L. Ron Hubbard

Lafayette Ronald Hubbard (13. maaliskuuta 1911 – 24. tammikuuta 1986), yleensä tunnettu nimellä L. Ron Hubbard, oli yhdysvaltalainen kirjailija sekä dianetiikan ja skientologian perustaja. Hän kirjoitti mystis-filosofista kirjallisuutta, fiktiota, itsehoitokirjoja, runoja ja muita tekstejä. Guinnessin ennätysten kirja julisti lokakuussa 2005 hänet maailman käännetyimmäksi kirjailijaksi. Hubbardin teoksia on käännetty 71 kielelle.

Elämäkerta

Hubbard syntyi vuonna 1911 Nebraskan osavaltiossa. Hän vietti suuren osan nuoruuttaan Montanan osavaltiossa.

Hubbardin elämästä on hankala löytää varmaa tietoa, mutta skientologit väittävät hänen olleen varhaiskypsä ja matkustaneen laajasti. Hubbard opiskeli George Washingtonin yliopistossa matematiikkaa ja tekniikkaa. Lisäksi Hubbard on väittänyt opiskelleensa psykologiaa Freudin oppilaan johdolla. Skientologien mukaan Hubbard oli monilahjakkuus, joka hallitsi peräti 29 tieteenalaa filosofiasta kasvatustieteisiin.  

Ammatiltaan Hubbard oli kioskikirjailija. Hän oli hyvin tuottelias jännitys-, fantasia- ja science fiction -aiheisten jatkokertomusten kirjoittaja. Hubbard väitti myöhemmin tarinoiden tehneen hänestä miljonäärin, mutta toiset väittävät hänen sanoneen, että kirjoittamista parempi tapa tehdä miljoona dollaria on perustaa uskonto.

Toisen maailmansodan aikana Hubbard palveli Yhdysvaltain laivastossa. Hänen palvelusaikansa tapahtumat ja hänen saavuttamansa sotilasarvo ovat olleet kiistojen aiheena, mutta Yhdysvaltain laivasto on ilmoittanut hänen saavuttaneen luutnantin arvon 19. heinäkuuta 1941 ja yliluutnantin arvon 15. kesäkuuta 1942. Palvelusaikanaan hän toimi alusten USS YP-422 ja USS PC-815 päällikkönä, ennen kuin päätyi upseeriksi kuljetusalus USS Algolille. Hänet siirrettiin pois aktiivipalveluksesta sairastapauksen jälkeen joulukuussa 1945.

Hubbardin läpimurto oli joka tapauksessa itsehoitokirja Dianetiikka: nykyajan tiede mielen terveydestä (Dianetics: The Modern Science of Mental Health, 1950), jota Hubbard tarjosi vaihtoehdoksi perinteisille mielenterveyden käsityksille ja hoidoille, kuten psykiatrialle ja psykologialle. Hubbard johtaa monet mielensairauksien ja -järkytysten syyt ihmismielessä piileviin muistijälkiin, ”engrammeihin”. Kahdenkeskisten istuntojen, ”auditointien”, on tarkoitus pyyhkiä muistijäljet ja auttaa kohdetta saavuttamaan ”selkeä” tila. Auditointi parantaisi myös fyysiset vammat ja sairaudet, joita Hubbard piti psykosomaattisina.

Kirja sai tyrmäävän vastaanoton tiedeyhteisöltä, joka piti Hubbardin yrityksiä korvata terveydenhuollon vakiintuneet käsitykset perusteettomina ja menetelmiä epätieteellisinä. Dianetics oli kuitenkin myyntimenestys, ja moni haki dianetiikasta itselleen apua. Ennen kaikkea kirjan oppien ympärille alkoi syntyä kannattajakuntia, jotka Skientologian oman historian mukaan yhdistyivät muutaman vuoden kuluttua skientologiakirkoksi. New Jerseyn lääketieteellinen lautakunta nosti syytteen Hubbardia vastaan tämän yhteisön antaman lääketieteen opetuksen vuoksi, jolloin säätiö ajautui konkurssiin. Hubbard syytti säätiön konkurssista sinne ”soluttautuneiden kommunistien salaliittoa” ja teki näistä monta ”ilmiantoa” FBI:lle konkurssin jälkeen. Näiksi ”salaliittolaisiksi” hän syytti mm. entistä vaimoaan Sara Hollisteria sekä Dianetiikka-kirjan kustantajaa, Arthur Cepposia. Syytökset eivät johtaneet jatkotoimiin. Sen jälkeen Hubbard perusti Skientologia-kirkon. Ensimmäinen toimipiste perustettiin New Jerseyyn 1953. Keskeiset toiminnot siirtyivät pian Britanniaan, josta käsin Hubbard johti niitä Lontoon toimistostaan. Vuonna 1959 skientologian kansainväliseksi päämajaksi tuli Saint Hillin kartano Englannin Sussexissa.

