Riihimäki

Riihimäki on Etelä-Suomen kaupunki, joka sijaitsee Helsingistä noin 70 kilometriä pohjoiseen ja Hämeenlinnasta 28 kilometriä kaakkoon. Riihimäki sijaitsee Kanta-Hämeen maakunnan eteläosassa. Sen naapurikunnat ovat Janakkala pohjoisessa, Hausjärvi idässä, Hyvinkää etelässä ja Loppi lännessä. Riihimäki perustettiin kauppalana vuonna 1922, ja vuonna 1960 Riihimäestä tuli yksi Suomen kuudesta ensimmäisestä uusimuotoisesta kaupungista.

Riihimäen asukasluku on noin 30 000. Se sijaitsee rautatieristeyksessä ja on ollut varuskuntakaupunki autonomian ajoista lähtien. Paikkakunnalla toimi lasitehdas lähes koko 1900-luvun ja nykyään samassa rakennuksessa sijaitsee Suomen lasimuseo. Kaupungissa on myös metsästysmuseo, taidemuseo, Suomen Würthin pääkonttori ja logistiikkakeskus sekä Valion Etelä-Suomen-tuoretuotemeijeri.

Maantiede

Luonto 

Maisemallisesti Riihimäki on viljely- ja järvimaata. Kaupungin länsipuoli kuuluu Tammelan ylänköseutuun ja itäpuoli Keski-Hämeen viljely- ja järviseutuun. Suhteellinen korkeusvaihtelu on 30–75 metriä ja alue on luonteeltaan mäkimaastoa. Korkein kohta on Hatlamminmäellä, joka on 165 metriä merenpinnan yläpuolella.

Riihimäen luontoon sisältyy monipuolisesti metsiä, soita ja vesistöjä. Metsistä kuusivaltaiset, lehtomaiset kankaat ovat yleisimpiä. Lehtojen osuus Riihimäen metsämaista on yli 30 prosenttia. Lehmusmetsiköitäkin on runsaasti ja myös pähkinäpensaikkoja esiintyy. Kallioista muun muassa harvinainen kivilaji, gabro, esiintyy laajalti kaupungin eteläosissa.

Soita Riihimäellä on Etelä-Suomen oloihin jopa tavallista enemmän, lähes 10 %. Vallitsevien suoyhdistelmätyyppien vyöhyke Riihimäellä ovat kilpikeitaat. Pääosa soista kuuluu kuitenkin viettokeitaisiin ja ainoastaan iso Silmäkeneva kilpikeitaisiin. Suotyypeistä Riihimäellä esiintyy monipuolisesti rämeitä, korpia ja nevoja. Soista luonnontilaisimpana on säilynyt kaupungin koilliskulmassa, Hausjärven rajan tuntumassa sijaitseva Hatlamminsuo.

Jääkauden jäljistä löytyy Riihimäeltä siirtolohkareita, harjuja, muinaisrantoja sekä suppia. Riihimäen läpi kulkee myös ensimmäinen salpausselkä.

Vesistöjä Riihimäellä on vain noin 500 hehtaaria. Suurimmilta osin Riihimäen alue kuuluu Vantaanjoen vesistöalueeseen ja pohjoisimmat osat Kokemäen vesistöalueeseen. Kaupunkia halkoo itä-länsi-suunnassa päävesistöalueiden välinen vedenjakaja, jonka alueen päälle kaupungin keskusta sijoittuu. Alueen vedet ohjautuvat pääosin pieniä ojia ja puroja pitkin. Riihimäen järvet sijaitsevat kaikki kaupungin eteläosassa. Suurimmat järvet ovat Hirvijärvi, Paalijärvi sekä Hyvinkäälle ulottuva Suolijärvi. Pienimpiä järviä ovat Vatsianjärvi, Arolammi sekä kaksi Vähäjärveä, joista toinen laskee Paalijärveen ja toinen Hirvijärveen. Vantaanjoki virtaa Riihimäen alueella noin 13 kilometrin matkan. Vantaanjoen sivujokia Riihimäellä ovat Herajoki ja Paalijoki. Pohjoisessa virtaa Kokemäenjoen valuma-alueeseen kuuluva Riihiviidanoja Punkanjokeen ja edelleen Puujokea pitkin pohjoiseen.

