Menap-jääkausi

Menap-jääkausi oli  varhais-pleistoseenin lopulla ollut keskimäärin kylmä kausi 1,20–1,07  miljoonaa vuotta sitten. Siihen sisältyi kylmiä ja lämpimämpiä jaksoja. Kauden alussa ja lopussa oli kylmää, keskivaiheilla viileää tai melko kylmää.

Menap-kautta edelsi Waal-lämpökausi ja sen jälkeen tuli Bavel-kausi. Menap-kaudella oli usein viileämpää kuin aiemmin. Se ei kuitenkaan ollut niin kylmä kuin myöhemmät jääkaudet eikä luultavasti synnyttänyt polaariaavikoita pohjoiseen Keski-Eurooppaan niin kuin myöhemmät suuret jääkaudet. Menap-kausi on monesti aiemmin liitetty Alppien Günz-jääkauteen, mutta varmojen ajoitusten puutteessa tämä on vain arvailua.

Menap-jääkausi 

Tämä kausi enteili suuria jäätiköitymisiä, jotka alkoivat seuraavalla Bavel-kaudella. Kauteen osuvat happi-isotooppivaiheet MIS36-MIS34.  Kautta vastaa Pre-Illinois jäätikkö G Amerikassa 1,2 miljoonaa vuotta sitten. Jäätikkö ulottui joidenkin tietojen mukaan Itä-Puolaan asti.

Kaudella oli kaksi kylmää vaihetta, joiden välissä männyn ja koivun luonnehtima periglasiaalinen ympäristö, ja Tegelenissä Alankomaissa oli jääpiikkejä ja muuta kryoturbaatiota. Alankomaihin syntyi Hattemin kerrostuma, jossa oli ensi kertaa suuri määrä Skandinaviasta tulleita siirtolohkareita, Itä-Fennoskandiasta ja Ruotsista.  Alankomaissa oli tuulipölytteistä kylmälle ilmanalalle ominaista ruohoa ja matalaa varpukasvillisuutta; nämä yleistyivät kahtena kylmyyshuippuna, joiden välissä lauhkean vyöhykkeen puut, muun muassa mänty (Pinus) olivat yleisiä. Kaudella esiintyi myös marunaa (Artemisia), mutta se ei ollut yleinen.

Menap-kauden jäätiköitymisissä oli Alankomaissa heinäkuussa lämpimimmän kuukauden keskilämpötila 8–9 °C, mutta jäätiköitymisten välissä 15 °C. Lämpötilan vaihteluväli on samantapainen kuin aikaisemman Eburon-jääkauden aikana. Kausi saattaa olla Cobb- ja Jaramillo-nimisten magneettisten tapahtumien välissä.

Lähteet

Pleistoseeni