Lhobat

Lhobat (, pinyin: Luòbā Zú) ovat pienimpiä Kiinan kansantasavallan virallisesti tunnustetuista vähemmistökansoista. Heitä asuu lähinnä Tiibetin kaakkoisosissa sijaitsevissa Mainlingin, Medogin, Lhunzen, Nangxianin ja Luoyun alueilla. Kiinan vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan lhobia oli yhteensä 3 682.

Nimi lhobat tarkoittaa vapaasti käännettynä ’eteläisiä raakalaisia’ tiibetiksi. Lhobat itse mieltävät joukkonsa pikemminkin isänpuoleisten klaanien ja paikkakuntien mukaan varsinaisen kansallisuuden sijaan. Kielellisesti he jakautuvat kahden tiibetiläis-burmalaisen kielen puhujiin, jotka eivät juuri ymmärrä toisiaan. Bogarin puhujia on noin 3 000 Milinin, Longzin ja Medogin piirikunnissa. Yidun puhujia on noin 7 000 Chayun piirikunnassa ja Changdun prefektuurissa. Tiibetiläiset ovat historiallisesti pitäneet lhobia alempiarvoisina, ja esimerkiksi seka-avioliitot näiden kanssa olivat kiellettyjä.

Suurin osa lhobista harjoittaa nykyisin maataloutta, mutta metsästyksellä on edelleen suuri merkitys. Metsästämään lähdetään tavallisesti joukolla, ja saalis jaetaan kylän väen kesken. Eläinten nahkoja, turkiksia ja esimerkiksi karhun tassuja myydään eteenpäin tiibetiläisille, joilta saadaan puolestaan suolaa, työkaluja, villaa, viljaa ja teetä. Lhoba-viljelijät viljelevät riisiä, maissia, hirssiä ja tattaria. Miesten perinteiseen asuun kuuluu hihaton tunika, karhunturkki- tai bambuhattu, miekka, jousi ja nuolia. Naiset käyttävät paitapuseroita ja villaisia mekkoja. Miehet kasvattavat usein hiuksensa pitkiksi, ja naiset pitävät hiuksia nutturalla.

Lhobien perinteinen usko on animistinen, ja uskonnollisiin tapoihin kuuluu esimerkiksi kanojen uhraaminen jumalten lepyttelemiseksi ja pahan karkottamiseksi. Uhrauksia tehdään usein elämän tärkeisiin päätöksiin liittyvissä asioissa, ja kanoja saattaa kulua päivässä parisenkymmentäkin. 1900-luvun loppupuolella lamalainen buddhalaisuus on vallannut alaa lhobien keskuudessa.

Lähteet

Kiinan etniset ryhmät