Fokker

Fokker oli alankomaalaisen lentokonesuunnittelija Anthony Fokkerin (1890–1939) 21. heinäkuuta 1919 perustama lentokonetehdas.

Fokkerin saksalainen yhtiö ensimmäisessä maailmansodassa 

Fokker-Flugzeugwerke toimi Berliinin Johannisthalissa. Sen M.2-kone voitti Saksan keisarillisten ilmavoimien (pääesikunnan alainen toiminto, ei itsenäinen aselaji) tarjouskilpailun, ja yhtiöstä kasvoi vähitellen yksi Saksan suurimmista lentokonetehtaista. Vuonna 1913 tehdas muutti Schweriniin. 

Ensimmäisen maailmansodan alussa yhtiö teki yhtenä monista toimittajista erilaisia lentokoneita Saksan ilmavoimille. Kaupallinen läpimurto tuli sattumalta kesällä 1915, kun sodan osapuolet yrittivät kuumeisesti kehittää yksipaikkaisia hävittäjälentokoneita.

Ranskalainen hävittäjälentäjä ja urheilusankari Roland Garros oli asennuttanut nopeaan Morane-Saulnier-yksitasoonsa ainutlaatuisen potkurin läpi ampuvan konekiväärin. Potkuriin oli ruuvattu metallivahvikkeet, jotka kimpouttivat niihin osuneet luodit syrjään. Garros pystyi näin lentämään viholliskoneiden kimppuun ketterällä yksipaikkaisella koneella, eikä hänen tarvinnut varoa ilmassa vaurioittavansa omaa potkuriaan tai siipiään. Aiemmin valtaosa aseistetuista sotakoneista oli ollut hitaita kaksipaikkaisia, joissa tähystäjä oli toiminut käsin suunnattavan konekiväärin ampujana. Saksalaisten onneksi Garros teki huhtikuussa 1915 pakkolaskun heidän puolelleen. Fokker-yhtiön insinöörit pääsivät heti tutkimaan sotasaaliskonetta.

Yhtiö paranteli Garrosin ideaa. Se keksi mekaanisen tahdistuslaitteiston, joka esti konekiväärin laukeamisen silloin, kun potkurinlapa oli piipunsuun edessä. Uusi laite asennettiin Fokkerin kehittämään E.1-yksitasoon (E = Eindekker). Heinäkuusta 1915 alkaen tämä kevyt pieni hävittäjä alkoi kylvää tuhoa länsirintamalla vastustajan raskaiden ja hitaiden koneiden parissa. Fokkerin ”hittituotteen” menestyskausi kesti kevääseen 1916 asti. Vaikka E.1 oli lento-ominaisuuksiltaan oikukas kone, eikä tahdistinlaite toiminut täysin luotettavasti, ei vastapuolellakaan ollut parempia tarjolla. Näin hyvän alkumenestyksen jälkeen Fokkerilla oli etulyöntiasema Saksan ilmavoimien seuraavissa tarjouskilpailuissa. Yhtiötä suosittiin, vaikka kilpailijoista (muun muassa Albatros, Roland, Junkers) moni olisi tehnyt teknisesti yhtä toimivia tai edistyksellisempiä malleja.

Kuuluisin Fokkerin ensimmäisen maailmansodan konetyypeistä lienee ketterä Fokker Dr.I -kolmitaso. Ensimmäinen globaali ilmasodan sankari Manfred von Richthofen (”Punainen paroni”) käytti viimeisinä kuukausinaan kyseenomaista mallia. Teknisesti yhtiön onnistunein hävittäjä oli keväällä 1918 esitelty kaksitaso Fokker D.VII. Nopea, virtaviivainen ja kestävä vaneriverhoiltu kone oli niin pelätty vastustaja, että sodan jälkeen Saksaa kiellettiin nimeltä mainiten valmistamasta niitä. Seuraava malli, ylätaso Fokker D.VIII, olisi ollut vieläkin edistyksellisempi, mutta sitä Fokkerin tehtaat eivät ennättäneet saada kunnolla tuotantoon ennen Saksan häviötä.

