Johannes (arkkipiispa)

Johannes (siviilinimeltään Johannes Wilho Rinne, 16. elokuuta 1923 Turku – 1. heinäkuuta 2010 Turku) oli Suomen ortodoksisen kirkkokunnan arkkipiispa vuosina 1987–2001. Eläkkeelle siirryttyään hän sai Konstantinopolin Ekumeeniselta patriarkalta Nikean metropoliitan ja Bithynian eksarkin  korkean arvon (Titulaaripiispa).

Koulunkäynti ja opiskelu 
Johannes Wilho Rinteen vanhemmat olivat tullipäällysmies Fredrik Wilhelm Rinne ja Aina Rauha Lindgren-Toivonen. Hän kävi koulunsa Turussa ja kirjoitti ylioppilaaksi Turun suomalaisesta klassillisesta lyseosta vuonna 1942. Hän suoritti Åbo Akademissa teologian kandidaatin tutkinnon vuonna 1948. Samana vuonna hän siirtyi opiskelemaan Englantiin anglikaaniseen St. John's Collegeen, Durhamin yliopistoon, noin vuodeksi. Teologian lisensiaattitutkinnon hän suoritti syksyllä 1952. Vuosina 1952–1953 hän oli stipendiaattina Yhdysvalloissa ja suoritti Master of Theology -tutkinnon New Yorkissa vuonna 1953.

Opintojensa ohessa Rinne toimi opettajana. Englannista palattuaan hän meni Paraisten ruotsinkielisen yhteiskoulun opettajaksi, missä tehtävässä hän toimi vuoteen 1951 asti. Auskultointi kouluvirkoja varten tapahtui lukuvuonna 1951–1952 Turun ruotsalaisessa normaalilyseossa. Vuosina 1953–1966 hän toimi opettajana ja rehtorina eri puolilla Suomea: ensin opettajana Lahdessa Kannaksen yhteiskoulussa 1953–1954 ja sen jälkeen Kittilän yhteislyseossa, jonka rehtorina hän toimi vuodet 1954–1962. Joensuun normaalilyseossa hän toimi vuodesta 1962 ja Turun klassillisessa lyseossa vuodesta 1963.

1950-luvun lopulla Rinne opiskeli Helsingin yliopistossa psykologiaa ja kasvatustieteitä. Åbo Akademissa hän toimi 1960-luvun alussa erilaisissa tehtävissä. Vuonna 1966 hän väitteli teologian tohtoriksi aiheenaan anglikaanisen arkkipiispa William Templen näkemys Jumalan valtakunnasta. Väitöskirja on englanninkielinen, eikä sitä ole käännetty suomeksi.

Vuonna 1966 hän kääntyi luterilaisesta ortodoksiksi ja siirtyi jatkamaan opiskelujaan Kreikkaan Tessalonikin Aristoteleen yliopistoon, jossa hän teki vuonna 1971 toisen väitöskirjan kreikan kielellä. Väitöskirja on käännetty myös suomeksi nimellä Ykseyden ja yhdenmukaisuuden suhde kirkossa ekumeenisten synodien valossa.

Työ ja kirkolliset vihkimykset 

Ortodoksiksi kääntymistä seuranneena vuonna 1967 Johannes Rinne vihittiin Konstantinopolissa diakoniksi, ja saman vuoden syksyllä hänet liitettiin Kreikassa Patmoksen saarella sijaitsevan Johanneksen luostarin veljestöön ja vihittiin munkiksi ja papiksi. Hän sai myös arkkimandriitan arvon, jota ei tuolloin ollut Suomessa kenelläkään toisella munkilla. Palattuaan Suomeen Johannes toimi Ortodoksisen kirjallisuuden julkaisuneuvoston päätoimittajana ja sihteerinä 1968–1969, sen jälkeen päätoimittajuus jatkui vuoteen 1979.

