Vilja-Tuulia Huotarinen

Vilja-Tuulia Huotarinen (s. 26. joulukuuta 1977 Lempäälä) on suomalainen kirjailija.

Elämä ja ura
Huotarinen kasvoi suvun maatilalla Lempäälän Säijässä. Hänen äitinsä Pirkko-Liisa (o.s. Kärki) on runonlaulaja Mateli Kuivalattaren sukua, ja äidin setä oli Toivo Kärki. Huotarinen kävi peruskoulun kotipitäjässään, mutta valitsi tanssi- ja kirjoitusharrastustensa takia lukiokseen Tampereen ilmaisutaidon lukion, jossa hänen opettajiinsa kuului kirjailija Asko Martinheimo. Huotarinen valmistui filosofian maisteriksi vuonna 2002 Tampereen yliopistosta pääaineenaan suomen kieli. Hän opetti pitkään sanataidetta nuorille Tampereen Viita-akatemiassa. Hän on opettanut kirjoittamista myös Helsingin Kriittisessä korkeakoulussa. Hän on ollut vapaa kirjailija 2000-luvun puolivälistä lähtien.

Huotarinen oli Lukufiilis-lehden päätoimittaja vuosina 2009–2013. Hän perusti yhdessä Johanna Venhon kanssa Jano-runousverkkolehden ja toimii sen toisena päätoimittajana yhdessä runoilija Aki Salmelan kanssa. Hän on kirjoittanut myös fanifiktiota L. M. Montgomeryn Runotyttö-teoksista yhdessä Satu Koskimiehen kanssa. Huotarinen on toiminut kirjailijoiden sananvapausjärjestö Suomen PENin johtokunnan jäsenenä. Vuonna 2022 hänet valittiin Turun kirjamessujen ohjelmajohtajaksi.

Huotarisen nuortenromaanista Valoa valoa valoa kuvataan 2021 Virossa samannimistä elokuvaa, jonka käsikirjoittaa Juuli Niemi ja ohjaa tämän sisar Inari Niemi. Ilmestymisvuonnaan 2011 Finlandia Junior -palkinnon voittaneeseen romaaniin pohjautuvan elokuvan on tarkoitus valmistua 2022.

Huotarinen asuu islantilaisen puolisonsa kanssa Reykjavíkissä ja Helsingissä. Heillä on kaksi lasta. Huotarinen oli aiemmin naimisissa runoilija Ville Hytösen kanssa.

Tuotanto

Runokokoelmat 
 
 
 
 
 
Yksittäisiä runoja
 Runoja teoksessa Joka tytön runokirja, Tammi, 2006 ISBN 978-951-3-13545-4
 Nukke, nukke, peitä kasvos, hyppää ylhäälle
 Liikuntasalin lattia pölyää silkkisukkasia
 Leiman saa, se on huulipunan jälki
 Hiljaisia ja autuaita ei valita pesäpallojoukkueeseen
 Niin hukutaan että opitaan uimaan
 Sinulla on hyvä suoni terveydenhoitaja sanoo

 Runoja teoksessa Uusi ääni, Otava, 2006 ISBN 951-1-20861-6
 On tyttöjä, jotka oksentavat
 Lupaus
 Me olimme mykät
 Kiskon maasta päivänkakkaran
 Turhia toiveita

 Runoja myös teoksessa Runo vieköön! Tammi, 2009 ISBN 978-951-31-5044-0
 Neljä runoa kuvittelemisen välttämättömyydestä. Parnasso 4/2023 s. 48–52 ("Runoilla otan kantaa yhteiskuntaan. – – Näissä runoissa hahmottelen kuvittelemisen merkityksellisyyttä maailmassa, joka tulee käymään läpi isoja muutoksia tulevien vuosien aikana". V.-T. H.)

Proosaa 
 
 
 
 
 Kimmel. Helsinki: Karisto, 2014. ISBN 978-951-23-5840-3.
 Emilia Kent. Runotytön tarina jatkuu. Kirjoitettu yhdessä Satu Koskimiehen kanssa. Helsinki: WSOY, 2018. ISBN 978-951-0-42922-8.
 Niin kuin minä heidät näin. Siltala, 2018. ISBN 978-952-234-502-8.

Muut

Toimitetut teokset 
 
 
 
 Taskunovellit. Novelleja 12 kirjailijalta. Hämeenlinna: Karisto, 2013.

Palkinnot ja ehdokkuudet 
 Kariston jakama Tiina-käsikirjoituspalkinto 2006
 Suomen Kirjailijaliiton Nuori Manner -palkinto 2007
 Kalevi Jäntin palkinto 2009 teoksesta Iloisen lehmän runot
 Finlandia Junior -palkinto 2011
 Anni Swan -mitali 2015

Ehdokkuudet
 Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokkuus 2004
 Yleisradion Tanssiva karhu -palkintoehdokkuus 2007
 Topelius-palkintoehdokkuus 2007
 Anni Polva -palkintoehdokkuus 2009
 Einari Vuorela -runopalkintoehdokkuus 2011

Lähteet 

Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Suomalaiset runoilijat
Kalevi Jäntin palkinnon saajat
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt
Anni Swan -mitalin saajat