Mäkimeirami

Mäkimeirami (Origanum vulgare) on vanha antiikin ajoilta asti käytössä ollut mausteyrtti, joka on alun perin kotoisin Italian alueelta mutta tiettävästi levinnyt lähes koko Eurooppaan. Lajia kutsutaan myös oreganoksi, joka tarkoittaa täsmällisesti vain lajiketta 'Prismaticum'.

Mäkimeirami on monivuotinen, hoikkajuurakkoinen noin 20–80 cm korkea kasvi ja voimakas tuoksultaan. Lehdet ovat lyhytruotisia ja muodoltaan puikeita, matalahampaisia tai ehytlaitaisia ja vaaleakarvaisia. Kasvi viihtyy lehtoniityillä, kallioilla ja kivikkoisilla rinteillä. Mäkimeirami on suosittu mauste italialaisessa keittiössä (erityisesti pizzassa) ja kreikkalaisessa keittiössä, mutta vanha kansa käytti mäkimeiramia kalamausteena erityisesti silakan seurana. Maustehyllyjen oregano on sekoite, johon käytetään mäkimeiramin versojen ohella lähisukuisia maustemeiramia (Origanum majorana) ja turkinmeiramia (Origanum onites). 
Kasvin haihtuva öljy sisältää pääasiassa tymolia ja karvakrolia.

Viljely 
Suomen oloissa mäkimeirami joudutaan kylvämään sisällä jo maaliskuussa. Kylvöstä kastellaan säännöllisesti vähällä vedellä, niin että se ei tule märäksi mutta pysyy kosteana. Taimet on syytä istuttaa ulos vasta sitten, kun pakkasöitä ei enää tule. Istutus on syytä suorittaa kuohkeaan ja hiekkaperäiseen maahan, jota voi kalkita kevyesti. Keväällä taimet leikataan noin 6 cm:n korkuisiksi tyngiksi. Kasvi on monivuotinen, ja se talvehtii Suomessa ongelmitta. Talvella varsi lakastuu mutta kasvaa varsin nopeasti heti kasvukauden alussa noin 30 cm:n korkuiseksi.

Alalajeja 

 Kreikanmeirami (Origanum vulgare subsp. hirtum) voimakkaampi maku kuin mäkimeiramissa ja siksi suositumpi maustekasvina Välimeren maissa
 Keltalehtinen mäkimeirami (Origanum vulgare subsp. aureum)
 Matala mäkimeirami (Origanum vulgare var. compacta)

Muuta 
Kreikkalaisessa mytologiassa Kyproksen kuninkaan Cinyrasin palvelija kaatui, kun hän oli kantamassa valtavaa parfyymiastiaa. Tietäen isäntänsä tulisen luonteen palvelija järkyttyi niin, että pyörtyi ja muuttui mäkimeiramiksi.

Lähteet 
 Kranzdorf, H.: Herbs and Spice of the World (Schiffler Publishing, Exton, Pennsylvania, 1983)
 Israelsson, L., Keittiöpuutarhuri - vihannekset, mausteet ja marjat, Otava, Helsinki, Editoriale Bortolazzi, Italia 2002.
 Hämet-Ahti, L., Suominen, J., Ulvinen, T., etc, Retkeilykasvio, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Helsinki, Yliopistopaino, Helsinki, 1998.
 McHoy, P., Westland, P., Yrttiaapinen, Könemann, Köln, Sing Cheong Printing Co. Ltd., Hong Kong, 2000.

Viitteet

Aiheesta muualla 
Suomen Lajitietokeskus: Mäkimeirami (Origanum vulgare)
Yrttitarha: Mäkimeirami (Origanum vulgare)
Kasviatlas: Mäkimeiramin levinneisyys Suomessa.
Luontoportti: Mäkimeirami (Origanum vulgare)
Pohjolan kasvien pauloissa: Origanum vulgare - mäkimeirami
Den virtuella floran: Mäkimeirami (Origanum vulgare) 
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Origanum vulgare 
Pherobase: Floral volatiles of Origanum vulgare 
Gernot Katzer's spice pages: Oregano (Origanum vulgare) 
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Origanum vulgare (oregano) 

Meiramit
Maustekasvit
Seulonnan keskeiset artikkelit