Morfiini

Morfiini on oopiumiunikon (Papaver somniferum) siemenkodasta saatavasta maitiaisnesteestä valmistetusta raakaoopiumista valmistettava alkaloidi. Morfiini on saanut nimensä kreikkalaisesta unen jumalasta Morfeuksesta (kr. Μορφέυς). Morfiinin kemiallisen rakenteen selvittyä siitä on tehty yli 200 erilaista johdosta voimakkuuksiltaan 0,025–10 000 × morfiinin teho. Suomessa morfiinia myydään valmistenimillä Morphin, Morphine, Oramorph ja Sendolor.

Historia 
Morfiinin eristi oopiumunikon maitiaisnesteestä ensi kerran 1804 apteekkari Friedrich Sertürner Saksassa. Hänestä tuli siten ensimmäinen ihminen, joka eristi lääkekasvista sen aktiivisen aineosan. Morfiinia myytiin kaupallisesti ensi kerran 1827, mutta vasta ruiskuneulan keksiminen 1857 sai sen käytön laajenemaan.

Se on ensimmäinen oopiumista ja yleensä mistään kasvista eristetty alkaloidi. Sitä käytettiin alusta alkaen kivunhoidossa ja apuna leikkauksissa.

1920–1930-luvulla Suomessa morfiinia käytettiin keskimääräistä enemmän verrattuna muihin Euroopan maihin. Morfiinia oli tuolloin laillisesti saatavissa apteekeista ilman reseptiä.

Syntetisointi 
Morfiinin syntetisoi ensimmäisen kerran yhdysvaltalainen Marshall D. Gates, Jr. Rochesterin yliopistosta vahvistaen siten morfiinin rakenteen juuri sellaiseksi, miksi Robert Robinson sen kuvaili 27 vuotta aiemmin. Synteesi perustuu syanodiketonin rakentamiseen dihydroksinaftaleenista. Tärkeä vaihe on korkeapaineinen Diels–Alder-reaktio butadieenin kanssa, joka saa aikaan kiinteän rengasrakenteen. Synteesiä on julkaisunsa jälkeen paranneltu.

Valmistus 
Morfiini liukenee kylmään veteen huonosti (1/24) mutta kiehuvaan veteen hyvin (1/1), alkoholiin (1/50), glyseriiniin (1/8); se ei liukene eetteriin eikä kloroformiin. Kuumennettaessa morfiinia se kiteytyy 100 °C:ssa veden poistuessa, 250 °C:ssa se muuttuu ruskeaksi ja hiiltyy muttei sula.

Morfiinia valmistetaan suoraan oopiumunikon maitiaisnesteestä tai kodeiinista. Maitiaisneste muutetaan raakaoopiumiksi keittämällä sitä kiehuvassa vedessä jolloin alkaloidit liukenevat ja suodattamalla saatu neste suodattimen läpi. Saatua nestettä kiehutetaan hiljaisella lämmöllä, kunnes kaikki vesi haihtuu ja jäljelle on jäänyt vain raakaoopiumi. Se on valmista poltettavaa oopiumia.

Raakaoopiumi liuotetaan kiehuvaan veteen, johon sekoitetaan kalsiumhydroksidia (sammutettua kalkkia) viidesosa raakaoopiumin määrästä. Tämä muuttaa morfiinin, joka ei liukene kylmään veteen kovinkaan hyvin, kalsiummorfenaatiksi, joka siihen liukenee. Kun seosta jäähdytetään, morfiini-yhdiste jää veteen, kun taas suurin osa muista alkaloideista saostuu pohjalle. Osa kodeiinista on myös vesiliukoista, joten myös sitä jää nesteeseen.

Kalsiummorfenaattia sisältävä neste suodatetaan ja kuumennetaan uudelleen, ja siihen sekoitetaan ammoniumkloridia neljäsosan verran käsiteltävästä raakaoopiumista. Seoksen pH nousee tällöin 8–9:ään. Seoksen jäähtyessä morfiini ja mahdollinen kodeiini saostuvat pohjalle. Saatu raakamorfiini on ruskeaa kahvin näköistä ainetta. Kyseessä on tällöin freebase-morfiini.

