Larmori pretsessioon

Larmori pretsessioon (iiri füüsiku Joseph Larmori järgi) on osakese (elektroni, aatomituuma, aatomi) magnetmomendi pretsessioon ehk selle momendi pöörlemistelje keerdumine ümber välise magnetvälja suuna.

Välises magnetväljas  asetsevale magnetilisele dipoolile mõjub jõumoment
 
kus tehtemärk  tähistab vektorkorrutist;
 on magnetmoment (magnetiline dipoolmoment);
 	on impulsimoment;
 on güromagnetiline suhe.

Staatilise magnetvälja korral on magnetinduktsiooni vektor  ristkoordinaadistiku z-telje suunaline) ja impulsimomendi vektor   pretsesseerub (keerdub) z-telje ümber ringsagedusega .

Seda sagedust nimetatakse Larmori sageduseks. Näiteks kui prooton asetseb magnetväljas, mille magnetiline induktsioon B = 1 tesla, on Larmori sagedus 42  megahertsi.

Laetud osakese korral eristatakse Lamori sagedusest tsüklotronresonantsi sagedust.

Larmori pretsessiooni tähtsad rakendused on tuumaspinn-resonantsspektroskoopia ja tuumaspinntomograafia.

Aatomifüüsika