Palsamointi

Palsamointi eli balsamointi on menetelmä ihmisruumiin tilapäiseen suojaamiseen mädäntymistä vastaan. Monissa nykyajan kulttuureissa ruumiit palsamoidaan hautajaisissa näytteille asettamiseksi. Suomessa tällainen menettely ei ole kovinkaan yleistä. Palsamoinnilla on pitkä historia ja monissa muissa kulttuureissa se on ollut suurempi uskonnollinen rituaali.

Palsamoinnin historia
Palsamointia on harjoitettu monissa kulttuureissa. Kenties tunnetuin ja merkittävin palsamointia harjoittanut vanhan ajan kulttuuri oli muinainen Egypti, jossa kehitettiin muumioimisen taito. Egyptiläiset uskoivat, että ruumiin muumioiminen auttoi sielua, joka palaisi asumaan säilöttyyn ruumiiseen.

Muita muumioimista harjoittaneita kulttuureita olivat muiden muassa inkat ja muut perulaiset kulttuurit, joiden asuttaman alueen ilmasto suosi muumioimista.

Euroopassa palsamoinnilla on ollut paljon hajanaisempia ilmentymiä. Sitä käytettiin aika ajoin, etenkin ristiretkien aikaan, kun ristiretkeläinen aatelinen halusi ruumiinsa säilöttävän kotona järjestettäviä hautajaisia varten. Ristiretkien jälkeen palsamointi palasi hitaasti takaisin käyttöön, kun renessanssin ihmisruumiin rakenteen tutkijat halusivat säilyttää mallikappaleensa.

Nykyaikaiset palsamointimenetelmät kehittyivät etenkin Yhdysvaltain sisällissodan aikana samasta syystä kuin ristiretkilläkin. Kaukana kotoa kaatuneiden perheet halusivat ruumiit kotiin hautajaisiin. Myös Abraham Lincolnin ruumis palsamoitiin hautausta varten ja tämä toi menetelmän mahdollisuudet suuremman yleisön tietoisuuteen. 

Saksalainen kemisti August Wilhelm von Hofman keksi 1867 formaldehydin, jonka säilövät ominaisuudet huomattiin pian. Formaldehydistä tuli palsamoinnin nykyaikaisen taidon peruspylväs.

1800-luvulla ja 1900-luvun alkupuolella arsenikkia käytettiin usein palsamointinesteenä, mutta se on sittemmin korvattu tehokkaammilla ja myrkyttömämmillä kemikaaleilla. Ruumiissa oleva arsenikki saattoi liueta maahan ja päätyä lopulta pohjavesiin.

Menetelmä
Jo 400-luvulla eaa. Herodotos kuvaili palsamointia seuraavasti:

Ensiksi he poistavat rautaisella koukulla nenän kautta vainajan aivot. Tällä tavalla poistetaan vain osa vainajan aivoja. Loput poistetaan ruiskuttamalla sisään parfyymiliuosta. Sitten tehdään terävällä kivellä viilto nivusiin ja tyhjennetään vatsaontelo sisälmyksistä. Puhdistettuaan vatsaontelon ja pestyään sen palmuviinillä mestarit puhdistivat sen uudelleen jauhetuilla mausteilla. Lopuksi he täyttävät vatsan puhtaalla jauhetulla myrrhalla, kassialla sekä muilla parfyymeillä ja ompelevat kiinni.

Moderni menetelmä
Moderni menetelmä ei ole tulosta yhden tekijän tiedoista, vaan lähinnä monien vuosikymmenten tai jopa vuosisatojen aikana kerääntyneiden tutkimusten, keksintöjen sekä yrityksen ja erehdyksen kautta. Seuraavaksi on selitetty perustapa, mutta tekniikoiden vaihtelu on hyvin yleistä.

Ennen palsamoinnin alkua ruumis pitää tunnistaa (ranne- tai jalkalappujen avulla) ja sille pitää tehdä normaalit testit, jotka todistavat ettei ihminen todella ole enää elossa. Kuolemasta todistavat muun muassa sumentuneet silmät, ihon lievä lila vivahde sekä kuolonkankeus. Vaikka ihmisten herääminen ruumishuoneella on hyvin pitkälle kauhutarinoiden ja urbaanien legendojen aihe, viimeinen tarkistus on silti tarpeellinen. Kaikki ruumiin vaatetus asetetaan sivuun ja koruista tehdään inventaario ennen niiden poistoa. Kunnian ja häveliäisyyden vuoksi ruumiin sukupuolielinten päälle asetetaan kangas. Kaiken tämän jälkeen ruumis pestään desinfioivalla nesteellä, karvat ajellaan ja hiukset kammataan. Palsamoija hieroo ja venyttää raajoja lievittääkseen kuolonkankeutta. Vainajan silmät suljetaan ja niiden päälle asetetaan myssy, joka pitää ne suljettuina ja oikeassa asennossa. Silmien kiinnipysyminen voidaan varmistaa käyttämällä tavallista pikaliimaa. Suu voidaan sulkea ompelemalla tai pikaliimalla. Ilme asetetaan huolellisesti niin rauhalliseksi ja luonnolliseksi kun vain on mahdollista. Usein apuna tässä käytetään tuoretta valokuvaa.

