Juice Leskinen Grand Slam

Juice Leskinen Grand Slam oli vuonna 1981 perustettu Juice Leskisen johtama yhtye, joka oli vuodesta 1991 lähtien Leskisen mukaan ”telakalla, mutta ei hajonnut”. Grand Slam koostui muutamasta Juice Leskisen aiemman Slam-yhtyeen loppuvaiheen muusikosta sekä nuorista lupauksista, jotka Juice pyysi yhtyeeseen etupäässä heidän soittotaitojensa perusteella. Myös henkilökemiat olivat tärkeitä, sillä yhtye teki 1980-luvun ensimmäisellä puoliskolla satoja keikkoja ympäri Suomen.

Leskinen piti Grand Slamia soittotaidollisesti parhaana yhtyeenään. Sen jokainen jäsen osasi soittaa useampaa soitinta, laulaa – ja myös näytellä, sillä Grand Slamin keikat sisälsivät usein erilaisia teatraalisia aineksia pienoisnäytelmistä improvisoituihin laulunumeroihin asti.

Keikkailun vastapainoksi Juice Leskinen Grand Slam piti pitkiä keikkataukoja. Esimerkiksi vuonna 1983 julkaistun Boogieteorian alkeet peruskoulun ala-astetta varten, lyhyt oppimäärä -albumin jälkeen yhtye jäi neljäntoista kuukauden mittaiselle keikkatauolle. Grand Slam lopetti keikkailun vuoden 1986 Yölento-albumin jälkeen, Juice Leskisen terveydentilan heikennyttyä.

Vuoden 1991 Taivaan kappaleita -albumin jälkeen Grand Slam teki jälleen joitakin keikkoja (esim. juhannusfestivaaleilla), kunnes Leskinen päätti laittaa Grand Slam -yhtyeen ”telakalle” toistaiseksi, muusikoiden kiireistä ja monista projekteista johtuen. 

Vuonna 1994 Grand Slam kokoontui ja kävi äänittämässä kappaleen ”Sanonkoma”, joka päätyi Matti Pellonpään tekeillä olleeseen elokuvaan Viimeinen ilta. Lisäksi miehet esiintyivät Leena ja Pekka -ravintolan 10-vuotisjuhlissa, jossa rumpali Vesa Sytelän sijaisena oli Eppu Normaalin Aku Syrjä. Vuonna 1995 yhtye kokoontui vielä kerran ja soitti Matti Pellonpään muistotilaisuudessa, sillä Pellonpään toiveena oli, että ”Rällämi” soittaisi hänen hautajaisissaan.

Ilman Juicea 

Grand Slam säesti Pate Mustajärveä tämän soolo-singleillä Elämässä pitää olla runkkua/Yhdessä itkien (1983) ja Synnyimme lähtemään/Sen voi vain aavistaa (1986). Grand Slam solistinaan Leo Gaurilof julkaisi 1984 salanimellä Trio Jyrkkäkallio singlen Kissa ja korttipakka/When the James go Marchin’in.

Vuonna 2007 Juice Leskisen kuolemaa muistelemaan kokoontunut Grand Slam päätti tehdä kiertueen Leskisen muistoksi. Grand Slam nähtiin samana kesänä lukuisilla festivaaleilla sekä syksyllä klubikeikoilla. Tämä toistui myös vuonna 2008. Myös vuonna 2010 Grand Slam teki pienimuotoisen kiertueen. Yhtye julkaisi lokakuun 2009 lopussa EP-levyn, jonka nimikappale on ”Kuka meistä uskaltaa?”. Kappale jäi levyttämättä Taivaan kappaleita -levyn levytyssessioissa. Lisäksi EP:llä on Grand Slamin uudelleenlevytykset kappaleista ”Viidestoista yö”, ”Luonas kai olla saan” sekä ”Kaksoiselämää”.

Ensyklopedia-kerho 

Ensyklopedia-kerho oli Grand Slam -yhtyeen sisällä toiminut pienempi yhtye, joka esitti lyhyitä a cappella -tyylillä laulettuja humoristisia musiikkikappaleita Grand Slamin keikoilla. Ensyklopedia-kerhoon kuuluivat Anssi Tikanmäki, Antti Tammilehto ja Puntti Valtonen. He sanoittivat kansansävelmiin perustuvat kappaleensa yleensä keikkabusseissa, Juice Leskisen mukaan ”vaiheessa, jolloin muut olivat jo sammuneet”. Viisi Ensyklopedia-kerhon pientä laulua julkaistiin Grand Slamin Kuopio-Iisalmi-Nivala-live-LP:llä vuonna 1984. Salanimihupailuun kuuluu myös edellä mainittu Trio Jyrkkäkallio.

