Paltamo

Paltamo (aiemmin ) on Suomen kunta, joka sijaitsee Kainuun maakunnan länsiosassa Oulujärven koillisrannalla. Kunnassa asuu  ihmistä ja sen pinta-ala on  km², josta  km² on vesistöjä. Väestötiheys on  asukasta/km². Paltamon naapurikunnat ovat Kajaani, Puolanka, Ristijärvi, Sotkamo ja Vaala. Paltamo on Kainuun ns. emäpitäjä: aikoinaan se käsitti jokseenkin kokonaan nykyisen Kainuun maakunnan ja on pienentynyt nykyiselleen enimmäkseen sen vaikutuksesta, että perustettiin pitäjiä erottamalla Paltamosta, joskin sitä pienensi vielä vuoden 1954 alussa se, että siitä liitettiin osia Kajaanin maalaiskuntaan.

Paltamo on todennäköisesti johdos rantapengertä tarkoittavasta ”palta”-sanasta. Paltaniemen kärki onkin aikojen saatossa vyörynyt vähitellen Oulujärveen.
Paltamossa valmistetut suuret tervaveneet tunnettiin paltamoina.

Historia

Paltamon alueelta on löydetty lukuisia kivikautisesta asutuksesta kertovia muinaisjäännöksiä. Huomattavimpia löytöjä on Uuran kylästä tavattu karhunpäällä koristettu reikäkirves kampakeraamiselta kaudelta. Kivesjärven Lumisuosta löydettiin vuonna 1975 jousen katkelma, joka ajoittuu esiroomalaiseen rautakauteen.

Vakinaisesti alue asutettiin 1550-luvulla, jolloin Suomen käskynhaltija Kustaa Fincke siirsi Ruotsin kuninkaan Kustaa Vaasan määräyksestä alueelle savolaisia talonpoikia perhekuntineen. Vaikka uudisasukkaat saivat kolmen vuoden verovapauden, muutto ei tapahtunut venäläispelossa vapaaehtoisesti. Venäläiset hävittivätkin lähes koko asutuksen 1500-luvun lopulla. Asutus alkoi kasvaa Täyssinän rauhan jälkeen vuonna 1595, jolloin Kainuu siirtyi Ruotsin alaisuuteen. Vuonna 1604 seudulla oli jo 150 taloa.

”Oulujärven pitäjät” (Uleträsk socknar), kuten aluetta tuolloin nimitettiin, kuului aluksi Savonlinnan linnalääniin, mutta liitettiin 1559 hallinnollisesti Pohjanmaan voudin valtapiirin. Samana vuonna muodostettiin myös Oulujärven pitäjän seurakunta, jonka keskuspaikaksi tuli Paltamon kylä (nyk. Paltaniemi) Oulujärven Paltaselän etelärannalla. Tänne rakennettiin myös pitäjän uusi kirkko. Vuonna 1647 pitäjä, jonka nimeksi vuosisadan alussa oli vakiintunut ”Kajaaninlinnan pitäjä” (Cajanaborgs socken) jaettiin Paltamon ja Sotkamon seurakunniksi, jotka 1681 saivat myös hallintopitäjän aseman. Paltamon 1600-luvun suurseurakunnasta on aikojen kuluessa muodostettu kymmenkunta erillistä seurakuntaa. Vuosina 1650–1680 Paltamo oli osa Pietari Brahen vapaaherrakuntaa.Tervanpolton merkitys alkoi kasvaa 1700-luvulla. Tervanpoltto jatkui voimakkaana aina 1800-luvun loppuun asti. Jo 1800-luvulla aloitettiin järvimalmin hyödyntäminen, mutta varsin nopeasti joutui Varisjoen varteen rakennettu rautaruukki lopettamaan kannattamattoman toimintansa. Ruukin lyhyttä loistokautta on kuvannut Paltamossa syntynyt Eino Leino runoelmassaan Kivesjärveläiset (1901).

Kun 1900-luvun alkuun mennessä jo valtaosa paltamolaisista asui Paltaselän pohjoispuolella, syntyi vähitellen paine siirtää myös kunnallishallinto Paltaniemeltä järven pohjoispuolelle. Kiehimänsuun kylä alkoikin kehittyä uudeksi hallintokeskukseksi. Vuonna 1906 kuntakokousten pitopaikka kokous- ja konttorihuoneineen päätettiin siirtää Kiehimään. Paltamon seurakunnan toiminnot siirtyivät sinne perässä vasta vuonna 1936. Vuonna 1954 vanha historiallinen Paltamon kylä samoin kuin Uusikylä ja Kirkkoaho liitettiin Kajaanin maalaiskuntaan.

