Ebaviisakas žest

Ebaviisakas žest on keha, eriti käe või käte liigutamine või asend, mida peetakse teatud kultuuris solvavaks või labaseks. Sellised käemärgid on sageli seksuaalse alatähendusega.

Keskmine sõrm 
Keskmise sõrme näitamisega väljendatakse adressaadi suhtes põlgust, solvangut või ka agressiivsust. See on falloslik kujund. 

Indias, Pakistanis ja Sri Lankal kasutavad lääne kultuuridega kokku puutuvad kogukonnad keskmise sõrme liigutust samas tähenduses nagu seda kasutatakse lääne kultuurides. Sama kehtib enamiku Lõuna-Aasia riikide kohta. 

Seda käemärki on kirjeldatud juba Vana-Rooma kirjanduses kui digitus impudicus (ebaviisakas sõrm). 4. sajandi Ateenas kasutas filosoof Diogenes seda käemärki, et väljendada oma arvamust Demosthenese demagoogia suhtes.

Muud tähendused 
Keskmine sõrm pole päris universaalselt solvava tähendusega. Näiteks jaapani viipekeeles tähistab see väljapoole pööratud peopesaga tähemärki せ("se"). Erinevates paikades kasutatakse sama tunde väljendamiseks lisaks keskmisele sõrmele või selle asemel palju muid žeste. Mõnel pool maailmas pole keskmisel sõrmel üldse mingit tähendust.

Keele näitamine 

Keele näitamine tähendab mõnedes kultuurides jälestust, põlgust ja üleolekut, Uus-Meremaa maooride kombestikus kasutatakse seda lahingule eelnevas sõjatantsus, see tähistab tugevust ja raevukust ning peaks vaenlast hirmutama. 

Eestis oli 1980. aastatel levinud lasteluuletus:

Punaste pükstega politsei

ütles mulle: "Idi damoi,"

mina ei mõistnud seda keelt –

pöörasin selja ja näitasin keelt.

Muud tähendused 
Olenevalt keele asendist ja seda saatvast näoilmest võib see tähistada ka mängulisust või kelmikust, Tiibetis kasutatakse keelenäitamist aga tervitusžestina.

Narrimine 

Käemärgiga, mille puhul asetatakse pöial ninaotsale ja lehvitatakse sama käe teiste väljasirutatud sõrmedega, pilgatakse žesti adressaati. Seda viibet kujutas juba 1560. aastal Pieter Bruegel oma teosel La Fête des fous (ee k "Narride pidu"). Ingliskeelsetes materjalides leiab viiteid sellele 19. sajandil ning alati on seda kasutatud seoses koolipoistega, 1832. aastal kirjutab kirjanik William Hone, et "see uus asi on muutunud ühtäkki populaarseks suurlinna poiste seas viimase paarikümne aastaga".

Kuigi žesti kasutatakse tänapäeval vähem, on see kujunenud inglise keeles idioomiks, thumb one's nose (ee k pöial ninal) tähendab ingliskeelses kirjanduses üleolekut, kellegi pilkamist, naeruvääristamist. Mõnikord lisatakse veel teine käsi, asetades selle pöidla esimese käe väikse sõrme otsa, nagu on kujutatud ka Bruegeli teosel. Žesti kasutatakse kogu Euroopas.

Trääs 

Seda žesti kasutatakse kõige sagedamini abi andmisest keeldumiseks või žesti sihtmärgiga mittenõustumiseks. Võib-olla näiteks seotud laenu või füüsilise töö tegemisel abi andmisest keeldumisega. Käemärk tehakse nii, et käsi ja sõrmed on kõverdatud ning pöial lükatakse keskmise ja nimetissõrme vahele. Seda žesti kasutatakse sarnaselt ka Indoneesias, Türgis, Koreas, Hiinas, Mongoolias, Ungaris (nimetatakse fityisz), lõunaslaavi riikides (šipak) ja Rumeenias (ciuciu).

V märk 

Rahvaste Ühenduse riikides (v.a Kanada) täidab V-märk solvanguna (keskmine ja nimetissõrm tõstetakse üles ning pööratakse käeseljaga solvatava poole) keskmise sõrme näitamisele sarnast eesmärki. Käemärgi päritolu pole selge, esimesed kirjeldused sellest pärinevad 20. sajandi algusest. Hiljem tekkis hüpotees, et märk võib pärineda Agincourti lahingu perioodist: brittide täpsed vibukütid olid nii kardetud, et kui prantslased vastase vibuküti tabasid, siis raiusid nad tal kaks sõrme maha, et ta ei saaks vibu enam lasta. Vibukütid hakkasid seejärel vastaspoolt oma terve kahe sõrmega mõnitama. Sellel rahvajutul puuduvad aga tõendid. Samuti on žesti seostatud sarvede ("sa oled sarvekandja" ehk "su kaasa petab sind") viipega, mida on kasutatud vähemalt alates 16. sajandist.

