Seinäjoen Peliveljet

Seinäjoen Peliveljet (lyh. SPV) on 1994 perustettu seinäjokinen salibandyn erikoisseura. Harrastemielessä seuran toiminnassa oli alkujaan mukana myös kaukalopallo, joka kuitenkin jäi vuosien varrella pois. Seuran perustivat Tommy Koponen, Ville Kivimäki ja Kimmo Pollari. Ensimmäisen kerran seura osallistui salibandyliiton alaisiin sarjoihin kaudella 1994–1995. 

Seuran miesten edustusjoukkue pelaa Suomen korkeinta sarjatasoa F-liigaa. Peliveljien pelitavallisena tavaramerkkinä on pidetty aggressiivista karvauspelaamista. Edustusjoukkueen päävalmentajana toimii Jori Isomäki ja joukkueen kapteeni on Janne Autio. Lisäksi seuralla on junioreissa joukkueita poikien ikäluokissa A–G sekä tyttöjen ikäluokissa C–E. Pienimmille lapsille järjestetään salibandykerhoja.

Seinäjoen Peliveljet on voittanut Suomen mestaruuden kolmesti vuosina 2012, 2013 ja 2015 sekä Suomen Cupin vuosina 2011 ja 2021. Lisäksi joukkue on saavuttanut Champions Cupissa hopeaa 2013, SM-hopeaa 2011 sekä neljä SM-pronssia.

Historia

Seuran perustaminen 
Salibandyseuran syntyminen sai alkunsa tammikuussa 1992, kun joukko helluntaiseurakuntalaisia, vapaakirkkolaisia ja kansanlähetysläisiä kokoontui Seinäjoen liikuntasaliin kokeilemaan harrastemielessä uutta lajia. Seinäjoella toimi samaan aikaan salibandyseura Charros, jota vastaan harrastajat ryhtyivät pelaamaan harjoitusotteluja. Omaksi seurakseen Seinäjoen Peliveljet perustettiin 4. tammikuuta 1994. Seuran perustajajäseniä olivat Tommy Koponen, Kimmo Pollari ja Ville Kivimäki.

Seinäjoen Peliveljet pelasi ensimmäisen virallisen salibandyottelunsa 4. divisioonassa kaudella 1994–1995. Ensimmäisellä kaudella seurassa pelasi ainoastaan seurakuntien nuoria ja eräs osoitus hengellisestä taustasta oli pelipaitojen selkämyksessä lukenut "Jesus saves". Ensimmäisen kauden jälkeen toiminta laajeni myös seurakuntien ulkopuolelle. Arvomaailman läsnäolo ja toisten hyväksyminen jäi osaksi joukkueen perimää.

Nousu Salibandyliigaan 
Miesten edustusjoukkue nousi salibandyliigaan kauden 2003–2004 päätteeksi ja on pelannut siellä siitä lähtien. Ensimmäisellä liigakaudellaan Peliveljet sijoittui runkosarjassa kahdeksanneksi. Peliveljet pelasi tuona kautena 33 runkosarjan ottelua, joista se voitti 12, pelasi tasan neljästi ja hävisi loput 17 otteluaan. Peliveljet teki runkosarjassa 165 ja päästi 193 maalia, sekä pisteitä kertyi yhteensä 28. Koposen mukaan Peliveljet kohtasi liigaan noustessaan seuran taustaan liittyvää ivallista kirjoittamista.

Toisella liigakaudellaan 2005–2006 Peliveljet pelasi runkosarjassa 33 ottelua voittaen niistä 12, pelaten tasan kerran ja häviten 20 ottelua. Maaliero runkosarjassa oli 178–210. Tämä tuotti joukkueelle runkosarjan yhdeksännen sijan 25 pisteellä, joka ei tuonut enää jatkopelejä runkosarjan jälkeen. Toisella liigakaudella syntyi myös Peliveljien runkosarjan yleisöennätys, joka on 1534 katsojaa. Se syntyi 25. syyskuuta pelatussa runkosarjan ottelussa SSV:tä vastaan. 

Kolmannelle kaudelle otteluiden määrä runkosarjassa väheni ja Peliveljet pelasi täten runkosarjassa 26 ottelua. Näistä 26 ottelusta Peliveljet voitti 11, pelasi 2 tasan ja hävisi 13. Maaliero runkosarjassa oli 187–166 ja pisteitä 24. Runkosarjan seitsemäs sija oikeutti pudotuspelipaikkaan, mutta nämä pelit päättyivät joukkueen osalta lyhyeen ja joukkue hävisi pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella kaikki kolme otteluaan ja putosi jatkosta. Maaliero oli 11–22 ja loppusijoitus kahdeksas. Kausi 2007–2008 runkosarjan menestys oli sijoituksen myötä sama edelliskauden kanssa. Voittoja kaudella tuli 13, tasapelejä 2 ja häviöitä 11. Maaliero oli 162–165 ja pisteitä kertyi 28.

