Sauvo

Sauvo () on Suomen kunta, joka sijaitsee Varsinais-Suomen maakunnassa. Kunnassa asuu  ihmistä ja sen pinta-ala on  km², josta  km² on vesistöjä. Väestötiheys on  asukasta/km². Entinen Karunan kunta liitettiin Sauvoon vuonna 1969.

Sauvon naapurikunnat ovat Kaarina, Kemiönsaari, Parainen, Paimio ja Salo.

Sauvon vaakunan suunnitteli Ahti Hammar ja se vahvistettiin vuonna 1957.

Sauvoon sijoitettiin viime sotien jälkeen Uudenkirkon siirtoväkeä.

Maantiede
Sauvo sijaitsee Paimionlahden ja Halikonlahden välisellä kannaksella Kemiönsaaren pohjoispuolella. Karunanselkä ja Halslahdenselkä erottavat Sauvon Kemiösaaren kunnasta. Pohjoisessa Sauvolla on maarajaa Paimion ja Salon kanssa.

Sauvon suurimmat joet ovat Sauvonjoki, Ruonanjoki ja Vallerinnanoja, joista Sauvonjoki ja Vallerinnanoja laskevat kuivuneeseen Sauvonlahteen. Sauvonjoen suistossa sijaitseva Tapilanlahden alue on Sauvon ainoa Natura-kohde. Se on linnustollisesti monipuolinen, ja myös alueen kasvillisuus on monipuolista ja varsinkin edelleen laidunnettujen rantaniittyjen, pienialaisten ketojen sekä tervaleppähaan kasvisto on hyvin edustavaa.

Lahden pohjukasta on muodostunut Leiskunsyvän järvi. Kunnan alueella on kolme muuta järveä: Timarinjärvi, Silkkilänjärvi ja Koorlanjärvi, joista Silkkilänjärvi on kunnan suurin. Sauvon eteläosassa on lukuisia saaria, joista suurin on Kupiluoto joka on yhdistetty mantereeseen sillalla.

Sauvosta on matkaa Saloon 28 kilometriä, Turkuun 32 kilometriä ja Helsinkiin 140 kilometriä.

Kylät kirkonkirjojen mukaan
Tässä on lista Sauvon kylistä kirkonkirjojen mukaan. Osa nimistöstä on vanhassa kirjoitusasussa.

Alsila (), Ampola (Amböle), Arpalahti (Britsböle), Dikarböle, Finskylä, Foutila (Fougdila), Haarakallio, Hallela, Hovila (Holvastböle), Huovila (Haddböle), Hännikböle, Hännälä, Härmälä, Ingniemi, Isomäkipää, Isopalike, Isosilkkilä, Jokipyöli (Flossböle), Järvenkylä, Kalainen, Kaukola, Kavalto, Kirkonkylä, Knappböle, Koorla, Korpela, Korsnäs, Korvala, Koski, Kosundböle, Kotikylä (Hemböle), Kouttu (Koutböle), Kriipilä (Gripsböle), Kuggböle, Kursalo, Laairinen, Lattmark, Lautkankare, Liesniemi, Liivala, Louhela (Birkkärr), Luola, Lurböle, Marike, Martböle, Mattböle, Mäenala, Naarslahti, Nummenpää, Osmalahti, Patainen (Paddais), Palosuo (Brännkärr), Pappila, Patarautila, Pyrilä, Raitniemi, Rajalahti (Rölax), Rikaniemi (Rikarnäs), Ristniemi, Ruona (Runa gård), Ruonlahti, Salmensuu, Salmi, Sarapisto, Saustila, Sillankorva, Sillanpää, Siuri, Skörsböle, Slätsböle, Sodaböle, Sorrböle, Sunnanberg, Suomenmäki (Finnkulla), Svartsböle, Sydänmaa, Tali (Dal), Tallböle, Tanskala (Danskulla), Tapila, Timperlä, Uotila (Uotkulla), Vaanila (Västerkulla), Vahtinen, Vartsalo, Vesti, Vähäkylä, Vähämäkipää, Vähäpalike, Vähäsilkkilä, Ylistaro, Åkers.

Entiseen Karunan kuntaan kuuluneet kylät on lueteltu Karuna-artikkelissa.

Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Sauvossa oli 3 007 asukasta, joista 1 253 asui taajamassa, 1 736 haja-asutusalueilla ja 18:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Sauvon taajama-aste on 41,9 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Sauvon kirkonkylä.

Historia

Sauvossa on tehty runsaasti arkeologisia löytöjä rautakaudelta. Kirjallisissa lähteissä Sauvo mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1335, jolloin Turun tuomiokirkon Mustan kirjan mukaan Sauvon ensimmäinen tunnettu kirkkoherra Ascerus päätti testamentata Korpelasta hankkimansa maatilan Turun tuomiokirkolle.

Sauvon kirkko on nykykäsityksen mukaan palvellut seurakuntaansa 1400-luvulta. Keskiaikaisen harmaakivikirkon holvit on rakentanut 1460-luvulla Pietari Kemiöläinen. Seuraavalla vuosikymmenellä valmistui kalkkimaalauskoristelu. Nämä ovat olleet jälleen nähtävissä vuodesta 1971, jolloin konservointityö saatiin päätökseen. Aatelissukujen mahtiajoista on Sauvon kirkossa muistona harvinaisen runsas kokoelma puisia hautavaakunoita. 

