Emma-Ly Rähn - Kasutaja:Emmaly123/Furcellaria lumbricalis

Furcellaria lumbricalis on punavetikas, mida tuntakse nime Agarik järgi. Liik on laialt levinud ja tuntud üle terve Läänemere. Tegu on makrovetikaga.

Kirjeldus
Liigi eluiga on 5-10 aastat, sõltudes kasvutingimustest. Tegemist on mereliigiga, mis on võimeline kasvama soolsusega kuni 3 psu. 

Värvuselt on Agarik punakaspruunikast kuni pruunikas, läbiva valguse käes on  vetikas pruun ning päikesevalguse toimel mõnikord on pleekinud roheliseks. 

Agarik on tetrasporangiaalne taim. Emas tallid erinevad isas tallidest suuruse ning kuju poolest. Isas tallid on iseloomulik oma viljakate okste otstega, mis on munajad, limakas ning rooska varjundiga kollaka värvusega. Emased tallid on sageli harkja ning nõrgenenud steriilse tipuga. Kui isas tallid on umbes 5 mm pikkused, võivad emased tallid vahelduda 8 – 18 mm pikkuse vahel.

Furcellaria lumbricalis on kaks vormi: kinnituv ja lahtine.

Vetikas on kuni 2 mm läbimõõduga ja pikkuselt 300 mm pikk. Kuju poolest on vetikas kõhrelise, silindrilise, pruunikasmustad lehtedega, mis korduvalt dihhotoomselt hargnevad. Lehed on teravatipulised, mis teeb vetika ära tuntavaks palja silmaga. Kinnituvad vorm kasutab kinnitumiseks merepõhja paljuharunenud risoidide. 

Rakulisel tasandil koosneb Agarik mitmeteljelistest medulla silindrilistest rakkudest, mis on vaheldumisi risoididega ning teiste rakkudega. Sisemised rakud on elliptilised. Välised rakud on kitsad, piklikud ning asetsevad radiaalsetest ridadena.

Levikuala
Furcellaria lumbricalis on laialt levinud ning võtab enda alla enamiku Läänemerest. 

Looduslikus koosluses elab F. Lumbricalis Kassari lahes kõige suurema massina, mida kultiveeritakse tööstuslikel eesmärkidel. Vetika vähemust on märgatud Saksamaa rannikutel, kui ka Poola ja Leedu rannikutel, mis on toimunud ligikaudu 30 aasta jooksul. Viimastel aastakümnetel on vetika levikuala ligikaudu stabiilne või tõusevas olekus. 

Furcellaria lumbricalis moodustab oma monotüüpseid tihedaid niite Läänemere kesk- ja põhjaosas, kus enamik teisi mitmeaastaseid punavetikaid ei suuda madala soolsuse tõttu vastu pidada.
Agarikku esineb ka peale Läänemere kõikidel Suurbritannia ja Iirimaa rannikutel.

Kvantitatiivsed omadused
Agariku väljapüüki alustati tööstuslikul eesmärgil juba 1966. aastal Kassari lahest ning sellest ajast on ökoloogilist seisundit pidevalt jälgitud selle vetika kooslust.  

Aastal 2011 tehti uuringuid Kassari lahes punavetikavaru kohta, mille läbi selgus, et keskmiselt 68% osakaal kogu punavetikakooslusest oli Agarik.

Kasutusalad
Tegemist on Läänemeres ainsa vetikaliigiga, mida saab tööstuslikult kasutada. Tänu geelisuvate polüsahhariidide tootmisele, on kasutus võimalusi palju. Näiteks kosmeetikas, farmaatsiatööstuses, toiduainetena ning ka laborites.

Viited