Rypsiöljy

Rypsiöljy on rypsin (lat. Brassica rapa L., ennen Campestris) siemenistä puristettu öljy, jota käytetään teollisissa prosesseissa, elintarvikkeena ja rehujen ainesosana. Rypsiöljyä sisältäviä kylmäpuristettua rypsiä ja rypsipuristetta käytetään myös sellaisenaan karjan ruokinnassa. Rypsiöljypitoisella rehulla ruokittu sianliha on tavallista marmoroituneempaa eli sian lihakset ovat tavallista rasvoittuneempia. 

Rypsiöljy kuuluu tärkeimpiin teollisuuden käyttämiin kasviöljyihin. Ravintokäyttöön tarkoitettu rypsiöljy on halpaa ja sillä on pitkä säilyvyysaika. 

Noin 40 prosenttia rypsin rasvahappokoostumuksesta muodostuu luontaisesti terveydelle haitallisesta erukkahahaposta, mutta ravintokäyttöön jalostettujen rypsilajikkeiden rasvahapposisällöstä tyypillisesti alle puoli prosenttia on erukkahappoa. 

Kansainvälinen CODEX-elintarvikestandardi käyttää englanninkielistä nimitystä rapeseed- tai canola oil sekä rypsi- että rapsiöljystä (latin. Brassica napus L). Rypsiöljyn tarkka englanninkielinen nimitys on turnip rapeseed oil tai turnip oil. Rapsia ei voida viljellä Pohjois-Suomessa.

Kanada ja Saksa ovat rypsiöljyn suurimmat tuottajamaat. Rypsiöljyn suosio ylitti auringonkukkaöljyn suosion Suomen kotitalouksissa vasta vuonna 1989. Rypsiöljyn voittokulku alkoi jo aiemmin, kun siitä tuli suomalaisen elintarviketeollisuuden suosituin ruokaöljy.

Historia 

Ravintokäyttöön soveltuva rypsi jalostettiin alun perin perinteisesti risteyttämällä. Osa nykyisin viljeltävistä rypsilajikkeista on kuitenkin tuhohyönteisten takia geneettisesti muokattuja varsinkin Pohjois-Amerikan markkinoilla. 

Rypsin viljely aloitettiin Suomessa 1940-luvulla. Rypsiöljyn teollinen tuotanto alkoi Raisiossa Oy Kasviöljyn tehtaalla vuoden 1952 lopussa. 1970- ja 1980-luvuilla viljelyyn tuli uusia rypsi- ja rapsilajikkeita. 

Perinteisellä kasvinjalostuksella vähennettiin ensin erukahappopitoisuutta ja sitten glukosinolaattipitoisuutta. Helsingin Herttoniemessä sijaitsevasta Öljynpuristamo Oy:stä tuli toinen merkittävä rypsiöljyn valmistaja 1980-luvulla. Tuotantoprosessit perustuivat öljyn erottamiseen siemenestä ensin puristamalla ja sen jälkeen uuttamalla loppu öljy heksaanilla. Vuonna 1993 Öljynpuristamo Oy:n toiminta siirtyi Kantvikiin Mildolan Oy tehtaalle, jossa otettiin käyttöön lämpöpuristukseen perustuva menetelmä. Raision öljynpuristamon toiminta päättyi vuonna 2014.

Valmistus 
Suurin osa rypsiöljystä uutetaan kemiallisesti heksaanilla, minkä yhteydessä käytetään usein myös kuumennusta. Kyseinen kuumennus saattaa aiheuttaa transrasvojen muodostumista sekä hapettaa öljyn rasvahappoja ja tuhota sen alfalinoleenihappoja. Rypsiöljyn maun ja hajunpoistossa käytetään yli 200 celsiusasteen lämpötiloja ja alipainetta. Tämän aiheuttaa sen, että pieni osa öljyn linoli- ja alfalinoleenihaposta muuntuu rasvaksi.

Rypsin siementen öljypitoisuus on noin 40 prosenttia ja valkuaispitoisuus noin 20 prosenttia. Rypsiöljyn puristuksessa hyödynnetään siemenen esilämmitystä, joka edesauttaa öljyn irtoamista kovasta siemenestä. Kylmäpuristettu öljy puristetaan pelkällä ruuvivoimalla ja sen tuottamalla kitkalämmöllä. Samoin kuin leivän ja kahvin paahtamisessa, siemenen esilämmityksessä muodostuu aromi- ja väriaineita. Tumma, voimakkaanmakuinen raakarypsiöljy puhdistetaan fysikaalisin tai kemiallisin menetelmin, jolloin sen maku miedontuu ja säilyvyys paranee, kun siitä poistetaan helposti hapettuvat vapaat rasvahapot. Suomessa on käytössä fysikaalinen puhdistusmenetelmä Mildola . Valkuaispitoinen siemenpuriste käytetään eläinten rehuksi.

Koostumus 
Rypsiöljy sisältää 34 prosenttia monityydyttymättömiä rasvahappoja, noin 60 prosenttia kertatyydyttymättömiä ja noin 6 prosenttia tyydyttyneitä rasvahappoja. Elintarvikkeena myytävä rypsiöljy saa sisältää lisäksi korkeintaan 2 prosenttia terveydelle haitallista erukkahappo-nimistä rasvahappoa. 