Jäsenet  
 Juice Leskinen, 1981–1995, laulu, kitara
 Anssi Tikanmäki, 1981–2010, koskettimet, taustalaulu
 Antti Tammilehto, 1981–2010, basso, taustalaulu
 Ila Loueranta, 1981–2010, koskettimet, kitara, taustalaulu
 Vesa Sytelä, 1981–2010, rummut, taustalaulu
 Hannu (Puntti) Valtonen 1982–1985 ja 2007–2010, laulu,kitara
 Jari Yliaho 1986–2010, kitara, taustalaulu
 Sakari Kuosmanen 1985–1986, laulu, kitara

Grand Slamin mukana kiersi joskus muitakin suomalaisia muusikoita ja taiteilijoita, vaikka eivät varsinaiseen yhtyeeseen kuuluneetkaan. Heistä tunnetuimpia ovat Pate Mustajärvi ja Matti Pellonpää, joka toimi ajoittain yhtyeen näennäisbasistina. Juice Leskinen Slam -yhtyeen kosketinsoittaja Eero "Safka" Pekkonen oli mukana Grand Slamin kiertueella kosketinsoittajana Tikanmäen ohella vuonna 1991.

Puntti Valtonen erosi Grand Slamista päästyään teatterikouluun vuonna 1985. Hän kuitenkin vierailee laulajana kummallakin lähtönsä jälkeen äänitetyllä Grand Slam -LP:llä, Yölennolla ja Taivaan kappaleilla, sekä soitti kitaraa joillakin Grand Slam -keikoilla myös eroamisensa jälkeen. Juicen kuolemaa seuranneella, vuoden 2007 Grand Slam -kiertueella Puntti Valtonen toimi yhtyeen pääsolistina.

Julkaisut

Albumit 

 Sivilisaatio (1982)
 Deep Sea Diver (1983)
 Boogieteorian alkeet peruskoulun ala-astetta varten, lyhyt oppimäärä (1983)
 Kuopio-Iisalmi-Nivala (live, 1984)
 Pyromaani palaa rikospaikalle (1985)
 Yölento (1986)
 Taivaan kappaleita (1991)

Singlet 

 Villi länsi / Atomisuoja (1982)
 Do the Stönö / Kulttuuri saapui Ähtäriin (1982)
 Nenästä verta, sielusta kultaa / Jalkahiki-Viki (1983)
 Eesti (On My Mind) / Kun rumba loppuu (1983)
 Pate Mustajärvi: Elämässä pitää olla runkkua / Yhdessä itkien (1983)
 Eesti (tanssimiksaus) / Arkadianmäen ongelmajätelaitos / MCMLXXXIV / Värisilmä-Valtonen (julkaisemattomaksi jäänyt maxi-EP, 1984)
 Pyhä toimitus / Inferno (1985)
 Trio Jyrkkäkallio: Kissa ja korttipakka / When the James go Marchin’in (1985)
 Musta aurinko nousee / Mimosan hipiä (1985)
 Jouluvirsi / Joulupukkivukki (1985)
 Isoisän hinttipussi / Korjaa blues (1986)
 Kaksoiselämää / Elämää (1986)
 Pate Mustajärvi: Synnyimme lähtemään / Sen voi vain aavistaa (1986)
 Vaasankin veri vapisee / Rakkauden ammattilainen (1986)
 Mikä hätänä / Molla (1986)
 Puhemies / Lamminpää (1987)
 Juice Leskinen Grand Slam Open: Yksinäiset sydämet / Radioaktiivisten marssi (1990)
 Pienestä pitäen / Daisarit / Siniristiloppumme / Action!!! (1991)
 Norjalainen villapaita / Mummon sekomehu (1992)
 Kuka meistä uskaltaa? (EP, 2009)

Lähteet 

Grand Slam
1980-luvun suomalaiset yhtyeet ja sooloartistit