Itäinen aavikko

Itäinen aavikko (vanhalta nimeltään Arabian aavikko,  tai Aş-Şaḩrā’ ash-Sharqīyah) on pitkä vuoristoinen aavikkoalue Egyptissä Suezinlahden, Punaisenmeren ja Niilin välissä. Se on osa Saharan aavikkoa. Itäisen aavikon pinta-ala on noin 221 900 neliökilometriä.

Autiomaa alkaa Niilistä ja jatkuu siitä Suezinlahdelle. Niililtä aavikko on hiekkaa, joka jatkuu noin 80–137 kilometriä. Punaisenmeren kohdalla alkaa pohjois–eteläsuunnassa kulkeva vuoristo, joka on autiomaan ja Punaisenmeren välissä. Punaisenmeren rantojen vuoret ovat alueen korkeinta vyöhykettä. Korkein vuori Shāʾib al-Banāt on 2 187 metriä korkea. Alueella sataa satunnaisesti ja sitä halkovat kuivat joenuomat eli vadit.

Väestö elää idässä vuorien takana rannikolla olevissa pienissä kylissä. Alueen elinkeinoina ovat kalastus, kaivostoiminta tai öljyntuotanto. Aavikon itäpuolella on runsaasti fosfaatti-, asbesti-, mangaani-, uraani- ja kultaesiintymiä.

Itäisellä aavikolla on jo varhaisilta ajoilta merkkejä ihmisen toiminnasta siellä. Esidynastiselta ajalta sieltä on löydetty varhaisia kalliopiirroksia. Alueelta on myös jo muinaisen Egyptin ajoista saakka louhittu kultaa, jalokiviä ja graniittia. Sieltä on myös haettu muinaiseen Egyptiin natronsuolaa, alunaa ja muita raaka-aineita. Natronsuolaa tarvittiin muun muassa muumiointiin.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 

Afrikan aavikot
Egyptin maantiede