Alain Badiou

Alain Badiou (s. 17. tammikuuta 1937 Rabat, Marokko) on ranskalainen vasemmistolainen filosofi ja poliittinen aktivisti. Hänen filosofiansa on saanut vaikutteita toisaalta matematiikasta ja toisaalta muun muassa Jacques Lacanin psykoanalyyttisista teorioista.

Elämä ja ura 
Badiou toimi 1960- ja 1970-luvulla aktiivisesti muun muassa maolaisissa ja muissa vasemmistolaisissa liikkeissä. Hän perusti vuonna 1985 johtamansa ryhmän, joka kutsuu itseään nimellä ”L'organisation politique”. 

Badioun filosofinen pääteos on L´être et l'évènement (1988), jossa hän käsittelee olemassaolon mahdollisuuksia ja lainaa joukko-opin käsitteitä. 

Vuonna 1993 Badiou julkaisi opiskelijoille suunnatun kirjan Etiikka: Essee pahan tiedostamisesta, jossa käsitteli nykyaikaisen suvaitsevuusetiikan ongelmia. Kirjasta tuli hyvin suosittu Ranskassa. 

Teoksessa Apostoli Paavali: Universalismin perustaja (1997) Badiou käsittelee apostoli Paavalia ja määrittelee tämän vallankumoukselliseksi ajattelijaksi.
 
Etiikassa Badiou korostaa sitoutumisen tarvetta poliittisessa toiminnassa. Hänen mukaansa on hylättävä radikaalin toiseuden olemassaolo ja ymmärrettävä tämä myös suhteessa omaan subjektiviteettiin. Hän mukailee Lacanin ajatusta, jonka mukaan ihminen ei ole itsessään harmoninen kokonaisuus. Badioun mukaan etiikka on sekä partikulaarista että universaalia ja aidosti eettinen toiminta nousee sitoutumisesta. Slavoj Žižek on viitannut Badioun luomaan Tapahtuman käsitteeseen (Événement) useasti. Molemmat näkevät Tapahtuman hetkenä, jossa subjekti muodostuu ja jolle uskollisuus leimaa subjektin olemista. Badioun filosofian poliittinen osa onkin nimenomaan Tapahtuman etsimistä, luomista ja sille avoimena pysymistä.

Teoksia

Filosofiaa 
 Le concept de modèle (1969)
 Théorie du sujet (1982)
 Peut-on penser la politique? (1985)
 L'Être et l'Événement (1988)
 Manifeste pour la philosophie (1989)
 Le nombre et les nombres (1990)
 Conditions (1992)
 Deleuze (1997)
 Abrégé de métapolitique (1998)
 Court traité d'ontologie provisoire (1998)
 Petit manuel d'inesthétique (1998)
 D'un désastre obscur (1998)
 Logiques des mondes. L'être et l'événement, 2. (2006)

Kriittisiä esseitä 
 Rhapsodie pour le théâtre (1990)
 Beckett, l'increvable désir (1995)
 Le Siècle (2005)

Kaunokirjallisuutta ja näytelmiä 
 Almagestes (1964)
 Portulans (1967)
 L'Écharpe rouge (1979)
 Ahmed le subtil (1994)
 Ahmed Philosophe ja Ahmed se fâche (1995)
 Les Citrouilles, komedia (1996)
 Calme bloc ici-bas (1997)

Poliittisia esseitä 
 Théorie de la contradiction (1975)
 De l'idéologie, yhdessä F. Balmèsin kanssa (1976)
 Le Noyau rationnel de la dialectique hégelienne, yhdessä L. Mossot'n ja J. Bellassenin kanssa (1977)
 Circonstances 1 (2003)
 Circonstances 2 (2004)
 Circonstances 3 (2005)
 Circonstances 4: De quoi Sarkozy est-il le nom ? (2007)
 Notre mal vient de plus loin, 2016

Suomennetut teokset 
  Apeiron kirjat 3

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 
 Janne Kurki: Badiou, Alain Ensyklopedia Logos. Filosofia.fi.
 Eetu Viren: Hyvät, Pahat ja Rumat Megafoni 6.10.2004.
 Jyrki Alenius: Maailma on totuudessa uusi  Helsingin Sanomat 4.5.2005.
 Tere Vadén: Uunituoretta etiikkaa [PDF] Niin & näin 2/2005.
 Janne Säynäjäkangas: Olemattoman puolesta Paatos 3/2011.

Elävät henkilöt
Ranskalaiset filosofit
Vuonna 1937 syntyneet