Grand Prix (elokuva)

Grand Prix on John Frankenheimerin ohjaama elokuva vuodelta 1966. Elokuva kuvaa Formula 1 -kautta 1966. Pääosissa elokuvassa ovat James Garner, Eva Marie Saint, Yves Montand, Brian Bedford ja Antonio Sabàto. Myös Toshirō Mifunella on merkittävä rooli talliomistajana. Näyttelijöiden lisäksi elokuvassa esiintyy myös oikeita F1-kuljettajia, kuten Jack Brabham ja Phil Hill, ja oikeita F1-talleja, kuten Ferrari. Elokuva keskittyy pääosin kilpailuihin, mutta siinä sivussa kuvataan naisia, jotka yrittävät elää kuljettajien kanssa, joilla on varsin vaarallinen elämäntyyli. Formula 1-sarjan ensimmäinen maailmanmestari vuonna 1950, Nino Farina, kuoli ulosajossa Savoien Alpeilla automatkallaan elokuvan kuvauksiin, joissa hänen piti toimia avustajana ja sijaiskuljettajana Montandille.

Elokuva voitti kolme Oscaria: paras leikkaus, äänitys ja parhaat äänitehosteet 

Elokuvasta julkaistiin kahden DVD:n juhlajulkaisu 11. heinäkuuta 2006.

Keskeisimmät henkilöt

 Jean-Pierre Sarti (Montand) – ranskalainen kaksinkertainen maailmanmestari, joka on lähellä uransa lopettamista.
 Pete Aron (Garner) – yhdysvaltalainen, joka tekee paluun F1-auton rattiin.
 Scott Stoddard (Bedford) – skotti, joka selvisi melkein kuolettavasta kolarista, ja joka yrittää kilpailla edesmenneen isoveljensä menestyksen kanssa.
 Nino Barlini (Sabàto) – italialainen tulevaisuuden lupaus.

Elokuvan tekeminen
Elokuvan Formula 1 -autot ovat pääosin Formula 3 -autoja, joita on muokattu F1-autojen näköisiksi. Elokuvassa nähdään toki myös oikeita F1-autoja, sillä silloin tällöin näytetään pätkiä oikeista kilpailuista. Entinen F1-maailmanmestari Phil Hill ajoi Monacon ja Belgian Grand Prix'ssa autoa, johon oli kiinnitetty kamera, kuvatakseen kilpa-ajoa lähietäisyydeltä. Näyttelijät itsekin ajoivat autoja, lukuun ottamatta Bedfordia.

Todellisten asioiden vaikutukset
Elokuvassa on monia asioita, jotka ovat saaneet vaikutteita todellisista tilanteista:

 Yamura-autot perustuvat Hondan F1-talliin. Pete Aron ajaa Yamuralle ensimmäisen voiton, kuten Richie Ginther ajoi Hondalle ensimmäisen voiton 1965.
Stoddartin kolari Monacon satama-alueella sai vaikutteita Alberto Ascarin kolarista vuonna 1955 ja Paul Hawkinsin kolarista 1965.
Nino Barlini perustuu Lorenzo Bandiniin: molemmat italialaisia, ja molemmilla samanlainen intohimo ja kilpailukykyisyys. (Bandini kuoli Monacon Grand Prix'ssa 1967)
Ferrarin vetäytyminen Sartin kuoleman jälkeen on saanut vaikutteita vuoden 1955 Le Mansin valtavasta onnettomuudesta.

Lähteet 
 DVD:n takakansi ja lisämateriaalit

Viitteet 

Vuoden 1966 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat
Autourheiluelokuvat
John Frankenheimerin ohjaamat elokuvat
Parhaan leikkauksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat
Parhaan äänityksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat
Parhaiden äänitehosteiden Oscar-palkinnon saaneet elokuvat