Ehud Barak

Ehud Barak (, syntyjään Ehud Brog, s. 12. helmikuuta 1942 Palestiinan brittiläinen mandaatti) oli Israelin kymmenes pääministeri vuodesta 1999 vuoteen 2001. Hän on ollut sotilastiedustelun johtaja 1983–1985, Israelin puolustusvoimien komentaja 1991–1995, sisäministeri 1995, ulkoministeri 1995–1996, Israelin työväenpuolueen johtaja 1999–2001 ja 2007–2011 sekä puolustusministeri 1999–2001 ja 2007–2013.

Elämä 
Ehud Barak syntyi 12. helmikuuta 1942 Palestiinan brittiläisessä mandaatissa. Hänellä on aškenasijuutalainen sukutausta. Barak on eronnut ensimmäisestä vaimostaan, jonka kanssa hänellä on kolme lasta.

Koulutus 
Barak opiskeli matematiikkaa ja fysiikkaa Jerusalemin ja Stanfordin yliopistoissa.

Sotilasura 
Ehud Brog liittyi Israelin puolustusvoimiin vuonna 1959, jolloin hän vaihtoi nimensä muotoon ”Barak”, mikä tarkoittaa hepreaksi ukkosta. Hän palveli 35 vuotta ja yleni aina kenraalin arvoon asti. Hän oli sotilastiedustelun Amanin päällikkö 1983–1985 ja pääesikunnan päällikkö 1991–1995.

Poliittinen ura 
Barak toimi Israelin sisäministerinä vuonna 1995 ja ulkoministerinä 1995–1996. Vuonna 1996 hänet valittiin Israelin parlamenttiin knessetiin ja valittiin ensimmäisen kerran Työväenpuolueen johtajaksi. Israelin pääministeriksi hän nousi vuonna 1999, päihittäen pääministerivaaleissa selvällä vaalivoitolla aiemman pääministerin Benjamin Netanyahun. Vuoden 1999 pääministerivaalit pidettiin Israelin parlamenttivaalien yhteydessä, joissa Barak onnistui johdattamaan vasemmistopuolueista koostuvan One Israel -liittoutumansa vaalivoittoon, tosin hyvin kapeaan sellaiseen.

Barak vieraili ensimmäisenä Israelin pääministerinä julkisesti Turkissa, vaikka David Ben-Gurion olikin käynyt siellä salaa jo 1958.
Barakin kaudella Israel vetäytyi Etelä-Libanonista 18-vuotisen miehityksen jälkeen. Hän myös osallistui Camp Davidin kokoukseen, jossa oli tarkoitus päättää palestiinalaisvaltion luomisesta. Toinen intifada alkoi pian tämän kokouksen jälkeen.

Barak hävisi pääministeripaikan pääministerivaaleissa 2001 murskatappiolla Likudin silloiselle puheenjohtajalle Ariel Sharonille, minkä jälkeen hän erosi Työväenpuolueen johtajan paikalta ja knessetistä ja muutti Yhdysvaltoihin töihin.

Paluu politiikkaan 
Vuonna 2005 Barak ilmoitti palaavansa Israeliin ja pyrkivänsä uudelleen Israelin työväenpuolueen puheenjohtajaksi, mutta huonon gallup-menestyksen jättäytyi pois kilpailusta. Tammikuussa 2007 hän yritti uudelleen. Puheenjohtajavaalin ensimmäisellä kierroksella hän sai 39 prosenttia äänistä. Toisella kierroksella hän voitti täpärästi toisen pääehdokkaan, Ami Ayalonin. Barak valittiin Israelin puolustusministeriksi 18. kesäkuuta 2007, Amir Peretzin erottua. Barakin kaudella Israelin puolustusvoimat hyökkäsi Gazaan. Hän oli Työväenpuolueen pääministeriehdokas vuoden 2009 parlamenttivaaleissa. Vaaleissa Työväenpuolue jäi neljänneksi.

Ehud Barak jatkoi puolustusministerinä myös Likudin johtamassa oikeistohallituksessa vuoden 2009 vaalien jälkeen.

17. tammikuuta 2011 Barak ilmoitti jättävänsä Työväenpuolueen neljän muun edustajan kanssa ja muodostavansa uuden "keskustalaisen, sionistisen ja demokraattisen" parlamenttiryhmän, jonka nimeksi tuli Itsenäisyys (עצמאות‎, Atzma'ut). Barak toimi siinä vuoteen 2012, jonka jälkeen hän toimi sitoutumattomana poliitikkona vuoteen 2019 asti.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 http://www.ehudbarak.org.il/
 http://www.ynetnews.com/articles/0,7340,L-3020596,00.html

Israelin pääministerit
Israelilaiset kenraalit
Vuonna 1942 syntyneet
Elävät henkilöt