Paasto

Paasto tarkoittaa lyhyen tai pitkän tauon pitämistä ravinnon nauttimisesta. Lyhyistä pätkistä koostuvissa paastoissa, kuten muslimien Ramadan-paastossa, päivittäisen pätkäpaaston aikana ei nautita edes nesteitä. Monissa uskonnollisissa paastoissa luovutaan vain joistakin ruokaryhmistä, yleensä etenkin lihan syömisestä. 

Uskonnollisissa paastoissa saatetaan pidättäytyä ruoan lisäksi myös esimerkiksi tupakoinnista ja seksistä.  

Ulkoinen ravinnonotto korvautuu paastotessa sisäisellä ravinnonotolla eli elimistö alkaa kuluttaa omia rasvavarastojaan sekä tuottamiaan ketoaineita. 

Paaston syyt voivat liittyä terveyteen, ulkonäköön tai uskontoon. Paastoaminen kuuluu myös eräisiin lääketieteellisiin toimenpiteisiin valmistautumiseen.

Paasto uskonnoissa
Uskonnollisista syistä paastoamista on harjoitettu ikiaikoja. Paasto esiintyy useissa uskonnoissa, osin itsenäisenä uskonnonharjoituksena (surun, tuskan, rakkauden ja nöyrtymyksen osoituksena), osin valmistautumisena tärkeisiin uskonnollisiin menoihin. Paasto mainitaan Koraanissa, Upanishadeissa, ja Raamatussa sekä Vanhassa että Uudessa testamentissa.

Hindulaisuus
Hindulaisuudessa uskonnollista paastoa harjoitetaan ekadasina (jokaisen Kuun puolijakson yhdentenätoista päivänä). Jotkut paastoavat myös täydenkuun aikaan. Tiukasti noudatetun paaston aikana ei nautita ruokaa eikä juomaa. Paasto alkaa edellisen päivän auringonlaskusta ja päättyy seuraavan päivän auringonnousuun.

Buddhalaisuus
Buddhalaisuudessa ei ole varsinaista paastoa. Joidenkin koulukuntien luostareissa syödään vain yksi ateria päivässä, ja keskipäivän jälkeen ei syödä mitään. Suurempina juhlapäivinä näitä suuntauksia seuraavat maallikot eivät syö keskipäivän jälkeen. Tarkoituksena on vapauttaa koko iltapäivä uskonnon harjoittamiseen.

Islamilaisuus

Islamilaisuudessa paastotaan Ramadan-kuun päivinä auringonnoususta auringonlaskuun. Ramadan-paasto on yksi islamin viidestä pilarista eli yksi tärkeimmistä tavoista harjoittaa uskontoa. Paastoamalla muslimi tulee lähemmäksi jumalaansa luopumalla asioista, joista hän nauttii, kuten ruoka, juoma ja seksi. Tämä tuo esille hänen vakaan omistautumisensa Jumalalle. Uskovainen tietää, että Jumala rakastaa häntä, koska tämä on valmis luopumaan maallisista nautinnoistaan Jumalan vuoksi. Ramadanin aikana Profeetta Muhammed sai ilmestyksen ensimmäisen kerran Allahilta, joten on tapana lukea normaalia enemmän Koraania ja rukoilla vapaaehtoisrukoilua taraweh rukoilua auringonlaskun jälkeen moskeijassa.

Juutalaisuus
Juutalaiset paastoavat seitsemänä juutalaisen kalenterin päivänä, joista viittä pidetään pienempinä paaston päivinä. Juutalaisuuden pyhin päivä, jom kippur on yksi juutalaisten tärkeimmistä paastopäivästä.

Kristinusko
Paastoa harjoitetaan monissa kristillisissä suuntauksissa. Alun perin kristillisessä kirkossa paastottiin keskiviikkoisin ja perjantaisin ja 300-luvulta lähtien 40 päivää ennen pääsiäistä, mikä on edelleen tapana varsinkin katolisessa ja ortodoksisessa kirkossa. Tästä paastosta ovat myös luterilaisen kirkon kirkkovuoden viisi paastonaikaista sunnuntaita edelleen muistona. Jotkut kristilliset suuntaukset eivät harjoita paastoa, koska pitävät sitä ulkoisena.

Kristillinen paasto on pidättäytymistä tietyistä ruuista (esimerkiksi lihasta) tai nautintoaineista ja nautinnoista ja samalla pyritään yksinkertaisempaan elämäntyylin paastonaikana. Paastonaika on yleensä valmistautumisaika ennen kirkkovuoden suuria juhlia, ennen muuta joulun ja pääsiäisen edellä. Tärkein paastojakso on pääsiäistä edeltävä paastonaika (suuri paasto), joka kestää 40 päivää Kristuksen autiomaapaaston esikuvan mukaisesti. Adventtipaasto on paastonaika ennen joulua.