Luonnonsuojelualueet ja luontokohteet 
Riihimäellä on 12 luonnonsuojelualuetta: Arolammi, Epranoja, Hatlammi, Hirvenoja, Hirvenojanmetsä, Kannistonmetsä, Kolisevanmaa, MiikaRock'n suojelualue, Paalijoen kanjoni, Pojansilta, Seljan suojelualue, Vahteristo ja Vatsia (Suolijärvi). Luonnonsuojelualueiden ja suojeltujen luontotyyppien osuus Riihimäen maapinta-alasta on 2,74%. Riihimäelle on myös tulossa kuusi uutta luonnonsuojelualuetta: Haukkavuorenmaa, Ihantolan purolehto, Korttionmäki, Käpälämäki, Paalijärvi ja Vantaanjokivarsi. Muita luontokohteita Riihimäellä ovat muun muassa Hirvijärvi, Käräjäkoski, Peltosaaren kosteikkopuisto, Riutta ja Sammaliston kosteikko.

Ilmasto 
Meren suhteellinen läheisyys leudontaa Riihimäen talvea, mutta toisaalta Tammelan ylänkömaan vaikutus viilentää kesää. Vuoden sademäärä on Riihimäellä keskimäärin 610 mm ja sadepäiviä on noin 110 kpl vuodessa. Pysyvä lumipeite sataa Riihimäelle keskimäärin joulukuussa ja lunta kertyy maaliskuulle 30–35 cm.

Laitapisteet 
Riihimäen kaupungin alueen laitapisteet ovat alla olevassa taulukossa. Taulukkoon on kerätty pohjoisin, itäisin, eteläisin ja läntisin piste sekä alueen korkein ja alin kohta.

Historia 

Riihimäen alue paljastui veden alta Yoldiameren aikana noin 10 200–9 500 vuotta sitten. Riihimäen alueella sijaitseva Silmäkenevan suo- ja peltoalue oli kivikaudella yli 10 000 vuotta sitten järvi, jonka alta Riihimäen alue paljastui maaperän kohoamisen seurauksena. Järvi ulottui Arolammilta nykyisen keskustan alueelle. Merenranta oli kivikaudella nykyisen Vantaan kaupungin kohdalla ja Silmäkeneva sijaitsi noin 30–40 km:n etäisyydellä merestä, johon sen yhdisti nykyisin Vantaanjokena tunnettu vesistö. Järven on arvioitu soistuneen 500-luvulle mennessä. Silmäkenevan muinaisjärven entisiltä rannoilta on löydetty useita kivikautisia asuinpaikkoja. Riihimäeltä löytyneistä yli 20 kivikautisesta asuinpaikasta varhaisimmat ajoittuvat lähes 9 000 vuoden taakse.

Varhaisimmat pysyvät asukkaat asettuivat Riihimäen seudulle, Ryttylän kylän alueelle arviolta 1200-luvulla. Silmäkenevalta otettujen siitepölynäytteiden perusteella maanviljely olisi lähialueilla alkanut viimeistään 1400-luvulla. Riihimäen kylistä Ryttylä, Kara, Arolampi, Hiivola ja Herajoki mainitaan jo 1500-luvulta peräisin olevissa veroluetteloissa.

