Kaitakämmekkä

Kaitakämmekkä (Dactylorhiza traunsteineri, syn. D. curvifolia, Orchis traunsteineri, Dactylorchis traunsteineri) on liuskakämmeköiden sukuun kuuluva purppuranpunaisin kukin kukkiva kämmekkäkasvi. Se on nimetty itävaltalaisen apteekkarin Joseph Traunsteinerin (1798–1850) mukaan. Kaitakämmekkää tavataan melko harvinaisena tai harvinaisena Länsi- ja Keski-Euroopasta Fennoskandiaan ja edelleen Venäjälle Aasiaan asti yltävällä alueella. Suomessa laji on uhanalainen ja maan pohjoisosaa lukuun ottamatta rauhoitettu.

Ulkonäkö ja koko 

Ohut- ja hentovartinen kaitakämmekkä kasvaa 20–40 cm korkeaksi. Juurimukula on syvään liuskainen. Lehdet ovat tavallisesti alle sentin leveitä, tasasoukkia tai suikeita, kapeahkotyvisiä, sirottavia ja toisinaan myös kaarevia. Lehdet ovat alta sinivihreitä, päältä tummanvihreitä ja ruskeatäpläisiä tai joskus myös täplättömiä. Varren ylin lehti ei tavallisesti yltä kukintoon saakka. Kukinto on lyhyt, leveähkö, harsu ja vähäkukkainen tähkä. Kukka on väriltään purppuranpunainen ja tummakirjailuinen. Huuli on leveä, matalaan kolmiliuskainen ja sen laidat eivät ole selvästi taakäänteisiä. Kannus on sikiäimen pituinen. Kaitakämmekkä kukkii kesä-heinäkuussa.

Taksonomia 
Kaitakämmekkä kuuluu liuskakämmeköiden sukuun, jonka lajit ovat muuntelevia ja muodostavat helposti paikallisrotuja, mikä hankaloittaa suuresti kaitakämmekän tunnistamista. Myös lajin taksonominen asema on kiistelty. Määrittelyä vaikeuttaa myös se, että liuskakämmekät risteytyvät helposti. Kaitakämmekän tiedetään risteytyvän erityisen helposti maariankämmekän (Dactylorhiza maculata) kanssa. Suomessa risteymää tavataan yleisenä lajien yhteisillä kasvupaikoilla, ja risteämän levinneisyysalue yltää Kainuun ja Pohjanmaan korkeudelta Keski-Lappiin. Kaitakämmekän ja punakämmekän (D. incarnata) risteymä on lähes yhtä yleinen, Suomessa sitä esiintyy Pohjois-Karjalasta Kittilän korkeudelle. Lisäksi kaitakämmekän ja kalkkimaariankämmekän (D. fuchsii) välinen risteymä tunnetaan, Suomessa se on löydetty Länsi-Lapista.

Levinneisyys 
Kaitakämmekkää kasvaa Euroopassa harvinaisena paikallisesti lauhkealla ja havumetsävyöhykkeellä Britteinsaarilta ja Ranskasta Fennoskandiaan ja Venäjälle. Lajia tavataan myös Siperiassa ja Aasiassa vastaavissa ilmastoissa. Yhtenäisin levinneisyysalue sillä on Pohjoismaissa.

Suomessa kaitakämmekkä on yleisin Itä- ja Pohjois-Suomessa Rovaniemen korkeudelle asti. Pohjois-Pohjanmaa–Pohjois-Karjala-linjan eteläpuolisella alueella kasvi tunnetaan lukuisilta, mutta vain yksittäisiltä paikoilta. Eteläisimmät kasvupaikat ovat Ahvenanmaalla ja Hankoniemellä, pohjoisin Enontekiöllä. Etelä-Suomessa laji on taantunut ja tuoreita havaintoja on hyvin vähän.

Elinympäristö 
Kaitakämmekkä kasvaa kosteilla kalkkipitoisilla mailla: letoilla, lähdesoistumissa ja suoniityillä.

Uhanalaisuus 
Suomessa kaitakämmekkä on uhanalaisuusluokittelussa vaarantunut. Uhanalaistumisen syitä ovat rakentaminen, avoimien kasvupaikkojen sulkeutuminen sekä keräily. Lajin kasvupaikkoja on tuhoutunut myös soiden ojitusten takia, erityisesti Etelä-Suomessa.

Kaitakämmekkä on vuodesta 2021 alkaen ollut rauhoitettu koko Suomessa. Tätä ennen kasvi oli rauhoitettu Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun eteläpuolella sekä Ahvenanmaan maakunnassa. Ruotsissa laji on rauhoitettu kokonaan.

Lähteet 
 Hakalisto, Sirkka: Lapinkämmekkä ja kaitakämmekkä. Teoksessa Uhanalaiset kasvimme. Toim. Ryttäri, Terhi & Kettunen, Taina. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 130–131.
 Kämmekät, Suomen orkideat. Toim. Korhonen, Mauri & Vuokko, Seppo. Forssan kustannus Oy, Forssa 1987.
 Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. ISBN 951-45-8167-9.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Pohjolan kasvien pauloissa: Dactylorhiza majalis subsp. lapponica - toukokämmekkä subsp. lapinkämmekkä (sisältää nykyisin myös kaitakämmekän)
 Valokki - Nettikasvio: Kaitakämmekkä (Dactylorhiza traunsteineri)

Liuskakämmekät
Suomen vaarantuneet kasvit