Elä ja anna toisten kuolla

Elä ja anna toisten kuolla (Live and Let Die) on Guy Hamiltonin ohjaama James Bond -elokuva vuodelta 1973. Elokuva perustuu Ian Flemingin samannimiseen romaaniin. Kahdeksannessa Bond-sarjan elokuvassa näyttelee Bondin roolissa ensimmäistä kertaa Roger Moore. Muita päärooleja näyttelevät Jane Seymour ja Yaphet Kotto.

Elokuvan tapahtumapaikat ovat Yhdysvalloissa ja Jamaikalla. Bondin kaikki viholliset ovat tummaihoisia. Elä ja anna toisten kuolla on toinen Bond-elokuva, jossa ei ole Desmond Llewelynin esittämää Q:ta (Salainen agentti 007 ja tohtori No oli ensimmäinen). Elokuva on myös siitä poikkeuksellinen, että alussa näytetään James Bondin koti. Elokuvan samannimisen tunnuslaulun esittää Paul McCartney ja Wings.

Juoni 

Kolme MI6-agenttia kuolee oudoissa olosuhteissa vuorokauden sisällä YK:n päämajoissa New Yorkissa, New Orleansissa ja pienessä Karibian valtiossa, San Moniquessa. Jokainen heistä tarkkaili saaren diktaattorin, tohtori Kanangan toimia. Agentti 007, James Bond (Roger Moore) lähetetään tutkimaan kuolemia New Yorkiin. Myös Kananga on New Yorkissa vierailemassa Yhdistyneissä Kansakunnissa. Kun Bond saapuu, Kanangan miehiin kuuluva Whisper ampuu Bondin kuljettajan, joka on kuljettamassa häntä CIA-liittolaisen Felix Leiterin (David Hedison) luo. Bond on vähällä kuolla seuranneessa auto-onnettomuudessa mutta jää henkiin.

Murhaajan rekisterikilpi johdattaa Bondin Harlemiin, jossa hän tapaa herra Bigin, mafiopomon, joka johtaa ravintolaketjua kaikkialla Yhdysvalloissa, mutta hän ja CIA eivät ymmärrä, miksi New Yorkin tehokkain musta gangsteri työskentelee merkityksettömän saaren johtajan kanssa. Bond tapaa Solitairen (Jane Seymour), kauniin tarot-lukijan, joka näkee tulevaisuuden. Mr. Big vaatii, että hänen kätyrinsä tappavat Bondin, mutta Bond voittaa heidät ja pakenee CIA-agentin Strutterin avulla. 

Bond lentää San Moniqueen, missä hän tapaa Rosie Carverin, paikallisen CIA-agentin. He tapaavat Bondin liittolaisen, Quarrel Jr.:in, joka vie heidät veneellä lähelle Solitairen kotia. Kun Bond epäilee Rosien olevan Kanangan kaksoisagentti, Rosie yrittää paeta, mutta Kananga tappaa hänet. Bond käyttää sitten pinottua tarot-korttipakkaa huijatakseen Solitarelle, että heidän kohtalonsa on olla rakastajia. Sitten Bond viettelee hänet. Menetettyään neitsyytensä ja siten kykynsä ennustaa tulevaisuutta, Solitaire tajuaa, että Kananga tappaisi hänet, joten hän suostuu tekemään yhteistyötä Bondin kanssa.

Bond ja Solitaire pakenevat veneellä ja lentävät New Orleansiin. Siellä herra Big vangitsee Bondin ja paljastaa, että Big onkin todellisuudessa naamioitunut Kananga. Hän on tuottanut heroiinia ja suojelee unikonpeltoja hyödyntämällä San Moniquen paikallisten pelkoa voodoo-pappia, Baron Samedia kohtaan sekä okkultismia. Kananga aikoo Mr. Biginä jakaa heroiinia ilmaiseksi ravintoloistaan, mikä lisäisi addiktien määrää. Hän aikoo viedä muut huumekauppiaat konkurssiin ilmaisen heroiinin avulla ja veloittaa myöhemmin korkeat hinnat heroiinistaan hyödyntäen aiheuttamiaan huumeriippuvuuksia. 

Kananga antaa Solitaren Samedille uhrattavaksi, kostoksi siitä, että hän harrasti seksiä Bondin kanssa ja hänen kykynsä lukea tarot-kortteja on nyt poissa. Kanangan kätyrit, Adam ja Tee Hee jättävät Bondin krokotiilien syötäväksi Kanangan maatilalle, mutta Bond pakenee juoksemalla turvaan eläinten selkiä pitkin. Sytytettyään huumelaboratorion tuleen, hän varastaa pikaveneen ja pakenee. Adamin käskystä Kanangan miehet sekä sheriffi J.W. Pepper ja Louisianan osavaltion poliisi lähtevät ajamaan Bondin takaa. Takaa-ajavista suurin osa kuitenkin kolaroi tai jää jälkeen. Bond tappaa Adamin veneonnettomuudessa. 

Bond matkustaa San Moniqueen ja asettaa Quarrel Jr.:n avulla ajoitettuja räjähteitä unikkopelloille. Hän pelastaa Solitairen voodoo-uhrista ja heittää Samedin myrkyllisten käärmeiden arkkuun. Bond ja Solitaire pakenevat maan alle Kanangan luolaan. Kananga vangitsee heidät molemmat ja laskee heidät haitankkiin. Bond kuitenkin pakenee ja pakottaa Kanangan nielemään hain aseissa käytetyn painekaasupelletin, jolloin hänen ruumiinsa täyttyy ja räjähtää.

Leiter laittaa Bondin ja Solitairen maasta lähtevään junaan. Tee Hee livahtaa kyytiin ja yrittää tappaa Bondin. Bond päätyy heittämään hänet ulos junan ikkunasta. Elokuvan päättyessä paljastuu junan etuosassa naurava Samedi.

Näyttelijät

Tapahtumapaikat 
 New York
 New Orleans
 Louisiana
 San Monique, kuvitteellinen saari Karibianmerellä

Soundtrack 
Elokuvan musiikin on säveltänyt George Martin lukuun ottamatta tunnuskappaletta, joka on Linda ja Paul McCartneyn. Tunnuskappaleen esittää Paul McCartney ja Wings-yhtye.

 Paul McCartney: "Live and Let Die"
 Just a Closer Walk with Thee
 "Bond Meets Solitaire"
 "Whisper Who Dares"
 "Snakes Alive"
 "Baron Samedi's Dance of Death"
 "San Monique"
 B. J. Arnau: "Fillet of Soul – New Orleans/Live and Let Die/Fillet of Soul – Harlem"
 "Bond Drops In"
 "If He Finds It, Kill Him"
 "Trespassers Will Be Eaten"
 "Solitaire Gets Her Cards"
 "Sacrifice"
 Monty Norman: "James Bond Theme"
 "Gunbarrel/Snakebit"
 "Bond to New York"
 "San Monique (Alternate)"
 "Bond and Rosie"
 "The Lovers"
 "New Orleans"
 "Boat Chase"
 "Underground Lair"

Ääniraidan kokonaiskesto on 31 min 14 s.

Vastaanotto 
Kritiikeissä elokuvaa on arvosteltu rasistisista sävyistä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Elokuva MGM:n sivuilla 
 
 
 Jyrki Laelma: Elä ja anna toisten kuolla. Iltalehti 26.2.2011.

James Bond -elokuvat
Brittiläiset toimintatrillerit
Brittiläiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Guy Hamiltonin ohjaamat elokuvat
Vuoden 1973 brittiläiset elokuvat
Seulonnan keskeiset artikkelit