Herbert von Karajan

Herbert von Karajan (5. huhtikuuta 1908 Salzburg, Itävalta-Unkari – 16. heinäkuuta 1989 Anif, Itävalta) oli itävaltalainen kapellimestari. Hän toimi pitkään Berliinin filharmonikkojen ylikapellimestarina.

Elämä 

Karajan syntyi aromanialais-kreikkalaistaustaiselle isälle ja itävaltalaiselle äidille lähellä Salzburgia, jossa hän opiskeli vuosina 1916–1926 Mozarteum-konservatoriossa. Debyyttinsä kapellimestarina hän teki Salzburg-festivaaleilla vuonna 1933. Karajan johti Wienin filharmonikkoja ensi kerran 1934 ja Berliinin filharmonikkoja 1937. Hän solmi levytyssopimuksen Deutsche Grammophon -yhtiön kanssa. Vuosina 1946–1960 Karajan oli läheisessä yhteistyössä lontoolaisen Philharmonia-orkesterin kanssa. Karajan nimitettiin vuonna 1955 elinikäiseksi Berliinin filharmonikkojen ylikapellimestariksi. Hän vieraili orkesterinsa kanssa Suomessa Sibelius-viikolla vuonna 1965.

Musiikki 

Karajan levytti laajalti erityisesti romantiikan ajan teoksia, joissa hänen kaunis ja siloteltu orkesterisointinsa on saanut ylistäviä arvioita. Karajan oli suuri Sibeliuksen musiikin puolestapuhuja saksankielisellä alueella.

Levytyksiä 
 Mozartin käyrätorvikonsertot, 1950-luku
 Nikolai Rimski-Korsakovin Šeherazade, 1960-luku
 Modest Musorgskin Näyttelykuvia (orkesterisovitus Maurice Ravel), 1960-luku
 Maurice Ravelin Boléro, 1960-luku
 Pjotr Tšaikovskin neljäs, viides ja kuudes sinfonia, 1960-luku
 Sibeliuksen Tapiola, 1965
 Sibeliuksen neljäs, viides, kuudes ja seitsemäs sinfonia, 1965–1968
 Pjotr Tšaikovskin Italialainen kapriisi ja Romeo ja Julia, 1967
 Haydnin Die Schöpfung Oratorio, 1969
 Prokofjevin viides sinfonia, 1969
 Richard Straussin neljä viimeistä laulua, 1973 (solistina Gundula Janowitz)
 Beethovenin yhdeksäs sinfonia, 1978
 Gustav Holstin Planeetat, 1981
 Mahlerin yhdeksäs sinfonia, 1982

Aiheesta muualla 
 www.karajan.co.uk

Itävaltalaiset kapellimestarit
Grammy-palkinnon saajat
Vuonna 1908 syntyneet
Vuonna 1989 kuolleet