Nottbeck

Nottbeck oli baltisaksa päritolu Eestimaa ja Soome aadlisuguvõsa.

Nottbecki perekond saabus Revalisse 17. sajandi keskpaiku tänapäeva Saksamaa territooriumilt. Von Nottbecki suguvõsa pärines Vestfaali linnast Münsterist. 1625. aastal sõitis kaupmees Berend Nottbeck Lübeckist Revalisse, kus ta ühines kohalike bürgeritega. Temast sai kohe ka Suurgildi liige. Berend Nottbecki isa oli olnud Münsteri piiskopi prokuraator, kes tegeles piiskopkonna finantsasjadega.

18. sajandi keskpaigaks kuulus von Nottbecki perekond Revali raehärrade sotsiaalsesse kihti, kaupmeeste linnas oli kõrgem staatus ainult patriitsidel. Ei ole teada, millal nad said perekonnavapi ja tiitli „von“, kuid arvestades lugupeetud päritolu, on võimalik, et nad olid enne Eestisse saabumist juba aadlikud.

Suguvõsa esindajatele kuulusid Moe, Tamsalu, Karula, Illuka, Annikvere mõis.

Suguvõsa liikmeid 
 Berend Nottbecki poeg Klaus Nottbeck, omanduses olid Virumaal  Moe (Muddis) ja Tamsalu mõis (Tamsal), sai Suurgildi oldermanniks.

 Klaus Nottbecki lapselaps Klaus Johann Nottbeck oli Revali raehärra 1726. aastal. Perekond omandas Tallinnas Pikal tänaval kinnistu ja sulandus linna patritsiaadi kitsasse ringi, mis ühendas kohalike kaupmeeste eliiti. Nottbeckide perekonna naised esindasid Revali nimekaid perekondi.

Nikolaus Johann Nottbeck (1720–1772) oli advokaat ja Tallinna raehärra ning kohtufoogt Tallinnas.

Nikolaus Johanni poeg Adam Johann von Nottbeck (1746–1810) tegutses gildisekretäri ja 1782. aastast tollisekretöri ja oksjonäärina ning 1802. aastast linnateenistuses ja ka Tallinna raehärra .

Paul Adam Johann von Nottbeck (1836–1895), Tallinna Linna Politseivalitsuse politseimeister
Leo Nikolaus Johann von Nottbeck (1838–1889), Eesti jurist, Eestimaa Ülemmaakohtu sekretär ja arhivaar
 Eugen Johann Alexander von Nottbeck (1842–1900), nõunik, jurist ja ajaloolane,  oli aastatel 1891–1900 Eestimaa Kirjandusliku Ühingu asepresident. Eugen von Nottbeck oli suur arhitektuurimälestiste kaitse entusiast ja nõudis linnavolikogus nende mälestiste kaitse komisjoni moodustamist. Tänu selle komisjoni sihikindlusele õnnestus peatada linnamüüride ja -tornide lammutamine ning vanade majade mõtlematu ümberehitamine. Ta abiellus 1872. aastal paruness Helene Girard de Soucantoniga. Abielust sündis kaks poega, tulevased Eestimaa rüütelkonna liikmed Berthold Eduard Johann (11. märtsil 1909) ja Victor Claus Johann (25. juunil 1912). Nemad olid ka ainsad von Nottbeckide suguvõsa Eestimaa liinist Eestimaa rüütelkonna liikmeteks võetud von Nottbeckid.
 Berthold Eduard Johann von Nottbeck (1876–1964), Haljala kihelkonna Karula mõisa ja Annikvere mõisa omanik
Arthur Etienne Johann von Nottbeck (1878–1909), Thomas Clayhills and Son töötaja
Victor Claus Johann von Nottbeck (1883–1957), Jõhvi kihelkonna Illuka mõisa omanik ja vabrikudirektor
August Eduard Johann von Nottbeck (1845–1914), Eesti jurist ja advokaat Tallinnas
Johannes Friedrich Emil von Nottbeck (1851–1908), aktsiisiametnik, Oru ja Tamsalu mõisnik
Hermann Emil Nikolai von Nottbeck (1877–1930), kaupmees Tallinnas

 Hermann von Nottbeck (1884–1941), Eesti advokaat.

 Soomes on von Nottbeckide suguvõsa, Carl Samuel Nottbeck (1779–1847) ja Wilhelm von Nottbeck (1816–1890) tuntud eelkõige seetõttu, et neile kuulus alates 19. sajandi algusest Tamperes asuv tekstiiliettevõte Finlayson.

Viited 

Eestimaa aadlisuguvõsad
Soome aadlisuguvõsad