Sichuan

Sichuan () eli Setšuan on maakunta Kiinan keskiosassa. Se on väestöltään maan neljänneksi suurin ja pinta-alaltaan viidenneksi laajin maakunta. Sichuanin vanha suomenkielinen latinalaistus on Setšuan, jota käytetään joskus maakunnan rinnakkaisnimenä. Sichuanin kiinalainen lyhennenimi on Chuan (, myös Shu, ).

Historia 
Esihistoriallisella kaudella Sichuanin itäosat ja Chongqing jakaantuivat läntiseen Shu- ja itäiseen Ba-valtioon. Nämä yhdistyivät Shang-kaudella (1600–1100 eaa.). Ba-Shun uskotaan olleen orjayhteiskunta, jossa oli metallintyöstötaito ja estetiikka oli pitkälle kehittynyttä. Taistelevien läänitysvaltioiden kaudella maatalouteen liittyvät keksinnöt mahdollistivat kolmannen vuosisadan lopulla eaa. laajamittaisen maanviljelyn Sichuanin itäosissa. Kehittyneillä kastelu- ja patorakenteilla saatiin seudun tulvia rajoitettua (mm. Dujiangyanin kastelujärjestelmä); Sichuanista tuli Kiinan maataloustuotannon keskus. Qin-armeija, joka työntyi seudulle, löysi täältä taloudellisen pohjan Kiinan yhdistämisen rahoittamiselle 221 eaa.

Itäisen Han-dynastian aikaan, vuonna 184 jaa., Sichuanissa nousi merkittävä talonpoikaiskapina (Keltaisten turbaanien kapina), joka jatkui helmikuuhun 185 saakka. Joidenkin tulkintojen mukaan kapinaa kesti 21 vuoden ajan (205 jaa. saakka) jolloin menehtyi oheisseuraumuksineen jopa 3–7 miljoonaa henkeä. Kolmen kuningaskunnan kaudella Shu Han -kuningaskunta (Shu) oli Sichuanissa. 

Sichuanin nimi on Song-dynastian ajalta (1101–1279). Se muodostuu sanoista sì ’neljä’ ja chuān ’alue, tasanko, joki’. Maakuntanimen merkitys on siten ’neljä aluetta’ tai ’neljä jokea’, jotka olisivat Jangtsen neljä sivujokea (Minjiang, Tuojiang, Jialingjiang ja Wujiang).

Sichuanin rautatieläisten lakkoilu ja kapinamieliala toimi eräänä taustatekijänä Wuchangin kansannousulle vuonna 1911, joka kaatoi Qing-dynastian ja johti Kiinan tasavallan perustamiseen. Tätä seuranneina vuosikymmeninä useat sotilaskomentajat taistelivat Sichuanin hallinnasta. Japanilaisten maahannousun seurauksena kansallismielinen hallitus nimesi vuonna 1937 Chongqingin pääkaupungikseen. Maakunta kärsi pahoin kulttuurivallankumouksen aikana. Maakunta oli ensimmäisiä, joissa viljelijöiden sallittiin vapaasti myydä tuotteitaan markkinoilla; tätä muutosta edistivät Sichuanin kuvernööri Zhao Ziyang yhdessä sichuanilaissyntyisen Deng Xiaopingin kanssa. Taloudelliset uudistukset olivat tehokkaita ja maakunnan talous kasvoi voimakkaasti kilpaillen Kiinan itärannikon maakuntien kanssa. Kehitys toi myös ongelmansa; teollisuuden saasteet, ekologisen hävityksen ja hurjan kaupunkialueiden rakentamisen. Alueen talousveturi Chongqing irrotettiin Sichuanin maakunnasta omaksi hallinnolliseksi yksikökseen vuonna 1997. 

Vuonna 2008 maakunnassa tapahtui tuhoisa maanjäristys.

Maantiede 

Sichuanin maakunnan naapurit ovat: pohjoisessa Gansu, koillisessa Shaanxi, idässä Chongqing, kaakossa Guizhou, etelässä Yunnan, lännessä Tiibetin autonominen alue ja luoteessa Qinghai.

Sichuan on vuorten ympäröimä, länsipuolella on Himalaja, pohjoisessa Qingling-vuoristo ja etelässäkin vuoristoinen Yunnan. Kulkuyhteydet sinne oli aiemmin hankalat. Niinpä Tang-dynastian runoilija Li Bai totesi, että ”tie Sichuaniin on hankalampi kuin taivaaseen nouseminen”.

