Erich Raeder

Erich Johann Albert Raeder (24. huhtikuuta 1876 – 6. marraskuuta 1960) oli natsi-Saksan laivaston komentaja toisessa maailmansodassa. Hän oli Saksan merivoimien komentaja vuosina 1928–1943 (, joka oli viran nimi vuodesta 1935). Raeder ylennettiin suuramiraaliksi 1939; samana vuonna hän sai tekniikan kunniatohtorin arvon.

Lokakuussa 1939 Raeder esitti suunnitelman, joka tähtäsi brittien meriherruuden poistamiseen Pohjanmereltä. Se edellytti Raederin mukaan, että Norjan satamat saadaan Saksan laivaston käyttöön. Esiteltyään suunnitelman Adolf Hitlerille Raeder sai tehtäväkseen suunnitella laivaston osuuden tulevalla Norjan-sotaretkellä. Seuraava suunnittelutyö oli maihinnousu Britanniaan, joka Raederin mielestä oli Saksan laivastolle mahdoton tehtävä.

Raeder erosi virastaan 30. tammikuuta 1943 Hitlerin syytettyä häntä epäonnistumisista, erityisesti joulukuun 1942 liittoutuneiden Murmanskin-saattueen paosta. Hitler yritti lepytellä häntä, mutta suuramiraali ilmoitti, että hänen arvovaltansa oli tuhottu pelkuruussyytteellä. Hitler pyysi nimeämään kaksi seuraajaehdokasta. Raeder valitsi ehdolle kenraaliamiraali Rolf Carlsin, jota pidettiin tuolloin hänen ”kruununprinssinään” eli varmimpana seuraajanaan sekä sukellusvenelaivaston komentajan Karl Dönitzin. Hitler teki päätöksen Dönitzin eduksi, koska tämän miehet ja alukset olivat Hitlerin mielestä saaneet aikaan parempia tuloksia kuin pintalaivasto.

Raeder tuomittiin Nürnbergissä elinkautiseen vankeuteen, josta hänet kuitenkin vapautettiin vuonna 1955 hänen heikon terveytensä vuoksi.

Kuvia

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Saksalaiset toisen maailmansodan sotilaat
Kriegsmarinen amiraalit
Sotarikoksista vankeuteen tuomitut
Saksalaiset elinkautisvangit
Vuonna 1876 syntyneet
Vuonna 1960 kuolleet