Aisti-ilmavalvonta

Aisti-ilmavalvonta (lyh. AIV) on näkö- ja kuulohavaintoihin perustuvaa ilmavalvontaa. Se täydentää tutkailmavalvontaa, ja kriisitilanteessa usein myös korvaa sen, sillä tutkakalustoon perustuva ilmavalvonta on erittäin haavoittuvainen sabotaasille ja tutkahakuisille ohjuksille. Maailmassa kaksi valtiota käyttää aisti-ilmavalvontaa täydennyksenä tutkailmavalvonnalle, nämä maat ovat Suomi ja Israel.

Aisti-ilmavalvonnan havainnot sekä sensorihavainnot voivat täydentää valtion keräämää ilmatilannekuvaa.

Etuja
 edullisuus

 mahdollisuus suorittaa myös mm. säteilynvalvontaa ja maahanlaskujen valvontaa

 kattaa myös tutkakatveet

 asemaverkosto korvattavissa nopeasti toisin kuin tutkien osalta

Aisti-ilmavalvonta Suomessa
Aisti-ilmavalvontaa Suomessa toimeenpanevat ilmavalvontakomppaniat. Ilmavalvontakoulutusta varusmiehille antavat Suomessa kaikki kolme lennostoa sekä Ilmasotakoulu Tikkakoskella. Ilmavalvonnan aliupseerikurssi suoritaan AuK:ssa Tikkakoskella. Ilmavalvonnan reserviupseerikurssi järjestetään Tikkakoskella Ilmavoimien Reserviupseerikoulussa. Liikuteltavat ilmavalvonta-asemat perustuvat seitsemään osaan, joista jokaisen massa on noin 50 kg. Ilmavalvonta-asemat perustetaan yleensä korkeille mäille.

Rauhan aikana myös normaalien viranomaisten oletetaan tekevän aisti-ilmavalvontaa muiden tehtäviensä ohella.

Ks. Sanomalaite M 90 (ilmavalvontapääte-versio)

Toinen maailmansota
Suomessa talvisodan ja jatkosodan aikana aisti-ilmavalvontaa laajassa määrin harjoittivat Lotta Svärd -järjestön jäsenet. Kiinteiden ilmavartioasemien ilmavalvojien koulutus tapahtui Lotta Svärdin viesti- ja ilmavalvonta -kokonaisuudessa. Ilmavalvonta-asemina käytettiin usein valmiita kolmiomittaustorneja. Ellei tällaisia ollut olemassa niin ilmavalvontaa varten rakennettiin erityisiä torneja.

Lähteet 

Aisti-ilmavalvonta