Transpordilennuk

Transpordilennuk, ka kaubalennuk, on õhu teel lasti transportimiseks kohandatud lennuk. 

Nüüdisaegsed transpordilennukid on varustatud 2–6 turboreaktiiv- või turbopropellermootoriga. Transpordilennukite lennukiirus on enamasti 400–880 km/h (110–245 m/s). Transpordilennukid on tavalistest reisilennukitest laiema kere, tugevama teliku ja ühe või mitme rambiga. Transpordilennukitele on sageli omane tiiva ülemine (kere suhtes) asetus, mis võimaldab veoste kiireks peale- ja mahalaadimiseks ühtlase kõrgusega lastiruumi.

Ajalugu 
Lennukeid on kasutatud posti vedamiseks alates 1911. aastast. Esimesed transpordilennukid ei olnud mõeldud ainult kaubaveoks. 1920. aastatel hakkasid lennukiehitajad projekteerima spetsiaalselt veoste jaoks mõeldud lennukeid.   
 
1920. aastate alguses tekkis Suurbritannial vajadus vägede ja sõjaväevarustuse kiire transportimise järele, et suruda maha kohalike rahvaste rünnakuid äsja okupeeritud Lähis-Ida aladel. Vicers Vernon, Vickers Vimy Commerciali arendus, alustas Suurbritannia kuningliku õhuväe teenistuses esimese vägede transpordiks mõeldud lennukina 1921. aastal. 1923. aasta veebruaris võttis selle lennuki kasutusele Suurbritannia kuningliku õhuväe Iraagi üksus, kes lennutas ligi 500 sikhide sõjaväeüksust Kingarbanist Kirkūki. See oli ajaloo esimene vägede strateegiline transportimine õhu teel. Vickers Victoria lennukitel oli oluline osa Kabuli operatsioonis, mis kestis 1928. aasta novembrist 1929. aasta veebruarini, mil need evakueerisid kodusõja tõttu ohtu sattunud diplomaatilise personali koos perekondade ja Afganistani kuningliku perekonna liikmetega.

Üheks oluliseks innovatsiooniks tuleviku kaubalennukite projekteerimisel võeti kasutusele 1939. aastal, kui Junkers Ju 90 prototüübile loodi esmakordselt tagumine laadimisluuk. Nagu enamik selle ajastu lennukeid, oli see sabarattaga, mis põhjustas lennuki maapeal olles, põranda kallaku tahapoole. Nendele lennukitele lisati Trapoklapped, võimsad hüdraulilised tõukurid, millega tõsteti lennuki tagaosa kõrgemale ja seati põrand laadimiseks sobivamaks.    

Sõjajärgsel Euroopal oli ka oluline osa kaasaegse õhutranspordi arendamisel. Hüppeline arenguperiood oli Berliini blokaadi ajal, kui lääneriigid korraldasid Lääne-Berliini varustamiseks massiivse transpordilennukite mobiliseerimise, mille tulemusena varustati Lääne-Berliini ööpäevaringselt toidu ja muu eluks vajalikuga. Blokaadi ajal töötati välja tänapäevalgi lennunduses kasutusel olevad kauba laadimise viisid. 

Sõjaajajärgsetel aastatel võeti kasutusele mitmeid uusi kohandatud lennukeid, mis sageli sisaldasid eksperimentaalseid funktsioone. Näiteks USA C-82 Packetil oli eemaldatav kaubaruum ja C-123 Provideril oli kere tagumine osa diagonaalselt ülespoole lõikega, et võimaldada palju suuremat tagumist rampi kui tavaline laadimisluuk. Turbopropelleri kasutuselevõtt oli üks tähtsamaid uuendusi, mis võimaldas transpordilennukitele suuremat erivõimsust õhkutõusmiseks ja maandumiseks mitmesuguse pinnasega lennuväljadele.

Tänapäeval 
Enamik transpordilennukeid ei ole kohandatud reisijate veoks, sageli seoses ohutus- või müranõuetega. Transpordilennukitel on tavaliselt tugevdatud kere ja lastiruumi põrand, lai ramp lennuki ees ja/või taga, sageli puuduvad keres aknad.

Näited

Varajased lennuposti- ja transpordilennukid 

 Avro Lancastrian (transatlantiline post) 
 Avro York (Berliini blokaad )
 Boeing C-7000 
 Curtiss JN-4 
 Douglas M-2

Tsiviiltranspordilennukid

Kerged õhusõidukid 

 CASA C-212 Aviocar 
 Cessna Caravan 
 Fairchild Swearingen Metroliner 
 LET 410 
 Shorts 330 – kasutusel Eesti kaitseväes

Eksperimentaalsed kaubalennukid

Eksperimentaalsed kaubalennukid 

 Hughes H-4 Hercules  
 Lockheed R6V 
 LTV XC-142

Võrdlustabel

Vaata ka 

 Lennundus

Viited

Välislingid 

 Airlift Cargo Aircraft 
 Lennupostiteenuse ajalugu 
 Indo-Vene transpordilennukid (IRTA) 
 
Transport
Lennundus
Ülevaatamata tõlgetega leheküljed