Eduskunnan oikeusasiamies

Eduskunnan oikeusasiamies (lyhenne EOA, ) on oikeuskanslerin ohella ylin laillisuusvalvoja Suomessa. Heidän toimivaltuutensa ovat muuten samat, mutta oikeusasiamies ei voi puuttua hallituksen eikä asianajajien valvontaan. Oikeusasiamiehen rinnalla on myös vuodesta 1972 alkaen ollut yksi, 1998 alkaen kaksi apulaisoikeusasiamiestä.

Tehtävät 
Oikeusasiamiehen tehtävä on valvoa, että viranomaiset ja virkamiehet noudattavat lakia ja täyttävät velvollisuutensa. Hän valvoo myös muita henkilöitä silloin, kun he hoitavat julkista tehtävää.

Työssään oikeusasiamies seuraa erityisesti, että perusoikeudet ja ihmisoikeudet toteutuvat. Hänellä on lisäksi erityistehtävänä valvoa, miten poliisi käyttää telepakkokeinoja ja peitetoimintaa. Eduskunnan toivomuksesta hän seuraa myös lasten oikeuksien toteutumista.

Oikeusasiamies valvoo laillisuutta etupäässä tutkimalla hänelle tulleita kanteluita. Hän voi puuttua epäkohtiin myös omasta aloitteestaan. 

Toimenkuvaan kuuluvat lisäksi tarkastukset virastoissa ja laitoksissa, erityisesti vankiloissa, varuskunnissa ja muissa suljetuissa laitoksissa. Näin hän seuraa vankien, laitoksiin suljettujen ja asepalvelusta suorittavien sekä rauhanturvaamishenkilöstön kohtelua.

Oikeusasiamiehen tehtävät on määritelty perustuslaissa ja eduskunnan oikeusasiamiehestä annetussa laissa.

Toimivalta
Oikeuskanslerilla ja eduskunnan oikeusasiamiehellä ei ole suoraa käskyvaltaa viranomaisiin nähden, vaan he voivat esittää käsityksensä jostain asiasta, kiinnittää viranomaisen huomiota johonkin asiaan, antaa huomautuksen tai erityistapauksissa määrätä syytteen nostettavaksi. Hyvin perustellut kannanotot yleensä riittävät ja virkamiehet tottelevat niitä liki poikkeuksetta. 

Oikeusasiamiehen toimivaltaa säätelee laki eduskunnan oikeusasiamiehestä (14.3.2002/197). Oikeusasiamiehen ja oikeuskanslerin välistä tehtävienjakoa ohjaa laki valtioneuvoston oikeuskanslerin ja eduskunnan oikeusasiamiehen tehtävien jaosta (330/2022).

Toimenpiteet 
Selvästi useimmin kantelut eivät aiheuta mitään toimenpidettä. Esimerkiksi vuonna 2013 noin 85 % ei johtanut mihinkään. Tapauksista jäi kokonaan tutkimatta 32 % tai niissä esitellyille asioille ei tehty mitään 53 %. Vain 15 % johti toimenpiteisiin.

Toimenpiteistä selvästi yleisin on "käsityksen" saattaminen viranomaisen tietoon. Käsitys voi olla luonteeltaan moittiva tai ohjaava. Käsitysten antamisia oli vuonna 2013 noin 74 % kaikkiaan 840:stä toimenpiteestä. Useimmin toimenpiteet kohdistuivat sosiaaliturvaan, poliisiviranomaisiin, vankeinhoitoviranomaisiin, terveydenhuoltoviranomaisiin tai työhallinnon viranomaisiin.

Kantelun tekeminen 
Kantelu tehdään aina kirjallisesti. Kantelun voi toimittaa postitse, faksitse, sähköpostitse tai lähettämällä sähköisen kantelulomakkeen oikeusasiamiehen sivustolta.

Mitään erityisiä muotovaatimuksia kantelukirjelmälle ei ole. Oikeusasiamiehen internet-sivuilla on tiedot siitä, mitä tietoja oikeusasiamies vähintään tarvitsee asian ratkaisemiseksi. Nimettömiä kanteluita ei käsitellä. Kantelussa on hyvä olla liitteenä kopiot asiaan liittyvistä päätöksistä ja muista asiakirjoista.

Oikeusasiamiehen kansliasta saa ohjeita kantelun tekemiseen. Kansliasta ei kuitenkaan saa oikeudellista neuvontaa. Tätä neuvontaa kansalainen saa puolestaan julkisesta oikeusavusta. Palvelu on maksullista, mutta jollei kansalaisella ole varaa itse hankkia tarvitsemaansa apua, se voidaan kustantaa joko osaksi tai kokonaan valtion varoin.

Käsiteltävien tapauksien määrä on kasvanut vuosi vuodelta. Vuonna 2012 eduskunnan oikeusasiamiehelle saapui 4 723 kantelua ja hän ratkaisi 5 002 asiaa ja 2013 saapui 5 506 kantelua ja ratkaistiin 5 762 asiaa. Noin kymmenesosaa saapuvista asioista ei luokitella kanteluiksi. Osa asioista on viranomaisilta tulevia lausunto- tai kuulemispyyntöjä tai kansalaisten kirjoituksia, joita ei luokitella kanteluiksi vaan "muiksi kirjoituksiksi". Osa asioista on siirretty oikeuskanslerilta oikeusasiamiehelle, koska asiat ovatkin oikeusasiamiehen alaa. Oikeusasiamies myös aloittaa joidenkin asioiden selvityksen omasta aloitteestaan.

Oikeusasiamiehet

 Erik Alopaeus 1920
 K.V. Holma 1921–1922
 Hugo Lilius 1923–1925, 1930–1931
 Y.W. Puhakka 1925–1928
 Johan Otto Söderhjelm 1929–1930
 Esko Hakkila 1932–1945
 Reino Kuuskoski 1946–1947
 Mauno Laisaari 1947–1951
 Paavo Kastari 1952–1956
 Marjos Rapola 1956–1961
 Risto Leskinen 1962–1970
 Kaarlo L. Ståhlberg 1970–1973
 Jorma S. Aalto 1974–1986
 Olavi Heinonen 1986–1989
 Jacob Söderman 1989–1995
 Lauri Lehtimaja 1995–2001
 Riitta-Leena Paunio 2002–2009
 Petri Jääskeläinen 2010–

Apulaisoikeusasiamiehet
Eduskunnan apulaisoikeusasiamiehinä ovat toimineet:
 Aapo Lehtovirta 1972–1979
 Klas Ivars 1980–1987
 Pirkko K. Koskinen 1988–1995
 Riitta-Leena Paunio 1996–2001
 Jaakko Jonkka 1998–2001
 Petri Jääskeläinen 2002–2009
 Ilkka Rautio 2001–2005
 Jukka Lindstedt 2005–2009
 Jussi Pajuoja 2009–2017
 Maija Sakslin 2010–
 Pasi Pölönen 2017–

Katso myös
 Euroopan oikeusasiamies

Lähteet

Aiheesta muualla
 Oikeusasiamiehen sivusto

 

Suomen laillisuusvalvojat