Nag Hammadin kirjasto

Nag Hammadin kirjastoksi kutsutaan Egyptistä al-Qasrin kylästä läheltä Nag Hammadia joulukuussa 1945 tehtyä tekstilöytöä. Löydön muodostivat 13 nahkaan käärittyä papyruskirjaa, jotka oli haudattu sinetöidyissä ruukuissa. Löydön tekivät paikalliset maanviljelijät.

Löytöön kuuluvissa koodekseissa (papyruslehdistä koottu eräänlainen kirja) on 52 kirjoitusta, joista suurin osa oli entuudestaan tuntemattomia. Kirjoitukset ovat enimmäkseen gnostilaisia. Joukossa on myös muita varhaiskristillisiä kirjoituksia, joitakin kirjoituksia, jotka kuuluivat Corpus Hermeticumiin, sekä osittainen käännös Platonin Valtiosta.

Löydetyt kirjoitukset oli kirjoitettu koptin kielellä, mutta ne olivat kaikki todennäköisesti käännöksiä kreikan kielestä. Tunnetuin löydöistä oli Jeesuksen sanoja sisältävä Tuomaan evankeliumi, josta Nag Hammadin kirjasto sisälsi ainoan tunnetun kokonaisen version. Egyptin Oksyrhynkhoksesta oli jo vuonna 1898 löydetty evankeliumin katkelmia, jotka uuden löydön jälkeen osattiin tunnistaa osiksi samaa evankeliumia. Samoin havaittiin, että kyseessä oli sama evankeliumi, jota oli siteerattu monissa varhaisissa kristillisistä lähteissä. Kirjoitusten alkuperäiset kateissa olevat kreikankieliset versiot on ajoitettu ensimmäiselle tai toiselle vuosisadalle, mutta kirjoitukset itse ovat peräisin 200- tai 300-luvuilta.

Löydön merkitys on siinä, että se tarjosi ensimmäisen kerran luettavaksi gnostilaisia alkuperäiskirjoituksia. Muut kirjoitukset oli varhaisina alkukristillisinä vuosisatoina tuhottu, ja niistä oli ollut jäljellä enää vain gnostilaisuutta vastustaneiden kirkkoisien kirjoituksissa olleita kuvauksia. Nag Hammadin löytö on lisännyt huomattavasti nykypäivän tietämystä gnostilaisuudesta.

Nag Hammadin koodekseja säilytetään Koptilaisessa museossa Kairossa.

Historia

Alkuperä 

Koodeksien on uskottu olleen peräisin läheisen Pyhän Pakhomioksen luostarin kirjastosta. Munkit olivat todennäköisesti haudanneet kirjat 300-luvulla, kun gnostilaisten kirjoitusten omistaminen oli julistettu harhaoppiseksi ja siitä oli määrätty kovat rangaistukset. Erityisesti Athanasios ajoi uutterasti tällaisten kirjoitusten perinpohjaista hävittämistä. Samoin Theodosius I oli antanut 390-luvulla määräykset kirjoitusten tuhoamiseksi. Munkit eivät kuitenkaan tuhonneet kirjoituksia, koska he mahdollisesti ajattelivat asenneilmapiirin lientyvän tulevaisuudessa, jolloin kirjoitukset voitaisiin jälleen kaivaa esiin.

Kirjaston löytäminen 

Kirjaston löytämistä on kuvattu yhtä jännittäväksi tarinaksi kuin itse löytöä. Joulukuussa 1945 kaksi egyptiläistä veljestä löysi joitakin papyruksia suuresta saviastiasta kaivaessaan lannoitetta kalkkikiviluolien ympäriltä lähellä nykyistä Habra Domia Ylä-Egyptissä. Löytö sai nimen Nag Hammadin mukaan, sillä se oli lähin suurempi asutuskeskus.

Veljekset eivät aluksi ilmoittaneet löydöistä, vaan aikoivat tehdä rahaa myymällä kirjoituksia yksittäin pienin väliajoin. Kerrotaan, että veljesten äiti myös poltti joitakin käsikirjoituksista huolestuneena, että niillä voisi olla ”vaarallisia seuraamuksia”. Seurauksena löytö havaittiin vasta vaiheittain, ja sen merkittävyys valkeni vasta jonkin ajan kuluttua alkuperäisestä löydöstä.

