Paavo Arhinmäki

Paavo Erkki Arhinmäki (s. 13. joulukuuta 1976 Helsinki) on suomalainen vasemmistoliiton poliitikko. Hän toimi kansanedustajana 2007–2021, vasemmistoliiton eduskuntaryhmän puheenjohtajana 2019–2021, puolueensa puheenjohtajana vuosina 2009–2016 ja kulttuuri- ja urheiluministerinä vuosina 2011–2014. Hän oli vasemmistoliiton ehdokkaana vuoden 2012 presidentinvaalissa.

Arhinmäki on ollut Helsingin kaupunginvaltuutettu vuodesta 2001. Kaupunginhallituksen jäsenenä hän toimi 2017–2019 ja kaupunginvaltuuston varapuheenjohtajana 2019–2021.

Arhinmäki valittiin Helsingin kulttuurin ja vapaa-ajan apulaispormestariksi elokuussa 2021. Hänen tilalleen eduskuntaan nousi kaupunginvaltuutettu Suldaan Said Ahmed.

Arhinmäki on toiminut valtion liikuntaneuvoston puheenjohtajana vuodesta 2019 alkaen.

Tausta 
Arhinmäki kävi Helsingin Alppilan lukiota ja kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1995. Hän on opiskellut sosiologiaa ruotsinkielisessä Svenska social- och kommunalhögskolanissa.

Ennen valintaansa kansanedustajaksi Arhinmäki työskenteli muun muassa kansanedustaja Esko-Juhani Tennilän eduskunta-avustajana, suoritti siviilipalveluksen liikuntavammaisten koulussa luokka-avustajana sekä työskenteli SAKKI ry:ssä, Kansan Uutisten kesätoimittajana ja nurmikon leikkaajana Helsingin kaupungin rakennusviraston puisto-osastolla.

Poliittinen ura

Nuorisopoliitikkona 

Arhinmäki osallistui eduskuntavaaleihin 1999 Helsingin vaalipiirissä ja sai 768 ääntä. Vuoden 2000 kuntavaaleissa hänet valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon 757:llä äänellä. Arhinmäki toimi jäsenenä Helsingin opetuslautakunnassa vuosina 1997–2004 ja 2007–2008 sekä kaupunkisuunnittelulautakunnassa vuosina 2005–2007.

Arhinmäki oli mukana järjestämässä kuokkavierasjuhlia vuonna 2000 ennen vuosittaisten mielenosoitusten muuttumista väkivaltaisiksi. Vuosina 2001–2005 hän oli vasemmistonuorten puheenjohtaja ja tuli tunnetuksi aktivistina sekä radikaalina punavihreänä poliitikkona.

Vuoden 2003 eduskuntavaaleissa Arhinmäki sai 3 065 ääntä, mikä riitti ensimmäiseen varasijaan. Vasemmistoliiton vuoden 2006 ylimääräisessä puoluekokouksessa Arhinmäki hävisi puheenjohtajavaalin Martti Korhoselle.

Kansanedustajaksi ja puolueen puheenjohtajaksi: 2007–2011 

Vuoden 2007 vaaleissa Arhinmäki valittiin eduskuntaan Helsingin vaalipiiristä 6 859 äänellä. Ensimmäisellä kaudellaan eduskunnassa Arhinmäki oli lakivaliokunnan ja sivistysvaliokunnan jäsen. Hän toimi Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunnan puheenjohtajana vuosina 2008–2011. Kesäkuussa 2009 Arhinmäki valittiin vasemmistoliiton puheenjohtajaksi eurovaalitappion jälkeen eronneen Martti Korhosen seuraajaksi. Arhinmäki voitti vastaehdokkaansa – niin ikään ensimmäisen kauden kansanedustajan – Merja Kyllösen puoluevaltuuston äänestyksessä luvuin 34–20.

Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Arhinmäki oli puolueensa sekä Helsingin vaalipiirin suurin ja koko maan neljänneksi suurin ääniharava keräten 17 226 ääntä.
Arhinmäki oli myös vasemmistoliiton presidenttiehdokas presidentinvaaleissa 2012. Hän oli Suomen historian nuorin presidenttiehdokas. Hän sai 5,5% äänistä ja sijoittui kuudenneksi.

Kulttuuri- ja urheiluministeri: 2011–2014 

Vuoden 2011 vaalien jälkeen vasemmistoliitosta tuli hallituspuolue ja Arhinmäki valittiin kulttuuri- ja urheiluministeriksi.

Kulttuuriministerinä Arhinmäki pyrki nostamaan esiin vähemmälle huomiolle jääneitä taiteen ja kulttuurin muotoja. Liikunnan alalla Arhinmäki siirsi rahoja hallinnosta ruohonjuuritasolle. Ministeriaikanaan Arhinmäki ajoi rahoitusta Olympiastadionin perusparannukseen ja valtion tukea Helsingin keskustakirjaston rakentamiseen. Opintotuesta vastaavana ministerinä hän sitoi opintotuen indeksiin. Arhinmäki laajensi etsivää nuorisotyötä ja nuorten työpajatoimintaa koko maahan. Tasa-arvosta vastaavana ministerinä hän uudisti tasa-arvolakia.

Kulttuuriministerinä Arhinmäki jätti elokuussa 2011 väliin Helsingin Musiikkitalon avajaiset. Arhinmäki kertoi menevänsä ”mieluummin konserttiin kuin tuommoiseen enemmän kilistelytilaisuuteen”. Avajaisten sijaan hän matkusti Liettuaan seuraaman Suomen koripallomaajoukkueen ottelua. Kulttuuriväki raivostui Arhinmäen päätöksestä, etenkin kun myös tilaisuus Sibelius-Akatemiassa peruttiin kyseisen koripallomatkan vuoksi. Kesällä 2012 Arhinmäki jätti väliin Savonlinnan Oopperajuhlien 100-vuotisjuhlat. Poisjääntien myötä syntyi humoristinen Paavo ei ollut täälläkään -ilmiö. Kyseisellä Facebookiin perustetulla sivustolla sai ilmoittaa, missä kulttuuriministeri ei ollut ollut läsnä.

Vuonna 2013 yleisurheilun MM-kilpailuissa Moskovassa Arhinmäki protestoi Venäjän niin sanottua homopropagandalakia vastaan heiluttamalla sateenkaarilippua katsomossa. Saman vuoden elokuussa Arhinmäki kutsui rap-artisti Cheekin musiikkia ”hirveäksi sonnaksi”. Sotšin talviolympialaisissa 2014 Arhinmäen alkoholinkäyttö Suomen jääkiekkomaajoukkueen pronssijuhlissa herätti huomiota ja Arhinmäki pahoitteli myöhemmin käytöstään. Ennen paluutaan Suomeen hän kommentoi Norjan menestystä naisten 30 kilometrin hiihdossa toteamalla, että ”jos norjalaisilla on mennyt voitelu ja lääkitys tähän saakka pieleen, niin nyt se oli kunnossa.” Kommentin tulkittiin viittaavan dopingin käyttöön, ja se herätti kohua myös Norjassa.

Vasemmistoliitto jättäytyi hallituksesta huhtikuussa 2014 opiskelijoihin, eläkeläisiin, työttömiin ja lapsiperheisiin kohdistuneiden leikkauspäätösten takia, ja Arhinmäki luopui ministerin tehtävistään 4. huhtikuuta 2014. Kokoomuksen puoluekokouksen yhteydessä kesäkuussa 2014 eräät puheenjohtajakandidaatit kertoivat Arhinmäen olleen hallituksessa vaativa neuvottelukumppani: Alexander Stubb ilmoitti olleensa jo aamusta ”frustroitunut” ja Jan Vapaavuori oli ruvennut kaipaamaan ”toista Paavoa” (Paavo Väyrystä).

Arhinmäki on listannut merkittävämmäksi saavutuksekseen ministerinä Helsingin olympiastadionin peruskorjauksen järjestämisen.

