Hierakat

Hierakat eli siipihierakat (Rumex) on suku tatarkasvien heimossa. Useita hierakkojen sukuun kuuluvia kasveja kutsutaan suolaheiniksi. Hierakat esiintyvät lähinnä pohjoisen pallonpuoliskon lauhkealla vyöhykkeellä. Sukuun kuuluu noin 200 lajia, joista Suomessa kasvaa liki kaksikymmentä. Lajien välillä on lisäksi runsaasti risteymiä.

Kuvaus 
Hierakat ovat monivuotisia, harvoin yksivuotisia, usein kookkaita pystyvartisia ruohovartisia kasveja. Lehdet kasvavat kierteisesti. Alimmat lehdet ovat tavallisesti pitkäruotisia ja ne muodostavat usein lehtiruusukkeen. Ylemmät lehdet ovat lähes ruodittomia ja kapeampilapaisia. Korvaketupet ovat kalvomaisia ja varhain karisevia. Lehtilapa on ehyt ja laidoiltaan ehyt tai mutkainen, usein poimuinen. Kukinto on kerrannaisterttu. Sisemmät kehälehdet kovettuvat kukinnan jälkeen hedelmää ympäröiväksi hedelmäverhiöksi. Hedelmä on kolmesärmäinen pähkylä.

Suolaheinät ovat saaneet nimensä siitä, että niiden lehdet maistuvat happamilta ja suolaisilta. Touko-heinäkuussa kukkivien suolaheinien kukat ovat punertavat ja heteet keltaiset, emiyksilöissä kukat ovat purppuranpunaiset. Ne voidaan jakaa kahteen alaryhmään: Acetosa-alaryhmän yleisin laji on monimuotoinen niittysuolaheinä (Rumex acetosa), Acetosella-alaryhmän lajeista tunnetuin on puolestaan ahosuolaheinä (Rumex acetosella). Lajinimien latinankielinen kantasana "acetum" tarkoittaa etikkaa.

Kumpaankin suolaheinien alaryhmään kuuluu useita lajeja ja alalajeja, kuten Suomessa esiintyvät tulisuolaheinä (Rumex thyrsiflorus), lapinsuolaheinä (Rumex acetosa lapponicus), kaitasuolaheinä (Rumex acetosella tenuifolius) ja somersuolaheinä (Rumex acetosella arenicola). Tenonsuolaheinä (Rumex graminifolius) kuuluu silmälläpidettäviin lajeihin.

Käyttö 
Suolaheinän lehtien maku johtuu oksaalihapon vesiliukoisesta suolasta kaliumoksalaatista. Raparperista tutun oksaalihapon vuoksi suolaheiniä pidetään lievästi myrkyllisinä, sillä oksaalihappo sitoo itseensä elimistön kalsiumia aiheuttaen puutosoireita. Suolaheinän lehtiä voi kuitenkin käyttää ravintona pieniä määriä. Oksaalihappo neutraloituu vaarattomaksi, kun samalla aterialla nautitaan maitotuotteita. Ryöppäyksessä oksaalihappo liukenee keitinveteen. Parhaimmillaan suolaheinät ovat alkukesästä ennen kukintaa, jolloin oksalaattipitoisuuskin on alhaisempi.

Etenkin Ranskassa suolaheinää on käytetty paljon ruoanvalmistuksessa. Muun muassa suolaheinäkeitto on siellä tunnettu ruokalaji. Niitty- ja tulisuolaheinän lehdistä on myös valmistettu salaattia ja suolaheiniä on jopa viljelty varhaisvihannekseksi. Lappalaiset ovat hapattaneet maitoa suolaheinien lehdillä saadakseen sen säilymään pitempään.

Suolaheinät sisältävät melko paljon C-vitamiinia, joten niitä on käytetty keripukin torjuntaan. Suolaheinien lehtiä, versonlatvoja ja juuria on myös käytetty rohtoina. Niiden juurissa oleva emodiini laajentaa verisuonia ja estää kudossiirrännäisten hylkimisreaktioita tuhoamalla bakteereja. Suolaheiniä onkin käytetty hauteina ihosairauksien hoidossa. Suolaheinillä on ulostamista ja virtsaneritystä lisäävä vaikutus. Niiden sanotaan myös lisäävän ruokahalua ja parantavan ruoansulatusvaivoja. Lönnrotin mukaan kasvin siemeniä on nautittu punataudissa.

Suolaheinien juurista voidaan valmistaa keltaista väriä. Happoisia lehtiä voi myös käyttää esimerkiksi hopean kiillotukseen tai mustetahrojen poistamiseen.

Lajeja ja alalajeja 

Rumex acetosa – niittysuolaheinä
Rumex acetosa subsp. islandicus – islanninsuolaheinä
Rumex acetosa subsp. lapponicus – lapinsuolaheinä
Rumex acetosella – ahosuolaheinä
Rumex acetosella subsp. arenicola – somersuolaheinä
Rumex acetosella subsp. tenuifolius – kaitasuolaheinä
Rumex alpinus – alppihierakka
Rumex aquaticus – vesihierakka
Rumex bipinnatus – marokonsuolaheinä
Rumex brownii – koukkuhierakka
Rumex bryhnii – kalliohierakka
Rumex bucephalophorus – häränpäähierakka
Rumex confertus – idänhierakka
Rumex conglomeratus – saksanhierakka
Rumex crispus – poimuhierakka
Rumex crispus subsp. crispus – rikkapoimuhierakka
Rumex crispus subsp. littoreus – meripoimuhierakka
Rumex dentatus – hammashierakka
Rumex fueginus – tulihierakka (Rumex maritimus subsp. fueginus)
Rumex graminifolius – tenonsuolaheinä
Rumex hydrolapathum – isohierakka
Rumex longifolius – hevonhierakka
Rumex lunaria – kuuhierakka
Rumex maderensis – madeiransuolaheinä
Rumex maritimus – keltahierakka
Rumex marschallianus – jokihierakka
Rumex obovatus – lapahierakka
Rumex obtusifolius – tylppälehtihierakka
Rumex obtusifolius subsp. obtusifolius var. agrestis – puistohierakka
Rumex obtusifolius subsp. transiens – kylähierakka
Rumex obtusifolius subsp. sylvestris – tarhahierakka
Rumex occidentalis – lännenhierakka
Rumex orbiculatus – amerikanisohierakka
Rumex palustris – mutahierakka
Rumex patientia – pinaattihierakka
Rumex pseudonatronatus – suomenhierakka
Rumex pulcher – soreahierakka
Rumex rugosus – tarhasuolaheinä (acetosa var. hortensis)
Rumex sanguineus – punahierakka (verihierakka)
Rumex scutatus – kilpisuolaheinä
Rumex stenophyllus – kapealehtihierakka
Rumex thyrsiflorus – tulisuolaheinä
Rumex triangulivalvis – meksikonhierakka
Rumex vesicarius – korusuolaheinä

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen Lajitietokeskus: Hierakat (siipihierakat) – Rumex
 Hierakat (Rumex)
 ITIS: Rumex 
 United States Department of Agriculture (USDA): Rumex 
 Flora of North America: Rumex 
 Flora of China: Rumex