Markus Kankaanperä

Markus Kankaanperä (s. 27. huhtikuuta 1980 Skellefteå, Ruotsi) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan SM-liigaa JYPissä, Hämeenlinnan Pallokerhossa, Jokereissa, Helsingin IFK:ssa, Tapparassa ja Vaasan Sportissa yhteensä 1054 runkosarjaottelua tehopistein 55+132=177 ja 166 playoff-ottelua tehopistein 7+18=25. Kankaanperä on kauden 2021–2022 jälkeen Kristian Kuuselan ohella kaikkien aikojen toiseksi eniten runkosarjaotteluita SM-liigassa pelannut pelaaja Jan Latvalan jälkeen. Hän on myös SM-liigan kaikkien aikojen eniten runkosarjassa jäähyminuutteja kerännyt pelaaja 2131 minuutillaan. Kankaanperä voitti urallaan Suomenmestaruuden HIFK:ssa vuonna 2011 ja Tapparassa vuonna 2016, SM-hopeaa Jokereissa vuosina 2005 ja 2007 sekä Tapparassa vuosina 2014 ja 2015. SM-pronssia Kankaanperä voitti HPK:ssa vuonna 2002 ja HIFK:ssa vuonna 2018. Vuosina 2016–2018 hän toimi Sportin kapteenina. Kankaanperä pelasi urallaan myös Ruotsissa, Saksassa, Britanniassa ja Italiassa. Hän pelasi myös kuusi A-maaottelua. 

Kankaanperä oli pelityyliltään puolustava puolustaja, joka kykeni myös tukemaan kohtuullisen hyvin hyökkäyksiä. Hänet tunnettiin myös varsin aggressiivisena pelaajana.

Ura

Seuraura 
Kankaanperä syntyi Ruotsin Skellefteåssa hänen isänsä Arin pelatessa Skellefteå AIK:n joukkueessa. Hän kuitenkin kasvoi Suomessa ja aloitti jääkiekkoilun JYPissä. Kankaanperä voitti joukkueessa B-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 1998, vaikka suurin osa kaudesta 1997–1998 hänellä eteni JYPin A-nuorissa. Kankaanperä debytoi JYPin SM-liigajoukkueessa seuraavalla kaudella 1998–1999, jolloin hän teki 50 runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä. Jäähyminuutteja kertyi 85. Kankaanperä teki liigadebyyttinsä 17. syyskuuta 1998 vieraissa Tampereen Ilvestä vastaan. Vancouver Canucks varasi hänet kahdeksannella kierroksella 218. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 1999. 

Kankaanperän maalitili SM-liigassa avautui hänen kolmannella kaudellaan 2000–2001, Kankaanperän uran 110. SM-liigan runkosarjaottelussa 14. lokakuuta 2000 ylivoimalla Tapparaa vastaan. Hänen osumansa jäi JYPin 4–1-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Kankaanperä palkittiin ottelun Ilta-Sanomien yhden tähden tähtipelaajana. Kaikkiaan hän teki kauden aikana viisi maalia ja yhdeksän tehopistettä.

Kaudeksi 2001–2002 Kankaanperä siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Hämeenlinnan Pallokerhoon. Hän voitti joukkueen sisäisen jäähypörssin 80 minuutillaan. Kankaanperää peluutettiin kauden aikana myös nelosketjussa tilaa tekevänä laitahyökkääjänä. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Toukokuussa 2002 Kankaanperä teki kaksivuotisen sopimuksen Jokereiden kanssa. Hän sai samana kesänä myös tulokassopimustarjouksen Kankaanperän varanneelta NHL-joukkue Vancouver Canucksilta, mutta hän kuitenkin kieltäytyi siitä. Kankaanperä voitti kaudella 2002–2003 Jokereiden sisäisen jäähypörssin 94 minuutillaan, joilla hän sijoittui SM-liigan jäähypörssissä yhdeksänneksi. Kankaanperä edusti Jokereita kauden aikana myös Continental Cupissa, jonka joukkue voitti. Kaudella 2003–2004 hän oli kuudella osumallaan Jokereiden eniten maaleja tehnyt puolustaja Martti Järventien kanssa. Kankaanperä sijoittui 101 minuutillaan SM-liigan jäähypörssissä yhdeksänneksi. Hän edusti Jokereita kauden aikana myös Spengler Cupissa. Huhtikuussa 2004 Kankaanperä teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Jokereiden kanssa.

Kauden 2004–2005 päätteeksi Kankaanperä voitti SM-hopeaa. Kaudella 2005–2006 hän keräsi SM-liigan yhden kauden jäähyennätyksensä 182 minuutillaan, joilla Kankaanperä sijoittui jäähypörssissä neljänneksi. Kaudella 2006–2007 hän nousi Jokereiden puolustuksen fyysiseksi johtajaksi. Kankaanperä oli yhdeksällä osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja. Hän jakoi 136 minuutillaan SM-liigan jäähypörssin yhdeksännen sijan Tapparan Teemu Laineen ja joukkuetoverinsa Robert Schnábelin kanssa. Kankaanperä voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Ruotsiin ja Elitserien-joukkue Brynäs IF:ään. Kankaanperä sijoittui 114 minuutillaan liigan jäähypörssissä yhdeksänneksi.

