Ilmari Juutilainen

Eino Ilmari "Illu" Juutilainen (21. helmikuuta 1914 Lieksa – 21. helmikuuta 1999 Tuusula) oli toisen maailmansodan aikana Suomen ilmavoimien menestyksekkäin taistelulentäjä. Hän saavutti sotien aikana kaikkiaan 94 ilmavoittoa, ja on kansainvälisissä toisen maailmansodan lentäjien ilmavoittojen vertailussa eniten pudotuksia tehnyt ei-saksalainen lentäjä. Juutilainen oli yksi neljästä kaksinkertaisesta Mannerheim-ristin ritarista. Sotilasarvoltaan hän oli lentomestari.
Juutilainen oli Aarne Juutilaisen nuorempi veli.

Suomen johtava hävittäjä-ässä 

Juutilainen kävi kansakoulun Sortavalassa. Hän astui asepalvelukseen 9. syyskuuta 1932 ja toimi ilmavoimissa aliupseerilentäjänä vuodesta 1935 alkaen. 1. huhtikuuta 1935 hänet ylennettiin alikersantiksi ja 1. toukokuuta 1937 kersantiksi. Juutilainen sai siirron Lentorykmentti 3:n Lentolaivue 24:ään 3. maaliskuuta 1939. Talvisodassa hän lensi Fokker D.XXI -hävittäjällä. 31. joulukuuta 1939 hänet ylennettiin ylikersantiksi, 25. tammikuuta 1940 vääpeliksi ja 1. maaliskuuta 1941 lentomestariksi. 

Jatkosodassa Juutilainen palveli Lentolaivue 24:ssä kesäkuusta 1941 alkaen 8. helmikuuta 1943 saakka lentäen Brewster -hävittäjillä. BW-364 "Oranssi 4" oli hänen nimikkokoneensa, jolla hän ampui alas 28 viholliskonetta. Hänet nimitettiin Vapaudenristin 2. luokan Mannerheim-ristin ritariksi numero 56 26. huhtikuuta 1942. 

Vuonna 1943 hänet siirrettiin vastaperustettuun Lentolaivue 34:ään, joka käytti uusia Messerschmitt Bf 109 -hävittäjiä. Niillä hän saavutti 56 ilmavoittoa. Hänelle myönnettiin toistamiseen 2. luokan Mannerheim-risti 28. kesäkuuta 1944. Juutilainen lensi 437 taistelulentoa, joissa hän sai 94 ilmavoittoa. YLE TV2:n haastattelussa Juutilainen laskeskeli saaneensa todennäköisesti 128 ilmavoittoa.

Juutilaisesta kerrotun tarinan mukaan hänen koneeseensa ei koko sodan aikana ilmataistelussa  osunut yhtäkään vihollishävittäjän luotia. Tämä tekisi hänestä ainutlaatuisen maailman hävittäjä-ässien joukossa. Sen sijaan ilmatorjuntatulessa hänen koneensa kärsi vaurioita; vakavin tilanne sattui 12. kesäkuuta 1944 suoritetulla tiedustelulennolla, kun kranaatinsirpale rikkoi Juutilaisen Messerschmitt-hävittäjän moottorin öljyrenkaan ja hän joutui tekemään pakkolaskun Suulajärven lentokentälle.

Sodan jälkeen
Sodan jälkeen Juutilainen palveli Utin Lentorykmentti 3:ssa vuoteen 1947, jonka jälkeen hän siirtyi ansiolentäjäksi. Hän palasi vielä Ilmavoimiin Lentorykmentti 4:ään syyskuussa 1948, jossa palveli reserviin siirtymiseensä saakka heinäkuussa 1949. Tämän jälkeen hän toimi ansiolentäjänä omalla Karhumäki Karhu 48 -koneellaan vuoteen 1956. Ennen Karhu-konetta Juutilaisella oli ansiolentotoimintaa varten DH Tiger Moth -kaksitaso nelisen vuotta.

Ilmari Juutilainen kuoli Tuusulan terveyskeskuksessa 85-vuotispäivänään 21. helmikuuta 1999. Hänen entisen kotitalonsa paikalla Lieksan rautatieaseman pihapiirissä on muistomerkki.

Kunnianosoitukset ja ansiomerkit
Ilmari Juutilaiselle myönnettiin muun muassa seuraavat kunnianosoitukset:

 2. luokan Mannerheim-risti (kaksi kertaa)
 3. luokan Vapaudenristi tammenlehvien kera
 3. luokan Vapaudenristi miekkojen kera.
 4. luokan Vapaudenristi tammenlehvien kera
  4. luokan Vapaudenristi miekkojen kera (kaksi kertaa)
 2. luokan Vapaudenmitali
 Talvisodan muistomitali msk.
 Jatkosodan muistomitali
 Ilmavoimien muistoristi
 Saksan 1. luokan rautaristi
 Saksan 2. luokan rautaristi 
 Skohan kiertopalkinto ilmavoimien parhaimmalle ohjaajaoppilaalle 
 P. M. Oksasen kiertopalkinto maaliinlaskukilpailussa Suur-Merijoella 1938
 Ruotsalaisen kapteeni Hugo Egelundin kunniapalkinto eniten viholliskoneita pudottaneelle suomalaislentäjälle 1944
 Harmon-patsas 1994.

Kirjallinen tuotanto
 Ilmari Juutilainen, Punalentäjien kiusana, 1956 (2. painos 2003, englanniksi 1996 ja japaniksi 1997).

Lähteet 
 
 
 
 
 
 
 Brewster-taulun mainos 
 Messerschmitt Bf 109 -taulun mainos 
 Suomalaisten lentäjien ilmavoittotilastot vuosilta 1941–44 
 Juutilaisen haastatteluartikkeli   ja

Viitteet 

Suomalaiset hävittäjälentäjät
Mannerheim-ristin ritarit
Vuonna 1914 syntyneet
Vuonna 1999 kuolleet
Seulonnan keskeiset artikkelit