Yhdysvaltain laivasto

Yhdysvaltain laivasto () on Yhdysvaltain asevoimien puolustushaara, jonka vastuulla on merioperaatiot. Niiden toteuttamiseksi sillä on 287 alusta ja yli 4 000 lentokonetta. Aktiivipalveluksessa olevaa sotilashenkilöstöä on 329 000, joista upseereita on noin 54 700. Lisäksi laivaston reservissä noin 100 000 henkeä ja noin 274 000 siviiliä. 

Yhdysvaltain laivaston historia juontuu Siirtokuntien laivastoon, jonka Siirtokuntien kongressi perusti Yhdysvaltain vapaussodan aikana. Yhdysvaltain perustuslaki, joka ratifioitiin vuonna 1789, antoi kongressille valtuudet ”…varustaa ja ylläpitää laivastoa.” Tällä valtuutuksella kongressi tilasi kuusi fregattia sekä varusti ne. Yksi näistä kuudesta alkuperäisestä fregatista, nimellä Old Ironsides tunnettu USS Constitution, on säilynyt tähän päivään asti. Alus on edelleen merkittynä laivaston rekisteriin, ja se palvelee pr-tehtävissä.

Laivaston asioita hoiti sotaministeriö, kunnes 30. huhtikuuta 1798 kongressi perusti laivastoministeriön. Vuonna 1947 laivasto siirtyi osaksi perustettua puolustusministeriötä.

Historia

Siirtokuntien kongressi perusti Philadelphiassa siirtokuntien laivaston 13. lokakuuta 1775, jolloin annettiin valtuutus hankkia, varustaa, miehittää ja lähettää kaksi aseistettua alusta etsimään Amerikassa olevia brittiarmeijan huoltoaluksia. Lainsäädäntö loi myös laivastokomitean valvomaan toimintaa. Siirtokuntien laivasto operoi noin 50 laivalla Yhdysvaltain vapaussodan aikana, mutta ei kuitenkaan enempää kuin 20 laivalla samanaikaisesti. Sodan jälkeen kongressi myi sodasta selvinneet laivat ja kotiutti miehistön ja upseerit.

Kongressi tilasi kuuden fregatin rakentamisen ja varustamisen 27. maaliskuuta 1794 ja kolme vuotta myöhemmin kolme fregattia olivat valmiit palvelukseen: United States, Constellation ja Constitution. Fregateista tuli kuuluisia vuoden 1812 sodassa, jossa ne yllättäen voittivat Britannian kuninkaallisen laivaston alukset useaan kertaan.

Yhdysvaltain sisällissodan aikana laivasto oli edelläkävijä panssaroitujen sotalaivojen käytössä, mutta sodan jälkeen laivat vanhenivat nopeasti. Laivaston modernisointi aloitettiin 1880-luvulla, mikä toi Yhdysvallat takaisin laivastovaltojen eturiviin 1900-luvun alkuun tultaessa.

Ensimmäisessä maailmansodassa laivasto ei osallistunut taisteluihin paljoakaan, mutta se kasvoi sotien välillä laivastosopimusten rajoittamana huomattavaksi. Japani yritti murtaa Yhdysvaltain laivaston strategista uhkaa vuoden 1941 lopun yllätyshyökkäyksellään Pearl Harboriin. Seuranneiden kolmen vuoden aikana Yhdysvaltain laivasto kasvoi voimakkaimmaksi koskaan nähdyksi laivastoksi.

Organisaatio
Laivastoa hallinnoi Yhdysvaltain laivastoministerin johtama laivastoministeriö, joka on osa puolustusministeriötä. Korkea-arvoisin upseeri, laivaston komentaja, on neljän tähden amiraali ja on suoraan laivastoministerin alainen. Laivastoministeri ja laivaston komentaja vastaavat laivaston organisoinnista, rekrytoinnista, kouluttamisesta ja varustamisesta siten, että laivasto on valmis toimimaan yhtyneiden taistelukomentajien alaisuudessa.

Normaalien taistelujoukkojen ja -yksiköiden lisäksi laivastolla on useita esikunta- ja huoltojoukkoja:
 Laivaston huoltojoukot
 Laivaston lääkintäjoukot
 Laivaston lääkintäpalvelujoukot
 Laivaston sairaanhoitajajoukot
 Laivaston sotilaspastorijoukot
 Laivaston pioneerijoukot (Seabees)
 Laivaston oikeusvirasto (JAG)

Asejärjestelmät

Laivat

Laivaston sota-alusten nimet alkavat lyhenteellä USS (”United States Ship”, Yhdysvaltain laiva), kun taas laivojen, jotka eivät ole varsinaisia aktiivikäytössä olevia sotalaivoja ja joissa on siviilimiehistöä, nimet alkavat lyhenteellä USNS (”United States Naval Ship”). Laivojen luokitus merkitään kirjaimilla, ja jokaisella laivalla on yksilöllinen luokituksesta ja numeroista koostuva koodi. Laivojen nimet valitsee laivastoministeri, ja nimet ovat yleensä Yhdysvaltain osavaltioita, kaupunkeja, kuuluisia henkilöitä tai taisteluja, kaloja sekä ihanteita.

