Aivokuolema

Aivokuolemalla tarkoitetaan tilannetta, jossa aivojen toiminta on peruuttamattomasti loppunut, vaikka sydän ja verenkierto vielä toimivat. Aivokuolemassa aivojen sähkötoiminta ja refleksit lakkaavat täydellisesti ja pysyvästi. Myös hengitys on lakannut, ja tilaa voidaan pitää yllä ainoastaan hengityskoneen avulla. Aivokuolema voi johtua koko aivoihin kohdistuneesta vammasta tai paikallisesta vauriosta aivorungossa.

Aivokuolemasta ei voi toipua, sillä verenkierron loputtua alkaa itsestään hajoaminen eli solujen tuhoutuminen. Aivokuolleena ei voi olla viikkoja, puhumattakaan kuukausista tai vuosista. Koska aivojen verenkierto on pysyvästi lakannut, aivot alkavat hajota. Myöskään verenpainetta ja sydämen toimintaa ei voida pitää yllä muutamia vuorokausia pitempään tehohoidonkaan avulla, vaan aivokuolleen sydämen toiminta lakkaa joka tapauksessa muutamien vuorokausien kuluessa.

Aivokuolleen henkilön aivotoiminta on peruuttamattomasti ja täydellisesti lakannut, jolloin tämä on Suomen lain mukaan kuollut. Aivokuolleen henkilön hengitystä ja verenkiertoa voidaan tilapäisesti ylläpitää, jos häneltä on tarkoitus ottaa elimiä luovutettavaksi.

Aivokuoleman toteavat neurologi ja anestesiologi yhdessä.

Katso myös

 Tajuttomuus
 Kooma
 Vegetatiivinen tila

Lähteet
 Neurologia (1. painos 2001, Kustannus Oy Duodecim)
 Artikkeli "Aivokuolema", Yleislääkärin tietokanta 11.04.1997 Kati Juva

Viitteet

Aiheesta muualla 
 

Kuolema
Neurologiset sairaudet
Seulonnan keskeiset artikkelit