Lyyraturska

Lyyraturska (Pollachius pollachius) on Luoteis-Euroopan vesien turskakala.

Ulkonäkö
Muiden turskaheimon kalojen tapaan lyyraturskalla on kolme selkäevää ja kaksi peräevää. Lajin tunnistaa eteen työntyvästä alaleuasta. Lyyraturska kuuluu samaan sukuun kuin seiti, josta sen erottaa leuan viiksisäikeen puuttuminen ja jyrkemmin kaartuva kylkiviiva. Lyyraturskan pituus täysikasvuisena on noin 60–75 cm.

Levinneisyys
Lyyraturskan esiintymisalue ulottuu Islannista ja Pohjois-Norjasta Biskajanlahdelle, mutta keskittyy Pohjanmereen ja Britteinsaarten ympäristöön. Paikoitellen lajia esiintyy myös Itämeren läntisissä osissa, ja sitä on tavattu satunnaisesti myös Viron rannikolta.

Elintavat
Nuoret kalat ovat pelagisia ja elävät lähellä rantaa, vanhemmat vaeltavat ulommas, mutta elävät kuitenkin alle 200 metrin syvyydessä kalliopohjilla. Lyyraturskat ovat petoja, jotka saalistavat kaloja, lähinnä kilohailia, silliä, makrillia ja tuulenkalaa sekä äyriäisiä.

Kalastus ja käyttö
Lyyraturska on talouskala, muttei vanhastaan ole kuulunut kaupallisesti keskeisiin pyyntikohteisiin. Sitä saadaan sekasaaliina muun kalastuksen yhteydessä. Pyytämiseen käytetään lähinnä seisovia pyydyksiä kuten verkkoja ja pitkääsiimaa.

Vuonna 1987 FAO:n ilmoittama kokonaissaalis oli suurimmillaan, 17 900 tonnia, vuonna 2005 noin 11 000 tonnia. Tärkeimmät pyyntimaat ovat Norja ja Ranska. Lajin kannan kestävyyttä ei ole arvioitu, mutta varovaisuusperiaatteella vuoden 2008 ohjeelliseksi saaliskiintiöksi oli sovittu noin 18 000 tonnia.

Lyyraturskaa käytetään Englannissa fish’n’chips -annoksiin, ja sitä suositellaan ekologisena vaihtoehtona, koska se ei ole uhanalainen.

Lähteet

Pollachius pollachius. FAO Species Catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world.
Seafish guide to responsible sourcing of Pollack . Seafish - Business to Business Extranet.
Pollachius pollachius (Linnaeus, 1758) FAO. Species Fact Sheets.

Turskakalat

ko:북대서양대구