Rooside haigused

Rooside haigused haigused, mis pärsivad rooside elutegevust.

Roosi tahmlaiksus 
Tõsine ning sageli esinev roosihaigus, mis võib ühe hooajaga ulatuda epideemiliste mõõtmeteni. Haiguspõhjustaks on seen Diplocarpon rosae, mis suudab üle elada ka talveperioodi. Haiguse sümptomiteks on mustad, tahma meenutavad, ning kollased laigud lehtedel. Tavaliselt saab haigus alguse pärast sooja ja niisket kevadet ning jätkub suvekuudel ja suve keskpaigaks jääb taim kõikidest lehtedest ilma. 
Haiguste ennetamiseks tuleks järgida teatuid reegleid:
 Heade sanitaartingimuste säilitamine
 Nakatunud varte ning lehtede eemaldamina ja hävitamine
 Kastmisel lehti mitte märjaks teha ning tagada taimele hea õhuringlus (piisav vahemaa teistest taimedest)

Roosi jahukaste
Jahukaste on seenhaigus, mida põhjustavad mitmed seeneliigid, kõige levinum on aga Podospaera xanthii. Haigus on kergesti tuvastatav, sest sellega kaasnevad väga iseloomulikud sümptomid – lehtedel ja vartel pulbrilised laigud, mis haiguse progresseerumisel muutuvad suuremaks ja tihedamaks. Haigus esineb sagedamini just lehtede alumisel poolel. Jahukaste haiguse soodsateks tingimusteks on madal õhuniiskus ning mõõduka temperatuuriga keskkond, neid tingimusi täidab väga hästi näiteks kasvuhoone. Patogeeni saab kontrollida keemiliste, bio-orgaaniliste meetodite ja geneetilise resistentsuse abil.

Roosi rooste 

Varasuvel, mil öised temperatuurid on madalad ning õhuniiskus on suur, tekivad esmalt lehtede alumisele poolele punakaskollakad eospadjandid, mis meenutavad rooste laike. Sügise saabudes muutuvad laigud mustadeks, ning kui taime mitte ravida, jääb haigus pärsima roosi elutegevust ka järgmisel kevadel, mille tagajärjel võib taim kukutada kõik lehed. Taime ravimiseks tuleks kõik nakatunud lehed eemaldada ja hävitada ning pihustada taimele looduslikku seenhaiguste vastast vahendit.

Viited

Roos
Taimekasvatus