Siirtolapuutarha

Siirtolapuutarha on puutarhaviljelykseen varattu alue, joka on jaettu keskimäärin 250–500 neliömetrin suuruisiin palstoihin. Palstalla sijaitsee pieni mökki. Palstoja yhdellä siirtolapuutarha-alueella on muutamista kymmenistä muutamiin satoihin. Maan omistaja on yleensä kaupunki, joka vuokraa sen siirtolapuutarhayhdistykselle (tai joissakin tapauksissa suoraan viljelijälle) pitkäaikaisella sopimuksella. Siirtolapuutarhapalstalle saa rakentaa pienehkön mökin ja istuttaa sekä koriste- että hyötykasveja. Palstan antimet tulee kuluttaa itse eikä myydä. Palstaa tai mökkiä ei saa vuokrata eteenpäin. Se poikkeaa kaupunkien vuokraamista kasvimaapalstoista siinä, että tontit ovat isompia ja toiminta pysyvämpää – monilla perheillä on ollut sama siirtolapuutarhapalsta vuosikymmenien ajan.

Suomessa siirtolapuutarhoja syntyi alkuaan puhtaasti viljelyä varten aikana jolloin ruuasta oli pulaa. Alusta saakka viljelijät muodostivat kiinteähköjä yhteisöjä, jotka sekä huolehtivat yhteisistä töistä että järjestivät tansseja tai muita huveja. Vuosikymmenten myötä toiminta painottui enemmän virkistyskäyttöön. Yhteisönä siirtolapuutarhat ovat jonkinlaisia "maalaiskyliä kaupungin kupeessa", ihmiset tuntevat toisensa ja aikaa vietetään paljon yhdessä. Alueilla on yleensä myös yhteisiä tiloja, kuten sauna tai juhlatilaa.

Siirtolapuutarhoja on lähes 60 ympäri Suomea ja viljelijöitä näissä yhteensä noin 6 000. Uusia alueita perustetaan edelleen.

Ryhmäpuutarha 
Ryhmäpuutarha on toinen siirtolapuutarhasta käytetty nimike. Aikoinaan siirtolapuutarhan ja ryhmäpuutarhan ero oli se, että siirtolapuutarha sijaitsi kunnan vuokraamalla maalla, kun taas ryhmäpuutarhan maan vuokranantaja oli joku muu (yksityinen taho tai yhteisö). Enää tuota eroa ei ole – siirtolapuutarha ja ryhmäpuutarha ovat synonyymeja.

Historiaa 

Siirtolapuutarhojen juuret ovat 1700-luvun lopun Englannissa, jossa kehittyi ajatus köyhille tarkoitetuista puutarha- ja viljelypalstoista. Laki köyhien puutarhoista säädettiin Englannissa vuonna 1819. Idea siirtyi Manner-Eurooppaan, ja sekä Tanskaan että Saksaan perustettiin köyhien puutarhoja 1800-luvun alkupuolella. Puutarhoissa perheet viljelivät leivän jatketta ruokapöytään ja viettivät yhteistä aikaa raittiissa ilmassa.

Siirtolapuutarhaliikkeen isänä pidetään saksalaista Dr. Gottlieb Moritz Schreberiä (1806-61). Hän oli äärimmäisen kiinnostunut nuorten kasvatuksesta ja kansanterveydestä sekä niiden riippuvuuksista. Ensimmäinen varsinainen siirtolapuutarha perustettiin Schreberin kuoleman jälkeen, vuonna 1869 Leipzigiin. Tuo siirtolapuutarha muotoutui kuitenkin Schreberin kasvatusfilosofian pohjalta – pääpaino oli virkistyksessä ja ulkoilmaelämässä, ei niinkään puutarhaviljelyssä. Punainen Risti perusti ensimmäiset viljelypainotteiset siirtolapuutarhat Berliiniin ja Lyypekkiin 1900-luvun ensimmäisinä vuosina.

Suomessa toimintaa esiteltiin vuonna 1902. Porvooseen perustettiin siirtolapuutarhayhdistys vuonna 1915, mutta ensimmäinen maailmansota pysäytti hankkeen. Vuonna 1916 Tampereelle perustettiin Hatanpään siirtolapuutarha, nykyinen Niihaman ryhmäpuutarha. Se on Suomen vanhin edelleen toimiva siirtolapuutarhayhteisö, joka kuitenkin siirrettiin Hatanpäältä Niihamaan vuonna 1977. Helsingin Ruskeasuon (1918) siirtolapuutarha on maan vanhin alkuperäispaikallaan oleva siirtolapuutarha. 

