Dressed to Kill

Dressed to Kill on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Kissin kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin 19. maaliskuuta 1975 ja sen tuotti Kissin levy-yhtiö Casablanca Recordsin perustaja Neil Bogart, koska albumin nauhoittamisen aikaan talousongelmissa painineella levy-yhtiöllä ei ollut varaa palkata yhtyeelle varsinaista ammattituottajaa Dressed to Killin äänityksiin. Albumi on kestoltaan noin puolen tunnin mittainen ja se on Kissin lyhytkestoisin studioalbumi. Albumin pisin kappale "She" kestää hieman yli neljä minuuttia, kun taas albumin muiden kappaleiden keskimääräinen pituus on vain kaksi minuuttia ja neljäkymmentä sekuntia.

Albumi merkitsi merkittävää nousua Kissin uralle, sillä albumi saavutti Yhdysvalloissa Billboard 200-albumilistalla sijalle 32 kun taas yhtyeen edellinen studioalbumi Hotter Than Hell oli yltänyt samaisella listalla korkeimmillaan sijalle 100. ja debyyttialbumi Kiss sijalle 87. Albumin mainittavimpia kappaleita ovat muun muassa "She", "Rock Bottom", "C'mon and Love Me" ja "Rock and Roll All Nite", jonka yhtye soittaa edelleen jokaisen konserttinsa viimeisenä kappaleena.

Kappalemateriaalin kirjoittaminen ja äänittäminen 

Kissin laulaja ja rytmikitaristi Paul Stanley kirjoitti albumille neljä kappaletta, basisti-laulaja Gene Simmons kaksi ja soolokitaristi Ace Frehley yhden. Stanley ja Simmons kirjoittivat yhteistyössä yhden kappaleen kuten myös Frehley ja Stanley. Edellä mainittujen ohella albumille päätyi myös kappale "She", jonka Gene Simmons oli kirjoittanut entisen yhtyetoverinsa Stephen Coronelin kanssa soittaessaan edellisessä yhtyeessään Wicked Lester. Myös Paul Stanleyn säveltämä "Love Her All I Can" oli peräisin Wicked Lesterin ajalta. Ace Frehleyn oli tarkoitus laulaa säveltämässään kappaleessa "Getaway", mutta hänen mukaansa "hän oli tuolloin vielä liian ujo joten kappaleen lauluvastuu siirrettiin rumpali Peter Crissille". "Getawayn" ohella Frehley sävelsi myös Paul Stanleyn laulaman kappaleen "Rock Bottom" intron.

Albumin tuotti Casablanca Recordsin perustaja Neil Bogart, koska Casablancan taloudellinen tilanne ei antanut Kissin silloisen managerin, Bill Aucoinin, mukaan myöten oikean tuottajan palkkaamiseksi. Albumi nauhoitettiin New Yorkissa Electric Lady-äänitysstudion b-tiloissa, ja albumilla äänittäjänä työskennelleen Dave Wittmanin mukaan yhtä kappaletta kohden käytettiin vain "kaksi tai kolme ottoa ja albumin kaikkien kappaleiden pohjaosat nauhoitettiin studiossa livenä konserttitunnelman taltioimiseksi". Paul Stanley ja Ace Frehley käyttivät albumin äänityksissä kitaroissaan Fenderin Champ-putkivahvistimia ja Gene Simmons Ampegin B-15-bassovahvistinta. Paul Stanleyn mukaan Ace Frehley oli rakentanut kitarakaappinsa pahvilaatikon sisään omalaatuisen äänimaailman aikaansaamiseksi.

Julkaisu ja menestys 
Dressed to Kill julkaistiin virallisesti 19. maaliskuuta 1975 vinyylilevynä ja C-kasettina. Albumin uusintapainos julkaistiin vuonna 1985 ja ensimmäinen CD-formaatin painos vuonna 1987. Albumi julkaistiin uudelleenmasteroituna painoksena CD-formaatissa vuonna 1997 osana Kissin The Remasters-julkaisusarjaa joka kattoi yhtyeen koko tuotannon vuosien 1974-1989 väliltä. Dressed to Killin sijoitus Yhdysvalloissa Billboard 200-listalla oli 32, ja Recording Industry Association of America myönsi yhtyeelle albumista kultalevyn vuoden 1977 helmikuussa albumin ylitettyä 500 000 myydyn äänitteen rajan.

Yhdysvalloissa albumilta julkaistiin kaksi singleä; "Rock and Roll All Nite" b-puolenaan "Getaway" ja "C'mon and Love Me" niin ikään b-puolenaa "Getaway". "Rock and Roll All Nite" nousi Billboard Hot 100-listalla korkeimmillaan sijalle 57 kun taas "C'mon and Love Me" ei saavuttanut listasijoituksia laisinkaan. Singlejulkaisujensa kehnosta menestyksestä huolimatta Dressed to Kill myi yllättävän hyvin. "Rock and Roll All Niten" liveversio Kissin ensimmäiseltä livealbumilta Alive! julkaistiin singlenä vuoden 1975 lokakuussa ja se nousi Billboard Hot 100-listan sijalle 12 ja oli Kissin uran ensimmäinen Top 20-single. Se tehosti sekä Dressed to Killin että myös Alive!:n ja yhtyeen kahden ensimmäisen studioalbumin myyntilukemia ja teki Kissistä 1970-luvun suosituimman yhtyeen Yhdysvalloissa.

Kappalelista

Kokoonpano 
 Paul Stanley - rytmikitara, laulu kappaleissa "Room Service", "Rock Bottom", "C'mon and Love Me", "Anything for My Baby", "She" ja "Love Her All I Can", soolokitara kappaleessa "C'mon and Love Me", taustalaulu
 Gene Simmons - bassokitara, laulu kappaleissa "Two Timer", "Ladies in Waiting", She" ja "Rock and Roll All Nite", taustalaulu
 Ace Frehley - soolokitara ja taustalaulu
 Peter Criss - rummut, laulu kappaleessa "Getaway", taustalaulu

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Kissin albumit
Vuoden 1975 albumit