Itse palsamoinnissa on neljä eri osaa:
Valtimollinen palsamointi, joka sisältää palsamointinesteiden ruiskuttamista verisuoniin, yleensä kaulan oikealla puolella olevaan valtimoon. Veri poistetaan oikeanpuoleisesta kaulalaskimosta. Nesteen ruiskuttamisessa käytetään mekaanista pumppua ja palsamoija hieroo ruumista varmistaakseen nesteiden hyvän leviämisen. Jos vainajalla oli huono verenkierto, useampia ruiskutuskohtia käytetään.
Ruumiin sisälmysten palsamoinnissa nesteet imetään ensin ulos ja ne korvataan palsamointinesteillä. Tähän käytetään piikkiä ja imevää letkua. Palsamoija tekee pienen leikkauksen navan yläpuolelle ja rikkoo neulalla ontot elimet keräten sitten niiden sisällön letkulla. Formaldehydiä sisältäviä kemikaaleja ruiskutetaan elimiin ja leikkaushaava ommellaan kiinni tai suljetaan eräänlaisella napilla.
Neuloilla palsamointi ei ole aina tarpeellista. Siinä kemikaaleja lisätään aivan ihon alle.
Haavoihin ja muihin näkyviin vammoihin käytetään pintapalsamointia.

Useimmat hyvät palsamoinnit suoritetaan muutamassa tunnissa, mutta helpossa tapauksessa voi aikaa mennä vähemmän tai vastaavasti hankalassa tapauksessa voi kestää päiviä.

Palsamoinnin jälkeen ruumis pestään uudestaan ja kuivataan ja vainaja meikataan elävämmän näköiseksi, jotta omaisille jäisi positiivisempi viimeinen muistikuva kuolleesta sukulaisestaan. Meikillä peitetään myös mahdollisia mustelmia tai muuten epänormaalin värisiä kohtia. Yhdysvalloissa ja Filippiineillä vauvan talkkia tai muita hajusteita käytetään antamaan ruumille miellyttävämpi tuoksu.

Palsamointi eri kulttuureissa
Melkein kaikki kristinuskon pääsuunnat sallivat palsamoinnin, paitsi itäinen ortodoksisuus, joka sallii sen vain jos laki tai muu tarve sitä vaatii.
Buddhalaisuudessa ja taolaisuudessa palsamointi hyväksytään.
Teoriassa hindulaisuus ei hyväksy palsamointia, mutta käytännössä hinduja on valmisteltu näytteille asettamista varten.
Bahá'íta ei palsamoida.
Zarathustralaisten perinteinen taivashautaus toimitetaan rakennuksissa, joita nimitetään Hiljaisuuden Torneiksi. Vainajan ruumis asetetaan tornin huipulle säiden ja petojen armoille, ja näin palsamointi käy perinteitä vastaan.
Islam kieltää palsamoinnin. Muslimit on haudattava 24 tunnin sisällä kuolemasta, jos vain mahdollista.
Perinteiset juutalaiset lait yleensä kieltävät palsamoinnin, ja hautaus tulee muslimien tapaan suorittaa mahdollisimman nopeasti. Kuitenkin tietyissä tapauksissa palsamoinnin voi suorittaa jos ruumista on mahdotonta haudata heti, tai jos vainajalle on annettu oikeus tulla haudatuksi Israeliin.

Tunnettuja palsamoituja valtiomiehiä
Vladimir Lenin  Neuvostoliiton perustaja
Josef Stalin  Neuvostoliiton johtaja
Klement Gottwald  Tšekkoslovakian presidentti
Georgi Dimitrov  Bulgarian pääministeri
Horloogijn Tšoibalsan  Mongolian valtionpäämies
Agostinho Neto  Angolan presidentti
Forbes Burnham Guyanan presidentti
Mao Zedong  Kiinan kansantasavallan johtaja
Ho Tši Minh  Pohjois-Vietnamin presidentti
Kim Il-sung  Pohjois-Korean johtaja
Kim Jong-il  Pohjois-Korean johtaja
Hugo Chavez Venezuelan presidentti
Napoleon Bonaparte Ranskan keisari
Pius XII paavi
Johannes XXIII  paavi
Kaarle XII Ruotsin kuningas
Pius X paavi
Abraham Lincoln  Yhdysvaltain presidentti
Mustafa Kemal Atatürk Turkin presidentti
Tsiang Kai-sek  Kiinan tasavallan presidentti
Tšiang Tšing-kuo  Kiinan tasavallan presidentti
Ferdinand Marcos Filippiinien presidentti

Katso myös
 Muumio
 Kylmäkuivaus
 Eläinten täyttäminen

Lähteet

Aiheesta muualla

Sairaalatekniikka
Hautaus
Muinaisen Egyptin hautauskäytännöt