Luettelo Suomen ruotsin- ja kaksikielisistä kunnista

Suomen kielilain mukaan kunta on kaksikielinen, mikäli kielivähemmistön koko on vähintään 3 000 henkeä tai 8 prosenttia kunnan väkiluvusta, tai jos valtioneuvosto jonkin kunnan valtuuston esityksestä päättää julistaa kunnan kaksikieliseksi. Kunta ei muutu yksikieliseksi, ellei vähemmistön osuus laske alle 6 prosentin. Kaksikielisissä kunnissa enemmistön kielenä voi olla suomi tai ruotsi.

Ahvenanmaan kaikki kunnat ovat kuitenkin yksikielisiä ja ruotsinkielisiä kielisuhteista riippumatta. Myös saamenkielisillä alueilla voivat kunnat olla kaksi- tai monikielisiä (kielinä suomi tai jokin saamen kieli). Saamelaiskieliin liittyvää kaksikielisyyttä ei ole säädetty kielilaissa, mutta saamelaiskielten asema on turvattu saamen kielilailla.

Vähemmistökielen osuuden on pudottava alle kuuden prosentin, että kunta muuttuisi yksikieliseksi. Kunta voi kuitenkin halutessaan pysyä kaksikielisenä vähemmistökielen osuuden pudotessa alle kuuden prosentin. Lohja on ainoa kunta, joka on käyttänyt tätä poikkeusmahdollisuutta. 3 000 hengen sääntö otettiin käyttöön, kun ruotsinkielisten osuus Turussa putosi alle kuuden prosentin (heitä on noin 9 800 henkeä, 5,4 %). Tällä hetkellä 3 000 hengen sääntö on voimassa myös Helsingissä (noin 36 300 henkeä, 5,7 %) ja Vantaalla (noin 5 700 henkeä, 2,7 %). Muualla kaksikielisyys määräytyy prosenttiosuuden mukaan.

Kuntien kielellinen asema 2013–2022

Valtioneuvosto säätää asetuksella kuntien kielellisen aseman aina kymmenvuotiskaudeksi kerrallaan. Aiemmin ruotsinkielisestä Närpiön kunnasta tuli kaksikielinen vuoden 2016 alusta lukien. Seuraavassa on kuntien kielisuhteet 1. tammikuuta 2013 alkaneella jaksolla.

Uusimaa: 
Kaksikielisiä kuntia, suomi asukkaiden enemmistön kielenä, ovat Espoo, Hanko, Helsinki, Kauniainen, Kirkkonummi, Lapinjärvi, Lohja, Loviisa, Myrskylä, Porvoo, Sipoo, Siuntio ja Vantaa. 
Kaksikielisiä kuntia, ruotsi asukkaiden enemmistön kielenä, ovat Inkoo ja Raasepori.
Muut kunnat ovat suomenkielisiä.
Kymenlaakso:
Kaksikielinen kunta, suomi asukkaiden enemmistön kielenä, on Pyhtää.
Muut kunnat ovat suomenkielisiä.
Varsinais-Suomi:
Kaksikielinen kunta, suomi asukkaiden enemmistön kielenä, on Turku.
Kaksikielisiä kuntia, ruotsi asukkaiden enemmistön kielenä, ovat Kemiönsaari ja Parainen.
Muut kunnat ovat suomenkielisiä.
Pohjanmaa:
Kaksikielisiä kuntia, suomi asukkaiden enemmistön kielenä, ovat Kaskinen ja Vaasa. 
Kaksikielisiä kuntia, ruotsi asukkaiden enemmistön kielenä, ovat Korsnäs (1.1.2015 lähtien), Kristiinankaupunki, Kruunupyy, Luoto (1.1.2015 lähtien), Maalahti, Mustasaari, Närpiö (1.1.2016 lähtien), Pedersören kunta, Pietarsaari, Uusikaarlepyy ja Vöyri.
Laihia on maakunnan ainoa suomenkielinen kunta.
Keski-Pohjanmaa:
Kaksikielinen kunta, suomi asukkaiden enemmistön kielenä, on Kokkola.
Muut kunnat ovat suomenkielisiä.
Kanta-Hämeen, Etelä-Karjalan, Etelä-Savon, Pohjois-Karjalan, Pohjois-Savon, Keski-Suomen, Päijät-Hämeen, Pirkanmaan, Satakunnan, Etelä-Pohjanmaan, Pohjois-Pohjanmaan, Kainuun ja Lapin maakuntien kaikki kunnat ovat suomenkielisiä.
Saamelaiskielillä on virallinen asema Enontekiön, Inarin, Sodankylän ja Utsjoen kunnissa.
Ahvenanmaan maakunnan kaikki kunnat ovat ruotsinkielisiä.

Kuntien kielellisen aseman muutokset

1933 

 Helsingin maalaiskunnan, Kokkolan ja Ruotsinpyhtään kielienemmistö muuttui ruotsinkielisestä suomenkieliseksi.
 Karuna ja Salo muuttuivat kaksikielisistä suomalaisenemmistöisistä kunnista yksikielisesti suomenkielisiksi kunniksi.
 Tenhola ja Uusikaarlepyy muuttuivat kaksikielisistä ruotsalaisenemmistöisistä kunnista yksikielisesti ruotsinkielisiksi kunniksi.

