Asko Sahlberg

Asko Tapio Sahlberg (s. 30. syyskuuta 1964 Heinola) on suomalainen kirjailija. Hänen teoksensa Eksyneet (2001), Tammilehto (2004) ja Herodes (2013) olivat Finlandia-palkintoehdokkaina.

Sahlberg on asunut Göteborgissa vuodesta 1996.

Elämäkerta 
Sahlberg suunnitteli kirjailijan uraa jo lapsena. Hänet huomattiin 15-vuotiaana runoilijana vuoden 1980 Nuorison taidetapahtumassa. Sahlberg asui Vesannolla 1975–1982 ja valmistui ylioppilaaksi Vesannon lukiosta vuonna 1982. 1980-luvulla hän asui myös Uudessakaupungissa.

Sahlberg työskenteli Suomessa aiemmin toimittajana, mainostoimittajana ja pienten lehtien päätoimittaja-lehdenkustantajana. Juurettomaksi itsensä kokeva Sahlberg ehti viettää ennen Ruotsiin muuttoa kiertolaiselämää Suomessa, missä hänellä oli lukuisia asuinpaikkakuntia. Sahlberg on kertonut löytäneensä kutsumuksensa esikoisteoksensa Pimeän ääni (2000) myötä. Kirjailijana hän on sanonut haluavansa olla ”omalta vähäiseltä osaltaan lenkki ketjussa, osa kirjallisuuden pitkää traditiota”.

Sahlberg on kirjoittanut kirjallisuuskritiikkejä muun muassa Parnassoon, pakinoinut Ruotsin Sanomissa ja tehnyt kuunnelmia Ruotsin radion suomenkieliselle Sisuradio-kanavalle. Kesäisin hän on vetänyt suomenkielistä luovan kirjoittamisen kurssia Pohjoismaisessa kansanopistossa Kungälvissä. Sahlberg on toiminut myös ruotsinsuomalaisen kulttuurijulkaisu Sheriffin kirjallisuudesta vastaavana toimittajana.

Vuonna 2006 Sahlberg oli ehdolla Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon saajaksi teoksellaan Tammilehto. Finlandia-palkintoehdokkaana hänen teoksensa ovat olleet vuosina 2001, 2004 ja 2013. Vuosina 2005 ja 2009 Sahlberg sai ruotsinsuomalaisen Kaisa Vilhuinen -palkinnon. Vuonna 2014 Sahlberg valittiin vuoden ruotsinsuomalaiseksi. Hänen teoksensa Irinan kuolemat (2015) oli vuoden 2016 Runeberg-palkintoehdokkaana.

2018 Göteborgissa perustettiin Asko Sahlberg -palkinto ja sitä jakava yhdistys. Palkinto on suunnattu ruotsinsuomalaisille, ja tarkoitus on kannustaa suomenkielistä kulttuuria Ruotsissa.

Tuotannosta 
Romaanien lisäksi Sahlberg on kirjoittanut myös suomentanut muutamia teoksia. Hänen teoksistaan kaksi, Eksyneet ja Tammilehto, on käännetty ruotsiksi. Sahlbergin kirjoja on käännetty myös saksaksi ja tšekiksi.

Siirtolaissarjan aloittavassa esikoisteoksessaan Pimeän ääni (2000) Sahlberg kuvaa itsensä kaltaista oman tiensä etsijää. Hänen mukaansa tarina ei ole hänen tarinansa, mutta voisi olla: ”Ehkä se on tarina, joka minulta on jäänyt sattuman oikusta kokematta, mutta jota yhtä kaikki laahailen kuin todellista muistoa mukanani.” Kirjan päähenkilö on suomalainen mies, joka haluaa eroon menneisyydestään ja irti pikkuporvarillisen elämän kahleista. Päähenkilöä on verrattu Albert Camus'n sivullisiin. Hämärän jäljet on jatkoa esikoisteokselle. Viisi vuotta myöhemmin sama henkilö samassa miljöössä on herännyt ja palannut ihmisten pariin. Esikoisteoksen vihan tilalle on tullut myötätunto. Samaan teemaan Sahlberg palaa Göteborg-sarjan kolmannessa osassa Paluu pimeään, jossa viiden vuoden jaksoissa elävän miehen kertomus saa päätöksensä.

