Stiv Bators

Stiv Bators (vuoteen 1986 asti Stiv Bator, oik. Steven John Bator; 22. lokakuuta 1949 Youngstown, Ohio, Yhdysvallat – 3. kesäkuuta 1990 Pariisi, Ranska) oli yhdysvaltalainen rock- ja punk rock -laulaja sekä kitaristi. Hänet muistetaan parhaiten yhtyeistä Dead Boys vuosina 1976–1978 ja The Lords of the New Church vuosina 1981–1988.

Ura 

Uransa aikana Bator oli mukana useissa eri yhtyeissä, kuten Rocket From The Tombs, Frankenstein, The Wanderers ja  The Whores of Babylon (Dee Dee Ramonen ja Johnny Thundersin kanssa). Sooloartistina hän levytti Bomp! Recordsille.

Dead Boysin laulajana ja johtohenkilönä Bators oli yksi punk rockin tärkeimpiä edelläkävijöitä niin tyylillisesti kuin musiikillisestikin. Bators ja Dead Boys esiintyi vuonna 1977 Ross McLarenin ohjaamassa punk rock -elokuvassa Crash 'n' Burn. Samoihin aikoihin yhtyeestä tuli newyorkilaisen rock-klubin CBGB's suosikkiesiintyjä.

Tämän jälkeen hän esiintyi eri elokuvissa, kuten vuonna 1981 John Watersin Polyesterissä. Seitsemän vuotta myöhemmin hän esiintyi Tapeheads-elokuvassa The Blender Childrenin laulaja Dick Slammerina.

1980-luvulla Batorsilla oli suhde Liv Tylerin äidin, laulajan ja mallin Bebe Buellin kanssa ja pari asettui asumaan Bangoriin Maineen. Yllättäen Bators muutti pian Englantiin perustamaan yhtyettä The Wanderers henkilöiden kanssa, jotka olivat Sham69:n ydinjäseniä. 

Bator ei ehtinyt saada koskaan lapsia. Hän nai Anastasia Maisoneuven, mutta erosi pian hänestä. Vuonna 1983 Bator soitteli ja oli tekemisissä Lontoossa suomalaisen Hanoi Rocksin kanssa. Hanoi Rocksin laulaja Michael Monroe alkoi seurustella Batorsin entisen vaimon Anastasia Maisoneuven kanssa. Maisoneuvesta tuli taas Hanoi Rocksin kitaristin Andy McCoyn ensimmäinen vaimo. Hanoi Rocksin hajottua kesällä 1985 Michael Monroe sävelsi kappaleita Lontoon kämppäkaverinsa Stiv Batorin kanssa vuodet 1985–1986. Michael Monroe ja Stiv Bator lähtivät joulukuussa 1985 Yhdysvaltoihin työstämään Little Stevenin  levyn Sun City - Artists United Against Apartheid  nimikappaleen videota New Yorkiin. He olivat jo olleet mukana itse levyn teossa. Monroe kuitenkin ihastui nauhoitusten aikana kaupunkiin niin, että päätti jäädä sinne. Samoihin aikoihin Stiv Bator lisäsi sukunimensä loppuun ylimääräisen S-kirjaimen. Lontoosta Stiv Bators muutti Pariisiin The Lords of The New Churchin hajottua vuonna 1988. 

Vuonna 1990 päihtynyt Bators jäi auton yliajamaksi Pariisissa. Hänet vietiin sairaalaan, mutta sieltä hänet lähetettiin kotiinsa. Seuraavan yön aikana hän kuoli aivotärähdyksen seuraamuksiin. Vahvistamattomien huhujen mukaan rocklegenda Jim Morrisonia ihaillut Bators oli aiemmin ehdottanut, että hänen tuhkansa tulisi sirotella Morrisonin haudalle Pariisiin.

Soolotuotanto

Albumit 
Disconnected - 1980  
The Lord and the New Creatures  - 1983  
Live at the Limelight - 1988   
I Wanna Be a Dead Boy... - 1992 
L.A. L.A. - 1994 
Sonic Reducer - Les Genies Du Rock - 1994 
The Last Race - 1996 
L.A. Confidential - 2004

Aiheesta muualla 
Stiv Bators

Yhdysvaltalaiset rocklaulajat
Yhdysvaltalaiset punkmuusikot
Yhdysvaltalaiset kitaristit
Vuonna 1949 syntyneet
Vuonna 1990 kuolleet