Estonian Air

Estonian Air  oli Viron kansallinen lentoyhtiö, joka lensi reitti- ja tilauslentoja eri puolille Eurooppaa. Yhtiö perustettiin 1. joulukuuta 1991 ja sen solmukohtana ja kotikenttänä toimi Tallinnan lentoasema. Lentoyhtiö ilmoitti 7. marraskuuta 2015 lopettavansa välittömästi kaiken toimintansa ja hakeutuvansa konkurssiin. Toiminnan lopettamisen taustalla oli Euroopan unionin komission päätös siitä, että Viron valtion tulee periä takaisin Estonian Airille vuosina 2010–2014 maksetut laittomat valtiontuet.

Historia

Perustaminen ja alkuvaiheet 
Yhtiö perustettiin 1. joulukuuta 1991, hieman Viron itsenäistymisen jälkeen. Yhtiö aloitti viidellä 72-paikkaisella Tupolev Tu-134 -koneella ja neljällä 26-paikkaisella Jakovlev Jak-40 -koneella, jotka Viron valtio peri Neuvostoliitolta. Nämä koneet olivat erittäin meluisia ja saastuttavia. Vuonna 1992 Estonian Air liittyi IATAn täysjäseneksi ja vuonna 1995 yhtiö hankki käyttöönsä kaksi Boeing 737-500 -mallista lentokonetta korvaamaan osan vanhoista venäläisistä koneista. Lentoyhtiö yksityistettiin osittain vuonna 1996 myymällä 49 % tanskalaiselle Maersk Airille. Yhtiö jatkoi hankintojaan samana vuonna vuokraamalla viisi Fokker 50 -konetta, joista kaksi yhtiö sai heti käyttöön ja kolme myöhemmin. Koneilla korvattiin loput venäläisvalmisteiset lentokoneet. Seuraavana vuonna yhtiö aloitti kanta-asiakasohjelmansa, Blue Starin, ja yhtiö allekirjoitti sopimuksen yhteistyöstä AVISin autonvuokrauspalvelun kanssa. Vuonna 1997 yhtiö teki pitkän aikavälin sopimuksen SAS:n kanssa. Samana vuonna Estonian Air teki myös code sharing -sopimuksen Latvian kansallisen lentoyhtiön, airBalticin, kanssa reitistä Tallinna–Riika. Seuraavana vuonna yhteistyö SAS:n kanssa astui voimaan ja Estonian Air siirtyi käyttämään EuroBonus-kanta-asiakasohjelmaa.

Polemiikkia sotakorvauksista 
Syyskuun 2001 terrori-iskujen vuoksi yhtiö lakkautti liikenteen kolmeksi päiväksi vedoten siihen, että yhtiö ei ole saanut tarpeeksi sotakorvaustakuita valtiolta. Yhtiölle oli luvattu takuita vain noin 50 miljoonan yhdysvaltain dollarin arvosta. Estonian Airille oli aiemmin luvattu takuut miljardiin dollariin. Yhtiö vaati kuitenkin kuuden miljardin dollarin takuita vedoten muiden eurooppalaisten lentoyhtiöiden takuusummiin. Tämä summa olisi ollut Viron valtiolle erittäin suuri, sillä vuoden 2001 vuosibudjetin loppusumma oli vain 13 miljardia dollaria. Yhtiön matkustajat ohjattiin toisten yhtiöiden koneisiin, kunnes reittiliikenne jatkui jälleen normaalina.

