Frances McDormand

Frances Louise McDormand (s. Cynthia Ann Smith; 23. kesäkuuta 1957 Gibson City, Illinois) on yhdysvaltalainen neljästi Oscar-palkittu näyttelijä ja elokuvatuottaja.

Vuonna 1982 ammatillisen uransa aloittanut McDormand on työskennellyt niin elokuvissa, teatterissa kuin televisiossakin. Hänet on palkittu naispääosan Oscarilla roolisuorituksistaan elokuvissa Fargo (1996), Three Billboards Outside Ebbing, Missouri (2017) ja Nomadland (2021); hän oli myös osatuottaja parhaan elokuvan Oscarin saaneessa elokuvassa Nomadland. Lisäksi hän on saanut parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuudet elokuvista Mississippi palaa (1988), Melkein julkkis (2000) ja North Country (2005). McDormand on elokuvantekijöiden Joel ja Ethan Coenin vakionäyttelijöitä. Fargon lisäksi hän on näytellyt muun muassa Coenin veljesten elokuvissa Arizona Baby (1987), Mies joka ei ollut siellä (2001), Burn After Reading (2008) ja Hail, Caesar! (2016).

Lapsuus ja nuoruus 

McDormand syntyi köyhälle yksinhuoltajaäidille Gibson Cityssä Illinoisissa 23. kesäkuuta vuonna 1957 ja oli alun perin syntymänimeltään Cynthia Ann Smith. Kun hän oli puolitoistavuotias, kanadalaissyntyiset Vernon Weir McDormand (1922–2011) ja Noreen Eloise McDormand (o.s. Nickleson, 1919–2007) adoptoivat hänet ja nimesivät hänet Frances Louise McDormandiksi. Hänen adoptioisänsä oli protestanttipappi ja adoptioäitinsä sairaanhoitaja ja vastaanottovirkailija. Hänellä on kaksi vanhempaa sisarusta, Kenneth Henry ja Dorothy Ann, hekin adoptoituja.

McDormandin perhe asui eri paikkakunnilla Illinoisissa, Kentuckyn Hillsborossa, Georgian Statesborossa ja Tennesseen Chattanoogassa ennen asettumista Monessenin kaupunkiin Pennsylvaniaan. McDormand valmistui Monessen High Schoolista vuonna 1975. Hän sai B.A.-tutkinnon teatterista Länsi-Virginiassa sijaitsevasta Bethanyn collegesta vuonna 1979 ja M.F.A.-tutkinnon Connecticutin New Havenissa sijaitsevasta Yalen yliopiston draamakoulusta vuonna 1982.

Ura

1980-luku 

Valmistumisensa jälkeen McDormand muutti New Yorkiin ja aloitti uransa teatterissa vuonna 1982. Hän esiintyi Broadwaylla ensi kerran vuonna 1984, jolloin hän näytteli Bergerin perheen Hennie-tytärtä Clifford Odetsin näytelmässä Herätkää ja riemuitkaa, joka sijoittuu 1930-luvun New Yorkiin. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli Coenin veljesten ohjaama Blood Simple (1984), jossa hän näyttelee naispääosassa uskotonta Abby-vaimoa, jonka aviomies palkkaa yksityisetsivän tappamaan hänet rakastajineen. Blood Simple oli myös Coenin veljesten ensimmäinen elokuva.

Vuonna 1985 McDormand teki ensimmäiset televisioroolinsa, joista huomattavin on puolustusasianajaja Connie Chapmanin rooli kuudessa Hill Street Bluesin jaksossa sarjan viidennellä tuotantokaudella. Vuonna 1988 hän näytteli Broadwaylla Stella Kowalskia Tennessee Williamsin näytelmässä  Viettelyksen vaunu, josta hän oli ehdolla parhaan naispääosan Tonyn saajaksi. Samana vuonna hän näytteli onnetonta ja alistuvaa vaimoa Alan Parkerin ohjaamassa tositapahtumiin perustuvassa elokuvassa Mississippi palaa, josta hän oli ehdolla parhaan naissivuosan Oscarin saajaksi.

1990-luku 

Vuonna 1990 McDormand näytteli naispääosassa piirisyyttäjä Julie Hastingsia Sam Raimin ohjaamassa supersankarielokuvassa Darkman vastanäyttelijänään Liam Neeson. Kolme vuotta myöhemmin hän näytteli Betty Weathersia Robert Altmanin ohjaamassa elokuvassa Short Cuts – oikopolkuja, jonka näyttelijäkokoonpano palkittiin Golden Globen erikoispalkinnolla.

