Parasetamoli

Parasetamoli eli asetaminofeeni on useissa lääkevalmisteissa käytetty valkoinen ja hajuton lääkeaine. Parasetamolia myydään Suomessa sekä itsehoito- että reseptilääkkeenä. 

Parasetamoli alentaa kuumetta ja sillä on joissain tapauksissa myös pientä kipua lievittävää vaikutusta.

Parasetamoli on edullinen lääke, jonka haitat ovat suositusannoksilla selvästi vähäisempiä kuin tulehduskipukipulääkkeiden. Parasetamoli on tulehduskipulääkkeitä turvallisempaa esimerkiksi  astmaa sairastaville. 

Parasetamolilla on suositusannoksia suurempina annoksina kuitenkin tulehduskipulääkkeitä suurempi riski maksan vaurioittamiseen. Lisäksi sen säännöllinen käyttö imeväisiässä lisää astmariskiä ja sen käyttö raskausaikana saattaa heikentää syntyvän lapsen aivoterveyttä.

Parasetamolia sisältävien lääkkeiden kauppanimiä ovat esimerkiksi Panadol, Paracetamol-Ratiopharm, Parasetamol, Para-Tabs (ks. kuva), Paramax, Pamol ja Panacod (ks. kuva, yhdistelmävalmiste, sisältää myös kodeiinia).

Nimet parasetamoli ja asetaminofeeni ovat molemmat lyhennettyjä muotoja yhdisteen systemaattisesta nimestä para-asetyyliaminofenoli.

Teho 
Cochrane-verkoston vuonna 2016 julkaiseman tutkimuskatsauksen mukaan parasetamoli lyhentää hiukan usein toistuvien jännitystyyppisten päänsärkykohtauksen kestoa. 

Saman verkoston vuonna 2019 julkaiseman tutkimuskatsauksen mukaan parasetamoli ei tehoa kuitenkaan akuuttiin selkäkipuun, eikä sen vaikutusta krooniseen selkäkipuun ole tutkittu.  Nivelrikon hoidossa parasetamolia voi suositella ainoastaan polven ja lonkan lievään nivelrikkokipuun, ja sen teho jää silloinkin vaatimattomaksi.

Käyttö ja annostelu 
Parasetamolia on käytetty voimakkaampien kipulääkkeiden kuten opioidien kanssa kokonaisvaikutuksen vahvistajana, koska on oletettu, että se vähentää voimakkaampien lääkkeiden tarvetta. Tutkimusten mukaan oletus ei kuitenkaan pidä paikkaansa.

Parasetamoli on lasten ensisijainen kipulääke. Yli vuoden ikäiselle lapselle voidaan rinnalla antaa myös ibuprofeenia tai naprokseenia, jos parasetamolin teho ei yksin riitä. Parasetamolia voidaan annostella myös peräpuikkona eli suppona, joskin teho on huonompi.

Parasetamolin vuorokausiannostuksen ylärajana pidetään kolmea ja enintään neljää grammaa. Muistisairaiden olisi varottava parasetamolia, koska suurin mahdollinen annos on vain hiukan pienintä vaikuttavaa annosta suurempi. Jatkuva runsas yliannostus voi olla turmiollista maksan toiminnalle. Aineenvaihdunta hidastuu yleensä ihmisen vanhetessa, jolloin elimistö ei kykene hajottamaan lääkeainetta entiseen tapaan.

Toimintamekanismi 
Parasetamolin vaikutusmekanismi on edelleen epäselvä, vaikka sitä on käytetty kipulääkkeenä jo yli sata vuotta. Sen on havaittu estävän prostaglandiinin synteesiin osallistuvien syklo-oksigenaasi (COX)-entsyymien toimintaa keskushermostossa. Hermostossa särkyä lievittävät vaikutukset välittynevät osittain serotoniinijärjestelmän kautta.. Tutkimuksissa on saatu viitteitä, että parasetamoli vaimentaisi kipua kannabinoidireseptorien kautta.

Haittavaikutukset 
Parasetamolin käyttö raskausaikana saattaa lisätä pysyvien aivotoiminnan häiriöiden riskiä syntyvällä lapsella ja kasvattaa lapsen ADHD- ja autismiriskiä.

