HMX

HMX, oktogeeni eli syklotetrametyleenitetranitramiini on voimakas, mutta iskusta helposti räjähtävä nitroamiini, joka luetaan varsinaisiin räjähdysaineisiin. Se on väritön kiinteä aine. Oktogeeni hajoaa 280 °C:ssa.  Oktogeenin räjähdysnopeus on suhteellisen suuri: 9100 m/s. Aine keksittiin vuonna 1940 kehiteltäessä heksogeenille uutta valmistustapaa. 

HMX:ää on käytetty lukuisissa sotilaallisissa sovelluksissa kuten onteloammuksissa ja ydinaseiden sytyttimissä sekä myös kiinteissä rakettipolttoaineissa. Usein sitä käytetään sekoitettuna TNT:hen tai johonkin muuhun aineeseen räjähdysherkkyyden vähentämiseksi. Tyypillisiä esimerkkejä ovat oktoli (75 prosenttia HMX:ää, 25 prosenttia TNT:tä) ja OKFOL (95 prosenttia HMX:ää, 5 prosenttia vahaa). Oktolia käytetään ontelokranaattien räjähteenä.

Oktogeeni on voimakas räjähde, koska sillä on suuri molekyylipaino ja se on heksogeenin tavoin happitasattu. Sen molekyyli sisältää kahdeksankulmaisessa molekyylissä neljä hiili- ja neljä typpiatomia, joihin jokaiseen liittyy nitroryhmä. Oktogeeni kuuluu voimakkaimpien räjähteiden ryhmään. Siihen kuuluvat myös HNIW ja oktanitrokubaani, jotka kuitenkin ovat HMX:ää voimakkaampia ja vähemmän herkkiä räjähtämään iskusta.

Oktogeenin nimilyhenne HMX juontuu englannin kielen sanoista High Molecular weight rdX, "suurimolekyylipainoinen RDX". Brittiläisessä armeijaslangissa kirjaimet merkitsevät Her Majesty's eXplosive.

Lähteet 

Räjähdysaineet