Vuonna 1996 McDormand näytteli naispääosassa Coenin veljesten ohjaamassa, tuottamassa ja käsikirjoittamassa elokuvassa Fargo, jossa hän näyttelee henkirikoksia tutkivaa minnesotalaista poliisipäällikköä, pitkällä raskautta olevaa Marge Gundersonia. Kriitikoiden ylistämä pienen budjetin elokuva tuotti maailmanlaajuisesti yli 60 miljoonan dollarin lipputulot. McDormand palkittiin roolisuorituksestaan parhaan naispääosan Oscarilla ja Screen Actors Guildilla. Hän oli ehdolla myös parhaan naispääosan Golden Globen ja Baftan saajaksi. Samana vuonna hän näytteli sivuosissa sekä elokuvissa Alaston pelko ja Lone Star että televisioelokuvassa Hidden in America, josta hän oli Gus-nimisen mekaanikon roolistaan ehdolla parhaan naissivuosan Primetime Emmyn saajaksi. Vuonna 1997 McDormand näytteli kyynistä saksanjuutalaista tohtori Verstakia Bruce Beresfordin ohjaamassa ja käsikirjoittamassa elokuvassa Tie paratiisiin, joka sijoittuu toiseen maailmansotaan ja kertoo japanilaisten vangitsemasta naisjoukosta.

2000-luku 

Vuonna 2000 McDormand näytteli kansliapäällikkö Sara Gaskellia Curtis Hansonin ohjaamassa elokuvassa Wonder Boys, joka perustuu Michael Chabonin samannimiseen romaaniin vuodelta 1995. Samana vuonna ensi-iltansa saaneessa Cameron Crowen ohjaamassa ja käsikirjoittamassa elokuvassa Melkein julkkis hän näyttelee komentelevaa ja ylisuojelevaista professoriäitiä, Elaine Milleriä. Hän oli ehdolla roolisuorituksestaan parhaan naissivuosan Oscarin, Golden Globen, Baftan ja Screen Actors Guildin saajaksi. Vuonna 2001 hän palasi yhteistyöhön Coenin veljesten kanssa, kun hän näytteli naispääosassa kirjanpitäjä Doris Cranea heidän mustavalkoisena kuvatussa elokuvassaan Mies joka ei ollut siellä vastanäyttelijänään Billy Bob Thornton. Seuraavana vuonna hän näytteli naispääosassa omaa tietään kulkevaa ja menestyvää levytuottajaa Janea Lisa Cholodenkon ohjaamassa ja käsikirjoittamassa elokuvassa Laurel Canyon.

Vuonna 2003 McDormand näytteli sivuosassa Zoe Barrya, Columbian yliopiston hippiprofessoria, elokuvassa Jotain annettavaa, jonka pääosissa ovat Jack Nicholson ja Diane Keaton. Vuoden 2004 helmikuussa hän toimi Berliinin elokuvajuhlien pääkilpailun tuomariston johtajana. Vuonna 2005 hän näytteli ALS-tautia sairastavaa rautakaivoksen kuorma-autonkuljettajaa Glory Dodgea Niki Caron ohjaamassa elokuvassa North Country. Hän sai roolisuorituksestaan parhaan naissivuosan Oscar-, Golden Globe-, Bafta- ja Screen Actors Guild -ehdokkuudet. Samana vuonna hän näytteli sivuosassa kapinallisjohtaja ”Käsittelijää” Charlize Theronin tähdittämässä elokuvassa Æon Flux, joka perustuu 1990-luvulla esitettyyn samannimiseen animaatiosarjaan.

Vuonna 2008 McDormand näytteli naispääosassa keski-ikäistä ja tiukkapipoista lastenhoitajaa Guinevere Pettigrew’tä 1930-luvun Lontooseen sijoittuvassa elokuvassa Miss Pettigrew – päivä täynnä elämää, joka perustuu samannimiseen romaaniin vuodelta 1938. Samana vuonna hän näytteli naispääosassa kuntosalityöntekijä Linda Litzkeä Coenin veljesten elokuvassa Burn After Reading, jossa hänellä on vastanäyttelijöinään George Clooney, John Malkovich, Tilda Swinton ja Brad Pitt. Elokuva sai kriitikoilta hyvän vastaanoton ja tuotti maailmanlaajuisesti yli 163 miljoonaa dollaria. McDormand sai roolisuorituksestaan parhaan naispääosan Golden Globe -ehdokkuuden.

