Mikojan-Gurevitš MiG-23

MiG-23 () on MiGin valmistama neuvostoliittolainen kääntyväsiipinen jokasään torjuntahävittäjä, joka kehitettiin MiG-21:n seuraajaksi. Kone esiteltiin 1967 ja otettiin 1973 aktiivipalvelukseen.

Konetta on käytetty mm. Afganistanissa, Algeriassa, Angolassa, Bulgariassa, Jemenissä, Kuubassa, Etiopiassa, Intiassa, Irakissa, Libyassa, Pohjois-Koreassa, Puolassa, Romaniassa, Sudanissa, Syyriassa, Turkmenistanissa, Tšekinmaassa, Ukrainassa, Unkarissa ja Vietnamissa.

Konetyyppiä tarjottiin Suomen Ilmavoimien torjuntahävittäjäksi, mutta sitä pidettiin jo vanhentuneena korvaamaan MiG-21:tä. Lisäksi käyttöä saattavat rajoittaa tyypille ominaiset korkeahkot huoltokustannukset sekä suuri polttoaineenkulutus, mahdollisesti myös konetyypin kiitotievaatimukset, joka estää koneen käytön lyhyiltä kiitoteiltä.

Käyttäjät

Nykyiset käyttäjät

 Angola Angolan ilmavoimat; 22 MiG-23ML/UB ja 4 MLD -tyyppistä käytössä
 Kongon demokraattinen tasavalta Kongon demokraattisen tasavallan ilmavoimat; 2 MiG-23:a, yksi yksipaikkainen ja yksi kaksipaikkainen.
 Kuuban ilmavoimat; 24 MiG-23ML/MF/BN/UB
 Etiopian ilmavoimat; 10 MiG-23BN/UB -hävittäjää käytössä maataisteluroolissa. MiG-23ML poistettu käytöstä.
 Kazakstanin asevoimat. Kolme MiG-23M/UB
 Libya Libyan ilmavoimat; käytössä viisi MiG-23MS/ML/BN/UB
 Pohjois-Korean ilmavoimat; 56 MiG-23ML/UB:tä käytössä
 Sri Lankan ilmavoimat; yksi MiG-23UB -koulukone käytössä lentäjien kouluttamiseksi MiG-27 -hävittäjää varten
 Sudan Sudanin ilmavoimat; 3 MiG-23BN/UB:tä käytössä
 Uganda Ugandan asevoimat 5 käytössä
 Syyrian ilmavoimat; 95 MiG-23MS/MF/ML/MLD/BN/UB:tä käytössä
 Zimbabwe Zimbabwen ilmavoimat

Entiset käyttäjät
  Afganistan Afganistanin ilmavoimat. MiG-23BN/UB -hävittäjät saattoivat palvella Afganistanin ilmavoimissa vuodesta 1984. On tosin epäselvää, olivatko koneet vain neuvostoliittolaisia Afganistanin väreissä.
  Algeria Algerian ilmavoimat. Otti ensimmäiset 40 käyttöön 1979.
  Valko-Venäjän ilmavoimat.
  Bulgarian ilmavoimat. Kaikkiaan 90 MiG-23a oli käytössä Bulgariassa vuosina 1976–2004. (33 MiG-23BN, 12 MiG-23MF, 1 MiG-23ML, 8 MiG-23MLA, 21 MiG-23MLD ja 15 MiG-23UB)

  Tšekin ilmavoimat. MiG:it positettiin käytöstä 1994 (BN ja MF-versiot) ja 1998 (ML ja UB-versiot).
  Tšekkoslovakia Tšekkoslovakian ilmavoimat. MiG-23:t siirtyivät Tšekille.
  Itä-Saksan ilmavoimat; siirtyivät Saksan ilmavoimille Saksojen yhdistyessä. Kaksi MiG-23:a lahjoitettiin USAF:ille ja yksi museoon Floridaan, loput annettiin muille valtioille tai romutettiin.
  Egyptin ilmavoimat. Kuusi MiG-23BN/MS/U:ta lähetettiin Kiinaan muuta sotilasteknologiaa vastaan; Kiinassa niitä käytettiin takaisinmallintamiseen Q-6 -hävittäjää varten. Kiinalaiset eivät tosin onnistuneet kopioimaan koneen moottoria tarpeeksi luotettavasti, jolloin Q-6:n rakentaminen peruttiin. Kiinalaiset lähettivät ainakin kahdeksan konetta tutkittavaksi Yhdysvaltoihin.
  Luftwaffe; Saksojen yhdistyttyä 1990-luvun alussa Itä-Saksan ilmavoimien 63 MiG:ien (18 MiG-23BN, 9 MiG-23MF, 28 MiG-23ML, 8 MiG-23UB) siirtyivät uusien ilmavoimien käyttöön.

  Unkarin ilmavoimat; 16 MiG-23:a (12 MiG-23MF, 4 MiG-23UB) palvelivat vuoteen 1997, jolloin ne poistettiin käytöstä.

  Intian ilmavoimat. MiG-23BN maataistelukone poistettiin käytöstä 6. maaliskuuta 2009. MiG-23MF poistettiin käytöstä 2007. Intialla oli kaikkiaan 40 MiG-23MF, 95 MiG-23BN ja 15 MiG-23UB -hävittäjää.
  Yhdeksän Irakista lennettyä hävittäjää varastossa
 Irak Irakin ilmavoimat
  Norsunluurannikko Norsunluurannikon ilmavoimat; Käyttivät kahta Bulgariasta saatua MiG-23MLD:tä 1990-luvun lopulla.

 Libya Libyan ilmavoimat; 130 MiG-23MS/ML/BN/UBs käytössä (suurin osa varastossa) ennen Libyan sisällissotaa. Jäljelle jääneet koneet siirtyivät Libyan uudelle hallinnolle sodan päättymisen jälkeen.

