Crash Team Racing

Crash Team Racing (lyhennettynä CTR) on Naughty Dogin kehittämä ja Sony Computer Entertainment Europen Crash Bandicoot -pelisarjaan kuuluva ajopeli. Peli julkaistiin PlayStationille vuonna 1999 ja digitaalisena latauksena PlayStation Networkissa vuonna 2007.

Crash Team Racing on pelisarjansa neljäs osa, sen ensimmäinen ajopeligenren peli ja pelisarjan viimeinen Naughty Dogin kehittämä peli. Pelin tarina keskittyy Crash Bandicoot -pelisarjan hahmoista koostuvan joukkion pyrkimyksiin pysäyttää itserakkaan Nitros Oxiden suunnitelma heidän kotiplaneettansa tuhoamiseksi. Pelissä pelaaja voi valita ohjattavakseen jonkun Crash Bandicoot -pelisarjan 15 hahmosta, joista tosin vain kahdeksan on pelattavissa pelin alussa. Kilpailujen aikana voi käyttää hyödyksi aseita ja nopeuttavia voimistajia.

Kriitikot kehuivat Crash Team Racingiä pelattavuudesta ja grafiikasta, joskin pelin äänimaailma otettiin vastaan ristiriitaisesti. Pelin epäsuora jatko-osa Crash Nitro Kart julkaistiin vuonna 2003 Game Boy Advancelle, GameCubelle, PlayStation 2:lle, Xboxille ja N-Gagelle.

Pelaaminen 

Crash Team Racing on ajopeli, jossa pelaaja ohjaa Crash Bandicoot -pelisarjan hahmoja, joista useimmat kilpailevat mikroautoilla. Ajaessaan pelaaja voi peliohjaimen sauvoja ja painikkeita käyttämällä kiihdyttää, ohjata, peruuttaa, jarruttaa, pomppia ja käyttää aseita tai ominaisuuksien voimistajia. Pelin radoille ja areenoille on sijoiteltu kahdenlaisia laatikoita, joista kysymysmerkeillä merkittyjä päin ajamalla ja rikkomalla saa käyttöönsä aseita tai voimistajia. Kun pelaaja saa laatikon rikkomalla käyttöönsä aseen tai voimistajan, se ilmestyy näkyviin keskelle ruudun yläreunaa. Aseita ja voimistajia voi käyttää muiden kilpailijoiden häiritsemiseen tai oman ajon parantamiseen. Raidalliset hedelmälaatikot sisältävät "wumpa-hedelmiä", joita kymmenen kappaletta keräämällä pelaajan auto nopeutuu ja kerätyt aseet sekä voimistajat vahvistuvat.

Oleellinen Crash Team Racingissä ajamiseen vaikuttava liike on ”power slide” eli kiihdytysvoiman kerääminen autoa sivuttain liu'uttamalla: pelaaja suorittaa liu'un painamalla yhtä ohjaimen yläosan paniketta hypäyttääkseen autoa ja ohjaamalla ajokin vinoon ennen sen putoamista maahan. Autoa liu'uttaessa ”Turbo Boost Meter” -mittari näytön oikeassa alakulmassa täyttyy ja muuttaa väriään vihreästä punaiseksi. Pelaajan auton pakokaasu muuttuu samalla mustaksi. Ajokkia väliaikaisesti kiihdyttääkseen pelaaja painaa ohjaimen vastakkaista yläosapainiketta mittarin ollessa punaisella. Kiihdytysliu'un aikana pelaaja voi kiihdyttää ajokkia kolmesti viimeisen kiihdytyksen ollessa kahta aikaisempaa voimakkaampi. Liian pitkään liu'ussa odottaessa ajokin kiihdytystila laukeaa, kiihdytysmahdollisuus menetetään, ja lopulta ajokki pyörähtää. Liukumisen lisäksi kiihdytysvoimaa voi kerätä kerryttämällä ilmassaoloaikaa ratojen esteiden yli hypätessä: mitä pidempään ajokki viipyy ilmassa, sitä voimakkaampi on kiihdytys ajokin palatessa maahan.