2010-luku 
Vuonna 2011 McDormand näytteli keskiluokkaista yksinhuoltajaäitiä Margaret ”Margie” Walshia David Lindsay-Abairen Bostoniin sijoittuvassa Broadway-näytelmässä Good People, josta hänet palkittiin parhaan naispääosan Tonylla. Samana vuonna hän näytteli Yhdysvaltain kansallisen tiedustelun johtajaa Charlotte Mearingia Michael Bayn ohjaamassa elokuvassa Transformers: Kuun pimeä puoli, joka tuotti maailmanlaajuisesti yli 1,1 miljardin dollarin lipputulot. Seuraavana vuonna 2012 hän näytteli Laura Bishopia, asianajajaäitiä, Wes Andersonin ohjaamassa elokuvassa Moonrise Kingdom, joka oli arvostelumenestys. Elokuvassa näyttelivät myös muun muassa Bruce Willis, Edward Norton, Bill Murray ja Tilda Swinton. Samana vuonna McDormand ääninäytteli monacolaista eläinpoliisia Chantel DuBois’ia animaatioelokuvassa Madagascar 3, joka on lipputulollisesti menestynein Madagascar-elokuva lähes 750 miljoonan dollarin lipputuloillaan.

Vuonna 2014 McDormand näytteli Olive Kitteridgeä, eläkkeelle vetäytynyttä ja tiukkaa matematiikanopettajaa, HBO:n neliosaisessa minisarjassa Olive Kitteridge. Olive Kitteridge on Lisa Cholodenkon ohjaama ja perustuu Elizabeth Stroutin Pulitzer-palkittuun samannimiseen romaaniin vuodelta 2008. McDormand oli myös yksi minisarjan vastaavista tuottajista. Hänet palkittiin roolisuorituksestaan parhaan naispääosan Primetime Emmyllä ja parhaan naisnäyttelijän Screen Actors Guildilla. Hän oli ehdolla myös parhaan naispääosan Golden Globen saajaksi.

Vuonna 2016 McDormand näytteli studion ketjupolttavaa elokuvaleikkaajaa C. C. Calhounia Coenin veljesten elokuvassa Hail, Caesar!, joka sijoittuu vuoden 1951 Hollywoodiin. Vuonna 2017 hän näytteli Martin McDonaghin ohjaamassa ja käsikirjoittamassa elokuvassa Three Billboards Outside Ebbing, Missouri, joka oli suuri arvostelu- ja lipputulomenestys. Elokuva kertoo McDormandin näyttelemästä Mildred Hayesista, joka vuokraa kolme tienvarsimainostaulua kerätäkseen huomiota tyttärensä ratkaisemattomaan murhatapaukseen. Hänet palkittiin roolisuorituksestaan parhaan naispääosan Oscarilla, Golden Globella, Baftalla ja Screen Actors Guild -palkinnolla.

Yksityiselämä 

McDormand avioitui elokuvantekijä Joel Coenin (s. 1954) kanssa vuonna 1984. He adoptoivat Paraguaysta pojan vuonna 1995. He asuvat New Yorkissa.

Valikoitu filmografia 

 Mississippi palaa (1988)
 Darkman (1990)
 Fargo (1996)
 Alaston pelko (1996)
 Melkein julkkis (2000)
 Mies joka ei ollut siellä (2001)

 Burn After Reading (2008)
 Moonrise Kingdom (2012)
 Olive Kitteridge (2014)
 Hail, Caesar! (2016)
 Three Billboards Outside Ebbing, Missouri (2017)
 Nomadland (2020)

Palkinnot ja ehdokkuudet

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Frances McDormand Internet Broadway Databasessa 
 Frances McDormand Internet Off-Broadway Databasessa  

Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat
Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät
Yhdysvaltalaiset ääninäyttelijät
Parhaan naispääosan Oscar-palkinnon saajat
Golden Globe -palkinnon saajat
BAFTA-palkinnon saajat
SAG-palkinnon saajat
Primetime Emmy -palkinnon saajat
Tony-palkinnon saajat
Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt