Boris Asafjev

Boris Vladimirovitš Asafjev (; 29. heinäkuuta (J: 17. heinäkuuta) 1884 Pietari – 27. tammikuuta 1949 Moskova) oli venäläinen säveltäjä ja musiikkitieteilijä. Hän käytti kirjailijanimeä Igor Glebov.

Asafjev opiskeli Pietarin konservatoriossa muun muassa Anatoli Ljadovin (sävellys) ja  Nikolai Rimski-Korsakovin (soitinnus) oppilaana. Hän sävelsi kymmenen oopperaa, kaksikymmentäkahdeksan balettia, neljä sinfoniaa, kaksi kantaattia sekä lauluja ja kitarateoksia. Hänen tunnettu balettiteoksensa Pariisin liekit (1932) perustuu Ranskan vallankumoukseen; Aleksandr Puškinin aiheeseen perustuvaa balettia Bahtšisarain suihkulähde (1934) on esitetty paljon myös Suomessa.

Asafjev työskenteli professorina Leningradin konservatoriossa vuodesta 1925 ja Moskovan konservatoriossa vuodesta 1943; vuodesta 1945 alkaen hän johti Neuvostoliiton tiedeakatemian taidehistorian laitoksen musiikkiosastoa.

Teoksessaan Muzykalnaja forma kak protsess Asafjev esitti niin kutsutun intonaatioteorian. Tietokirjailijana hän kirjoitti muun muassa Mihail Glinkasta, Aleksandr Skrjabinista, Igor Stravinskista sekä muista venäläisistä ja läntisistä säveltäjistä. Hän tuki oman aikansa neuvostosäveltäjiä, kuten Sergei Prokofjevia ja Dmitri Šostakovitšia.

Lähteet

Kirjallisuutta
 

Venäläiset kirjailijat
Venäläiset säveltäjät
Venäläiset musiikkitieteilijät
Tietokirjailijat
Balettisäveltäjät
Vuonna 1884 syntyneet
Vuonna 1949 kuolleet