  Puolan ilmavoimat. Kaikkiaan 36 yksipaikkaista MiG-23MF -hävittäjää ja kuusi MiG-23UB -koulukonetta toimitettiin Puolalle vuosina 1979–1982. Viimeiset koneet poistuivat käytöstä syyskuussa 1999. Käyttönsä aikakana neljä konetta menetettiin onnettomuuksissa.
 Namibia Namibian ilmavoimat; Kaksi MiG-23 -hävittäjää.
  Romanian ilmavoimat. 46 vuosina 1979–2001 palvellutta MiGiä poistettiin käytöstä 2003 (36 MiG-23MF ja 10 MiG-23UB)
  Venäjän ilmavoimat. Noin 500 konetta reservissä
 Somalia Somalian ilmavoimat;
  Turkmenistanin asevoimat;
  Neuvostoliitto Hävittäjät siirtyneet romahduksen jälkeen seuraajavaltioille.
 Neuvostoliiton ilmavoimat
 Neuvostoliiton ilmatorjuntajoukot
  Ukrainan ilmavoimat
  Uzbekistanin asevoimat
  Sambia Sambian asevoimat.

Koekäyttäjät
 

Kiina hankki MiG-23 -hävittäjiä Egyptiltä, ja niiden pohjalta yritettiin takaisinmallintaa Q-6 -hävittäjä. Projekti ei edennyt ja Q-6 ei lopulta rakennettu. Joitakin MiG-23:n piirteitä sisällytettiin J-8II -hävittäjään. MiG-23 -hävittäjiä on näytillä useissa kiinalaisissa ilmailumuseoissa.
 
Yksi syyrialaisen loikkarin Israeliin lentämä MiG-23.
 
Yhdysvallat operoi pientä määrää Egyptistä saatuja koneita Nellis Air Force Basesta. USAF käytti konetyypistä tunnusta YF-113. Koneita käytettiin Yhdysvalloissa hävittäjälentäjäkoulutuksessa.
  Jugoslavia
Entisiä Irakilaisia MiGejä käytettiin Jugoslaviassa lentokokeisiin 1990-luvulla.

Siviili
  FAA:n mukaan yhdysvalloissa on 11 yksityisomistuksessa olevaa MiG-23:a
 Kaksi entistä tšekkiläistä MiGiä, N51734 ja N5106E, ovat sijoitettuina New Castlen lentokentälle Wilmingtonissa.
 Lentokykyiseksi korjattu entinen bulgarialainen MiG, N923UB on näytillä the Cold War Air Museumissa Teksasissa.

Versiot 
MiG-23S (NATO-nimi: Flogger-A). Esituotantosarja. Noin 60 kpl valmistettu. Ei operatiivisessa käytössä.
MiG-23 tyyppi 1971. Uudelleensuunniteltu pyrstö ja siivet, uusi moottori, ensimmäinen jossa oli Sapfir-23 ('High Lark') tutka ja R-23 ohjukset. Noin 80 konetta valmistettu.
MiG-23M (Flogger-B). Ensimmäinen massatuotantoversio. Parannettu elektroniikka, siipi, moottori ja aseistus. 1 300 kpl valmistettu vuosina 1972–78.
MiG-23UB (Flogger-C) kaksipaikkainen koulutuskone, perustui S-malliin, myöhemmin M:ään. MiG-21:n asejärjestelmä, mutta useimmiten ilman tutkaa. 769 konetta valmistettu.
MiG-23MS (Flogger-E). M:n vientiversio pääasiassa Lähi-itään. MiG-21:n tutka ja asejärjestelmä.
MiG-23MF (Flogger-B). MiG-23M:n vientiversio. Kehitysmaihin myydyissä koneissa heikompi tutka ja avioniikat.
MiG-23ML/MLA (Flogger-G). Huomattavasti parannettu versio: runkoa kevennetty, uusi tehokkaampi moottori, parannetut elektroniikat. Lyhyempi sivuvakain kuin varhaisissa versioissa. Valmistusmäärä noin 1 100 kpl, josta osa vientiin. Tämä alatyyppi vieraili Rissalassa 1978.
MiG-23P (Flogger-G). Neuvostoliiton ilmapuolustukselle PVOlle valmistettu malli. Parannettu tutka ja automaattiohjaus. Noin 500 kpl valmistettu, vain PVOn käytössä.
MiG-23MLD (Flogger-K). ML:n kehitysversio jossa parannuksia aerodynamiikassa ja elektroniikassa. Noin 560 ML:ää modifioitiin MLD-standardiin. Bulgarialle ja DDR:lle valmistettiin myös uusia MLD-koneita.
MiG-23B (Flogger-F). Hävittäjä-pommittaja, jossa suurempi asekuorma ja pommitähtäin tutkan tilalle. Ljulka AL-21F -moottori. Vain 24 kpl valmistettu moottorien puutteen vuoksi.
MiG-23BN (Flogger-H). Parannettu pommittajaversio, jossa Tumanski R-29 -moottori. Yli 600 konetta valmistettu, pääasiassa vientiin.
MiG-23BM (Flogger-D). Sama kuin MiG-27.

Tekniset tiedot

Museokappaleita Suomessa 
Pirkkalan lentokentällä on varastoituna yksityisomistuksessa oleva entinen Neuvostoliiton MIG-23MLD -hävittäjä (tunnuksella punainen 35). Kone on palvellut mm. Afganistanissa ja Virossa.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

 MiG-23 "Flogger" 

MiG-023
Neuvostoliittolaiset hävittäjälentokoneet
1960-luvun hävittäjälentokoneet