Bokseri

Bokseri on saksalainen molossikoira. Nykyisin bokseri on maailmanlaajuisesti tunnettu käyttö- ja seurakoira. Suomessa boksereita on koulutettu jälki-, haku-, viesti- ja suojelukoiriksi. Suomen ensimmäinen sokeiden opaskoira oli bokseri. Suomessa boksereita rekisteröidään vuosittain noin 200.

FCI-maissa rotu kuuluu ryhmään 2 (molossit, pinserit, snautserit ja sveitsiläiset paimenkoirat), USA:ssa ja Englannissa ryhmään työkoirat (working dogs).

Ulkonäkö 

Bokseri on keskikokoinen, uroksien säkäkorkeus 57–63 cm, narttujen 53–59 cm, paino uroksilla noin 30 kg, nartuilla noin 25 kg. Väriltään bokseri on joko "keltainen" (maskillinen soopeli eli fawn) tai juovikas (brindle). Valkoiset merkit sallitaan, mutta valkoinen väri ei saa olla vallitseva. Myös värivirheellisiä kokovalkoisia boksereita tavataan. Rodun tunnusomaisin piirre on pää: kuono on lyhyehkö ja leuka vahva. Purenta on alapurenta. Alun perin bokserilta on typistetty korvat ja häntä, mutta tämä on nykyään kielletty muun muassa Pohjoismaissa ja Saksassa.

Luonne ja käyttäytyminen 

Bokseri on todella leikkisä ja vahtimisvietti on voimakas. Se on siisti ja helposti koulutettavissa. Bokseri on palveluskoirarotu ja rotumääritelmän mukaan sen tulee olla muun muassa vahvahermoinen, itsetietoinen, rauhallinen ja tasapainoinen, mutta varautunut vieraita kohtaan. Bokseri kiintyy omistajaansa lujasti ja haluaa olla mukana kaikissa arjen pikku askareissakin. Se rakastaa leikkejä toisten koirien ja ihmisten kanssa ikään, rotuun ja sukupuoleen katsomatta, ja on siksi myös oiva valinta lapsiperheeseenkin.

Alkuperä 
Saksassa käytettiin bullenbeisser-koiria (häränpurija) metsästyksessä, erityisesti villisian metsästyksessä. Myöhemmin niitä käytettiin markkinoilla härän- ja karhunpurijoina. Ensimmäinen rotumääritelmä valmistui vuonna 1904. 1930-luvulla bokseri oli Saksassa suosittu suojelu- ja viestikoira. Ensimmäiset bokserit saapuivat Suomeen tiettävästi v. 1910.

Bullboxer 
1990-luvulla tapahtui vahinkoastuminen bokserin ja staffordshirenbullterrierin välillä. Syntynyt pentue oli paitsi viehättävän näköinen, sillä ei myöskään ollut kantarotujensa terveysongelmia. Tämän vuoksi jalostusta päätettiin jatkaa eteenpäin tavoitteena kokonaan uusi rotu. Boksereiden ja staffordshirenbullterriereiden kasvattajat pitävät bullboxeria "huonona sekoituksena" ja ovat myös kyseenalaistaneet väitteet sen terveydestä.

Bullboxer on kantarotujensa välimuoto: pitkäraajaisempi kuin staffordshirenbullterrieri, suippokuonoisempi kuin bokseri. Sen säkäkorkeus on noin 41–53 cm ja paino 17–24 kg.

Lähteet 
 
 
BokseriKerho

Viitteet

Aiheesta muualla 

FCI 2 Pinserit, snautserit, molossityyppiset ja sveitsinpaimenkoirat
Mastiffit
Saksalaiset koirarodut
Seulonnan keskeiset artikkelit