Helsingin velodromi

Helsingin velodromi on pyöräilystadion Helsingin Itä-Pasilassa Käpylän urheilupuiston vieressä. Se rakennettiin vuosina 1938–1940 suunniteltuja vuoden 1940 kesäolympialaisia varten ja se oli vuonna 1952 toteutuneissa Helsingin olympialaisissa yhtenä kilpailupaikkana. Betonirakenteisen Velodromin suunnitteli Hilding Ekelund, ja se on suojeltu tyypillisenä funktionalistisen arkkitehtuurin edustajana. Viralliset harjoitukset radalla alkoivat 16. kesäkuuta 1940, mutta rata vihittiin käyttöön 22. toukokuuta 1941 kansainvälisillä ratapyöräilykilpailuilla.

Kentän ominaisuudet 

Velodromin katsomoissa on tilaa 7 000 henkilölle, joista 4 000 mahtuu istumaan ja 2 000 katettuun pääkatsomoon. Pyöräilyradan sisäpuolella on tekonurmi, jolla pelataan maahockeytä, amerikkalaista jalkapalloa sekä lacrossea. Nämä joutuivat siirtymään Töölön pallokentältä, kun Finnair Stadiumia alettiin rakentaa. 

Aikaisemmin Velodromilla oli nurmikenttä, jota kotikenttänään käyttivät muun muassa Ponnistus (Veikkausliigassa 1995), Käpylän Pallo sekä Atlantis FC.

Velodromin pyöräilyradan pituus on 400 metriä ja kaarteen kallistus on suurimmillaan 37,5 astetta ja etusuoran 16 astetta. Radan pituus ja turvarakenteiden puute estävät nykyään kansainvälisten kilpailujen järjestämisen Helsingin Velodromilla.

Helsingin kaupunki peruskorjasi Velodromin vuosina 1997–2000. Sen pyöräilyrata korjattiin ja kentälle asennettiin tekonurmipinnoite. Peruskorjauksen kokonaiskustannukset olivat noin 20 miljoonaa markkaa (noin 3,4 miljoonaa euroa).

Syksyllä 2015 Velodromin tekonurmi uusittiin ja siihen maalattiin amerikkalaisen jalkapallon ja maahockeyn kenttäviivoitukset.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Velodromit
Hilding Ekelundin suunnittelemat rakennukset
Helsingin urheilupaikat
Itä-Pasila
Pyöräily kesäolympialaisissa 1952
Suomen pyöräily
Suomen jalkapallostadionit
Velodromi