Marija Šarapova

Marija Jurjevna Šarapova (, s. 19. huhtikuuta 1987 Njagan, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen aktiiviuransa päättänyt tennispelaaja, joka oli parhaimmillaan maailman naispelaajien rankinglistalla ykkösenä. Belgialaisen Justine Heninin ilmoitettua lopettamisestaan Šarapova nousi 19. toukokuuta 2008 neljättä kertaa urallaan maailmanlistan ykköseksi. Lontoon olympialaisissa 2012 hän saavutti kaksinpelissä hopeaa.

Šarapova edusti Venäjää. Hänen vanhempansa ovat alun perin Homelista, Valko-Venäjältä, mutta muuttivat Tšernobylin onnettomuuden jälkeen 1986 Venäjälle. Šarapova on voittanut viisi Grand Slam -turnausta: Wimbledonin vuonna 2004, Yhdysvaltain avoimet 2006, Australian avoimet 2008 sekä Ranskan avoimet 2012 ja Ranskan avoimet 2014. Vuonna 2007 hän hävisi Australian avointen loppuottelun Serena Williamsille ja vuonna 2012 Viktoryja Azarenkalle. Vuonna 2011 hän hävisi Wimbledonin loppuottelussa Petra Kvitoválle.

Sotšin vuoden 2014 talviolympialaisten avajaisseremonioissa Šarapova sai kunnian tuoda olympiatulisoihdun avajaisten areenalle, jossa lopulta Vladislav Tretjak ja Irina Rodnina sytyttivät olympiatulen palamaan.

Helmikuussa 2020 Šarapova ilmoitti lopettavansa aktiiviuransa.

Dopingkäry 
7. maaliskuuta 2016 pitämässään tiedotustilaisuudessa Šarapova ilmoitti jääneensä kiinni WADA:n tammikuusta 2016 alkaen kiellettyjen aineiden listalla olleen meldonium-lääkeaineen käytöstä Australian avointen yhteydessä tammikuussa. Heti seuraavana päivänä hänen sponsorinsa TAG Heuer ja Nike ilmoittivat katkaisevansa sponsorisopimuksensa Šarapovan kanssa. Kansainvälinen tennisliitto ITF päätti 8. kesäkuuta 2016, että Šarapova sai kahden vuoden kilpailukiellon alkaen 26. tammikuuta 2016. Šarapova käytti meldoniumia kymmenen vuotta perhelääkärinsä suosituksesta. Myöhemmin urheilun kansainvälinen vetoomustuomioistuin CAS lyhensi tuomion 15 kuukauteen.

Yksityiselämä 
Šarapova on kihloissa Alexander Gilkesin kanssa ja heille on määrä syntyä ensimmäinen lapsi loppuvuodesta 2022.

Palkintoja 
 WTA:n vuoden tulokas 2003
 WTA:n vuoden pelaaja 2004
 WTA:n vuoden eniten kehittynyt pelaaja 2004
 Venäjän tennisliiton vuoden naispelaaja 2005

Turnausvoitot

Kaksinpelit (33) 
s = sisäkenttä

Hävityt kaksinpelifinaalit (22) 
 2004: Zürich (tappio Alicia Molikille)
 2005: Miami (tappio Kim Clijstersille)
 2006: Dubai (tappio Justine Henin-Hardennelle)
 2006: Miami (tappio Svetlana Kuznetsovalle)
 2007: Australian avoimet, Melbourne (tappio Serena Williamsille)
 2007: Birmingham (tappio Jelena Jankovićille)
 2007: WTA:n mestaruusturnaus, Madrid (tappio Justine Heninille)
 2009: Toronto (tappio Jelena Dementjevalle)
 2010: Birmingham (tappio Li Nalle)
 2010: Stanford (tappio Viktoryja Azarenkalle)
 2010: Cincinnati (tappio Kim Clijsterslle)
 2011: Miami (tappio Viktoryja Azarenkalle)
 2011: Wimbledon (tappio Petra Kvitoválle)
 2012: Australian avoimet, Melbourne (tappio Viktoryja Azarenkalle)
 2012: Indian Wells (tappio Viktoryja Azarenkalle)
 2012: Miami (tappio Agnieszka Radwańskalle)
 2012: Lontoon olympialaiset (tappio Serena Williamsille)
 2012: Peking (tappio Viktoryja Azarenkalle)
 2012: WTA:n mestaruusturnaus, Istanbul (tappio Serena Williamsille)
 2013: Miami (tappio Serena Williamsille)
 2013: Madrid (tappio Serena Williamsille)
 2013: Ranskan avoimet, Pariisi (tappio Serena Williamsille)

Menestys kausittain

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Pelaajaprofiili WTA:n sivuilta
 Virallinen sivusto

Venäläiset tennispelaajat
Venäläiset olympiamitalistit
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt