Sven-Göran Eriksson

Sven-Göran "Svennis" Eriksson (s. 5. helmikuuta 1948) on ruotsalainen jalkapallovalmentaja, joka on taustaltaan metsäsuomalainen.  

Hän on valmentanut aiemmin urallaan useita Euroopan huippuseuroja sekä Englannin, Meksikon ja Norsunluurannikon maajoukkueita

Ura

Torsbyssä, Värmlannissa syntyneellä Erikssonilla on taustallaan vaatimaton pelaajaura alasarjoissa, joka päättyi loukkaantumiseen 1975. Tällöin Eriksson aloitti valmentajana Degerfors IF:ssä, jonka nosti kolmannesta divisioonasta ensimmäiseen kolmessa vuodessa. Menestys Degerforsissa sai suurempien seurojen mielenkiinnon heräämään, ja vuonna 1979 Eriksson liittyi IFK Göteborgiin. Hän voitti ensimmäisellä kaudellaan Ruotsin mestaruuden. Vuonna 1982 Eriksson valmensi Göteborgin triplaan: liigan, cupin ja UEFA Cupin voittoon (Göteborg löi UEFA Cupin loppuottelussa Hamburger SV:n yhteismaalein 4–0).

IFK Göteborgin menestys Euroopassa johti pestiin portugalilaiseen SL Benficaan, joka voitti Erikssonin ensimmäisellä kaudella Portugalin mestaruuden ja selviytyi UEFA Cupin finaaliin. Seuraavan vuoden toisen mestaruuden jälkeen Eriksson siirtyi AS Romaan. Sieltä hän ei saanut aiemman kaltaista välitöntä menestystä, mutta AS Roma voitti kuitenkin Italian Cupin 1986.

Kahden palkinnottoman ACF Fiorentinan vuoden jälkeen Eriksson palasi Benficaan 1989, jossa hän johdatti joukkueen Euroopan Cupin finaaliin (häviten AC Milanille 1–0) ja Portugalin mestaruuteen 1991. Eriksson palasi Italiaan vuonna 1992, tällä kertaa UC Sampdoriaan, mutta voitti vain Italian cupin 1994. 

Eriksson sai lopulta suurta menestystä Italiassa liityttyään S.S. Lazioon 1997, joka voitti Italian cupin 1998 ja 2000, Cup-voittajien cupin (1999, viimeinen kyseinen turnaus), ja Serie A:n mestaruuden vuonna 2000, mikä oli vasta toinen Lazion saavuttama Italian mestaruus.

Eriksson valittiin Englannin maajoukkuevalmentajaksi Kevin Keeganin jälkeen alkuvuodesta 2001. Hän oli Englannin maajoukkuehistorian ensimmäinen ulkomaalainen valmentaja, joten valinta herätti kohua. Erikssonin alaisuudessa Englanti selvitti kaikki karsinnat varmasti, mutta arvokisoissa tie katkesi pudotuspeleissä (MM-kisoissa 2002 puolivälierissä Brasilialle, EM-kisoissa 2004 puolivälierässä Portugalille, ja MM-kisoissa 2006 taas puolivälierässä Portugalille).

Eriksson jätti Englannin jalkapallomaajoukkueen päävalmentajan tehtävät kesällä 2006 Englannin pudottua Saksan MM-kisoista. Erottamiseen vaikuttivat Erikssoniin Britanniassa liitetyt monet skandaalit naisjuttuineen ja "valešeikin", toimittaja Mazer Mahmoodin tekemä haastattelu. Eriksson voitti häntä vastaan nostamansa oikeusjutun vuonna 2017 ja Mahmood tuomittiin rahakorvauksiin.

Eriksson yhdistettiin Manchester Cityyn sen jälkeen kun seura oli siirtymässä Thaimaan entisen pääministerin Thaksin Shinawatran omistukseen. Hän solmi Cityn kanssa kolmivuotisen sopimuksen kesäkuussa 2007. 

Erikssonin johdolla Manchester City nousi taistelemaan eurocup-paikoista Englannin Valioliigassa kaudella 2007–2008. City voitti muun muassa molemmat Manchesterin derbyt Unitedia vastaan. Huonon kevätkauden myötä Erikssonin luotsaama City putosi kuitenkin Valioliigassa yhdeksänneksi. Kauden jälkimainingeissa huhut Erikssonin ja Cityn omistajan Thaksin Shinawatran riidoista voimistuivat. Lopulta kesäkuun alussa Eriksson jätti tehtävänsä Cityn päävalmentajana.  Muutaman päivän kuluttua hänet valittiin Meksikon maajoukkuevalmentajaksi. 

Eriksson sai Meksikossa paljon kritiikkiä osakseen maajoukkueen ailahtelevien otteiden vuoksi. Alueen MM2010-karsinnoissa Meksikolla oli lokakuussa mahdollisuus varmistaa jatkopaikkansa ottelussa Kanadaa vastaan, mutta vierailijat jäivät 2–2 tasapeliin. Vain hiukan aiemmin Jamaika oli yllättänyt Erikssonin miehistön.  Eriksson sai potkut Meksikon peräsimestä huhtikuun alussa, kun joukkue oli hävinnyt Hondurasille 3–1.

Heinäkuussa 2009 Eriksson siirtyi Englannin kakkosliigassa pelaavan Notts Countyn urheilutoimenjohtajaksi. 

