Suomen luonnonsuojelualueet

Suomen suojeltujen alueiden tarkoituksena on suojella luontoa sen alkuperäisessä olotilassa ja varmistaa ekosysteemien toimivuus.

Varsinaiset luonnonsuojelualueet 

Kansallispuistot - 40 kpl - 9 822 km²
Luonnonpuistot  - 19 kpl - 1 536 km² 
Soidensuojelualueet  - 171 kpl - 4 618 km² 
Lehtojensuojelualueet - 51 kpl - 12 km² 
Vanhojen metsien suojelualueet - 91 kpl - 97 km²  
Hylkeidensuojelualueet - 7 kpl - 188 km² 
Muut valtion luonnonsuojelualueet - 38 kpl - 479 km² 
Yksityiset luonnonsuojelualueet valtionmailla - 106 kpl - 83 km²  
Metsähallituksen päätöksellä perustetut luonnonsuojelualueet - 24 kpl - 8 km² 

Valtion omistamat alueet kattavat 16 828 km² suojellun maan alasta (2012).

Yksityismaiden luonnonsuojelualueet - 7 773 kpl - 2 329 km² (2011) 

Koskiensuojelulaki suojelee 53 yksittäistä koskea, jokiosuutta tai valuma-aluetta voimalaitosrakentamiselta.
Valtioneuvoston lintuvesiensuojeluohjelma koskee 287 merkittävää lintujärveä tai muuta vesialuetta. Ohjelma aloitettiin 3. kesäkuuta 1982.

Suojelualueiden perustaminen 
Kansallis- ja luonnonpuistoja lukuun ottamatta valtion omistamalle maalle perustettavat yli 100 hehtaarin kokoiset suojelualueet perustetaan valtioneuvoston asetuksella ja tätä pienemmät ympäristöministeriön asetuksella.

Yksityisen maanomistajan maalle perustettavat luonnonsuojelualueet perustetaan Ahvenanmaalla maakunnan itsehallinnon järjestyksessä ja manner-Suomessa elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen päätöksellä.

Muut valtion alueet 

 Virkistysmetsät - 99 kpl - 1 644 km²
 Retkeilyalueet - 7 kpl - 355 km²
 Erämaa-alueet - 12 kpl - 14 903 km²

Natura 2000

Natura 2000 -alueet ovat luonnon monimuotoisuuden säilyttämiseksi Euroopan unionissa perustettuja alueita. Ne eivät ole tiukasti rajattuja luonnonsuojelualueita siksi, että niissä on mahdollista rajatusti mm. metsätalous.

Lähteet