Laiva

Laiva on suuri vedessä kulkeva alus. Veneestä se eroaa suuremmalla koollaan, mutta tarkkaa rajanvetoa laivan ja veneen välille on vaikea tehdä. Laivan ja veneen erosta ei tiettävästi ole virallista määritelmää, mutta erään näkemyksen mukaan pituudeltaan yli 24-metrisiä aluksia pidetään laivoina, koska niiden kuljettamiseen vaaditaan Suomessa tutkinto.

Laivoja valmistetaan eri käyttötarkoituksiin, kuten kaupankäyntiin, risteilyihin, rahdin tai ajoneuvojen kuljetukseen. Risteilylaivat kulkevat usein samaa reittiä säännöllisillä aikatauluilla, toisin kuin muut laivat, joiden reitit vaihtelevat.

Etymologiaa ja nimistöä 
Sanaa laiva arvellaan lainasanaksi germaanisista kielistä; germaaniseksi kantasanaksi on rekonstruoitu *flawją. Sanan vastineita on myös balttilaisissa ja slaavilaisissa kielissä. Alkuperäinen merkitys lienee ollut jokin esihistoriallinen venetyyppi.

Sanalla alus viitattiin alun perin laivoihin ja veneisiin, mutta nykyisin se merkitsee muutakin, kuten esimerkiksi avaruusalusta. Sana alus on johdos sanasta ala ja viittaa siihen, että alus on kantamansa ihmisen tai lastin alapuolella.

Suomessa ja sukulaiskielissä omaperäisiä nimityksiä laivoille tai veneille ovat aluksen lisäksi esimerkiksi vene, joka merkitsee nykyisin hyvin pientä, kannetonta laivaa, haapio ja honkio, jotka merkitsevät yhdestä puusta tehtyä venettä, uisko, joka merkitsee tietyntyyppisiä purjealuksia, saima, joka tarkoitti Laatokalla käytettyä purjealusta, ja haaksi, joka on vanha laivojen ja veneiden yleisnimitys.

Laivan koon ilmoittaminen 
Laivan koko määritellään yleensä ensisijaisesti sen kyvyllä kuljettaa lastia, joko painona tai tilavuutena.

Laivan tilavuus eli vetoisuus ilmaistaan joko laivan kokonaisvetoisuutena eli bruttovetoisuutena (GT) tai lastitilojen vetoisuutena eli nettovetoisuutena (NT).
Vetoisuuden mittayksikkönä käytettiin vuoteen 1994 asti rekisteritonnia. Nykyisten mittaussääntöjen mukaan brutto- ja nettovetoisuudet ovat yksiköttömiä, logaritmisesti laskettuja lukuja.

Laivan kantavuus on aluksen lastin, polttoaineen, varusteiden ja henkilöiden suurin sallittu paino. Painon yksikkönä käytetään tonnia, ja sen lyhenteenä on dwt tai joskus myös tdw (, ”kuollut paino”).

Laivan uppouma on aluksen kelluessa syrjäyttämän vesimäärän paino tonneina ilmaistuna. Etenkin sota-alusten koko ilmoitetaan käyttämällä uppoumaa. Mikäli kauppa-aluksille ilmoitetaan uppouma, on se silloin lastimerkkiin lastatun aluksen uppouma suolavedessä (1,025 t/m³).

Lästi on historiallinen tilavuus- ja painomitta, jota käytettiin myös ennen laivojen koon ilmaisemiseen.

Navigaation kannalta myös laivan ulkomitoilla, kuten suurimmalla pituudella (L.O.A.), leveydellä, korkeudella, syväyksellä ja vesilinjan pituudella, on merkitystä.

Max-kokoluokat 
Panamax-tyyppiseksi kutsutaan laivaa, joka on kooltaan sellainen, että se mahtuu kulkemaan Panaman kanavan suluista. Myös muilla vesireiteillä on vastaavia alusten kokorajoituksista johdettuja luokkia, kuten Suezin kanavan Suezmax ja Saimaan kanavan Saimax.

