Arthur Koestler

Arthur Koestler (; 5. syyskuuta 1905 Budapest – 3. maaliskuuta 1983 Lontoo) oli unkarilaissyntyinen toimittaja, kirjailija, kriitikko ja myöhemmässä vaiheessa parapsykologian harrastaja. Hän sai 1945 Britannian kansalaisuuden. Koestler tunnettiin etenkin romaanistaan Pimeää keskellä päivää.

Elämä ja ura 
Kösztler syntyi Budapestissa Itävalta-Unkarissa saksaa puhuvaan juutalaisperheeseen. Perhe muutti Wieniin, ja Kösztler opiskeli Wienin yliopistossa. Opiskellessaan hän innostui siionismista ja asui 1926–1929 Brittiläisessä Palestiinassa, aluksi kibbutsissa. Hän sai Palestiinan kansalaisuuden mutta lähti Pariisiin Ullsteinin saksalaisten sanomalehtien kirjeenvaihtajaksi. Hän erikoistui tiedetoimittajaksi ja osallistui 1931 Graf Zeppelin -ilmalaivan tutkimusmatkaan pohjoisnavalle.

Kösztler liittyi Saksan kommunistiseen puolueeseen 1932 mutta puolueessa tehtyjen puhdistusten vuoksi erosi siitä 1938. Hän matkusteli Neuvostoliitossa ja kiipesi Araratille. Falangistit pidättivät hänet vuonna 1937 Málagassa, jonne hän oli mennyt raportoimaan Espanjan sisällissodasta. Hän kuvasi kokemustaan kirjassa Spanish Testament. Toisen maailmansodan alkaessa ranskalaiset internoivat hänet, ja vapauduttuaan hän liittyi muukalaislegioonaan päästäkseen pois maasta, ja pakeni Marokon ja Portugalin kautta Englantiin. Hän palveli brittiarmeijan pioneerijoukoissa ja työskenteli BBC:ssä. Hän asui pääasiassa Lontoossa ja työskenteli kirjailijana ja luennoitsijana. Koestler sai Britannian kansalaisuuden 1945.

Koestlerin romaania Pimeää keskellä päivää (1940) pidetään paitsi hänen parhaimpanaan, myös yhtenä 1900-luvun poliittisen fiktion suurista teoksista. Neuvostoliiton totalitarismia ja rappiota kuvaavassa kirjassa idealistinen vanha bolševikki joutuu Stalinin vainojen uhriksi. Siitä on sovitettu myös näytelmäversio. Tässä vaiheessa uraansa Koestlerin kirjoissa toistuivat kysymykset moraalista ja poliittisesta vastuusta.

1940-luvun jälkipuoliskolla Koestler julkaisi esseitä, joissa hän käsitteli pettymystään kommunismia kohtaan. Kesäkuussa 1950 hän piti Berliinissä puheen kommunismin vastaisten intellektuellien tilaisuudessa Congress for Cultural Freedom, joka myöhemmin paljastui CIA:n operaatioksi. Hän vastusti kuolemantuomiota ja puhui ydinaseriisunnan puolesta.

Vuoden 1956 jälkeen Koestler keskittyi paranormaaleihin ilmiöihin ja tutki muun muassa telepatiaa.

Vuonna 1976 ilmestyneessä kirjassaan The Thirteenth Tribe Koestler esittää, että aškenasijuutalaiset polveutuvat Keski- ja Itä-Eurooppaan muuttaneista turkinsukuisista kasaareista. Teoksella oli huomattava merkitys teorian popularisoinnissa. Hän toivoi, ettei antisemitismille jäisi enää pohjaa, jos voitaisiin osoittaa, ettei juutalaisilla ole ollenkaan seemiläisiä juuria.

Koestlerin yritykset kirjoittaa tieteellistä tekstiä eivät juuri saaneet tunnustusta, ja hänet tunnettiin lähinnä hänen muusta työstään.

Koestler sai 1970-luvulla Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajan arvon.

Kuolema 
Kösztler teki vuonna 1983 itsemurhan kolmannen vaimonsa Cynthian kanssa sairastettuaan parkinsonin tautia ja leukemiaa. Testamentissaan hän määräsi varansa käytettäväksi parapsykologian professuurin () perustamiseen Edinburghin yliopistoon.

Koestlerin naisystävä Daphne Hardy teki Koestlerin teoksesta Sonnenfinsternis (Pimeää keskellä päivää) englanniksi ensimmäisen käännöksen. Alkuperäinen käsikirjoitus katosi mutta löytyi 2015, ja Philip Boehmin uusi englanninnos ilmestyi 2019.

Suomennetut teokset 
 Tuomion päivä (alkuteos Arrival and Departure, 1943). Suomentanut Eino Ismala, Tammi, Helsinki 1946.
 
  Sarja: Luonto tieteen valossa 7
 . Sarja: Ihminen ja maailma
 Mitä elämän jälkeen? (yhdessä Arnold Toynbeen kanssa; alkuteos Life After Death, 1976). Suomentanut Pekka Haapakoski, Gummerus, Jyväskylä 1977.

Lähteet 

Brittiläiset kirjailijat
Unkarilaiset kirjailijat
Itsemurhan tehneet
Vuonna 1905 syntyneet
Vuonna 1983 kuolleet