MV Stirling Castle

MV Stirling Castle oli Union-Castle Line -laivayhtiön valtameriristeilijä. Se palveli sotavuosia lukuun ottamatta reitillä Southampton–Kapkaupunki aina 1960-luvulle saakka. Jo elokuussa 1936 alus rikkoi reitin aiemman vuodelta 1896 peräisin olleen nopeusennätyksen 14 päivää, 18 tuntia, 57 minuuttia: uudeksi ennätykseksi kirjattiin 13 päivää ja 9 tuntia.

Rakentaminen 
Aluksen tilattiin Harland and Wolffin Belfastin telakalta, ja se laskettiin vesille heinäkuussa 1935. Alus suoritti neitsytmatkansa 7. helmikuuta 1936 alkaen, matka alkoi Southamptonin satamasta.

Toinen maailmansota 
Toisen maailmansodan aikana Stirling Castle palveli joukkojenkuljetusaluksena. Alus lähti 1. marraskuuta 1940 Liverpoolista saattueen WS4A kommodorialuksena. Alukselle oli kuormattu 3. Panssariprikaatin esikunta, 3. ja 4. panssarirykmentti sekä prikaatijoukkoja. 13. marraskuuta eli vuorokautta ennen Freetowniin saapumista alus ilmoitti polttoainetarpeekseen 1 950 tonnia. Se oli 14. marraskuuta kello 17.04 ankkuroituna sukellusveneverkon suojassa Freetownin laiturissa S8 ja alus jatkoi saattueen mukana matkaansa iltapäivällä 17. marraskuuta. Saattue saapui 3. joulukuuta Durbaniin, josta se jatkoi matkaansa kaksi päivää myöhemmin. Se kulki 8. joulukuuta Mosambikin kanavassa ja läpäisi Adenin lahden suun 18. joulukuuta. Suez saavutettiin 22. joulukuuta iltapäivällä ja Port Tewfik seuraavana päivänä. Aluksella olleet joukot siirrettiin maihin Suezin ankkuripaikalla jouluaattona.

Stirling castle lähti paluumatkalle 1. tammikuuta 1941 osana saattuetta WS4A, johon kuuluivat sen lisäksi Highland Monarch sekä Blue Funnel Linen Memnon ja egyptiläinen Zamzam. Saattajina oli risteilijä HMS Caledon, hävittäjä HMS Kandahar sekä kaksi sluuppia. Aluksen määränpäänä oli Durban, jossa se siirrettiin telakalle. Alus lähti Kapkaupungista 26. tammikuuta Clydeen, jonne se saapui 15. helmikuuta. Luotsin noustua alukseen se ajoi tiheässä sumussa matalikolle tarttuen mutaan Toward Pointin pohjoispuolella. Hinaajat saivat aluksen irti vielä samana päivänä. Alus makasi ankkurissa kuukauden, jona aikana sen saamat lievät vauriot korjattiin.

Alus lähti 24. maaliskuuta saattueen WS7 mukana Clydestä. Se oli saattueessa varakommodorin aluksena. Alus jäi jo ensimmäisenä yönä Strathairdin yliajamaksi, jolloin kumpikin alus vaurioitui pahoin. Päälleajaneen aluksen keulan vauriot estivät matkan jatkamisen, mutta Stirling Castlen kapteeni päätti jatkaa matkaa saamistaan vaurioista huolimatta. Alus saapui 4. huhtikuuta saattueen mukana Freetowniin, josta matkaa jatkettiin 7. huhtikuuta. Saattue jakaantui 16. huhtikuuta 30 merimailia ennen Kapkaupunkia, jolloin osa meni Kapkaupunkiin ja Stirling Castlen johtama toinen osa jatkoi matkaansa Durbaniin. Saattue saapui kolme päivää myöhemmin Durbaniin, jossa aluksella olleet joukot siirrettiin muihin aluksiin ja se siirrettiin vaurioiden korjaamiseksi telakalle. Alus vapautui telakalta 26. huhtikuuta aloittaen matkan Melbourneen, jonne se saapui neljätoista päivää myöhemmin. Alukselle kuormattiin yhdeksän seuraavaa päivää pakastettua lihaa ja muita elintarvikkeita kotimaahan kuljetettavaksi. Alus teki kotimatkansa kulkien Panaman kanavan kautta Halifaxiin, jossa se liitettiin saattueeseen TC11. Alus saapui saattueen mukana Clydeen 30. kesäkuuta.

Alus oli mukana kuljettamassa joukkoja lisäksi ainakin saattueissa WS10, WS15, WS20, WS24, KMF15, WS31 ja CM45. Se muutettiin takaisin risteilyalukseksi 1946. Alus romutettiin Japanissa vuonna 1966.

Lähteet 

Risteilyalukset
Harland and Wolffin valmistamat alukset