1943 

 Karjaa ja Pernaja muuttuivat yksikielisesti ruotsinkielisistä kunnista kaksikielisiksi niin, että enemmistön kieli on ruotsi.
 Lapinjärven kielienemmistö muuttui ruotsinkielisestä suomenkieliseksi.
 Iniö muuttui kaksikielisestä ruotsalaisenemmistöisestä kunnasta yksikielisesti ruotsinkieliseksi kunnaksi.
 Tuusula muuttui kaksikielisestä suomalaisenemmistöisestä kunnasta yksikielisesti suomenkieliseksi kunnaksi.

1953 

 Korppoo, Mustasaari ja Sipoo muuttuivat yksikielisesti ruotsinkielisistä kunnista kaksikielisiksi niin, että enemmistön kieli on ruotsi.
 Espoon kielienemmistö muuttui ruotsinkielisestä suomenkieliseksi.
 Kerava ja Lohja muuttuivat kaksikielisistä suomalaisenemmistöisistä kunnista yksikielisesti suomenkielisiksi kunniksi.

1963 
 Hiittinen, Inkoo ja Tammisaaren maalaiskunta muuttuivat yksikielisesti ruotsinkielisistä kunnista kaksikielisiksi niin, että enemmistön kieli on ruotsi.

1973 

 Bromarv ja Uusikaarlepyy muuttuivat yksikielisesti ruotsinkielisistä kunnista kaksikielisiksi niin, että enemmistön kieli on ruotsi.
 Kaarlelan, Kaskisten, Kauniaisten, Kirkkonummen, Pohjan ja Porvoon kielienemmistö muuttui ruotsinkielisestä suomenkieliseksi.

1983 

 Kruunupyy ja Pietarsaaren maalaiskunta muuttuivat yksikielisesti ruotsinkielisistä kunnista kaksikielisiksi niin, että enemmistön kieli on ruotsi.
 Hangon, Loviisan, Porvoon maalaiskunnan ja Siuntion kielienemmistö muuttui ruotsinkielisestä suomenkieliseksi.

1993 
 Iniö, Maalahti ja Västanfjärd muuttuivat yksikielisesti ruotsinkielisistä kunnista kaksikielisiksi niin, että enemmistön kieli on ruotsi.

2003 

 Houtskari ja Maksamaa muuttuivat yksikielisesti ruotsinkielisistä kunnista kaksikielisiksi niin, että enemmistön kieli on ruotsi.
 Lohja jäi seuraavaksi kymmenvuotiskaudeksi edelleen kaksikieliseksi kunnaksi enemmistön kielenään suomi.
 Sipoon kielienemmistö muuttui ruotsinkielisestä suomenkieliseksi.

2015 
 Korsnäs ja Luoto muuttuivat yksikielisesti ruotsinkielisistä kunnista kaksikielisiksi niin, että enemmistön kieli on ruotsi.

2016 
 Närpiö muuttui yksikielisesti ruotsinkielisestä kunnasta kaksikieliseksi niin, että enemmistön kieli on ruotsi.

Aakkosellinen luettelo kaksi- tai yksikielisistä ruotsinkielisistä kunnista 
Ruotsinkielisten suhteellinen osuus vuonna 2017 kunnittain ja ruotsinkielisten lukumäärältään suurimmat kunnat sisältäen myös Ahvenanmaan kunnat.

Kielikoodit
R = yksikieliset ruotsinkieliset
R/S = enemmistö ruotsinkielisiä
S/R = enemmistö suomenkielisiä

