Hannu Manninen

Hannu Kalevi Manninen (s. 17. huhtikuuta 1978 Rovaniemi) on suomalainen yhdistetyn hiihtäjä, joka voitti olympiakultaa, kolme maailmanmestaruutta ja neljä kertaa maailmancupin kokonaiskilpailun. Hän edusti Ounasvaaran Hiihtoseuraa. Hän kilpaili myös maastohiihdossa ja sijoittui muun muassa Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 sprinttihiihdon kahdeksanneksi.

Ura

Menestysvuodet 
Manninen voitti yhdistetyn maailmancupin neljästi peräkkäin kausina 2003–2004, 2004–2005, 2005–2006 ja 2006–2007. Kauden 2005–2006 voiton hän varmisti jo tammikuun lopussa kun vielä kuusi osakilpailua oli jäljellä. Manninen voitti yhteensä 48 maailmancupin osakilpailua, mikä oli pitkään ennätys yhdistetyn maailmancupissa. Jarl Magnus Riiber ohitti hänet tässä tilastossa maaliskuussa 2022. Manninen osallistui urallaan 202 yhdistetyn maailmancupin osakilpailuun. Joukkuekilpailuissa hän voitti olympiakultaa Salt Lake Cityn olympialaisista 2002 ja maailmanmestaruuden Ramsaun kisoista 1999 ja Sapporosta 2007. Sapporon kisoissa hän voitti myös sprinttikisan, mikä jäi hänen ainoaksi henkilökohtaiseksi aikuisten arvokilpailumitaliksi. Mannisen sprinttikilpailun kulta oli Suomen ensimmäinen henkilökohtainen maailmanmestaruus yhdistetyssä 49 vuoteen (Paavo Korhonen Lahdessa 1958). Nuorten MM-kultaa hän voitti vuonna 1995. 

Manninen kilpaili kansainvälisellä tasolla myös maastohiihdossa. Maastohiihdon maailmancupissa hän osallistui kolmesti sprinttikilpailuun parhaan sijoituksen ollessa kahdeksas joulukuussa 2002 Sveitsin Linzissä. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 Manninen osallistui myös sprinttihiihtoon sijoittuen kahdeksanneksi, mikä oli Suomen mieshiihtäjien paras sijoitus kyseisistä olympialaisista. Maastohiihdon Suomen mestaruuskilpailuista Mannisella on kultamitali sprinttihiihdosta vuodelta 2002 ja viides sija 50 kilometrin vapaan tyylin kilpailusta vuodelta 2005. Hän on osallistunut myös Tukholman maratonille vuonna 2011, sijoitus 256.

Ensimmäinen paluu 
Toukokuun lopulla 2008 Manninen ilmoitti lopettavansa kilpauransa keskittyäkseen lentäjänopintoihinsa Suomen Ilmailuopistossa. Manninen palkittiin pitkästä urheilu-urastaan vuoden 2008 Urheilugaalassa.

Syksyllä 2009 Manninen ilmoitti jatkavansa kilpauraansa. Välivuoden jälkeen ensimmäisessä maailmancupin kilpailussaan Kuusamossa marraskuussa 2009 hän sijoittui toiseksi ja voitti heti seuraavana päivänä järjestetyn kilpailun. Kuukauden mittaisen tauon jälkeen Manninen voitti 2. tammikuuta 2010 Oberhofin ensimmäisen osakilpailun.

Manninen lopetti uransa kesällä 2011 keskittyäkseen perheeseensä ja työuraansa liikennelentäjänä.

Toinen paluu 
Manninen pyörsi kuitenkin päätöksensä ja osallistui vuoden 2016 yhdistetyn SM-kisoihin Taivalkoskella ja sijoittui neljänneksi, häviten pronssimitalin vain 0,3:lla sekunnilla. Hän vahvisti elokuussa 2016 kilpailevansa myös kaudella 2016–2017.

Mannisen ensimmäisen maailmancupin kilpailun Lahdessa 7. tammikuuta 2017 sijoitus oli 18. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän oli joukkuekilpailussa viides. Maaliskuussa 2017 Manninen ilmoitti jatkavansa uraansa ainakin vuoden 2018 talviolympialaisiin saakka. Pyeongchangin olympialaisissa Manninen sijoittui normaalimäen kilpailussa sijalle 23, minkä lisäksi hän oli mukana kuudenneksi sijoittuneessa Suomen viestijoukkueessa.

Manninen palkittiin maaliskuussa 2018 Holmenkollen-mitalilla. Hän oli 16. suomalaisurheilija joka on saanut kyseisen mitalin. Se on korkein ja arvostetuin palkinto, jonka hiihtourheilija voi Norjassa saada. Palkintoa on jaettu vuodesta 1895 lähtien.

Manninen lopetti uransa vuoden 2018 Salpausselän kisojen jälkeen.

Yksityiselämä 
Hannu Manninen on naimisissa Heli Mannisen kanssa ja heillä on kolme poikaa, vuonna 2008, 2011 ja  2013 syntyneet lapset. Hänen sisarensa Pirjo Muranen on maastohiihdon kolminkertainen maailmanmestari. Myös isoveli Kari Manninen kilpaili yhdistetyn maailmancupissa vuosina 1996–2000 osallistuen yhdeksään osakilpailuun. Hannu ja Heli Manninen asuvat nykyään Vihdissä, ja Heli työskentelee opettajana. 

Manninen valmistui Suomen Ilmailuopistosta liikennelentäjäksi keväällä 2011 ja on sen jälkeen työskennellyt ensin Nordic Regional Airlinesilla ja vuodesta 2016 alkaen Finnairilla.