Muud tähendused 
V-märki peopesaga väljapoole kasutatakse võidu tähistamiseks või rahumärgina.

Sarved 

Žesti ebaviisakas kasutusviis, mida kohtab ka Itaalias ja teistes Vahemere- ja muudes maades (sh Argentinas, Brasiilias, Colombias, Kuubal, Prantsusmaal, Kreekas, Portugalis, Hispaanias ja Uruguays) on rõve, lugupidamatu ja solvav. Erinevalt esimesest žesti versioonist sisaldab see solvav žest kahe sõrmega ülespoole osutamist või žesti suunamist kellegi poole ja käe edasi-tagasi pööramist. Selle žesti tegemine kellegi suunas viitab tema sarvekandjaks (ehk abielus petetuks) sõimamisele. Itaalia, kreeka ja hispaania keeles on petmisele viitavad sõnad ,  ja , mis tähendavad "sarvilist".

Selle käemärgi variatsioon on osatatava pea taga nimetis- ja keskmise sõrme tõstmine (võiduka V-märgi moodi). Vanimad ülestähendused selle žesti kasutamisest pärinevad keskajast, näiteks viitab sellele 1100-aastate lõpupoole Bernart de Ventadour. Vanima teadaoleva kujutise sellest märgist leiab renessansiajastu Francois Buneli 1580. aasta maalilt "Commedia dell'Arte näitlejad".

Muud tähendused 
Sarvemärk või itaalia keeles corna (sarved) süütum kasutamine Itaalias ja Vahemere maades on kasutusel apotroopsetel ehk ebausklikel eesmärkidel, et hoida ära halba õnne või "kurja silma". Seda žesti võidakse kasutada ka kahetsusväärsete juhtumite puhul või muude sarnaste sündmuste mainimisel, ja seda tehakse tavaliselt allapoole suunatud sõrmedega (või lihtsalt mitte kellegi poole suunatud), et eristada žesti apotroopset kasutamist solvavast žestist.

Žesti teine versioon, võiduka V-kujuliselt nimetis- ja keskmise sõrme tõstmine, on muutunud solvava tähenduse asemel kelmikaks või naljatlevaks käemärgiks, mida kasutatakse sageli nii grupipiltidel kui üksinda poseerides.

Mountza 

Kreekas tuntakse žesti, kus viis sõrme aetakse harali ja peopesa lükatakse kellegi poole mountza nime all. Kasutatakse ka keskmise sõrme näitamist ja seda peetakse solvavamaks. Kasutatakse veel üht keskmise sõrme varianti, kus kõik sõrmed peale keskmise on laiali sirutatud, liigutades samal ajal kätt edasi-tagasi keskmise sõrme tekitatud teljel. Selle žesti puhul puudutab pöial mõnikord keskmist sõrme. Selle solvang on samaväärne keskmise sõrme näitamisega. 

Iraani kultuuris kasutatakse sarnast žesti "muld sulle pähe" tähistamiseks, see on sageli kasutatav verbaalne solvang, mis viitab solvatu surmale ja sellele järgnevale matmisele. 

Mõnes Aafrika ja Kariibi mere piirkonna riigis on sama ebaviisakas žest sirutada viis sõrme peopesaga ettepoole, mis tähendab, et "sul on viis isa" (nimetatakse kedagi sohilapseks).

Iraagi ja Assüüria kultuurides tähendab äkiline peopesa kellegi poole lükkamine, et ta on häbiväärne ja on autu.

Pöial püsti 

Endises Pärsias, peamiselt Iraanis ja Iraagis, kasutatakse žesti, millega liigutatakse pöialt üles, et väljendada solvangut "pista see tagumikku" ehk "mine persse".

Muud tähendused 
Lääneriikides on pöidla näitamine positiivse tähendusega, heakskiitev. Seda võidakse kasutada näiteks hääletamisel.

Pöidla hammustamine 
Elizabethi ajastu Inglismaal tehti seda žesti nii, et pöidla ots asetati esihammaste taha ja viibati siis järsult ettepoole. See on sarnase tähendusega nagu kellelegi keskmise sõrme näitamisega või duellile kutsumisega. See versioon on mõnes riigis endiselt kasutusel.

William Shakespeare'i näidendis "Romeo ja Julia" alustab Capulet' sulane Sampson kaklust, "hammustades pöialt" Montague'i teenija Abrami vastu.

Okei žest 

Kuigi okei žesti laialdane kasutamine on andnud sellele rahvusvahelise nõusoleku tähenduse, kannab see Lähis-Ida ja Vahemere piirkondades ka negatiivseid, vulgaarseid või solvavaid tähendusi. Erinevalt Jaapani poolt müntide ja rikkuse tähistamiseks kasutatud väljendist tähistab see žest Prantsusmaal, Belgias ja Tuneesias nulli ehk väärtusetust.

