Henri Dunant

Jean Henri Dunant  (usein tunnettu myös nimellä Henry Dunant tai Henri Dunant) (8. toukokuuta 1828 – 30. lokakuuta 1910) oli sveitsiläinen liikemies, filantrooppi ja humanitääri. Hän perusti Kansainvälisen Punaisen Ristin ja sai ensimmäisen Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1901 (samana vuonna palkinto annettiin myös Frederic Passylle).

Perhetausta 
Jean-Henri Dunant syntyi vuonna 1828 Sveitsin ranskankielisellä alueella Genevessä, jossa hänen isänsä, kauppias Jean-Jacques Dunant toimi orpokodin johtajana ja vankilan ylivalvojana. Perheen äiti Anne-Antoinette Colladon oli Ranskasta aikoinaan paenneiden protestanttisten hugenottien jälkeläisiä. Henri oli perheen vanhin lapsi, ja hänellä oli kaksi sisarta ja kaksi veljeä, Sophie-Anne, Daniel, Marie ja Pierre-Louis.

Punaisen Ristin perustaminen 
Henri Dunant oli kesällä 1859 matkalla nykyisessä Pohjois-Italiassa, jossa hän joutui Solferinon taistelun silminnäkijäksi. Dunant järjesti yhdessä lähiseutujen asukkaiden kanssa apua taistelussa haavoittuneille sotilaille. Kokemuksistaan Dunant kirjoitti vuonna 1862 kirjan Solferinon muisto, jossa hän ehdotti kahta asiaa. Ensinnäkin hän toivoi, että perustettaisiin vapaaehtoisjärjestö auttamaan sodan uhreja. Toiseksi hän halusi, että haavoittuneiden sotilaiden hoito turvattaisiin kansainvälisin sopimuksin.

Dunant’n ajatukset levisivät nopeasti eri puolille Eurooppaa ja maailmaa. Vuonna 1863 Dunant oli itse perustamassa Genevessä toimikuntaa, josta kehittyi Punaisen Ristin kansainvälinen komitea. Vuonna 1864 solmittiin ensimmäinen Geneven sopimus, joka loi perustan sodan lakeja käsittelevälle humanitaariselle oikeudelle. Punaisen Ristin liike levisi nopeasti moniin maihin, esimerkiksi Suomen Punainen Risti perustettiin jo vuonna 1877.

Unohdus ja uudelleen löytäminen 
Jouduttuaan vararikkoon Dunant jätti Geneven vuonna 1867 ja vietti suurimman osan loppuelämästään köyhyydessä ja tuntemattomana. Hän ajoi monia hankkeita, kuten sotavankien asiaa, kansainvälistä sovittelua, orjuuden lakkauttamista, aseistariisuntaa ja kotimaata juutalaisille. Vuonna 1895 sveitsiläinen toimittaja nosti hänet unohduksesta Punaisen ristin perustajana. Tämän jälkeen hän sai osakseen kunnianosoituksia ja eläkkeen.

Katso myös 
 Hugenotit

Kirjallisuutta

Lähteet

Aiheesta muualla 

Nobelin rauhanpalkinnon saajat
Punainen Risti
Sveitsiläiset liikemiehet
Vuonna 1828 syntyneet
Vuonna 1910 kuolleet