Tajunta

Tajunta tarkoittaa yleensä eliön tarkkaavaisuuden suuntautuneisuutta ympäristöön, omaan ruumiiseensa ja mielensä sisältöihin sekä niistä saamansa informaation tietoista käsittelyä. Tajuntaa on helpointa määritellä sen häiriöiden perusteella. Tajuton ei kykene havainnoimaan ympäristöään eikä mielensä sisältöjä. Hän ei myöskään kykene säätelemään kehoaan. Monet aineet, kuten alkoholi, päihteet tai myrkyt, vaikuttavat elimistöön joutuessaan tajuntaan esimerkiksi häiritsemällä aisteja tai kehon toimintojen tietoista säätelyä.

Reflektiivinen tajunta 
Reflektiivisellä tajunnalla tarkoitetaan tietoisuuden muotoa, joka toimii tarkkaavaisuuden ja työmuistin piirissä. Tämä refleksiivinen tajunta koetaan lähinnä sisäisenä puheena itselle, joka vertailee, nimeää, käsitteellistää ja arvioi subjektiivisia kokemuksia, sekä ohjaa toimintaa. 
Tajunta voidaan myös käsittää itsensä ja ympäristön havainnointina jossa kokija muistaa hetken menneisyyteen, kokee nykyisyyden ja ennakoi hetken tulevaa.

Ensiapuun liittyen tajunnan taso voidaan määrittää karkeasti esimerkiksi seuraavasti. Potilas:

 on täysin tajuissaan
 vastaa puhuteltaessa
 on heräteltävissä
 reagoi kipuun
 ei reagoi mihinkään.

Katso myös 

 Alitajunta
 Muuntunut tajunnantila
 Tajuttomuus
 Tietoisuus

Lähteet 
 Tunniste

Viitteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla 

 

Ensihoito
Kognitio
Kognitiivinen neurotiede