Raakamorfiini puhdistetaan sekoittamalla siihen suolahappoa (tai rikkihappoa) ja suodattamalla se sitten monta kertaa eri suodattimien läpi. Tuloksena saadaan valkoista morfiinihydrokloridia C17H19NO3· HCl. Se voidaan edelleen jatkojalostaa heroiiniksi, joka on noin kaksi kertaa voimakkaampaa.

Metabolia 
Kaikki opiaatit muuttuvat elimistössä lopulta morfiiniksi, joka metabolisoituu elimistössä pääasiassa maksassa, mutta myös aivoissa ja munuaisissa, glukuronihapon vaikutuksesta pääasiassa morfiini-3-glukuroniksi (M3G, 60 %) ja morfiini-6-glukuroniksi (M6G, 6–10 %). Morfiinin puoliintumisaika on noin 120 minuuttia. M3G ja M6G kykenevät vain huonosti läpäisemään veri-aivoestettä. Ne poistuvat elimistöstä sapen ja virtsan mukana.

Rakenne

 Jäykkä pentasyklinen rakenne, joka käsittää bentseenirenkaan (A), kaksi osittain tyydyttymätöntä sykloheksaanirengasta (B ja C),  piperidiinirenkaan (D) ja tetrahydrofuraanirenkaan (E). Renkaat A, B ja C ovat fenantreeni-rengasjärjestelmä. Rengassysteemillä on vähän konformaatiomaista liikkumatilaa
 Kaksi hydroksyyliryhmää, A3-fenolin OH (pKa 9,9) ja C6-allyylinen OH
 Happisilta E4:n ja E5:n välillä
 Kaksoissidos  C7:n ja C8:n välillä
 3o-amiini kohdassa 17
 Viisi kiraalista keskusta (C5, C6, C9, C13 ja C14) 

Morfiinin rakenteesta löytyy myös bentsyyli-isokinoliini-rakenne.

Käyttötavat 

Morfiinia käytetään lääketieteellisesti voimakkaan kivun hoidossa.

Vaikutukset 

Morfiini, kuten muutkin opioidit, vaikuttaa lamaannuttavasti keskushermostoon sekä suolistoon aiheuttaen ummetusta. Aineen annostelun jälkeen seuraa hyvänolontunne ja kipujen, nälän sekä seksuaalisen halun väheneminen.

Käytön haitat 

Säännöllinen käyttö johtaa sietokyvyn kasvamiseen. Morfiini aiheuttaa ummetusta, sillä se lamaannuttaa ruoansulatusjärjestelmän toimintaa. Varomaton annostelu saattaa johtaa yliannostukseen, jonka seurauksena voi pahimmassa tapauksessa olla kuolema hengityksen lamaannuttua. Morfiinin yliannostuksen oireet voi kumota naloksonilla (C19H21NO4).

Riippuvuuspotentiaali 

Morfiini aiheuttaa nopeasti voimakkaan fyysisen ja psyykkisen riippuvuuden.
Säännöllisen käytön lopettamisesta seuraavat vieroitusoireet ilmenevät levottomuutena mutta voivat kehittyä fyysisiksi, jopa kouristus- ja kiputiloiksi. Morfiinista riippuvaisen henkilön ruokahalu katoaa, ellei hän saa normaalia päiväannostaan.

Lainsäädäntö 

Morfiini on YK:n huumeluettelossa sekä lääkeluettelossa. Morfiinin lääketieteellinen käyttö on sallittua, joskin tiukasti valvottua.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla

Nycomed: Morphin (pdf)
Erowid-tietokanta 
DrugBank: Morphine 
KEGG: Morphine 
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Morphine 

Eläinlääkkeet
PKV-lääkkeet
Opioidit
Seulonnan keskeiset artikkelit
WHO:n tärkeimmät lääkkeet