Vuonna 1969 arkkimandriitta Johannes valittiin apulaispiispaksi virkanimikkeellä Lapin piispa. Samana vuonna hän hoiti ensin viransijaisena ja piispa Aleksanterin kuoltua virkaa tekevänä myös Helsingin piispan virkaa noin vuoden ajan. Helsingin ortodoksisen hiippakunnan piispaksi hänet valittiin vuonna 1970 ja vuonna 1972 hänelle myönnettiin Helsingin metropoliitan arvo. Tuolloin Suomen ortodoksiset hiippakunnat korotettiin metropoliittakunniksi. Helsingin metropoliitan tehtävää hän hoiti arkkipiispaksi valintaansa asti.

Suomen ortodoksisen kirkkokunnan arkkipiispana hän toimi vuodet 1987–2001. Johanneksen aika oli Suomen ortodoksisessa kirkossa sisäisen vahvistumisen ja pienoisen kasvun aikaa. Johannes toimi Viron ortodoksisen kirkon vt. arkkipiispana 1990-luvun lopulla, kun osa Viron seurakunnista siirtyi Moskovan patriarkaatista Konstantinopolin patriarkaatin alaisuuteen. Eläkkeelle siirryttyään hän sai arvonimekseen harvinaisen Nikean metropoliitan arvon. Tässä tehtävässä hän osallistui muun muassa ensimmäistä kertaa suomalaisena piispana Konstantinopolin ekumeenisen patriarkaatin Pyhän Synodin työskentelyyn. Jäätyään eläkkeelle hän muutti synnyinkaupunkiinsa Turkuun, jossa hän kuoli 1. heinäkuuta 2010.

Kirkollisten tehtäviensä ohessa metropoliitta Johannes toimi eri yliopistoissa (Åbo Akademi, Helsingin yliopisto, Joensuun yliopisto) assistenttina sekä virkaatekevänä professorina ja dosenttina. Häntä pidettiin ortodoksisen kanonisen perinteen johtavana asiantuntijana Suomessa. Johannes vihittiin teologian kunniatohtoriksi vuonna 1972 Unkarissa, Debrecenin yliopistossa.

Kunniamerkit 

Johannes sai monia merkittäviä kunniamerkkejä uransa aikana. Niistä tärkeimmät ovat:

 Suomen Leijonan ritarikunnan suurristi
 Suomen ortodoksisen kirkon Pyhän Karitsan ritarikunnan suurristi

 Kreikan tasavallan Feeniksin ritarikunnan suurristi
 Kreikan tasavallan Kunniaritarikunnan suurristi
 Kreikan ortodoksisen kirkon Apostoli Paavalin ritarikunnan suurristi

 Viron tasavallan Maarianmaan ritarikunnan II luokan kunniamerkki (1. luokan komentajamerkki)
 Viron Apostolisen Ortodoksisen kirkon Pyhän Platonin ritarikunnan kunniamerkki

 Venäjän ortodoksisen kirkon Pyhän Sergei Radonesilaisen ritarikunnan II luokan kunniamerkki
 Venäjän ortodoksisen kirkon Pyhän Vladimirin I luokan kunniamerkki

 Aleksandrian patriarkaatin Pyhän Markuksen I luokan kunniamerkki
 Puolan ortodoksisen kirkon Maria Magdalenan I luokan kunniamerkki

 Pyhän Lasaruksen ritarikunnan suurristi
 Pyhän Konstantinos Suuren ritarikunnan suurristi

Katso myös 
Ortodoksisuus
Arkkipiispa
Piispa

Teoksia 
 
 
 
 
  (Toimittanut Lasse Virtanen)

Johanneksen kirjoituksia on julkaistu myös juhlakirjassa:

Aiheesta muualla 

 Johanneksen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Metropoliitta Johannes / Ortodoksi.net
Suomen ortodoksisen kirkon kotisivut
Ekumeeninen patriarkaatti 

Suomen ortodoksisen kirkon arkkipiispat
Metropoliitat
Vuonna 1923 syntyneet
Vuonna 2010 kuolleet
Helsingin metropoliitat