Fredrik Ljungberg

Karl Fredrik ”Freddie” Ljungberg (s. 16. huhtikuuta 1977 Vittsjö, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. 

Jalkapalloilun lisäksi hän on toiminut myös satunnaisesti Calvin Kleinin alusvaatemallina. Ljungbergin ammattilaisura kesti melkein 20 vuotta, ja tuona aikana hän voitti kahdesti Arsenalissa Englannin Valioliigan mestaruuden. Ruotsia hän edusti 75 maaottelussa ja kaksissa MM-kilpailuissa.

Ura pelaajana

Halmstad 
Ljungberg aloitti jalkapalloammattilaisen uransa ruotsalaisseura Halmstadissa, jonka edustusjoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran 23. lokakuuta 1994 Allsvenskan-ottelussa AIK:ta vastaan. Hän oli liittynyt Halmstadin juniorijoukkueeseen jo viisivuotiaana. Hän pelasi Halmstadin riveissä yhteensä 139 ammattilaisottelua, joissa hän teki 16 maalia. Hän oli voittamassa Ruotsin jalkapallomestaruutta vuonna 1997 ja Ruotsin cupia vuonna 1995.

Arsenal 
Ljungberg siirtyi Englannin valioliigassa pelanneeseen Arsenaliin vuonna 1998 kolmen miljoonan punnan siirtosummalla. Hän onnistui maalinteossa heti ensimmäisessä ottelussaan Arsenalin riveissä syyskuussa 1998, jolloin seura kohtasi Valioliigassa Manchester Unitedin. Maali jäi hänen kauden ainoakseen.

Ljungberg oli merkittävässä roolissa Arsenalin voittaessa tuplamestaruuden (Englannin liigan sekä FA Cupin voitto) kaudella 2001–2002 päätteeksi. Robert Pirès oli sivussa kauden viimeiset kuukaudet polvivamman vuoksi ja Ljungberg korvasi hänet loppukauden otteluissa. Ljungberg onnistui maalinteossa useimmissa kauden lopun otteluissa, mukaan lukien FA Cupin loppuottelu Chelseaa vastaan. Hän pelasi kauden aikana yhteensä 39:ssä ottelussa, joista 25 oli Valioliigan otteluja. Ljungberg teki kaudella 2001–2002 12 maalia Valioliigassa, mikä on hänen henkilökohtainen ennätyksensä, ja yhteensä 17 maalia kaikissa kilpailuissa, mikä sekin on hänen henkilökohtainen ennätyksensä.

Emmanuel Petit’n ja Marc Overmarsin jätettyä Arsenalin, Ljungberg pelasi kunnossa ollessaan säännöllisesti joukkueen aloituskokoonpanossa. Useat loukkaantumiset sekä migreeni kuitenkin haittasivat hänen uraansa Englannissa. 

Ljungberg pelasi Arsenalin riveissä vuosien 1998 ja 2007 välillä yhteensä 325 ottelua (216 Valioliigassa), joissa hän teki 72 maalia (46 Valioliigassa). Hän voitti Arsenalissa Englannin liigamestaruuden kahdesti, vuosina 2002 ja 2004, ja FA Cupin kolme kertaa, 2002, 2003 ja 2005. Dennis Bergkampin lopetettua uransa vuonna 2006 Ljungberg oli Arsenalin silloisesta kokoonpanosta pisimpään seuraa edustanut pelaaja.

West Ham United 
23. heinäkuuta 2007 Ljungberg siirtyi Valioliigassa pelanneen West Ham Unitedin riveihin nelivuotisella sopimuksella. Siirtoon vaikuttivat Ljungbergin mukaan muun muassa loukkaantumiset ja Thierry Henryn lähtö Barcelonaan kesäkuussa 2007. Hän erosi seurasta elokuussa 2008.