Nykyinen Riihimäen alue oli varhaisina aikoina suomaata, jota halkaisi hiljalleen virtaava joki. Mahdollisuudet maanviljelyyn, kaskenpolttoon ja pellonraivaukseen olivat vähäiset ja varhainen asutus hakeutui yleensä seuduille, jossa vilja kasvoi helposti ja missä karja kykeni liikkumaan vaivattomasti. Tämän takia seutu, jossa Arolammen, Herajoen, Karan, Ryttylän ja Vantaan kylät sivusivat toisiaan jäi kylien takamaaksi, jota hallitsi suuri suo. Suo oli paikoin vetistä lettoa, paikoin aukeaa nevaa ja kitukasvuista rämettä tai kuusivaltaista korpea. Karan kylää esittävässä isojakokartassa 1770-luvulta suuren rämeikön nimeksi on merkitty Pataistensuo. Nykyisen keskustan (Suokylä) alueen nimenä mainitaan Pillisuo vuoden 1857 karttaan liittyvässä asiakirjassa. Karan kylän eteläinen raja kulki Hattulamminmäestä (nyk. Hatlamminmäki) etelälounaaseen Kokonsuolle ja sieltä edelleen lounaaseen Vantaanjoen itärannalla sijaitsevaan Vähään Patastesaareen, nykyisen Parooninmäen pohjoispuolelle. Sieltä raja suuntautui luoteeseen Sipposaareen (nyk. Sipusaari). Ryttylän ja Karan välinen raja kulki sieltä koilliseen Vuohiniitynmäelle.

Pataistensuon pohjoispuolta pitkin kaarsi korkea harjanne, joka oli eräs Salpausselän sivuharjuista, joka syntyi runsaat 10 000 vuotta sitten jääkauden lopulla. Harjua pitkin kiemurteli herajokelaisten vanha kirkkotie. Tien varrella oli Istuinkivenä tunnettu kallio. Ryttylän rajalta Pataistensuon länsilaitaan ulottuvalla ylänkömaalla kasvoi sankkaa metsää. Joka puolella aukeni suuria soita. Ison Patastesaaren (nyk. Patastenmäki) itä- ja eteläpuolella oli laaja Uhkolansuo. Lounaassa Vantaanjoen varrella Pataistensuohon liittyi läheisesti Korttionsuo sekä Herajoella päin Silmäkeneva. Vedenjakaksi muodostuneen harjun pohjoispuolella kasvoi kumpuileva korpi. Sen keskellä avautui suuri, upottava Uramonsuo. Hieman kauempana koillisessa oli mäkisen ja metsäisen maaston takana Hattulamminsuo (nyk. Hatlamminsuo). Harjun eteläpuolisen vetisten maaperän suonena virtasi paljon nykyistä leveämpänä Vantaanjoki, joka alkoi noin viiden kilometrin päästä Erkylänjärvestä.

Haapahuhdan alueella oli 1700-luvulla Karan ja Ryttylän kartanoiden torppia. Karan maille syntyivät 1780-luvun kuluessa muun muassa Kuulojan, Huhtimon ja Kokon torpat, ja 1800-luvun puolella Talteen ja Tienhaaran torpat. Anttilan talonpoikaistalon alainen Juppalan torppa raivattiin 1788. Ryttylän rälssitalon alainen Haapahuhdan torppa perustettiin 1794, josta muodostettiin vuonna 1813 itsenäinen tila. 1800-luvun alkuvuosina perustettiin myös Uramon ja Sipusaaren torpat sekä Riihiviidan uudistila. Monet entisten torppien nimet ovat edelleen nähtävissä Riihimäen kaupunginosien ja asuinalueiden nimissä.

Suomen rautatieverkon ensimmäisen rataosuuden rakentamisen Helsingin ja Hämeenlinnan välille alettua perustettiin radanrakentajia varten alueelle työasema, joka sai nimekseen Riihimäki. Riihimäelle perustettiin myös rautatieasema, joka on yksi vuonna 1862 avautuneen Helsinki-Hämeenlinna-radan alkuperäisistä asemista. Ensimmäinen asemarakennus Riihimäelle valmistui kuitenkin vasta 1868. Riihimäki oli aluksi Helsinki-Hämeenlinna-radan hiljaisin seisake ja seudulle asettui pieni rautatieläisyhdyskunta ja syntyvä kylä houkutteli myös käsityöläisiä. Riihimäen taajaman ydin muodostui 1900-luvun alkuun saakka rautatieaseman ja Rautatienpuiston ympäristöstä. Asukkaita oli vuoden 1859 lopussa noin 1 200, ja vuoteen 1900 mennessä oli väkiluku kasvanut 2 610 henkeen.

