Primäärilähde

Primäärilähde tarkoittaa historiantutkimuksessa ja arkeologiassa sellaista evidentiaalista todistetta, joka on kiistatta yhdistettävissä jonkun historiallisen henkilön, paikkakunnan, hallitsijan tai muuhun sellaiseen aikakauteen ja henkilöhistoriaan. Tyypillisiä primäärilähteitä ovat muun muassa:

 henkilökohtaiset esineet
 viralliset asiakirjat, dokumentit ja niin edelleen
 henkilökohtaiset kirjeet, muistiinpanot, päiväkirjat ja niin edelleen 
 valokuvat, piirrokset, reliefit ja niin edelleen 
 aikalaisten tekemät muistiinpanot
 konstruktiot, kuten rakennelmat, muistomerkit, asunnot ja niin edelleen
 tutkittavat teokset, kuten kaunokirjalliset tai filosofiset tekstit
Aihetodisteita (indiisejä) ei lasketa primäärilähteiksi. Lähteitä, jotka käyttävät pääasiallisena aineistonaan primäärilähteitä, kutsutaan sekundäärilähteiksi. Tutkimuskirjallisuus nähdään sekundäärilähteenä tutkittavaan teokseen eli primäärilähteeseen nähden. Tutkimuksen aiheesta ja tutkimusotteesta riippuen sama aineisto voi kuitenkin olla joko primääri- tai sekundäärilähde.

Informaatiotutkimuksessa primäärilähde tarkoittaa eri asiaa. Primäärilähteet niitä lähteitä joista saadaan tietoa. Formaaleja primaarilähteitä ovat esimerkiksi tutkimukset, julkaisut, lait, patentit, standardit, aikakauslehdissä ja päivälehdissä julkaistut artikkelit. Historiantutkimuksen primäärilähteen käsitettä vastaavat paremmin informaalit primäärilähteet, kuten henkilökohtaiset keskustelut ja konsultointi alan asiantuntijan kanssa.

Katso myös 
 Tertiäärilähde

Lähteet 

Arkeologia
Historian käsitteet
Tiede
Tiedonhaku