Suomen entiset ruotsinkieliset tai kaksikieliset kunnat
Perässä on mainittu kunnan kielisuhteet lakkautushetkellä.
 Alaveteli (liitetty Kruunupyyhyn 1969): ruotsinkielinen
 Bergö (liitetty Maalahteen 1973): ruotsinkielinen
 Björköby (liitetty Mustasaareen 1973): ruotsinkielinen
 Bromarv (jaettu Hangon ja Tenholan kesken 1977): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
 Degerby (liitetty Inkooseen 1946): ruotsinkielinen
 Dragsfjärd (yhdistetty Kemiön ja Västanfjärdin kanssa Kemiönsaareksi 2009): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
 Haaga (liitetty Helsinkiin 1946): kaksikielinen, enemmistökielenä suomi
 Hiittinen (liitetty Dragsfjärdiin 1969): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
 Houtskari (yhdistetty Iniön, Korppoon, Nauvon ja Paraisten kanssa Länsi-Turunmaaksi 2009): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
 Huopalahti (liitetty Helsinkiin 1946): kaksikielinen, enemmistökielenä suomi
 Iniö (yhdistetty Houtskarin, Korppoon, Nauvon ja Paraisten kanssa Länsi-Turunmaaksi 2009): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
 Jepua (liitetty Uuteenkaarlepyyhyn 1975): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
 Kaarlela (liitetty Kokkolaan 1977): kaksikielinen, enemmistökielenä suomi
 Karjaa (yhdistetty Pohjan ja Tammisaaren kanssa Raaseporiksi 2009): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
 Karjaan maalaiskunta (liitetty Karjaaseen 1969): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
 Kemiö (yhdistetty Dragsfjärdin ja Västanfjärdin kanssa Kemiönsaareksi 2009): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
 Koivulahti (liitetty Mustasaareen 1973): ruotsinkielinen
 Korppoo (yhdistetty Houtskarin, Iniön, Nauvon ja Paraisten kanssa Länsi-Turunmaaksi 2009): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
 Kulosaari (liitetty Helsinkiin 1946): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
 Lapväärtti (liitetty Kristiinankaupunkiin 1973): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
 Liljendal (liitetty suomienemmistöiseen Loviisaan 2010): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
 Lohjan kunta (yhdistetty yksikielisesti suomenkielisen Lohjan kaupungin kanssa uudeksi, kaksikieliseksi Lohjan kaupungiksi 1997): kaksikielinen, enemmistökielenä suomi
 Maksamaa (yhdistetty Vöyrin kanssa Vöyri-Maksamaaksi 2007): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
 Munsala (liitetty Uuteenkaarlepyyhyn 1975): ruotsinkielinen
 Nauvo (yhdistetty Houtskarin, Iniön, Korppoon ja Paraisten kanssa Länsi-Turunmaaksi 2009): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
 Oravainen (yhdistetty Vöyri-Maksamaan kanssa Vöyriksi 2011): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
 Oulunkylä (liitetty Helsinkiin 1946): kaksikielinen, enemmistökielenä suomi
 Vanha Parainen (yhdistetty Houtskarin, Iniön, Korppoon ja Nauvon kanssa Länsi-Turunmaaksi 2009): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
 Paraisten maalaiskunta (liitetty Paraisiin 1967): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
 Pernaja (liitetty suomienemmistöiseen Loviisaan 2010): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
 Petolahti (liitetty Maalahteen 1973): ruotsinkielinen
 Pirttikylä (liitetty Närpiöön 1973): ruotsinkielinen
 Pohja (yhdistetty Karjaan ja Tammisaaren kanssa ruotsienemmistöiseksi Raaseporiksi 2009): kaksikielinen, enemmistökielenä suomi
 Porvoon maalaiskunta (yhdistetty Porvoon kaupungin kanssa uudeksi Porvoon kaupungiksi 1997): kaksikielinen, enemmistökielenä suomi
 Purmo (liitetty Pietarsaaren maalaiskuntaan 1977): ruotsinkielinen
 Raippaluoto (liitetty Mustasaareen 1973): ruotsinkielinen
 Ruotsinpyhtää (liitetty Loviisaan 2010): kaksikielinen, enemmistökielenä suomi
 Siipyy (liitetty Kristiinankaupunkiin 1973): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
 Snappertuna (liitetty Tammisaareen, pieni osa Karjaaseen 1977): ruotsinkielinen
 Sulva (jaettu Mustasaaren ja Vaasan kesken 1973): ruotsinkielinen
 Särkisalo (liitetty yksikielisesti suomenkieliseen Saloon 2009): kaksikielinen, enemmistökielenä suomi
 Tammisaaren maalaiskunta (liitetty Tammisaareen 1977): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
 Tammisaari (yhdistetty Karjaan ja Pohjan kanssa Raaseporiksi 2009): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
 Teerijärvi (liitetty Kruunupyyhyn 1969): ruotsinkielinen
 Tenhola (liitetty Tammisaareen 1993): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
 Tiukka (liitetty Kristiinankaupunkiin 1973): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
 Uudenkaarlepyyn maalaiskunta (liitetty Uuteenkaarlepyyhyn 1975): ruotsinkielinen
 Västanfjärd (yhdistetty Dragsfjärdin ja Kemiön kanssa Kemiönsaareksi 2009): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
 Vöyri-Maksamaa (yhdistetty Oravaisten kanssa Vöyriksi 2011): kaksikielinen, enemmistökielenä ruotsi
 Ylimarkku (liitetty Närpiöön 1973): ruotsinkielinen
 Ähtävä (liitetty Pietarsaaren maalaiskuntaan 1977): ruotsinkielinen
 Öja (liitetty Kaarlelaan 1969): ruotsinkielinen

Seuraavat kaksikielisiin kuntiin liitetyt kunnat olivat yksikielisesti suomenkielisiä:
 Kokkolan liitettiin Kälviä (2009), Lohtaja (2009) ja Ullava (2009).
 Lohjaan liitettiin Sammatti (2009), Karjalohja (2013) ja Nummi-Pusula (2013).
 Turkuun liitettiin Maaria (1967), Kakskerta (1968) ja Paattinen (1973).
 Vaasaan liitettiin Vähäkyrö (2013).

Katso myös 
 Kielipolitiikka ja Ahvenanmaan maakunta
 Saamelaiskielten asema Suomessa
 Suomen kielipolitiikka
 Suomen kielilaki

Lähteet 

Ruotsin- ja kaksikieliset kunnat
Suomenruotsalaisuus