Rypsiöljyssä on ravitsemuksellisesti optimaalisessa suhteessa omega-6- ja omega-3 -rasvahappoja. Lisäksi se sisältää E-vitamiinia, K-vitamiinia ja kasvisteroleja. 

Rypsiöljyn rasvahappokoostumuksessa on kasvuympäristön, lajin (rypsi vai rapsi) ja lajikkeiden välistä luonnollista vaihtelua, mikä on huomioitu vaihteluvälinä CODEX-standardissa. Suomessa viljellyssä rypsissä (B. rapa) on enemmän monityydyttymättömiä rasvahappoja, erityisesti alfa-linoleenihappoa, kuin rapsissa (B. napus). Lisäksi pohjoiset kasvuolosuhteet lisäävät tyydyttymättömien rasvahappojen pitoisuuksia.

Terveysvaikutukset 
Euroopan ruokaturvallisuusviranomainen (EFSA) esitti vuonna 2021, että liian runsas rypsiöljyn käyttö saattaa heikentää alle 10-vuotiaiden lasten terveyttä.

Yhdysvalloissa sallittiin vuonna 2006 seuraavan terveysväittämän käyttö rapsiöljyä sisältävien tuotteiden markkinoinnissa: ”Rajallinen ja alustava tieteellinen näyttö viittaa siihen, että 19 grammaa rapsiöljyä päivittäin nautittuna saattaa vähentää sydän- ja verisuonisairauden riskiä, jos sillä korvataan tyydyttynyttä rasvaa”. Päätös perustui siihen, että tyydyttyneen rasvan korvaaminen rapsiöljyllä vähensi kokonais- ja LDL-kolesterolin määrää vuosina 1988–1998 julkaistuissa tutkimuksissa. 

EU-komissio hyväksyi vuoden 2012 asetuksessa N:o 432/2012 seuraavan terveysväitteen käytön pakkausmerkinnöissä: ”Alfalinoleenihappo edistää veren kolesteroliarvojen pysymistä normaalina. Edullinen vaikutus saavutetaan nauttimalla päivittäin 2 grammaa alfalinoleenihappoa. Suositeltu määrä saadaan esimerkiksi 20 grammasta eli puolestatoista ruokalusikallisesta rypsiöljyä”. 

Osaa sioista ruokitaan Suomessa rypsiöljyllä, mikä vähentää lihassa olevan tyydyttyneen rasvan määrää ja lisää monityydyttymättömän rasvan määrää. Tällä ei ole kuitenkaan vaikutusta rypsiporsaan lihaa syövien ihmisten veren kolesteroli- tai muihin rasva-arvoihin.

Suomalaisten ym. ravitsemussuositusten mukaan transrasva on terveydelle haitallista, ja sitä tulisi saada ravinnosta mahdollisimman vähän. Harvardin yliopiston dosentin Guy Crosbyn mukaan sata grammaa raffinoitua rypsiöljyä sisältää noin 1,9–3,6 grammaa kuumennuksen yhteydessä syntyneitä suoraketjuisia transrasvoja perustuen vuonna 2005 julkaistuun tutkimukseen. Sen jälkeen rypsiöljyn prosessointimenetelmiä on muunneltu transrasvojen syntymisen välttämiseksi. Suomalaisen Fineli-ravintoainekoostumustietopankin mukaan rypsiöljyssä ei ole lainkaan transrasvaa. Myöskään Juhee Songin ym. vuonna 2015 julkaisemassa tutkimuksessa, jossa tutkittiin kuuden kasviöljyn transrasvapitoisuuksia, rypsiöljystä ei löytynyt yhtään transrasvaa. 

Rypsiöljy sisältää suomalaistutkijoiden mukaan ihanteellisessa suhteessa elimistön välttämättöminä rasvahappoina pidettyä linolihappoa ja alfalinoleenihappoa. Vuonna 2010 julkaistussa suomalaistutkimuksessa havaittiin, että alfalinoleenihapon puute vähentää veren hyytymisestä vastaavien fibrinogeenien määrää sellaisilla potilailla, joiden veressä on liikaa fibrinogeenejä. Näiden potilaiden fibrinogeenitaso aleni, kun he korvasivat rypsiöljyllä neljänneksen margariinin, juuston ja voin sisältämästä rasvamäärästä. Fibrinogeenin määrä lisääntyy liikaa esimerkiksi silloin, kun diabeetikolla on kroonisesti liian alhainen verensokeri. Veren liiallinen fibrinogeenipitoisuus lisää dementiariskiä. Veren kohonnut fibrinogeenipitoisuus on myös harvinainen aivoinfarktin syy, mutta fibrinogeenin liian pieni pitoisuus lisää aivoinfarktin riskiä.

Ympäristövaikutukset 

Suomalaisen rypsin viljelyssä käytetään mehiläisille ja muille pölyttäjille haitallisia neonikotinoidi-torjunta-aineita. Eu asetti ne käyttökieltoon vuonna 2013, mutta Suomi ja eräät muut maat ovat hakeneet kiellolle vuosittain öljykasvien viljelyyn myönnettäviä poikkeuslupia, koska kevätrypsin viljeleminen olisi "lähes mahdotonta" ilman niitä..

Katso myös 
 Rapsiöljy

Lähteet

Aiheesta muualla 
Rypsiöljy.fi
Fineli.fi: Rypsiöljy 
Fineli.fi: Rypsiöljy, kylmäpuristettu 

Kasviöljyt