CFA-frangi

CFA-frangi eli CFA (, alun perin Colonies françaises d'Afrique eli Ranskan siirtomaat Afrikassa, myöhemmin Communautés financières d'Afrique eli Afrikan taloudellinen yhteisö) on kahden valuutan nimi. 

Länsi-Afrikan CFA-frangia käytetään kahdeksassa länsiafrikkalaisessa maassa ja Keski-Afrikan CFA-frangia käytetään kuudessa keskiafrikkalaisessa maassa. Molempien arvo on sidottu kiinteällä valuuttakurssilla euroon Ranskan takaamana. 1 euro = 655,957 CFA frangia.  

Vaikka teoreettisesti  CFA-frangit ovat kaksi eri valuuttaa, ne  ovat vaihdettavissa toistensa kanssa.  

CFA-frangi on tarkoitus korvata ECO-valuutalla vuoden 2020 lopulla.

Historia 

CFA-frangi perustettiin 26.12.1945 yhdessä CFP- frangin kanssa. Syy valuutan luomiseen oli Ranskan frangin heikkous heti toisen maailmansodan jälkeen. Kun Ranska ratifioi Bretton Woodsin sopimuksen joulukuussa 1945, Ranskan frangi devalvoitiin jotta se voitiin kiinnittää Yhdysvaltain dollarin kurssiin. Ranskan siirtomaissa luotiin uusia valuuttoja joilla pyrittiin vapauttamaan ne voimakaista devalvaatioista, mikä helpotti Ranskan vientiä.

Valuuttana
CFA: n frangi luotiin kiinteällä valuuttakurssilla suhteessa Ranskan frangiin. Tätä vaihtokurssia muutettiin vain kaksi kertaa: vuonna 1948 ja vuonna 1994.

Vuosien 1960 ja 1999 tapahtumat olivat pelkästään Ranskassa käytössä olevien valuuttojen  muutoksia: CFA-frangin suhteessa Ranskan frangiin /euroon muuttui vasta vuosina 1948 ja 1994.

CFA-frangia käyttävien Afrikan maiden on täytynyt tallettaa 50 % valuutasta ranskalaisten pankkien tileille. Tilejä hallitsee Ranskan valtiovarainministeriö.

Kritiikkiä ja protesteja 
Kannattajiensa mukaan CFA-frangi tuo taloudellista turvaa ja edullisen valuutan arvon. Vastustajien mielestä se suosii ranskalaisia yrityksiä ja hidastaa talouskasvua Afrikan maissa. 

CFA-frangin arvoa on kritisoitu laajalti liian korkeaksi, mistä monet taloustieteilijät uskovat Afrikan maiden kaupunkieliittiä suosiviksi, koska he voivat ostaa maahan tuotuja tavaroita edullisesti sellaisten maanviljelijöiden kustannuksella, jotka eivät voi helposti viedä maataloustuotteita  ulkomaille. Vuoden 1994 devalvointi pyrki vähentämään epätasapainoa.

Afrikassa on järjestetty lukuisia CFA-frangia ja ranskalaista uuskolonialismia vastustavia protesteja. Frangin vastaisen liikehdinnän keulakuva on ranskalais-beniniläinen aktivisti taiteilijanimeltään Kémi Séba, jolla on Facebookissa lähes 800 000 seuraajaa.