  Riihimäen keskustassa sijaitsevan Riihikiven muistolaatan mukaan kaupunki on saanut nimensä nykyisen Rautatienpuiston mäkialueella sijanneiden riihien mukaan.

Asemasta tuli Suomen ensimmäinen risteysasema ja siten tärkeä kauttakulkupaikka, kun sieltä itään johtavan Riihimäki–Pietari-radan ensimmäinen osuus Lahteen avattiin liikenteelle 1. marraskuuta 1869. Risteysasema teki Riihimäestä Hausjärven kunnan nopeimmin kasvavan taajaman. Jo 1800-luvun loppupuolella Riihimäellä pidettiin käräjät ja veronkannot. Vähitellen aseman ympärille alkoi syntyä lisää asutusta.

Vuonna 1905 valmistunut kirkko yhdisti lähiseutua ja asemakyläläisiä. Riihimäestä oli muodostumassa teollisuuspaikkakunta, jonka tärkeimmät teollisuuslaitokset olivat saha ja lasitehdas. Vuonna 1907 avattiin kapearaiteinen Riihimäen–Lopen rautatie Riihimäeltä Lopen Kesijärvelle. Rautatie oli alkujaan hevosvetoinen, mutta muuttui 1911 höyryvetoiseksi. Rata oli toiminnassa vuoteen 1954.

Sotilasstrategisesti tärkeälle rautatiepaikkakunnalle riittävän matkan päähän Suomenlahden rannikosta perustettiin 1910 ratsuväkivaruskunta, jossa toimi Suomen viestijoukkojen keskuspaikka Viestirykmentti vuoden 2014 lakkautukseensa saakka. Samana vuonna 1910 perustettiin myös Riihimäen lasi, joka toimi vuoteen 1990 saakka. Vuoden 1918 sisällissodan loppuvaiheessa käytiin Riihimäen taistelu, jonka yhteydessä saksalaiset valtasivat paikkakunnan punaisilta. Sodan päätyttyä perustettiin vankileiri, jonne oli sijoitettuna noin 8 500 punavankia. Heistä yli tuhat kuoli vuoden 1918 syyskuuhun mennessä. Nykyinen Riihimäen vankila on toiminut vuodesta 1929 lähtien.

Riihimäen alueen asukkaat anoivat keväällä 1915, että osasta Hausjärveä muodostettaisiin Riihimäen taajaväkinen yhdyskunta. Kuvernööri kehotti Hausjärven kuntaa ryhtymään toimiin Riihimäen asemaseudun muuttamiseksi taajaväkiseksi yhdyskunnaksi, jolla olisi itsehallinto taloudellisissa kysymyksissä ja järjestysasioissa. Asetettu toimikunta laati ehdotuksen tarvittaviksi säännöiksi ja tilasi asemakaavan arkkitehti Harald Andersinilta. Ensimmäinen asemakaava valmistui tammikuussa 1916. Riihimäestä muodostettiin taajaväkinen yhdyskunta lopulta vuonna 1919. Riihimäki erosi vuonna 1922 Hausjärvestä itsenäiseksi kauppalaksi. Taajaväkisen yhdyskunnan laajentuessa päätettiin teettää laajemman kokonaisuuden sisältävä asemakaava, joka vahvistettiin 1925. Uuden asemakaavan laati arkkitehti Otto Iivari Meurman ja asemakaava-alueeseen kuuluivat Harjukylä, Suokylä, Koivistonmäki, Peltokylä, Jokikylä sekä nykyinen Peltosaaren alue.

