Italian kuningas

Italian kuningas oli titteli, jota käyttivät monet hallitsijat Rooman valtakunnan hajoamisen jälkeen. Ennen vuotta 1861, jolloin Italian kuningaskunta syntyi, kukaan Italian kuningas ei hallinnut koko Apenniinien niemimaata. Viimeinen Italian kuningas -titteliä käyttänyt oli vuonna 1946 kuukauden vallassaolon jälkeen Italian kruunusta luopunut Umberto II.

Italian kuningaskunta (476–493) 
Odovakar

Ostrogoottien kuninkaat 
Teoderik Suuri (493–526)
Atalarik (526–534)
Theodahad (534–536)
Vitiges (536–540)
Ildibad (540–541)
Eraric (541)
Totila (541–552)
Teja (552–553)

Langobardien kuninkaat 
Alboin (565–572)
Klef (572–574)
interregnum
Authari (584–590)
Agilulf (591–616)
Adaloald (616–626)
Arioald (626–636)
Rothari (636–652)
Rodoald (652–653)
Aripert I (653–661)
Perctarit ja Godepert (661–662)
Grimoald (662–671)
Garibald (671)
Perctarit (671–688)
Alahis (688–689)
Cunincpert (688–700)
Liutpert (700–701)
Raginpert (701)
Aripert II (701–712)
Ansprand (712)
Liutprand (712–744)
Hildeprand (744)
Ratchis (744–749)
Aistulf (749–756)
Desiderius (756–774)

Karolingien dynastia 
 Kaarle Suuri (774–781)
 Pipin (781–810)
 Bernard (810–818)
 Ludvig Hurskas (818–822)
 Lothar I (822–855)
 Ludvig II (844–875)
 Kaarle Kaljupää (875–877)
 Kaarloman (877–879)
 Kaarle Paksu (879–887)

Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarit, jotka olivat myös Italian kuninkaita

Saksilainen dynastia

Saalilainen dynastia

Supplinburgin dynastia

Staufen (tai Hohenstaufen) dynastia

Welf dynastia

Staufen (tai Hohenstaufen) dynastia

Luxemburgien dynastia

Wittelsbachin dynastia

Luxembourgien dynastia

Habsburgien dynastia

Italian kuningaskunnan kuninkaat

Katso myös 
Savoijin kuningashuone

 
Italian historia