Ottokar I Přemysl

Ottokar Přemysl (n. 1155 – 15. joulukuuta 1230) oli Böömin kuningas 1198–1230. Hän oli kuningas Ladislaus II:n nuorempi poika Přemyslidien sukua. Hänen aikanaan Böömin kuninkuudesta tuli perinnöllinen.

Keisari Henrik VI tunnusti hänet Böömin hallitsijaksi 1192. Hänet kuitenkin syrjäytettiin pian hänen osallistuttuaan salaliittoon Saksan ruhtinaiden kanssa syrjäyttää Hohenstaufenit. Hyödyntäen Saksan sotaa Filip Svaabialaisen ja Welfin suvusta keisariksi valitun Otto IV:n välillä hän kuitenkin julisti itsensä uudelleen Böömin kuninkaaksi. Filip  tunnusti arvonimen saadakseen tukea sotaan Ottoa vastaan.

Vuonna 1199 Ottokar hankkiutui eroon vaimostaan Meisenin Adelheidista ja nai Unkarin kuninkaan Bela III:n nuoren tyttären.

Vuonna 1200 kun Otto oli niskan päällä, Ottokar hylkäsi liitonsa Filipin kanssa ja julisti tukevansa Ottoa. Otto ja paavi Innocentius III tunnustivat hänet perinnölliseksi Böömin kuninkaaksi. Filip kuitenkin hyökkäsi Böömiin ja pakotti Ottokarin maksamaan sakkoa. Ottokar kääntyi taas Filipiä vastaan ja nuoren kuninkaan Fredrik II:n puolelle. Vuonna 1212 Fredrik antoi Ottokarille Sisilian kultaisen bullan, joka tunnusti Ottokarin ja perillisensä Böömin kuninkaiksi. Kuningas ei näin ollut enää keisarin nimitettävissä ja hänen täytyi osallistua vain lähellä Böömiä pidetyille valtiopäiville. Böömin kuninkaiden täytyi myös hankkia keisarille 300 ritaria henkivartijoiksi kun he menivät Roomaan paavin kruunattaviksi.

Vuonna 1226 Ottokar lähti sotaan Itävallan Fredrik II:sta vastaan, kun Fredrik pilasi naimakaupan, jolla Ottokarin tytär Agnes Böömiläinen olisi naitettu keisari Fredrik II:n pojalle Henrikille. Ottokar suunnitteli naittavansa tyttärensä myös Englannin Henrik III:lle, mutta keisari esti tämän, koska tiesi Henrikin vastustavan Hohenstaufeneita.

Böömin hallitsijat