Riihimäki kärsi suuria vaurioita talvisodan pommituksissa, mutta selvisi jatkosodasta ehjänä. Erityisesti Antreasta asutettiin siirtolaisia kauppalaan sodan jälkeen. Sodanjälkeinen rakentaminen ei rajoittunut vain sodan tuhojen korjaamiseen, vaan myös uusia rakennuksia rakennettiin. Kauppalaan rakennettiin 1950-luvulla noin 1 000 uutta asuinrakennusta ja samalla kaavoitettiin useita uusia asuinalueita, kuten Hirsimäki, Uramo ja Uhkola. 1950-luvun lopussa alkoi myös Riihimäen kautta kulkevan valtatie 3:n (nyk. seututie 130) rakentaminen.

Riihimäki sai kaupunkioikeudet vuoden 1960 alusta, jolloin yhä useampi riihimäkeläinen matkusti töihin paikkakunnan ulkopuolelle. Lähiöitä rakennettiin Otsolaan ja Sipusaareen ja muun muassa Räätykänmäkeen rakennettiin omakotitaloalueita. 1970-luvulla alettiin rakentaa Mattilaan teollisuuskylää ja Peltosaareen uutta asuinlähiötä. Lisäksi rakennettiin kerrostaloja Ilomäkeen sekä Suojalan omakoti- ja rivitaloalue. Riihimäen osuus pääradasta sähköistettiin vuonna 1972. 1980-luvun alussa teollisuustyöväen määrä laski kolmanneksella ja rautatieläistenkin määrä väheni, sillä ihmiset alkoivat siirtyä palvelualoille. Riihimäen lasi lopetti toimintansa vuonna 1990, joka lisäsi palvelualoille siirtyvien määrää. Valtatie 3:n valmistuessa 1990-luvulla Riihimäen liikenneyhteydet maanteitse Helsinkiin ja Tampereelle paranivat huomattavasti.

Riihimäen rautatieaseman liikenne ja asema rautatieristeyksenä heikkeni jonkin verran Lahden oikoradan valmistuttua 2006. Vuonna 2008 Riihimäen aseman tuntumaan rakennettiin Liikekeskus Atomi, jossa toimii muun muassa Prisma. Rautatieaseman yhteyteen valmistui 2009 myös matkakeskus.

Kauppalan ja kaupunginjohtajat 
Riihimäki on ollut kaupunki vuodesta 1960 lähtien ja sitä ennen kauppala, alla olevassa taulukossa ovat kauppalan ja kaupunginjohtajat.

Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.

Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Riihimäellä oli 29 021 asukasta, joista 27 881 asui taajamissa, 807 haja-asutusalueilla ja 333:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Riihimäen taajama-aste on 97,2 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Riihimäen keskustaajama. Riihimäen keskustaajama ulottuu pieniltä osin myös Hausjärven ja Lopen kuntien alueelle.

Seurakunnat
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Riihimäellä toimii Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Riihimäen seurakunta.

Suomen helluntaikirkon jäsenseurakunnista Riihimäellä toimii Riihimäen Kotikirkko. Riihimäen Vapaaseurakunta  on toiminut Riihimäellä vuodesta 1925. Riihimäen Vapaaseurakunta on osa Suomen Vapaakirkkoa, joka erkani luterilaisesta kirkosta 1800-luvun lopulla.

Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Riihimäen alueella toimii Lahden ortodoksinen seurakunta.

Liikenne 

Riihimäki on Suomen pääradan varrella ja historiallisen Pietarin radan Suomen-puoleinen päätepiste. Riihimäen rautatieasema on pääkaupunkiseudun lähiliikenteen junien pohjoinen pääteasema. Se on edelleenkin tärkeänä risteysasema, vaikka asemalla pysähtyvien junien määrä väheni Lahden oikoradan valmistuttua syyskuussa 2006. Riihimäen kautta kulkee myös Helsingin ja Tampereen välinen valtatie 3 sekä Hollolan ja Tammelan välinen kantatie 54.

