Muslimi

Muslimi () on islaminuskon tunnustaja. Kyseessä on johdos sanajuuresta S-L-M, jonka yksi johdannainen on Jumalalle alistumista tarkoittava "islam". "Muslimi" vuorostaan tarkoittaa ”hän, joka alistuu (Jumalalle)”.  Vanhemmassa kielessä on käytetty myös muotoa "musulmaani", joka pohjautuu persian kieleen. Toinen vanhahtava muoto on muhamettilainen tai muhammedinuskoinen. Muslimeja on vanhastaan kutsuttu lännessä muhamettilaisiksi. Muslimit kuitenkin kiistävät olevansa muhamettilaisia, sillä kyse ei ole Muhammadin palvonnasta. Alentavana ja kolonialistisena muslimit pitävät ainakin 2000-luvulta lähtien myös englanninkielen sanaa "moslem", joka vielä 1990-luvulla oli hyväksytympi kuin "muslim".

Sana "muslimi" esiintyy ensimmäisen kerran vuonna 741 arabialaisessa piirtokirjoituksessa (Ayn al-Jarr). Sitä ennen niissä käytettiin ilmaisua "uskova". Kristillisissä teksteissä se esiintyy ensimmäisen kerran vuonna 775 ellei oteta lukuun John Nikiuslaisen kronikkaa vuodelta 690, missä sana luultavasti on myöhempi lisäys.

Muslimien uskonnollisuus 

Kansainvälisen kyselytutkimuksen mukaan muslimiksi ilmoittautuvat henkilöt osallistuvat laajasti islamilaiseen uskonnonharjoitukseen ja uskovat islamin keskeisiin oppeihin. Uskonnon ilmoitti omassa elämässään tärkeäksi 80–90 prosenttia muslimeista eri maissa.  Moskeijassa muslimeista kävi viikoittain 43–71 prosenttia ja Koraania luki päivittäin 39–59 prosenttia.  

Islamin viisi peruspilaria kertovat muslimin tärkeimmät velvollisuudet, joita tekemällä uskova hankkii ansioita päästäkseen Paratiisiin. Nämä viisi asiaa ovat  uskontunnustus, rukous, paasto, almuvero ja pyhiinvaellus. Muslimit kaikkialla maailmassa ovat vahvasti sitoutuneet niihin. Pyhiinvaellus Mekkaan on käytännön syitä kuitenkin useimpien ulottumattomissa. Uskontunnustus on peruspilari, johon muslimit ovat vahvimmin sitoutuneet. Sen sisältönä on usko yhteen Jumalaan ja Muhammediin hänen profeettanaan. Šiioilla se sisältää myös maininnan Alista. Islamin syntyalueilla eli Lähi-idässä ja Pohjois-Afrikassa muslimit sitoutuivat yksimielisesti uskontunnustuksen sisältöön, mutta Balkanilla jo 15 % muslimeista katsoi luopuneensa siitä.

Islamin ytimessä on ajatus Jumalan lain eli šarian mukaisesta elämästä koko yhteiskunnassa. Sitä kannatettiin eniten Etelä-Aasiassa (84 %), sitten Kaakkois-Aasiassa (77 %) sekä Lähi-idässä ja Pohjois-Afrikassa (74 %). Vähemmän ajatus sai tukea Saharan eteläpuolella (64 %), Balkanilla (18 %) ja Keski-Aasiassa (12 %). Yksittäisistä maista šarian kannatus oli suurinta Afganistanissa (99 %), Irakissa (91 %) ja Palestiinassa (89 %), kun kyse oli maista, joissa islam oli valtauskonto. Maissa, joissa islamilla ei ollut virallista asemaa, šarian kannatus oli vähäisempää, esimerkiksi Libanonissa 29 % ja Turkissa 12 % (aineisto koottiin vuosina 2011-2012).

Muslimien lukumäärä 
Muslimeja on nykyisin noin 2 miljardia,  vaikka vielä 1900-luvun alussa heitä oli ainoastaan 200 miljoonaa. Muutos on johtunut melkein yksinomaan väestönkasvusta muslimiväestöjen keskuudessa. Lähetystyö ei ole varsinaisesti kuulunut islamiin, vaikka nykyaikana sitäkin tapahtuu. Suurimmat muslimien lukumäärät maittain näkyvät seuraavasta taulukosta.

Muslimien lukumäärät islamin suuntauksen mukaan
70%-80% Sunnalaisuus
10–13% Šiialaisuus
15–20% pitää itseään vain "muslimeina"
~1 % Ahmadiyya

~1 % Muut, esim. Ibadilaisuus

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Lähes joka neljäs ihminen maailmassa on muslimi. Helsingin Sanomat 8.10.2009. (Archive.org)

Seulonnan keskeiset artikkelit