Yhdysvaltain laivasto on ollut pioneeri ydinreaktoreiden käytössä laivojen voimanlähteenä. Nykyisin kaikki laivaston lentotukialukset sekä hyökkäys- ja ohjussukellusveneet ovat ydinkäyttöisiä. Yhdysvaltain laivasto käytti ydinvoimaa myös hävittäjäluokan aluksissa. Näistä kuitenkin luovuttiin 1990-luvun lopulla, eikä uusia rakennettu.

Lentokoneet ja helikopterit

 AV-8B Harrier II
 C-2 Greyhound
 E-2C Hawkeye
 E-6B Mercury
 EA-6B Prowler
 F/A-18 Hornet
 F/A-18E/F Super Hornet
 EA-18G Growler
 H-3 Sea King
 CH-46 Sea Knight
 CH-53 Sea Stallion
 SH-2 Seasprite
 SH-60 Sea Hawk
 P-3 Orion
 S-3B Viking
 V-22 Osprey
 T-6A Texan II
 T-45 Goshawk Hawkin lentotukialusversio

Tulevaa tai koekäytössä olevaa kalustoa

 F-35 Lightning II

Satamapuolustus
Laivasto on viime vuosina lisännyt satamapuolustusjoukkojaan terrorisminvastaisen sodan vuoksi. Satamapuolustuksen yksikköjä ovat
Rannikkoveneyksiköt (IBU)
Liikkuvat rannikon vedenalaisen sodankäynnin yksiköt (MIUWU)
Erikoisveneyksiköt (SBU)

Erikoisjoukot
Pääasiallinen laivaston erikoisjoukko on SEAL (U.S. Navy SEALs), jonka tehtävänä on huolehtia erikoisoperaatioista. Laivastolla on myös pomminpurkuyksiköitä (EOD) ja pieni joukko pintasodankäyntihenkilöstöä erikoistehtäviin.

Ohjukset, tykit, laitteet
 Trident-ohjus
 Poseidon-ohjus
 Tomahawk-ohjus
 Polaris-ohjus
 Phalanx-lähipuolustusjärjestelmä

Tärkeimmät tukikohdat

Norfolk, Virginia — maailman suurin laivastotukikohta Kaakkois-Virginiassa.
Pearl Harbor, Havaiji — Tyynenmeren laivaston kotisatama ja päämaja.
San Diego, Kalifornia — Yhdysvaltain länsirannikon päätukikohta.
Kitsapin laivastotukikohta, Washington — Ohio-luokan ydinsukellusveneiden kotisatama Tyynellä valtamerellä.
Mayportin laivastoasema, Florida
Fallonin laivaston lentotukikohta, Nevada — Nykyinen laivaston lentosotakoulun (Top Gun) tukikohta.
Guantanamo Bayn laivastotukikohta — Yhdysvaltain laivastotukikohta Kuuban etelärannikolla.
Jokosukan laivastotukikohta, Japani. Suurin ulkomailla oleva laivastotukikohta.

Henkilöstö

Upseerit
Laivaston upseerivirat on luokiteltu palkkaluokkiin O-1 – O-10 ja luokasta toiseen siirrytään ylennysten myötä. Upseerit luokissa O-1 – O-3 ovat nuorempia upseereja, O-4 – O-6 vanhempia upseereja ja O-7 – O-10 amiraaleja.

Upseerinvirat on jaettu ”yhteisöihin”:
Mahdollisuus yletä komentajaksi merellä: pintasodankäynti, ilmasodankäynti, sukellusvenesodankäynti, erikoissodankäynti, ydinvoima
Ei mahdollisuutta komentajuuteen merellä: insinööri, ilmailuinsinööri, ilmailuhuolto, salakirjoitus, laivaston tiedustelu, tiedotus, meteorologia ja merentutkimus, informatiikka, henkilöstöasiat
Esikuntajoukot: huolto, lääkintä, lääkintähuolto, hammashuolto, sairaanhoito, sotilaspastori, insinööri, oikeusvirkailija, soittokunta

Upseerin virkaan valmistutaan Yhdysvaltain laivastoakatemiasta, laivaston reserviupseerikoulusta (NROTC), upseeriehdokaskoulusta (OCS), suoralla virkanimityksellä tai muista virkanimitysohjelmista.

Värvätyt
Laivaston värvätty henkilökunta on palkkaluokissa E-1 – E-9 ja palkkaluokasta toiseen edetään. Etenemisessä on kaksi huomattavaa siirtymää, ylimatruusista alikersantiksi (E-3 → E-4) ja ylikersantista pursimieheksi (E-6 → E-7).

Värvätyillä, jotka ovat palkkaluokassa E-4 tai ylempänä, on luokitus johonkin tiettyyn erikoisalaan. Nykyään on yli 50 erilaista luokitusta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Seulonnan keskeiset artikkelit