Karolingit

Karolingit olivat hallitsijasuku, joka hallitsi Frankkien valtakuntaa vuosina 751–843 sekä sen useita seuraajavaltioita, kuten nykyistä Ranskaa edeltänyttä Länsi-Frankiaa lyhyin katkoksin vuoteen 987. Karolingikuninkaat ottivat vuonna 800 käyttöön keisarin arvon, jolloin syntyi Karolingien keisarikunta.

Historia 

Karolingit toimivat alkuaan Frankkien valtakuntaa hallinneiden merovingien suvun kuninkaiden major domuksina (linnanherra tai käskynhaltija) ja seurasivat vuonna 751 merovingejä hallitsijasukuna. 

Karolingien kantaisä oli Austrasian major domus Pipin I, jonka mukaan sukua kutsuttiin aluksi pippinideiksi. Myöhemmin suku sai nimen arnulfingit Metzin arkkipiispan Arnulfin mukaan. Sukua alettiin kutsua karolingeiksi Kaarle Martelin noustua Frankkien valtakunnan major domukseksi ja todelliseksi hallitsijaksi.

Karolingihallitsijat herättivät henkiin ajatuksen läntisestä keisarista, jollaista ei Länsi-Rooman hajoamisen jälkeen ollut. Suvun kuuluisin jäsen on Kaarle Suuri, joka kruunattiin keisariksi vuonna 800. Viimeinen karolingikeisari kuoli jo vuonna 899, ja karolingien alamäki oli nopeampaa kuin heidän nousunsa. Karolingit hallitsivat kuitenkin nykyisen Ranskan alkumuotoa vuoteen 987 saakka, jolloin kapetingit korvasivat heidät.

Suvun hallitsijat

Jakamaton Frankkien valtakunta 
 Pipin Pieni 751–768
 Kaarloman 769–771
 Kaarle Suuri 771–814
 Ludvig Hurskas 814–840

Italialainen eli lothringeniläinen sukuhaara  
 Lothar I 840–855
 Ludvig II  855–875

Saksalainen sukuhaara 
 Ludvig Saksalainen 840–876
 Kaarle Paksu 884–888

Ranskalainen sukuhaara 
 Kaarle Kaljupää 843–877
 Ludvig II Änkyttäjä 877–879
 Ludvig III 879–882
 Kaarloman II 879–884
 Kaarle III Yksinkertainen 898–922
 Ludvig IV 936–954
 Lothair 954–986
 Ludvig V 986–987

Lähteet

Aiheesta muualla 

Hallitsijasuvut
Ranskan hallitsijasuvut
Frankkien valtakunta
Seulonnan keskeiset artikkelit