Juha Siltala

Juha Heikki Siltala (s. 25. marraskuuta 1957 Alavus) on historioitsija ja Helsingin yliopiston Suomen historian professori, joka tunnetaan psykohistoriallisista tutkimuksistaan ja yhteiskuntakriittisistä kannanotoistaan.

Nuoruus ja opinnot
Juha Siltala väitteli filosofian tohtoriksi (Suomen historia) Helsingin yliopistosta 1985 aiheenaan Lapuan liikkeen toiminta 1930-luvulla. Hän työskenteli Suomen Akatemian tutkimusassistenttina 1985–1987 ja tutkijana 1989–1997 sekä Helsingin yliopiston tutkijana 1988–1989 ennen valintaansa yliopiston Suomen historian professoriksi 1997.

Ura
Siltalan erikoisalue on psykohistoria eli historiantutkimuksen suuntaus, jossa historian tapahtumia ja henkilöitä tulkitaan psykoanalyyttisten metodien avulla. Hän on teoksissaan uudelleentulkinnut Suomen lähihistoriaa psykohistoriallisin menetelmin. Jo väitöskirja Lapuan liike ja kyyditykset käsitteli psykologisesta perspektiivistä 1930-luvun alkupuolen joukkoliikettä. Suomalainen ahdistus (1992) käsittelee 1800-luvun herätysliikkeiden historiaa. Se pohtii pääosin herättäjien kuten Paavo Ruotsalaisen psyykkisiä tarpeita toiminnalleen, sen vaikutusta heränneisiin ja jossain määrin koko suomalaiseen psyykeen. Miehen kunnia (1994) ruotii suomalaisen miehen henkistä tarvetta voittaa häpeä onnistuneilla suorituksilla kansakoulusta vanhuuteen asti. Se perustuu 1980-luvulla kerättyihin omaelämäkertakirjoituksiin ja sen lähdeaineistona on siten 1900–1970 syntyneitä miehiä. Valkoisen äidin pojat (1999) psykoanalysoi 1800-luvun kansallisen herätyksen ajan suurmiehiä kuten Snellman, Cygnaeus ja Yrjö-Koskinen. Tämän Suomalainen ahdistus -trilogiaksi kutsutun sarjan jatkoksi Siltala lupasi analyysiä kansalaissodasta, mikä toteutui kirjassa Sisällissodan psykohistoria (2009). Tämän lisäksi hän on käsitellyt psykohistorian teoriaa teoksessaan The Dimension of Change in Psychohistory (1992) ja artikkeleissaan.

Näkemyksiä
Siltala tunnetaan myös näkyvänä yhteiskunnallisena keskustelijana ja yhteiskuntakriitikkona. Hän on arvostellut terävästi ”turbokapitalismiksi” ja ”hyperkilpailuksi” kutsumaansa nykyistä työelämää ja kantanut huolta ihmisten hyvinvoinnista sen armoilla. Suurta kohua herättänyt teos Työelämän huonontumisen lyhyt historia (2004) perustuu suomalaisten työläisten haastatteluihin ja maalaa synkän kuvan 2000-luvun työelämästä, jossa yksisilmäistä taloudellista etua ajavat yritykset polttavat työntekijänsä loppuun.

Siltalan mukaan perustulon tyyppinen ratkaisu tuoton jakamisesta markkinoiden ulkopuolella nousee väistämättä esiin, jos tuottavuuden kasvu ei välity palkoiksi ja työ irrotetaan työsuhteista. Siltalan mielestä vähintään kohtuullista on turvata työsuhteiden ulkopuolella työtä tekevien eläkkeet ja sairausvakuutus.

Teokset 
 
The Dimension on Change in Psychohistory. Studia Historica 33. SHS, Helsinki 1989. 
Suomalainen ahdistus. Huoli sielun pelastumisesta. Otava, Helsinki 1992. 
Miehen kunnia. Modernin miehen taistelu häpeää vastaan. Otava, Helsinki 1994.

Palkinnot
Siltalalle on myönnetty seuraavat palkinnot:
MTV:n kulttuuripalkinto 1992
Valtion tiedonjulkistamispalkinto 1993
Tieto-Finlandian kunniamaininta
Tieteentekijöiden liiton Vuoden tutkija -palkinto 1993
Väinö Tannerin säätiön Tanner-palkinto 2000
Kirkon tiedonvälityspalkinto 2004
Suomen sosiaalifoorumin tunnustuspalkinto 2005
Naistoimittajien yhdistyksen palkinto 2005
Suomalaisen tiedeakatemian jäsenyys 2014.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Siltalan haastattelu Helsingin yliopiston historianopiskelijoiden lehdessä Kronikassa.
 Juha Siltala 375 humanistia -sivusto 20.11.2015, Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta.

Suomalaiset historioitsijat
Kirkon tiedonvälityspalkinto
Helsingin yliopiston professorit
Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset professorit