Kilpirauhasen liikatoiminta

Kilpirauhasen liikatoiminta eli hypertyreoosi on sairaus, joka kiihdyttää elimistön aineenvaihduntaa. Se voi jopa kaksinkertaistaa perusaineenvaihdunnan. Liikatoiminta johtuu kilpirauhashormoni trijodityroniinin ja sen esiaste tyroksiinin liiallisesta kierrosta. Yleisin kilpirauhasen liikatoimintaa aiheuttava etiologia on Basedowin tauti. Harvinaisempia aiheuttajia ovat toksinen adenooma ja toksinen monikyhmystruuma.

Kilpirauhasen liikatoiminta on huomattavasti kilpirauhasen vajaatoimintaa harvinaisempi sairaus, mutta kumpaakin todetaan useammin naisilla kuin miehillä. Lisäksi liikatoiminta on vajaatoimintaa vakavampi sairaus, vaikkakin sen hoitoennuste on hyvä. Kilpirauhasen liikatoiminnan syynä voi olla esimerkiksi immunoglobuliinit, jotka vaikuttavat tyreotropiinin eli kilpirauhasta stimuloivan hormonin tavoin.

Kilpirauhasen liikatoiminnan on ensimmäisenä kuvannut vuonna 1786 Caleb Hillier Parry sekä myös muutamat muut tuon ajan lääkärit.

Oireet
Potilaiden liikatoiminnan oireet vaihtelevat, ja niillä on taipumusta ilmaantua hitaasti. Vanhemmilla henkilöillä oireet ovat kuitenkin vähäisempiä. Joskus oireet saattavat muistuttaa jonkin toisen sairauden oireita, esimerkiksi sydän- ja suolistovaivoja.

Tyypillisiä oireita ovat muun muassa laihtuminen ruokahalun lisääntymisestä huolimatta, sydänoireet (nopea, epäsäännöllinen syke, tykytys), hikoilun lisääntyminen, lämmönsietokyvyn heikentyminen, uupumus, lihasheikkous, käsien tärinä, hermostuneisuus, ahdistuneisuus, univaikeudet, ripuli, kuukautiskierron muutokset ja hiustenlähtö. Oireita ovat myös sukupuolivietin heikentyminen, gynekomastia ja akne. Lisäksi potilaan silmät voivat pullistua ulospäin, koska silmän takainen sidekudos lisääntyy.

Tuoreen kilpirauhasen liikatoiminnan diagnoosin yhteydessä on tavallista, että potilaan työkyky on täysin alentunut enintään kuukauden ajan. Lisäksi on mahdollista, että tämän jälkeen potilaan työkyky on osittain alentunut. Joskus fyysisesti tai henkisesti raskas työ on peruste määrätä potilaalle pitkä sairausloma.

Diagnoosi ja hoito
Löydöksenä on yleensä verenkierrossa matala tyreotropiini eli TSH ja korkeat tyroksiini T4 ja trijodityroniini T3.

Liikatoimintaa voidaan hoitaa tyreostaateilla, jotka estävät kilpirauhasen toimintaa. Hyväkuntoisilla potilailla voidaan käyttää radiojodihoitoa, jossa suun kautta nautittu radioaktiivinen jodi kerääntyy kilpirauhaseen ja heikentää sitä. Jos kilpirauhanen on haittaavasti suurentunut tai muut hoidot eivät ole riittävän tehokkaita tai sopivia, voidaan tehdä kilpirauhasleikkaus. Liikatoiminnan oireita voidaan lievittää beetasalpaajalla. Beetasalpaajat vaimentavat hyvin joitain liikatoiminnan oireita, kuten nopeaa sykettä, vapinaa, hikoilua, hermostuneisuutta ja lihasheikkoutta. Yleisimmin käytetään propranololia tai metoprololia tai bisoprololia. Erityisesti propranololi voi myös jossain määrin estää T4:n muuntumista T3:ksi.

Lähteet

Aiheesta muualla
Kilpirauhasen liikatoiminta, Terveyskirjasto.fi
Kilpirauhasen liikatoiminta, Suomen Kilpirauhasliitto ry
Therapia Fennica Kilpirauhasen liikatoiminta

Kilpirauhasen sairaudet
Seulonnan keskeiset artikkelit