Emajoki

Emajoki () on itäisessä Virossa virtaava 101 kilometrin pituinen joki. Se alkaa Viron toiseksi suurimmasta järvestä Võrtsjärvestä Viljandimaan ja Tartumaan maakuntien rajalta ja laskee kohti itää Viron suurimpaan järveen Peipsijärveen.

Emajoki virtaa hitaasti ja mutkitellen läpi Tartumaan Tarton kaupungin halkaisten. Korkeusero koko joen matkalla Võrtsjärven ja Peipsijärven välillä on vain 3,6 metriä. Pian Võrtsjärven jälkeen jokeen yhtyy pohjoisesta tuleva Pedja jõgi Alam-Pedjan luonnonsuojelualueen kohdalla. Emajoki virtaa halki laajan suoalueen, joka päättyy vasta lähempänä Tarttoa. Toinen suoalue alkaa ennen Peipsijärveä, ja sen alkupuolella Emajokeen yhtyy etelästä Ahjajoki. Lisäksi Emajoella on lukuisia pienempiä sivujokia.

Emajoki on liikennöitävissä koko pituudeltaan. Joella liikennöi linjalaivoja ja siellä harrastetaan kanoottiretkeilyä. Joki on ruovikkoinen ja sitä luonnehtivat ulpukka- ja lummekasvustot, mutta siinä on myös uimiseen sopivia hiekkarantoja.

Nimen etymologiaa 
Nimen etymologia on johdettu itämerensuomalaisten kielten nimistön tulkinnasta, että nimen etuosa ema- tarkoittaisi äitiä tai suurta. Samanlainen tulkinta on esitetty Velikajasta, joka oli aikoinaan Pihkva Imäjõgi, ja Pärnunjoesta, joka oli vielä 1200-luvulla Emaioga ja Emihoch . Slaavilaisperäisessä nimessä Omovštša () on sen jälkiosassa (myös -вжа ~ -въжа ~ -вьжа ~ -выжа) vettä tarkoittava sana, eli joen aikaisempi nimitys on voinut olla myös Emavesi. Vanhoissa kirjallisissa lähteissä joen nimi esiintyy monessa eri muodossa. Niistä voidaan luetella seuraavia: Mater Aquarum (latinaa, vuonna 1211), do Omovštše (, vuonna 1234), Embecke (alasaksi, 1388), Emeyokke (1411) sekä Emma ja Emmajöggi (ruotsi, 1690). Latvian ja liettuan kielessä se on toisinaan nimeltään Mētra (äiti).

Väike Emajõgi () laskee Võrtsjärven eteläpäähän ja jokien erottelu suureen ja pieneen Emajokeen on myöhäinen tapa. Tämä johtunee siitä, että jokia on alettu pitää eri jokina.

Lähteet

Aiheesta muualla

Viron joet
Tartumaa
Viljandimaa