Riihimäen paikallisliikennettä liikennöi yhdeksällä aikataulutetulla linjalla sekä kutsuohjattuun joukkoliikenteeseen perustuvalla R-kyydillä Lehdon liikenne. Seutuliikennettä on Riihimäen matkakeskukselta Lopen, Tervakosken ja Ryttylän suuntiin. Kaukoliikenteen vuoroista ainoastaan muutama käy matkakeskuksella. Muut kaukoliikenteen vuorot pysähtyvät Valtatien 3 Kormuntien eritasoliittymän pysäkeillä.

Etäisyyksiä Riihimäeltä
 Forssa 65 km
 Helsinki 65 km
 Hyvinkää 15 km
 Hämeenlinna 35 km
 Lahti 60 km
 Tampere 110 km
 Turku 155 km

Palvelut

Koulutus 
Riihimäellä on yksitoista peruskoulua: kahdeksan alakoulua ja kolme yläkoulua.

Alakoulut 

 Eteläinen koulu
 Haapahuhdan koulu
 Herajoen koulu
 Lasitehtaan koulu
 Patastenmäen koulu
 Peltosaaren koulu
 Pohjoinen koulu
 Uramon koulu

Yläkoulut 

 Harjunrinteen koulu
 Karan koulu
 Pohjolanrinteen koulu

Esiopetusta järjestetään sekä päiväkotien että koulujen yhteydessä. Riihimäellä on yksi päivälukio ja yksi aikuislukio. Hyria-kouluyhtiöön kuuluu Riihimäeltä entiset Riihimäen ammattioppilaitos ja Hyvinkään-Riihimäen aikuiskoulutuskeskuksen Riihimäen yksikkö. Riihimäellä on myös Suomen ympäristöopisto SYKLI sekä Hämeen ammattikorkeakoulun (HAMK) Riihimäen yksikkö, jonka tiloissa toimii Hämeen ammattikorkeakoulun tytäryhtiön Hämeen ammatti-instituutti Oy:n liikenneopettajakoulutus. Lisäksi kaupungissa on kansalaisopisto, kuvataidekoulu ja musiikkiopisto.

Koulutoimeen kuuluu myös kaupunginkirjasto ja oppimateriaalikeskus. Riihimäellä on aikuiskoulutuksena vartijaksi pyrkiville kaksivuotinen opintolinja.

Terveys 
Riihimäkeläisten perusterveydenhuollosta vastaa Riihimäen seudun terveyskeskuksen kuntayhtymä ja erikoissairaanhoidosta Kanta-Hämeen sairaanhoitopiiri. Riihimäen kaupunki on molempien kuntayhtymien jäsen, ja kaupungissa on näiden kuntayhtymien toimipisteitä, esimerkiksi Kanta-Hämeen keskussairaalan Riihimäen yksikkö (RYKS) eli Riihimäen sairaala.

Kulttuuri 
Riihimäellä on kuusi museota. Riihimäellä sijaitsevat Suomen lasimuseo ja Suomen Metsästysmuseo. Riihimäen taidemuseon peruskokoelmiin kuuluu muun muassa useita Helene Schjerfbeckin teoksia. 
Lisäksi kaupungissa toimii ammattiteatterin lisäksi Riihimäen Nuorisoteatteri ja harrastajateatteri. Hämeen Reserviläissoittokunta toimii Riihimäellä. Muita kulttuuripalveluita ovat mm. kaupunginkirjasto ja vuosittaiset tapahtumat.

