Turturikyyhky

Turturikyyhky (Streptopelia turtur) on pienikokoinen ja uhanalainen kyyhkylaji.

Koko ja ulkonäkö 
Turturikyyhky on rakenteeltaan hoikempi ja pienempi kuin muut kyyhkyt ja muistuttaa turkinkyyhkyä. Pyrstö on suhteellisen lyhyt ja siivet terävät. Selkä on tunnusomaisen suomukuvioinen, hartiahöyhenissä ja siiven yläpeitinhöyhenissä on tumma keskusta ja ruosteenruskeat reunat. Pää, kaula ja vatsa ovat harmaanruskeat. Tummassa pyrstössä on valkeat kulmat. Kaulan sivuilla on tumman ja valkeansekaiset sepelkuvioinnit.

 Pituus: 28–30 cm
 Paino: 100–200 g
 Ääni: ”turrr, turrrr”

Vanhin eurooppalainen rengastettu turturikyyhky on ollut 13 vuoden ja 2 kuukauden ikäinen alankomaalainen yksilö.

Levinneisyys 
Turturikyyhky pesii Euroopassa, Turkissa, Pohjois-Afrikassa ja Keski-Aasiassa. Turturikyyhky talvehtii trooppisessa Afrikassa. Euroopassa arvioidaan elävän 6,3–11,9 miljoonaa yksilöä ja maailman kannaksi arvioidaan 12,8–47,6 miljoonaa yksilöä. Lajin kanta on ollut laskussa. Sen uhkia ovat pesimäalueiden muutokset, metsästys ja taudit. Turturikyyhky on uhanalainen ja se on luokiteltu vaarantuneeksi lajiksi vuodesta 2014 lähtien.

Suomessa turturikyyhkyjä pesii Etelä- ja Kaakkois-Suomessa, mutta kanta on nykyään pienenemässä ja Etelä-Suomen monet pesimäpaikat ovat tyhjentyneet. Suomessa arvioidaan pesivän 50–100 paria. Turturikyyhky on luokiteltu Suomessa äärimmäisen uhanalaiseksi vuodesta 2010 lähtien. Se on rauhoitettu ja sen ohjeelliseksi korvaussummaksi on asetettu 252 euroa.

Elinympäristö 
Laji pesii Manner-Euroopan puutarhoissa, puistoissa, lehtimetsissä ja metsien reunoilla. Suomessa se asustaa tavanomaisessa maatalousympäristössä. Turturikyyhky välttää sankkoja havumetsiä.

Lisääntyminen 

Turturikyyhky kyhää hataran pesänsä oksista melko alas puun tai pensaan oksistoon. Se tekee kaksi valkoista munaa, joita molemmat emot hautovat noin 13–15 päivää. Yhdessä emot hoitavat myös poikasia, jotka ovat lentokykyisiä jo kolmiviikkoisina. Se saavuttaa sukukypsyyden vuoden ikäisen.

Ravinto 
Lajin pääravinto on siemenet. Se syö myös marjoja, matoja, hyönteisiä ja sieniä. Ruokailee pääasiassa maassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Lehikoinen, Esa 1977: Turturi- ja turkinkyyhkyn risteytymä Turussa. Lintumies 3.1977 s. 88–90. LYL.
 

Kyyhkylinnut
Uhanalaiset linnut