Volgogradin alue

Volgogradin alue () on hallinnollinen alue Etelä-Venäjällä Itä-Euroopassa Volgan ja Donin alajuoksujen ympärillä. Se rajoittuu pohjoisessa Saratovin alueeseen, idässä Kazakstaniin, kaakossa Astrahanin alueeseen ja Kalmukiaan, lounaassa Rostovin alueeseen, lännessä Voronežin alueeseen.

Maantiede 
Volgogradin alue sijaitsee Itä-Euroopan tasangon kaakkoisosassa. Aivan pohjoisin osa kuuluu Volgan ylänköön. Alueen läpi virtaavat Volga ja Don. Alue on pääasiassa aroa. Suurimmat järvet ovat Volgogradin tekojärvi Volgassa ja Tsimljanskin tekojärvi Donissa.

Historia 
Toisessa maailmansodassa alueen länsi- ja eteläosa oli Saksan miehittämä 1942–1943. Volgogradin luona käytiin 1943 ratkaiseva Stalingradin taistelu, jonka jälkeen Neuvostoliitto valtasi alueen takaisin. Sodan jälkeen alueeseen liitettiin Volgan Saksalaisten autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan eteläosa, koska Volgan saksalaiset oli karkotettu Siperiaan ja Keski-Aasiaan ja heidän tasavaltansa oli lakkautettu.

Väestö 
Volgogradin alueen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 2 610 161. Suurimmat kaupungit ovat Volgograd (1 021 215 as.), Volžski (314 255 as.) ja Kamyšin (119 565 as.).

Alue on ollut historiallisesti Volgan saksalaisten asuinaluetta. Saksalaismuutto alkoi Katariina Suuren kutsusta 1764–1767 ja 1900-luvun alussa saksalaisia asui Venäjällä yli miljoona, mutta heidät karkotettiin toisen maailmansodan jälkeen.

Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan suurimmat etniset ryhmät olivat:
venäläiset 2 399 300 (88,9 %)
ukrainalaiset 56 300 (2,1 %)
kazakit 45 300 (1,7 %)
tataarit 28 600 (1,1 %)
armenialaiset 27 000 (1,0 %)
saksalaiset 17 100
azerit 14 300
tšetšeenit 12 300
valkovenäläiset 12 200
tšuvassit 8 400
romanit 7 300
korealaiset 6 100
marit 6 000
turkkilaiset 4 000
mordvalaiset 3 600
georgialaiset 3 500
moldovalaiset 3 400
udmurtit 3 100
uzbekit 3 000
darginit 2 600
avaarit 2 100
tadžikit 2 100
lezgit 2 000
juutalaiset 1 900
kalmukit 1 600
puolalaiset 1 300
baškiirit 1 100
jesidit 1 100
osseetit 1 000

Hallinto 
Volgogradin alue on yksi Venäjän federaation alueista (subjekti) ja sen pääkaupunki on Volgograd (nimenä vuoteen 1925 Tsaritsyn ja 1925–1961 Stalingrad). Alue on jaettu hallinnollisesti 33 piiriin ja 18 suoraan alueen hallinnon alaiseen kaupunkialueeseen. Paikallishallinnon johdossa on kuvernööri ja alueduuma.

Poliittisesti Volgogradin alue kuuluu ns. "punavyöhön", jolla kommunistisen puolueen kannatus on laajaa. Sekä alueen kuvernööri että Volgograd pormestari edustavat KPRF:ää.

Talous 
Volgogradin alueellinen bruttokansantuote oli Venäjän tilastokeskus Rosstatin mukaan vuonna 2010 yhteensä 437 414,2 miljoonaa ruplaa eli 1,17 % Venäjän federaation BKT:stä. Jokaista alueen asukasta kohti BKT:tä kertyi vuodessa 167,6 tuhatta ruplaa eli noin 4 105 euroa. Tämä oli 64 % Venäjän keskiarvotasosta.

Alueen tärkeimmät teollisuudenalat ovat öljynjalostus, koneenrakennus, rauta- ja värimetallurgia sekä kemian-, petrokemian-, metalli-, rakennusaine-, puusepän-, kevyt- ja elintarviketeollisuus. Lisäksi on öljyn ja maakaasun tuotantoa. Maatalous on keskittynyt viljan, auringonkukan siementen, sinapin siementen, kurpitsojen ja karjataloustuotteiden tuotantoon.

Alueen rautatieverkon keskus on Volgograd. Sieltä johtaa radat Keski-Venäjälle, Ukrainaan, Kaukasiaan, Astrahaniin ja Saratoviin. Volgogradissa on myös tärkeä lentokenttä. Alueella on myös Volgan-Donin kanava.

Lähteet

Aiheesta muualla