LSA

LSA (myös D-lysergihapon amidi, D-lysergamidi, ergiini tai LA-111) on ergoliinipohjainen alkaloidi, jota esiintyy esimerkiksi päivänsinen (Ipomoea tricolor), ruusunorsukierron (Argyreia nervosa)  ja atsteekkilumokierron (Turbina corymbosa) siemenissä.

Vaikutukset 

LSA:n annospotenssi on kymmenesosan lysergihapon dietyyli-amidin (LSD) voimakkuudesta, eli tyypillinen annos on 1–2 mg suun kautta. LSA alkaa vaikuttaa nauttimisesta noin 1–2 tunnin kuluessa ja saavuttaa huippunsa noin 4–5 tunnin tienoilla. Kokemuksiin saattaa liittyä mietoja tai vahvoja visuaalisia harhoja sekä auraalisia eroavaisuuksia. LSA:ta nauttinut saattaa kokea myös vahvoja emotionaalisia tiloja, jotka voivat henkilöstä riippuen vaikuttaa psyykeen myös negatiivisesti. LSA:n emotionaaliset vaikutukset voivat olla lähes samanlaiset kuin pienen ekstaasiannoksen.

Farmakologia 

LSA:ta ei suositella etenkään raskaana oleville naisille tai ihmisille, joilla on geneettistä taipumusta skitsofreniaan tai muihin mielenterveydellisiin sairauksiin. LSA on erityisen vaarallinen syntymättömän lapsen terveydelle koska se supistaa verisuonia.

LSA:lla on affiniteetti monille dopamiini- ja serotoniinireseptoreille ihmisen aivoissa. Suurin affiniteetti on D2-reseptoriin, mikä saattaa aiheuttaa muun muassa euforian ja mielihyvän tuntemuksia. LSA:n affiniteetit serotoniinireseptoreja kohtaan näkyvät seuraavasti pienenevässä järjestyksessä: 5-HT2A-, 5-HT2B-, 5-HT2C-, 5-HT1D-, 5-HT1A-, 5-HT7- ja 5-HT6-reseptori. Koska LSD on osittainen agonisti 5-HT2A- ja D2-reseptorilla, on erittäin todennäköistä, että myös LSA toimii samoilla reseptoreilla agonistina. LSA:n affiniteetti 5-HT2A-reseptoria kohtaan saattaa ilmentää LSD:n efekteihin verrattavissa olevia efektejä, kuten egokuolema. LSD:n psykoaktiiviset efektit johtuvat siis pääasiallisesti 5-HT2A-reseptorin agonismista. Taas affiniteetti 5-HT2B-reseptoria kohtaan saattaa ilmentää muun muassa verisuonten supistumista.

Kemia 
LSA:lla on sama ergoliinirunko kuin LSD:llä, joten siitä voidaan valmistaa LSD:tä. LSD:n valmistus LSA:sta ei ole yleistä, koska kemiallinen prosessi ei ole kovin tehokas. Yleensä LSD:tä valmistetaan joko ergoliinilääkkeistä tai suoraan torajyvistä. Ensin LSA eristetään siemenistä esimerkiksi pylväskromatografian avulla. Sitten LSA kohdistetaan hydrolyysiin tuottaen lysergihappoa. Hydrolyysi suoritetaan yleensä emäksen katalysoimana, koska hapon katalysoimana se on huomattavsti aikaa vievämpi. Synteesin tehokkuus voidaan maksimoida eristämällä myös LSA:n isomeeri iso-LSA ja kohdistamalla se isomerisaatioreaktioon muodostaen LSA:ta. Tämän jälkeen lysergihappo deprotonoidaan käyttäen esimerkiksi DEMA- tai DIPEA-emästä ja kohdistetaan sitten kondensaatioreaktioon dietyyliamiinin kanssa esimerkiksi PyBOP:n tai HATU:n avulla, jonka tuotteena syntyy LSD:tä. Yleensä LSD muutetaan tämän jälkeen vielä viinihapon suolaksi.

Lainsäädäntö 

LSA:ta sisältävät siemenet ovat laillisia, paitsi ruusunorsukierron siemenet, jotka ovat lääkeainelistalla. Silti päihtymistarkoitukseen murskattujen siemenien hallussapito ja nauttiminen on laitonta. Henkilöä, joka syyllistyy hallussapito- tai käyttörikokseen, voidaan syyttää lääkeainerikoksesta.

Testit 

LSA:n voi havaita virtsanäytteen kautta, mutta LSA:ta ei kuitenkaan seulota normaaleissa tai laajennetuissa huumetesteissä.

LSA voi myös laukaista positiivisen tuloksen LSD:n havaitsevissa testeissä.  Kuitenkaan ei ole tarkkaa tietoa, kuinka kauan LSA näkyy virtsatesteissä.

Katso myös 
 2C
 NBOMe
 Psykedeeliset fenetyyliamiinit
 Lysergihapon amidit
 Luettelo YK:n yleissopimusten mukaisista huumeista

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Erowid-portaali 
 isomerdesign.com 
 LSD:n synteesi LSA:sta 

Psykedeeliset tryptamiinit
Alkaloidit