Lokakuussa 2009 uutisoitiin, että Eriksson olisi siirtymässä Pohjois-Korean maajoukkueen päävalmentajaksi valmistamaan sitä kesän 2010 MM-kisoihin.  Erikssonin mahdollinen siirtyminen Ruotsin maajoukkuevalmentajaksi oli lokakuun alussa myös jatkuvan spekuloinnin kohteena. Lopulta Notts County vihelsi pelin poikki ja ilmoitti ettei Eriksson lähde seurasta mihinkään.  Talven myötä huhut Erikssonin ja Tord Gripin lähdöstä Notts Countysta ovat vahvistuneet sponsorikadon vuoksi. Päävalmentajaksi houkutellun Hans Backen pikapesti on myös lisännyt huhuja Erikssonin lähdöstä.  Lopulta Eriksson ilmoitti helmikuussa 2010 lähtevänsä Notts Countysta, jonka omistajat vaihtuivat kolmannen kerran vuoden sisällä.  

Maaliskuussa 2010 Eriksson nimitettiin Norsunluurannikon jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi. Eriksson johdatti Norsunluurannikon kesän 2010 jalkapallon MM-kisoihin huonosti menneen Afrikan mestaruusturnauksen jälkeen. Norsunluurannikko avasi kisansa tasapelillä Portugalia vastaan, mutta tappio Brasilialle pudotti joukkueen lopulta jatkosta. Edes voitto Pohjois-Koreasta ei enää pelastanut Norsuja. Putoamisesta huolimatta Eriksson piti Norsujen esiintymistä hyvänä.  Eriksson ilmoitti putoamisen jälkeen myös jättävänsä maajoukkueen alustavan sopimuksen mukaisesti kisaurakan päätyttyä.  Hän kuitenkin kävi turnauksen jälkeen neuvotteluja nelivuotisesta jatkosopimuksesta maan jalkapalloliiton kanssa, mutta ne päättyivät tuloksetta elokuun alussa. Suurimmat erimielisyydet koskivat palkkausta. 

Lauantaina 2. lokakuuta 2010 Soccernet uutisoi, että Eriksson nimitetään maanantaina Englannin Mestaruussarjan hännille juuttuneen Leicester Cityn päävalmentajaksi.  Hän allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Leicesterin kanssa sunnuntaina.  Pesti päättyi kuitenkin ennen aikojaan, kun seura purki Erikssonin sopimuksen jo lokakuun lopulla 2011. Erikssonin viimeiseksi otteluksi Leicesterin valmentajana jäi 0–3 kotitappio Millwallia vastaan. Mestaruussarjassa seura oli vasta sijalla 13. 

Tammikuun puolivälissä 2013 Eriksson palasi pitkällisen spekuloinnin jälkeen Saksan 2. Bundesliigassa kuudentena majailleen TSV 1860 Münchenin päävalmentaja.  Pari päivää ilmoituksen jälkeen uutisoitiin, että Svennis olisi lopulta kieltäytynyt TSV:n tarjouksesta.  Tammikuun lopulla Svenniksestä tuli Al Nasrin tekninen johtaja.  Valmennustehtäviin Eriksson palasi vajaan kahden vuoden tauon jälkeen kesäkuussa 2013, kun Kiinan Superliigassa pelaava Guangzhou R&F FC palkkasi hänet päävalmentajakseen. 

Erikssonin johdolla Guangzhou sijoittui kaudella 2014 Kiinan liigassa kolmanneksi. Tuloksesta huolimatta ruotsalainen lähti seurasta kauden jälkeen.  Kokeneen ruotsalaisvalmentajan ura kuitenkin jatkui Kiinassa, kun Shanghai SIPG palkkasi hänet päävalmentajaksi kaudeksi 2015.  Erikssonin johdolla Shanghai SIPG taisteli mestaruudesta, mutta joutui tyytymään ruotsalaisen debyyttikaudella kakkossijaan. Myös kausi 2016 päättyi mestaruustaistelun osalta karvaaseen pettymykseen, kun seura sijoittui liigassa kolmanneksi. Kauden jälkeen Eriksson jätti SIPG:n.

Joulukuun alussa 2016 kokeneen Erikssonin ura jatkui Kiinassa, kun hän teki sopimuksen Kiinan 1. divisioonassa pelaavan Shenzhenin kanssa. Erikssonin johdolla Shenzhen aloitti kautensa vahvasti kuudella perättäisellä voitolla, mutta kauden edetessä joukkue juuttui tappioputkeen. Yhdeksän voitottoman ottelun putki tiesi lopulta Erikssonille potkuja kesäkuussa 2017.

Lokakuussa 2018 Erikssonista tuli Filippiinien maajoukkueen päävalmentaja puolen vuoden sopimuksella. Erikssonin johdolla Filippiinit lähti maan historian ensimmäiseen Aasian mestaruusturnaukseen. Filippiinien taival katkesi jo alkulohkoon, kun ensikertalaiset hävisivät Etelä-Korealle, Kiinalle ja Kirgisialle. Filippiien historian ensimmäisen ja turnauksen ainoan maalin teki Stephan Shröck Kirgisiaa vastaan. Eriksson jätti tehtävänsä turnauksen jälkeen tammikuussa 2019 ja jatkoi Filippiinien liiton palveluksessa konsulttina.

Meriitit

 Ruotsin mestaruus: 1979, 1982
 Ruotsin cup: 1979, 1982

 Portugalin mestaruus: 1983, 1984, 1991
 Portugalin cup: 1983
 Portugalin supercup: 1990

 Italian mestaruus: 2000
 Italian cup: 1986, 1994, 1998, 2000
 Italian supercup: 1998
 Serie A:n vuoden valmentaja (Oscar del Calcio): 2000

 Euroopan cup: hopea 1990
 UEFA Cup: 1982
Hopeaa 1983
 Cup-voittajien cup: 1999
 UEFA Super Cup: 1999

 MM-puolivälierät: 2002, 2006
 MM-1.kierros: 2010
 EM-puolivälierät: 2004

Lähteet

Ruotsalaiset jalkapallovalmentajat
Vuonna 1948 syntyneet
Elävät henkilöt