Panostus mitalipeleihin 
Kaudelle 2008–2009 alkoi Seinäjoella todellinen panostus huippujoukkueeseen. Tavoitteena joukkueella oli mitali ja se toteutui runkosarjan ja pudotuspelien menestyksen myötä. Runkosarjassa Peliveljet voitti 26 ottelustaan 17 ja hävisi 9. Maaliero oli 159–131 ja pisteitä runkosarjan aikana kertyi 34. Runkosarjan neljännellä sijalla joukkue saavutti kotiedun pudotuspeleihin. Pudotuspeleissä Peliveljet vei sarjansa puolivälierissä mutta välierän sarjatappion myötä edessä oli pronssiottelu Josbaa vastaan. Joukkue voitti pronssiottelusarjan ja saavuttivat näin seuran ensimmäiset SM-mitalit.

Kauden 2009–2010 tavoitteena joukkueella oli ainoastaan mestaruus, mutta runkosarjan ja pudotuspelien esitykset eivät aivan riittäneet tavoitteeseen. Runkosarjan 15 voittoa, 2 tasapeliä ja 9 tappiota toivat joukkueelle 32 pistettä ja viidennen sijan. Pudotuspeleissä tavoitteen eteen tuli välierissä Tapanilan Erä, joka voitti sarjan. Pronssiottelusarjassa vastaan tuli Classic jonka Peliveljet voitti ja joukkue saavutti sen myötä seuran toisen pronssisen mitalin.

Kaudelle 2010–2011 Peliveljien tavoite pysyi samana ja joukkuetta vahvistettiin puolustukseen, joka oli päävalmentaja Tommy Koposen mielestä joukkueen heikoin osa-alue, liittyvällä maajoukkuepuolustaja Tatu Väänäsellä ja valmennusta vahvistettiin Timo Polarilla. Kahden edelliskauden pronssimitalisti Peliveljet eteni ensimmäistä kertaa finaaliin, mutta jäi hopealle. Peliveljet ei ollut vielä tarpeeksi kypsä katkaisemaan viiden mestaruuden dynastian katkaisemiseen. SSV voitti ratkaisevan viidennen loppuottelun 7–2. Ratkaisevan finaalin jälkeen Koponen takasi median edessä että "tämä ei jäisi tähän". Koposen mukaan Peliveljillä oli valtavasti todistettavaa. Tämä liittyi seuran erilaisuuteen, joka oli kelvannut monille pilkan aiheeksi. Koposen mukaan urheilu hyväksyy heikosti erilaisuutta ja seura miellettiin liian totiseksi menestymään. Koponen halusi todistaa, että seuran arvoilla voisi voittaa.

Kasvu mestaruusjoukkueeksi 
Kaudelle 2011–2012 joukkueen runko säilyi jälleen hyvin kasassa ja joukkue oli aiempaa kokeneempi ja kypsempi. Peliveljet voitti ensimmäistä kertaa runkosarjan. Pudotuspelien puolivälierissä joukkue voitti Loviisan Torin otteluvoiton 3–0. Välierissä kaatui Happee niin ikään voitoin 3–0. Finaalisarja SSV:tä venyi jälleen maksimipituuteen, ja viidestä kohtaamisesta kolme ratkesi maalin erolla. Viimeisessä finaalissa Peliveljet kaatoi SSV:n kotiyleisön edessä maalein 4–2. Finaalisarjan tunnelma taltioitui klassikkovalokuvaan, jossa yleensä hallitusti ja hartaasti esiintyvä Koponen tuulettaa Seinäjoen Urheilutalon suihkussa. Koposen mukaan mestaruudessa purkautui edellisvuoden finaalisarja ja seuran matka nelosdivisioonasta lähtien. Seuran laitahyökkääjänä tunnetun Mikko Kohosen mukaan kypsyminen voittajiksi vaati raskaan tappion viitaten edellisvuoden finaalisarjaan. 

Kaudella 2012–2013 Peliveljet voitti toisen mestaruutensa päihittämällä finaalissa jälleen SSV:n. Peliveljet vei finaalisarjan otteluvoitoin 3–0. Samoin numeroin joukkue voitti puolivälierissä NST:n ja välierissä Classicin, joten SPV ei hävinnyt peliäkään kevään pudotuspeleissä.

Kaudella 2014–2015 Peliveljet voitti kolmannen kerran mestaruutensa, tällä kertaa Jyväskyläläistä Happeeta vastaan. Finaalisarjan aikana SPV johti otteluita vain minuutin ja kolme sekuntia. Mestaruus ratkesi seinäjokisille neljännen ottelun jatkoajalla, kun Mikko Kohonen löi pallon ilmasta verkkoon Seinäjoki Areenassa.