Paastossa tärkeintä on hiljentyminen ja keskittyminen tulevan juhlan sanoman vastaaottamiseen rukouksen, jumalanpalveluksiin osallistuminen ja raamatunluvun avulla. Ulkonen paasto (ruokapaasto) on myös tärkeä apuväline, ei pääasia.

Ortodoksinen kirkko
Ortodoksisessa kirkossa paasto merkitsee useimmiten proteiinin saannin vähentämistä luopumalla lihasta, maitotuotteista ja kananmunista sekä joskus myös kalasta. Osa luopuu edellä mainittujen lisäksi myös kaikesta rasvasta ja osa kaikesta ravinnosta.  Ortodoksiseen paastoon kuluu myös pidättäytyminen toisten ihmisten loukkaamisesta sanoin ja teoin. Se merkitsee myös erottautumista sellaisista tottumuksista tai taipumuksista, jotka erottavat ihmisen Jumalasta. Paastoa harjoitetaan henkisen kasvun vuoksi eli pyrkimyksenä on saavuttaa sen avulla Jumalan kaltaisuus. Paastoa käytetään myös valmistauduttaessa suureen kirkolliseen juhlaan.

Ortodoksisessa kirkossa on neljä suurempaa ja pidempää paastoaikaa:
 Suuri paasto eli pääsiäispaasto ennen pääsiäistä.
 Apostolinen paasto, apostolien Pietari ja Paavali nimeä kantava paasto, jonka kesto riippuu kunakin vuonna vietettävän pääsiäisen ajankohdasta. Paasto alkaa aina viikko Pyhän Hengen päivän jälkeen ja päättyy 29.6. vietettävään apostolien muistopäivään.
 Herran Äidin paasto elokuun alusta aina Jumalanäidin kuolonuneen nukkumisen juhlaan 15.8. saakka kestävä paastojakso.
 Joulupaasto ennen joulua.

Viikonpäivistä keskiviikko ja perjantai ovat paastopäiviä ortodoksisessa kirkossa. Lisäksi vuoden aikana on joitakin muitakin erillisiä paastopäiviä.

Katolinen kirkko
Katolisille paasto tarkoittaa päiviä, jolloin uskovaisen on kirkon mukaan vähennettävä päivittäinen syömisensä yhteen täyteen ateriaan ja kahteen pieneen ateriaan erotuksena abstinenssista, joka tarkoittaa lihasta kieltäytymistä perjantaisin erityisesti pääsiäisen edellä.

Paaston yleiset säännöt ovat seuraavat:
Kaikkien yli 14-vuotiaiden pitää pidättäytyä lihasta tuhkakeskiviikkona ja pitkäperjantaina.
Paasto koskee kaikkia 18–59-vuotiaita tuhkakeskiviikosta pitkäänperjantaihin, kaikkia sunnuntaita lukuun ottamatta. Aterioiden välillä ei saa syödä kiinteitä ruokia.
Paasto ja abstinenssi eivät koske niitä, joiden terveyteen tai työhön se vaikuttaisi huonosti

Aikaisemmin tuhkakeskiviikko ja sitä seuraavat perjantait ja lauantait pääsiäiseen asti olivat paaston ja abstinenssin päiviä, ja muita päiviä koski paasto ilman abstinenssia.

Protestantismi
Uskonpuhdistajat arvostelivat paastoa ulkoisena toimintana, jolla ei voinut saavuttaa pelastusta, eivätkä eurooppalaiset protestantit usein vietä paastoa ainakaan uskonnollisista syistä.

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon piirissä on vuodesta 2012 toteutettu Ekopaasto-kampanjaa. Kampanjassa innostetaan suomalaisia liittymään pääsiäispaastoon tavalla, joka osaltaan auttaa myös hillitsemään ilmastonmuutosta. Vuosien aikana kampanjassa on painotettu erilaisia ympäristöteemoja kristillisestä näkökulmasta sekä luterilaista paastoperinnettä.

Paasto terveyssyistä
Paastoaminen terveyssyistä on kasvava suuntaus, vaikka paaston lääketieteelliset hyödyt ja haitat tunnetaan huonosti. Paastoamisesta tiedetään kuitenkin, että ravinnon puute aktivoi tehokkaasti autofagiaa eli solujen kykyä hajottaa ja kierrättää omia rakenteitaan. Paastoa perustellaan usein myös sen positiivisilla vaikutuksilla suoliston toimintaan ja joillekin ihmisille paasto on osa painonhallintaa. 

