Koisokasvit

Koisokasvit (Solanaceae) on kaksisirkkaisheimo, jossa on yli 3 000 enimmäkseen lämpimissä maissa kasvavaa ruoho- tai puuvartista lajia. Useissa koisokasveissa on myrkyllisiä psykoaktiivisia tropaanialkaloideja, minkä vuoksi muun muassa myrkkykoisoa, hullukaaleja ja hulluruohoja on käytetty lääkekasveina. Taloudellisesti merkittäviä koisokasveja ovat mm. peruna, tomaatti ja eräät muut koisot sekä tupakat ja paprikat. Joitakin lajeja käytetään koristekasveina.

Tropaanialkaloidipitoisia kukkia voidaan käyttää huumeena. Ne ovat deliriantteja, joihin kuuluvat aineet voivat aiheuttaa sydänpysähdyksen.

Tuntomerkit 
Koisokasvit ovat haarajatkoisesti kasvavia, melko usein epämiellyttävän tuoksuisia ruohoja tai pensaita, joiden puu on yleisesti fluoresoivaa. Erityisesti varressa on oksalaattikiteitä, myös isoja karbonaattikiteitä sisältäviä, litokysteiksi nimitettyjä soluja esiintyy. Lehdet ovat yksinkertaisia tai kerrannaisia. Lehtien, haarojen ja kukkien seuraannot ovat usein epäsäännöllisiä. Kukat ovat säteittäisiä tai toisinaan jonkin verran vastakohtaisia ja yhdisteräisiä. Joskus kukat ovat nelilukuisia, ja heteenponnet avautuvat usein rei'illä tai ponnet ovat kasvaneet enemmän tai vähemmän yhteen, jolloin siitepöly vapautuu yhteisestä kärkiaukosta. Sikiäin on yhdislehtinen, usein näennäisesti nelilokeroinen ja sisältää paljon siemenaiheita, jotka ovat usein käyristyneet luokkimaisesti (kampylotrooppisia). Istukat ovat turvonneet; luotti on pallomainen tai kilpimäinen. Hedelmä on tavallisesti kahdesta emilehdestä koostunut ja on liiteluomainen kota tai marja, jossa on litteitä siemeniä. Yhdislehtinen verhiö on jäljellä ja joskus kooltaan kasvanut hedelmässä.

Luokittelu 
Koisokasvien heimoon kuuluu 102 sukua, 2 460 lajia ja mahdollisesti kahdeksan alaheimoa, jotka ovat:
 Schizanthoideae: Yksivuotisia ruohoja; kukat vastakohtaisia, verhiö enemmän tai vähemmän erilehtinen, kaksi terälehteä kasvanut yhteen kölimäiseksi, toimivia heteitä kaksi, joutoheteitä kolme; hedelmä liiteluomainen kota. Vain perhoskukkien (Schizanthus) suku, jossa 12 lajia Chilessä.
 Goetzeoideae: Puita ja pensaita; hedelmä usein luumarja. Sukuja kuusi, lajeja kahdeksan enimmäkseen Isoilla Antilleilla lukuun ottamatta Jamaikaa, Itä-Brasiliassa ja Madagaskarissa.
 Duckeodendroideae: Yksi laji, Duckeodendron cestroides, joka on Brasilian Amazonasissa kasvava kookas puu; hedelmä yksisiemeninen luumarja.
 Browallioideae: Heteitä neljä tai viisi, usein kaksivaltaisia, toisinaan myös yksi joutohede; sikiäin varrellinen; hedelmä tavallisesti kuiva. Sukuja 10, lajeja 210 Etelä-, Keski- ja jonkin verran Pohjois-Amerikassa. Suurin suku on 175-lajinen nuijakukat eli kesterit (Cestrum).
 Schwenkioideae: Yksivuotisia ruohoja; kukinto terttu, jossa toisinaan vihkomaiset haarat; kukat vastakohtaisia; heteitä neljä, jotka toisinaan kaksivaltaisia, tai kolme joutohedettä. Neljässä suvussa yhteensä 31 eteläamerikkalaista lajia.
 Petunioideae: Ruohoja tai pensaita; kukat tavallisesti säteittäisiä; heteitä neljä tai viisi. Sukuja 13, lajeja 160 Keski- ja Etelä-Amerikassa. Runsaslajisimmat suvut ovat tohtorinkukat (Brunfelsia, 45 lajia) ja petuniat (Petunia, 35 lajia).
 Nicotianoideae: Enimmäkseen ruohoja; heteitä neljä tai viisi. Kahdeksassa suvussa 125 lajia enimmäkseen Australiassa, myös Pohjois- ja Etelä-Amerikassa sekä Afrikassa. Suurin suku on tupakat (Nicotiana, 95 lajia). 
 Solanoideae: Ruohoja tai joskus pieniä puita. Heteitä tavallisesti viisi, harvemmin neljä, palhojen tyvet usein laajentuneet ja mm. liuskaisia; hedelmä marja, joskus luumarja, kansikota tai lohkohedelmä; siemenet litteitä. Sukuja 62, lajeja 1 940 kaikkialla maapallolla, erityisesti Etelä-Amerikassa. Suurimmat suvut ovat marjakoisot (Solanum, 1 250−1 700 lajia), koisokkeet (Lycianthes, 200 lajia), pukinpensaat (Lycium, 90 lajia), nolaanat (Nolana, 90 lajia) ja lyhtykoisot (Physalis, 80 lajia).

Sukuja 
 Alkekengi – lyhtykukat, ainoa laji isolyhtykukka eli isolyhtykoiso (A. officinarum)
 Anisodus – uurniot
 Atropa – belladonnat
 Browallia – piispankukat
 Brugmansia – pasuunat
 Brunfelsia – tohtorinkukat
 Calibrachoa – keijupetuniat eli pikkupetuniat
 Capsicum – paprikat
 Cestrum – nuijakukat eli kesterit
 Datura – hulluruohot
 Duboisia – piturit
 Eriolarynx – kolibrintorvet
 Fabiana – fabianat
 Hyoscyamus – hullukaalit
 Lycianthes – koisokkeet
 Lycium – pukinpensaat
 Mandragora – mandraket
 Nicandra – perunkoisot (rakkokoisot)
 Nicotiana – tupakat
 Nierembergia – koisokit
 Nolana – nolaanat
 Petunia – petuniat eli isopetuniat
 Physalis – lyhtykoisot
 Physochlaina – kievarinyrtit
 Quincula – kolkkakoisot, ainoa laji kolkkakoiso (Q. lobata)
 Salpichroa – tiukiot
 Salpiglossis – torvikukat (muun muassa laji torvikukka S. sinuata)
 Schizanthus – perhoskukat
 Sclerophylax – kovikit
 Scopolia – skopoliat
 Solandra – maljaliaanit
 Solanum – marjakoisot eli koisot (mm. peruna, tomaatti ja munakoiso)
 Streptosolen – marmeladipensaat, ainoa laji marmeladipensas (S. jamesonii)
 Withania – koisiot

Kuvia

Lähteet 
 Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Koisokasvit – Solanaceae
 Funet: Koisokasvit (Solanaceae)
 Solanales-lahkon evoluutiopuu: http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/trees/solanales.gif
 Koisokasvien levinneisyyskartta: http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/solanaceae.gif
 Sukujen luettelo: http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/genera/solanaceaegen.html

Kasviheimot
Seulonnan keskeiset artikkelit