Hävinneen Saksan kaaoksessa ylijäämä-Fokkerit kulkeutuivat talvella 1918–1919 hämärien liikemiesten kauppavälineinä ympäri Eurooppaa. Samoin keinoin Fokkerin tehdas siirtyi Alankomaihin. Yhtiön rahoittaja oli Steenkolen Handels Vereniging (nykyinen SHV Holdings), ja yhtiön nimi oli aluksi Nederlandse Vliegtuigenfabriek – Anthony Fokkerin osuus siitä piilotettiin ententen viranomaisilta. Tämä oli Saksan varautumista rauhanehtoihin.

Maailmansotien välissä 

Fokker avasi elokuussa 1919 Amsterdamissa tehtaan nimellä N.V. Nederlandse Vliegtuigenfabriek, ja sen pääomana oli 1,5 miljoonaa Alankomaiden guldenia. Anthony Fokker toi junalastin Fokker D.VII- ja C.I -sotilaskoneita sekä varaosia. 

1920-luvulla Fokkerin suurin menestys oli kolmimoottorinen F.VIIa/3m-matkustajakone (Trimotor), joka hallitsi Euroopan markkinoita, kunnes Saksan ja Yhdysvaltain kokometalliset matkustajakoneet saapuivat markkinoille 1930-luvun puolivälissä. Yhdysvaltoihin Fokker ei saanut myydä suoraan, vaan autoyhtiö Ford rakensi Fokker Trimotoria lisenssillä Ford Trimotor -nimellä.

1930-luvulla Fokkerin matkustajakoneet olivat merkittävässä markkina-asemassa globaaleilla markkinoilla. Fokker rakensi sotilaskoneita vain Alankomaiden, Tanskan ja Suomen ilmavoimille. Suomen ilmavoimat oli harvinainen poikkeus: se osti muun muassa Fokker C.V-, Fokker C.X-, Fokker D.X- ja Fokker D.XXI -koneita.

Toisen maailmansodan jälkeen 
Toinen maailmansota tuhosi Fokkerin tehtaat, joita oli käytetty Saksan sotataloudessa. 

Vuonna 1946 Alankomaihin perustettiin Nederlands Instituut voor Vlietuigontwikkeling (NIV, vuodesta 1971 alkaen NIVR (R = Ruimtevaart), jolloin mukaan tulivat toi avaruusteollisuuden tutkimustarpeet), jonka tarkoitus oli lentokoneteollisuuden jälleenrakentaminen. Samana vuonna alkoi Fokker S-11 -koulukoneen kehitystyö – Alankomaiden ilmavoimat olivat luvanneet suunnittelun alussa tilata suuren määrän koneita, mikä loi pohjan tehtaan toiminnalle.

Vuonna 1951 perustettiin uusi Fokkerin tehdas Amsterdamin Schipholin lentoaseman luo. Siellä rakennettiin muun muassa lisenssillä F-104 Starfighter (jonka kauppoihin liittyvästä lahjonnasta lankesi varjo kuningashuoneeseen, prinssi Bernhardiin, asti). Toinen tehdas sijaitsi Woensdrechtissä.

Vuonna 1958 tuli myyntiin Fokker F-27 ”Friendship”. Siitä tuli luokkansa menestynein: sitä myytiin noin 800 kpl vuosina 1958–1986. F-27-konetta seurasivat Fokker F-28 ”Fellowship”, Fokker F50, Fokker F70 ja Fokker F100. F-27-konetta käytetään yhä sekä sotilas- että siviilikoneena. Suomen ilmavoimat käyttää sitä muun muassa laskuvarjojoukkojen kuljetuskoneena. 

Vuonna 1969 Fokker liittoutui Bremenissä toimivan Vereinigte Flugtechnische Werken (osa ERNOa) kanssa, jolla oli monikansallinen omistuspohja. Yhtymä kehitti epäonnistuneen syöttöliikennekoneen VFW-614:n. Euroopan avaruusjärjestö tilasi ERNO-VFW-Fokker GmbH -yhtymältä kesäkuussa 1974 Spacelab-laboratorion Nasan avaruussukkulaan.

Loppu 
1990-luvun lopussa Schipholin lentoasemalla Amsterdamissa toiminut Fokker ajautui vaikeuksiin brasilialaisen Embraerin vallatessa moderneilla koneillaan Fokker Friendshipin kokoluokan markkinat. Yhtiö oli konkurssissa vuonna 1996. 

Alankomaalainen Stork Fokker Aerospace Group -yhtiö jatkaa Fokkerin toimintaa, mutta vain lentokoneiden osavalmistajana. 

