Jerusalemin kuningaskunta

Jerusalemin kuningaskunta oli 1100–1200-luvuilla olemassa ollut tärkein ristiretkivaltio. Se perustettiin ensimmäisen ristiretken yhteydessä.

Kuningaskunta syntyi, kun ristiretkeilijät valtasivat Jerusalemin vuonna 1099. Godefroy de Bouillon, jota olisi haluttu kuninkaaksi, kieltäytyi Jerusalemin kuninkaan tittelistä, mutta otti lopulta arvonimen Advocatus Sancti Sepulchri. Godefroy kuoli seuraavana vuonna ja hänen veljellään, joka oli hänen seuraajansa, ei ollut mitään sitä vastaan, että hänestä tulisi Jerusalemin kuningas Balduin I (Balduinus I). Hänet kruunattiin kuninkaaksi jouluna 1100 Betlehemissä paavin annettua kruunaukselle hyväksyntänsä.

Baudouin I laajensi kuningaskuntaa valtaamalla Akkon, Sidonin ja Beirutin. Hänen alaisuuteensa kuuluivat myös Edessan kreivikunta (jonka hän oli itse perustanut), Antiokian ruhtinaskunta ja Tripolin kreivikunta. Laajimmillaan kuningaskunta oli vuoden 1153 jälkeen. Hallinnollisesti ja poliittisesti kuningaskunta oli hyvin hajanainen sen koostuessa lukuisista herruuspiireistä. Kuninkaan valta rajoittui käytännössä hänen omistamilleen maille. Poliittinen päätösvalta keskittyi kruununvasallien kokoukselle, Haute Cour, joka kokoontui tarpeen vaatiessa myös laajempana parlamenttina. Maaseudun oikeuskäytännöt jatkoivat vanhoja perinteitä; myös väestö oli leimallisesti paikallista. On arvioitu, että kuningaskunnassa oleskeli vain noin 700 eurooppalaista ritaria.

Vuodesta 1187 alkaen kuningaskunta alkoi pienentyä, aluksi sodassa kurdilaista sulttaani Saladinia vastaan. Vaikka 1190 osa aluemenetyksistä saatiin takaisin, ei kuningaskunta koskaan palautunut vanhaan laajuuteensa. Jerusalem kuuluikin kuningaskuntaan enää vain viidentoista vuoden ajan 1229–1244. Kuningaskuntaa heikensi myös Aasian kauppareittien kulun muuttuminen 1200-luvulla.

Kuningaskunta muuttui vain nimellisesti olemassa olevaksi Akkon valtauksen (18. toukokuuta 1291) myötä.

Jerusalemin kuninkaat ja kuningattaret 

 Bouillonin Godefroy, 1099–1100
 Balduin I, 1100–1118
 Balduin II, 1118–1131
 Fulk, 1131–1143
 Balduin III, 1143–1162
 Amalric I, 1162–1174
 Balduin IV, 1174–1185
 Balduin V, 1185–1186
 Guy de Lusignan, 1186–1192
 Jerusalem menetettiin vuonna 1187. Tämän jälkeen kuninkaat ovat vain nimellisiä.
 Isabella, 1192–1205
 ja Montferratin Konrad, 1192
 ja Champagnen kreivi Henrik II, 1192–1197
 ja Amalric II, 1198–1205
 Montferratin Maria, 1205–1212
 Briennen Juhana, 1210–1212
 Jolande, 1212–1228
 Keisari Fredrik II, 1225–1228
 Keisari Konrad IV, 1228–1254
 Konradin (Hohenstaufi), 1254–1268
 Hugo I, 1268–1284
 Sisilian kuningas Kaarle I, 1277–1285
 Juhana II, 1284–1285
 Henrik II, 1285–1291

Tämän jälkeen kuninkaan titteli seurasi Aragonian kuninkuutta. Tämänhetkinen nimellinen Jerusalemin kuningas on Espanjan kuningas Felipe VI.

Aikajana

Lähteet

Aiheesta muualla