Joihinkin lääketieteellisiin toimenpiteisiin valmistautumiseen voi liittyä paastoaminen. Paastoa edellytetään potilailta ennen anestesiaa ja monia lääketieteellisiä kokeita.

Paastoa on kokeiltu lihavuuden hoitona. Täyspaastolla olevan ihmisen on todettu laihtuvan noin puoli kilogrammaa päivässä. Tällainen laihtuminen kuitenkin kuluttaa lihasta yhtä paljon kuin rasvakudostakin. Täyspaaston avulla laihtuminen ei myöskään ole jäänyt pysyväksi. Sen vuoksi lihavuuden hoidossa käytetäänkin nykyisin joskus vain muokattua paastoa eli erittäin niukkaenergistä ruokavaliota, jossa on kuitenkin riittävästi proteiinia, vitamiineja ja kivennäisaineita.

Ihmiselle tärkeät suolistobakteerit jatkavat elämäänsä paaston aikanakin.

Alle 15-vuotiaiden tai yli 70-vuotiaiden ei suositella harrastavan paastoa.

Pätkäpaasto
Pätkäpaasto eli jaksoittainen paastoaminen tapahtuu varaamalla vuorokaudesta tietty aika paastoamiselle ja tietty aika syömiselle (niin sanottu "syömisikkuna"). Yleisin jaksotus on paastota yö ja aamu, ja syödä iltapäivällä ja illalla. Vuoropäivin paastoamisessa syödään kahden vuorokauden aikana vain yhden 12-tuntisen jakson aikana. Pätkäpaaston kannattajien mukaan pätkäpaasto on ihmiselle evoluutiohistoriallisesti luonnollisin syömisen jaksotusmuoto ja sillä voi olla erilaisia hyödyllisiä vaikutuksia terveyteen.

Vuonna 2017 julkaistun yhdysvaltalaistutkimuksen mukaan pätkäpaastoajat laihtuivat hiukan enemmän kuin tasaisesti kaloreja rajoittaneet, mutta pätkäpaastoryhmässä keskeytysprosentti oli suurempi.

Juomat paaston aikana
Terveydellisistä syistä pidettävät paastot ovat joko vesi-, mehu- tai liemipaastoja. Mehu- ja liemipaastoissa elimistö saa jonkin verran sokereita sekä pieniä määriä muita ravintoaineita. Mehu- tai liemipaasto sisältää korkeintaan 1 000–1 500 kilojoulea (n. 240–360 kilokaloria) energiaa.

Fysiologiset vaikutukset
Täysin syömätön, mutta vettä juova ja vähintään kaikkein tärkeimpiä vitamiineja, hivenaineita ja muita ravinteita saava ihminen voi elää noin 50 päivää, jos hän ei liiku runsaasti ja on ennen paastoa normaalipainoinen: tämä tarkoittaa sitä että hänellä on noin 12 kg kumpaakin, lihas- ja rasvakudosta. Lihavuus kuitenkin pidentää maksimipaastoaikaa huomattavasti, mikäli tärkeimpien ravinteiden saanti on taattu.

Ihmiskeho kuluttaa muutamassa päivässä kehon hiilihydraattivarastona toimivan glykogeenin loppuun vapauttaen siitä glukoosia vereen verensokeriksi tänä aikana. Luurankolihaksiin ja maksaan varastoitunutta glykogeeniä on kehossa noin 450–800 grammaa lihaksikkuudesta riippuen. Näiden loputtua keho alkaa kuluttamaan ensisijaisesti kehon rasvaa. Rasvanpolton aikana keho siirtyy ketoosiksi kutsuttuun aineenvaihdunnan tilaan. Normaalipainoinen ihminen kuluttaa noin 7 viikossa 12 kg:n painoisen rasvakudoksensa lähes loppuun. Sitten keho alkaa kuluttamaan nopeasti muun muassa luurankolihasten proteiineissa olevia aminohappoja energiaksi, joita normipainoisella on kehossa noin 12 kg:n edestä. Kun kehon aminohappojen massasta on suunnilleen viikossa kulunut noin puolet, henkilö kuolee energiaravintoaineiden puutokseen. Loppuja aminohapoista nimittäin tarvitaan elintärkeisiin toimintoihin, kuten kehon entsyymien valmistukseen.