Esikoisteoksen jälkeen ilmestynyt Eksyneet (2001) kertoo yhteiskunnan laitamilla liikuskelevista ihmisistä. Rankan aiheen vastapainona kieli on lyyrisen kaunista. Rujon ja kauniin sovittaminen yhteen on Sahlbergin käyttämä tehokeino. Höyhen (2002) kertoo poikkeuksellisesta aiheesta, kehitysvammaisesta pojasta, joka on suljettu oman ruumiinsa lisäksi myös hoitolaitokseen. Sahlberg on työskennellyt Göteborgissa kehitysvammaisten hoitolaitoksissa, joissa aihe kehittyi.

Teoksen Tammilehto (2004) taustalla on vuoden 1918 tapahtumia. Teoksen eräs teema on Sahlbergille tyypillisesti sivullisuus, mikä sai kriitikot luonnehtimaan Sahlbergia uuseksistentialismin ääneksi. Teoksessa tapahtuu kerronnan siirtymä kohti eeppistä romaania. Teos ilmestyi ruotsiksi vuonna 2006, ja käännös sai runsaasti kiitosta. Teos palkittiin Ruotsissa ensimmäistä kertaa jaetulla ruotsinsuomalaisella Kaisa Vilhuinen -palkinnolla. Yhdyntä. Reunahuomautus sotahistoriaan (2005) kertoo vuodesta 1944, jolloin nainen ja mies kohtaavat sodan keskellä. Helsingin Sanomien kriitikon mukaan kirja on pieni taideteos, jonka lauseita voisi kehystää seinälle.

Ruotsissa palkittu Siunaus (2007) alkaa päähenkilö Gustafin osoittautessa pedofiiliksi, mutta kirjailija ei ota kantaa vaikeaan aiheeseen vaan vie tämän kokemaan rangaistuksen toista kautta. Aihetta käsitellään jälleen palaten vuoteen 1918, tällä kertaa ajallisesti takaperoisen kerronnan kautta. Vuonna 2010 ilmestynyt He on teos kaunasta, kiusaamisesta ja petoksesta. Teoksen keskushenkilöinä ovat veljekset Erik ja Henrik, jotka alkuun näyttäytyvät toistensa vastakohtina, mutta saavat kertomuksen mittaan syvempiä ulottuvuuksia. Teos on muodoltaan historiallinen romaani, mutta sisällöltään yleisinhimillinen.

Herodes ilmestyi vuonna 2013 ja oli Finlandia-palkintoehdokkaana. Yö nielee päivät (2014) on Sahlbergin Göteborg-sarjan neljäs teos, jota hän sanoo henkiseksi pääteoksekseen.

Sahlbergin kieltä on kuvattu runolliseksi ja tiiviiksi. Teoksia on toisaalta kuvattu myös pateettisiksi ja liioitteleviksi.

Teokset 
 Göteborg-sarja
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Amandan maailmat: Helsinki: Like, 2017. ISBN  978-952-01-1069-7.
Haudallasi Adriana: Helsinki: Like, 2019. ISBN 978-952-01-1808-2.
Marraskuun mies: Helsinki: Like, 2022. ISBN 978-951-1-35555-7.

Kuunnelmat 
 Naisen varjo 
 1809

Palkinnot ja ehdokkuudet 
 F. E. Sillanpää -palkinto 1988
 Kalevi Jäntin palkinto 2000 teoksesta
 Finlandia-palkintoehdokkuus 2001, 2004 ja 2013
 Savonia-palkintoehdokkuus 2001, 2002, 2005, 2014, 2015 ja 2016
 Pekkas-palkinto 2002
 Savonia-palkinto 2003 ja 2018
 Olvi-palkintoehdokkuus 2004
 Kaisa Vilhuinen -palkinto 2005, 2009
 Suomalais-ruotsalaisen Kulttuurirahaston palkinto 2005
 Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkintoehdokkuus 2006
 Dublin Literature Award -ehdokkuus 2014
 Jarkko Laine -kirjallisuuspalkintoehdokkuus 2015
 Runeberg-palkintoehdokkuus 2016 ja 2017
 Veijo Meri -palkinto 2017

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset kirjailijat
Ruotsinsuomalaiset henkilöt
Kalevi Jäntin palkinnon saajat
Vuonna 1964 syntyneet
Elävät henkilöt