Valkotarhakotilo

Valkotarhakotilo tai valkohuulitarhakotilo (Cepaea hortensis) on tarhakotiloiden heimoon kuuluva maakotilolaji. Sen kuori on  1,2–1,5 senttimetriä korkea ja 1,8–2,0 senttimetriä leveä.

Ulkonäkö 
Valkotarhakotilon kuoren väritys on vaihteleva ja usein näyttävä. Erillisistä värimuodoista joidenkin kuori on yksivärisen keltainen ja toisissa taas on 1–5 ruskeaa juovaa. Suomessa tavallisin värimuoto on viisijuovainen.

Valkotarhakotilon erottaa lähisukuisesta tummatarhakotilosta lähinnä huulen eli täysikasvuisen kotilokuoren aukon reunuksen väristä, joka valkotarhakotilolla on vaalea ja tummatarhakotilolla musta. Tummatarhakotilo on myös vähän suurempi kuin valkotarhakotilo.

Levinneisyys ja elinympäristö 

Valkotarhakotilon päälevinneisyysalue on Keski- ja Länsi-Euroopassa. Suomessa sitä tavataan maan etelä- ja lounaisosan rehevissä lehdoissa ja puutarhoissa.

Ravinto 

Valkotarhakotilo syö kasvien vihreitä sekä lakastuneita osia. Sille kelpaavat esimerkiksi nokkosen lehdet, joiden  polttavat rauhaset eivät satuta kotiloa.

Saalistajat 

Kotiloita syövät myyrät ja linnut, etenkin rastaat.

Lähteet 

Tarhakotilot