Kõne tempo ja rütmi häired

Kõne tempo ja rütmi häiretena tuntakse häireid, mille puhul kõne takistused ja sujumatus on püsivad ja pärsivad suhtlemist .

Vormid 
Ebatavaliselt kiiret kõnetempot ja sellest tulenevat ebaselget kõnet nimetatakse tahhülaaliaks, aeglast bradülaaliaks . Kuigi kiirkõnet ei peeta iseenesest veel kõnepuudeks, raskendab see samuti suhtlemist ja võib vajada kõneravi . Liiga kiire või aeglane kõnetempo on enamasti siiski muude kõne- või arengupuuetega kaasuvateks sümptomiteks (nt aeglane kõnetempo düsartria või afaasia puhul või ka liiga kiire või aeglane kõne aktiivsus- ja tähelepanuhäire või intellektipuude korral) . Kõnesujuvuspuuetest tuntuim on kogelus, mille puhul on märgiks kõnetakistuse (häälikute, silpide või ühesilbiliste sõnade kordused, häälikute venitamine, õhuvoolu või hääle blokid) kõrge sagedus või kestus .

Põhjused 
Kogelus võib tekkida erinevatel kõnearengu perioodidel: 2.−5. eluaastal, kui laste, eriti poiste, närvisüsteem on väga tundlik ja ehmatus võib kõneorganis krampe tekitada, 6.−8. eluaastal kooliminekuga seoses või puberteedieas, 12.−14. eluaastal. Täiskasvanu- või noorukieas on kogeluse tekke põhjuseks peamiselt neuroloogilised haigused, psühholoogilised või füüsilised traumad. Lapseeas alanud kogelust nimetatakse arenguliseks kogeluseks, hiljem tekkinud kogelust varem sujuva kõnega isikul omandatud kogeluseks . Kliiniliselt saab eristada kloonilist, (tu-tu-tu-tuba), toonilist (t-t-tuba) ja toonilis-kloonilist kogelust .

Kuigi kogelust soodustavad tegurid (füsioloogilised, psühholoogilised, kognitiiv-emotsionaalsed, keskkonnast tingitud ja arengulised) võivad olla päritavad (enamasti poiste puhul), ei ole kogelus ise pärilik . Kogeluse põhjuste selgitamiseks on kasutusel füsioloogilised, õppimisteoorial põhinevad ja mitmefaktorilised teooriad .

Esinemine 
Väikelastel esineb kõne sujuvuse probleeme sageli, aga enamasti nad kõneravi ei vaja. Ka kogeluse puhul tuleb arvestada, et see võib iseeneslikult paraneda . Umbes 4% lastest esineb mingil kõnearengu etapil kogelust, aga ligikaudu 75% kaob probleem enne kooliikka jõudmist . Ka võivad kogelemisnähud vanemas eas kergeneda või kaduda . Samas on võimalik, et kogelus süveneb, kui kogelejas endas või teda ümbritsevas keskkonnas vajalikke muudatusi ei tehta . Huvitav on, et kogelemist ei teki näiteks sosistades või lauldes .

Teraapia 
Teraapiate valik sõltub muuhulgas kliendi vanusest: täiskasvanute puhul kasutatakse kogelust modifitseerivaid, kõne sujuvust suurendavaid või kombineeritud teraapiaid, laste puhul kaudset (muudatused kõne toetamiseks igapäevases kõnekeskkonnas) ja otsest teraapiat (abistatud ja juhendatud kõneharjutused) .

Viited 

Logopeedia