Hilding Ekelund

Georg Hilding Ekelund (18. marraskuuta 1893 Kangasniemi – 30. tammikuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Hän oli merkittävimpiä 1900-luvun suomalaisia arkkitehteja.

Koulutus ja perhe 
Ekelund aloitti oppikoulun Porvoon lyseossa 1904. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1911 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1916. 

Ekelundin isä oli apteekkari Kangasniemellä. Veli oli kirjailija ja taidemaalari Ragnar Ekelund. Hänen puolisonsa oli arkkitehti Eva Kuhlefelt-Ekelund, jonka kanssa hän perusti yhteisen toimiston vuonna 1927.

Ura
Ekelundin arkkitehdinura kesti vuosikymmenien ajan 1920-luvun klassismin kaudelta 1970-luvun modernismin myöhäistulkintoihin asti. Hänen laaja-alainen toimintansa ulottui asuinalueiden suunnittelusta sekä asemakaavoituksesta kirkkoihin, tehtaisiin ja julkisiin rakennuksiin. Hän oli Helsingin kaupunginarkkitehti vuosina 1941–1949 ja toimi Teknillisessä korkeakoulussa lehtorina ja vuosina 1950–1958 asuntosuunnittelun professorina. Hän oli myös Arkkitehti-lehden päätoimittajana vuosina 1931–1934. Ekelund oli arkkitehtina ja teoreetikkona mukana funktionalismin läpimurrossa 1930-luvun alussa, mutta hänen oman arkkitehtuurinäkemyksensä tausta oli vahvasti 1920-luvun klassismissa. Ekelund pyrki suunnittelussaan tyylisuunnista riippumattomaan ikuiseen arkkitehtuuriin, jonka esikuvat olivat Välimeren rakennuskulttuurissa.

Ekelundin arkkitehtisuunnittelu näkyy erityisen voimakkaasti Karjaalla. Hänen varhaisin työnsä Karjaalle on 1930-luvulla rakennettu apteekki ja viimeisimmät suunnitelmat 1970-luvulta. Carolus Lindbergin laatima Karjaan asemakaava todettiin 1930-luvulla ylimitoitetuksi, ja Ekelund sai tehtäväkseen kaavan uudistaminen. Hän päätyi suosimaan keskustan ulkopuolella suljettujen sijasta avonaisia kortteleita, mikä korosti puutarhojen ja istutusten merkitystä. Ekelundin suunnittelemia rakennuksia ovat apteekin lisäksi muun muassa kauppalantalo (myöhemmin kaupungintalo), siunauskappeli, vesitorni, Lärkkullan kansanopisto, Axxellin ammattioppilaitoksen vanhat rakennukset Pumppulahden alueella sekä monet koulut ja vanhainkodit.

Ekelund osallistui lukuisiin arkkitehtuurikilpailuihin ja sijoittui niissä yleensä hyvin. Hän voitti muun muassa Eduskuntatalon sijoituskilpailun vuonna 1923 hienostuneen klassisella ehdotuksellaan. Suunnitelmassa Eduskuntatalo olisi sijoitettu Tähtitorninmäen laelle Eliel Saarisen aiemmassa voittosuunnitelman tapaan. Kilpailun toisessa vaiheessa sijoituspaikaksi määrättiin kuitenkin talon nykyinen paikka, ja voittajaksi tuli J. S. Sirén.

Ekelundin päätöitä ovat Helsingin Taidehalli (yhdessä Jarl Eklundin kanssa), Töölön kirkko, Luther-kirkko, Velodromi, Suomen suurlähetystö Moskovassa ja Olympiakylä Käpylässä. Suomen Docomomo-työryhmä on valinnut Ekelundin töistä modernismin suomalaisten muistomerkkien listalle Helsingistä velodromin, soutustadionin, Käpylän olympiakylän, Maunulan asuinalueen ja Karjaan vesitornin. Hän suunnitteli aravataloja ympäri Helsinkiä, muun muassa Puotilaan ns. ruotsalaisten talot Klaavuntie 1 ja 4. Niiden lempinimi juontui rahoittajasta, Helsingfors Sparbankista, ja iso osa talon asukkaista olikin ruotsinkielisiä. Hän suunnitteli kokonaisia asuntoalueita, esimerkiksi Ruskeasuolle, Munkkiniemeen ja Ruotsiinkin.

Ekelundin töitä 
Hyvinkään-Karkkilan rautatien Hunsalan rautatieaseman asemarakennus (1923), Loppi
Helsingin taidehalli (1928), Helsinki
Töölön kirkko (1930), Helsinki
Luther-kirkko (1931), Helsinki
Suomen Moskovan-suurlähetystö (1938), Moskova
Velodromi (1938–1940), Helsinki
Olympiakylä (1939–1940), Helsinki
Soutustadion (1940), Helsinki
Helsingin lippakioskit (1940–1950-luku), mm. Etu-Töölö, Helsinki
 Lärkkullan päärakennus, 1950 Karjaa, yhdessä Eva Kuhlefelt-Ekelundin kanssa
Karjaan vesitorni (1949–1951), Karjaa
Maunulan rivi- ja kerrostalot (1953), Helsinki
Salmisaaren voimalaitos (1951), Helsinki
Ruotsinkielisten opettajien talo Roihuvuoressa (1957?), Helsinki
Nelimarkka-museo (1964), Alajärvi
 Sahanmäen alue Helsingin Maunulassa
 Villa Bäcksbacka (1969), yksityinen asuintalo Helsingin Etelä-Haagassa
 Konalantie 2 (1964), Helsinki
 Vallilan ammattikoulu, 1952 Helsinki
Loviisan uuden hautausmaan sankarihautausmaan muistomerkki Pro Patria 1939–1944, kuvanveistäjä. Muistomerkki paljastettu 1951
Kanneltie 11 (1959), Helsinki
Kanneltie 13 (1959), Helsinki
Kanneltie 17 (1960), Helsinki

Lähteet

Kirjallisuutta
 Erik Kruskopf ja Riitta Nikula, Katujen kertomaa – Ragnar ja Hilding Ekelundin maalauksellinen kaupunki, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2011 ISBN 978-952-222-309-8
 Timo Tuomi, Kristiina Paatero, Eija Rauske, Hilding Ekelund (1893–1984): arkkitehti, Rakennustaiteen museo 1997
 Hilding Ekelund i Karis: Hilding Ekelund Karjaalla, Karis, Västnyländska kultursamfundet 2007 ISBN 978-951-96364-5-0 (48 s.)

Aiheesta muualla

 Suomen rakennustaiteen museo – arkkitehdit: Hilding Ekelund 
 Hilding Ekelundin arkkitehtuuri Karjaalla. Museovirasto
 Hilding Ekelunds hus i Karis, Karis förr, Karisbillnas.fi

Suomalaiset arkkitehdit
Vuonna 1893 syntyneet
Vuonna 1984 kuolleet