Karunan kappeliseurakunta syntyi 1600-luvun lopulla, jolloin Karunan kartanon isäntä Arvid Horn af Åminne rakennutti seurakunnan kirkon. Tämä vanha puukirkko luovutettiin Seurasaaren ulkomuseolle. Arkkitehti Josef Stenbäckin piirtämä uusi kivikirkko valmistui vuonna 1910.

Historia tuntee vanhoja kartanoita jo 1300-luvun ensimmäiseltä puoliskolta: Paddaisten kartano mainitaan vuonna 1326, ja Ruonan kartano vuonna 1350.

Kartanoperinne heijastuu myös kunnan vaakunassa. Siinä kannukset viittaavat paikkakunnan historian aatelismahtiin. Naakka eli sauvolaisittain ”hakkinen” on asustanut kirkon tornirakennelmissa lähes seitsemän vuosisataa.

Talous 
Vuonna 2015 Sauvossa oli 736 työpaikkaa, joista 20 % alkutuotannossa, 17 % jalostuksessa ja 60 % palvelualoilla.

Vuonna 2016 eniten yhteisöveroa maksaneet yritykset olivat polttonestekuljetuksiin erikoistunut kuljetusliike T. Rusi Oy, Metalliasennus Huuhka Oy ja kasvinviljelyä harjoittava J.Suominen Oy.

Väestö
Sauvossa asui 31.12.2021 yhteensä 2959 henkeä. Näistä suomenkielisiä oli 2774 eli 93,7% väestöstä. Ruotsinkielisiä oli 80 eli 2,7%. Vieraskielisiä oli kunnassa 105 eli 3,5%. Vieraskielisistä ryhmistä tärkeimmät olivat ukraina (36 puhujaa), viro (18 puhujaa), venäjä (15 puhujaa) ja puola (10 puhujaa).

Väestöstä 73,4% kuului vuonna 2021 Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon ja 2,1% muihin uskonnollisiin yhdyskuntiin. 24,6% ei kuulunut mihinkään uskonnolliseen yhdyskuntaan.

Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.

Liikenne
Sauvon kautta kulkee seututie 181, joka alkaa Liedon Tarvasjoelta valtatieltä 10 ja kulkee Paimion ja Sauvon kautta päättyen Kemiönsaareen. Paimion eteläosassa tie risteää seututie 110 ja valtatie 1 (E18) kanssa, jotka tarjoavat yhteyden Turun ja Helsingin suuntiin. Tie ylittää Sauvon ja Kemiönsaaren välisen Kemiönsalmen Rungonsalmen siltaa pitkin. Vuonna 1972 valmistuneet tieyhteys ja silta korvasivat kaksi lossia, Eknäsin lossin hieman sillan länsipuolella ja Rajalahden-Lappdalin lossin vanhalla Sauvo–Kemiö-maantiellä noin kuusi kilometriä sillasta itään.<ref>Hannu Tarmio, Pentti Papunen ja Kalevi Korpela (toim.): Suomenmaa 3: maantieteellis-yhteiskunnallinen tieto- ja hakuteos, s. 241–242. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1970.</ref>

Seurakunnat
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Sauvossa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
 Sauvo-Karunan seurakunta (ent. Sauvon seurakunta, liitettiin Paimion seurakuntaan 2019)

Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Sauvon alueella toimii Turun ortodoksinen seurakunta. Kirkon sisäisistä herätysliikkeistä paikkakunnalla toimii evankelisuus.

Entiset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Sauvon kunnan nykyisellä alueella:
 Karunan seurakunta (liitetty Sauvon seurakuntaan, joka muutti samalla nimensä Sauvo-Karunan seurakunnaksi 1969)

Tunnettuja sauvolaisia
 Herman Mathias Gisiko  (1850–1912), maanviljelysneuvos, Ruonankartanon isäntä, kunnallispoliitikko
 Arno Jaatinen, jääkärimajuri
 Jouni Keronen, tangokuningas
 Esko Kiviranta, poliitikko
 Arvo Korsimo, poliitikko
 Petri Laaksonen, muusikko
 Samuel Möller, (1743-1815), Haapaniemen sotakoulun johtaja, syntyi Sauvossa.
 Arto Nuotio, laulaja
 Veikko Palomaa, kirjailija
 Sanna Perkiö, poliitikko
 Jorma Rinne, kiekonheittäjä
 John Rosenbröijer, jääkärieverstiluutnantti
 Otto Rotkirch (1880–1960), maanviljelysneuvos, Kärkniemen kartanon omistaja, kunnallispoliitikko 
 Rami Sarmasto, näyttelijä ja muusikko
 Aatos Tapala, oopperalaulaja

Ruokakulttuuri
Sauvon pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla palvikinkun paloista, lantusta ja perunasta keitetty holomuussi sekä makea hapanleipä setsuuri''.

Katso myös 
 Luettelo Sauvon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Sauvon kunnan kotisivu
 Tilastokeskus: Sauvon avainluvut
 Bike Station

Seulonnan keskeiset artikkelit