Rytmi

Rytmi musiikin käsitteenä tarkoittaa äänen järjestelmällistä jakamista erilaisiin keskenään suhteellisiin aikakestoihin. Absoluuttista aikakestoa tarkoittaa käsite tempo.

J. Combarieun mukaan ”rytmi syntyy siitä, että sävelteoksen esittämiseen tarvittava aika järjestelmällisesti jakaantuu korvalle tajuttavalla lailla”. Ilmari Krohn kuvailee, että ”säveltaiteessa rytmi tarkoittaa sävelteosten osien, – niin laajempien kuin pienempienkin – suhtautumista siihen kokonaisuuteen, johon ne lähinnä kuuluvat”.

Ilmari Krohnin käyttämät rytmiyksiköt:
 Iskuala (isku)
 Iskupari
 Säe
 Säepari
 Lauseke
 Taite, säkeistö
 Sikermä
 Jakso
 Yksiö
 Kehiö
 Täysiö
 Täysiösarja

Iskun puolestaan voidaan katsoa jakautuvan seuraavanlaisesti:
 täyspitkä (1) (taaaa)
 spondee (1/2 + 1/2) (taa taa)
 daktyyli (1/2 + 1/4 + 1/4) (taa ti ti)
 vastadaktyyli (1/4 + 1/4 + 1/2) (ti ti taa)
 (1/2. 1/4) (ta-aa ti)
 (1/4 1/2.) (ti ta-aa)
 synkooppi (1/4 + 1/2 + 1/4) (ti taa ti)
 trioli (1/3 + 1/3 + 1/3) (ti ti ti)
 nelisävel (1/4 + 1/4 + 1/4 + 1/4) (ti ti ti ti)

Kirjallisuutta 
 Krohn, Ilmari: Musiikin teorian oppijakso, osa I: Rytmioppi. WSOY 1958.

Aiheesta muualla 

Musiikin teoria
Seulonnan keskeiset artikkelit