Antonius Padovalainen

Pyhä Antonius Padovalainen (; alun perin: Fernando Martins de Bulhões; 1195 Lissabon — 13. kesäkuuta 1231 Arcella) oli roomalaiskatolinen portugalilainen fransiskaani, pappi, pyhimys ihmeidentekijä ja kirkonopettaja. Hän on laivojen haaksirikkojen, nälkiintymisen, Amerikan intiaanien, amputoitujen, eläinten, aasien, venemiesten, Brasilian, Texasin Beaumontin hiippakunnan, kotieläinten, vanhojen ihmisten, odottavien äitien, uskon eukaristiaan, Italian Ferrazzanon, kalamiesten, satojen, hevosten, Portugalin Lissabonin, postin, merimiesten, sorrettujen ihmisten, Italian Padovan, köyhien, Portugalin, kadonneiden asioiden etsijöiden, steriiliyden, sikopaimenten, Tigua-intiaanien ja vaeltajien suojeluspyhimys. Hänen symboleitaan ovat Jeesus-lapsi kirjan päällä, liljat, kalat, pullo ja krusifiksi, muuli, raha-arkku ja ihmissydän, sydän, tuli, kuvattuna kirjaa pitelevänä sekä leipä. Paavi Gregorius IX julisti hänet pyhimykseksi vuonna 1232, ja paavi Pius XII julisti hänet kirkonopettajaksi 16. tammikuuta 1946. Katolinen kirkko viettää pyhimyksen juhlapäivää 13. kesäkuuta eli päivänä, jona hän kuoli 36-vuotiaana.

Roomalaiskatolisessa messussa pyhää Antoniusta on muistettu seuraavalla latinankielisellä kollehtarukouksella: 

Pyhä Antonius eli neljän seuraavan paavin hallintoaikoina: Celestinus III, (1191–98) Innocentius III, (1198–1216) Honorius III (1216–27) ja Gregorius IX (1227–41).

Pyhälle Antoniukselle on laadittu latinankielisiä litanioita, hetkipalveluksen pienoisversio, ja hänestä on joskus käytetty nimitystä Malleus Haereticorum, eli harhaoppisten vasara. Antoniuksen on uskottu laatineen vuosisatoja fransiskaanien suosiossa olleen latinankielisen rukouksen Ecce Crucem Domini.

Elämä 
Pyhä Antonius Padovalainen syntyi vuonna 1195 Fernando Martinsina Portugalin Lissabonissa varakkaaseen aatelisperheeseen, mahdollisesti Martin Bouillonille ja Theresa Tavejralle. Hän kävi katedraalikoulua, ja hän liittyi 15-vuotiaana vuonna 1210 augustinolaiseen luostariyhteisöön pyhän Vincentin luostariin, jonka hän lopulta jätti kuultuaan Marokon viidestä fransiskaanimarttyyreistä. Hän halusi itsekin marttyyriksi ja liittyi fransiskaaneihin vuonna 1220, jolloin hän otti nimen Antonius. Pyhimys matkasi laivalla Marokkoon joulukuussa 1220, mutta hän sairastui perillä vakavasti. Hän lähti paluumatkalle, joutui ankaraan myrskyyn, joka vei hänet Sisiliaan. Koska hänen terveytensä pysyi huonona, hänen ei sallittu tehdä lähetystyötä saraseenien keskuudessa, vaan sen sijaan hän opetti teologiaa Italian Bolognassa ja Etelä-Ranskan Montpellier’ssa, Toulousessa ja Puy-en-Velayssa. Hän toimi myös saarnaajana ja koska hän oli menestynyt harhaoppisten käännyttämisessä, häntä kutsuttiin Harhaoppisten vasaraksi. Antoniuksen pidettyä paastonaajan saarnoja vuonna 1231 hänen terveytensä heikkeni ja hän vetäytyi Camposanpieroon. Häntä lähdettiin viemään Padovaan, jonne hän ei ehtinyt, vaan hänet otettiin klarissalaisluostariin Arcellassa, jossa hän kuoli 36-vuotiaana 13. kesäkuuta 1231.

Elämänvaiheita 
Pyhän Antonius Padovalaisen elämä voidaan jakaa seuraaviin vaiheisiin:
 Syntymä 1195
 Liittyminen augustiinolaisiin 1210
 Pappisvihkimys 1219 tai 1220
 Liittyminen fransiskaaneihin 1220
 Kuolema 36-vuotiaana 13. kesäkuuta 1231
 Kanonisoitu 30. toukokuuta 1232.

Pyhäköt 
Pyhällä Antoniuksella on ainakin seuraavia pyhäkköjä maailmalla:

 Cathedral of St. Anthony of Padua, Goaso, Ghana
 Cathedral of St. Anthony of Padua, Uromi, Edo, Nigeria 
 Cathédrale Saint-Antoine-de-Padoue, Molegbe, Équateur, Congo-Kinshasa
 Cathédrale Saint Antoine de Padoue, Bossangoa, Ouham, Keski-Afrikan tasavalta
 Co-Cathedral of St. Anthony of Padua, Mersin, Turkki
 St. Anthony of Padua Cathedral, Masbate City, Masbate, Bicol, Filippiinit
 Cathédrale Saint-Antoine-de-Padoue, Timmins, Ontario, Kanada

Galleria

Lähteet

Aiheesta muualla 

Katolinen kirkko
Keskiajan henkilöt
Kirkonopettajat
Portugalilaiset henkilöt
Pyhimykset
Vuonna 1195 syntyneet
Vuonna 1231 kuolleet