Sinivalmuska

Sinivalmuska (Lepista nuda) on helttasieni, jota tavataan havu- ja lehtimetsissä. Muut Lepista-suvun sienet ovat yleensä nimeltään malikoita.

Koko ja ulkonäkö 
Sinivalmuska on tanakka, lakki on 5–15 senttiä leveä ja väriltään sini- tai ruskeanvioletti, märkänä laikkuinen. Lakin pinta on sileä, nuorempana pallomainen, vanhemmiten laakeita, reunat alas kääntyneitä ja mutkaisia. Jalka tukeva ja lyhyt, 6-10 cm pitkä ja 2-3 cm leveä, tyvestä leveämpi. Sinipunertavan värinen, valkohärmeinen, sen yläosa on itiöpölystä vaaleampi. Heltat ovat kolotyviset violetit, vanhemmiten muuttuvat ruskehtaviksi. Sinivalmuskan malto on vaalean violetinruskeaa ja itiöpöly on väriltään vaaleanpunertavaa. Malto on vaaleanviolettia, kiinteää ja maku mieto. Tuoksu aromaattinen, ja vähenee sientä kypsennettäessä.

Samankaltaiset lajit
Sinivalmuskan kanssa saman näköisiä lajeja ovat syötäväksi kelpaamattomat haisu- ja löyhkäseitikki, mutta ne ovat metsäsieniä ja niiden itiöpöly on ruskeaa. Lisäksi ne erottaa sinivalmuskasta muun muassa niiden toisenlaisen voimakkaan hajun perusteella.

Levinneisyys 
Yleinen Etelä-Suomessa, Keski-Suomeen asti, harvinaisena tavataan Lapissa käsivarteen asti.

Kasvupaikka ja elinympäristö 
Sinivalmuskan itiöemät ilmestyvät maan pinnalle myöhään, yleensä syyskuun jälkeen. Sienet kasvavat usein suurina yhdyskuntina, joita voi tavata vielä marraskuussa. Sienen kasvupaikoilla on usein paljon lahoavaa lehtiainesta, elinpaikkoja ovat muun muassa kompostit, hakamaat, lehdot ja puistot. Härmämalikka kasvaa samanlaisilla paikoilla.

Käyttö 
Sinivalmuska on miellyttävän tuoksuinen ja makuinen ja sitä käytetäänkin ruokasienenä. Sienen voi käsitellä kuivaamalla tai pakastamalla omassa nesteessään keittämisen jälkeen. Joidenkin tietojen mukaan voisi syödä ilman esikäsittelyä, mutta ryöppääminen miedontaa sienen makua, minkään sienien syömistä raakana kuitenkaan ei suositella.

Kuvia

Lähteet

Viitteet

Rusomalikat
Suomalaiset ruokasienet