Eduard Uspenski

Eduard Nikolajevitš Uspenski (, 22. joulukuuta 1937 Jegorjevsk, Neuvostoliitto – 14. elokuuta 2018 Moskova, Venäjä) oli venäläinen lastenkirjailija. Hänen tunnetuimmat hahmonsa ovat Fedja-setä (Дядя Фёдор) eläinystävineen, krokotiili Gena (Крокодил Гена) ja Muksis (Чебурашка, Tšeburaška). Uspenskin lastenkirjoja on julkaistu yli 20 maassa. Ne ovat erityisen suosittuja Suomessa.

Elämänvaiheet 
Uspenski syntyi Moskovan lähistöllä Jegorjevskissa. Jo nuorena hän oli innostunut humorististen kertomusten kirjoittaja, ja kirjailijan ammatti vei lopulta voiton jo valmistumiseen asti edenneistä lentokoneinsinöörin opinnoista. Hän toimi myös Moskovan television lastenelokuvaosastolla piirroselokuvien tuottajana. Uspenskin tuotanto sisältää lastenkirjojen ohella runokokoelmia ja näytelmiä. Hän on myös sovittanut muiden tekstejä näytelmiksi ja elokuviksi: tästä esimerkkinä Hannu Mäkelän hahmo Herra Huu, jonka seikkailuista Uspenski laati venäjänkielisen mukaelman. Neuvostoaikana Uspenski ei saanut julkaista uusia kirjoja yli kymmeneen vuoteen: hänen teoksiaan moitittiin ideologian puutteesta. Viimeisinä vuosinaan hän asui maaseudulla vaimonsa Jelenan ja kaksoistyttäriensä Iran ja Svetan kanssa.

Fedja-sarja 
Fedja-sedästä Uspenski on kirjoittanut useita kirjoja. Niistä ensimmäinen ja ehdottomasti suosituin, Fedja-setä, kissa ja koira (Дядя Фёдор, пёс и кот), ilmestyi venäjäksi vuonna 1974. Se käännettiin nopeasti suomeksi, ja käännöksen teki Martti Anhava. Suomessa on sittemmin myös nähty kirjasta useita näyttämösovituksia. Fedja-setä on aikuismainen kuusivuotias poika, jonka äiti ei halua päästää puhuvaa Matroskin-nimistä kissaa asumaan taloon. Siksi hän karkaa vanhempiensa luota asumaan maalle Prostokvašino-nimiseen kylään. Kylän nimi Простоквашино tulee venäjän sanasta Простокваша ’viili, kokkeli, kokkelipiimä’. Tovereina Fedja-sedällä ovat Matroskinin lisäksi muun muassa puhuva koira Musti, postiljooni Petškin, Mirri-niminen lehmä sekä keitolla ja perunoilla kulkeva traktori Tr-tr Mitja. Uspenski on jatkanut Fedja-sedästä kirjoittamista muissa teoksissa, mutta ne eivät ole osoittautuneet yhtä menestyksekkäiksi.

Suomennetut teokset 
Krokotiili Gena ja hänen ystävänsä (Krokodil Gena i jego druzja 1966) suom. Martti Anhava, Otava 1977
Alas taikavirtaa (Vniz po volšebnoi reke 1971), suom. Martti Anhava, Otava 1980
Fedja-setä, kissa ja koira (Djadja Fjodor, pjos i kot 1974) suom. Martti Anhava, Otava 1975 
Takuumiehet (Garantijnyje tšelovetški 1975.))Otava 1978
Limppu seuraa jälkiä (Kolobok idjot po sledu) suom. Martti Anhava, Otava 1987)
Fedja-setä ja täti Tamara (Tjotja djadi Fjodora 1994), suom. Mervi Vyyryläinen-Väänänen Otava 1995
Fedja-setä rakastuu (Ljubov djadji Fjodora), suom. Martti Anhava, Otava 1997
Fedja-sedän talvi (Novyi god v Prostokvašino 1997), suom. Martti Anhava, Otava 1998
Rasavilli Jasu (Poutsitelnyje rasskazy pro maltsika Jasu 1997), suom. Milla Hirvonen Otava 2001
Fedja-setä menee kouluun (Djadja Fjodor idjot v skolu 1998), suom. Martti Anhava, Otava 1999
Fedja-setä ja kutsumaton vieras (Kvartirnyi vopros v Prostokvašino), suom. Martti Anhava, Otava 2003
Fedja-setä ja kummitus (Prividenije iz Prostokvašino 2005), Vappu Orlov, Tammi 2008

Lähteet

Viitteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla
 Ina Ruokolainen: Fedja-sedän isästä tuli suomalaisten Eetu. Etelä-Suomen Sanomat 19.9.2008

Venäläiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Vuonna 1937 syntyneet
Vuonna 2018 kuolleet