Aleksanteri Afrodisiaslainen

Aleksanteri Afrodisiaslainen (myös Aleksandros Afrodisiaslainen, ; 200-luku) oli antiikin kreikkalainen peripateettiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli aikansa johtava peripateetikko ja Aristoteleen kommentaattori.

Elämä 

Aleksanteri oli kotoisin Afrodisiaksesta Kaariasta. Hän oli Aristokles Messeneläisen oppilas. Hän tuli Ateenaan toisen vuosisadan loppupuolella. Ennen pitkää hänestä tuli Lykeionin peripateettisen koulun johtaja, ja hän luennoi aristoteelisesta filosofiasta. Aleksanterin päämääränä oli vapauttaa koulun opetukset Ammonios Sakkaksen uusplatonilaisista ja synkretistisistä vaikutteista, ja palauttaa Aristoteleen puhdas oppi.

Teokset 

Aleksanterilta on säilynyt kommentaarit seuraaviin Aristoteleen teoksiin:
 Ensimmäinen analytiikka (Analytica Priora), kirja I
 Topiikka (Topica)
 Meteorologia (Meteorologica)
 Aistimisesta (De Sensu)
 Metafysiikka (Metaphysica), kirjat I–V, sekä lyhennelmä lopuista kirjoista

Islamilaiset oppineet arvostivat suuresti hänen kommentaarejaan, ja he käänsivät niistä monia arabian kielelle.

Aleksanterilta on säilynyt myös joitakin omia teoksia. Näistä merkittävin on Kohtalosta, jossa hän esittää mielipiteensä stoalaista välttämättömyyden ajatusta vastaan. Toinen merkittävä teos oli Sielusta, jossa hän väittää, että ihmisten järki on kehittymätön ja materiaalinen (nous hylikos) sekä erottamaton ruumiista. Hän oli vahvasti kuolemattomuuden ajatusta vastaan. Hän tunnisti aktiivin älyn (nous poietikos), joka aktivoi ihmisessä potentiaalisen älyn, niin että se tulee samaksi kuin jumala.

Pietro Pomponazzi käytti varhaisen renessanssin aikana Aleksanterin ajatuksia sielun kuolevaisuudesta tomisteja ja averroisteja vastaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Peripateettiset filosofit