Arvot ja kulttuuri 
Seinäjoen Peliveljien arvoissa vaikuttaa vaikuttaa kristillinen tausta, joka on käytännössä ilmentynyt päihteettömyytenä, toisten ihmisten hyväksymisenä ja arvostamisena sekä korkeana työmoraalina. Seuran toiminta on laajentunut yleisseuraksi ja eikä pelaajilta edellytetä hengellistä vakaumusta. Seuran perustaja Tommy Koposen mukaan Peliveljien arvoissa näkyy kurinalaisuus, järjestelmällisyys sekä urheilullisuus. Peliveljien pelitavallisena tavaramerkkinä on pidetty aggressiivista karvauspelaamista.

Joukkueet

Miesten F-liigajoukkue 2022–2023

Jäädytetyt numerot 
Seinäjoen Peliveljet on jäädyttänyt viiden pelaajan numerot:
 10 Sami Toivonen
 11 Tommy Koponen
 17 Mikko Kohonen
 22 Esa Kokko
 84 Tuukka Kiviranta

Kotihallit 

 
Seinäjoen Peliveljet pelaa kotiottelunsa pääasiassa Seinäjoen Urheilutalolla, jonka katsojakapasiteetti on 1 000 katsojaa. Urheilutalon kaukalon koko on 40 × 20 metriä ja päällysteenä on muovimatto. Joissakin otteluissaan joukkue käyttää kotihallinaan Seinäjoki-areenaa, joka tarjoaa salibandypeleihin katsojakapasiteettia noin 3 000 henkilölle.

Tunnukset 
Seuran virallisia värejä ovat punainen, sininen ja valkoinen. Joukkueen pelipaidan ensisijainen väri on punainen ja shortsien väri on sininen. Vieraspelipaitana käytetään joko sinistä tai valkoista paitaa. Seuran virallinen logo on vuonna 2015 päivitetty vaakunalogo. Miesten edustusjoukkue käyttää Pantteri-logoa. Seuran maskotti on punainen pantteri.

Tilastot ja luettelot

Ennätykset 
 Suurin voitto: Josba – SPV: 0–15 (26. helmikuuta 2012)
 Suurin tappio: SPV – SSV: 3–14 (30. syyskuuta 2007)
 Runkosarjan yleisöennätys: 2144 katsojaa (SPV – SSV: 7–4, 23. syyskuuta 2011)
 Piste-ennätys: 44+33=77 (Sami Koski 2012–2013)
 Maaliennätys: 46 (Jari Hankkio 2018–2019)

Saavutukset 
Miehet
 Suomen mestaruus (3): 2011–2012, 2012–2013, 2014–2015 
 SM-hopea: 2010–2011
 SM-pronssi (4): 2008–2009, 2009–2010, 2016–2017, 2018–2019
 Suomen Cupin voitto (2): 2010–2011, 2020-2021
 Suomen Cupin hopea: 2021-2022
 Champions Cupin hopea: 2013
 Runkosarjan voitto: 2011-2012
Naiset
 SM-pronssi: 2000–2001

Juniorit
 A-junioreiden SM-hopea (2): 2006–2007, 2018-2019
 P22 SM-pronssi: 2022-2023
 B-junioreiden SM-kulta: 2018-2019
 C-junioreiden SM-pronssi:2015-2016, 2018-2019

Maratontaulukko

Kausitilastot

Maineikkaita pelaajia

Peliveljien pelaajat maajoukkueissa 
Seuraavat Peliveljien pelaajista ovat pelanneet salibandyn maaotteluita: 

Miehet
 Petri Hakonen
 Jari Hankkio
 Mikko Helanen
 Jyrki Holopainen
 Janne Hulmi
 Jarno Ihme 
 Jori Isomäki
 Juha Kivilehto
 Tuukka Kiviranta
 Mika Kohonen
 Mikko Kohonen
 Eero Kosonen
 Sami Koski
 Pasi Kotilainen
 Sami Matikainen
 Henri Myllymäki
 Johnny Ojala 
 Perttu Pajukoski
 Jukka-Pekka Pelto-Arvo
 Janne Tähkä
 David Rytych (Tšekki)
 Tatu Väänänen

Naiset
 Maria Lankoski
 Jaana Lindholm
 Katja Luhtala
 Petra Niemenmaa
 Miia Pöntinen

Pojat
 Konsta Haukkala
 Riku Hakanen
 Jeri Heikkilä
 Jyrki Holopainen
 Jarno Ihme
 Viljami Järvikangas
 Juha-Matti Kujanpää
 Miika Latvala
 Veli-Matti Luukko
 Roope Mutka
 Niko Mäkelä
 Teppo Mäkelä
 Johnny Ojala
 Perttu Pajukoski
 Eemeli Peltonen
 Matti Pollari
 Juha Syrjälä
 Petri Widgren

Tytöt
 Erika Manninen
 Tiia Mustonen

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Erilainen Peliveli -dokumentti YouTubessa
 Seuran kotisivut
 Edustusjoukkueen kotisivut
 SPV:n tilastoja (UrheiluSuomi.com)
 nhlfinns.com, SPV:n tilastot miesten salibandyliigassa vuodesta 1990

Salibandyliigan seurat
Seinäjokelaiset urheiluseurat
Vuonna 1994 perustetut urheiluseurat