Italian alueet

Italian alueet () ovat Italian ylimmän tason hallinnollisia alueita. Niille myönnettiin osittainen autonomia vuoden 1948 perustuslaissa. Viidellä alueella kahdestakymmenestä (Friuli-Venezia Giulia, Sardinia, Sisilia, Trentino-Etelä-Tiroli ja Aostanlaakso) on erityinen itsehallintoalueen asema, joka perustuu historiallisiin ja kulttuurillisiin syihin sekä alueella oleviin merkittäviin vähemmistöihin. Muut 15 aluetta perustettiin erilaisilla laeilla 1970.

Jokaisella alueella on vaaleilla valittu valtuusto sekä puheenjohtajan () johtama hallitus. Aluehallinnon instituutiot vastaavat toiminnaltaan valtakunnallisen tason instituutioita.

Luettelo Italian alueista 
Alueita on kaikkiaan 20. Suurin väestömäärältään on Lombardia ja pinta-alaltaan Sisilia. Pienin sekä väkimäärältään että pinta-alaltaan on Aostanlaakso Luoteis-Italiassa.

Talous 
Kansantaloudellisesti Italian alueet poikkeavat merkittävästi toisistaan. Bruttokansantuotteella mitattuna isoimmat talousalueet ovat Lombardia, Latium, Veneto ja Emilia-Romagna. Asukasta kohti laskettuna pienet pohjoiset erityisalueet Trentino-Etelä-Tiroli ja Aostanlaakso sekä Lombardia ja Emilia-Romagna ovat suurituloisimpia. Kansantulo asukasta kohden on pienin eteläisillä Calabrian, Sisilian, Campanian ja Apulian alueilla.

*Trenton ja Etelä-Tirolin  maakuntien summa/keskiarvo

Lähteet