Pelitilat 

Crash Team Racingissä on viisi pelitilaa: Adventure eli seikkailutila, Time Trial eli aika-ajo, Arcade- ja Versus-kilpailutilat sekä Battle-taistelutila. Pelitiloissa pelaaja valitsee ohjattavakseen 1–8 hahmoa. PlayStation Multitap -ohjainlisäosalla myös kolmannen ja neljännen pelaajan yhtäaikainen pelaaminen on mahdollista. Adventure-pelitila on yksinpeli, jossa pelaajan on kierrettävä kaikki radat ja areenat ja kerättävä pokaaleja, reliikkejä, loppuvastusavaimia, CTR-merkkejä ja jalokiviä. Adventure-pelitilan päämäärä on pelastaa maailma tarinan antagonisti Nitros Oxidelta voittamalla kilpailut 16 eri radalla. Pelin alussa pelaajalla on kilpailtavanaan vain kaksi rataa. Uusia ratoja ja alueita avautuu ratoja voitettaessa. Jokaisella radalla pelaajan on voitettava pokaali saavuttamalla kilpailun ensimmäinen sija. Kun alueen kaikki neljä pokaalia on voitettu, alueen loppuvastuksen autotalli () avautuu. Siellä pelaaja kilpailee loppuvastuksen nimikkoradalla vain tätä vastaan. Loppuvastuksen kukistuessa tämä luovuttaa avaimen, jolla pelaaja pääsee uusille alueille ja lopulta kohtaamaan Oxiden tämän avaruusaluksessa.

Alueen pokaalien ja loppuvastusavaimen voittamisen jälkeen radoille avautuu uusia pelimuotoja. Reliikkikisassa () pelaaja ajaa radalla kolme kierrosta yksin mahdollisimman nopeasti. Radalle on sijoiteltu sekuntilaatikoita, joita rikottaeessa ajanotto pysähtyy, ja radan kaikki laatikot rikottaessa loppuajasta vähennetään kymmenen sekuntia. Pelaaja voittaa reliikin alittaessaan näytöllä ilmoitetun aikarajan. Toisessa avautuvassa pelimuodossa, CTR-haasteessa () pelaajan on kilpailun voittamisen lisäksi kerättävä radalle ripotellut C- T- ja R-kirjaimet. Onnistuessaan pelaaja palkitaan CTR-merkillä, jota on viittä eri väriä: punaisia, vihreitä, sinisiä, keltaisia ja violetteja. Violetteja CTR-merkkejä saa erityisiltä lisäradoilta, joilla on kerättävä 20 kristallia annettu aikaraja alittaen. Kun pelaaja on kerännyt neljä samanväristä CTR-merkkiä, avautuu Gemstone Valley -alueella värin cup-kisa (), neljän radan turnaus, jonka voitosta pelaaja palkitaan jalokivellä. Läpäistäkseen pelin pelaajan on kerättävä kaikki pokaalit, loppuvastusavaimet, reliikit, CTR-merkit ja jalokivet ja tämän jälkeen voitettava Nitros Oxide kilpailussa yksi yhtä vastaan.

Time Trial- eli aika-ajo-pelitila on yksinpeli, jossa pelaaja yrittää ajaa minkä tahansa pelin radan nopeimman ajan. Aika-ajotilassa radat ovat pelkistetyt, eli siinä ei ole muita kuljettajia eikä laatikoiden antamien aseiden tai wumpa-hedelmien tuomia lisäetuja. Radalla aika-ajon suoritettuaan pelaaja voi tallentaa ”aaveen”, suorituksensa tallenteen, jota vastaan pelaaja voi halutessaan jatkossa aika-ajotilassa kilpailla. Arcade-pelitilassa pelaaja voi nopeasti selata ja kilpailla ratavalikoimassa. Pelaaja voi valita ajettavakseen joko yksittäisen radan tai yhden neljästä cup-kilpailuista, joissa kilpaillaan sijoituspisteistä neljällä radalla. Arcade-pelitila on yksin- tai kaksinpeli muiden kuljettajien ollessa tietokoneohjauksessa. Kilpailun vaikeustaso ja kierrosmäärä ovat muokattavissa. Versus-pelitila on Arcade-pelitilan kaltainen, mutta ihmispelaajia on oltava vähintään kaksi.

