Michel Petrucciani

Michel Petrucciani (28. joulukuuta 1962, Orange, Ranska – 6. tammikuuta 1999, New York, Yhdysvallat) oli ranskalaissyntyinen jazzpianisti, jonka vanhemmat olivat italialaisia. Hänen koko perheensä oli musikaalinen, ja hän soitti jo lapsena rumpuja yhtyeessä isänsä (Tony Petrucciani) ja veljiensä (Louis Petrucciani, Philippe Petrucciani) kanssa.

Michelillä oli synnynnäinen Osteogenesis Imperfecta -sairaus, joka ilmeni ulkoisesti pienikokoisuutena (pituus hieman yli metrin) ja luuston heikkoutena. Vaikka hän koki aina soittaessaan kipuja, hän oli poikkeuksellisen lahjakas sekä taitava jazz-pianisti vailla vertaa.

Kolmevuotiaana hän sai vanhemmiltaan joululahjaksi lelupianon. Michel ehti koskettaa vain kahta kosketinta ennen kuin koskettimet särkyivät, ja Michel sanoi: "Minä haluan oikean pianon". Tämän jälkeen hänen isänsä osti vanhan, lähes hajonneen pystypianon, johon rakensi itse pedaalit, jotta Michel ylettyisi niille. Michel opiskeli klassista musiikkia 8 vuotta, mutta muutti sen jälkeen tyylisuuntansa jazziksi, koska rakasti improvisoimista ja halusi tehdä omaa musiikkia. 

Michel piti ensimmäisen konserttinsa ammattilaisena jo 14-vuotiaana Cliousclat-festivaaleilla, Ranskassa. Hänen esityksensä sai osakseen suurta huomiota.

Petrucciani muutti 20-vuotiaana New Yorkiin. Hänen uransa pääsi täyteen vauhtiin kun hän tapasi saksofonisti Charles Lloydin Kaliforniassa vuonna 1982.

Henkilökohtainen elämä

Petruccianin elämäntyyli alkoi jo 90-luvulla muodostua hänen terveydelleen ongelmaksi. Hän teki vuonna 1998 pelkästään 140 esiintymistä ja noina vuosina hän ajautui juomaan sekä käytti myös säännöllisesti kokaiinia. Vuonna 1999 tammikuussa miehen päätös lähteä juhlimaan kaupungille keuhkokuumeessa päätyi lopulta hänen kohtaloksi. Petrucciani kuoli keuhkokuumeen aiheuttamiin komplikaatioihin vain viikko ennen hänen 36-vuotissyntymäpäiviään 6. tammikuuta 1999 newyorkilaisessa sairaalassa.

Hänet on haudattu Pariisissa sijaitsevalle Le Pére Lachaisen hautausmaalle, vain muutaman tovin päähän siitä minne on haudattu Frédéric Chopin.

Albumit
 Flash (1980)
 Michel Petrucciani (1981)
 Date with Time (1981)
 Estate (1982)
Toot Sweet (Owl, 1982) feat. Lee Konitz
 Darn that Dream (1982)
 Oracle's Destiny (1982)
 100 Hearts (1983)
 Live at the Village Vanguard (1984)
 Note'n Notes (1984)
 Cold Blues (1985)
 Pianism (1985)
 Power of Three* Michel plays Petrucciani (1987)
 Music (1989)
 Conversations With Michel（1988, 1989) (with Bob Malach)
 The Manhattan Project 
 Playground (1991)
 Live (1991)
 Conversation (1992) with Tony Petrucciani
 Promenade with Duke (1992)
 Marvellous (1994)
 Michel Petrucciani & NHOP (Live) (1994)
 Conference De Presse (with Eddy Louiss) (1994)
 Au Theatre Des Champs-Élysées (1994)
 Dreyfus Night in Paris (1994) 
 Flamingo (with Stéphane Grappelli) (1995)
 Michel Petrucciani (1996)
 Both Worlds (1997)
 Solo Live in Germany (1997)
 Trio in Tokyo (1997)

Aiheesta muualla
A Tribute To Michel Petrucciani  

Ranskalaiset jazzmuusikot
Vuonna 1962 syntyneet
Vuonna 1999 kuolleet