Voikukat

Voikukat (Taraxacum) on asterikasveihin kuuluva kasvisuku. Voikukat ovat usein rikkaruohoina pidettyjä monivuotisia kasveja, jotka leviävät tehokkaasti siementensä avulla. Voikukka on kuitenkin myös kauppayrtti. Ympäri maailmaa ja myös Suomessa tavataan monia voikukan pikkulajeja, joiden väliset erot saattavat olla erittäin vähäisiä.

Kuvaus 

Voikukan lehdet ovat noin 5–25 senttimetriä pitkiä ja muodostavat tiheän ruusukkeen, joka tukahduttaa muita kasveja. Ruusukkeen keskeltä nousee yksi tai useampi, maitomaista nestettä sisältävä varsi 4–30 cm:n korkeuteen. Lehdet ovat varjoisemmissa paikoissa sileäreunaisempia ja aurinkoisemmissa paikoissa jopa huomattavan sakarareunaisia.

Jokaisen varren päässä on halkaisijaltaan 2–5 cm oleva kirkkaankeltainen kukinto, mykerö, joka on päivällä avoin ja sulkeutuu yön ajaksi. Mykerö muistuttaa ulkonäöltään yhtä kukkaa, mutta on itse asiassa muodostunut useista sadoista pienistä kukista, joista jokaisessa on kaikki tavallisen kukan osat: terälehdet, verholehdet, heteet ja emi. Teriön muodostaa viisi keltaista, yhteen kasvanutta kapeaa terälehteä, jotka osoittavat samaan suuntaan ja muodostavat kielimäisen teriön. Kukkien teriöt ovatkin mykerön näkyvin osa. Niiden alla ovat valkoiset haivenmaiset verholehdet, jotka jäävät mykerön sisään piiloon. Alimpana verholehtien alla on sikiäin. Emin vartalo ulottuu koko kukan läpi, ja kaksihaarainen luotti on ylimpänä terälehtien yläpuolella. Heteiden ponnet ovat osittain kasvaneet yhteen ja muodostavat torven emin vartalon ympärille. Mykerön alla on vielä joukko vihreitä suojuslehtiä, jotka muistuttavat yksinkertaisten kukkien verholehtiä, mutta eivät kuulu mihinkään mykerön kukista.

Suurin osa voikukista lisääntyy apomiktisesti eli ilman pölytystä kehittyneistä siemenistä. Kun sikiäin kypsyy pähkylähedelmäksi, kukka lakastuu, mutta pähkylän lisäksi myös haiven­mainen verhiö jää jäljelle, jolloin koko mykeröstä tulee valkoinen haivenpallo. Haivenet toimivat ikään kuin laskuvarjoina, joiden avulla pähkylät ja niissä olevat siemenet voivat tuulen mukana kulkeutua pitkänkin matkan päähän uusiin kasvu­paikkoihin.

Elinympäristö 
Voikukka kasvaa monissa paikoissa rikkakasvina, ja sitä tavataankin ihmisen muokkaamissa ympäristöissä, kuten nurmikoilla, polkujen varsilla, joutomailla, niityillä ja teiden varsilla. Voikukkia kasvaa kuitenkin myös luonnollisissa tai puoliluonnollisissa elinympäristöissä, kuten soilla, hiekkadyyneillä ja kalkkipitoisilla ruohomailla.

Voikukat eivät ole kovin vaativia kasvuympäristön suhteen. Ne suosivat valoisia, kuivia alueita. Voikukat saattavat kasvaa kuivalla puoliaavikolla, tunturissa tai jäätikön reunalla. Tunturissa viihtyvät tunturivoikukka ja atlantinvoikukka; napa-alueella kasvaa valkoisen lumivoikukan (Taraxacum arcticum) lisäksi muitakin voikukkalajeja.

Voikukkien taksonomiasta 
Voikukkien suku on erittäin monimutkainen täsmällisen lajinmäärityksen suhteen. Vaikka kasvit leviävät voimakkaasti suvullisesti, on voikukan suvussa runsaasti apomiktisia pikkulajeja, alalajeja ja lajiryhmiä, joiden keskinäinen sukulaisuus on vaikeasti määritettävissä. Jo Pohjoismaissa arvellaan olevan noin 900 pikkulajia 14 ryhmässä. Suomestakin pikkulajeja löytyy yli 500.

Pohjoismaissa esiintyvät lajiryhmät 
 A Taraxacum sect. Arctica – jäämerenvoikukat
 B Taraxacum sect. Palustria – rantavoikukat
 C Taraxacum sect. Erythrosperma – mäkivoikukat
 D Taraxacum sect. Obliqua – kääpiövoikukat
 E Taraxacum sect. Celtica – luhtavoikukat
 F Taraxacum sect. Naevosa – laikkuvoikukat
 G Taraxacum sect. Spectabilia – lännenvoikukat
 H Taraxacum sect. Taraxacum – sahramivoikukat
 I Taraxacum sect. Macrodonta – islanninvoikukat
 J Taraxacum sect. Boreigena – pohjanvoikukat
 K Taraxacum sect. Borea – ahovoikukat
 L Taraxacum sect. Hamata – niittyvoikukat
 M Taraxacum sect. Borealia – sarvivoikukat
 N Taraxacum sect. Ruderalia – rikkavoikukat

