UART

UART (Universal Asynchronous Receiver Transmitter) eli sarjaliikennepiiri on laitteisto tai mikropiiri, joka muuntaa rinnakkaismuotoista tietoa sarjamuotoiseksi ja päinvastoin.
UART-piirille syötetään tavu, ja se pilkkoo sen biteiksi ja lähettää sarjaliitännän yli bitti kerrallaan ohjelmoidulla nopeudella ja muilla protokollan vaatimuksilla, esim. ajoituksesta ja tarkistussummasta. Kehittyneemmissä versioissa on muutaman tavun puskurimuisti.
UART-piiriä käytetään asynkronisessa sarjamuotoisessa tietoliikenteessä tietokoneen ja oheislaitteen välillä.

Ensimmäinen yhden mikropiirin UART oli Western Digitalin vuonna 1971 julkaisema WD1402A.
Gordon Bell tarvitsi piirin kaukokirjoittimen liittämiseksi PDP-1-tietokoneeseen ja suunnitteli sellainen diskreeteillä komponenteilla. Western Digital tarjoutui toteuttamaan sellaisen yhdellä mikropiirillä.

IBM PC -koneessa käytettiin National Semiconductorin 8250-piiriä, joka pysyi 9600 baudin nopeuteen (jos käyttöjärjestelmän keskeytyksen käsittely kestää 1 millisekunnin).
IBM PC/AT -koneissa käytettiin piirejä 16450 ja 16550. Korjattu 16550A sisältää 16 tavun puskurin, ja kykenee valmistajan mukaan jopa 1,5 Mbit/s nopeuteen.

eUART tai EUART (Enhanced UART) on joidenkin valmistajien nimitys kehittyneemmälle piirille, joka esimerkiksi kykenee synkronisoimaan baudinopeuttaan automaattisesti vastaanotetun datan perusteella.

Lähteet 

Elektroniikka
Dataliikenne
Mikropiirit