Tyrväntö

Tyrväntö (ruotsiksi myös Tyrvändö) on Hämeen läänissä sijainnut entinen Suomen kunta. Tyrväntö liitettiin vuonna 1971 Hattulaan, joka on nykyisin Kanta-Hämettä. Vuonna 1978 Tyrvännön pohjoisosa liitettiin Valkeakoskeen, joka on tänä päivänä Pirkanmaata. Vanajaveteen pistävällä Tyrvännön niemellä sijaitsee Lepaan puutarhaoppilaitos ja useita ammattiyhdistysten sekä yksityisten kesähuviloita. 

Tyrvännön suurin taajama on Lepaa, jossa sijaitsee Lepaan puutarhamuseo, Lepaa Golf, Lepaan viinitila sekä Hämeen ammattikorkeakoulun ja Hämeen ammatti-instituutin Lepaan puutarha-alan yksikkö. Kuntakeskus taas oli Suotaalassa, jossa myös Tyrvännön kirkko sijaitsee. Lähellä tätä on Hotelli Petäys.

Tyrvännön naapurikunnat olivat Hattula, Hauho, Pälkäne ja Sääksmäki. 

Tyrvännön vaakunan suunnitteli Gustaf von Numers ja se vahvistettiin vuonna 1960. 

Tyrvännön itäosan kautta kulki aikanaan valtatie 3, kunnes uusi tieyhteys Hämeenlinnasta Tampereelle valmistui 1960-luvulla ja vanha valtatie numeroitiin seututieksi 305. Entinen valtatie on rakennettu uudelleen ja on nykyisin kantatie 57.

Kylät
Anomaa, Haukila, Lahdentaka, Lepaa, Lusi, Monaala, Monittula, Mäenpää, Mälkiäinen, Retula, Suontaka, Suotaala, Tykölä, Uskila (Uskela) ja Vanajaniemi.

Vuoden 1960 taajamarajauksen mukaan Tyrvännöllä oli yksi taajama: Lepaa, jossa oli 301 asukasta. Vuoden 1970 väestönlaskennassa, Hattulan kuntaliitoksen yhteydessä sitä ei luokiteltu enää taajamaksi, mutta nykyisin se lasketaan jälleen taajamaksi.

Historia

Esihistoria 

Vanhimmat merkit asutuksesta ovat kiven työstämisestä kertovia kvartsinsiruja jotka ovat löytyneet Monittulan kylän alueelta. Nykykäsityksen mukaan ihminen on toiminut kivikaudella koko Tyrvännön alueella. Vanhimmat kivikautiset esineet edustavat noin 4200 eaa. päättynyttä Suomusjärven kulttuuria. Kivikautiset löydöt painottuvat alueen itäiseen osaan ja Lusinlahden ympäristöön. Löydetyt esineet ovat olleet luukaapimia ja kivikirveitä. Varhaisimmat asukkaat olivat metsästäjiä ja kalastajia.

Vuosina 3000–2500 eaa. vasarakirveskulttuuri levisi Tyrväntöön. Samalla tuli oletettavasti uusi elinkeino, karjanhoito. Vasarakirveslöydöt painottuvat nekin alueen itäpuolelle Anomaahan, ja Tyrväntö sijaitsi vasarakirveskulttuurin vaikutusalueen pohjoisrajalla.

Maanviljelyn tiedetään alkaneen laajemmin noin 1500 eaa. pronssikauden alussa. Vanhimmat merkit maanviljelystä löytyvät Retulansaaresta. Retulansaaren hautakummut ovat tätä seuranneilta vuosisadoilta. Tyrvännössä sijaitsee kolme Suomen seitsemästä tunnetusta, rautakautisena pidetystä miekanhiontakivestä.

Nykyisen kaltaisten kylien ja pysyvän asutuksen katsotaan muotoutuneen noin vuonna 500. Keskeiset kylät ovat ilmeisesti saaneet alkunsa viimeistään viikinkiajalla, noin vuonna 800–900. Vuoden 1000 aikaan Tyrvännössä on ollut todennäköisesti noin 100 asukasta, eli alue on ollut suhteellisen tiheästi asuttu. Tämän jälkeen väkiluvun kehitys taantui mahdollisesti sotien takia.

Tyrvännön alueesta käytettiin aikoinaan nimeä Kulsiala ja tämän epäillään johtuneen palvontamenoissa käytettyä astiaa tarkoittaneesta nimestä.

Vuonna 1968 Suontaan kylästä löytyi yksi Suomen komeimmista rautakautisista miekoista. Suontaan miekka on noin vuodelta 1030 ja sen haltijan epäillään olleen naispuolinen. Aikakausi oli erityisen rauhaton, sillä Hämeeseen suuntautui hyökkäyksiä sekä Novgorodin että Ruotsin suunnasta.

Ruotsin vallan aika 

Ruotsin valta ja kristinusko lujittuivat alueella 1200-luvun lopulla, ja ensimmäinen kirkko rakennettiin Lepaalle. Arviot Lepaalla olleen kirkon rakennusvuodesta vaihtelevat 1200- ja 1400-lukujen välillä. Kirkko purettiin kivistä sakastia lukuun ottamatta uuden kirkon valmistuttua Suotaalaan 1800-luvun alussa. Tyrvännön alueella uskotaan olleen oma seurakuntansa, mutta kun Hattulan Pyhän Ristin kirkko valmistui, Tyrvännöstä tuli kappeliseurakunta viimeistään 1500-luvulla.