Parasetamoli on maksatoksinen (maksalle myrkyllinen) lääkeaine ja saattaa pitkään käytettynä tai suurina annoksina vaikuttaa maksan (ja munuaisten) toimintaan, jolloin laboratoriokokein määritellyt maksa-arvot ASAT ja ALAT nousevat yli viitearvojen. Ohjeannostusta ei siis tule ylittää. Aikuisella maksimivuorokausiannos on 4 g lääkeainetta, joskin riittävänä voidaan pitää 3 g:n vuorokausiannosta. Jatkuvasti alkoholia käyttävien ja vakavasta maksasairaudesta, kuten maksakirroosista tai maksan vakavasta vajaatoiminnasta, kärsivien on vältettävä parasetamolin käyttöä.

Tiedelehti Lancetissa julkaistun tutkimuksen mukaan parasetamolia säännöllisesti imeväisikäisenä käyttäneiden pikkulasten alttius sairastua astmaan 6–7 vuoden iässä kasvaa noin 1,5-kertaisella riskillä sitä imeväisiässä käyttämättömiin verrokkilapsiin nähden. 

Parasetamolin käyttö voi lisätä myös ihottumaa ja muita allergisia oireita. Oireilun syyksi on tarjottu esimerkiksi immuunivasteen heikentymistä ja siitä seuraavaa infektion pitkittymistä, joka voi laukaista astmaoireita.

Parasetamolin on havaittu myös vähentävän ihmisten kykyä myötäelää positiivisia tunteita muiden ihmisten kanssa, koska se heikentää niiden aivoalueiden toimintaa, joita tarvitaan tässä.

Parasetamolia ei suositella käytettäväksi rokotuksien yhteydessä mahdollisesti ilmenevään lievään kuumeiluun, koska se alentaa rokotteen tehoa.

Yliannostus 
Parasetamoli hajoaa elimistössä suurimmaksi osaksi reagoimattomiksi metaboliatuotteiksi, mutta osa (alle 10 %) metaboloituu reaktiivisiksi välituotteiksi. Näistä yksi on myrkyllinen välituote nimeltään NAPQI (n-asetyyli-p-bentsokinoni-imiini, C8H7NO2). Elimistön valmistama NAPQInin antagonisti glutationi pystyy parasetamolin normaaliannoksissa tekemään NAPQInin vaarattomaksi reagoimalla sen kanssa. Jos parasetamolia kuitenkin otetaan myrkyllinen annos, tulee kaikki glutationi kerralla käytetyksi ja sitoutumaton NAPQI pääsee aiheuttamaan vakavia maksavaurioita. Aikuiselle 10–15 grammaa aiheuttaa yleensä vakavan maksavaurion ja 20–25 grammaa voi olla tappava. Suurimmassa ilman reseptiä myytävässä käsikaupan parasetamolipakkauksessa on 30 × 0,5 grammaa annosta eli 15 grammaa.

Selvän yliannostuksen tapahtuessa on heti hakeuduttava lääkäriin, koska parasetamolin yliannostus vaurioittaa maksaa. Parasetamolimyrkytys on ensimmäisten 48 tunnin kuluessa vähäoireinen. Maksavaurion oireet ilmestyvät noin 48–96 tunnin kuluessa. Parasetamolille tehokas antidootti on asetyylikysteiini. Parasetamolimyrkytys on tyypillinen akuutin maksan vajaatoiminnan syy. Käytännössä myrkytykset ovat pääasiassa itsemurhia tai niiden yrityksiä.

Vapaan saatavuuden lisääntyessä on myös parasetamolin yliannostusriski kasvanut, ja sitä on alettu käyttää myös itsemurhissa ja etenkin nuorten naisten itsemurhayrityksissä. Ruotsissa on siksi ruvettu harkitsemaan lääkkeen vapaan saatavuuden rajoittamista, vaikka sen monet edut verrattuna tulehduskipulääkkeisiin ovatkin puoltaneet juuri parasetamolia niitä turvallisemmaksi vaihtoehdoksi.

Lähteet 
  
 Lääkeopas 2006.

Viitteet

Aiheesta muualla 

 
 
 
 
 
Human Metabolome Database (HMDB): Acetaminophen 
Molecule of the Month: Paracetamol. Bristol University School of Chemistry. 

Kipulääkkeet
Amidit
WHO:n tärkeimmät lääkkeet
61.51 Lääkehoito, lääkeaineoppi
Seulonnan keskeiset artikkelit