Maaja keeled

Maia keeled (ka maaja keeled) moodustavad ühe Kesk-Ameerika põliselanike keelkondadest. Andmebaasi Ethnologue järgi kuulub maia keelkonda praegu 31 keelt, mis kõik pärinevad ajaloolise maiade tsivilisatsiooni keelest. Maia keeli kõneleb tänapäeval üle kuue miljoni inimese peamiselt Mehhikos, Guatemalas, Belize’is ja Hondurases. Enamik kõnelejatest on kakskeelsed ja oskavad ka hispaania keelt. Kuna hispaania keelt peetakse sotsiaalselt prestiižsemaks, eelistavad paljud maiad seda oma rahvuskeelele ning seetõttu on enamik maia keeltest tänapäeval ohustatud.

Taksonoomia 
Maia keelkond jaguneb nelja suurde rühma:

 huasteegi keel
 jukateegi keeled
 itsa keel
 mopani keel
 lakadoni keel
 maia ehk jukateegi keel
 läänemaaja keeled  
 tšoli – tseltali haru
 tšontali keel
 tšoli keel
 tšorti keel
 tseltali keel
 tsotsili keel
 kanhobali haru
 tšuhhi keel
 toholabali keel
 motšo keel
 akateegi keel
 hakalteegi keel
 kanhobali keel
 idamaaja keeled
 mami haru
 avakateegi keel
 išili keel
 mami keel 
 tekiteegi keel
 kitše haru
 kektši keel
 uspanteegi keel
 atši keel
 kitše keel
 sakapulteegi keel
 sipakapa keel
 kaktšikeli keel
 tsutuhili keel
 pokomami keel
 pokomtši keel

Foneetika 
Maia keelte foneetika varieerub keeliti, kuid siiski on säilinud mitmed ühised jooned. Maia keelte algkeeles oli viis lühikest ja viis pikka vokaali, mis esinevad siiani enamikus maia keeltes. Maia keelte algkeel ei olnud toonikeel ning ka tänapäevastes maia keeltes on toonid erandlikud. Diftonge esineb harva. Pearõhu asukoht varieerub keeliti. Maia keeltele on iseloomulikud ejektiivid ehk suruhäälikud /pʼ/, /tʼ/, /kʼ/.

Tüpoloogia 
Klassikaline maia keel (2.–9. sajand) kasutas sõnajärge öeldis-sihitis-alus. Tänapäeval varieerub sõnajärg keeliti, kuid enamikus maia keeltes on öeldis endiselt esikohal.

Maia keeled on ergatiivkeeled, mis tähendab, et transitiivse lause aluse markeering erineb transitiivse lause sihitise ja intransitiivse lause aluse markeeringust.

Kiri 

Maiade tsivilisatsioon oli Ameerika põliselanike seas ainus, millel oli enne Euroopa kolonialistide saabumist välja kujunenud oma kiri. Vanimad kirjalikud ülestähendused ulatuvad juba 3. sajandisse e.m.a.. Alguses kasutati piltkirja, kuid hiljem arenes sellest välja silpkiri, mille iga märk tähistas konsonandi ja vokaali kombinatsiooni. Traditsiooniline maia kiri sisaldab üle tuhande hieroglüüfi. Tavaliselt kirjutati ja loeti neid kahes tulbas vasakult paremale.

Koloniaalajastul hakkasid Euroopa misjonärid maia keeli ladina tähestikus üles kirjutama. Tänapäeval kasutavadki maia keeled peaaegu ainult ladina tähestikku.

Viited 

Keelkonnad