Juan Manuel Fangio

Juan Manuel Fangio (24. kesäkuuta 1911 Balcarce, Argentiina – 17. heinäkuuta 1995 Buenos Aires, Argentiina) oli menestynyt argentiinalainen Formula 1 -kuljettaja. Hän voitti viisi maailmanmestaruutta 1950-luvulla, joista neljä viimeistä olivat perättäisiä. Fangio oli 1950-luvun suurin F1-kuljettaja. Argentiinalainen hallitsi 50-lukua aina vuodesta 1950 vuoteen 1957. Hänen lempinimensä oli "Maestro" eli Mestari.

Elämäkerta 

Fangio syntyi italialaiseen siirtolaisperheeseen Balcarcessa Argentiinassa. Fangion ura kilpa-autoilijana alkoi vuonna 1934. Hän voitti Argentiinan mestaruuden vuosina 1940 ja 1941. Kotimaassaan Fangio tuli 1940–luvulla tunnetuksi Etelä-Amerikan valtioiden läpi ajetuista ralleista, joita hän ajoi Chevrolet’n ja Fordin autoilla, kunnes hänen kartturinsa Daniel Urrutia kuoli eräässä 10 000 kilometrin kilpailussa. Toisen maailmansodan jälkeen Fangio siirtyi ajamaan kilpaa Euroopassa vuonna 1947.  

Fangio voitti viisi mestaruuttansa peräti neljässä eri tallissa Alfa Romeolla, Mercedes-Benzillä, Ferrarilla ja Maseratilla. Fangio onkin ainut kilpailija koko Formula 1 -historiassa, joka on pystynyt voittamaan vähintään kaksi peräkkäistä maailmanmestaruutta eri automerkeillä. Hän ajoi 51 GP-kilpailua, joista voitti 24. Fangio voitti siis lähes puolet ajamistaan kilpailuista voittoprosenttinsa ollessa 47. Kaksi voitoista oli jaettuja voittoja; 1950-luvun sääntöjen mukaan samaa autoa saattoi ajaa useampi kuljettaja kilpailun aikana. Fangion paalupaikkaprosentti on F1-historian suurin 57 prosenttia. Fangio saavutti 45% ajamistaan kilpailusta nopeimman kierroksen, joka on yksi F1-historian suurimpia.

Juan Manuel Fangiota on usein pidetty kaikkien aikojen parhaana F1-kuljettajana. Eri aikakausien pilotteja on kuitenkin suorastaan mahdoton asettaa paremmuusjärjestykseen. Fangion kova kilpakumppani Stirling Moss onkin sanonut Fangiosta että ”kukaan muu ei ole tehnyt kilpa-autossa yhtä vähän virheitä kuin hän”. Fangiosta elää formulapiireissä lukemattomia legendoja. Niistä yksi sijoittuu Nürburgringin vanhalle yli 20 kilometrin mittaiselle radalle, jonka Fangio valloitti kolmesti, viimeisen kerran 1957, jo 46-vuotiaana konkarina. 

Fangio jahtasi viimeistä maailmanmestaruuttaan Maseratillaan. Hänen pahimmat kilpailijansa olivat Ferrarin Mike Hawthorn ja Peter Collins. Ferrarit ajoivat kisan läpi ilman yhtään varikkopysähdystä, kun taas Fangio oli varautunut yhteen varikkostoppiin. Hän ajoi sitä varten 30 sekunnin kaulan kilpailijoihinsa. Pyörän mutteri juuttui kuitenkin kiinni, ja pysähdys venähti lähes minuutin mittaiseksi. Fangio aloitti takaa-ajon, jonka aikana hän joka kierroksella paransi jo edelliseltä kaudelta nimissään ollutta kierrosennätystä sekuntikaupalla. Viimeistä edellisellä kierroksella hän saavutti Ferrarit ja ohitti ne, ensin Collinsin, sitten Hawthornin. Fangio ohitti kuitenkin molemmat Ferrarit ajamalla mutkat suoriksi, kirjaimellisesti. Nykyään moinen olisi ollut sääntöjen vastaista, mutta tuohon aikaan sitä pidettiin ”erinomaisena ideana”.

Fidel Castron sissit kaappasivat Fangion 23. helmikuuta vuonna 1958 Havannassa mutta hänet vapautettiin pian. 

Fangio kuoli Buenos Airesissa vuonna 1995 84-vuotiaana. Hän oli joutunut pari päivää aikaisemmin sairaalaan keuhkokuumeen ja munuaisvaivojen vuoksi. Fangio vieraili muutaman kerran Suomessa muun muassa Eläintarhan ajojen muistotilaisuudessa.

Fangion ruumis nostettiin 7. elokuuta 2015 ylös haudastaan kahden isyystutkimuksen takia. Sekä Oscar Espinoza, 77, että Ruben Vazquez, 73, väittivät, että 84-vuotiaana kuollut Fangio on heidän isänsä.  
Fangion ruumiista otettiin DNA-näytteet hautausmaan ruumishuoneella. Testien odotettiin olevan valmiit syyskuun puolivälissä 2015. Argentiinalaismestari ei ollut elämänsä aikana naimisissa eikä hänellä ollut ainakaan tunnustettuja lapsia. Joulukuussa testin tulos paljasti että Fangio todellakin on Oscar Espinozan biologinen isä.

Saavutukset F1:ssä 
 Viisinkertainen maailmanmestari (1951, 1954–1957)
 52 GP-kilpailua
 24 voittoa (pysyi ennätyksenä kauden 1967 Etelä-Afrikan GP:n asti)
 29 paalupaikkaa
 23 nopeinta kierrosta
 245 (277,64) pistettä

Formula 1-tulokset
(Paksunnettu kisateksti tarkoittaa paalupaikkaa; kursivoitu kisateksti tarkoittaa kilpailun nopeinta kierrosta)

* Jaettu auto.

Fangion voittamat F1:n MM-sarjan GP:t

 1950: Monacon GP, Belgian GP, Ranskan GP
 1951: Sveitsin GP, Ranskan GP (jaettu voitto Luigi Fagiolin kanssa), Espanjan GP, 
 1953: Italian GP
 1954: Argentiinan GP, Belgian GP, Ranskan GP, Saksan GP, Sveitsin GP, Italian GP
 1955: Argentiinan GP, Belgian GP, Hollannin GP, Italian GP
 1956: Argentiinan GP (jaettu voitto Luigi Musson kanssa), Britannian GP, Saksan GP
 1957: Argentiinan GP, Monacon GP, Ranskan GP, Saksan GP

Eniten voittoja eri radoilta

 4 voittoa: Ranskan GP, Argentiinan GP
 3 voittoa: Belgian GP, Italian GP, Saksan GP
 2 voittoa: Monacon GP, Sveitsin GP
 1 voitto: Britannian GP, Espanjan GP, Hollannin GP

Mestaruudet 
 1951 Alfa Romeo
 1954 Maserati, Mercedes-Benz
 1955 Mercedes-Benz
 1956 Ferrari
 1957 Maserati

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla

 http://www.museofangio.com/
 http://www.ddavid.com/formula1/fangio_bio.htm 
 http://www.f1-grandprix.com/fangio.html
 Talvitie, Jyrki K.: Mestareiden mestari on poissa. Vauhdin maailma 1995.

Argentiinalaiset Formula 1 -kuljettajat
Formula 1 -maailmanmestarit
Grand Prix -kuljettajat
Vuonna 1911 syntyneet
Vuonna 1995 kuolleet
Seulonnan keskeiset artikkelit