Historialliset kurssit
 26. joulukuuta 1945 - 16. lokakuuta 1948 – 1 CFA-frangi= 1,70   Ranskan frangia. Tämä 0,70 arvo on seurausta CFA-frangin perustamisesta, joka säästi ne  Ranskan Afrikan siirtomaita joulukuun 1945 devalvaation jälkeen (ennen joulukuu 1945 1 paikallinen frangi näissä siirtokunnissa oli 1 Ranskan frangia).
 17.lokakuuta 1948 - 31. joulukuuta 1959 – 1 CFA-frangia= 2,00 Ranskan frangia . CFA-frangi oli seurannut Ranskan frangin devalvaatiota Yhdysvaltain dollariin nähden tammikuussa 1948, mutta 18. lokakuuta 1948 Ranskan frangi  devalvoitiin jälleen ja tällä kertaa CFA-frangi revalvoitiin suhteessa Ranskan frangiin jolla yritettiin korvata uutta devalvaation riskiä lokakuussa 1948 jonka jälkeen CFA-frangia ei koskaan revalvoitu uudelleen Ranskan frangiin nähden ja se noudatti siitä lähtien kaikkia Ranskan frangin peräkkäisiä devalvaatio päätöksiä.
 1. tammikuuta 1960 -11. tammikuuta 1994 – 1 CFA-frangi = 0,02 Ranskan frangia (1. tammikuuta 1960: Ranskan frangi muutettiin  100 "vanhasta" frangista  1 uuteen frangiin)
 12. tammikuuta 1994 - 31. joulukuuta 1998 – 1 CFA-frangi = 0,01 Ranskan frangia (CFA-frangin jyrkkä devalvaatio auttoi Afrikan vientiä)
 1. tammikuuta 1999 lähtien – 100 CFA frangia = 0,152449 euroa tai 1 euro = 655,957 CFA-frangia. (1. tammikuuta 1999: euro korvasi Ranskan frangin joka arvo oli   6,55957 Ranskan frangia = 1 euro)

Aikajana CFA-frangin käytössä
Ajan myötä CFA-frangin käyttävät maat ja alueet ovat muuttuneet, koska jotkin maat alkoivat ottaa käyttöön omia valuuttojaan. Pari maata Länsi-Afrikassa on myös päättänyt ottaa käyttöön CFA-frankin käyttöönotonsa, vaikka ne ei ole koskaan ollut Ranskan siirtomaita.

 1960: Guinea alkaa käyttää Guinean frangia
 1962: Mali alkaa käyttää  Malin frangia
 1973: Madagaskar alkaa käyttää  Madagaskarin frangia. Madagaskarin frangi muutetaan Madagaskarin ariaryksi (1 ariary = 5 Madagaskarin frangia)
 1973: Mauritania alkaa käyttää  Mauritanian ouguiyaa (1 ouguiya = 5 CFA frangia)
 1974: Saint-Pierre ja  Miquelon ottaa käyttöön Ranskan frangin
 1975: Réunion ottaa käyttöön Ranskan frangin
 1976: Mayotte ottaa käyttöön Ranskan frangin
 1984: Mali liittyy uudelleen CFA-frangiin (1 CFA frangi = 2 Malin frangia)
 1985: Päiväntasaajan Guinea liittyy CFA-frangiin (1 frangi = 4 bipkwelea)
 1997: Guinea-Bissau liittyy CFA-frangiin (1 frangi = 65 pesoa)

CFA-frangin versiot
CFA-frangista on kaksi versiota, läntinen ja keskinen, joilla on eri keskuspankki. Kummallakin versiolla on omat setelinsä ja kolikkonsa, jotka kelpaavat maksuvälineeksi vain omilla alueillaan. 

Länsi-Afrikan CFA-frangia valvoo Länsi-Afrikan keskuspankki Dakarissa, Senegalissa.  Keski-Afrikan CFA-frangia valvoo Keski-Afrikan keskuspankki Yaoundéssa, Kamerunissa. Kokonaisuudessa CFA-frangi on Ranskan valtiovarainministeriön takama.

Länsi-Afrikan CFA-frangia (ransk. Communauté Financière Africaine ) (koodi XOF)  käyttävät  maat:

Keski-Afrikan CFA-frangia (ransk. Coopération financière en Afrique centrale ) (koodi XAF)  käyttävät  maat:

Lähteet

Aiheesta muualla 

Afrikan rahayksiköt
Afrikan talous
Rahaliitot