Suomen Siirtolapuutarhaliitto ry. perustettiin vuonna 1930 ja vuonna 1935 liitto aloitti Siirtolapuutarha-lehden julkaisemisen. Tunnettu alkuvuosien aktiivihenkilö oli opettaja E. J. Reinilä. Hän oli mukana perustamassa nykyistä Niihaman ryhmäpuutarhaa ja toimi sen puheenjohtajana alkuvuosikymmenet. Reinilä toimi myös Siirtolapuutarhaliiton puheenjohtajana koko 1930-luvun, ja oli muun muassa aktiivisesti mukana perustamassa Siirtolapuutarha-lehteä.

Tunnettuja siirtolapuutarha-alueita Suomessa 

Espoossa
 Puolarmaarin ryhmäpuutarha

Heinolassa
 Heinolan siirtolapuutarha, Vasikkasaari

Helsingissä
 Herttoniemen siirtolapuutarha (182 palstaa)
 Klaukkalanpuisto (113 palstaa)
 Kumpulan siirtolapuutarha (268 palstaa)
 Marjaniemen siirtolapuutarha (320 palstaa)
 Oulunkylän siirtolapuutarha (203 palstaa)
 Pakilan siirtolapuutarha (320 palstaa, Suomen suurin)
 Ruskeasuon siirtolapuutarha () (115 palstaa)
 Talin siirtolapuutarha (241 palstaa)
 Vallilan siirtolapuutarha (174 palstaa)

Huittisissa
 Lauttakylän siirtolapuutarha

Hyvinkäällä
 Vanhanmyllyn siirtolapuutarha

Hämeenlinnassa
 Kantolanniemen siirtolapuutarha

Järvenpäässä
 Haarajoen siirtolapuutarha

Jyväskylässä
 Sulkurannan siirtolapuutarha

Joensuussa
 Utran siirtolapuutarha
 Linnunlahden siirtolapuutarha

Kangasniemellä
Kangasniemen siirtolapuutarha  

Kokkolassa

 Tullimäen siirtolapuutarha (85 palstaa)
 Ykspihlajan siirtolapuutarha

Kotkassa
 Korelan ryhmäpuutarha
 Langinkosken ryhmäpuutarha
 Langinlaakson ryhmäpuutarha
 Metsolan ryhmäpuutarha

Kouvolassa
 Pentsojan Ryhmäpuutarha (68 palstaa; Vapaita palstoja rakentajille runsaasti)

Kuopiossa
 Kolmisopen ryhmäpuutarha
 Päivärannan siirtolapuutarha
 Majaniemi
 Virranniemi

Lahdessa
 Kotiniemen siirtolapuutarha

Lappeenrannassa
 Skinnarilan siirtolapuutarha

Mikkelissä
 Kurkilammen siirtolapuutarha

Oulussa
 Castrenin siirtolapuutarha
 Äimäraution siirtolapuutarha
 Markkuun ryhmäpuutarha

Porissa
 Hevosluodossa

Raahessa
 Arkkukarin siirtolapuutarha

Tampereella
 Niihaman ryhmäpuutarha, Niihama (Suomen vanhin; entinen Hatanpään siirtolapuutarha)
 Nekalan siirtolapuutarha, Jokipohja
 Raholan siirtolapuutarha, Rahola
 Litukan siirtolapuutarha, Kauppi, Petsamo

Turussa
 Kupittaa
 Ilpoinen
 Peltola

Vantaalla
 Kiinteistö Oy Kesäheinä, ryhmäpuutarha, Lapinkylä (235 mökkiä)
 Vantaanlaakson siirtolapuutarha, Viherkumpu (126 mökkiä)

Kirjallisuutta

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Suomen siirtolapuutarhaliitto ry SSPL
 Helsingin kaupunginmuseo – Siirtolapuutarhat  Tarkkoja tietoja Helsingin siirtolapuutarhoista.
 Niihaman Ryhmäpuutarhayhdistys ry, 
 Niihaman viljelijöiden tekemä esittelysivu, 
 Kotkan yhdistykset
 Raholan Siirtolapuutarhan Viljelijät ry.
 Vallilan siirtolapuutarha ry. 

Seulonnan keskeiset artikkelit