Talvisodan pommitukset

Talvisodan pommitukset olivat laajamittaisia ilmapommituksia, jotka Neuvostoliitto kohdisti monille Suomen paikkakunnille talvisodan aikana. Suomessa oli valmistauduttu 1930-luvun lopulla siihen, että Neuvostoliitto käyttäisi pääasiassa TB-3-pommikoneita, mutta Neuvostoliitto oli pääasiassa Espanjan sisällissodan kokemusten perusteella lisännyt SB-2- ja DB-3-pommikoneita, jotka olivat nopeita; Suomen päähävittäjätyypiksi hankittuja Fokker D.XXI -koneita nopeampia. Kaikkiaan talvisodan aikana pommitettuja paikkakuntia oli peräti 690 kappaletta ja pommituslentoja 2 726 kertaa. Carl Geustin kokoamisen tietojen mukaan pommituksissa olisi kuollut 956 ihmistä, haavoittunut vakavasti 540 ja lievästi 1 300 (1 316).

Joulukuussa 1939 Neuvostoliiton ilmavoimien lentokoneet 7. armeijan rintamalohkolla tulittivat tai pommittivat omia joukkojaan kuusi kertaa. Kaksi 68. hävittäjärykmentin I-16-lentokonetta ampui alas Neuvostoliiton 4. jalkaväkidivisioonan 39. kiväärirykmentin ilmatorjuntajaos. 1. joulukuuta 1939 törmäsi Itämeren laivaston miinatorpedolentorykmentin lentokone lähdössä pommivarastoon, jonka seurauksena tapahtui räjähdys, ja suuri osa lentokoneista tuli kahdeksi tai kolmeksi viikoksi lentokelvottomiksi.

Sotilaallis-taktisista taloudellis-strategisiin pommituksiin

Puolustuskansankomissaarin toimintaohje 
Neuvostoliiton puolustusministeri marsalkka Kliment Vorošilov ilmoitti marraskuussa 1939 toimintaohjeessaan, että ilmavoimien oli vältettävä pommittamasta kaupunkeja ja taajamia, joissa ei ole vihollisen huomattavia voimia.

Helsingin asuinkorttelien pommitus 30. marraskuuta 1939 aiheutti kritiikkiä ulkomaisissa joukkotiedotusvälineissä, minkä vuoksi Vorošilov määräsi: ”Ilmavoimia kielletään ehdottomasti pommittamasta kaupunkeja ja rauhanomaista väestöä, mikä on saatettava jokaisen lentäjän ja lentoperämiehen tietoon.”

Työläisten ja talonpoikien armeijan sotaneuvoston päämaja 
Joulukuussa 1939 perustettiin puna-armeijan päämaja, jonka muodostivat Vorošilov, Nikolai Kuznetsov, Boris Šapošnikov ja Josif Stalin. Ensimmäisiksi käskyikseen he määräsivät:  1. tammikuuta 1940 toimintaohjeessa käskettiin:  5. tammikuuta 1940 alkaen käskyjen henkilökohtaiset allekirjoitukset korvattiin kollektiivisella Sotaneuvoston päämaja -allekirjoituksella. 21. tammikuuta 1940 edellyttiin jo laajaa taloudellista sodankäyntiä:

Taulukko eräistä talvisodan aikana pommitetuista paikkakunnista

Henkilötappiot yhteensä 
Talvisodan aikana tehdyn tilaston mukaan pommituksissa:
 Kuoli 956 henkilöä (sodan jälkeisen virallisen tilaston mukaan kuolleita 848 henkilöä)
 Vammautui vaikeasti 540 henkilöä
 Vammautui lievästi 1 316 henkilöä

Rakennusvaurioiden yhteenveto 

Pommituksissa tuhoutui tai vaurioitui kaikkiaan:
 Kivitaloja:
 Tuhoutuneita 157
 Vaurioituneita 696
 Puutaloja:
 Tuhoutuneita 1 764
 Vaurioituneita 4 137

Muita vaurioita 
Rautatiekalustosta tuhoutui:
 243 veturia eli noin kolmannes koko määrästä
 noin 2 000 rautatievaunua eli noin 10 % kokonaismäärästä

Pudotetut merimiinat eivät aiheuttaneet vaurioita, mutta työllistivät raivaushenkilöstöä.

Lähteet 
 
 
 Juutilainen, A.; Leskinen, J: Talvisodan pikkujättiläinen. ISBN 951-0-23536-9.

Katso myös 
 Talvisodan ilmatorjunta

Viitteet