Neue Slowenische Kunst

Neue Slowenische Kunst (saksaa, suom. Uusi Slovenialainen Taide) eli NSK on vuonna 1984 Jugoslaviassa (nykyisen Slovenian alueella) perustettu taiteilijaryhmä, joka julistautui vuonna 1992 itsenäiseksi mikrovaltioksi. Valtiolla ei – suurlähetystöjä lukuun ottamatta – ole kolmiulotteista maaperää, vaan se sijaitsee ajassa. NSK:ta onkin kutsuttu maailman ensimmäiseksi globaaliksi valtioksi.

NSK:n perusti kolme erilaista taiteilijaryhmää: Laibach (musiikki), IRWIN (kuvataide) ja Gledališce Sester Scipion Nasice (teatteri, vaihtoi nimensä vuonna 1987 muotoon Gledališce Rdeci Pilot ja vuonna 1990 nykyiseen muotoon Kozmokineticni Kabinet Noordung). Joukkoon on liittynyt tai sen keskuudessa on syntynyt myös muita toimintaryhmiä: Novi Kolektivizem (grafiikka), Retrovision ja Kinetikon Pictures (elokuva) sekä Department of Pure and Applied Philosophy (filosofia).

IRWIN-taiteilija Miran Moharin mukaan saksan kielen käyttäminen NSK:n nimessä johtuu kaksoismerkityksestä, joka saksan kielellä oli Jugoslaviassa toisen maailmansodan jälkeen: se oli miehittäjien kieli, mutta toisaalta myös kehittyneen kulttuurin ja filosofian kieli.

Jugoslavia hajosi 1990-luvun alussa, mikä vaikutti NSK:n ainutlaatuiseen metamorfoosiin taiteilijakollektiivista valtioksi. Taiteilijat tekivät siis ryhmästään kotimaansa. Laibachin puhemies Ivan Novak onkin sanonut, että yhtye edustaa maailmalla NSK-valtiota virallisesti ja Sloveniaa epävirallisesti.

NSK ei yleisesti tunnettujen standardien mukaan ole tosiasiallisesti valtio, sillä siltä puuttuu mm. valtaa käyttävä hallinto, valuutta ja maantieteellinen sijainti. Tosin sillä on lyhytaikaisesti ollut maa-alueita NSK-aiheisten tapahtumien yhteydessä ainakin Berliinissä lokakuussa 1993 ja Sarajevossa marraskuussa 1995. Laibach saapui kaupunkiin kaksi päivää aikaisemmin kuin Naton joukot ja he julistivat Sarajevon NSK:n alueeksi, myöntäen samalla satoja NSK:n passeja. Monet onnistuivat pakenemaan maasta näiden passien avulla.

Mainituista puutteista huolimatta NSK:lla on eräitä piirteitä, jotka tavallisesti liitetään suvereeneihin valtioihin. Näistä tunnetuimpia ovat NSK:n omat passit, suurlähetystöt sekä kansallislaulu The Great Seal. Internetistä NSK:n passin voi tilata periaatteessa kuka tahansa. Passeilla on ylitetty valtioiden välisiä rajoja, vaikka tämän ei juridisessa mielessä oikeastaan pitäisi onnistua. NSK:n passin omistaminen merkitsee vain NSK:n kansalaisuutta, ei NSK-taiteilijakollektiivin jäsenyyttä. Suurlähetystöjä NSK-valtiolle on avattu ainakin Moskovassa, Gentissä ja Pekingissä. NSK:n suurlähetystöt ovat kuitenkin yleensä varsin lyhytaikaisia ja niiden asema on diplomaattisessa katsannossa täysin epävirallinen, sillä yksikään maa ei ole tunnustanut NSK:n itsenäisyyttä. Kansallislaulu The Great Seal julkaistiin Laibachin Opus Dei -albumilla vuonna 1987, jo ennen kuin NSK julistautui valtioksi. Yhtye julkaisi kappaleesta hieman erilaisen, NSK-nimisen version vuonna 2006 ilmestyneellä Volk-levyllään.

Kaiken kaikkiaan termi mikrovaltio kuvaa NSK:ta selvästi paremmin kuin valtio. Tästä huolimatta jälkimmäistä sanaa käytetään NSK:sta puhuttaessa yleisemmin.

Elokuussa 2003 NSK:lla oli lyhytaikainen suurlähetystö Helsingissä useita mikrovaltioita esitelleen Amorph!03-tapahtuman yhteydessä. NSK:ta edustamassa olivat tuolloin ainakin Peter Mlakar ja Darko Pokorn. Lisäksi Laibach esiintyi Helsingissä tapahtuman aikana.

Ensimmäinen NSK:n kansalaisten kongressi järjestettiin Berliinissä lokakuussa 2010. Tapahtumaan osallistui useita, toisistaan riippumattomia delegaatioita. Kongressissa kartoitettiin kansalaisten näkemyksiä mikrovaltiostaan ja suunniteltiin sen tulevaa kehitystä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 nskstate.com 

Mikrovaltiot
Taiteilijaryhmät