Kurt Student

Kurt Arthur Benno Student (12. toukokuuta 1890 Birkholz – 1. heinäkuuta 1978 Lemgo, Lippe) oli saksalainen Luftwaffen kenraalieversti, joka taisteli lentäjänä itärintamalla ensimmäisessä maailmansodassa ja Saksan laskuvarjojoukkojen komentajana toisessa maailmansodassa.

Sotilasura
Kurt Student aloitti 11-vuotiaana opinnot sotilaskoulussa. 20-vuotiaana luutnanttina hänestä tuli lentäjä. Ensimmäisessä maailmansodassa hän saavutti hävittäjälentäjänä kuusi ilmavoittoa. Studentia pidetään saksalaisten laskuvarjojoukkojen perustajana ja hän oli näiden joukkojen komentaja toisessa maailmansodassa. Joukot osoittivat kykynsä erityisesti salamasodassa Alankomaissa toukokuussa 1940 ja belgialaisen Eben-Emaelin linnoituksen valtauksessa samassa kampanjassa. Student toimi tuolloin 7. lentodivisioonan komentajana ja haavoittui saatuaan luodin päähänsä Rotterdamin eteläpuolella 14. toukokuuta 1940. Luoti oli omien ampuma. SS-divisioona Leibstandarte Adolf Hitler oli saapumassa Rotterdamiin vapauttamaan laskuvarjojoukkoja ja avasi tulen kohdattuaan hollantilaisia tietämättä näiden jo antautuneen tai siitä välittämättä. Vaikka divisioonan komentaja Sepp Dietrich syytti tapauksesta 9. panssaridivisioonaa, Wehrmachtin johto oli entistä taipuvaisempi pitämään Waffen-SS:ää kurittomana ja liipaisinherkkänä armeijana. Toivuttuaan Student sai komentoonsa vasta perustelun XI Fliegerkorpsin (XI lentoarmeijakunta).

Kreeta

Vuonna 1941 hän johti Kreetan valtausta päämajastaan Ateenasta. Laskuvarjojoukot kärsivät saarella suuria tappioita. Britannian armeijan ANZAC-joukoista koostuneet puolustajat ampuivat monia ilmaan näiden vielä hypätessä, ja itse taisteluun osallistui myös paikallinen siviiliväestö, joka tappoi ja vangitsi suuremmista osastoista harhautuneita jääkäreitä. Kun taistelu oli ohi, Student toimi 20 päivän ajan Kreetan kuvernöörinä. 

Kreetan valtaus oli suuri uhkapeli Studentilta, ehkäpä aikaisempien maahanlaskuoperaatioiden menestyksen siivittämänä. Koko aselaji oli varsin uusi, ja sen piti ansaita Saksan armeijan piirissä kunnioitusta. On paradoksaalista, että operaatio oli mennä täysin pieleen jo ensimmäisen vuorokauden aikana mutta onnistuikin osaksi liittoutuneiden Kreetan johdon raskaiden arviointivirheiden takia. Koko Kreeta (Kreikan suurin saari, Välimeren viidenneksi suurin saari) vallattiin henkeäsalpaavan nopeasti, kymmenessä päivässä. 

Studentin suunnitelmassa oli paljon vaarallisia elementtejä kuten pitkä kuljetusmatka (noin 300 kilometriä) ja muiden aselajien puuttuva tuki. Studentin ainoa tuki oli Luftwaffe, johon Studentin laskuvarjojääkärit organisatorisesti kuuluivat. Muut aselajit tavallaan toivoivat Studentille epäonnea.

Lopulta Adolf Hitler kuittasi aselajin ”vanhentuneen” salamasodassa pitäessään voitonpuhetta Studentille. Suurin osa Studentin joukoista siirrettiinkin välittömästi itärintamalle muihin tehtäviin.  

Kreetalla tapahtuneet veriteot (laskuvarjojääkärien ilmasta ampuminen, jota jääkärit pitivät raukkamaisena, kreetalaisten kiinni saamien saksalaisten sotavankien lähes aina tapahtunut teloitus, molemminpuoliset kostotoimet heti valtauksen alusta lähtien) johtivat verikostojen kierteeseen. Kreetalla on pitkä vendetan eli verikoston perinne, jota Studentin joukot alkuun jatkoivat varsin ikävällä tavalla. 

Student määräsi joukkonsa rankaisemaan kreetalaisia siviilejä, joita teloitettiin summittaisesti. Ensimmäinen joukkoteloituksista tunnetaan nimellä Kontomárin verilöyly. Laskuvarjojääkärit polttivat kyliä, raiskasivat naisia ja murhasivat siviilejä.

Vuonna 1943 Student suunnitteli ja johti Unternehmen Eichea, joka oli näyttävästi onnistunut maahanlaskujoukkojen operaatio Benito Mussolinin vapauttamiseksi vuorenhuipulla sijaitsevasta linnasta. SS-komentaja Otto Skorzeny osallistui tähän operaatioon ja tuli kuuluisaksi siitä.

Länsirintama

Student siirrettiin Italiaan ja myöhemmin Ranskaan, missä hän osallistui Normandian puolustukseen vuonna 1944. Hän sai komennettavakseen 1. laskuvarjoarmeijan, jossa roolissa hän osallistui liittoutuneiden operaatio Market Gardenin torjumiseen. Marraskuussa hänestä tuli armeijaryhmä H:n komentaja tammikuuhun 1945 saakka ja hän oli armeijaryhmä Veikselin komentaja ennen sodan päättymistä. Britit pidättivät hänet Schleswig-Holsteinissa ja häntä syytettiin Kreetalla tapahtuneista sotarikoksista. Hänet tuomittiin viideksi vuodeksi vankeuteen, mutta valitustuomioistuimessa syytteistä luovuttiin ja hänet vapautettiin 1948.

Lähteet

Viitteet

Kirjallisuutta
James Lucas, Storming Eagles: German Airborne Forces in World War II, Cassell, ISBN 0-304-35854-1

Aiheesta muualla

Saksalaiset kenraalit
Sotarikossyytteistä vapautetut
Vuonna 1890 syntyneet
Vuonna 1978 kuolleet