Nuoret 
Riihimäellä toimii seitsemän nuorisotilaa: Monari, Peltsin Clubi, Jukolan nuorisotila, Petsamon nuorisotila, Mäkikujan kerhokeskus, Hämeentornin kerhotila ja seurakuntanuorten Narnia. Lisäksi nuorille aikuisille on Nuorten palvelupiste (Nuppi) joka tarjoaa ohjausta ja tietoa alle 25-vuotiaille riihimäkeläisille. Riihimäen kaupungin nuorisopalvelut järjestää erilaisia tapahtumia ympäri vuoden. Riihimäellä toimii nuorisovaltuusto, jolla on läsnäolo-oikeus lautakuntien kokouksissa. Nuorisovaltuusto ottaa kantaa kaupunginvaltuuston päätöksiin ja järjestää nuorille tapahtumia.

Media 
Riihimäen paikallislehti on Aamuposti, jossa julkaistaan myös Hyvinkään, Hausjärven, Lopen ja Nurmijärven uutisia. Aamulehden tytärlehti Viikkouutiset Riihimäki on paikallinen ilmaisjakelulehti. Ennen Aamupostin perustamista Riihimäellä ilmestyi paikkakunnan oma paikallislehti Riihimäen Sanomat.

Riihimäen asioista uutisoi myös Yle Hämeenlinna (ent. Radio Häme), jonka kuuluvuusalue on Kanta-Häme.

Talous 
Suurimmat työnantajat:
 Riihimäen kaupunki
 VR-Yhtymä
 Puolustusvoimat, Riihimäen varuskunta
 Valio Oy
 Riihimäen seudun terveyskeskuksen kuntayhtymä
 Würth Oy
 K-HKS Riihimäen yksikkö (ent. Riihimäen aluesairaala)
 Prisma Riihimäki
 Fortum
 Kumera
 Sako

Urheilu 

Riihimäkeläisiä urheiluseuroja:
Ratsastus: Riihimäen Ratsastajat
Voimistelu ja liikunta: Riihimäen Voimistelu ja Liikunta ry (RiVoLi)
Pesäpallo: Riihi-Pesis
Käsipallo: Riihimäen Cocks, Dynamo Riihimäki
Judo: Riihimäen Judoseura
Jääkiekko: Riihimäen Kiekko-Nikkarit, Peltosaaren Nikkarit, Play Team 80
Uinti: RiUS
Sukellus: Riihimäen Sukeltajat Ry, Riihimäen Urheilusukeltajat Ry
Salibandy: RSS Panthers, RSS Laaka, Riihimäen Piraijat
Jalkapallo: RiPS, RiNS, RPS Pappa Soccer, Riihimäen Sarvet, FC Topparit
Koripallo: Kolmoskori
Yleisurheilu: Riihimäen Kiista-Veikot, Riihimäen Kisko
Taitoluistelu: Riihimäen Taitoluistelijat
Tennis: Riihimäen Verkkopalloseura
Suunnistus: RiSu
Cheerleading: CheerTeam Phoenix
Muodostelmaluistelu: Riihimäen Jäätaiturit
 Tanssi: Studio Dance & Joy, Etelä-Hämeen Tanssiopisto, Tanssistudio Dance Art, Riihimäen tanssiklubi
 Moottoripyöräily: Riihimäen Moottoripyöräkerho Kahvakopla ry
Jousiammunta: Riihi-Jouset

Kaupunginosat ja kylät 

Riihimäen kaupunginosat:

Riihimäen alueella sijaitsevat kylät:

