Pekoraali

Pekoraali ( 'karja') tarkoittaa typerän mahtipontista ja naurettavaa kirjoitelmaa tai puhetta.

Sanan etymologia
Sana pekoraali on tullut suomen kieleen ruotsista (pekoral), jossa sana tavataan ensi kerran 1790-luvulla. Substantiivi pekoral tarkoittaa kirjoitelmaa – runoutta tai proosaa –, jonka hupsuus ja mahtipontisuus synnyttää tahtomattaan naurettavan vaikutelman; adjektiivi pekoral tarkoittaa 'laumoille suunnattua' kirjallisuutta tms. Alun perin sana on latinalaista perua: pecoralis tarkoittaa 'karjalle, laumalle sopivaa' (lat. gen. pecoris).

Kirjallisuudentutkija Daniel Möller määrittelee: ”Pekoraali on kirjallisuuden vastine rihkamataiteelle ja kalkkunaelokuville: taidetuotos, jossa kunnianhimon ja lopputuloksen ristiriita lyö korville.”

Suomenkielisessä kirjallisuudessa sanan pekoraali tunnetuin esiintymä lienee Lewis Carrollin kirjaan Liisan seikkailut peilimaailmassa (1871) sisältyvässä runossa "Pekoraali" (), jonka suomensivat Kirsi Kunnas ja Eeva-Liisa Manner vuonna 1974.

Ruotsissa pekoraaleja on julkaistu useissa antologioissa.

Lähteet

Kirjallisuutta
 
 
 
 

Kirjallisuuden käsitteet