Liittyminen SAS Groupiin 
Vuonna 2003 SAS Group osti Maersk Airin 49 % Estonian Airin osakkeista. Samalla Estonian Airin vuokrasopimukset Fokker 50 -koneista päättyivät ja yhtiö palautti koneet takaisin omistajilleen. Estonian Airilla oli nyt yhteensä kaksitoista kohdetta Tallinnasta; Tukholma, Kööpenhamina, Lontoo, Hampuri, Kiova, Moskova, Vilna, Frankfurt, Pariisi, Berliini, Oslo ja Amsterdam sekä Bryssel ja Riika, joista ensin mainittuun kohteeseen lennettiin SAS:n vuorolla ja jälkimmäiseen kohteeseen airBalticin vuorolla Tallinnasta. Vuonna 2005 yhtiö sai IOSA-sertifikaatin. Samana vuonna yhtiön palveluja oli käyttänyt yhteensä neljä miljoonaa matkustajaa. Vuonna 2006 yhtiö otti käyttöönsä ensimmäisen Boeing 737-500 -mallisen koneensa. Vuoden 2007 kuluessa yhtiö sai käyttöönsä loputkin Boeing 737-500 -koneensa. Lisäksi yhtiö perusti alueellisen tytäryhtiön, Estonian Air Regionalin, joka aloitti syksyllä toimintansa.

Ajautuminen taloudellisiin vaikeuksiin 
Estonian Airin liikevaihto oli vuonna 2007 1 380,9 miljoonaa Viron kruunua. Yhtiö teki 52 miljoonaa kruunua tappiota. Syyksi ilmoitettiin Estonian Air Regionalin toiminnan käynnistäminen ja ratkaisuksi puolestaan ehdotettiin budjetin rajua leikkaamista. 
Talousahdinko, kalliit lentoasemamaksut (esimerkiksi Riiassa) ja kova kilpailu ovat ajamassa Estonian Airia kohti halpalentoyhtiöksi muuttumista. Samoista ongelmista kärsi muun muassa airBaltic.

Yhtiön palveluja käytti vuoden 2007 puolella yhteensä 745 600 matkustajaa. Estonian Airin palveluksessa oli 406 työntekijää vuonna 2006.

Omistussuhteiden muutos 2010
Vuoden 2005 jälkeen Estonian Air tuotti tappiota joka vuosi. Vuonna 2010 yhtiön osakepääomaa ja vararahastoa alennettiin kertyneiden tappioiden määrällä, minkä jälkeen Viron valtio ja SAS sijoittivat yhtiöön uutta pääomaa. Näiden toimenpiteiden seurauksena Viron valtio omisti yhtiöstä 90 % ja SAS 10 %.

Kilpailijat 
Reitillä Tallinna–Helsinki–Tallinna Estonian Air teki yhteistyötä Finnairin kanssa vuosina 1996–1999, kunnes Finnair perusti tytäryhtiön, Aero Airlinesin, joka kilpaili Estonian Airin kanssa aina vuoteen 2007. Estonian Air lopetti lennot Helsinkiin tammikuussa 2013. Nykyisin reitillä operoi vain Nordic Regional Airlines.

Laivasto 

Estonian Airin laivastoon kuului sen historian aikana yhteensä 28 konetta. 

 12 kpl Boeing 737
 2 kpl Bombardier CRJ 700
 3 kpl Bombardier CRJ 900
 4 kpl Embraer 170
 5 kpl Fokker 50/60
 2 kpl Saab 340

Kohteet

Estonian Airin kohteet olivat

Yhteistyökumppanit 
Lähteet:

  Aeroflot
  Aerosvit Airlines
  Austrian Airlines
  Belavia
  Brussels Airlines
  KLM Royal Dutch Airlines
  Scandinavian Airlines System (SAS)
  Rossiya Airlines

Estonian Airilla oli seitsemän virallista yhteistyökumppania. Yrityksellä oli code share -yhteistyötä kenties poikkeuksellisesti kahden eri lentoyhtiöallianssin kanssa: Star Alliance (Brussels Airlines, SAS) ja SkyTeam (KLM, Aeroflot).

Lähteet

Aiheesta muualla 

Estonian Airin kotisivut 
Kuvia Estonian Airin koneista  
Kuvia Estonian Air Regionalin koneista  

Entiset virolaiset lentoyhtiöt
Kansalliset lentoyhtiöt
SAS Group