Lehtivihreä

Lehtivihreä eli klorofylli on orgaaninen molekyyli, jonka avulla kasvit yhteyttävät. Tätä valon avulla tapahtuvaa yhteyttämistä kutsutaan fotosynteesiksi. Klorofyllit a, b, d ja f ovat rakenteeltaan magnesium-keskusatomillisia porfyriinejä, joihin on esteröitynyt pitkä alkoholi; klorofylli c:stä tämä sivuketju puuttuu. Fotosynteesin valoreaktioissa valoenergia muuttuu kemialliseksi energiaksi elektronin siirtyessä reaktiokeskusklorofylliltä (valoreaktio II:ssa P680, valoreaktio I:ssä P700) elektroninvastaanottajalle.

Kasveilla ja levillä lehtivihreä sijaitsee viherhiukkasten eli kloroplastien tylakoidikalvoissa. Viherhiukkaset ovat yhteyttämisestä vastaavia soluelimiä. Viherhiukkasten esi-isien, syanobakteerien, tylakoidikalvot ovat solulimassa. Happea tuottamattomaan fotosynteesiin pystyvillä bakteereilla on klorofyllin sijaan bakteeriklorofylliä. Viherhiukkasia on lehdissä ja usein myös muissa kasvin maanpäällisissä osissa, ja ne ovat lähinnä vastuussa kasvien vihreästä väristä. Klorofyllimolekyylit absorboivat hyvin valon sinisiä ja punaisia aallonpituuksia, mutta huonosti vihreitä. Lehdet ovat vihreitä, koska valoa heijastuu lehden sisärakenteista, kuten solunseinistä, ja vihreä valo rikastuu heijastuneessa valossa, koska klorofylli imee punaisen ja sinisen.

Lehtivihreän rakenteen selvitti saksalainen Nobel-kemisti Richard Willstätter.

Lehtivihreää eli klorofylliä ja klorofylliiniä käytetään myös elintarvikkeiden lisäaineena E-koodilla E 140. Myös näiden johdannaisia, klorofylli- ja klorofylliinikuparikomplekseja, käytetään elintarvikkeiden lisäaineena E-koodilla E 141.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kasvikset: Klorofyllit 
 Coloria.net: Lehtivihreä, klorofylli, klorofyllikuparikompleksi
 Chlorophyll 
 Chlorophylls – natural solar cells  (pdf)

Kasvianatomia
Yhteyttäminen
Elintarvikevärit
Seulonnan keskeiset artikkelit