Battle-pelitilassa enintään neljä pelaajaa voi taistella toisiaan vastaan aseita käyttäen seitsemällä erityisellä areenalla. Taistelun säännöt ovat muokattavissa. Etukäteen valittavia asetuksia ovat muun muassa voittotapa ja taistelun kesto, joka vaikuttaa osumapisteiden ja minuuttien määrään. Valittavia voittotapoja on kolme. Ensimmäisessä pelaaja, joka ensin kerää viisi, kymmenen tai 15 osumapistettä, voittaa. Toisella ratkaisutavalla voittaja on eniten osumapisteitä kolmessa, kuudessa tai yhdeksässä minuutissa kerännyt pelaaja. Kolmannessa pelimuodossa kukin pelaaja saa alkuun kolme, kuusi tai yhdeksän elämää, ja taistelulla on kolmen tai kuuden minuutin tai rajoittamaton peliaika. Pelaaja, jolla on jäljellä eniten elämiä ajan loppuessa, voittaa. Rajoittamattoman aikarajan taistelu kestää siihen asti, kunnes jäljelle jää yksi pelaaja. Kolme ja neljä pelaajaa voivat muodostaa 2 vs. 1-, 2 vs. 2-, 3 vs. 1- ja 1 vs. 1 vs. 2 -taisteluja.

Juoni

Hahmot 

Crash Team Racingissä on 15 pelattavaa hahmoa, joista kahdeksan on pelattavissa alusta lähtien. Crash Bandicoot, pelisarjan pääprotagonisti, on monipuolinen kilpailija tasapuolisilla kiihtyvyydellä, huippunopeudella ja kääntyvyydellä. Samanlaisilla ajo-ominaisuuksilla varustettu Tohtori Neo Cortex, Crashin arkkivihollinen ja hullu tiedemies, haluaa pysäyttää Nitros Oxiden valloittaakseen maailman itse. Crashin pikkusisko Coco Bandicoot on tietokonenero, joka asensi mikrosiruja autoonsa parannellakseen sen kiihtyvyyttä. Cocon tavoin autonsa kiihtyvyyttä lisäosin paranteli ilmailuinsinööri Tohtori N. Gin. Puran ja Polarin autot ovat hitaahkoja mutta tiukoissa mutkissa hyvin ohjautuvia. Tiny Tigerin ja Dingodilen ajokit kääntyvät huonosti mutta ovat nopeita.

Tarinan pääantagonisti Nitros Oxide on julistanut itsensä galaksin nopeimmaksi kuljettajaksi ja uhkaa muuttaa Maan betoniseksi pysäköintialueeksi. Ennen Oxidea pelaaja kohtaa neljä loppuvastushahmoa: Ripper Roo on mielisairas pakkopaitaan puettu kenguru, Papu Papu on ylipainoinen saaren alkuasukasheimopäällikkö, Komodo Joe on puhevikainen komodonvaraani ja Pinstripe Potoroo ahne liituraitapukuinen päästäiskenguru. Nämä neljä päävastusta sekä epätäydellinen ja moraaliltaan epäselvä Crash Bandicootin klooni Fake Crash avautuvat pelattaviksi hahmoiksi Adventure-pelitilaa läpipelatessa. Pelattavia hahmoja ovat myös Tohtori Nefarious Tropy, joka avautuu pelattavaksi alittamalla kaikki hänen asettamansa aikarajat Time Trial -pelimuodossa, ja Penta Penguin, neutraali pingviini, jonka voi saada käyttöönsä ainoastaan päävalikkoon syötettävällä koodilla. Vastoin yleistä luuloa Nitros Oxide ei ole pelattava hahmo, eikä häntä sellaiseksi edes pelin kehittäjien mukaan muistirajoitusten vuoksi tarkoitettu: emulaattorin avulla N. Oxide on pelattavissa muutamalla radalla, jolloin peli saattaa kaatua.

Pelaajan oppaina toimivat noitatohtorinaamiokaksoset Aku Aku ja Uka Uka, jotka kumpikin antavat pelaajalle neuvoja ajotaitojen kehittämiseen. He ovat myös kilpailujen aikana saatavissa olevia voimistajia, jotka suojelevat pelaajaa kaikilta esteiltä ja hyökkäyksiltä kuiluja ja syvää vettä lukuun ottamatta sekä nopeuttavat ajokkia.