Terveysvaikutukset 
Elimistön tulehdusreaktio vähenee paaston aikana, mikä saattaa ehkäistä sydän- ja verisuonisairauksia sekä diabetesta. Taudinaiheuttajabakteerit vähenevät ja terveyttä edistävät bakteerit lisääntyvät paaston aikana. 

Paastoaminen aktivoi autofagiaa, jossa elimistö käyttää soluihin kertyneitä ja niiden toimintaa häiritseviä proteiineja ja muita kuona-aineita energiantuotantoon ja uusien solujen rakentamiseen. Autofagia käynnistyy yleensä vasta noin 12 tunnin syömättömyyden jälkeen, mutta se saattaa käynnistyä nopeamminkin, jos elimistö on tottunut paastoamiseen. Eläinkokeissa on saatu näyttöä siitä, että paasto saattaa hidastaa ikääntymistä ja jopa pidentää elinikää.

Paaston suurimmat terveysvaikutukset on havaittu reumasairauksissa. Alustavan tutkimusnäytön mukaan myös muista kroonisista tulehdussairauksista, metabolisista sairauksista, kipuoireyhtymistä, korkeasta verenpaineesta, atooppisista ja psykosomaattisista sairauksista kärsivät hyötyvät paastosta. Myös pätkäpaaston on havaittu lievittävän nivelreuman oireita.

Etelä-Kalifornian yliopiston tutkimuksessa on todettu, että jo parin kolmen päivän vesipaasto vahvistaa kehon immuunijärjestelmää taistelussa tulehduksia vastaan. Samansuuntaisia tuloksia on saatu 19 ihmisen pilottikokeessa, jossa toteutettiin kerran tai kahdesti kuussa nelipäiväinen niukan ravinnon jakso. Vaikutukset ulottuivat muun muassa tulehdussairauksien ja luukadon ja ikääntymisen merkkien vähenemiseen sekä kognitiivisten kykyjen paranemiseen. Kyseisen tutkimuksen mukaan elimistö näyttäisi pääsevän paaston tai valvotun niukan dieetin avulla eroon immuunijärjestelmän vahingoittuneista tai vanhentuneista osista, joka johtaisi immuunijärjestelmän uusiutumiseen.

Vuonna 2019 julkaistussa kliinisessä paastotutkimuksessa havaittiin, että 93 prosenttia osanottajista koki fyysisen ja henkisen hyvinvointinsa olleen paaston aikana parempi kuin ennen paaston alkamista. Viiden ja kymmenen päivän paastojen vaikutus oli tässä yhtä suuri. Tutkimukseen osallistuneiden 1311 osanottajan joukossa oli noin neljäsataa terveysongelmista kärsinyttä, joista 84 prosenttia raportoi oireidensa olleen paaston aikana lievempiä kuin ennen paastoa, mutta 7 prosenttia pahempia. Oireiden lievittyminen oli tyypillisesti kipujen helpottumista.

Osanottajat joivat päivittäin 2–3 litraa vettä tai kaloritonta yrttiteetä ja halutessaan 20 grammaa hunajaa, minkä lisäksi he saivat lounaaksi 2,5 dl hedelmästä tai vihanneksesta puristettua mehua sekä illalliseksi 2,5 dl kasviskeittoa, joista tuli yhteensä 200–250 kaloria. Osanottajat harjoittivat myös kevyttä ryhmävoimistelua ja/tai kevyttä tai keskitehoista ulkoilmakävelyä, ja heille annettiin joka toinen päivä peräruiske tai mieto ulostuslääke. Osanottajista 93 prosenttia kertoi nälän tunteensa kadonneen. Ketoaineiden maksimimäärä saavutettiin viidessä päivässä, ja miehillä oli niitä enemmän kuin naisilla. Buchinger/Wilhelmi-paasto-ohjelman mukaiset 4–21 päivää kestäneet paastot osoittautuivat turvallisiksi ja hyvin siedetyiksi. Osanottajia ei kuitenkaan seurattu enää paaston loputtua.

Haittavaikutukset 
Paastottaessa saattaa esiintyä esimerkiksi unimuutoksia, uupumusta, selkäkipua, nälkää, päänsärkyä, palelua, huimausta, näköhäiriöitä, levottomien jalkojen oireyhtymää, ihottumaa, pahoinvointia, sydämen rytmihäiriöitä ja hypoglykemiaa.

Katso myös 
Asketismi
Inedia

Lähteet

Aiheesta muualla

Ortodoksisen kirkon paastosäännöt
Ortodoksisen kirkon paastoajat

Uskonnollinen kokemus ja toiminta
Ravinto-oppi
Seulonnan keskeiset artikkelit
Hengellisyys
Spiritualiteetti