Luopuminen puheenjohtajuudesta ja kansanedustajuus 2014–2021 

Arhinmäki valittiin kansanedustajaksi 7 910 äänellä vuoden 2015 eduskuntavaaleissa. Marraskuussa 2015 Arhinmäki ilmoitti, ettei asetu enää ehdolle vasemmistoliiton puheenjohtajaksi kesän 2016 puoluekokouksessa. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa hänet valittiin kansanedustajaksi 6 775 äänellä.

Marraskuussa 2020 Arhinmäki asetettiin Vasemmistoliiton ehdokkaaksi Helsingin pormestariksi vuoden 2021 kunnallisvaaleissa. Vaalien jälkeen Arhinmäki valittiin Helsingin kulttuurin ja vapaa-ajan apulaispormestariksi elokuussa 2021. Samalla hän luopui kansanedustajan tehtävästä.

Poliittiset näkemykset 
Arhinmäki on kirjoittanut ajatuksistaan kirjan Punavihreä sukupolvi. Punavihreyden lisäksi Arhinmäki määrittelee itsensä ”demokraattiseksi sosialistiksi”. Helsingin Sanomien Minttu Mikkosen mukaan Arhinmäki tunnetaan räväkkänä ja terävänä poliitikkona, joka kannattaa punavihreää, arvoliberaalia linjaa ja vaatii vasemmistoliitolta vahvaa aatteellisuutta. 

Heti puheenjohtajavalintansa jälkeen Arhinmäki määritteli vasemmistoliiton puolueeksi, joka kannattaa demokraattista sosialismia. Arhinmäki on kertonut haluavansa uudistaa puoluetta nykyaikaisempaan suuntaan ja selkeyttää puolueen viestiä. Arhinmäen mielestä vasemmistoliitto tarvitsee jatkossakin vahvan aatepohjan. Hänestä on vaikea nähdä vasemmistopuoluetta, joka ei nojaisi sosialismiin ja humanismiin, mutta näitä aatteita ei Arhinmäen mukaan kuitenkaan pidä nähdä rajoittavina tai valmiiden vastauksien antajana.

Arhinmäki on vaatinut kaikkein köyhimpien kansalaisten aseman parantamista. Maaliskuussa 2006 hän esitti pienimpien sosiaalitukien ja työmarkkinatuen nostoa sekä maataloudelta leikattujen EU-tukien kompensaatiota. Arhinmäki vastusti Vanhasen II hallituksen yliopistouudistusta ja Lex Nokiaa. Hän ei kannata eläkeiän nostoa. Arhinmäki on tiukan kielteinen ydinvoimaa kohtaan. Hän suhtautuu maahanmuuttajiin myönteisesti. Arhinmäki kannattaa turkistarhauksen lopettamista, mutta vasta siirtymäajan jälkeen. Arhinmäki haluaisi rauhanturvaajat pois Afganistanista. Arhinmäki on esittänyt valtionyhtiöiden aseman vahvistamista ja niiden omistajaohjauksen tiukentamista. Hänen mielestään valtionyhtiöissä valtion omistusta ei tule vähentää vaan lisätä. 

Arhinmäki teki esityksen laajentaa hyvitysmaksut tietokoneisiin ja matkapuhelimiin, joka kuitenkin kaatui hallituksessa joulukuussa 2011.

Arhinmäki on kertonut olevansa feministi. Hänen mukaansa yhteiskunnassa on paljon sukupuolittuneita rakenteita, jotka sortavat sekä naisia että miehiä. Arhinmäki haluaa purkaa ne esimerkiksi koulutuksesta ja työelämästä.

Urheilu-ura 
Paavo Arhinmäki pelasi jalkapalloa lapsuudessaan ja nuoruudessaan Helsingin Ponnistuksessa, Kullervossa, Käpylän Pallossa sekä Malmin Palloseurassa. Hän on pelannut B-poikien SM-sarjassa ja A-nuorten SM-sarjassa. Miesten tasolla Arhinmäki edusti Käpylän Palloa 2. divisioonassa ja SAPA:a 3. divisioonassa vuosina 1997–2006. Myöhemmin hän on pelannut alemmilla sarjatasoilla ja ikämiessarjoissa.

