Aira Samulin

Aira Laila Suvio-Samulin (o.s. Suvio; 27. helmikuuta 1927 Ignoila, Salmi – 23. lokakuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen tanssinopettaja ja yrittäjä.

Elämä ja ura 
Samulin syntyi 1927 Ignoilan kylässä, joka kuului Salmin kuntaan, kunnes siitä tuli 1931 osa Suojärveä. Ignoila oli niin sanotun Hyrsylän mutkan alueen kylistä itäisin. 

Samulinin isä kaatui joukkueenjohtajana jatkosodan alussa 27. heinäkuuta 1941. Samulinin setä Sten Suvio oli nyrkkeilyn olympiavoittaja. Samulinilla oli yksi sisar, myös tanssijana ja tanssinopettajana muun muassa New Yorkissa toiminut Inkeri Suvio-Baren.

Vuonna 1954 Samulin valittiin mannekiinikuningattareksi.

Samulin veti muun muassa omaa tanssikoulua ja teki kuvaussihteerin työtä Suomen Filmiteollisuudessa. Vuonna 1963 Samulin perusti muotitanssikoulun Rytmikkäät mannekiinit.

Vuosina 1989–1996 Samulin oli Espoon kaupunginvaltuustossa keskustan ryhmässä. Vuodesta 1997 hän oli Helsingin kaupunginvaltuustossa kokoomuksen ryhmässä. Vuodesta 2001 Samulin oli Helsingin kaupunginvaltuuston varajäsen. Hän oli Helsinki-viikon säätiön ja ympäristölautakunnan hallituksen jäsen ja varajäsen Helsingin teatterisäätiön edustajistossa.

Vuonna 2001 valmistui Samulinin elämästä kertova elokuva Tango Kabaree, jossa Samulinia esittää hän itse. Hän esittää itseään myös muun muassa elokuvassa Uuno Turhapuro – This Is My Life ja televisiosarjan Fakta homma yhdessä jaksossa.

Samulinilla oli Lohjalla Nummen Hyrsylässä vuonna 1983 valmistunut Hyrsylän Mutka -niminen rajakarjalaistyylinen talo, joka kuuluu paikallisiin nähtävyyksiin.

Nimensä talo on saanut Samulinin rajan taakse jääneen lapsuuden kotipaikan Hyrsylän mukaan. Vuonna 2022 suojellun, Aira Samulinin säätiön omistuksessa olevan ja museona toimivan talon toimintaa jatkaa Samulinin pojan tytär Kiti Samulin.

Vuoden 2022 kesällä esitettiin Valkeakoskella Suomen kesäteatterissa Aira Samulinin elämästä kertova musikaali Aira.

Aira Samulin kuoli 96 vuoden iässä Meilahden sairaalassa Helsingissä maanantaiaamuna 23. lokakuuta 2023 aivoverenvuotoon. Hänet oli löydetty edellisenä viikonloppuna tajuttomana kotoaan Helsingin Bulevardilta, josta hänet oli viety sairaalahoitoon.

Samulin siunataan Helsingin Vanhassa kirkossa 1. joulukuuta 2023 ja haudataan Hietaniemen hautausmaalle.

Palkinnot ja tunnustukset
Samulinille myönnettiin Suomen Leijonan ritarimerkki, Suomen Mielenterveysseuran Mielenterveyspalkinto perheväkivaltaa ja mielenterveyshäiriöitä käsittelevästä Auringonpimennys-teoksesta ja Viihteen elämäntyöpalkinto. Hän oli erityisen aktiivisesti mukana nuorten toiminnassa. 

Vuonna 2011 Helsingin Yrittäjät myönsi ensimmäistä kertaa jaetun elämäntyöpalkintonsa Samulinille.

Vuonna 2017 Keskuskauppakamari palkitsi Samulinin elämäntyöstä muotialalla.

Vuonna 2019 Reserviratsastajat ry myönsi kultaisen reservin ratsastajamitalin ratsastusperinteen ja maanpuolustuksen hyväksi tehdystä työstä.

Perhe 
Samulinilla oli tytär Pirjo (1947–2018) ja poika Jari Samulin (s. 1955) avioliitosta Helge Samulinin kanssa, josta asumusero astui voimaan vuonna 1963. Aira Samulinilla oli lyhyt suhde muotoilija Timo Sarpanevan kanssa ja myös suhde urheiluselostaja Paavo Noposen kanssa vuosina 1965–1972. Samulin oli naimisissa Ekku Peltomäen kanssa vuosina 1973–2004.

Teokset 
 
  2. painos 1999, yhteisnide

Lähteet

Aiheesta muualla 
  Aira Samulinin kotisivut
 
 Forsman, Carita: 82 faktaa Aira Samulinista. Kaleva 23.4.2009.
 

Vuonna 1927 syntyneet
Vuonna 2023 kuolleet
Suomalaiset tanssipedagogit
Helsingin kaupunginvaltuutetut
Espoon kaupunginvaltuutetut
Suomen Keskustan poliitikot
Kansallisen Kokoomuksen poliitikot
Suomalaiset yrittäjät