Dammaravaik

Dammaravaik, ka dammarvaik on kollakas kuni pruunikas vaik, mida saadakse peamiselt Indias ja Malai saarestikus kasvavatelt šooreapuudelt, kaksiktiibviljaliste (Dipterocarpaceae) kuuluvatest lehtpuude perekondadest Shorea ja Hopea. Sõna kasutatakse üldnimena eri puuliikide vaikude kohta. Tarvitatakse heledate valguskindlate maalilakkide valmistamiseks.

Omadused 
Dammaravaiku kaubastatakse pähklisuuruste tükkidena, mis on valkjaskollase värvusega ja tolmuse pealispinnaga, murrukohtadelt aga värvitu, selge ja klaasjas.

Lahustub hästi tärpentinis, kloroformis ja benseenis, peaaegu täielikult lahustub amüülatsetaadis. Osaliselt lahustub bensiinis ja piirituses; atsetoonis 2/3 ulatuses.

Käesoojuses muutub kleepuvaks, 75° C juures pehmeneb, vaigu sulamistemperatuur on 120-200° C. Ei kollastu aja jooksul, niiskuses muutub tuhmiks.

Kasutamine 
Tärpentinis lahustatud dammaravaigust valmistatakse õlimaalis kasutatavat maalimisõli või lakki maalipinna viimistlemiseks. Maalikunstis on kasutusel alates 18. sajandi lõpust, asendas suures osas mastiksivaigu. Maalikunstis värvilisi dammaravaikusid ei kasutata (erinevalt puidutöötlusest).

Maalide konserveerimises kasutatakse 10-18 % dammaravaigu lahuseid, mis kantakse maali pinnale ja võidakse sulatada pinna sisse soojendatava spaatliga või triikrauaga läbi kaitsekile, kui on vaja läbida rohkem värvikihte. Seda meetodit ei saa kasutada mattide ja granuleeritud värvide puhul ega maalingutel, mis on soojusele tundlikud, eelkõige 19.-20. saj. polükroomias.

Dammaravaiku lahustatuna bensiinis on kasutatud pastellmaali fiksatiivina.

Traditsiooniliselt on vaiku kasutatud batikas: dammaravaigu kristallid lahustatuna kuumas vahas takistavad vaha murenemist, kui vedela värviga kantakse kangale kujundid ja mustrid.

Viited

Välislingid 
Dammaravaik kunsti- ja konserveerimismaterjalide portaalis CAMEO

Vaigud
Kunstitarbed