Translatiivi

Translatiivi eli tulento eli yleinen tulosija on suuntasija, joka ilmaisee tulemista, muuttumista joksikin: lapseksi, äidiksi.

Translatiivi ilmaisee abstraktia eli käsitteellistä tulemista samaan tapaan kuin yleinen olosija eli essiivi ilmaisee abstraktia olemista (lapsena, äitinä). Joissain suomen murteissa esiintyy myös niin sanottu yleinen erosija eli eksessiivi. Havainnollisemmista paikallissijoista translatiivin vastineita ovat sisäinen tulosija eli illatiivi sekä ulkoinen tulosija eli allatiivi.

Translatiivi suomen kielessä 

Suomen kielessä translatiivin pääte on -ksi, possessiivisuffiksin eli omistusliitteen edellä -kse-.

Esimerkkejä:
 koiraksi
 lapseksi
 viisaaksi
 koiraksesi
 lapsekseni.

Translatiivi ilmaisee suomen kielessä
 paikkaa, jonka suuntaan liikutaan:
 Melu kuului kauaksi (myös kauas).
 Tule luokseni!
 Käykää peremmäksi!
 Mene tuonnemmaksi.
 aikaa, johon siirrytään tai raja-aikaa:
 Jätetään se ensi kesäksi.
 Asia siirtyi myöhemmäksi.
 Toivo on iäksi mennyt.
 Tämän on oltava valmiina perjantaiksi.
 Tuletko jouluksi kotiin?
 Istu hetkeksi.
 tapaa:
 Ole ihmisiksi!
 En osaa sanoa tätä ruotsiksi.
 Hän käveli hiljakseen, hissuksiin.
 Puhuin kai itsekseni.
 suhdetta:
 Hän on pieni ikäisekseen.
 Hän on tuomariksi varsin kansanomainen.
 Näin varhaiseksi täällä on paljon porukkaa.
 tulosta tai seurausta; tilaa, tehtävää, asemaa, johon jokin joutuu tai tulee:
 Lasi meni säpäleiksi.
 Olkoon tämä sinulle muistutukseksi.
 Suureksi ilokseni voin todeta…
 Pisti vihaksi.
 Syön aina puuroa aamiaiseksi.
 Tuli tänne meidän riesaksemme!
 Saat tämän lahjaksi.
 Hän herkesi suorastaan ystävälliseksi.
 Halonen valittiin presidentiksi vuonna 2000.
 Lapsi jäi orvoksi.
 Paistetaan kypsäksi, kauniin ruskeaksi.
 Kalle aikoo poliisiksi.
 Pese kädet puhtaaksi.
 Sanoin Leenaa vahingossa Lissuksi.
 Kohottakaamme malja emännän kunniaksi!
 Hän tuli kolmanneksi.
 Työntekijät marssivat ulos vastalauseeksi irtisanomisille.

Sanontoja:
 viimeksi, anteeksi, enimmäkseen, en kuolemaksenikaan muista, ilmaiseksi, kyllikseni, vain nimeksi, tarpeeksi, puoleksi syöty

Translatiivin pääte voi myös liittyä verbin ensimmäiseen infinitiiviin, jolloin seuraa aina omistusliite:
 Tulee, jos on tullakseen.
 Tulin tänne tavatakseni sinut.
 Hän sitten on ollakseen!
 Hän on liian pieni matkustaakseen yksin.
Kvantumrakenne:
 tietääkseni, luullaksemme, muistaakseni, arvatakseni

Ensimmäiseen partisiippiin liittyvää translatiivia kutsutaan partisiippirakenteeksi. Se kuulostaa nykysuomalaisen korvaan usein vanhastavalta:
 Odotan häntä tulevaksi.
 Miestä ei näkynyt palaavaksi.
 Kakku on tarkoitettu syötäväksi.

Toisen partisiipin muotoon liittyvä translatiivi tulla-verbin yhteydessä ilmaisee tavallisesti satunnaisuutta tai tahattomuutta:
 Taisin tulla puhuneeksi sivu suuni.
 Hän tuli sanoneeksi pahasti.
 Tulin ajatelleeksi…
 Enpä tullut huomanneeksi.
 Siinä tuli tehdyksi melkoinen moka.

Aiheesta muualla 
 Translatiivin keskeiset käytöt Iso suomen kielioppi verkossa (VISK): § 1259. Kotus, 2008.

Sijamuodot