Pesanäkk

Pesanäkk (Anthrenus scrophulariae) on nahanäklaste sugukonda kuuluv mardikaline. Algselt oli tema elupaigaks Euroopa, Lähis-Ida ja Nearktis, kuid nüüd on levinud üle maailma. Pesanäki vastsed toituvad loomsest koest ja kahjustavad vaipu, villa, tekstiili ja ka näiteks muuseumieksponaate. Täiskasvanud toituvad nektarist ja õietolmust.

Kirjeldus
Täiskasvanud pesanäkk on ovaalse kujuga ja 2,5–3,8 mm pikkune. Tema pea on must ja enamasti eesrindmikuga varjatud. Tal on 11 segmendilised tundlad, millest 3 viimast moodustavad nuia. Kattetiivad ja rindmik on samuti mustad ning kaetud valgete ja punakate või oranžide soomustega.

Emane pesanäkk muneb 30–60 muna, mis kooruvad 10–20 päeva pärast. Munad on väikesed, valget värvi ja kinnituvad pindadele.

Vastsed on pruuni värvi. Viimases arengujärgus on vastne 2,5–5,5 mm pikkune, punakas-pruuni värvi ja kaetud tumedate karvadega.

Elutsükkel
Täiskasvanud pesanäkid toituvad õietolmust ja nektarist. Looduses munevad emased näiteks loomade pesadesse, mesilastarudesse ja surnud loomade peale. Sisetingimustes munevad riietele, vaipadele, muuseumisäilikutele ja muudele loomset või taimset päritolu esemetele.

Pesanäki vastsete toit on loomset päritolu. Nende areng kestab toatemperatuuril 66 päeva, mille jooksul nad läbivad 6 arengujärku ja seejärel nukkuvad. Nukuna veedavad nad 7–15 päeva. Valmik puhkab vastse nahas umbes 18 päeva ja muutub alles siis aktiivseks, et toituda ja paarituda.

Majanduslik tähtsus
Pesanäki vastsed hävitavad muuseumieksponaate, tekstiile, vaipu, kangaid, tekitades neisse auke. Lisaks võivad nad põhjustada dermatiiti, kui inimese nahk puutub kokku vastsekestadega.

Viited

Välislingid 
 

Eesti mardikalised