Lucius II

Paavi Lucius II (k. 15. helmikuuta 1145 Rooma) oli paavina 12. maaliskuuta 1144 – 15. helmikuuta 1145. Hänen oikea nimensä oli Gherardo Caccianemici dal Orso ja hän syntyi Bolognassa. Bolognassa hänestä tuli kaniikki, minkä jälkeen hän oli kardinaali-pappi Gerusalemmessa. Hän toimi myös katolisen kirkon rahastonhoitajan sekä paavi Honorius II:n että Innocentius II:n lähettiläänä Saksassa. Huomionarvoista on, että Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Lothar III teki kaksi sotaretkeä Italiaan puolustaakseen Innocentius II:ta vastapaavi Anacletus II:ta vastaan. Innocentius II nimitti Luciuksen paavin kansleriksi ja kirjastonhoitajaksi.

Lucius II:n kausi paavina oli myrskyisä. Roomaan syntyi vallankumouksessa tasavalta, joka pyrki poistamaan paavilta tämän maallisen vallan. Portugali saavutti itsenäisyyden kirkon tuella.

Vuonna 1144 paavi tapasi Sisilian Roger II:n Ceperanossa selventääkseen Rogerille tämän velvollisuuksia paavin vasallina. Lucius ei ollut valmis hyväksymään Rogerin vaatimuksia, mutta Roger pakotti sotavoimallaan hänet hyväksymään ehdot.

Rooman senaatti, joka oli vienyt kaiken maallisen vallan Innocentius II:lta ja jonka Lucius oli aiemmin hajottanut, elpyi Luciuksen tappion rohkaisemana. Lucius pyysi turhaan apua keisari Konrad III:lta senaattia vastaan.

Lopulta hän kävi itse taisteluun pienen armeijan kanssa ja hyökkäsi senaatin kokouspaikkana käyttämälle Capitolium-kukkulalle. Lucius hävisi tämänkin taistelun. Godfredo di Viterbon mukaan Lucius loukkaantui taistelussa vakavasti vastapuolelta hänen päähänsä heitetystä kivestä ja hän kuoli muutamaa päivää myöhemmin saamiinsa vammoihinsa.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Paavit
Syntymävuosi tuntematon
Vuonna 1145 kuolleet