Saavutuksia

Talviolympialaiset 
Talviolympialaiset 2002: kultaa joukkuekilpailu
Talviolympialaiset 1998: hopeaa joukkuekilpailu
Talviolympialaiset 2006: pronssia joukkuekilpailu

Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1999: kultaa joukkuekilpailussa
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2007: kultaa sprintissä ja joukkuekilpailussa
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1997: hopeaa joukkuekilpailussa
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2001: pronssia joukkuekilpailussa
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2003: pronssia joukkuekilpailussa

Yhdistetyn maailmancup

Sijoitukset kokonaiskilpailussa   
1993–1994: 60., 33 pistettä
1994–1995: 40., 150 pistettä
1995–1996: 8., 639 pistettä
1996–1997: 5., 875 pistettä
1997–1998: 5., 763 pistettä
1998–1999: 2., 1667 pistettä
1999–2000: 9., 898 pistettä
2000–2001: 11., 700 pistettä
2001–2002: 8., 911 pistettä
2002–2003: 4., 678 pistettä
2003–2004: 1., 1392 pistettä
2004–2005: 1., 1466 pistettä
2005–2006: 1., 1500 pistettä
2006–2007: 1., 765 pistettä
2007–2008: 14., 333 pistettä
2009–2010: 8., 474 pistettä
2010–2011: 39., 39 pistettä
2016–2017: 59., 13 pistettä
2017–2018: 55., 17 pistettä

Maailmancupin henkilökohtaisten matkojen osakilpailuvoitot 
8. maaliskuuta 1996 Falun, normaalikilpailu
11. tammikuuta 1997 Saalfelden, normaalikilpailu
8. maaliskuuta 1997 Lahti, normaalikilpailu
11. joulukuuta 1997 Steamboat Springs, normaalikilpailu
29. joulukuuta 1997 Oberwiesenthal, normaalikilpailu
21. marraskuuta 1998 Rovaniemi, normaalikilpailu
24. marraskuuta 1998 Rovaniemi, sprintti
29. marraskuuta 1998 Lillehammer, sprintti
10. joulukuuta 1998 Steamboat Springs, sprintti
29. joulukuuta 1998 Oberwiesenthal, sprintti
4. maaliskuuta 2000 Lahti, sprintti
16. maaliskuuta 2002 Oslo, sprintti 
29. marraskuuta 2002 Kuusamo, sprintti
15. joulukuuta 2002 Harrachov, sprintti
13. joulukuuta 2003 Val di Fiemme, yhteislähtö
10. tammikuuta 2004 Seefeld, sprintti 
11. tammikuuta 2004 Seefeld, normaalikilpailu	 
25. tammikuuta 2004 Sapporo, normaalikilpailu
27. tammikuuta 2004 Sapporo, yhteislähtö 	
15. helmikuuta 2004 Oberstdorf, sprintti   	 
28. helmikuuta 2004 Oslo, sprintti 
28. marraskuuta 2004 Kuusamo, sprintti  
30. joulukuuta 2004 Oberhof, normaalikilpailu
6. tammikuuta 2005 Schonach, normaalikilpailu
8. tammikuuta 2005 Seefeld, sprintti 
9. tammikuuta 2005 Seefeld, normaalikilpailu
23. tammikuuta 2005 Liberec, sprintti  
29. tammikuuta 2005 Sapporo, yhteislähtö
30. tammikuuta 2005 Sapporo, normaalikilpailu
4. maaliskuuta 2005 Lahti, sprintti  	 
13. maaliskuuta 2005 Oslo, sprintti 	 
25. marraskuuta 2005 Kuusamo, normaalikilpailu
3. joulukuuta 2005 Lillehammer, normaalikilpailu
4. joulukuuta 2005 Lillehammer, sprintti
30. joulukuuta 2005 Oberhof, normaalikilpailu
6. tammikuuta 2006 Schonach, normaalikilpailu
14. tammikuuta 2006 Val di Fiemme, yhteislähtö
15. tammikuuta 2006 Val di Fiemme, sprintti
21. tammikuuta 2006 Harrachov, sprintti
22. tammikuuta 2006 Harrachov, normaalikilpailu
28. tammikuuta 2006 Seefeld, sprintti
29. tammikuuta 2006 Seefeld, normaalikilpailu
19. maaliskuuta 2006 Sapporo, yhteislähtö
30. joulukuuta 2006 Ruhpolding, normaalikilpailu
4. helmikuuta 2007 Zakopane, yhteislähtö
29. marraskuuta 2009 Kuusamo, normaalikilpailu
2. tammikuuta 2010 Oberhof, normaalikilpailu
6. maaliskuuta 2010 Lahti, normaalikilpailu

Muut 
Lieksan Vaskiyhdistetyn voitto: 2004, 2005, 2010, 2017
Vuokatin mäkikarnevaalien voitto: 2003, 2004, 2005

Lapin urheilutoimittajakerho on valinnut Hannu Mannisen neljästi Lapin parhaaksi urheilijaksi, vuosina 1997, 2004, 2007 ja 2010.

Lähteet 
  (yhdistetty)
  (maastohiihto)

Viitteet

Aiheesta muualla 

 
 Ylen Elävä arkisto: Hannu Manninen

Suomalaiset yhdistetyn hiihtäjät
Suomalaiset maastohiihtäjät
Suomalaiset olympiavoittajat
Suomalaiset siviililentäjät
Finnairin henkilöstö
Vuonna 1978 syntyneet
Elävät henkilöt