Kyläkauppa

Kyläkauppa on haja-asutusalueella toimiva kauppa.

Kyläkaupat ovat välttämättömiä haja-asutusalueiden asuttavuuden kannalta. Kyläkaupoista on kehittynyt monipuolisia palvelukeskuksia, joissa on päivittäistavaroiden lisäksi usein saatavissa rauta- ja maataloustuotteita sekä matkailu- ja ravintolapalveluja.

Työ- ja elinkeinoministeriön määritelmän mukaan kyläkaupan edellytyksiä ovat:

Määritelmää on päivitetty vastaamaan uutta tilannetta Pellervon taloudellisen tutkimustoimiston julkaisemassa Kyläkauppaselvityksessä:

Kyläkauppojen lukumäärä on viime vuosina vähentynyt noin 30 myymälällä vuodessa, ja kokonaismäärä on vuonna 2017 alle 300 myymälää.> Samalla kyläkauppojen kokonaismyynti on kuitenkin viime vuosina kasvanut.

Työ- ja elinkeinoministeriön jo usean vuoden ajan maksama kyläkaupan investointituki on varmistanut asukaspohjiltaan elinkelpoisten kyläkauppojen kilpailukykyä. Tukea saaneiden kyläkauppojen keskimyynti on selvästi kasvanut.

Kyläkauppojen määrä on vähentynyt viime vuosikymmeninä rankasti. Vielä vuonna 1980 Suomessa oli yli 3 400 kyläkauppaa, mutta niiden määrä pieneni 1990-luvun aikana alle tuhanteen (vuonna 1999 915 kpl). Vuoden 2001 lopussa Suomessa oli jäljellä enää vain 747 kyläkauppaa. Vuonna 2017 kyläkauppoja oli enää vain 241.

Kyläkauppojen määrä Suomessa eri vuosina 
1980: 3 417 kpl kappaletta
1986: 2 431
1992: 1 476
1995: 1 308
1996: 1 203
1997: 1 134
1998: 1 054
1999: 915
2000: 813
2001: 747
2002: 704
2003: 664
2004: 634
2005: 611 
2006: 563
2007: 534 
2008: 507
...
 2016: 275
 2017: 241

Kyläkauppojen asema on merkittävä maaseudun elinvoimaisuuden ja asuttavuuden kannalta. Nykyaikana monista vielä hengissä olevista kyläkaupoista onkin pyritty kehittämään kylien palvelukeskuksia, joissa tarjotaan esimerkiksi kierrätys-, alkoholi-, kirjasto- ja postipalveluita.

Kirjallisuutta
Hannu Asikainen: Pohjois-Karjalan kyläkaupat 1977–2002. Joensuu 2003

Lähteet

Viitteet

Katso myös
 Sekatavarakauppa

Vähittäiskauppa