Nokkakala

Nokkakala eli nokkahauki (Belone belone) on pitkä ja kapea merikala, jolla on pitkä, nokkamainen leuka.

Koko ja ulkonäkö

Nokkakala on väriltään hopeanhohtoinen. Kylkiviiva on kyljen alaosassa. Evät ovat ruumiin takaosassa, minkä takia kala jotenkin muistuttaa haukea, vaikkei ole sille sukua. Nokkakala on tavallisesti 50–70 senttimetriä pitkä ja painaa noin kilon. Nokkakalan luut ovat vihreät. Suurin Suomessa tavattu yksilö pyydystettiin rysällä Paraisilla toukokuussa 2009 ja se painoi 1,07 kilogrammaa.

Levinneisyys

Nokkakala elää Itä-Atlantissa Kap Verdeltä Norjaan, sekä Välimeressä, Mustassameressä ja Itämeressä lukuun ottamatta Perämeren vähäsuolaista takaosaa. Osa Itämeren kaloista vaeltaa edestakaisin Pohjanmeren ja Itämeren välillä. Suomessa kalaa tavataan lähinnä kesäaikaan, mutta sen yleisyys on vaihdellut paljon vuosikymmenten kuluessa. Runsaasti sitä esiintyi 1940-luvulla ja 1970–1980-lukujen vaihteessa. Vaihtelut liittyvät todennäköisesti Itämeren suolapitoisuuden muutoksiin.

Elintavat ja lisääntyminen

Nokkakala liikkuu parvissa pinnan lähellä ja syö kalaa, Itämeressä etupäässä silakkaa, kilohailia, tuulenkaloja ja kolmipiikkejä.

Nokkakala kutee touko-heinäkuussa matalassa rantavedessä. Mätimunat kelluvat tai takertuvat esimerkiksi ajelehtiviin vesikasveihin. Kutevia nokkakaloja on tavattu Virossa muttei Suomessa; lisääntymistä Suomessakin kuitenkin pidetään mahdollisena.

Kalastus ja käyttö
Itämeren eteläisemmissä osissa nokkakalaa pyydetään ravinnoksi. Kala on rasvainen, ja arvostettu erityisesti savustettuna.

Lähteet

 Saura, Ari & Varjo, Markku: Kalat Suomen luonnossa. Otava, 2009. ISBN 978-951-1-23364-0.

Viitteet

Aiheesta muualla 
Luontoportti: Nokkakala (Belone belone)
Luonnontieteellinen keskusmuseo: Belone belone
ITIS: Belone belone 

Nokkakalat