Jalkapallon kakkoslajina Paavo Arhinmäki pelasi koripalloa nuorten sarjoissa Helsingin Visassa.

Kohuja ja rikosepäilyjä 
 
Maaliskuussa 2018 Arhinmäki ja perussuomalaisten kansanedustaja Leena Meri ajautuivat kesken mediahaastattelun sanaharkkaan, kun Arhinmäki suuttui Meren antamasta lausunnosta, jonka koki olevan sisällöltään ristiriidassa haastattelua edeltäneen kokouksen kanssa. Meri syytti Arhinmäkeä tönäisemisestä, käsiksi käymisestä ja tökkäisemisestä. Arhinmäki kertoi myöhemmin, ettei hänen tarkoituksensa ”ollut millään tavalla koskea häneen (Mereen) enkä myöskään tämän videon perusteella niin tee”. Arhinmäki kuitenkin pyysi Mereltä Facebookissa anteeksi, ”jos hänen kätensä oli osunut Mereen”.

Arhinmäki on kertonut saaneensa 15 päiväsakkoa julkisrauhan rikkomisesta ydinvoimala-alueella. 

Vasemmistonuorten puheenjohtajana ollessaan Arhinmäen väitettiin osallistuneen FC Jokereiden ottelussa poliiseille osoitettuihin herjaushuutoihin, joissa viitattiin kahden poliisin surmanneeseen Steen Christenseniin ja kuolleisiin poliiseihin. Paikalla olleet poliisit olivat närkästyneet tästä, ja Helsingin rikospoliisi kirjoitti asiasta Murharyhmä-lehdessään. Vuonna 2007 Suomi-Serbia -jalkapallo-ottelussa Arhinmäki oli kutsunut serbialaisfaneja murhaajiksi ja vasemmistoliiton eduskuntaryhmän silloinen puheenjohtaja Annika Lapintie keskusteli hänen kanssaan asiasta.

Arhinmäki teki juhannusaattona 2023 laittoman graffitin junaradan tunneliin Vantaalla. Arhinmäen teos pestiin pois heti seuraavana maanantaina. Pesusta laskutettiin 3 500 euroa. Poliisin mukaan junaliikenne jouduttiin pysäyttämään noin kymmeneksi minuutiksi. Tapauksesta uutisoivat mm. CNN, Bild, Aftonbladet ja New York Post.

Yksityiselämä 
Arhinmäki on syntynyt Helsingissä ja asui nuoruusvuosinaan Pasilassa. Arhinmäki on ollut naimisissa eläinlääkäri Päivi Lahden kanssa tammikuusta 2012. Parilla on kaksi tytärtä, jotka syntyivät helmikuussa 2012 ja maaliskuussa 2015. Arhinmäki asuu perheineen Herttoniemenrannassa. Elokuvantekijä Jussi Arhinmäki on Paavo Arhinmäen veli.

Arhinmäki tunnetaan innokkaana jalkapallofanina. Kotimaassa hänen suosikkijoukkueensa oli FC Jokerit, jonka kannattajaryhmä 116% Boysia hän oli perustamassa. Hänen ulkomaalaiset suosikkiseuransa ovat AIK ja Chelsea FC. Arhinmäki harrastaa myös polkupyöräilyä. Hän kertoo olevansa kasvissyöjä. Hän ei kuulu mihinkään uskontokuntaan.

Kunniamerkit 
 Suomen Leijonan komentajamerkki 2015

Teokset

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Paavo Arhinmäen kotisivu.
 

Helsingin vaalipiiri
Nykyiset Helsingin kaupunginvaltuutetut
Kansanedustajat
Suomalaiset feministit
Suomen kulttuuriministerit
Vasemmistoliiton puheenjohtajat
Vasemmistoliiton poliitikot
Vasemmistonuorten puheenjohtajat
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Seulonnan keskeiset artikkelit