Glenn Roeder

Glenn Roeder (13. joulukuuta 1955 Woodford, Essex, Englanti – helmikuu 2021) oli englantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.

Peliura

Roeder aloitti uransa Leyton Orientissa 1973. Hän pelasi seurassa 115 ottelua ennen siirtymistään Queens Park Rangersiin 1978. Roeder toimi joukkueen kapteenina sen selviytyessä FA Cupin finaaliin 1982. Roeder ei itse kuitenkaan voinut osallistua finaaliotteluaan saamansa pelikiellon vuoksi. 
1983 Roeder siirtyi Newcastle Unitediin. Hän pelasi Newcastlessa kuusi vuotta ja 193 ottelua. 
Newcastlen jälkeen Roeder pelasi vielä Watfordissa ja Gillinghamissa.

Valmennusura

Roeder aloitti valmennusuransa Gillinghamin pelaajavalmentajana 1992. Alku valmennusuralle ei ollut lupaava, sillä Roederin luotsaama Gillingham voitti vain 13 kauden 51 ottelusta ja joukkue vältti vain vaivoin putoamisen sarjatasoa alemmaksi. Roeder sai kauden päätteeksi potkut.
Kauden 1993–1994 alussa Roeder palasi vanhaan seuraansa Watfordiin päävalmentajaksi Steve Perrymanin lähdön jälkeen. Kaudella 1994–1995 Watford taisteli noususta valioliigaan, mutta jäi kalkkiviivoilla pois pudotuspeleistä. 
Seuraavalla kaudella tahti ei ollut yhtä kovaa ja helmikuussa 1996 Roeder sai potkut joukkueen valuttua ykkösdivisioonan häntäpäähän.

Roeder jatkoi valmennusuraansa West Hamissa nuorisojoukkueen valmentajana viiden vuoden ajan. Kesän korvalla 2001 Roeder nousi ykkösjoukkueen päävalmentajaksi Harry Redknappin salaperäisen lähdön jälkeen. 
Kausi 2001–2002 sujui loistavasti ja Roeder johdatti West Hamin seitsemänneksi valioliigassa.

Kautta 2002–2003 leimasivat Roederin epäonnistuneet hankinnat. Roeder hankki seuraan Tomas Repkan, David Jamesin ja Don Hutchinsonin. Jamesin ja Hutchinsonin kohtaloksi koituivat loukkaantumiset ja Repka sortui jatkuviin kurinpidollisiin ongelmiin. Lisähuola toivat Paolo Di Canion ja Frédéric Kanoutén henkilökohtaiset ongelmat.
Kapea pelaajamateriaali aiheutti lopulta West Hamin putoamisen ykkösdivisioonaan kauden päätteeksi. 

Roeder oli kesän 2003 sivussa päävalmentajan tehtävistä aivokasvaimen vuoksi. Roeder selvisi vakavasta taudista ja palasi töihin kauden 2003–2004 alkaessa. Kehno alkukausi kuitenkin tiesi Reoderille potkuja.

Roeder palasi valmennustehtäviin kesällä 2005 kun Newcastle United FC palkkasi hänet nuorisojoukkueen päävalmentajaksi. Roeder nousi joukkueen päävalmentajaksi helmikuussa 2006 kun Graeme Souness sai potkut. Roeder apunaan Alan Shearer käänsi joukkueen kelkan ja Newcastle sijoittui kauden 2005–2006 päätteeksi valioliigassa seitsemänneksi. 

Roederista haluttiin tehdä päävalmentaja kaudeksi 2006–2007, mutta esteeksi muodostui UEFA Pro lisenssin puuttuminen. Newcastle puolusti Roederia vedoten aivokasvaimeen, joka keskeytti lisenssin suorittamisen. Roeder nimitettiin seuran päävalmentajaksi toukokuussa 2006. 

Roederin ensimmäinen täysi kausi Newcastlen peräsimessä alkoi kehnosti eikä joukkue ole yltänyt suuriin saavutuksiin. Roeder sai balsamia haavoihin kun joukkue voitti kauden 2006–2007 UEFA Intertoto Cupin. 

Roeder erosi Newcastlesta 6. toukokuuta 2007 seuran voitettua vain yhden kymmenestä pelaamastaan ottelusta.

Norwich City ilmoitti 30. lokakuuta 2007 lehdistötilaisuudessa nimittäneensä Glenn Roederin uudeksi managerikseen kolmen viikon etsinnän jälkeen. Roeder allekirjoitti kaksi ja puoli vuotta kestävän sopimuksen. Roederin ensimmäinen peli Norwichissa oli tasapeliin 2–2 päättynyt East Anglian paikalliskamppailu Ipswichia vastaan 4. marraskuuta 2007. Glenn Roederin sopimus purettiin 14. tammikuuta 2009 huonosti alkaneen kauden jälkeen ja Charltonille FA-Cupin uusintaottelussa kärsityn tappion jälkeen.

Viitteet

Englantilaiset jalkapallovalmentajat
Englantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1955 syntyneet
Vuonna 2021 kuolleet