Tarina 

Maan asukkien vieraaksi saapuu avaruusolento Nitros Oxide, joka väittää olevansa galaksin nopein kuljettaja. Oxide haastaa Maan peliinsä (”jossa nopeimmat selviytyvät”) kutsuen Maan nopeimman kuljettajan kilpailemaan kanssaan. Jos Maan kuljettaja voittaa, Oxide lupaa jättää Maan rauhaan, mutta jos Oxide voittaa, hän muuttaa Maan betoniseksi pysäköintialueeksi ja orjuuttaa sen asukkaat. Vastaten Oxiden haasteeseen pelaajan ohjaama hahmo kerää neljä loppuvastusavainta päästäkseen sisään Oxiden avaruusalukseen ajamaan tätä vastaan. Pelaajan voittaessa Oxiden tämä lähtee Maasta väliaikaisesti mutta lupaa palata, kun kaikki reliikit on kerätty. Hävittyään tämän jälkeen uudestaan Oxide pitää lupauksensa ja lähtee vihaisena Maasta lopullisesti. Epilogissa lopputekstien yhteydessä kerrotaan, mitä pelin hahmot tekivät tarinan tapahtumien jälkeen. Nitros Oxide itse palaa Gasmoxia-kotiplaneetalleen ja eristäytyy yhteiskunnasta. Hän käy tappiostaan yli päästäkseen vuosia terapiassa ja aloittaa ajamisen yksipyöräisellä vain joutuakseen määrittelemättömään hirvittävään onnettomuuteen.

Kehitys 

Crash Team Racingin kehittäminen aloitettiin hahmoilla, joilla ei ollut kiinnekohtia Crash Bandicoot -pelisarjan hahmoihin. Naughty Dog esitteli edistymistään Sonylle ja ilmaisi kiinnostuksensa teemoittaa peli Crash-pelisarjan hahmoilla. Sony hyväksyi ajatuksen ja teki pelisarjan hahmojen käyttöoikeudesta sopimuksen Universalin kanssa. Mikäli sopimusta ei olisi syntynyt, peli olisi voitu tehdä siihen varta vasten kehitetyillä hahmoilla. Naughty Dog aloitti Crash Team Racingin tuotannon saatuaan valmiiksi Crash Bandicoot 2: Cortex Strikes Backin: Crash Team Racingin pelimoottori kehitettiin yhtä aikaa Crash Bandicoot 3: Warpedin tuotannon kanssa. Kehitysvaihe kesti kahdeksan kuukautta, ja sen budjetti oli 2,4 miljoonaa dollaria. Pelisarjan kolmeen viimeiseen osaan hahmot suunnitelleet Charles Zembillas ja Joe Pearson suunnittelivat CTR:n hahmot. Nitros Oxide oli alun perin nopeudesta pakkomielteinen hullu tiedemies joka suunnitteli nopeuttavansa koko maailman sen loppuun asti. Koska erilaisia ihmis-, eläin- ja konehahmoja sekä näiden yhdistelmiä oli kuitenkin käytetty Crash Bandicoot -loppuvastuksina jo ennestään paljon, päätettiin Nitros Oxidesta tehdä ulkoavaruudellinen olento. Alkuperäiseen ”maailman nopeuttaminen” -juoneen viitataan Glenn Herdlingin kirjoittamassa ja Neal Sterneckyn piirtämässä mainossarjakuvassa, joka julkaistiin Disney Adventures -lehden talven 2000 numerossa.