Vuonna 1946 veljekset joutuivat sukuriitaan ja jättivät käsikirjoitukset koptilaiselle papille, jonka lanko myi saman vuoden lokakuussa koodeksin Vanhan Kairon Koptilaiselle museolle. Tämä koodeksi on nykyisin kokoelman koodeksi numero III. Koptologi ja uskontohistorioitsija Jean Dorese ymmärsi löydön merkityksen ja julkaisi ensimmäisen viittauksen siihen vuonna 1948. Vuosien kuluessa suurin osa kirjoituksista päätyi papille Kairossa toimineelta kyproslaiselta antiikkikauppiaalta. Vuoden 1956 vallankumouksen jälkeen tekstit luovutettiin Koptilaiselle museolle ja ne julistettiin kansallisomaisuudeksi.

Sillä välin yksi koodekseista oli kuitenkin myyty Kairossa belgialaiselle antiikkikauppiaalle. Koodeksia yritettiin myydä sekä New Yorkissa että Pariisissa. Lopulta sen hankki zürichiläinen Jung-instituutti vuonna 1951 Gilles Quispelin välityksellä. Se oli tarkoitettu tunnetun psykologin Carl Jungin syntymäpäivälahjaksi. Tästä syystä tätä koodeksia kutsutaan yleensä Jungin koodeksiksi. Tämä koodeksi on nykyisin kokoelman koodeksi numero I.

Jungin kuolema vuonna 1961 sai aikaan riidan koodeksin omistuksesta. Seurauksena käsikirjoitukset annettiin Koptilaiselle museolle vasta vuonna 1975, kun ensimmäinen painos löydöstä oli jo julkaistu. Seurauksena papyrukset päätyivät lopulta yhteen paikkaan Kairoon. Museossa on alkuperäisestä löydöstä 11 kokonaista kirjaa ja katkelmia lopusta kahdesta, tehden yhteensä yli  sivua.

Luettelo Nag Hammadista löydetyistä koodekseista 

Koodeksi I (Jung Foundation -koodeksi)

 Apostoli Paavalin rukous
 Jaakobin salainen kirja
 Totuuden evankeliumi
 Tutkielma ylösnousemuksesta
 Kolmiosainen tutkielma

Koodeksi II

 Johanneksen salainen kirja
 Tuomaan evankeliumi, kokoelma Jeesuksen sanoja
 Filippuksen evankeliumi
 Hallitsijoiden olemus
 Maailman alkuperästä
 Kertomus sielusta
 Tuomas Kilvoittelijan kirja

Koodeksi III

 Johanneksen salainen kirja (toinen kappale)
 Egyptiläisten evankeliumi
 Eugnostos Siunattu
 Jeesuksen Kristuksen viisaus
 Keskustelu Vapahtajan kanssa

Koodeksi IV

 Johanneksen salainen kirja (kolmas kappale)
 Egyptiläisten evankeliumi (toinen kappale)

Koodeksi V

 Eugnostos Siunattu (toinen kappale)
 Paavalin ilmestys
 Ensimmäinen Jaakobin ilmestys
 Toinen Jaakobin ilmestys
 Aadamin ilmestys

Koodeksi VI

 Pietarin ja kahdentoista apostolin teot
 Ukkonen, täydellinen järki
 Arvovaltainen opetus
 Suuren voimamme tunteminen
 Platonin Valtio 588a–589b – muokattu sopimaan yhteen gnostilaisen ajatusmaailman kanssa, vaikka alkuperäinen Valtio ei olekaan gnostilainen
 Tutkielma kahdeksannesta ja yhdeksännestä – hermeettiseen traditioon kuuluva tutkielma
 Kiitosrukous (mukana käsin kirjoitettu huomautus) – hermeettiseen traditioon kuuluva rukous
 Asklepios 21–29 – hermeettiseen traditioon kuuluva tutkielma

Koodeksi VII

 Semin selitys
 Suuren Setin toinen opetus
 Pietarin ilmestys
 Silvanoksen opetukset
 Setin kolme kivitaulua