Fokkerin avaruusosasto muuttui erilliseksi Dutch Space -yhtiöksi, joka siirtyi EADS:n omistukseen vuonna 2006.

Fokkerin lentokoneet

1912–1918 
 Fokker Spin
 Fokker M.1 - M.4 Spin (sotilasversio)
 Fokker W.1 - W.2
 Fokker A.III (M.5K)
 Fokker A.II (M.5L)
 Fokker M.6
 Fokker B.I (M.7 en M.10E)
 Fokker W.3
 Fokker A.I  (M.8)
 Fokker M.9
 Fokker B.II (M.10Z)
 Fokker E.I (M.5K/MG)
 Fokker E.II (M.14)
 Fokker E.III (M.14v)
 Fokker E.IV (M.15)
 Fokker M.16E ja M.16Z
 Fokker B.II (M.17Z)
 Fokker B.III (M.18Z)
 Fokker D.I (M.18E)
 Fokker D.II (M.17E)
 Fokker D.III (M.19)
 Fokker D.IV (M.21)
 Fokker D.V (M.22)
 Fokker V.1
 Fokker V.2 and V.3
 Fokker V.4
 Fokker F.I (V.5)
 Fokker Dr.I
 Fokker V.6
 Fokker V.7
 Fokker V.8
 Fokker V.9, V.11, V.12, V.13. V.14, and V.16
 Fokker D.VI
 Fokker D.VII  (V.11/13)
 Fokker V.17 - V.25
 Fokker E.V/D.VIII (V.26)
 Fokker V.27 - V.37
 Fokker C.I (V.38)

1919–1940 
 Fokker V.39 - Fokker V.42
 Fokker C.I
 Fokker F.6
 Fokker F.II
 Fokker F.III
 Fokker F.IV
 Fokker T.II
 Fokker S.I
 Fokker D.IX
 Fokker D.X
 Fokker S.II
 Fokker B.I
 Fokker C.IV
 Fokker F.V
 Fokker S.III
 Fokker D.XI
 Fokker T.III
 Fokker B.II
 Fokker F.VII
 Fokker C.V
 Fokker D.XII
 Fokker D.XIII
 Fokker S.IV
 Fokker D.XIV
 Fokker B.III
 Fokker F.VIII
 Fokker T.IV - T.IVa
 Fokker C.VIIW
 Fokker F.XI ”Universal”
 Fokker F.XIV
 Fokker D.XVI
 Fokker F.IX
 Fokker C.VIII
 Fokker C.IX
 Fokker F.XII
 Fokker D.XVII
 Fokker F.XVIII
 Fokker F.XX
 Fokker F.XXXVI
 Fokker C.X
 Fokker F.XXII
 Fokker C.XIW
 Fokker D.XXI
 Fokker G.I
 Fokker T.V
 Fokker S.IX
 Fokker C.CIVW
 Fokker T.VIIIW 
 Fokker D.XXIII
 Fokker T.IX

Fokker-Atlantic-koneet 
 Fokker A-2 ambulanssi
 Fokker A-7 rynnäkkökone
 Fokker AO tulenjohto
 Fokker B-8
 Fokker C-2
 Fokker C-5
 Fokker C-7
 Fokker C-14
 Fokker C-15
 Fokker C-16
 Fokker C-20
 Fokker CO-4
 Fokker CO-4 Mailplane
 Fokker CO-8
 Fokker FA
 Fokker FLB
 Fokker JA
 Fokker LB-2 kevyt pommittaja
 Fokker O-27
 Fokker PJ
 Fokker PW-5
 Fokker PW-6
 Fokker PW-7
 Fokker RA
 Fokker T-2
 Fokker B.11 koulukone
 Fokker F.7
 Fokker F.10
 Fokker F.11
 Fokker F.12
 Fokker F.13
 Fokker F.14
 Fokker DH-4M
 Fokker-Hall H-51
 Fokker Universal matkustajalentokone
 Fokker Super Universal matkustajalentokone

1945–1996 
 Fokker F24
 Fokker F.25 Promotor yleisilmailulentokone 
 Fokker S-11 koulukone
 Fokker S-12 koulukone
 Fokker S-13 koulukone
 Fokker S-14 suihkukoulukone
 Fokker F26 Phantom
 Fokker F27 Friendship
 Fokker F28 Fellowship
 Fokker 50
 Fokker 60  
 Fokker 70
 Fokker 100
 Fokker 130 (esisuunnitelma)

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla