Kihniö

Kihniö on Suomen kunta, joka sijaitsee Pirkanmaan maakunnan pohjoisosassa. Kunnassa asuu noin 1770 ihmistä. Kuntakeskus sijaitsee Parkanosta Jyväskylään johtavan valtatien 23 varrella. Matkaa kuntakeskuksesta Tampereelle on noin 110 kilometriä ja Pirkanmaan maakunnan luoteisrajalle noin 20 kilometriä.

Maantiede 
Kihniön naapurikuntia ovat Kurikka, Ylöjärvi, Parkano, Seinäjoki ja Virrat. Entisiä naapurikuntia ovat Kurikkaan liitetty Jalasjärvi, Ylöjärveen liitetty Kuru ja Seinäjokeen liitetty Peräseinäjoki.  

Luonnonolosuhteiltaan Kihniö kuuluu keskiboreaaliseen Pohjanmaan metsäkasvillisuusvyöhykkeeseen. Suurimmat vesistöt ovat Kankarinjärvi ja Nerkoonjärvi. 

Kihniössä sijaitsee Käskyvuori, joka on aivan Kihniön ja Kurikan rajalla sijaitseva kalliomuodostelma. Sen huippu kohoaa merenpinnasta 187,9 metrin korkeuteen. Käskyvuorella on näkötorni, laavu ja liikuntareittejä. 

Kihniön pohjoisosassa sijaitsee 565 hehtaarin laajuinen keidassoihin lukeutuva Natura 2000 -alue Päretkivenneva-Teerineva-Pohjasneva, jolla on laajuutensa ja monimuotoisen luontonsa vuoksi suuri luonnonsuojelullinen merkitys. Se sijaitsee keidas- ja aapasuovyöhykkeiden vaihettumisalueella, mistä syystä sillä on myös aapasuon piirteitä. Eri suotyypeistä alueella tavataan lyhytkortista nevaa, kalvakkanevaa, saranevaa sekä pienialaisia rimpinevoja. Teerinevan metsäsaarekkeissa on yli satavuotiaita havumetsiä. Päretkivenneva-Teerineva-Pohjasneva on valtion omistama valtakunnallisen soidensuojeluohjelman kohde. Luonnonsuojelualuetta ympäröiviä soita on ojitettu voimakkaasti, mikä kuivattaa osaa alueesta.

Historiaa 
Kihniö oli pitkään erämaata; sen ensimmäinen talo, Linna, mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1557. Keskiajalla Kihniö oli osa Kyrön pitäjää. Kyrön jakautuessa 1640 Kihniö siirtyi Ikaalisten Kyröön tai Suur-Ikaalisten emäpitäjään yhdessä Parkanon, Ikaalisten, Kankaanpään, Karvian ja Honkajoen kuntien alueitten kanssa.

Ilmari Launiksen suunnittelema Kihniön kirkko valmistui vuonna 1916 ja kunta itsenäistyi syyskuun alussa 1918; ero Parkanosta toteutui vasta kaksi vuotta myöhemmin. 

Kihniön Koskenkylässä sijaitsee Markkulan puusilta, joka kuuluu Tiehallinnon valitsemiin museosiltoihin. Markkulan puusilta on vuonna 1959 rakennettu 14 metriä pitkä puusilta, joka on rakennettu perinteistä palkki- ja riippuansastekniikkaa käyttäen. Aiemmin yleinen siltatyyppi on nykyään harvinainen. 

Kihniön vaakunan on suunnitellut Toivo Vuorela, ja se vahvistettiin vuonna 1960.

Talous 
Kihniössä on yhtenä merkittävimmistä elinkeinoista turvetuotanto, jota harjoittaa lähinnä Neova. Turpeen kuljetusta varten on kunnan alueella ollut rautatie. Aitonevalla on turvemuseo ympäristöpolkuineen.

Perussuomalaiset ehdottivat syyskuussa 2015, että kuntaan perustetaan vastaanottokeskus 200 pakolaiselle, mikä toteutettiin.

Vapaa-ajan asuntoja kunnassa on 777.

Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.

Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Kihniössä oli 1 967 asukasta, joista 680 asui taajamassa, 1 268 haja-asutusalueilla ja 19:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Kihniön taajama-aste on 34,9 prosenttia. Kunnassa on vain yksi taajama, Kihniön kirkonkylä.

Seurakunnat
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Kihniössä on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
 Kihniön seurakunta

Suomen helluntaikirkon jäsenseurakunnista Kihniöllä toimii Kihniön helluntaiseurakunta.

Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Kihniön alueella toimii Tampereen ortodoksinen seurakunta.

Suomen Vapaakirkon jäsenseurakunnista Kihniöllä toimii Kihniön Vapaaseurakunta.

Kylät
Kihniön kyliä ovat Niskos, Linnankylä, Nerkoo, Mäkikylä, Jokikylä, Ratikylä, Naarminkylä, Kirkonkylä, Kihniönkylä, Kankari ja Korhoskylä.

Koulut
Kihniössä toimii Kihniön yhtenäiskoulu, jossa on luokat 0-9. Vanha Mäkikylän koulu paloi 29. tammikuuta 2014. Kihniön yhtenäiskoulun vieressä sijaitseva Kirkonkylän koulu toimi vuoteen 2013 asti.

Kihniöläisiä merkkihenkilöitä  
 Ahti Jokinen (s. 1944), näyttelijä
 Kalevi Keihänen (1924–1995), matkatoimistoyrittäjä
 Päivi Lepistö (s. 1973), Movetron-yhtyeen solisti
 Lea Mäkipää (s. 1947), kansanedustaja
 Germund Paaer (1881–1950), taiteilija
 Mika Sundqvist (1947–2021), säveltäjä ja tuottaja

Hallinto
Kihniön kunnanjohtaja on Petri Liukku, joka valittiin virkaan vuonna 2007.

Kihniön kunnanvaltuustossa on 21 paikkaa, joista kahdeksan on perussuomalaisten hallussa kaudella 2021–2025. Valtuuston puheenjohtajana toimii Juha-Matti Markkola. Kihniötä on nimitetty 'Suomen perussuomalaisimmaksi paikkakunnaksi', koska Perussuomalaiset-puolue on saanut siellä vaaleissa prosentuaalisesti suurimman kannatuksen Suomessa.

Kulttuuri 
Saija Mäki-Nevala ohjasi synnyinkunnastaan vuonna 2014 valmistuneen dokumenttielokuvan Kihniö, jossa hän palaa tarkastelemaan tyhjenevän pikkukunnan elämää vuosien muuallaolon jälkeen.

Vierailukohteita 

 Aitonevan turvemuseo
 Kihniön esinemuseo
 Käskyvuori
 Lauhanvuori-Hämeenkangas UNESCO Global Geopark
 Pyhäniemen lomakeskus, Keihäsmatkojen omistajan Kalevi Keihäsen perustama lomakeskus

Ruokakulttuuri 
Kihniön kipakka on tunnettua kihniöläistä pontikkaa. Kihniön pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla lampaanpaisti ja imelletty perunalaatikko.

Katso myös 
 Luettelo Kihniön julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Lähteet 
 Suomenmaa 3 (toim. Hannu Tarmio, Pentti Papunen ja Kalevi Korpela), WSOY 1970, Porvoo (ss. 285–290)

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Kihniön kunta
 Tilastokeskus – Kihniön avainluvut
 Kihniön Matkailuyhdistys 

 
Seulonnan keskeiset artikkelit