Paltamon asukasluku kasvoi 1900-luvun alussa nopeasti. Vuonna 1920 asukkaita oli 5 700. Vuosien 1923 ja 1939 välisenä aikana valmistuivat Paltamon talouselämälle tärkeät rautatiet Kontiomäeltä Kajaaniin, Nurmekseen, Ouluun ja Hyrynsalmelle. Jatkosodan aikana syksyllä 1944 perääntyvät saksalaiset aiheuttivat Paltamossa monenlaista tuhoa. Sotien jälkeen kunnan asukasluku kääntyi kasvusuuntaan, sillä 1950 asukkaita oli 8 674. 1950-luvulla poismuutto käänsi väkiluvun kehityksen tappiolliseksi ja 1980 asukkaita oli enää 5 474, vuonna 2010 enää 3 884.

Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.

Luonto

Paltamo maisemakuvan olennaisiin piirteisiin kuuluvat järviluonto ja komeat kainuulaiset vaaramaisemat.

Pääosa Paltamosta kuuluu karjalaisten liuskeiden vyöhykkeeseen. Yleisimpiä kivilajeja ovat kvartsiitti, kiilleliuske ja fylliitti sekä graniitti. Alueella on lukuisia dolomiittikalkkiesiintymiä, joiden hyödyntäminen aloitettiin vuoden 1985 alussa. Moreeni on yleisin maalaji. Huomattavin harju ulottuu katkonaisena Härmänmäeltä Saarisenjärvelle. Savea ja hiesua on jonkin verran jokilaaksoissa. Mineraalimaalajit ovat ajoittain alueilla turpeen peitossa. Kunnan pinnanmuodot ovat vaihtelevat. Ylävintä on Kiehimäjoen ja Kivesjärven välisellä alueella, jossa on useita korkeita vaaroja, kuten Kivesvaara, Myhkyrinvaara ja Varsavaara. Idässä Saukkovaara kohoaa yli 300 metrin korkeuteen.

Paltamossa on 101 järveä, joista suurimmat ovat Oulujärvi, Kivesjärvi ja Iijärvi. Kivesjärvi on bifurkaatiojärvi, sillä se purkautuu kahta eri reittiä. Soita on runsaasti etenkin kunnan luoteis- ja kaakkoisosissa. Kallioperän kalkkipitoisuuden ansioista suot ovat usein reheviä.

Liikenne 

Paltamon kuntaa halkovat Oulu–Kontiomäki-rautatie sekä valtatie 22. Valtatiestä haarautuu kirkonkylällä kantatie 78 (Paltamo–Pudasjärvi–Rovaniemi). Linja-autoyhteydet Oulun ja Kajaanin suuntaan ovat hyvät. VR:n henkilöjunat pysähtyvät Paltamon ja Kontiomäen rautatieasemilla. Matkaa lähimpään kaupunkiin, Kajaaniin, on 37 kilometriä. Ouluun matkaa on 145 kilometriä.

Taajamat ja kylät

Taajamat 
Vuoden 2017 lopussa Paltamossa oli 3 435 asukasta, joista 2 018 asui taajamissa, 1 372 haja-asutusalueilla ja 45:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Paltamon taajama-aste on 59,5 %. Paltamon taajamaväestö jakautuu kahden eri taajaman kesken:

Kunnan keskustaajama on lihavoitu.

Kylät 
Kainuun liiton käyttämän osa-aluejaon mukaan Paltamo voidaan jakaa taajamaseutujen lisäksi seuraaviin kyliin:

 Hakasuo
 Härmänmäki
 Iijärvi
 Kivesjärvi
 Korpimäki
 Melalahti
 Mieslahti
 Oikarila-Raappananmäki
 Pehkolanlahti
 Saviranta
 Uura
 Vaarankylä
 Variskylä

Sivistys- ja kulttuuritoiminta

Oppilaitokset
Paltamossa perusopetusta annetaan kahdessa koulussa eli Korpitien koulussa (luokka-asteiden 0-9 yhtenäiskoulu, Lampitie 2) ja Kontiomäen koulussa (luokka-asteiden 1-6 alakoulu; Koulutie 3, Kontiomäki). Toisen asteen yleissivistävää koulutusta antaa Korpitien koulun kanssa samassa rakennuksessa toimiva Paltamon lukio (aiempi Paltamon viestintälukio). Mieslahden kylällä toimii Kainuun Opisto. Kunnassa toimii myös Paltamon kansalaisopisto.

