Maanteiden pääväylät

Maanteiden pääväylät tai maanteiden runkoverkko on luettelo valtakunnallisesti erityisen merkittävistä maanteistä. Runkoverkon määritelmä sisältyy vuoden 2006 alussa voimaan tulleeseen maantielakiin. Maanteiden pääväylistä päätetään liikenne- ja viestintäministeriön asetuksella.

Runkoverkon määrittely on poliittisesti arka asia, sillä verkon ulkopuolelle jäävät alueet pelkäävät tulevaisuutensa puolesta. Ensimmäinen ehdotus runkoverkosta tehtiin vuonna 2006, mutta se ei lopulta astunut voimaan. Toisen kerran ministeriö esitti runkoverkkoa vuonna 2018.

Luettelo maanteiden pääväylistä

Liikenne- ja viestintäministeriö esitti maanteiden runkoverkkoa toisen kerran 5. syyskuuta 2018. Lähes kaikki vuoden 2006 runkoverkkoehdotuksen tiet sisältyivät myös uuteen ehdotukseen. Lopullisessa, 1. tammikuuta 2019 voimaan tulleessa asetuksessa nimitys oli vaihdettu maanteiden pääväyliksi ja uusia tieosuuksia lisätty.

  Helsinki – Turku
  Helsinki – Pori
  Helsinki – Tampere – Jalasjärvi ja Laihia – Vaasa
  Helsinki – Lahti – Jyväskylä – Oulu – Keminmaa – Rovaniemi – Inari
  Lusi – Mikkeli – Kuopio – Iisalmi – Kajaani
  Koskenkylä – Kouvola – Imatra – Joensuu – Kajaani (ehdotuksessa vain osuus Koskenkylä – Joensuu)
  Helsinki – Vaalimaa
  Turku – Pori – Vaasa – Ytterjeppo – Kokkola (ehdotuksessa ei osuutta Pori – Ytterjeppo)
  Turku – Tampere – Jyväskylä – Kuopio – Joensuu – Niirala (ehdotuksessa vain osuus Turku – Joensuu)
  Rauma – Tampere – Lahti – Kouvola
  Kotka – Kouvola
  Seinäjoki – Laihia
  Jalasjärvi – Seinäjoki – Ytterjeppo
  Tornio – Kilpisjärvi (ei ehdotuksessa)
  Hanko – Mäntsälä
  Keminmaa – Tornio
  Turun kehätie välillä Naantali – valtatie 1
  Kehä III välillä valtatie 1 – valtatie 7
  Vuosaaren satamatie (ei ehdotuksessa)
  Merituulentie välillä valtatie 15 – Mussalon satama (ei ehdotuksessa)
  Suikkilantie välillä Pansiontie – valtatie 8 (ei ehdotuksessa)

Vuoden 2006 ehdotus

Liikenne- ja viestintäministeriön työryhmä esitti 29. syyskuuta 2006 teiden runkoverkkoon seuraavia valta- ja kantatieosuuksia:

  Helsinki – Turku
  Helsinki – Hämeenlinna – Tampere – Vaasa
  Helsinki – Lahti – Jyväskylä – Oulu – Kemi – Rovaniemi
  Lusi (vt 4) – Mikkeli – Kuopio – Iisalmi – Kajaani
  Koskenkylä (vt 7) – Kouvola – Lappeenranta – Joensuu
  Helsinki – Kotka – Vaalimaa
  Turku – Pori sekä Ytterjeppo – Kokkola
  Turku – Tampere – Jyväskylä
  Hämeenlinna – Tuulos
  Tuulos – Lahti – Kouvola
  Jalasjärvi (vt 3) – Seinäjoki – Ytterjeppo
  Keminmaa (vt 4) – Tornio (valtakunnanraja)
  Turun kehätie välillä valtatie 8 – valtatie 1
  Kehä III välillä valtatie 1 – valtatie 7

Ehdotetun runkoverkon pituus on 3 140 kilometriä. Runkotie on puhtaasti hallinnollinen käsite, eikä runkoteitä ole tarkoitus mitenkään erityisesti merkitä tieopasteisiin tai tiekarttoihin.

Teiden runkoverkolla halutaan korostaa maan keskeisten keskusten välisiä yhteyksiä saaden hyvät liikennöintiyhteydet niin henkilö- kuin tavaraliikenteellekin. Ehdotettu runkoverkko oli tarkoitus saada kuntoon vuoteen 2030 mennessä, ja tähän arvioitiin tarvittavan rahaa yhteensä 3 750 miljoonaa euroa eli keskimäärin noin 150 miljoonaa euroa vuodessa. Työryhmä asetti runkotieverkolle seuraavan tavoitestandardin:

Runkoverkon parantamisessa korostuvat "kevyemmät" liikenteen sujuvuutta ja turvallisuutta parantavat toimenpiteet, kuten keskikaiteiden ja ohituskaistojen rakentaminen.

Runkoverkkoon kuuluu myös noin 2 750 kilometriä rautateitä.

Katso myös
 TERN-tieverkko

Lähteet
 Liikenne- ja viestintäministeriön asetus maanteiden ja rautateiden pääväylistä ja niiden palvelutasosta 933/2018

 Maantielaki 23.6.2005/503

Viitteet

Suomen tiet