Shout at the Devil

Shout at the Devil on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Mötley Crüen toinen studioalbumi. Se julkaistiin syyskuussa 1983. Yhtye teki albumin avulla lopullisen läpimurtonsa keräten mainetta maailmanlaajuisesti. Albumia on kehuttu yhtyeen esikoislevyn Too Fast for Love tavoin sekä tyylilajinsa vaikuttavimmaksi että itse yhtyeen parhaaksi tuotokseksi. Shout at the Devil on myös yhtyeen raskain albumi nimilevyn Mötley Crüe ohella. Albumi on tyyliltään enemmän hard rockia ja heavy metalia kuin useita eri tyylejä yhdistellyt Too Fast for Love.

Nauhoittaminen 
Albumin tuotti aikaisemmin muun muassa Cheap Trickin ja Ted Nugentin kanssa työskennellyt Tom Werman. Hän oli yhtyeelle uusi tuttavuus, ja basisti Nikki Sixx tunsi hänen kanssaan välittömästi yhteenkuuluvuutta ja tuli samalla hyvin toimeen, ainakin aluksi. Werman ymmärsi erinomaisesti, mitä Nikki halusi ilmaista kappaleillaan ja millaista äänimaailmaa hän haki. Kaksikolla oli hyvin samanlaiset käsitykset yhtyeen musiikista ja siitä, miten siitä saataisiin vielä parempaa. Albumi äänitettiin Hollywoodin Cherokee Studiosissa noin yhdeksässä kuukaudessa. Samaan aikaan studiossa työskennellyt, sooloalbumiaan työstänyt The Doorsin entinen kosketinsoittaja Ray Manzarek vieraili usein yhtyeen luona juoden heidän viinaansa, käyttämällä heidän huumeitaan sekä kertomalla tarinoita entisestä yhtyekaveristaan Jim Morrisonista.

Nikki Sixx oli kiinnostunut albumin työstöaikoina mustasta magiasta. Yhtyeellä oli tapana tehdä kokeiluja ja nauhoitella teeman mukaisia kappaleita ja loitsuja. Jossakin vaiheessa jotkut yhtyeen jäsenet makasivat studion lattialla yrittäen lausua Jesus is Satan (suom. 'Jeesus on Saatana') takaperin kattoon kiinnitetyn gongin pyöriessä ja kumistessa heidän yläpuolellaan aavemaisesti. Sixxin mukaan heidän äänittäjänsä otti kyseisenä päivänä, koska piti yhtyeen jäseniä riivattuina. Yhtyeen tapojen mukaisesti aika niin studiossa kuin sen ulkopuolella sisälsi railakasta huvittelua: yhtenä iltana Nikki, Tommy sekä hänen rumputeknikkonsa Clyde "The Spide" Duncan joutuivat paikallisten poliisien häiriköimiksi. Vastauksena siihen kolmikko päätti virtsata poliisiauton sisälle avoimesta ikkunasta. Samana yönä Tommy heitti tiiliskiven studion lasin läpi.

Kritiikki 
Metalliyhtyeitä syytettiin kyseisenä aikana yleisesti satanismista, väkivaltaisista ja itsemurhaan kehottavista tai muuten sopimatonta kieltä sisältävistä sanoituksista ja myös kielteisesti nuorisoon vaikuttavasta musiikista. Myös Mötley Crüe sai oman osansa arvostelusta, kun albumin kappale ”Bastard” pääsi PMRC:n "Filthy Fifteen" -listalle väkivaltaisten sanoitustensa vuoksi. Albumin nimi herätti joissakuissa närää, ja yhtyettä syytettiin satanismista. Yhtye puolustautui jatkuvasti painottamalla nimessä lukevan Shout at the Devil eikä Shout with the Devil. Albumin nimi oli ollut alun perin Shout with the Devil, mutta Nikki Sixx muutti sen, osittain levy-yhtiön sekä Tom Zutautin painostuksesta.

Kappaleet

Arvostelut 
AllMusic: 
Rolling Stone:

Kokoonpano 
 Vince Neil – laulu
 Nikki Sixx – basso
 Mick Mars – kitara
 Tommy Lee – rummut

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Vuoden 1983 albumit
Mötley Crüen albumit