Cesium-137

Cesium-137 (137Cs) on cesiumin radioaktiivinen isotooppi, joka muodostuu yleisimmin ytimen halkeamis- eli fissioreaktiossa.

Cesium-137:n puoliintumisaika on noin 30 vuotta. Suurin osa isotoopista cesium-137 hajoaa beeta­hajoamisella bariumin metastabiiliksi isomeeriksi barium-137m:ksi (137mBa, Ba-137m). Ba-137m:n puoliintumisaika on noin 153 sekuntia ja se hajoaa lopulta stabiiliksi barium-137:ksi. Hajoamisessa vapautuu energiaa 1,175628 MeV.

Cesium-137:ää ja siitä lähtevää säteilyä käytetään muun muassa säteilymittarien kalibrointiin, sädehoitoon sekä nesteiden virtausten ja materiaalien paksuuden mittaamiseen.

Cesium-137:ää on levinnyt ympäristöön muun muassa Tšernobylin ydin­voimala­onnettomuudessa 1986 ja Fukushiman ydin­voimala­onnettomuudessa 2011.

Terveysvaikutukset 

Cesium-137 liukenee veteen ja se käyttäytyy elimistössä samalla tavalla kuin kalium ja rubidium. Elimistössä cesium leviää enemmän tai vähemmän tasaisesti koko elimistöön, lihaksiin enemmän ja luustoon vähemmän. Cesiumin biologinen puoliintumisaika on lyhyt, noin 70 päivää. Koirilla tehdyt kokeet osoittavat yhden annoksen suuruudeltaan 3 800 μCi/kg (noin 44 μg/kg cesium-137:ä) tappavan kolmessa viikossa.

Cesium-137-myrkytystä voidaan hoitaa preussinsinisellä, joka sitoo sen kemiallisesti ja jouduttaa siten sen poistumista elimistöstä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Centers for Disease Control and Prevention (CDC) Radioisotope Brief: Cesium-137 (Cs-137)  

Isotoopit