Koodeksi VIII

 Zostrianos
 Pietarin kirje Filippukselle

Koodeksi IX

 Melkisedek
 Norean ajatus
 Tutkielma totuudesta

Koodeksi X

 Marsanes

Koodeksi XI

 Tulkinta tiedosta
 Valentinoksen teosten katkelmia: Valentinolainen kirjoitus, Voitelusta, Kasteesta (A ja B) ja Ehtoollisesta (A ja B)
 Allogenes – dialogimuotoinen ilmestys
 Hypsifrone – Hypsifronen näkyjä

Koodeksi XII

 Sekstoksen lauseet
 Totuuden evankeliumi (toinen kappale)
 Katkelmia tunnistamattomasta teoksesta

Koodeksi XIII

 Kolmimuotoinen Protennoia ("Kolmimuotoinen jumalallinen ensimmäinen ajatus")
 Maailman alkuperästä (toinen kappale)

Käännökset 

Ensimmäinen julkaisu Nag Hammadin löydöistä oli ensimmäisestä eli Jungin koodeksista. Se oli Kairossa vuonna 1956 julkaistu osittainen käännös. Egyptin vaikeasta poliittisesta tilanteesta johtuen seuraavia osia julkaistiin Kairosta ja Zürichistä hyvin hitaasti.

Tilanne muuttui vasta vuonna 1966 Italiassa pidetyn Messinan kongressin jälkeen. Kokouksen tarkoituksena oli antaa tutkijoille mahdollisuus päästä konsensukseen gnostilaisuuden määritelmästä. James M. Robinson kokosi joukon toimittajia ja kääntäjiä, joiden tehtävänä oli toimittaa kaksikielinen laitos Nag Hammadin koodekseista alkukielellä ja englanniksi, yhteistyössä kalifornialaisen Institute for Antiquity and Christianityn kanssa. Robinson valittiin vuonna 1970 Unescon ja Egyptin kulttuuriministeriön perustaman International Committee for the Nag Hammadi Codices -komitean sihteeriksi. Hän johti projektia tästä asemasta käsin. Faksimilelaitokset, The Facsimile Edition of the Nag Hammadi Codices, julkaistiin kahdessatoista osassa vuosien 1972 ja 1977 välillä, ja lisäyksiä julkaistiin 1979 ja 1984. Tämä tarjosi koko löydön kaikkien halukkaiden tutkittavaksi.

Samaan aikaan joukko itäsaksalaisia tutkijoita — muun muassa Alexander Bohlig, Martin Krause ja Uuden testamentin tutkijat Gesine Schenke, Hans-Martin Schenke ja Hans-Gebhard Bethge — valmistelivat ensimmäistä saksankielistä käännöstä löydöistä. Kolme viimeksi mainittua valmistivat täydellisen käännöksen berliiniläisen Humboldtin yliopiston tuella. Se julkaistiin 2001.

James M. Robinsonin käännös julkaistiin yksiosaisena vuonna 1977 nimellä The Nag Hammadi Library in English, yhteistyössä E. J. Brillin ja Harper & Row -kustantamon kanssa. Pokkariversiot julkaistiin vuosina 1981 ja 1984. Näin löydöt oli lopullisesti saatettu suuren lukevan yleisön saataville. Vuonna 1987 Bentlay Layton julkaisi laajennetun englanninkielisen laitoksen, The Gnostic Scriptures: A New Translation with Annotations, jossa oli myös katkelmia kirkkoisiltä sekä muuta gnostilaista materiaalia.

Suomessa löytöä on tutkinut Helsingin yliopiston eksegetiikan laitoksen tutkijaryhmä. Teksteistä on suomennettu valikoima Nag Hammadin kätketty viisaus vuonna 2001 (toinen painos 2005). Käännöksessä on mukana myös Berliinin koodeksin tekstejä.

Katso myös 

 Apokryfiset kirjat
 Juudaksen evankeliumi
 Kuolleenmeren kääröt

Lähteet

Kirjallisuutta

Suomennokset 

  Suomennos osasta kokoelman tekstejä.

Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia 

  Näköispainos koodekseista.
  Koptinkielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
  Englanninkielinen käännös.

Muuta kirjallisuutta

Aiheesta muualla 

 The Nag Hammadi Library  Yleiskatsaus 
 The Nag Hammadi Library Johdanto sekä englanninkieliset käännökset kirjoista. The Gnostic Society Library