Rutakko

Rutakko oli nykyisen Sonkajärven alueella vuosina 1872–1906 toiminut laiton kunta. Paikallisesti tätä yhteenliittymää kutsuttiin ”Rutakon ruhtinaskunnaksi”.

Historia

Toive paikallishallinnosta 
Vuonna 1854 perustettiin Rutakon rukoushuonekunta osaksi Iisalmen maaseurakuntaa. Rukoushuonekuntaan kuuluivat silloiset Rutakon, Kilpisaaren, Sonkajärven, Oinasjärven ja Petäjäjärven kylät. 556 seurakuntalaista anoi oman kappeliseurakunnan perustamista, mutta anomus hylättiin 1862.

Rutakkolaiset jatkoivat taistelua oman paikallishallinnon puolesta suunnittelemalla omaa itsenäistä seurakuntaa. Hanke raukesi 1866 saarnaajan muutettua pois paikkakunnalta.

Kunnallishallinto 
Uuden mahdollisuuden omaan paikallishallintoon tarjosi vuoden 1865 kunnallisasetus. Siihen nojautuen perustettiin 1872 Rutakon kunta, vaikka Rutakko ei ollutkaan asetuksen edellyttämä kappeli- tai itsenäinen seurakunta. Perustettuun kuntaan liittyi kyliä myös rukoushuonekunnan ulkopuolelta.

Rutakon kunta toimi kunnallisasetusten mukaisesti. Se keräsi asukkailtaan veroja, järjesti kunnallishallinnon, perusti lainajyvästön ja kunnallisrahastoja kuten vaivaiskassa, äyrikassa, koiraverokassa, köyhäin lasten opetuskassa, Englannin ystäväin lahjarahasto, hätäapukassa, lainamakasiinin tili- ja manttaalikassa. Lisäksi perustettiin Sukevan (1887), Jyrkän (1888) ja Rutakon (1896) koulut sekä lainakirjasto.

Samaan aikaan rutakkolaiset talolliset osallistuivat kuitenkin Iisalmen maalaiskunnan kuntakokouksiin. Viimein 1900-luvulle tultaessa iisalmelaiset valittivat Rutakon omalaatuisen kunnan olemassaolosta valtiolle. Vuonna 1902 kuvernööri totesi Rutakon kunnan olevan laiton ja 34 vuotta toimittuaan kunta lakkautti itsensä 1906.

Sonkajärveksi 
Anomus oman seurakunnan perustamisesta hyväksyttiin viimein 1897. Ilmeisesti oma-aloitteinen kunnallishallinto kuitenkin viivytti sen toiminnan aloittamista aina vuoteen 1921 saakka.

Lähteet

Aiheesta muualla
Eero Sillanpää: Lyhyt Sonkajärven historia.  

Sonkajärvi
Suomen laittomat kunnat