Sileälastaiset

Sileälastaiset on nimitys niille lentokyvyttömille linnuille, joilla ei ole rintalastassa harjannetta, johon lentolihakset kiinnittyisivät. Nykyisin eläviä sileälastaisia ovat strutsi-, nandu-, kasuaari- ja kiivilinnut, jotka on toisinaan yhdistetty Ratitae-ryhmäksi. Kaikki muut linnut ovat harjalastaisia.

Luokittelu ja evoluutio 
Sileälastaisten luokittelu on ollut linnuista kiistellyimpiä. Nykykäsityksen mukaan sileälastaisten ryhmä on parafyleettinen, sillä se sulkee pois harjalastaiset tinamilinnut (Tinamiformes), jotka ovat todistetusti kehittyneet samasta kantamuodosta kuin sileälastaiset. Lähes sileälastaistaisia vastaava kladi on Palaeognathae, joka sisältää myös tinamit. Palaeognathae on kehittynyt erillään muista linnuista liitukaudelta asti.

Nykyiset sileälastaiset elävät Etelä-Amerikassa, Afrikassa, Australiassa, Uudessa-Guineassa ja Uudessa-Seelannissa. Perinteisesti tämä levinneisyys on selitetty sillä, että kaikkien sileälastaisten yhteinen esimuoto eli Gondwanamantereella, ja kun manner hajosi, sileälastaiset jatkoivat kehitystä erillään toisistaan. Nykytiedon mukaan nämä linnut saapuivat kuitenkin elinsijoilleen lentäen, ja tinameja lukuun ottamatta ne menettivät myöhemmin lentokykynsä.

Sileälastaiset ilmestyivät varhain fossiiliaineistossa niin Etelä-Amerikassa, Afrikassa, Australasiassa kuin Euroopassa. Vanhimmat fossiilit ovat peräisin paleoseenilta, noin 56 miljoonan vuoden takaa. Ne kuuluvat lajille Diogenornis fragilis, ja ne on löydetty Brasiliasta.

Nykyisin elävät ja äskettäin sukupuuttoon kuolleet sileälastaisten lahkot:

 †Norsulinnut (Aepyornithiformes)
 Kiivilinnut (Apterygiformes)
 Kasuaarilinnut (Casuariiformes)
 †Moalinnut (Dinornithiformes)
 Nandulinnut (Rheiformes)
 Strutsilinnut (Struthioniformes)

Lähteet 

Palaeognathae
Seulonnan keskeiset artikkelit