Pelin prototyyppivaiheessa tuotantoryhmä loi kopion Diddy Kong Racing -pelin Crescent Island -radasta kokeillakseen, olisiko samanlaajuisen kilparadan luominen PlayStationille mahdollista. Jopa 64 ajokkipyörän neljään osaan jaettavalle ruudulle tuominen oli pelin tekohetkellä monimutkaista, ja ohjelmoija Greg Omi kehitti menetelmän rekaiden kuvantamiseksi kameraperusteisina kaksiulotteisina muun grafiikan päällä näytettävinä kuvina. Kiihdytysjärjestelmä, joka tehostaa pelaajan nopeutta hetkellisesti auton liu’uttamisen tai ilmalennon jälkeen, lisättiin Crash Team Racingiin, jotta pelistä tulisi vanhoja mikroautoilupelejä vuorovaikutteisempi ja pelaajakohtaisempi. Pelin pääantagonisti N. Oxidesta ei ollut tarkoitus tehdä pelattavaa hahmoa PlayStation-konsolin muistirajoitusten vuoksi. Muistirajoitukset vaikttivat myös muiden pelattavien hahmojen valikoimaan: Polarin ja Puran oli alkujaan tarkoitus olla samassa ajokissa yhdessä ohjattava hahmo, mutta heidät jaettiin kahdeksi eri hahmoksi. Myös kummankin Komodo-veljeksen oli tarkoitus olla mukana pelissä ennen Komodo Moen lopullisesta versiosta pois jättämistä.

Ääniraita 

David Baggett tuotti pelin ääniraidan, ja Josh Mancell sekä Mutato Muzika sävelsivät sen musiikin. Mike Gollum, Ron Horwitz ja Kevin Spears Universal Sound Studiosilta loivat pelin ääniefektit. Clancy Brown antoi äänensä Tohtori Neo Cortexille ja Uka Ukalle ja ääninäyttelijä Brendan O’Brien Tohtori N. Ginille, Tiny Tigerille ja Pinstripe Potoroolle. Muita ääninäyttelijöitä pelissä olivat David A. Pizzuto, Mel Winkler, Michael Ensign, Hynden Walch, Billy Pope, ääniefektituottaja Mike Gollom, Michael Connor ja Chip Chinery. Crash Team Racing eteni kehittämisen alfavaiheeseen elokuussa 1999 ja betavaiheeseen syyskuussa. NASCAR-ajokki Nro 98 maalattiin Crash Bandicoot -teemaiseksi pelin mainostamiseksi.

Vastaanotto 

Crash Team Racing sai arvosteluja yhteen koostavalla Metacritic-sivustolla yleisesti positiivisia arvioita 88/100-keskiarvolla. Official PlayStation Magazine -lehti kuvaili Crash Team Racingiä ”peliksi joka teki kartingista coolia” ja julisti pelin olleen laadultaan omaa luokkaansa. Electronic Gaming Monthly -lehti huomioi, että peli oli saanut vahvasti vaikutteita Mario Kartista mutta olevan silti loistava moninpelattava. IGN:n Doug Perryn mukaan pelin pelattavuus ja grafiikka olivat ”kivenkovat” mutta Crashin hymy ärsyttävyydessään ”mielettömän kapitalistinen”. GameSpotin Jeff Gerstman kutsui peliä ”hienoksi Mario Kart -klooniksi” arvioiden sen onnistuneen siinä missä samankaltaiset pelit, kuten Mega Man Battle & Chase, Bomberman Fantasy Race, Diddy Kong Racing, Chocobo Racing ja Mario Kart, olivat epäonnistuneet. Game Revolutionin arvostelussa kuvailtiin, että vaikka peli ”ei tuo paljoa lisää väsähtäneeseen genreen, se onnistuu tekemään kaiken hyvin”.

Crash Team Racingiä myytiin Euroopassa yli 1,5 miljoonaa kappaletta, Pohjois-Amerikassa 2,57 miljoonaa kappaletta ja Japanissa hieman alle 0,5 miljoonaa kappaletta. VGChartz-sivuston mukaan peliä oli myyty mailmanlaajuisesti toukokuuhun 2017 mennessä 4,79 miljoonaa kappaletta. Menestyksensä myös peli julkaistiin Sony Greatest Hits -sarjassa vuonna 2000 ja Platinum-versiona 12. tammikuuta 2001. Pelin epäsuora jatko-osa Crash Nitro Kart julkaistiin vuonna 2003 PlayStation 2:lle, Xboxille, GameCubelle, Game Boy Advancelle ja N-Gagelle ja oli ensimmäinen Crash Bandicoot -pelisarjan full motion videota sisältänyt peli.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen Crash Team Racing -sivu 
 

Crash Bandicoot -pelisarjan pelit
Vuoden 1999 videopelit
Ajopelit
PlayStation-pelit
PlayStation Network -pelit
Naughty Dogin videopelit