Recep Tayyip Erdoğan

Recep Tayyip Erdoğan (; s. 26. helmikuuta 1954 Istanbul) on turkkilainen poliitikko, joka on toiminut maansa presidenttinä 28. elokuuta 2014 lähtien. Aiemmin hän toimi pääministerinä 2003–2014. Erdoğan johtaa islamistista Oikeus ja kehitys -puoluetta (AKP). Hän oli Istanbulin pormestari vuosina 1994–1998.

Perhe ja koulutus 
Erdoğan on syntynyt Istanbulissa, mutta hän vietti osan lapsuudestaan Mustanmeren rannalla sijaitsevassa Rizen kaupungissa. Erdoğanin perhe oli alun perin kotoisin Rizen maakunnasta. Erdoğanin adžarialaiset esivanhemmat olivat muuttaneet Adžarian alueelta Batumista Rizeen Venäjän–Turkin sodan (1877–1878)  aikana. Erdoğanin isoisä oli alun perin kotoisin Tshinvalin piiristä, Etelä-Ossetiasta ja muuttanut Kaukasukselta Osmanien valtakuntaan Venäjä-Turkin sotien aikana.

Erdoğanin perhe palasi myöhemmin Rizestä Istanbuliin, missä hän kasvoi työväenluokkaisessa Kasımpaşan naapurustossa. Perhe oli vähävarainen ja nuorena Erdoğan on kertonut myyneensä kadulla limonadia ansaitakseen lisärahaa.

Hänen isänsä Ahmet Erdoğan oli merikapteeni ja työskenteli merivartiostossa.

Naimisiin Erdoğan meni Emine Gülbaranin (s. 16. helmikuuta 1955) kanssa 4. heinäkuuta 1978. Heillä on kaksi poikaa, Ahmet Burak ja Necmettin Bilal, ja kaksi tytärtä, Esra ja Sümeyye. Erdoğanin isä kuoli vuonna 1988, ja hänen äitinsä Tenzile Erdoğan, vuonna 2011.

Erdoğan opiskeli uskonnollisessa imam hatip -koulussa, minkä jälkeen hän opiskeli oman väittämänsä mukaan vielä liiketaloutta Marmaran yliopistossa. Väite on laajalti kyseenalaistettu sillä yliopisto ei vielä tuolloin lainkaan tarjonnut opetusta kyseisellä alalla, Erdoğanin todisteena esittämä diplomi on päivätty ennen vastaavan tiedekunnan perustamista. Myöhemmin Erdoğan toimi liikemiehenä ja myös pelasi jalkapalloa puoliammattilaisena.

Poliittinen ura

Puoluepolitiikassa
Erdoğan aloitti poliittisen uransa 1970-luvun lopulla kansallisessa pelastuspuolueessa Milli Selâmet Partisi, joka kiellettiin vuoden 1980 sotilasvallankaappauksen jälkeen. Vuodesta 1983 hän vaikutti hyvinvointipuolueessa Refah Partisi, joka kiellettiin vuoden 1997 vallankaappauksen jälkeen perustuslainvastaisena sen uhattua Turkin maallista luonnetta.

Istanbulin pormestarina Erdoğan kielsi alkoholin tarjoilun katukahviloista. Vuonna 1998 hänet tuomittiin ”uskonnollisen vihan lietsomisesta” kymmeneksi kuukaudeksi vankeuteen, sillä hän oli lukenut julkisesti Ziya Gökalpin (1876−1924) sotaisan islamilaisen runon Sotilaan rukous (1913).

Erdoğan keräsi kuitenkin sympatiapisteet, ja hänestä tuli yksi Turkin suosituimmista poliitikoista. Turkin parlamenttiin Erdoğan valittiin ensimmäisen kerran vuonna 1991. Erdoğan perusti 2001 Refah Partisin raunioille AKP-puolueen, joka voitti vaalit 2002. Rikosrekisterinsä vuoksi hän ei päässyt pääministeriksi ennen lainmuutosta.

Nuoruudessaan Erdoğan oli islamisti, mutta on sittemmin muuttanut linjaansa länsimieliseksi konservatiiviksi, joskin Wikileaks-vuodoissa paljastuneissa kommenteissa ovat yhdysvaltalaiset diplomaatit luonnehtineet häntä vallanhimoiseksi islamistiksi, ja myös maallistuneet turkkilaiset ovat huolissaan Turkin demokratian ja sananvapauden tilasta.