Ilmastoltaan Sichuan - etenkin sen alavampi itäosa, jonne asutus on keskittynyt - kuuluu subtrooppiseen vyöhykkeeseen. Suurten korkeuserojen vuoksi ilmasto on maakunnan sisällä kovin vaihteleva. Jangtsen laaksojen matalassa ilmanalassa kuuma ilma tapaa jäädä paikalleen ja kesälämpötilat nousevat usein yli 30 asteen, ylimmillään joskus lähelle 40 astetta. Osa Sichuanin keski- ja länsiosan vuorista kohoaa yli 5 000 metriin merenpinnasta, ja niillä on pysyvä lumipeite vuoden ympäri. Muutoinkin hieman korkeammilla alueilla, esimerkiksi maakunnan koillisosissa, lämpötila on keskimäärin 15 ja 20 asteen välillä, talvisin on myös lunta. Alin koskaan mitattu lämpötila Sichuanissa oli –36 astetta.

Sichuanin luonnonsuojelualueista Jiuzhaigou ja Huanglong ovat Unescon maailmanperintökohteita.

Talous 
Sichuan, joka on väestöltään Kiinan 4. suurin maakunta, tuotti vuonna 2013 maan bruttokansantuotteesta (BKT) 4,2 prosenttia (2 626,1 mrd. Kiinan yuania (CNY) eli noin 314,6 mrd euroa). Maakunta jäi BKT-osuudessa Kiinan kahdeksanneksi suurimmaksi maakunnaksi. Kutakin maakunnan asukasta kohden kansantuotetta kertyi 32 454 CNY eli 3 888 EUR. Tämä oli 77 %:ia Kiinan keskiarvosta.

Sichuanin ilmasto on maanviljelylle suotuisa ja aluetta kutsutaan joskus myös Kiinan vilja-aitaksi. Alueella on myös paljon teollisuutta, ja suurten kaupunkien lähistöllä ympäristö on pahoin saastunut. 

Xichangin avaruuskeskus sijaitsee Sichuanissa lähellä Xichangia.

Hallinnollinen jako

Sichuan on jaettu 18 prefektuuritason kaupunkiin ja kolmeen autonomiseen prefektuuriin. Ne jakautuvat yhteensä 183 kaupunkipiiriin, piirikuntatason kaupunkiin, piirikuntaan tai autonomiseen piirikuntaan.

Prefektuuritason kaupungit
3. Mianyang
4. Guangyuan
5. Nanchong
6. Bazhong
7. Dazhou
8. Ya’an
9. Chengdu (maakunnan pääkaupunki)
10. Deyang
11. Suining
12. Guang’an
13. Meishan

14. Ziyang
15. Leshan
16. Neijiang
17. Zigong
18. Yibin
19. Luzhou
21. Panzhihua
Autonomiset prefektuurit
1. Garzên tiibetiläisten autonominen prefektuuri
2. Ngawan tiibetiläisten ja qiangien autonominen prefektuuri
20. Liangshanin yiden autonominen prefektuuri

Väestö 

Sichuanin väkiluku oli 99,71 miljoonaa vuonna 1982, 78,35 miljoonaa vuonna 1990 ja 82,35 miljoonaa vuoden 2000 väestönlaskennassa. Väkiluvun pieneneminen vuosien 1982 ja 1990 väestönlaskentojen välillä liittyy Chongqingin erottamiseen Sichuanista. Vuoden 2010 väestönlaskenta kirjasi 80,42 miljoonaa asukasta, joka oli 6,00 prosenttia Kiinan väestöstä (ilman Hongkongia ja Macaota). Autonominen alue oli Kiinan neljänneksi väkirikkain maakuntatason hallintoalue. Vuoden 2013 lopun väestöarvio oli 81,07 miljoonaa ja arvio väestötiheydestä 166,5 henkeä neliökilometrillä.

Han-kiinalaiset ovat ylivoimainen enemmistö Sichuanissa; heitä on väestöstä yli 95 %. Loput kuuluvat johonkin yli 40 vähemmistökansasta.

Kulttuuri 

Sichuanilaisessa keittiössä käytetään paljon mausteita ja tofua.

Unescon maailmanperintökohteet:

 Dazun kalliokaiverrukset
 Dujiangyanin kastelujärjestelmä rakennettiin 200-luvulla eaa.
 Emeivuori, jonka lähistöllä sijaitsee myös Leshanin valtava Buddha-patsas
 Jiuzhaigoun laakso
 Sichuanin isopandan rauhoitusalueet
 Qingchengvuori

Lähteet

Aiheesta muualla 

 
 Sichuan Overview: Geographic Location and Natural Condition  (sc.gov.cn)
 Sichuan Travel Guide  (travelchinaguide.com)