Panssarilaiva Väinämöinen

Panssarilaiva Väinämöinen oli vuonna 1932 valmistunut Suomen merivoimien rannikkopanssarilaiva. Se oli Suomen laivaston käytössä vuoteen 1947, jolloin Neuvostoliitto osti sen Suomessa rauhansopimuksen nojalla takavarikoiduilla entisillä saksalaisilla rahavaroilla, niin kutsutuilla saksalaissaatavilla. Alus nimettiin uudelleen Vyborgiksi. Se poistettiin käytöstä ja romutettiin 1966.

Valmistus 
Alus tilattiin Turusta Crichton-Vulcanin telakalta, missä köli laskettiin elokuussa 1929. Alus laskettiin vesille 28. joulukuuta 1930 ja valmistui 1932.

Aseistus 
Aluksen pääaseina olleina Boforsin valmistamilla tykeillä pystyttiin ampumaan 225 kilogramman kranaatteja 31 kilometrin päähän. Tulenjohdon ja tykkiasemien tähtäys- ja suuntauslaitteet olivat sähköisesti toisiinsa kytkettyjä, joten laitteiden lukemia sekä komentoja voitiin välittää ilman puheyhteyttä. Sähkömekaanisten tulenjohtolaitteiden lukemat välitettiin suoraan tykkitorneihin.

Palvelus 

Toukokuussa 1937 Väinämöinen osallistui Suomen edustajana Britannian kuninkaan Yrjö VI:n kruunajaisten laivastokatselmukseen Spitsheadissä, missä joku isännistä oli todennut Suomen olevan mahtava merivalta, kun majakkalaivoissakin on kymmenen tuuman tykit. Tämä oli viittaus laivan huomiota herättävän korkeaan tulenjohtotorniin verrattuna sen pituuteen.

Talvisodassa alus suojasi ensin demilitarisoidun Ahvenanmaan miehittämistä. Meren jäädyttyä se oli Ilmarisen kanssa kiinteänä ilmatorjuntapatterina Turussa lisäten alueen ilmatorjuntavahvuutta olennaisesti. Jatkosodassa molemmat panssarilaivat kävivät muutaman kerran tulittamassa vihollisen tukikohtana olevaa Hankoa. Maamaaliammuntaa varten kehitettiin rannikkotykistön 254 mm:n kranaateista erityisiä maamaalikranaatteja. Tästä seurasi monen viikon tauko ammunnoissa, koska uusille kranaateille piti laatia omat taulukkonsa eli laskea lentoajat eri etäisyyksille. 

Ilmarisen tuhouduttua 13. syyskuuta 1941 operaatio Nordwindissä Väinämöinen kävi vielä kerran saman vuoden joulukuussa tuloksetta ampumassa Hangon järeää rautatiepatteria. 

Tämän jälkeen perustettiin Osasto Väinämöinen, jonka tehtävänä oli sitoa vastustajan voimia ja huomiota läsnäolollaan. Ajatus olikin tehokas, sillä venäläiset pitivät panssarilaivaa tuhottavien kohteiden kärjessä sodan loppuun. Operaatio Uraganissa (ven. Hirmumyrsky) Kotkassa kesällä 1944 oli tarkoitus tuhota nimenomaan Väinämöinen, mutta sen sijaan tuhottiin hiukan suurempi, mutta paljon kevyemmin aseistettu Saksan laivaston ilmatorjunta-alus Niobe. Alus upotettiin ja venäläiset väittivät upottaneensa Väinämöisen.

Sotatoimien päätyttyä Väinämöinen ei kiinnostanut venäläisiä, mutta 29. toukokuuta 1947 se myytiin 265 miljoonalla markalla Neuvostoliitolle. Aluksella laskettiin 5. kesäkuuta 1947 Pansiossa Suomen lippu, minkä jälkeen se luovutettiin Neuvostoliitolle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Vyborg. Alus oli ensimmäiset kuusi vuotta Porkkalan vuokra-alueella.

1950-luvulla alus modernisoitiin, mutta valmistelut aluksen palveluksesta poistamiseksi aloitettiin 1958. Välillä jopa ehdotettiin aluksen palauttamista Suomelle. Alus kuitenkin polttoleikattiin osiin vuonna 1966 Leningradin laivanpurkamistukikohdassa. Venäläisten laskelmien mukaan siitä saatiin noin 2 700 tonnia metalliromua.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla

 Panssarilaivat olivat Suomen laivaston ylpeys. Ylen Elävä arkisto.

Väinämöinen
Seulonnan keskeiset artikkelit