Elfriede Jelinek

Elfriede Jelinek (s. 20. lokakuuta 1946 Mürzzuschlag, Steiermark) on itävaltalainen kirjailija. Hän sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 2004.

Jelinekin tuotannon teemoja ovat valta ja alistaminen, ja niinpä häntä on pidetty feministisenä kirjailijana, vaikka monissa teoksissa vallankäyttö liittyy myös luokkayhteiskunnan rakenteisiin. 

Jelinek syntyi Mürzzuschlagissa, mutta kasvoi Wienissä. Hänen isänsä Friedrich Jelinek oli tšekinjuutalainen kemisti ja äiti Olga Ilona (o.s. Buchner) romaniansaksalainen ohjaaja.

Lapsena hän oli hoidettavana Hans Aspergerin klinikalla. ”En ollut Aspergerin autistinen, mutten myöskään kaukana siitä”, hän totesi haastattelussa vuonna 1995. ”Sen sijaan että äitini olisi lähettänyt minut leikkimään ikäisteni kanssa, hän lähetti minut vakavasti neuroottisten ja psykopaattien joukkoon.” Jelinek opiskeli pianonsoittoa Wienin konservatoriossa, kunnes kärsi hermoromahduksesta 17-vuotiaana. Hän aloitti kirjoittamisen edistääkseen toipumista. Opiskeltuaan Wienin yliopistossa hän julkaisi ensimmäisen runokokoelmansa 1967 ja romaaninsa 1970.

Jelinekin näytelmistä on Suomessa esitetty Clara S ja Rechnitz (Tuhon enkeli). Jelinekin teoksia on suomentanut Jukka-Pekka Pajunen: romaanin Pianonsoittaja (Klavierspielerin) vuonna 2005, romaanin Halu (Lust) vuonna 2008 ja näytelmän Rechnitz 2015.

Jelinekin muita teoksia ovat muun muassa vuonna 1967 julkaistu runoteos Lisas Schatten, romaanit Wir sind lockvögel, baby! (1970), Die Ausgesperrten (1980) ja Die Liebhaberinnen (1975), näytelmä Bambiland (2003) sekä omaelämäkerrallinen romaani Die Klavierspielerin (1983), jonka pohjalta Michael Haneke ohjasi elokuvan Pianonopettaja (2001).

Lähteet

Aiheesta muualla 

Itävaltalaiset kirjailijat
Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajat
Juutalaiset kirjailijat
Vuonna 1946 syntyneet
Elävät henkilöt