ʻOkina

ʻOkina on havaijissa ja eräissä muissa polynesialaisissa kielissä käytettävä kirjain, joka ääntyy glottaaliklusiilina . Se on konsonantti, joka voi esiintyä vain joko sanan alussa jonkin vokaalin edessä, kuten itse kirjaimen nimessä, tai sanan sisällä kahden vokaalin välissä, kuten Havaijin omakielisessä nimessä Hawai‘i . ʻOkina on nimenomaan havaijinkielinen nimi, joka kirjaimellisesti tarkoittaa erotinta. ʻOkina muuttaa paitsi äänneasua mutta myös merkityksiä (esim. moa vs moʻa; kana vs. keitetty). 

Tongassa vastaavan kirjaimen nimi on fakauʻa, wallisissa fakamoga, tahitissa ʻeta ja rarotongassa ʻamata, joista kukin tavalla tai toisella viittaa kurkussa ääntyvään, kovaan tai glottaaliseen äänteeseen. Samoan kielen koma liliu ’pilkku ylösalaisin’ luonnehtii merkin ulkoasua. 

Vuonna 2012 Samoa päätti palauttaa ʻokinan osaksi virallista kirjaimistoa. 

Ulkoasustaan huolimatta ʻokina ei ole heittomerkki eikä ylipäätään välimerkki, vaan kirjain tai joidenkin luonnehdintojen mukaan tarke. Aakkosena ʻokina on yksilajinen, joten sillä ei ole erikseen suur- ja pienaakkosmuotoa; tarvittaessa suuraakkosena kirjoitetaan ʻokinaa seuraava vokaali.

Kirjaimen perusulkoasu on havaijin ja tongan oikeinkirjoituksessa vakioitu, ja Unicode-merkistössä sitä vastaa tarkkeenomainen ylösalainen pilkku (U+02BB), joka ei kuitenkaan sisälly kaikkiin fontteihin. Tavallisesti samannäköinen on ylösalainen puolilainausmerkki (U+2018), jota usein käytetäänkin ʻokinan korvikkeena, mutta se voi joissain fonteissa näyttää käänteiseltä puolilainausmerkiltä. Myös heittomerkkiä tai jopa gravisaksenttia saatetaan käyttää ʻokinan korvikkeena, vaikka kumpikin on tähän tarkoitukseen periaatteessa väärän muotoinen.

Lähteet 

Okina
Havaijin kieli