Erdoğan ei kannata Natosta eroamista ja pitää Euroopan unionin jäsenyyttä tarpeellisena. Turkki aloitti virallisesti jäsenyysneuvottelut EU:n kanssa vuonna 2005. Toisaalta eräät merkittävät eurooppalaiset johtajat, kuten Nicolas Sarkozy ja Angela Merkel ovat asettuneet avoimen selkeästi Turkin EU-jäsenyyttä vastaan. Sitä mukaa kun Turkin EU-jäsenyysprojekti on pitkittynyt, myös innostus siihen on laantunut. Keväällä 2014 Erdoğanin pääneuvonantaja ilmoitti, ettei Turkki tarvitse Eurooppaa.

Presidenttinä toimiessaan Erdoğan kannatti voimakkaasti vuoden 2017 perustuslakimuutosta, joka vahvistaisi huomattavasti presidentin valtaoikeuksia. Erdoğan sanoi ennen äänestystä, että lakimuutosta vastaan äänestävät asettuvat samalle puolelle kuin ne, jotka yrittivät vuonna 2016 vallankaappausta. Lakimuutos meni niukasti läpi. Oppositio on syyttänyt vaaleja epärehelliseksi, esimerkiksi siitä syystä että Turkin vaalilautakunta ilmoitti vain joitain tunteja ennen äänestyksen päättymistä, että myös leimaamattomat äänestysliput hyväksytään.

Politiikassa 
AKP:n vaalivoiton jälkeen suhteet Israeliin huononivat. Vuoden 2006 vaalivoiton jälkeen Erdoğan otti vastaan Hamasin johtaja Khalid Maš’alin, sekä tapasi Iranin presidentti Mahmud Ahmadinedžadin Istanbulissa. Israelin hyökättyä vuoden 2008 lopussa Gazaan Israelin media väitti Erdoğan sanoneen Israelin tuhoutuvan ja Jumalan rankaisevan viattomien oikeuksien rikkojia. Vuoden 2014 Israelin hyökkäys Gazaan sai hänet sanomaan että juutalaisvaltion toimet ”ylittävät barbaarisuudessaan Hitlerin”.

Toinen Turkin ja Israelin välejä kiristänyt tapaus oli Israelin hyökkäys Gazan avustussaattueeseen merellä 31. toukokuuta 2010, jossa yhdeksän turkkilaista sai surmansa.

Erdoğan allekirjoitti 6. elokuuta 2009 Vladimir Putinin kanssa sopimuksen maan ensimmäisen ydinvoimalan rakentamisesta Akkuyuun Mersinin maakuntaan Välimeren rannalle. Voimalaan oli tarkoitus valmistua 2016 mennessä neljä 1 200 MW:n reaktoria. Suunnitelma kohtasi Turkissa vahvaa vastarintaa ja turkkilainen osapuoli peruutti projektin marraskuussa 2009 sähköntuotannon hintaan vedoten. Hurriyet-lehden arvioiden mukaan Turkki menetti sopimuksen peruuttamisessa noin kaksi miljardia dollaria. Hanketta kuitenkin jatkettiin kesällä 2010 uusien neuvotteluiden jälkeen.

Vuonna 2009 Erdoğan arvosteli kovin sanoin Sveitsin kansanäänestystä, jossa kiellettiin minareettien rakentaminen maahan, ja sanoi sen heijastavan Euroopassa lisääntyvää rasistista ja fasistista suuntausta. Hän piti myös islamofobiaa, kuten antisemitismiäkin, rikoksena ihmiskuntaa vastaan.

Turkki asettui varhaisessa vaiheessa Syyrian kansannousun puolelle ja Erdoğan vaati Arabikevään kokemuksiin perustuen presidentti al-Assadin välitöntä eroamista, ja parin vuoden ajan hän oli vaatimassa kansainvälistä operaatiota Assadin syrjäyttämiseksi. Turkkilaisen Halk TV:n haastattelussa Bashar al-Assad syytti Erdoğania siitä että hän salli kapinallisten käyttää Turkkia tukialueenaan ja terrorismin tukemisesta.

Turkin välit Egyptiin katkesivat kuin Erdoğan arvosteli ankarasti vuoden 2013 sotilasvallankaappausta, joka syrjäytti hänen tukemansa Muslimiveljeskunnan.

Puolueen säännöt estivät Erdoğania jatkamasta pääministerinä. Vuonna 2010 muutetun perustuslain mukaan presidentti valittiin vuonna 2014 suoralla kansanvaalilla. Erdoğan sai alustavien tulosten mukaan lähes 52 prosenttia äänistä. Presidentin asema on ollut lähinnä symbolinen, mutta Erdoğan ilmoitti käyttävänsä kaiken perustuslain suoman vallan.

