kuten Valdain ylänkö, Volgan ylänkö ja Keski-Venäjän ylänkö sekä Dneprin, Mustanmeren ja Kaspianmeren alankoihin.

Itä-Euroopan tasangon ulottuvuus on venäläistulkinnan mukaan 2 750 kilometriä etelästä pohjoiseen ja 3 000 kilometriä lännestä itään. Se rajoittuu uloittuu pohjoisen Vienan- ja Barentsinmereltä, etelän Mustaanmereen, Krimin niemimaan vuoristoon, Asovanmereen, Kaukasusvuoristoon ja Kaspianmereen. Lännessä tasankoa rajaavat Keski-Euroopan vuoret Karpaatit, Sudeetit ja Harz sekä ja Fennoskandian Skandit. Idässä rajan muodostavat Uralvuoristo ja Mugodžarin harjanteet ().

Tämän venäläisen rajauksen mukaan Itä-Euroopan tasankoon kuuluu kokonaan tai osittain Euroopan puoleinen Venäjä, Kazakstan, Ukraina, Moldova, Valko-Venäjä,  Baltian maat, Puola, Saksa ja Suomi.

Lähteet

Aiheesta muualla

Euroopan maantiede
Venäjän maantiede
Tasangot
Alangot
Seulonnan keskeiset artikkelit