Hiina aed

Hiina aed on üks aia tüüpidest, mille rajamine sai alguse umbes 3000 aastat tagasi.

Esimesed eraaiad loodi Hiinas levinud filosoofia järgi, mis otsis rahu ja vaikust ning hakati rääkima metafüüsikast ja müstikast. Selle tulemusena hakati looma aedu, kus saaks viibida rahus ja nautida loodust. Aedades kujutati nelja aastaaja tsüklit, mis pakkusid igal aastaajal aias nauditavat vaatepilti, näiteks talvel lund igihaljal männil või suvel lootoselõhna tiigil.

Arhitektuur
Hiina aed on üles ehitatud lihtsuse põhimõttel, kus leidub erinevaid looduse elemente. See koosneb erinevatest stseenidest, mis on hästi planeeritud ja raamitud. Aia keskosa saab nimetada peamiseks osaks, mis jaguneb põhjapoolseks veealaks ning lõunapoolseks maa-alaks. Alal domineerivad ehitised põhimõttel, mida suurem aed, seda rohkem ehitisi. Traditsioonilisi Hiina aedu ümbritseb valge sein/müür, mis eraldab aia ning toob esile selles asuva taimestiku. Aed koosneb käänulistest teedest, mis tagavad vaate vaheldumise aias jalutades. Aia keskel asub peahoone, mille kummalegi poole jäävad kõrvalhooned ning sissepääsu lähedal asuvad tseremoonia saalid ja paviljonid, mis on mõeldud külaliste vastuvõtmiseks ning pidustuste pidamiseks.

Taimestik ja aiaelemendid
Hiina aias esinevad järgmised elemendid: paviljonid, templid, veekogud, sillad, taimed ja kivid. Taimed on valitud väga hoolikalt lähtudes nende tekstuurist, kujust, värvist ja lõhnast. Sagedasti kasutatavad taimed on näiteks mänd (Pinus sylvestris), bambus (Bambuseae), jasmiin (Jasminum), lootoslill (Nelumbo), pojeng (Paeonia) jpt.

Viited 

Aiandus
Hiina kultuur