Ankaran liepeille nousseesta mahtipontisesta uudesta presidentinpalatsista nousi kohu marraskuussa 2014. Palatsikompleksin pinta-ala on 200 000 neliömetriä ja siinä on 1000 huonetta. Palatsin nimi on Ak Saray eli Valkoinen palatsi ja se oli tullut maksamaan noin 500 miljoonaa euroa.

Erdoğan vastustaa sukupuolten tasa-arvoa ja on ilmaissut useasti, että islam on määritellyt naisen aseman, joka on käytännössä äitiys. Hänen mukaansa naisten päätehtävä on synnyttää ja äitiydestä luopuminen merkitsee ihmisyydestä luopumista. Erdoğanin mukaan naisten ei kuulu tehdä samanlaisia töitä kuin miesten, koska se on ihmisluonnon vastaista. Pääministerin mukaan työtehtävistä esimerkiksi sonnan kaivaminen on vastoin naisten herkkää luontoa.
Erdoğan ilmoitti vuonna 2014, että jokaisen turkkilaisen naisen pitäisi synnyttää kolme lasta ja että naisten oikeuksia jälkiehkäisypillereihin ja aborttiin pitäisi rajoittaa. Vuonna 2013 Erdoğan sanoi haluavansa estää nais- ja miesopiskelijoiden yhteisasumisen, mutta kysyttäessä kielsi puuttuneensa koskaan kenenkään yksityiselämään.

Huhtikuussa 2018 presidentti Erdoğan ilmoitti, että maan presidentin- ja parlamenttivaalit järjestetään ennenaikaisesti kesäkuussa 2018. Edellisenä vuonna kansanäänestyksessä niukasti hyväksytty presidentin valtaa lisäävä perustuslain uudistus astuisi myös voimaan ennenaikaisesti vaalien jälkeen.

Turkin presidentinvaaleissa kesäkuussa 2018 presidentti Recep Tayyip Erdoğan voitti ja voimaan astui perustuslain uudistus, joka lisäsi huomattavasti presidentin valtaa. Samassa yhteydessä pidettiin parlamenttivaalit, joissa hallitseva puolue, Erdoğanin AKP sai liittolaisineen parlamenttiin enemmistön. 

Turkin rikoslain 299. pykälän mukaan presidentin loukkaaminen on laitonta. Siitä voidaan tuomita vuodesta neljään vuoteen vankeutta, ja jos loukkaus tapahtuu julkisesti, voidaan tuomiota pidentää kuuteen vuoteen. Pykälä on ollut Turkin rikoslaissa vuodesta 2005 lähtien, mutta ennen kuin Recep Tayyip Erdoğanista tuli maan presidentti, ei sitä juurikaan sovellettu. Vuodesta 2014 lähtien presidentin loukkaamisesta nostettujen rikostapausten määrä on noussut kymmeniin tuhansiin. Elokuussa 2021 tapauksia oli yli 38 000, ja noin puolet syytetyistä tuomittiin vankeusrangaistuksiin.

Turkin armeija kärsi alkuvuodesta 2020 tappioita Syyrian armeijalle miehittämällään alueella Pohjois-Syyriassa. Erdoğan vaati tukea EU:lta ja Natolta. Kun tukea ei kuulunut Turkki alkoi lähettää maaliskuun alussa maassa asuvia siirtolaisia Kreikan rajalle.
Kreikka sulki rajansa ja käännytti tulijat takaisin Turkkiin.
Turkin sisäministeri Süleyman Soylu ilmoitti armeijan lähettävän rajalle tuhat erikoisjoukkojen sotilasta varmistamaan että siirtolaiset eivät palaa takaisin Turkkiin. Rajalla oli väkivaltaisia yhteenottoja Kreikan rajavartijoiden ja tulijoiden välillä. Kreikan armeijan videolla nähdään myös Turkin armeijan panssariauton repivän alas raja-aitaa maiden välillä.

Lähteet 
 Turkey's charismatic pro-Islamic leader. BBC, 2002. 
 Senyener, Sebnem: Why there is a Turkish carpet on the psychiatric couch. Eurozine.

Viitteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 

 Turkin presidentin sivusto 
 Recep Tayyip Erdoğan Ylen Elävässä arkistossa 
 

Turkin pääministerit
Turkin presidentit
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt