Jussi Parviainen

Jussi Tapani Parviainen (s. 15. elokuuta 1955 Kuhmo) on suomalainen näytelmäkirjailija, käsikirjoittaja, dramaturgi, ohjaaja ja tuottaja. Lapsuudessaan Parviainen osallistui jehovan todistajien toimintaan. Suhde uskontoon on Parviaisen tuotannon toistuva teema. Jussi Parviainen on yrittäjäperheestä, hänen isänsä oli huonekalukauppias.

Ura 

Jussi Parviainen opiskeli 1970-luvun alkupuolella körttihenkisessä Kainuun Opistossa Paltamossa. Hän aloitti opinnot Teatterikorkeakoulussa dramaturgilinjalla 1977. Hänen merkittävimmät kirjoittamansa näytelmät ovat vuonna 1982 Ylioppilasteatterissa esitetty Diletantti; Jumalan rakastaja, jonka ensi-ilta Ryhmäteatterissa oli 16.2.1984, sekä Valtakunta, jonka ensi-ilta Intiimiteatterissa oli 18.9.1985. Teokset ovat luonteeltaan avainnäytelmiä ja kertovat Juska Paarma -nimisestä hahmosta. 

Parviainen toimi Teatterikorkeakoulussa elokuusta 1984–21.10.1988 dramaturgian vt. lehtorina Jouko Turkan ollessa aluksi näyttelijätyön ja sittemmin dramaturgian professori. Jumalan teatteri -nimeä käyttäneen Teatterikorkeakoulun opiskelijaryhmän esitys Oulun kaupunginteatterissa 17. tammikuuta 1987 johti keskusteluun Teatterikorkeakoulun opetuksesta. Opetusministeri Gustav Björkstrand esitti Jouko Turkan ja Jussi Parviaisen irtisanomista. Parviainen irtisanoutui. Myöhemmin hän on arvioinut selkkauksen pilanneen teatteriuransa.

Parviainen on toiminut myös esiintymiskonsulttina ja bloggaajana sekä tuottanut ohjelmia ja kirjoittanut sketsejä televisiolle. Pekka Lehto ohjasi vuonna 1990 Parviaisen avioeroa käsittelevän dokumentaarisen elokuvan Yksinteoin. Sen kävi elokuvateattereissa näkemässä 8 000 katsojaa.

Maria Roihan kirjoittama elämäkertateos Jussi Parviainen – Jumalan rakastaja julkaistiin maaliskuussa 2018.

Yksityiselämä 
Jussi Parviainen on ollut naimisissa neljä kertaa ja hän on neljän lapsen isä. Ensimmäinen poika Janne on suhteesta kansankorkeakoulun opiskeluajalta. Hänen ensimmäinen aviovaimonsa oli näyttelijä Riitta Havukainen 1979–1981. Toinen vaimo 1985–1989 oli näyttelijä Sanna-Kaisa Palo, jonka kanssa Parviaisella on kaksi lasta. Heistä toinen on näyttelijä Emmi Parviainen, ja toinen näyttelijä Onni Parviainen. Kolmas vaimo vuonna 2000 oli urheilija Satu Ruotsalainen, jonka kanssa Parviaisella on vuonna 2001 syntynyt tytär Peppi. Pari erosi vuonna 2004. 

Neljäs vaimo oli Parviaista 36 vuotta nuorempi 19-vuotias Saana Uimonen, jonka kanssa avioliitto kesti vain kaksi viikkoa elokuussa 2011. He olivat tavanneet alle kuukausi aikaisemmin, kun Parviainen etsi sosiaalisesta mediasta päähenkilöä elokuvaansa "Kelpaanko teille". Uimonen oli osallistunut Miss Helsinki kauneuskisaan.

Vuonna 2013 Parviainen pahoinpideltiin sairaalakuntoon. Hän kärsi pahoinpitelyn jälkeen muisti- ja tasapaino-ongelmista. Vuonna 2015 Parviainen jäi työkyvyttömyyseläkkeelle ja hän on ollut vanhuuseläkkeellä vuodesta 2019 lähtien.

Parviainen sai elokuussa 2019 viiden kuukauden ehdollisen tuomion ex-puolisonsa pahoinpitelystä ja ampuma-aserikoksesta. 

Vuonna 2020 Parviainen pääsi pääosin vuosina 2001–2006 syntyneen 400 000 euron velan velkajärjestelyyn.

Teokset

Näytelmiä 
 Diletantti 1982
 Jumalan rakastaja 1984 (ensi-ilta 16.2.1984)
 Valtakunta 1985 (ensi-ilta 18.9.1985)
 Akka 1986
 Rikas 1987
 Sänky 1987
 Nouseva luokka 1988
 Suojelusenkeli 1992
 Moniminä eli Kuolematon 1994

Elokuvat 
 Harmagedon, 1985
 Yksinteoin, 1990
 Yksinteoin 2, 2011

Kuunnelmia 
 Selvänäkijä 1991
 Pimeyden rakenne 1992
 Armo 2015

Muuta radiotuotantoa 
 Radiomonologien sarja Yle Puheelle 2017

Tv-tuotantoa 
 Yökyö-peli (MTV:n viihdeohjelmasarja) 1984–1985
 Luonteita (henkilökuvasarja) 1988 
 Aaveita ja valkoisia valheita (tv-draamasarja) 1988 
 Konstan Pylkkerö (tv-draamasarja) 1993
 Tsa Tsa Tsaa (sketsiviihdesarja) 1993–1994
 Uimakoulu (tv-sketsiviihdesarja) 1995 
 Rakkauden tanssi (tv-sarja) 1997
 Turkka & Turkka (talk-show) 1997–1998
 Jukka Puotilat Show (imitaatio- ja sketsiviihdesarja) 1998
 Elina, mitä mä teen (tv-musikaalisarja) 1999
 Kultajukka (imitaatio- ja sketsiviihdesarja) 1999
 Kultajukka ja kumppanit (imitaatio- ja sketsiviihdesarja) 2000
 Itse valtiaat (tv-viihdeohjelmasarja) 2002

Kirja

Lähteet

Kirjallisuutta 
 Ala-Kyyny, Juuso & Vesikko, Antti: ”Huutoja lasitalosta”, Jussi Parviaisen näytelmien Harmagedon - erään maailman loppu, Yksinteoin ja Yksinteoin 2 filmatisoinnit. Filmihullu 1/2016.
 Ojatalo, Juha: ”Jussi Parviainen lataa: 'Haulikko on jonkinlainen metafora'”. Filmihullu 1/2016.

Aiheesta muualla 
 
 Ylen Elävä arkisto: Jussi Parviaisen metodi
 Jussi Parviaisen näytelmät Näytelmäluettelossa

Suomalaiset näyttelijät
Suomalaiset näytelmäkirjailijat
Suomalaiset elokuvakäsikirjoittajat
Vuonna 1955 syntyneet
Elävät henkilöt