Kankaanperä ei jatkanut Brynäsissä enää toista sopimuskauttaan, vaan hän palasi kaudeksi 2008–2009 Suomeen ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Helsingin IFK:hon. Kankaanperä sai aiempaa enemmän ylivoima-aikaa ja väläytteli myös hyökkäyspään osaamistaan, josta kertoi myös SM-liigan yhden kauden piste-ennätys tehoilla 4+16=20. Kaudella 2009–2010 hän jakoi 137 minuutillaan liigan jäähypörssin neljännen sijan Lukon Charlie Cookin kanssa. Tammikuussa 2010 Kankaanperä teki kaksivuotisen jatkosopimuksen HIFK:n kanssa. Kaudella 2010–2011 hän sijoittui 145 minuutillaan SM-liigan jäähypörssissä kolmanneksi. Kankaanperä voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Kaudella 2011–2012 hän oli noin kolme kuukautta sivussa jalkavamman vuoksi, jonka takia Kankaanperä pelasi runkosarjassa vain 29 ottelua.

Kaudeksi 2012–2013 Kankaanperä siirtyi Tapparaan. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi ja voitti Tapparan sisäisen tehotilaston lukemalla +21. Kankaanperä voitti myös SM-liigan jäähypörssin 166 minuutillaan. Hän myös nousi 19. lokakuuta 2012 SM-liigan kaikkien aikojen jäähypörssin kärkeen Pasi Peltosen ohi. Kankaanperä voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa, kuten myös seuraavan kauden 2013–2014 päätteeksi. Toukokuussa 2014 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Tapparan kanssa. Kaudella 2014–2015 Kankaanperä jakoi 97 minuutillaan SM-liigan jäähypörssin kuudennen sijan joukkuetoverinsa Josh Greenin kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi jo kolmannen kerran peräkkäin SM-hopeaa. Toukokuussa 2015 Kankaanperä teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Tapparan kanssa. Kauden 2015–2016 päätteeksi hän voitti Suomenmestaruuden.

Kaudeksi 2016–2017 Kankaanperä siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Vaasan Sportiin, jota valmensi hänelle Jokereista tuttu entinen joukkuetoveri Tomek Valtonen. Kankaanperä nimettiin Sportin kapteeniksi. Hän voitti kauden päätteeksi toisen kerran SM-liigan jäähypörssin 158 minuutillaan. Kesken kauden 2017–2018, tammikuussa 2018 Sport vuokrasi Kankaanperän loppukaudeksi aiempaan seuraansa Helsingin IFK:hon. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Toukokuussa 2018 Kankaanperä teki HIFK:n kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. 4. tammikuuta 2019 hän pelasi uransa 1000. SM-liigan runkosarjaottelun kaikkien aikojen kolmantena pelaajana Erik Hämäläisen (1001 ottelua) ja Jan Latvalan (1230 ottelua) jälkeen. 11. tammikuuta 2019 Kankaanperä nousi Hämäläisen ohi kaikkien aikojen ottelutilastossa toiseksi. Helmikuussa 2019 hän teki HIFK:n kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

Alkukaudella 2019–2020 Kankaanperä ehti pelata neljässä ottelussa, kunnes hän loukkaantui syyskuussa 2019 ja joutui yli neljäksi kuukaudeksi sivuun. Kankaanperä palasi kaukaloihin tammikuussa 2020. Hän pelasi vain kaksi ottelua, kunnes helmikuussa Kankaanperä jätti HIFK:n ja siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Saksan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle DEL2-liigan Löwen Frankfurtiin. Lokakuussa hän siirtyi loppukauden 2020–2021 kattavalla sopimuksella Mestis-joukkue Joensuun Kiekko-Poikiin oltuaan alkukauden ilman sopimusta. Kankaanperän sopimus sisälsi option SM-liigaan tai ulkomaille siirtymisestä. Tammikuussa 2021 hän käytti sopimuksessaan olleen option ja palasi loppukauden kattavalla sopimuksella Hämeenlinnan Pallokerhon SM-liigajoukkueeseen. Joukkuetta valmentaa Kankaanperälle Löwen Frankfurtista tuttu Matti Tiilikainen. HPK:hon siirryttyään Kankaanperällä oli ensin kärsittävänään kolmen ottelun pelikielto viimeisen Mestis-ottelunsa taklauksesta.

Kauden 2021–2022 kynnyksellä Kankaanperä siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Britannian EIHL-liigan skotlantilaisjoukkue Dundee Starsiin. Hän toimi joukkueen varakapteenina. Kesken kauden, helmikuussa 2022 Kankaanperä siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella monikansallisen ICE Hockey Leaguen italialaisjoukkue HC Bolzanoon.

Syyskuussa 2022 Kankaanperä vahvisti LiigaLize-podcastissa lopettaneensa pelaajauransa.

Maajoukkueura 

Kankaanperä pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 1999 ja 2000 sekä alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1998, jolloin hän voitti hopeaa. Kankaanperä pelasi myös kuusi ottelua Suomen A-maajoukkueessa ilman tehopisteitä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Sweden Hockey Gamesin avausottelussa 5. helmikuuta 2004 Helsingin Hartwall Arenassa Tšekkiä vastaan. Ikäkausimaajoukkueissa Kankaanperä pelasi yhteensä 44 nuorten ja 43 poikien maaottelua.

Muuta 
Markuksen pikkuveljet Mikko ja Samuli pelasivat omilla urillaan myös SM-liigatasolla. Veljesten isä Ari toimi JYPin kapteenina kaudella 1985–1986 ja kuului vuoden 1976 MM-joukkueeseen. Heidän setänsä Risto Kankaanperä pelasi myös jääkiekkoa SM-liigatasolla. Veljesten serkku Tapio Sammalkangas pelasi omalla urallaan pudotuspelit mukaan lukien puolustajana yli 700 SM-liigaottelua.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Vancouver Canucksin varaamat pelaajat
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt