Seldžukit

Seldžukit olivat turkkilaiskansa, joka saapui ensimmäisenä turkkilaiskansana Vähään-Aasiaan 1000-luvun alussa Keski-Aasiasta. He tekivät turkkilaiskansoista Vähän-Aasian mahtitekijän.

Valtakunnan synty

Seldžukit olivat aluksi Keski-Aasiassa yksi 24 oğuz-heimosta ja heidän asuinalueensa oli Syr-Darjan alajuoksulla. Nimi seldžukki on peräisin heimon oletetusta esi-isästä. Bysanttilaiset kirjasivat muistiin heimon saapumisen levottomaan Armeniaan vuonna 1016. Heimopäällikkö Toğrul Beg valtasi Pohjois-Persian 1040-luvulla voitettuaan vuonna 1040 Dandanaqanin taistelussa Ghaznavidien valtakunnan ja alkoi sitten laajentaa aluettaan länteen. Seldžukkisulttaani Alp Arslan löi vuonna 1071 Manzikertin taistelussa Bysantin joukot ja nousi hallitsevaan asemaan koko Anatoliassa. Voiton seurauksena seldžukkiheimon yksi haara perusti Rūmin sulttaanikunnan. Alp Arslanin pojan Malik Shah I:n aikana valtakunta laajeni käsittämään Keski-Aasiaan asti ulottuvan alueen.

Seldžukkien kulttuuri

1200-luvulla seldžukkien suurvaltakunnasta oli jäljellä enää Rūmin sulttaanikunta. Samaan aikaan seldzukkikulttuuri oli huipussaan, ja sulttaanikunta laajeni edelleen etelään Antalyan ja Sinopen alueille sekä pohjoisessa Trapezuntin maakuntaan. Seldžukit jättivät jäljen Turkin arkkitehtuuriin ja erityisesti Konyan kaupunkiin. Heidän usein  kahdeksan- tai kymmenkulmaiset rakennuksensa muistuttivat paimentolaistelttaa, ja niitä koristivat puukaiverrukset tai stukko- ja kivityöt. Sisäosissa käytettiin  fajanssikaakeleita, joista myöhemmin kehittyi turkkilainen kaakelikoristelu. Moskeijoissa käytettiin kaakeliin maalattuja tai marmoriin kaiverrettuja Koraanin lauseita. Elinkeinoelämän vilkastuminen oli huomattavaa, sillä valtakunta rohkaisi viljelijöitä maataloustuotteiden kauppaamiseen. Turkin kielestä tuli 1400-luvulle mennessä koko Anatolian hallitseva kieli. Konyassa vaikutti myös Dzalaladdin Balkhi-Rumi (1207–1273), jota pidetään suufilaisen Mevlevi-veljeskunnan perustajana. Sen derviššit kehittivät tanssirituaalin, jossa pyörimällä hankkiudutaan uskonnolliseen hurmokseen.

Mongolivalta
Aasiasta levittäytyneet mongolit valtasivat Erzurumin vuonna 1242 ja samana vuonna he löivät Kay Khosraun II:n johtaman seldžukkien armeijan Kuzadagissa. Mongolien jäljiltä Vähä-Aasia jakautui pieniin emiraatteihin, jotka puolestaan kukistuivat, kun Pohjois-Fryygian Osman I laajensi aluettaan ja perusti Osmanien valtakunnan. Osmanin joukkoja kutsuttiin osmaneiksi. Englanninkielisessä maailmassa käytetään nimitystä "ottomaanit", mutta molemmat sanat tulevat arabialaisesta nimestä "Uthman".

Lähteet

Aiheesta muualla 

Turkin historia
Iranin historia
Muinaiset kansat
Islamin historia
Seulonnan keskeiset artikkelit