Lajeja 
 Taraxacum acromaurum – kuurnavoikukka
 Taraxacum alpestre
 Taraxacum alpinum
 Taraxacum aquilonare
 Taraxacum arcticum – lumivoikukka
 Taraxacum austrinum – etelänvoikukka
 Taraxacum balticum – itämerenvoikukka
 Taraxacum bavaricum – baijerinvoikukka
 Taraxacum bessarabicum
 Taraxacum boreiforme – inarinvoikukka
 Taraxacum brachyglossum – kainovoikukka
 Taraxacum bracteatum – tanskanvoikukka
 Taraxacum chrysostylum – kultaemivoikukka
 Taraxacum cimbricum – jyllanninvoikukka
 Taraxacum cochleatum – kierrevoikukka
 Taraxacum cornutum – sarvivoikukka
 Taraxacum crocinum – helovoikukka
 Taraxacum crocodes – jemtlanninvoikukka
 Taraxacum decolorans – kalkkivoikukka
 Taraxacum dovrense – dovrenvoikukka
 Taraxacum egregium – merivoikukka
 Taraxacum euryphyllum – pallevoikukka
 Taraxacum fennobalticum – suomenlahdenvoikukka
 Taraxacum fulvum – tiilivoikukka
 Taraxacum galeatum – kypärävoikukka
 Taraxacum gelertii – gelertinvoikukka
 Taraxacum glabrum – kaljuvoikukka
 Taraxacum hamatum – niittyvoikukka
 Taraxacum hjeltii – hjeltinvoikukka
 Taraxacum intercedens – öölanninvoikukka
 Taraxacum isophyllum – tuhkavoikukka
 Taraxacum kok-saghyz – kumivoikukka
 Taraxacum lacistophyllum – himmeävoikukka
 Taraxacum laetum – kalmarinvoikukka
 Taraxacum laevigatum
 Taraxacum langeanum – langenvoikukka
 Taraxacum limbatum – päärmevoikukka
 Taraxacum limnanthes – alvarivoikukka
 Taraxacum lissocarpum – sileävoikukka
 Taraxacum litorale – rantaniittyvoikukka
 Taraxacum maculigerum – laikkuvoikukka
 Taraxacum naevosum – täplävoikukka
 Taraxacum nordstedtii – smoolanninvoikukka
 Taraxacum norvegicum – ruijanvoikukka
 Taraxacum obliquum – keijuvoikukka
 Taraxacum ostenfeldii – ostenfeldinvoikukka
 Taraxacum oxylobium – koukkuvoikukka
 Taraxacum pallidipes – vaaleajalkavoikukka
 Taraxacum platyglossum – pikkuvoikukka
 Taraxacum polium – gotlanninvoikukka
 Taraxacum praestans – iltavoikukka
 Taraxacum pseudosuecicum – alannevoikukka
 Taraxacum rubicundum – rubiinivoikukka
 Taraxacum septentrionale – pohjanvoikukka
 Taraxacum spectabile – lännenvoikukka
 Taraxacum suecicum – ruotsinvoikukka
 Taraxacum taeniatum – tupsuvoikukka
 Taraxacum tornense – tornionlapinvoikukka
 Taraxacum vestrobottnicum – länsipohjanvoikukka
 Taraxacum vestrogothicum – länsigötanvoikukka

Voikukan hyötykäyttö 
Voikukkaa pidetään pääsääntöisesti rikkakasvina, mutta sitä käytetään sekä ruokana että lääkkeenä. Voikukasta voi hyödyntää kaikki osat. Lehdet sopivat esimerkiksi salaatteihin, keittoihin ja muhennoksiin ja kuivattuina yrttijuomiin. Voikukan nuppuja puolestaan voidaan käyttää kasvilisäkkeenä, tai ne voidaan myös marinoida. Voikukka sisältää myös paljon C- ja A-vitamiineja, kalsiumia, rautaa ja muita kivennäisaineita. Lehdet sisältävät muun muassa luteoliinia, apigeniinia ja apigeniiniglykosideja. Saksassa käytettiin molempien maailmansotien aikaan kuivattua voikukkaa kahvin korvikkeena. Samoin tehtiin myös Suomessa sota-aikoina. Voikukan juuri sisältää jopa 25 % inuliini-nimistä tärkkelystä, josta sotien aikana on valmistettu myös alkoholia.

Villan värjäyksessä voikukan tuoreista kukista saadaan alunalla purettamalla punaista ja keltaista sekä juurista samalla puretusaineella oranssinkeltaista väriä. Ilman puretusainetta voikukan juurista saadaan magentanpunaista ja kuparinruskeaa väriä. Irlannissa voikukkaa on käytetty myös violetiksi värjäämiseen.

Voikukkaa muistuttavia kasveja 
Monia keltakukkaisia mykerökukkaisia kasveja saatetaan joskus sekoittaa voikukkaan. Tällaisia ovat esimerkiksi:
 huopakeltano eli huopavoikeltano (Pilosella officinarum)
 tunturikeltano (Hieracium alpinum)
 leskenlehti (Tussilago farfara)
 peltovalvatti (Sonchus arvensis)
 syysmaitiainen (Leontodon autumnalis)

Kuvagalleria

Lähteet

Viitteet

Kirjallisuutta 
 Voikukka – monikäyttökasvi, Taina Kuusi, Espoo 1986, ISBN KR20697058

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Voikukat (Taraxacum)
 LuontoPortti: Voikukat (Taraxacum spp.)
 Funet: Voikukat (Taraxacum)
 Den virtuella floran: Maskrosor (Taraxacum) 
 ITIS: Taraxacum 
 United States Department of Agriculture (USDA): Taraxacum 
 Flora of China: Taraxacum 
 Eliaksen yrittitarha (Internet Archive)
 Yrttitarha: Voikukka (Taraxacum officinale )
 Coloria.net: Värjäys: Taraxacum officinale Voikukka
 ITIS: Taraxacum officinale 
 United States Department of Agriculture (USDA): Taraxacum officinale 
 Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Taraxacum officinale 

Värikasvit
Seulonnan keskeiset artikkelit