Laivan liikkeet aallokossa 

Laivan liikkeet aallokossa kuvataan koordinaatistossa (x, y, z), jonka origo on aluksen painopisteessä.

 Akselit
 x-akseli on pitkittäissuuntainen akseli, joka on positiivinen keulaa kohti
 y-akseli on poikittaissuuntainen akseli, joka on positiivinen oikealle
 z-akseli on pystysuuntainen akseli, joka on positiivinen ylöspäin
 Suoraviivaiset liikkeet
 työntyily, rullaaminen (tai kiihtyily) (englanniksi surge) on aluksen edestakaista pitkittäistä siirtymäliikettä x-akselin suunnassa [kuvassa n:o 3]
 huojunta, vaaruminen (sway) on edestakaista poikittaista siirtymäliikettä y-akselin suunnassa [n:o 2]
 kohoilu (heave) on edestakaista pystysuuntaista siirtymäliikettä z-akselin suunnassa [n:o 1]
 Kulmaliikkeet
 keinunta [Φ, fii] (roll) on edestakaista kulmaliikettä pitkittäisen x-akselin ympäri [n:o 6]
 jyskintä [Θ, theeta] (pitch) on edestakaista kulmaliikettä poikittaisen y-akselin ympäri [n:o 5]
 mutkailu [Ψ, psii] (yaw) on edestakaista kulmaliikettä pystysuoran z-akselin ympäri [n:o 4]

Laivatyypit 
Laivat voidaan luokitella käyttövoimansa perusteella esimerkiksi höyrylaivaksi, purjealukseksi ja soutualukseksi eli kaleeriksi.

Käyttötarkoituksensa mukaan laivat luokitellaan matkustaja-, kuivalasti-, säiliö- ja erikoisaluksiksi.

Matkustaja-aluksia 

 Autolautta
 Linjalaiva
 Risteilyalus

Kuivalastialuksia 

 Irtolastialus
 Junalautta
 Konttialus
 Ro-ro-alus
 Storoalus

Säiliöaluksia 
 LNG-säiliöalus
 Tankkeri

Erikoisaluksia 

 Asuntoalus
 Hinaaja
 Jäänmurtaja
 Kaapelialus
 Kalastusalus (muun muassa troolari)
 Lossi
 Meripelastusalus
 Ponttoni
 Proomu
 Ruoppaaja
 Sota-alus

Laivaonnettomuuksia 

 RMS Titanic upposi Pohjois-Atlantilla vuonna 1912 törmättyään jäävuoreen, noin 1 500 kuollutta.
 RMS Empress of Ireland upposi Saint Lawrencen joella Kanadassa vuonna 1914 törmättyään yhteen toisen aluksen kanssa, 1 012 kuollutta.
 Wilhelm Gustloff upposi tammikuussa 1945 Itämerellä toisen maailmansodan loppuvaiheessa neuvostoliittolaisen sukellusveneen torpedon osuessa siihen laivan ollessa kuljettamassa valtakunnan itäosista evakuoituja saksalaisia siviilejä, yli 9 000 kuollutta; historian eniten ihmishenkiä vaatinut yksittäinen laivaturma.
 M/S Estonia upposi Itämerellä syysmyrskyssä 1994, 852 kuollutta.

Katso myös 
 Dieselsähköinen voimansiirto
 Laivanrakennus
 Laivasuunnittelu
 Vesiliikenneonnettomuudet
 Messi
 Suomen Merihistoriallinen yhdistys
 Vesiliikenne

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Fakta om fartyg 
 Meriteollisuus
 STX Europe

Kirjallisuutta 
 Käyhkö, Arttu: Saimaa ja laivat. Kustantaja Laaksonen, 2015. ISBN 978-952-5805-75-8.

Seulonnan keskeiset artikkelit