Paasion II hallitus

Paasion II hallitus oli Suomen tasavallan 55. hallitus. Hallitusta johti pääministerinä Rafael Paasio. Se oli SDP:n vähemmistöhallitus, jolle kertyi 195 hallituspäivää. 1972 eduskuntavaalien tulokseen perustuva hallitus toimi 23. helmikuuta 1972 – 4. syyskuuta 1972. Paasion hallituksen jälkeen aloitti Sorsan I hallitus.

Vuoden 1972 eduskuntavaalien jälkeen presidentti Kekkosen tarkoituksena oli kansanrintaman palauttaminen hallitukseen. SKDL:n sisäinen erimielisyys sekä SDP:n ja keskustapuolueen keskinäisen yhteistyön hankaluus estivät uuden kansanrintaman syntymisen. Näin ollen presidentti päätyi nimittämään virkaan tilapäiseksi tarkoitetun sosiaalidemokraattisen vähemmistöhallituksen. 
Paasion II hallitus joutui kapeasta pohjastaan huolimatta selvittämään tärkeitä kysymyksiä, joiden ratkaisua ei voitu lykätä. Nämä johtivat budjettiongelmiin, eikä näin ollen suunnitellussa tulopoliittisessa kokonaisratkaisussa päästy haluttuihin tuloksiin.  
Kun syyskuussa 1972 oli enemmistöhallituksen muodostamiseen tähtäävissä neuvotteluissa vihdoin päästy etenemään, oli Paasion II hallitus valmis jättämään paikansa. Viralliseksi eronsa syyksi hallitus ilmoitti, että sen "hartiat olivat liian kapeat" valmisteilla olleen Suomen ja Euroopan talousyhteisön (EEC) välisen vapaakauppasopimuksen viemiseen eteenpäin.

Lyhytikäisen hallituksen lempinimiä olivat "Nappulaliiga", johtuen sen nuoresta keski-iästä ja "Punatulkkuhallitus", viitaten sen pelkästään SDP:stä koostuneeseen miehitykseen. Hallituksen kokoonpano kuvasti uuden sukupolven, suurten ikäluokkien voimakasta esiinmarssia politiikan kentällä. Vahvimmaksi ryhmäksi hallituksen sisällä muodostuivatkin poliittisesti nuoret ministerit: ulkoministeri Kalevi Sorsa, oikeusministeri Pekka Paavola, kauppa- ja teollisuusministeri Seppo Lindblom, kansliaministeri Matti Louekoski ja opetusministeri Ulf Sundqvist. Kulttuuriministeriksi tuli Kalevi Sorsan vanha ystävä, kirjailija Pentti Holappa. Vain 26-vuotias Sundqvist oli Suomen kaikkien aikojen nuorin valtioneuvoston jäsen. Edellinen ennätyksen haltija oli Olli J. Uoti, joka oli tullut Sukselaisen ensimmäisen hallituksen sosiaaliministeriksi 27-vuotiaana syksyllä 1957. 

Toinen valtiovarainministeri Margit Eskman siirtyi toukokuun lopussa 1972 Kansaneläkelaitoksen johtajaksi ja hänen tilalleen tuli kansanedustaja Seija Karkinen.

Ministerit

Lähteet 

Suomen hallitukset