Hjalmar Procopé (runoilija)

Hjalmar Fredrik Eugen Procopé (28. huhtikuuta 1868 Helsinki – 24. syyskuuta 1927 Porvoo) oli suomenruotsalainen runoilija.

Procopén vanhemmat olivat kenraaliluutnantti Berndt Feodor Georg Procopé ja Agata Lovisa von Knorring (1844–1871), joka oli Eugen von Knorringin ja Helena Catharina Schwenzonin (1822-1901) tytär.

Hjalmar Fredrik pääsi ylioppilaaksi vuonna 1889 ja valmistui filosofian kandidaatiksi sekä maisteriksi vuonna 1897. Procopé toimi Björneborgs Tidningin päätoimittajana 1898, Aftonpostenin aputoimittajana 1898–1899, sekä toimittajana Wasa Nyheter -lehdessä 1899–1900 ja Tammerfors Nyheter -lehdessä 1900–1904. Hän oli Ruotsalaisen teatterin sihteerinä ja kirjallisena neuvonantajana 1909–1915. Hän oli Porvoon Runoilijakodin ensimmäinen asukas vuosina 1923–1927.

Runokokoelmia 
 Dikter. 1900
 Ur Psaltaren. 1900
 Mot öknen.  1905
 Röda skyar. 1907
 Vers och visa.  1909
 Drömskeppet. 1910
 Dikter i urval. 1911
 I sanden. 1915
 Samlade dikter I–IX. 1920–1927
 Dikter i nytt urval.  1921
 Lyrik.  1924
 Diktarhemmet. 1924
 Eget och andras. 1927

Näytelmiä 
 Belsazars gästabud. 1906. (Suomennos Belsazarin pidot, aihe Vanhan testamentin Danielin kirjan 5. luvusta; musiikin näytelmään sävelsi Jean Sibelius.)
 Inspektorn på Siltala. 1915. (Suomennos Siltalan pehtori, näytelmäversio Harald Selmer-Geethin 1903 ilmestyneestä romaanista Inspektorn på Siltala.)

Katso myös
 Procopé

Lähteet

Aiheesta muualla

 
 

Suomalaiset runoilijat
Vuonna 1868 syntyneet
Vuonna 1927 kuolleet