Kirjasto, museot, tapahtumat

Paltamon pääkirjaston (Korpitie 9) ohella kuntalaisia palvelee Kontiomäen kirjasto (Pihlajatie 5). Kunnassa on entisessä viljamakasiinissa toimiva Paltamon kotiseutumuseo sekä Meteli seis -yhdistyksen näyttelytila ja lelumuseo. Lisäksi on muuta kulttuuritoimintaa ja tapahtumia vuosittain.

Julkisia taideteoksia ja muistomerkkejä 
Kiehimänvaaran kylässä sijaitsee Kainuun asutuksen muistomerkki. Kirkonkylässä on Eino Leinon patsas.

Ruokakulttuuri
Paltamon pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla kapakalakeitto.

Seurakunnat 

Paltamossa toimii evankelis-luterilainen Paltamon seurakunta. Kirkon sisäisistä herätysliikkeistä paikkakunnalla toimii herännäisyys. Muita kirkkokuntia edustaa helluntaiherätykseen kuuluva Paltamon helluntaiseurakunta. Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Paltamon alueella toimii Kajaanin ortodoksinen seurakunta.

Paltamon malli 
Paltamon kunta on ilmoittanut, että vuodesta 2009 se työllistää työttömät asukkaansa Työtä kaikille -hankkeella. Jos tämä toteutuu, tulee Paltamosta Suomen ensimmäinen täystyöllisyyden saavuttanut kunta. Valtio panee nelivuotiseen kokeiluun 22 miljoonaa euroa.

Kokeilun keskipisteessä on Työvoimatalo, joka solmii työttömien kanssa työsopimuksen. Ihmisille järjestetään opastusta ja heille joko annetaan töitä Työvoimatalossa tai heidän työvoimaansa myydään ulkopuolisille. Työvoimatalossa toimii muun muassa leipomo ja verhoomo. Vuoden 2010 alussa talossa oli töissä 150 ihmistä, kunnalla 20 ja yrityksissä ja järjestöissä 12.

Työllistetyt saavat palkkaa, joka pienimmilläänkin on suurempi kuin työttömän peruspäiväraha. Talon ulkopuolisista töistä, kuten esimerkiksi remonttihommista, maksetaan alan työehtosopimuksen mukainen palkka. Työllistämisen lisäksi hankkeen tavoitteena on pitää ihmiset kiinni normaalissa arjessa ja estää heitä syrjäytymästä. Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen alustavien tutkimustulosten mukaan ihmiset ovat kokeneet myönteiseksi sen, että työ pitää yllä arkirytmiä ja sen avulla voi solmia sosiaalisia suhteita. Erityisen arvokkaaksi on koettu lääkäripalvelut ja työterveyshuolto.

Kuuluisia paltamolaisia 

Jorma Airaksinen, taikuri
Daniel Cajanus, mahdollisesti Suomen pisin mies
Marisanna Jarva, kansanedustaja
Jaakko Keränen, ilmatieteilijä
Keijo Korhonen, poliitikko ja poliittisen historian tutkija
Markku Korhonen, musiikinopettaja, säveltäjä
Pekka Kämäräinen, luokanopettaja, kirjailija
Eino Leino, runoilija
Kasimir Leino, runoilija
Elisa Leinonen, aitajuoksija
Väinö Markkanen, ammunnan olympiavoittaja
Heikki Meriläinen, kansankirjailija, kansanperinteen kerääjä.
Talas-Eera, voimamies.
Gekko Paavilainen, kirjailija

Katso myös 
 Luettelo Paltamon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Lähteet

Viitteet

Kirjallisuutta 
 Jorma Keränen, Hannu Romppainen: Paltamo, Kainuun emäpitäjä (2013).

Aiheesta muualla 

Paltamon kunnan kotisivut
Paltamon viestintälukio
Tilastokeskus – Paltamon kunnan avainluvut

Seulonnan keskeiset artikkelit