Seattle Sounders 

Lokakuussa 2008 Ljunberg teki monivuotisen sopimuksen yhdysvaltalaisen uuden MLS-seuran Seattle Soundersin kanssa. Ljunberg oli Soundersin niin sanottu designated player eli pelaaja, jonka palkka ei vaikuta joukkueen palkkakattoon. Lehtitietojen mukaan Ljunbergille maksettiin 1,6 miljoonan euron vuosipalkkaa, minkä lisäksi hän sai kahdeksan miljoonaa euroa vuodessa sponsorisopimuksen kautta.

Chicago Fire, Celtic ja Shimizu S-Pulse 
Kesällä 2010 Ljungberg myytiin Chicago Firelle. Hän pelasi Chicagossa vuoden 2010 loppuun ja siirtyi sen jälkeen Skotlannin valioliigan Celticiin. Hän ehti pelata MLS:ssä yli 50 ottelua. Ljungberg pelasi loppukauden aikana Celticissä vain seitsemän ottelua eikä jatkanut joukkueessa kauden jälkeen. Hän teki elokuussa 2011 sopimuksen J. Leaguen Shimizu S-Pulsen kanssa. Ljungberg purki sopimuksensa helmikuussa 2012 ja oli sen jälkeen puoli vuotta sopimuksettomana, kunnes hän ilmoitti elokuussa lopettavan uransa.

Maajoukkue 
Ljungberg edusti Ruotsia vuonna 1998 tapahtuneen A-maajoukkuedebyyttinsä jälkeen vuosien 2002 ja 2006 MM-kilpailuissa sekä vuosien 2004 ja 2008 EM-kilpailuissa. Ljungbergille kertyi Ruotsin maajoukkueessa yhteensä 75 ottelua ja elokuusta 2006 lähtien hän toimi maajoukkueen kapteenina. Kesäkuussa 2008 hän ilmoitti lopettavansa maajoukkueuransa Ruotsin jäätyä alkulohkoon saman kuun EM-kisoissa.

Ura valmentajana

Arsenal 

Ljungberg palasi vuonna 2013 takaisin Arsenalin organisaation palvelukseen, kun hänestä tuli seuran lähettiläs. Ljungbergin tehtäviin kuului seuran tunnettavuuden ja brändin vahvistaminen. Tammikuussa 2016 hänet nimettiin Arsenalin akatemiaan alle 15-vuotiaiden joukkueen valmentajaksi.

Wolfsburg 

Helmikuun alussa 2017 Ljungberg nousi Andries Jonkerin apuvalmentajaksi VfL Wolfsburgin edustusjoukkueeseen. Pesti päättyi Jonkerin ja koko valmennustiimin potkuihin syyskuussa 2017.

Arsenal 

Kesällä 2018 Ljungber palasi Arsenaliin alle 23-vuotiaiden joukkueen päävalmentajaksi. 

Unai Emeryn saatua 29. marraskuusta 2019 potkut Arsenalin päävalmentajan tehtävästä, nousi Ljungberg seuran väliaikaiseksi päävalmentajaksi. Ljungberg valmensi Arsenalia kuudessa ottelussa, joista joukkue voitti yhden, hävisi kaksi ja pelasi kolme tasan. Mikel Artetan tultua seuran päävalmentajaksi joulukuussa 2019 siirtyi Ljungberg ykkösjoukkueen apuvalmentajaksi. Elokuussa 2020 Arsenal ilmoitti, että Ljungberg jättää seuran etsiäkseen valmennuspestejä muualta.

Saavutukset 
 Ruotsin Allsvenskanin mestaruus: 1998
 Englannin Valioliigan mestaruus: 2002 ja 2004
 FA Cupin voitto: 2002, 2003 ja 2005
 Guldbollen (Ruotsin vuoden jalkapalloilija): 2002 ja 2006

Yksityiselämä 

Yksityiselämäänsä varjellut Ljungberg avioitui 9. kesäkuuta 2014 Lontoon Natural History Museumissa pitkäaikaisen kumppaninsa Natalie Fosterin kanssa.

Lähteet 

Ruotsalaiset jalkapalloilijat
Ruotsalaiset mallit
Vuonna 1977 syntyneet
Elävät henkilöt