1960-lukuun mennessä skientologia oli osoittautunut vetovoimaiseksi, mutta kiistanalaiseksi liikkeeksi. Vaientaakseen kohua Hubbard jätti asemansa skientologien johtajana vuonna 1966 ja perusti Sea Organizationin eli Sea Orgin, joka nimensä mukaisesti oli skientologian edustusto maailman merillä. Vuoteen 1975 mennessä Sea Org oli kasvanut niin suureksi, että sitä ei voitu enää pitää yllä pelkästään sen aluksilla, joten toiminta siirtyi maalle Floridan Clearwateriin. Sea Org jatkaa vielä nykyäänkin skientologiakirkon johtavana elimenä ja sen jäsenten ydinryhmänä.

Elämä skientologian jälkeen 
Muodollisesta vetäytymisestä huolimatta Hubbardin vaikutusvalta skientologiassa säilyi, ja kulissien takana hän pysyi sen ylimpänä auktoriteettina. Hänen kirjallinen tuotantonsa koostui noihin aikoihin lähinnä skientologian oppimateriaalista, jolla hän loi perustan Xenu-mytologialle ja ”Operating Thetan” -kehitystasoille.

Operating Thetan eli OT laajentaa teorian ihmismielen muistijäljistä kattamaan kaikkeuden koko historian. Ihmisen perimmäisestä olemuksesta käytetään nimitystä ”thetan”, ja skientologian päämäärä näiden Hubbardin ”tutkimusten” valossa on vapauttaa ihmisruumiiseen kahlittu thetan.

Vuosikymmenien tauon jälkeen Hubbard palasi kaunokirjallisuuden ja science fictionin pariin kirjalla Battlefield Earth (1982). Tarina kertoo vihamielisen psychlos-nimisen muukalaisrodun valtaamasta Maa-planeetasta. Sen on helppo nähdä heijastavan Hubbardin kielteistä käsitystä psykiatrian alasta. Muukalaisista ilkeimpiä ovatkin puoskareiksi kuvatut ”katristit”, jotka kohtelevat ihmisiä tavalla, josta Hubbard syytti psykiatreja: eläiminä. Vuonna 2000 Battlefield Earthistä ilmestyi elokuvasovitus Taistelukenttä Maa.

Hubbard jatkoi suurellisella, kymmenessä osassa julkaistulla Mission Earth -romaanilla. Sen ensimmäinen kirja ilmestyi 1985, viimeiset osat kirjailijan jo kuoltua. Kaikkiaan 1,2 miljoonaa sanaa sisältävä teos on pisimpiä koskaan kirjoitettuja kirjasarjoja. Mission Earth on lajityypiltään satiirista science fictionia, joka kommentoi ja arvostelee vallitsevaa yhteiskuntaa paljolti Jonathan Swiftin Gulliverin retkien hengessä.

Maine kuoleman jälkeen 
Hubbard vietti viimeiset vuotensa vältellen julkisuutta ja veroviranomaisia, jotka epäilivät, että osa skientologiakirkon taloudellisesta tuotosta virtasi sen perustajalle. Hubbard kuoli 24. tammikuuta 1986. Skientologiakirkko tiedotti pian, että olemassaolo ruumiillisena olentona oli käynyt Hubbardille hyödyttömäksi ja tämä oli siirtynyt jatkamaan skientologisia tutkimuksiaan vapaana sen rajoituksista.

Virallinen kuolinsyy oli aivohalvaus. Vainajan ruumiinavaus kiellettiin uskonnollisiin syihin vedoten, mutta verinäytteestä ilmennyt psyykelääke on antanut pontta Hubbardin vastaiselle arvostelulle. Hubbardin opetukset kieltävät jyrkästi psyykelääkkeet. Tämä on arvostelijoiden mukaan vain yksi esimerkki ristiriidoista Hubbardin tekojen ja opetusten välillä.