Paljudes Vahemere maades, näiteks Türgi, Tuneesia ja Kreeka, aga ka Lähis-Idas, mõnedes Saksamaa piirkondades ja mitmetes Lõuna-Ameerika riikides, võib žesti tõlgendada vulgaarse väljendina, mis meenutab inimese pärakut, kas solvanguna ( "sa oled sitapea") või homofoobne viide homoseksuaalsusele ja sodoomiale. Brasiilias võib see olla sünonüümiks kellelegi keskmise sõrme näitamisele.

Araabia maailmas tähistab see märk kurja silma ja seda kasutatakse needusena, mõnikord koos sõnalise hukkamõistuga.

2020. aastatel omandas see käemärk lääneriikides lisaks rassistliku tähenduse.

Onaneerimise jäljendamine 

Žest, kus sõrmed on torujas asendis ja kätt liigutatakse randmest üles-alla, käeselg pigem maapinna suunas, on kasutuses valdavalt Suurbrtitannias ja tähistab onaneerimist, solvanguna vastab väljendile pihkupeksja (ing k wanker) või jobu. Kreekas ja Portugalis tehakse seda käemärki pihuga maapinna suunas, millega väljendatakse mõtet, et solvatu ei onaneeri ennast, vaid masturbeerib teisi mehi.

Lõuanips 
Kui lõua alla asetatakse (justkui sügaks kaela) sõrmed ja heidetakse seejärel käsi järsult ette, nii et käeselg jääb püstiselt vestluspartneri poole, väljendatakse sellega Itaalias vastaspoole, tema väite või muu kõnealuse teema suhtes põlgust või hoolimatust – itaalia keeles non mi interessa (ee k "mind ei huvita"). Põhja-Itaalias, Prantsusmaal, Belgias ja Tuneesias võidakse selle käemärgiga väljendada soovitust vastaspoolel varvast visata. Lõuna-Itaalias võib see tähendada lihtsalt keeldumist.

Küünarvarre viibe 

Kui ühe rusikas käega, mis küünarnukist kõverdatud, viibatakse järsult kellegi poole, haarates samal ajal plaksuga teise käega viibatava käe biitsepsist, võidakse sellega Lõuna-Euroopas väljendada sama, mida ingliskeelses kultuuriruumis keskmise sõrmega – "mine persse". Prantsusmaal nimetatakse seda viibet bras d´honneur, ehk "au käsi". See võib tähendada ka "ma olen sinust parem", "tõmba lesta, luuser" või "istu omale sisse". Brasiilias kutsutakse seda käemärki banaaniks, kuid tähendus jääb samaks. Itaalias on žesti nimi l’ombrello ehk vihmavari ning kasutatakse näiteks selleks, et kellegi palvest keelduda.

Luuser 

L-kujuliselt nimetissõrme ja pöidla näitamisega parastatakse luuserit ehk hädavarest, mökut jne (ing k loser). Mõnikord hoitakse seda käemärki enda otsaees. Käemärk sai populaarseks 1990. aastatel seoses 1994. aastal linastunud filmiga "Loomadetektiiv Ace Ventura".

Muud tähendused 
Brasiilias on sama käemärki kasutatud muudes kontekstides: Lula da Silva presidendiks valimine, LOUD organisatsiooni mänguritele viitamisel ja Argentina jalgpallur Germán Cano tähistas sellega väravaid.

Hiinas näidatakse selle käemärgiga aga number kaheksat.

Jää vait 

Koomik Martin Lawrence kasutas oma 1992. aasta komöödiasarjas "Martin" sarkastilist žesti "räägi mu käega" ("räägi mu käega, sest mu pea/kõrvad sind ei kuula"), mis tähistab sisuliselt soovi vastaspoolt vaigistada: "jää vait". Üheksakümnendate aastate jooksul muutus see populaarseks ning levis filmide ja sarjade abil edasi. Käemärki kasutatakse vestlussituatsioonides, kus üks osapool ei taha teise poole juttu enam kuulata, pöörab pea ära ning tõstab oma käe tõrjuvalt üles, peopesa vestluspartneri poole.

Vaata ka 

 viipekeel
 žest
 kehakeel
 solvamine
 sõim
 agressiivsus
 Vene sõjalaev, käi persse!

Viited 

Viipekeeled
Käitumine
Emotsioon
Kommunikatsioon

Välislingid 
 Millest sõltub käežestide tähendus? Miks on ükssama käemärk vahel solvav ja vahel neutraalne? Lühivideo Tartu Ülikooli Semiootika ja kultuuriteooria Facebookilehel 2020. aasta 29. juunil