Isonvihan aikaan vuonna 1713 venäläiset miehittivät Tyrvännön vuoteen 1721 saakka. Venäläisten saapuessa ainakin Suotaala, Lahdentaka ja Lepaa joutuivat ryöstelyn ja hävityksen kohteeksi. Taloista ryöstettiin elintarvikkeita ja karjaa, ja väkivallantekoja paikallisia asukkaita kohtaan tapahtui etenkin alkuvaiheessa paljon, ennen kuin miehitysviranomaiset alkoivat rauhoittaa tilannetta.

1700-luvun lopulla Lepaalla sijainnut vanha kirkko alkoi käydä huonokuntoiseksi ja ahtaaksi. Uusi kirkko päätettiin rakentaa Tyrvännönniemen pohjoisosaan Suotaalaan, Lähemmäs Tyrvännön asutuksen painopistettä. Matti Åkerblomin suunnittelema kirkko valmistui vuonna 1800.

1800- ja 1900-luvut 

Vuoden 1865 kunnallishallintouudistuksen yhteydessä Tyrvännön kappeliseurakunnasta muodostettiin kunta. Muutos toimeenpantiin viimeistään 1873. Sotien jälkeen Tyrväntöön asutettiin karjalaisia Vuokselasta.

Tyrvännön kunta lakkautettiin 1. tammikuuta 1971 ja liitettiin Hattulaan. Tyrvännön evankelis-luterilainen seurakunta jatkoi toimintaansa vuoteen 1979 saakka, jolloin kirkkoherra jäi eläkkeelle ja seurakunta yhdistettiin Hattulan seurakuntaan (edellisenä vuonna Valkeakoskeen liitetty osa liitettiin kirkollisesti Sääksmäen seurakuntaan).

Vuonna 1978 entisen Tyrvännön pohjoisosan kylistä Mälkiäinen, Tykölä ja Uskila liitettiin kokonaan ja Monaala osin Valkeakoskeen.

Väestö
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Tyrvännön väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1960.

Tunnettuja tyrväntöläisiä 
 Otto Ernst Boije, sotaneuvos, maaherra, teollisuusjohtaja
 Axel Fredrik Boije af Gennäs, Venäjän keisarillisen laivaston kontra-amiraali ja vapaaherra
 Adolf Cavén,  maanviljelijä ja valtiopäivämies
 Alfred Cavén, arkkitehti
 Olavi Collan, puutarhaviljelyn kehittäjä
 Juho Eslin, viilari, autonkuljettaja ja punakaartin johtaja
 Gregorius Favorinus, raamatun suomentaja
 Karl Frans Hjorth, kauppias ja tehtailija
 Axel Holmberg, lääkäri ja valtiopäivämies
 Fredrik Idestam, Nokia-yhtymän perustaja
 Gustaf Idestam, tuomari ja teollisuusmies
 Huugo Karikoski, agronomi, maatalousneuvos ja opettaja
 Bengt Detlof Krook, senaattori, lääninsihteeri ja kihlakunnantuomari
 Markku Kuitunen, ympäristötieteilijä ja professori
 Pekka Lampela, leikkaaja ja äänittäjä
 Kustaa Lehtomäki, työmies ja punakaartin johtaja
 Matti A. Mustonen, kirkkoherra ja kirjailija
 Heikki Mäkinen, poliitikko ja maalarimestari
 Seppo Netola, yritysjohtaja, maanviljelysneuvos
 Veli Nieminen, ampuja, voimistelija ja olympiamitalisti
 Eero Ojanen, filosofi ja tietokirjailija
 Karl Herman Pankakoski, luonnontutkija sekä luonnonhistorian ja maantiedon opettaja
 Paavo Pelttari, metsänhoitaja, virkamies ja metsäasiantuntija, metsäneuvos
 Erkki Perheentupa, maanviljelijä, liikemies ja kansanedustaja
 Matti Retula, maanviljelijä ja valtiopäivämies
 Alfred Retulainen, maanviljelijä, kansanedustaja ja kunnallisneuvos
 August Ringvall, kielenkääntäjä ja valtioneuvos
 Sven-Erik Rosenlew, filosofian maisteri ja toimitusjohtaja
 Raili Rytkönen, kirjailija
 Matti Sadeniemi, suomen kielen dosentti
 Ilpo Saunio, muusikko ja musiikintutkija
 Pekka Savolainen, DI ja virkamies
 Edvard Robert Standertskjöld, vapaaherra, sotilas ja valtiopäivämies
 Eino Suolahti, sotilas ja poliitikko
 Linda Tanner, suomentaja, Väinö Tannerin puoliso
 Kaius Tihtonen, muusikko
 K. V. Vaulo, opettaja ja kansakouluntarkastaja
 J. A. Wecksell, tietosanakirjatoimittaja, suomentaja ja opettaja

Lähteet

Aiheesta muualla
 Tyrväntö-verkko