Seepia

Seepia (Sepia officinalis) on seepioiden lahkoon kuuluva mustekalalaji, joka elää Koillis-Atlantin alueella. Sitä esiintyy Atlantissa Länsi-Euroopan ja Pohjois-Afrikan rannikoilla sekä Pohjanmeressä ja Välimeressä.

Ruumiinrakenne
Täysikasvuinen seepia on noin 49 senttiä pitkä ja noin neljäkiloinen. Subtrooppisten merten yksilöt ovat pienempiä ja harvoin kasvavat yli 30 senttimetrin pituisiksi. Seepiat syövät nilviäisiä, äyriäisiä ja pikkukaloja.

Seepialla on kahdeksan tavallisen lonkeron lisäksi kaksi pitkää pyyntilonkeroa. Suu sijaitsee lonkeroiden keskellä. Lisäksi seepialla on lihaksikas kieli, jonka se voi joidenkin sammakoiden tavoin syöstä saaliin kimppuun pidemmän matkan päästä. Kielessä on pieniä ”kynsiä”, joilla seepia saa otteen saaliistaan. Seepian muita, pääjalkaisille tyypillisiä piirteitä ovat sininen veri, kolme sydäntä, rengasmaiset aivot joiden läpi kulkee vatsa, ja musteen erittäminen. Seepialla on kameleonttimainen iho. Se pystyy muuntautumaan ympäristöönsä sopivaksi ja näin hämmentämään saalistaan tai vihollistaan.

Elintavat

Seepia tavataan yleensä noin 200 metrin syvyydessä. Nuori yksilö elää noin 50–80 metrin syvyydessä, kunnes sen iho kehittyy kestämään korkeampaa vedenpainetta.

Seepia on yöeläin. Se elää riutta-alueilla, ja sitä on myös onnistuneesti kasvatettu ja saatu lisääntymään akvaario-oloissa.

Seepia elää noin vuodesta puolentoista vuoden ikäiseksi. Vanhemmalla iällä sen saalistustaidot heikkenevät ja se voi kuolla ruoan puutteeseen.

Muuta
Seepia-nimike tulee musteesta. Ennen seepioista tehtiin tummanruskeaa mustetta, kunnes muut keinot yleistyivät. Seepiat ovat suurta herkkua Välimeren maissa.

Lähteet

Pääjalkaiset