Yksi Hubbardin kärkkäimmistä arvostelijoista oli hänen oma poikansa, Ron DeWolf (1934–1991, syntyjään Lafayette Ronald Hubbard, Jr.). DeWolf kuvasi isäänsä huijariksi, satanistiksi, huumeiden käyttäjäksi ja salakuljettajaksi. DeWolf, joka oli mukana skientologialiikkeessä vuoteen 1959 asti, sanoi myös: ”99 prosenttia kaikesta, mitä isäni on ikinä sanonut tai kirjoittanut itsestään on täyttä valhetta.”

Hubbardin seuraajille, skientologeille, Hubbardin kirjoitukset ja luennot, joiden lasketaan sisältävän kaikkiaan 40 miljoonaa sanaa, ovat tärkeitä, pyhiä kirjoituksia. Hubbardin kirjallisen perinnön vaalimiseksi on jopa perustettu aseistettujen vartijoiden valvoma maanalainen arkisto Uuden Meksikon erämaahan. Jotkut skientologit näkevät Hubbardin yleisnerona, joka toimi kirjailijuuden ohella yhtä lailla muun muassa muusikkona, tutkimusmatkailijana, tiedemiehenä,  hyväntekijänä ja sotasankarina. Kuten monet Hubbardin ja hänen kannattajiensa ylläpitämät tarinat, on hänen väitetyt mainetekonsa toisessa maailmansodassa, jossa hän osallistui sukellusveneiden torjuntaan, laajalti kyseenalaistettu.

Hubbardille myönnettiin kirjallisuuden Ig Nobel -palkinto vuonna 1994.

Bibliografia

Kaunokirjallisuus 

 Under the Black Ensign (1935)
 Buckskin Brigades (1937), ISBN 0-88404-280-4
 Slaves of Sleep (1939)
 The Ultimate Adventure (1939)
 Final Blackout (1940), ISBN 0-88404-340-1
 The End is Not Yet (1947)
 Death’s Deputy (1948)
 The Kingslayer (1949)
 Triton (1949)
 The Masters of Sleep (1950)
 Fear (1951), ISBN 0-88404-599-4
 Typewriter in the Sky (1951), ISBN 0-88404-933-7
 Ole Doc Methuselah (1953), ISBN 0-88404-653-2
 Return to Tomorrow (1954)
 Battlefield Earth (1982)
 Mission Earth 1 (1985)
 Mission Earth 2 (1986)
 Mission Earth 3 (1986)
 Mission Earth 4 (1986)
 Mission Earth 5 (1986)
 Mission Earth 6 (1986)
 Mission Earth 7 (1987)
 Mission Earth 8 (1987)
 Mission Earth 9 (1987)
 Mission Earth 10 (1987)
 The Automagic Horse (1994)

Skientologia ja dianetiikka 
 Dianetics: The Original Thesis (1948)
 Dianetics: The Evolution of a Science (1948)
 Dianetics: The Modern Science of Mental Health (1950)
 Science of Survival (1951)
 Self Analysis (1951)
 Advanced Procedures and Axioms (1951)
 Handbook for Preclears (1951)
 A History of Man (1952)
 Scientology 8-80 (1952)
 Scientology 8-8008 (1952)
 The Creation of Human Ability (1954)
 Dianetics 55! (1954)
 Scientology: The Fundamentals of Thought (1956)
 All About Radiation (1957)
 Have You Lived Before this Life? (1958)
 Introduction to Scientology Ethics (1968)
 The Way to Happiness (1981)

Muut kirjoitukset 
Lukuisten kirjojensa lisäksi Hubbard kirjoitti suuren määrän lehdissä julkaistuja lyhyitä tarinoita 1930-, 1940- ja 1950-luvuilla.

Filmografia 
 The Case He Couldn’t Crack (1981): Hubbardin ohjaama 70 minuutin elokuva

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

The L. Ron Hubbard Site - skientologiakirkon ylläpitämä sivusto
Operation Clambake - Hubbardiin ja skientologiaan kohdistuvaa arvostelua
L. Ron Hubbard and his works of fiction - täydellinen luettelo Hubbardin fiktiokirjallisuudesta 
Skientologia-aiheisia asiakirjoja Wikileaks.orgissa

Ig Nobel -palkitut
Salaliittoteoreetikot
Skientologit
Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Yhdysvaltalaiset merimiehet
Yhdysvaltalaiset uskonnolliset johtajat
Vuonna 1911 syntyneet
Vuonna 1986 kuolleet