Hawker Siddeley Harrier

Hawker Siddeley Harrier on kaikkien aikojen ensimmäinen sarjavalmisteinen hävittäjälentokone, joka kykenee VTOL-tekniikan avulla nousemaan ja laskeutumaan pystysuoraan helikopterin tavoin. Koneita käyttävät tai ovat käyttäneet muiden muassa Royal Air Force, Britannian laivaston ilmavoimat,  Yhdysvaltain merijalkaväki, Espanjan laivasto, Intian laivasto ja Thaimaan laivasto.

Harriereja on käytetty taistelutehtävissä muun muassa Falklandin sodassa, Bosniassa, Persianlahdella ja Irakissa.

Hawker P.1127 

Hawker P.1127 perustui ranskalaisen Michel Wibaultin vuonna 1956 kehittämään suihkuturbiinin käyttämien kahden puhaltimen ja 90 astetta kääntyvien suuttimien järjestelmään.

Hieman ennen ensimmäisen prototyypin XP831 valmistumista syyskuussa 1960 Hawker sai sopimuksen kehityskulujen kattamisesta. Lentokone siirrettiin Dunsfoldiin lopullista kokoamista varten ja 21. lokakuuta kone nousi muutaman tuuman korkeuteen leijumaan koelentäjä Bill Bedfordin ohjaamana. Koneen kokonaismassa oli noin 10 000 naulaa  (4,535.9kg), kun siitä oli poistettu kaikki koelennossa tarpeettomat järjestelmät. Koneella suoritettiin 19. marraskuuta ensimmäinen varsinainen koelento ilman turvajärjestelyjä. Koneen moottori Bristol B.E.53 oli myös tällä välin nimetty Bristol Pegasukseksi.

Koneella suoritettiin rullauskokeet seuraavana talvena ja saman aikaisesti valmistui seuraava koesarjan kone XP836, joka suoritti Bill Bedfordin ohjaamana ensilentonsa 7. heinäkuuta 1961. XP836 tuhoutui lento-onnettomuudessa 14. joulukuuta 1961 Yeoviltonissa. Neljä seuraavaa konetta valmistettiin tehdyn sopimuksen mukaisesti:
XP972 moottorina tehokkaampi Pegasus 2 ensilento 5. huhtikuuta 1962 tuhoutui tulipalossa vielä samana vuonna
XP976 ensilento 12. heinäkuuta 1962
XP980 ensilento syksyllä 1962
XP984 ensilento syksyllä 1962 ensimmäinen kone, jossa taitetut siivet. Koneeseen asennettiin Pegasus 5 moottori ja siitä tuli Kestrelin prototyyppi

Hawker Siddeley Kestrel 
Britannian puolustusministeriö tilasi yhdeksän P.1127:sta kehitettyä lentokonetta, joilla oli tarkoitus varustaa yksi laivue 1965. Kestreleiksi nimetetyt tilatut koneet XS688-XS696 valmistuivat vuosina 1964 ja 1965. Ensilennon koneet tekivät 7. maaliskuuta 1964. Koneiden valmistuttua laivue, jonka henkilöstö muodostui RAF:n, Yhdysvaltain ja Saksan ilmavoimien koelentäjistä, suoritti koneilla erilaisia testejä. Testien päätyttyä laivue lakkautettiin. Saksa kieltäytyi vastaanottamasta sille varattuja koneita jatkotesteihin, joten Yhdysvaltoihin siirrettiin kuusi konetta:
XS688 Yhdysvaltain rekisteriin BuNo 64-18262
XS689 Yhdysvaltain rekisteriin BuNo 64-18263
XS690 Yhdysvaltain rekisteriin BuNo 64-18264
XS691 Yhdysvaltain rekisteriin BuNo 64-18265
XS692 Yhdysvaltain rekisteriin BuNo 64-18266
XS694 Yhdysvaltain rekisteriin BuNo 64-18267
Koneiden alkuperäisenä tyyppimerkintänä oli VZ-12, joka pian vaihdettiin XV-6A:ksi.

Britannian kuninkaallisille ilmavoimille jääneillä kahdella Kestrelillä jatkettiin koelentoja. Pian kuitenkin toinen koneista (XS693) palautettiin Hawkerille muutostöitä varten, jotta saataisiin kehitettyä varsinainen prototyyppi. Koneeseen muun muassa asennettiin uusi tehokkaampi Pegasus 6 moottori vuoden 1966 jälkimmäisellä puoliskolla.

XP693 valmistui muokattuna Broughissa ja kone suoritti ensilentonsa 10. helmikuuta 1967. Koelennot osoittivat, että RAF:n toiveet oli kyetty täyttämään ja jäätiin odottamaan luvattua tilausta. XP693 tuhoutui lento-onnettomuudessa 21. syyskuuta 1967 Filtonissa. Koneen lentäjä laivueenkomentaja H. Rigg suoritti onnistuneen hypyn.

Hawker Siddeley Harrier GR1 ja muunnokset 
Yhdeksän vuoden kehitystyö ja monikansallinen yhteistyö testaamisessa tuotti tulosta 31. elokuuta 1966, kun ensimmäinen esisarjan Hawker Siddeley Harrier pystysuoraan nouseva taistelukentän tukihävittäjä suoritti ensilentonsa Dunsfoldissa. Esisarjan kuusi konetta XV276-XV281 suorittivat ensilentonsa 1966-1967.

Ensimmäinen tuotantosarjan kone XV738 suoritti ensilentonsa 28. joulukuuta 1967 Dunsfoldissa ohjaajanaan Duncan Simpson.

Hawker Siddeley (British Aerospace) Sea Harrier 

Sea Harrier FRS.1 -koneita käytettiin Falklandin sodassa, jossa ne tuhosivat 22 argentiinalaista hävittäjää. Kuusi FRS.Mk 1-tyypin konetta menetettiin. Kaikki konemenetykset tapahtuivat taistelutoiminnan ulkopuolella.

British Aerospace/McDonnell Douglas Harrier II
Hawker Siddeley Aviation Ltd ja McDonnell Aircraft allekirjoittivat 1970-luvun alussa sopimuksen, joka mahdollisti kummankin osapuolen itsenäisen tuotekehityksen ja kummallekin mahdollisuuden hyödyntää saavutettuja tuloksia tuotannossa.

McDonnell Douglas AV-8B Harrier II
Yhdysvaltalainen McDonnell-Douglas (nyk. Boeing) kehitti Harrier-konseptilla uuden isomman ja paremman lentokoneen. Kone nimettiin AV-8B Harrier II:ksi, mutta se on suurelta osin uudelleen suunniteltu, yhteistä vanhaan koneeseen oli oikeastaan vain kääntyvien suihkusuuttimien toimintaperiaate.

British Aerospace Harrier GR5, Harrier GR5A, Harrier GR7, Harrier GR7A, Harrier GR9 ja Harrier GR9A
Englannissa tätä konemallia kutsutaan nimellä Harrier GR5 ja sen uudempia versioita nimellä Harrier GR7ja GR9.

Tekniset tiedot (AV-8 Harrier II)

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Harrier.org.uk 
 Air Vectors: The British Aerospace / McDonnell Douglas Harrier

VTOL-lentokoneet
Harrier
Seulonnan keskeiset artikkelit
Brittiläiset hävittäjälentokoneet
1960-luvun hävittäjälentokoneet