Suomen presidentinvaali 1919

Suomen presidentinvaali 1919 oli Suomen ensimmäinen presidentinvaali. Vaalissa eduskunta valitsi tasavallan presidentiksi Kansallisen Edistyspuolueen ehdokkaan, korkeimman hallinto-oikeuden presidentin Kaarlo Juho Ståhlbergin. Ståhlbergin merkittävin kilpailija oli sitoutumaton valtionhoitaja C. G. E. Mannerheim.

Tasavallan presidentin valitsi vuoden 1919 vaalissa eduskunta. Poikkeuksellinen valintatapa johtui itsenäistymistä seuranneen runsaan puolitoista vuotta kestäneen epävakaan tilanteen (sisällissota ja edelleen vallinnut sotatila sekä valtiomuototaistelu) jälkeen tavoitteesta saada presidentti aloittamaan toimessaan mahdollisimman nopeasti hallitusmuodon 94 §:n siirtymäsäännöksen nojalla sekä hyvityksenä tasavaltaa tukeneille sosiaalidemokraateille, jotka olivat kannattaneet eduskunnan suorittamaa presidentinvalintaa pysyväksi vaalitavaksi. Näiden käytännöllisten syiden ohella syynä oli muodollisesti se, että valtioneuvosto päätti esittää, että tasavallan presidentin valitsisi aina eduskunta, mutta eduskunnan enemmistö kannatti 300 valitsijamiehen suorittamaa vaalia. Suuri valiokunta hyväksyi valitsijamiesmenettelyn kuitenkin sillä poikkeuksella, että eduskunta valitsee ensimmäisen presidentin. Myös yksinkertainen selitys poikkeukselliselle valinnalle löytyy: lakia valitsijamiesvaaleista ei vielä ollut.

Vaalimenettelyn mukaisesti eduskunta valitsi presidentin umpilipuin. Jos kukaan ei ensimmäisellä kierroksella olisi saanut yli puolta annetuista äänistä, olisi käyty toinen kierros. Jos tällöinkään ei kukaan olisi saanut ehdotonta enemmistöä, olisi seurannut kolmas kierros kahden toisella kierroksella eniten ääniä saaneen välillä.

Eduskunnan suorittama vaali 

Eduskunta suoritti presidentinvaalin 25. heinäkuuta 1919. K. J. Ståhlberg valittiin suoraan ensimmäisellä kierroksella Suomen tasavallan ensimmäiseksi presidentiksi. Vaalin tulos vahvistettiin kello 18.30 seuraavasti:

Suomen presidentinvaalin 25. heinäkuuta 1919 tulokset
|- style="background-color:#E9E9E9;text-align:center;"
! colspan="2" rowspan="2" style="text-align:left;" | Ehdokas
! rowspan="2" colspan="2" style="text-align:left;" | Puolue
|- style="background-color:#E9E9E9;text-align:center;"
! width="75" | Ääniä
! width="30" | %
|-
| style="background-color:#ffd700" |
| style="text-align:left;" | Kaarlo Juho Ståhlberg
| style="text-align:left;" | Kansallinen Edistyspuolue
| Ed.
| 143
| 71,5 %
|-
| style="background-color:#ffffdd" |
| style="text-align:left;" | Carl Gustaf Emil Mannerheim
| style="text-align:left;" | Sitoutumaton
| Sit.
| 50
| 25,0 %
|-
| style="background-color:" |
| style="text-align:left;" | Lauri Kristian Relander
| style="text-align:left;" | Maalaisliitto
| ML
| 1
| 0,5 %
|-
| style="background-color:" |
| style="text-align:left;" | Väinö Tanner
| style="text-align:left;" | Suomen Sosialidemokraattinen Puolue
| SDP
| 1
| 0,5 %
|-
| colspan="8" style="background-color:#E9E9E9;"|
|-
| colspan="4" style="text-align:left;" | Tyhjät äänet
| 2
| 1,0 %
|-
| colspan="4" style="text-align:left;" | Poissa
| 3
| 1,5 %
|- style="font-weight:bold"
| colspan="4" style="text-align:left;" | Yhteensä
| 200
| 100 %
|-
| colspan="8" style="background-color:#E9E9E9;"|
|-
|}
Tyhjää ilmoittivat äänestäneensä edustajat Procopé (rp) ja Roos (rp).

Vuoden 1919 kriisi
Vuoden 1919 presidentinvaalin aikana Suomen armeijan päällikkö Kaarlo Kivekäs varmisti armeijan puolueettomuuden, vaikka suurin osa suojeluskuntalaisista, monarkisteista ja itsenäisyysaktivisteista kannatti avoimesti Mannerheimia. Armeijan piirissä oli niitä, jotka haaveilivat sotilasdiktatuurista mikäli tasavaltalainen K. J. Ståhlberg valittaisiin. Kivekäs kertoi armeijassa vallitsevasta uhittelevasta hengestä maan hallitukselle ja kielsi heinäkuun 27. päivänä 1919 antamallaan päiväkäskyllä sotilaita sekaantumasta politiikkaan:

Ståhlbergin voittoon päättyneen vaalin jälkeenkin oli upseereita, jotka juonittelivat Mannerheimin nostamiseksi valtaan. Kenraaleista Kivekäs ja Oscar Enckell olivat kuitenkin uskollisia hallitukselle. Kivekäs joutui ylimmän upseeriston syrjimäksi. Myös Mannerheim käänsi selkänsä Kivekkäälle eikä myöhemmin halunnut muistaa hänen ansioitaan. Myöskään historiantutkimus ei ole usein huomannut Kivekkään tärkeää roolia vuoden 1919 tapahtumissa.

Lähteet 

1919
Vuoden 1919 vaalit