Volkskammer

Volkskammer ("Kansankamari") oli Saksan demokraattisen tasavallan de jure -lainsäädäntöelin. Sen perustamisesta vuonna 1949 lähtien vuoden 1990 vapaisiin vaaleihin saakka kaikki parlamentin jäsenet valittiin Sosialistisen yhtenäisyyspuolueen hallitsemalta yhteislistalta nimeltään Kansallinen rintama.

Vaikka Itä-Saksan poliittinen järjestelmä näytti monipuoluejärjestelmältä, kaikki oppositiopuolueet olivat tosiasiallisesti SED:n ohjauksessa. Muita puolueita kuin SED:tä kutsuttiin nimellä blokkipuolueet. Parlamentissa oli paikkoja myös erilaisilla SED:n kanssa yhteistyötä tehneillä kansalaisjärjestöillä, kuten nuorisoliitto Freie Deutsche Jugendilla.

Paperilla Volkskammerilla oli valtaa, koska se nimitti maan hallituksen. Käytännössä parlamentti toimi kuitenkin pelkästään SED-puolueen päätösten laillistajana. Ainoa kerta, kun parlamentti ennen vuoden 1989 tapahtumia osoitti vastustusta SED:n päätöksille, oli 9. maaliskuuta 1972, kun 14 CDU:n 52 kansanedustajasta vastusti aborttilain uudistamista. Kansankamarin hyväksymässä uudessa aborttilaissa raskaudenkeskeytys sallittiin 12. raskausviikkoon asti ilman erityistä syytä. Lakia vastaan äänestäneen kristillisdemokraatit torjuivat sen kristilliseen uskoonsa vedoten. Ei-äänillä (ja muutamalla tyhjällä äänellä) ei ollut merkitystä lain läpimenon kannalta, mutta äänestys antoi maailmalle (virheellisen) kuvan aidosti moniäänisestä ja keskustelevasta parlamentista. 

Parlamentin koostumus vuosina 1981–1986 oli seuraavanlainen:

Vuonna 1976 Volkskammer muutti sitä varten rakennettuihin tiloihin Marx-Engels-Platzilla (nykyään alkuperäisellä nimellään Schloßplatz), Tasavallan palatsiin.

Volkskammerin puhemiehet 

Volkskammerin puhemies oli myös maan valtionpäämies.

Historialliset lainsäädäntöelimet
Saksan demokraattisen tasavallan politiikka