Semaglutiid

Semaglutiid on sünteetiline orgaaniline aine, mis käitub glükagoonitaolise peptiidi 1 (GLP-1) retseptori agonisti ehk aktivaatorina. GLP-1 retseptori agonistid suurendavad insuliini eritumist (sekretsiooni), aidates langetada veresuhkru taset. Seetõttu kasutatakse semaglutiidi ravimina 2. tüüpi diabeedi puhul ning ka rasvumisvastase ravimina.

Semaglutiidi struktuur 

Struktuuri poolest on semaglutiid väga sarnane loodusliku peptiidhormooniga GLP-1. Semaglutiidi aminohappeline järjestus erineb GLP-1 omast vaid kahe aminohappejäägi poolest (N-terminaali poolt lugedes asendites 8 ja 34). Näiteks on GLP-1 asendis 8 paiknev alaniinijääk asendatud semaglutiidi ahelas aminoisobutaanhappe jäägiga, tänu millele paraneb semaglutiidi bioloogiline stabiilsus organismis (st ravimit ei saa lagundada ensüüm dipeptidüül peptidaas 4, mis vastutab GLP-1 lagundamise eest). Veel üheks struktuurseks muudatuseks on rasvhappejäägi sisseviimine (atsüülimine) ravimi struktuuri (26. asendis paikneva lüsiinijäägi külgahela kaudu). Rasvhappejäägiga atsüülimine võimaldab semaglutiidil paremini seostuda vereplasmas levinud valgu albumiini külge, mis omakorda tagab semaglutiidi pikemaaegset püsimist vereringes ja seega ka efektiivsemat toimet.

Ravimi toimemehhanism ja kõrvaltoimed 
GLP-1 retseptorite tase on kõrge kõhunäärmes ehk pankreases. GLP-1 või seda jäljendavate ühendite seostumisel retseptorile käivitub signaalirada, mida vahendab sekundaarne virgatsaine tsükliline adenosiinmonofosfaat (cAMP). Signaaliraja tulemusena hakkavad pankrease beetarakud eritama insuliini. Lisaks pidurdub glükagooni vabanemine pankrease alfarakkudest (glükagooni toime organismis vastandub insuliini omale) ning glükoneogenees maksas (st glükoosi tootmine).

Ameerika Ühendriikide Toidu- ja Ravimiamet kiitis semaglutiidi kasutamise heaks 2017. aastal 2. tüüpi diabeedi raviks ning 2022. aastal kaalulangetuse eesmärgil täiskasvanutes, kellel esineb rasvumine või ülekaalulisus ning vähemalt üks suure kehakaaluga seotud tervisprobleem (nt kõrge vererõhk, 2. tüüpi diabeet või kõrge kolesteroolitase). Ravim on näidustatud kasutamiseks koos sobiva dieedi ning füüsilise koormusega.

Olenevalt konkreetsest ravimpreparaadist manustatakse semaglutiidi kas subkutaanse (nahaaluse) süstimise teel (nt preparaat Ozempic) või suukaudselt (nt preparaat Rybelsus). Viimane sisaldab lisaks toimeainele ühendit, mis soodustab semaglutiidi imendumist ja kaitseb ravimit ensüümi pepsiini ja maohappe lagundava toime eest, tõstes mao pH-d. Kuna semaglutiid on keemiliste omaduste poolest peptiid, siis on suukaudne manustamine siiski oluliselt vähem efektiivne ning vajab toimeaine oluliselt suuremaid koguseid süstelahusega võrreldes.

Semaglutiidi levinumateks kõrvaltoimeteks on iiveldus, oksendamine, kõhukinnisus või kõhulahtisus ning gaasivalud. Üksinda kasutatuna ei põhjusta semaglutiid hüpoglütseemiat (veresuhkru taseme langust alla normi).

Uuemad analoogsed ravimid 

Semaglutiidist veelgi efektiivsemaks peetakse GLP-1 retseptori agonisti tirsepatiidi, mille kasutamist 2. tüüpi diabeedi raviks ja kaalulangetuse eesmärgil kiitis Ameerika Ühendriikide Toidu- ja Ravimiamet heaks samuti 2022. aastal. Tirsepatiid seostub lisaks ka glükoos-sõltuva insulinotroopse polüpeptiidi (GIP) retseptorile, mis suurendab veelgi organismis insuliini eritumist.

Viited 

Orgaanilised ühendid