Järvisätkin

Järvisätkin (Ranunculus peltatus ssp. peltatus) on kirkasvetisten järvien leinikkikasvi. Se on toinen isosätkimen (Ranunculus peltatus) kahdesta alalajista ja nimialalaji.

Ulkonäkö ja koko 

Yksi- tai monivuotinen järvisätkin kasvaa 10–250 senttimetriä pitkäksi. Sen varsi on tavallisesti paksu ja vaaleankellertävä tai vihreä. Kelluslehdet ovat pitkäruotisia ja korvakkeellisia. Lehtilapa on 2–3 cm leveä, 3- tai 5-halkoinen, liuskainen ja muodoltaan munuaismainen tai pyöreähkö. Lehtilavan tyvilovi on vähintään 120°. Lavan sivuliuskat ovat keskiliuskaa paljon leveämpiä ja melko matalaan nyhähampaisia. Veltot uposlehdet ovat vihreitä. Uposlehtien lehtilapa on 2–10 cm pitkä ja tiheään harittavan hienoliuskainen. Veden pinnan yläpuolelle kokoavat kukkaperät ovat 4–10 cm pitkiä, ollen saman nivelen lehden ruotia pitempiä. Kukassa on verho- ja terälehtiä viisi kappaletta. Verholehdet ovat vihreitä tai sinikärkisiä. Toisiaan koskettavat, valkoiset ja tavallisesti tyvestä keltaiset terälehdet ovat 8–15 mm pitkiä ja niiden mesikuoppa on päärynänmuotoinen. Heteitä on 10–30 kappaletta, emejä 30–40 kappaletta. Järvisätkin kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa. Hedelmä koostuu 1,1–2,2 mm pitkistä pähkylöistä. Järvisätkin on myrkyllinen kasvi.

Järvisätkin muistuttaa paljon isosätkimen toista alalajia, merisätkintä (R. peltatus ssp. baudotii). Tätä kuitenkin esiintyy lähinnä murtovedessä. Toisinaan näitä kahta alalajia pidetään omina lajeinaan.

Järvisätkin voi risteytyä hentosätkimen (R. confervoides) kanssa.

Levinneisyys 
Järvisätkintä tavataan Länsi-, Keski- ja Etelä-Euroopassa sekä suurimmassa osassa Fennoskandiaa. Lajin levinneisyysalue ulottuu idässä Luoteis-Venäjälle, Puolaan, Romaniaan ja Kreikkaan. Laji puuttuu esimerkiksi Baltiassa. Euroopan ulkopuolella järvisätkintä kasvaa Kaukasuksen alueella sekä muutamin paikoin Pohjois-Afrikassa. Suomessa järvisätkintä tavataan koko maassa Ahvenanmaata lukuun ottamatta.

Elinympäristö 
Järvisätkin kasvaa kirkasvetisissä järvissä ja joissa avoimilla tai vuolasvirtaisilla paikoilla. Joskus laji esiintyy myös vähäsuolaisessa murtovedessä. Laji kasvaa kovalla pohjalla 0,5–1 metrin syvyydestä.

Lähteet 
 
 Väre, Henry, Suomen rantakasvio. Metsäkustannus Oy, Helsinki 2011.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Kasviatlas: Järvisätkimen levinneisyys Suomessa
 Kasviatlas: Isosätkimen levinneisyys Suomessa

Leinikit
Myrkylliset kasvit