Lavotškin La-7

Lavotškin La-7 (Лавочкин Ла-7)  oli toisen maailmansodan aikainen neuvostoliittolainen hävittäjälentokone. Se oli parannettu ja kehittyneempi versio Lavotškin La-5-hävittäjästä ja viimeinen vuonna 1938 LaGG-1 -hävittäjästä alkaneesta mallisarjasta.

Vuonna 1943 La-5:stä oli tullut yksi neuvostoilmavoimien tärkeimmistä konetyypeistä, mutta sen pääsuunnittelija Semjon Lavotškin ja TsAGIn insinöörit näkivät siinä edelleen parantamisen varaa. Jo LaGG-1:n suunnittelussa oli pyritty säästämään strategisia metalleja, joten sen rakenne perustui vaneriin. Materiaalipulan uhan väistyttyä Lavotškin korvasi suuren osan uuden konemallin rakenteesta, muun muassa siipisalot, metalliosilla, samalla kun sitä virtaviivaistettiin suorituskyvyn parantamiseksi. Uuden hävittäjän prototyyppi La-120 teki ensilentonsa vuoden 1943 marraskuussa ja La-7 tuli palveluskäyttöön jo seuraavana keväänä. 

La-7:n kokonaisvalmistusmäärä oli La-7 UTI harjoitushävittäjät mukaan lukien 5 753 kappaletta. Konetyyppi oli Neuvostoliiton lisäksi myös Tšekkoslovakian ja Romanian ilmavoimien käytössä. 

Neuvostoliittolainen ässä Ivan Kožedub ja parinsa Dimitri Titorenko pudottivat La 7:lla lentäessään Messerschmitt Me 262 -suihkuhävittäjän 19.2.1945. Tämä oli samalla ainoa Neuvostoliiton lentäjien saavuttama pudotus tästä tyypistä, joilla lennettiin ennen muuta Yhdysvaltojen päiväpommitusten torjuntalentoja.

Lavotškinin seuraava konetyyppi, Lavotškin La-9 muistutti edeltäjäänsä ulkoisesti, mutta oli rakenteeltaan kokonaan uudelleen suunniteltu.

Lähteet 
http://www.airwar.ru/enc/fww2/la7.html
http://www.historynet.com/aviation-history-interview-with-world-war-ii-soviet-ace-ivan-kozhedub.htm

Lavotškinin ilma-alukset
Neuvostoliittolaiset hävittäjälentokoneet
1940-luvun hävittäjälentokoneet