Eurovision laulukilpailu 1965

Eurovision laulukilpailu 1965 järjestettiin Napolissa Italiassa, maan televisioyhtiö RAIn konserttisalissa. Kilpailun juontajana toimi Renata Mauro. Euroviisuperhe kasvoi 18 maan suuruiseksi Irlannin osallistuttua ensimmäistä kertaa laulukilpailuun. Myös Ruotsi palasi takaisin kilpailuun vuoden tauon jälkeen. Ruotsi aiheuttikin näissä kilpailuissa kohua, sillä Euroviisujen säännöissä ei ollut mitään mainintaa laulujen esityskielestä, joten maan edustaja, oopperalaulaja Ingvar Wixell, esitti laulun Annorstäders vals englanniksi nimellä Absent Friends. Tämän tempauksen jälkeen sääntöihin lisättiin vaatimus, että laulut on esitettävä aina jollakin edustavan valtion virallisista kielistä. Sääntö oli tällä erää voimassa vuoteen 1972 asti ja uudelleen 1977–1998. Ensimmäistä kertaa Eurovision laulukilpailu lähetettiin suorana lähetyksenä myös Itä-Euroopan maihin rautaesiripun toiselle puolelle. Jälleen kerran Isolta-Britannialta vietiin voitto nenän edestä. Tämä oli toistunut jo monina vuosina.

Kilpailun voitti toistamiseen Luxemburg, jota edusti 17-vuotias France Gall, joka esitti Serge Gainsbourgin sävellyksen Poupée de cire, poupée de son (Vahanukke, laulava nukke). Laulu poikkesi aikaisemmista voittajista nuorekkaammalla otteellaan, sillä tyyliltään sävellys edusti angloamerikkalaista pop-musiikkia. Vuonna 2005 Euroviisujen 50-vuotisjuhlan kunniaksi järjestetyssä Congratulations-gaalassa laulu oli yksi niistä 14 sävelmästä, jotka olivat ehdolla "kaikkien aikojen euroviisuksi".

Suomen edustaja 

Suomea lähti edustamaan monien sotkujen jälkeen Viktor Klimenko kappaleellaan Aurinko laskee länteen. Suomen karsinnassa oli ollut kahdenlaisia raateja: Suomessa sijaitsevat kaupunkiraadit sekä Pohjola-raati, johon kuului jäseniä muista Pohjoismaista. Näiden oli tarkoitus etsiä yhdessä Suomen edustaja. Alueraadit äänestivät voittoon Marjatta Leppäsen ja Lasse Mårtensonin esittämän laulun Iltaisin, mutta Pohjola-raati kannatti Klimenkon laulua Aurinko laskee länteen. Lopullista edustussävelmää ei saatu valittua suorassa lähetyksessä, mutta yhden yön mietittyään Yleisradio piti Pohjola-raadin päätöstä parempana. Suomen kansa äänesti postikorttiäänestyksessä parhaaksi esitykseksi Katri Helenan letkajenkan Minne tuuli kuljettaa ja monien suomalaisten mielestä Luxemburgin voittokappaleen poljento muistutti kovasti Katri Helenan kappaletta.

Osallistujat

Solistit

Kapellimestarit
Jokainen maa valitsi oman kapellimestarin johtamaan maansa kappale, paitsi Irlanti ja Itävalta, joiden delegaatioita avusti isäntämaan ylikapellimestari Gianni Ferrio.
  – Dolf van der Linden
  – Eric Robinson
  – Adolfo Ventas Rodríguez
  – Gianni Ferrio
  – Alfred Hause
  – Gianni Ferrio
  – Øivind Bergh
  – Gaston Nuyts
  – Raymond Bernard
  – William Lind
  – Franck Pourcel
  – Fernando de Carvalho
  – Gianni Ferrio
  – Arne Lamberth
  – Alain Goraguer
  – George de Godzinsky
  – Radivoj Spasić
  – Mario Robbiani

Pistetaulukko 
Jokaisen maan tuomariston suositeltiin antavan pisteet 5, 3 ja 1 kolmelle parhaaksi katsomalleen laululle. Tarvittaessa pisteet sai jakaa myös vain kahden laulun kesken, jolloin jaettiin pisteet 6 ja 3. Tällä tavalla Belgia jakoi pisteet tänä vuonna. Sallittua oli myös antaa kaikki 9 pistettä yhdelle ainoalle laululle.

Lähteet

Aiheesta muualla