Tunnettuja riihimäkeläisiä

Kulttuurihenkilöitä

Sini Ariell, tatuointitaiteilija
Pekka Autiovuori, näyttelijä
Torsten Brander, musiikkivaikuttaja
Tommi Hakala, oopperalaulaja
Renny Harlin, elokuvaohjaaja, syntyi ja eli varhaislapsuutensa Riihimäellä
Aku Hirviniemi, näyttelijä, yrittäjä
Anita Hirvonen, iskelmälaulaja
Maija Isola, tekstiilitaiteilija
 Mauno Isola, kartanonomistaja ja runoilija
Erkki Junkkarinen, iskelmälaulaja
Janne Kataja, näyttelijä, yrittäjä
Jukka Kuronen, Drag-artisti
Niina Lahtinen, näyttelijä
Sinikka Laine, kirjailija
Matti Lehtelä, näyttelijä
Ulla Virtanen, näyttelijä, käsikirjoittaja, syntynyt Riihimäellä
Jarkko Martikainen, muusikko 
NikoLa, Drag-artisti, syntynyt Riihimäellä
Samuli Paronen, kirjailija
Veikko Sinisalo, näyttelijä, kotoisin Riihimäeltä
Seppo Tamminen, taiteilija, asui pitkään Riihimäellä
Jann Wilde, muusikko

Poliitikkoja 
Efraim Kronqvist, kansanedustaja, Riihimäen punakaartin päällikkö 1918)
Arto Lapiolahti, kansanedustaja
Aino-Kaisa Pekonen, kansanedustaja
Päivi Räsänen, poliitikko
Helge Sirén, kansanedustaja
Iiro Viinanen, poliitikko

Urheilijoita 
Eetu-Ville Arkiomaa, jääkiekkoilija
Tero Arkiomaa, jääkiekkoilija
Sanni Franssi, jalkapalloilija

Matias Haaranen, jääkiekkoilija
Santeri Hatakka, jääkiekkoilija
Jukka Jalonen, jääkiekkovalmentaja
Kasper Kenig, jääkiekkoilija
Max Kenig, jääkiekkoilija
Olli Korkeavuori, jääkiekkoilija
Janne Lahti, jääkiekkoilija
Sami Lähteenmäki, jääkiekkoilija
Ari Munnukka, jalkapalloilija
Daniel O’Shaughnessy, jalkapalloilija
Patrick O’Shaughnessy, jalkapalloilija
Sanni Rantala, jääkiekkoilija
Aki Seitsonen, jääkiekkoilija
Teemu Tamminen, käsipalloilija
Kari Tiainen, endurokuljettaja
Lauri Toivonen, koripalloilija
Jukka Vanninen, jalkapallovalmentaja
Pekka Vasala, juoksija
Jussi Veikkanen, pyöräilijä
Tuomas Viertola, koripalloilija
Ilkka Vuori, koripalloilija

Muut 
 Ragnar Granit, nobelisti
 Veikko Löyttyniemi, toimitusjohtaja
 Päivi Niemi-Laine, ammattiliiton puheenjohtaja
 Arvi Paloheimo, teollisuusmies
 Olli Paloheimo, vuorineuvos
 Heikki Palva, arabian kielen professori emeritus, ylioppilas Riihimäen lukiosta 1953

Ruokakulttuuri
Riihimäen pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla peruna- ja palvikinkkuviipaleista tehty kinkkuloora sekä jogurtti, jota Suomessa alettiin ensimmäisenä valmistaa Herajoen meijerissä Riihimäellä 1960-luvun lopulla.

Ystävyyskaupungit ja yhteistyökunnat 
Riihimäellä on seuraavat ystävyyskaupungit:
 Aalborg, Tanska
 Bad Segeberg, Saksa
 Gus-Hrustalnyi, Venäjä
 Norðurþing, Islanti
 Karlskoga, Ruotsi
 Skedsmo, Norja
 Szolnok, Unkari

Lisäksi Riihimäellä on seuraavat yhteistyökunnat, joiden kanssa Riihimäellä on johonkin yhteiseen piirteeseen perustuvaa säännöllistä yhteistyötä:
 Jonava, Liettua
 La Granja de San Ildefonso, Espanja
 Olaine, Latvia
 Suzhou, Kiina

Katso myös 
 Luettelo Riihimäen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
 Luettelo Riihimäen puistoista

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 Tilastokeskus - Riihimäen avainluvut
 Elävä muisti -verkkosivusto: Elävä Riihimäki (lyhytelokuva, 1969).

Seulonnan keskeiset artikkelit