Hobuste massaaž

Hobuste massaaž on massaaži praktiseerimine hobustel.

Inimestel tekib huvi hobuste massaaži vastu siis, kui nende endi ratsul on tekkinud probleeme. Kuid massaaž ei aita mitte ainult probleeme lahendada, suuresti tuleb massaaž kasuks ka paljude probleemide ennetamisel või leevendamisel. Hobuste massaaži praktiseeritakse nii sporthobustel kui ka hobihobustel. Massaaž on teraapiaks ka pärast traumasid või rehabilitatsiooni osa pärast operatsiooni.

Massaaži eesmärgiks on lihaste, liigeste, kõõluste, armkoe ja tursete lõdvendamine. Selle käigus paraneb hobuse vereringe ja lümfitegevus ning väheneb stress. Massaaž mõjutab nii lihassüsteemi rakulisi ja fatsiaalseid tasandeid kui ka kogu füsioloogilist süsteemi.

Ajalugu 
Massaaži peetakse vanimaks teraapiavormiks, mida inimkond teab. Esimesed leiud inimeste massaaži kohta on leitud Egiptusest ja ulatuvad 2330. a. eKr. Hobustele on hakatud massaaži tegema oluliselt hiljem. Teadaolevalt võib hobumassaaži algusajaks maailmas pidada 18.-19. sajandit. 

Spordi massaaži isaks peetakse 1924. aastal sündinud Jack Meagher. Ta alustas oma teekonda füsioterapeudina ning sealt edasi suundus spordi massaaži ja sealt omakorda hobuste massaaži juurde. Kaasaegne hobuste massaaž on paljuski temale tänuvõlgu.

Olles meedik Teises maailmasõja ajal, lõpetas ta Massachusettsis füsioteraapiakooli ja pärast seda pühendas ennast tööle sportlastega ning hakkas praktiseerima massaaži YMCA juures Salemis. Töötades NFL-is, arendas ta välja spordimassaaži alused. Sealt edasi jõudis ta täiesti juhuslikult hobuste massaaži juurde. 

Meagheri võib pidada hobulausujaks, ta alustas tööd võidusõiduhobustega tuginedes iseenda tunnetusele. Ta lähtus sellest, et hobune ei ole võimeline kirjeldama inimesele oma probleeme. “Hobune on suurim, tugevaim, vastupidavaim atleet maailmas, paraku ei suuda ta öelda, kust tal valus on. Sa pead selle probleemi ise üles leidma,” on öelnud Jack Meagher ise.
Ta on hoolitses hobuste eest olümpiamängudel, maailmameistrivõistlustel ja paljudel erinevatel Põhja-Ameerika hobuvõistlustel, töötades samal ajal nii hobuse kui ka džokiga.
Meagher alustas spordi- ja hobumassaaži terapeutide väljaõpetamisega Põhja-Ameerikas. 

Alates 1980. aastast on Meagher kirjutanud hulgaliselt raamatuid, näiteks "Sportsmassage", "Beating Muscle Injuries for Runners", "Beating Muscle Injuries for Horses, and Sportsmassage: A Complete Program for Increasing Performance and Endurance in Fifteen Popular Sports".

1990. aastate algusperioodil hakkas hobuste massaaži tähtsus hüppeliselt suurenema. Sellesse perioodi – 19. sajandi viimasesse kümnendisse - jääb ka hobuste massaaži jõudmine Eestisse.  

Kui massaaži põhitõed on selle aja jooksul vähe muutunud, siis arenenud on kaasaegsed ravimeetodid ja mitmekesistunud on massaaži tehnikad. Massaaž ravimeetodina on võetud laiemalt kasutusele ning sel on palju kasutusalasid.

Hobuste massaaži positiivne mõju 
Massaaž:
 vähendab lihasespasmi, lihasepingeid ja valulikkust;
 suurendab paindlikkust ja liikumisulatust;
 suurendab heaolutunnet ja väheneb stressitaset;
 suurendab sammu pikkust;
 parandab vereringet;
 parandab propriotseptsiooni;
 parandab kehahoiakut;
 parandab lihasetoonust;
parandab karvkatet;
 vähendab vigastuste tekke ohtu;
 vähendab väsimust;
 lõdvestab lihaseid;
 parandab vereringe- ja lümfisüsteemi;
 parandab immuunsussüsteemi ;
 on hea igas vanuses hobusele;
 on hea igas tegevusvaldkonnas hobusele;
 tõstab hobuse vastupidavust;
 vähendab kõõluste pinget;
 vähendab operatsioonijärgse armkoe teket;
 aitab säilitada pehmekoe elastsust;
 tasakaalustab looma psüühikat.

Vastunäidustused 
Massaaži ei tohi teha hobustele, kellel on
 innaaeg (märad);
 kasvajad;
 lihaserebendid;
 palavik;
 ägedad põletikud, haavad;
 olnud värskelt operatsioon
 tiinuse esimene kolmandik (kui siis ettevaatlikult)

Praktiseerimine

Nii nagu enamasti iga massaaži teeb inimene oma kätega, nii ka siin - massöör kasutab käsi: sõrmi, sõrmenukke, rusikaid ja küünarnukke, käelabasid. Lisaks kätele saab massaaži protseduuri läbi viia erinevate masinatega. Kasutatakse ka erinevaid vahendeid, näiteks massaažirulle, -palle, - kuulikesi. Samuti saab kasutada käepäraseid vahendeid: tennise- või golfipalle. Kasutatakse ka seadmeid, mis vibreerivad ning seeläbi lõdvestavad lihaseid. Sõltuvalt sellest, kui sügvale lihaskudedesse soovitake ulatuda, valitakse meetod. Mida sügavamale kudedesse, seda väiksema pindalaga peaks kasutatav vahend olema, kuid oluline on see, kui palju jõudu inimene või masin rakendab.  

Hobuste massaaži jaoks on loodud spetsiaalsed massaažitekid, mis aitavad jõuda rohkematesse kohtadesse ning teevad sessiooni kestuse tänu sellele lühemaks. Tekke on erinevate suuruste ja kujudega, näiteks sellised, mis käivad ainut looma turjale ning lõpetades sellistega, mis ulatuvad kaelast sabani.  

Massaaži saab kombineerida teiste teraapiatega, näiteks soojusteraapia, magnetoteraapia, reiki, füsioteraapia, mikrovooluteraapia, veeteraapia jt. 

Selleks, et hobusele massaaži teha, ei pea massaaži tegijal olema spetsiaalseid masinaid ja vahendeid. Hobuste harjamine mõjub massaažina, mis on ühteaegu nii nauditav kui ka lihasetoonust lõdvestav.

Massööriks õppimine Eestis 
Eestis on hobuste massaaži võimalik õppida Eesti Massaaži- ja Teraapiakoolis. Samuti on Järvamaa Kutsehariduskeskuses korraldatud koolitusi teemal „Hobuste massaaž ja füsioteraapia alused“.

Viited 

Hobune