Dzelzava vald

Dzelzava vald (läti keeles Dzelzavas pagasts) on vald Lätis Madona piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Sarkaņi, Indrāni ja Cesvaine vallaga ning Gulbene piirkonna Tirza, Līgo ja Jaungulbene vallaga.

Valla pindala on 123 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1267 inimest. Valla halduskeskus on Dzelzava küla. Vallamaja asub aadressil Kļavu iela 4, vallavanem on Andrejs Jankovskis.

Ajalugu 

Aastal 1935 oli Dzelzava valla pindala 59,74 km² ja seal oli 1700 elanikku. Aastal 1945 moodustati vallas Dzelzava ja Liede külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Dzelzava külanõukoguga likvideeritav Liede külanõukogu ja Virāne külanõukogust kolhoosi Tērauds alad. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Madona piirkonda.

Loodus 

Vald asub osalt Vidzeme kõrgustikul, osalt Ida-Läti madalikul. Kõrgeim koht 161,6 m asub valla kirdeosas, madalaim koht (99 m) aga Liede jõe orus. Suurim jõgi on Liede. Valda jäävad 7,6 ha suurune Bakansi järv ja Cesvaine valla piiril asuvad 6,4 ha suurune Lūši järv ning 4,72 ha suurune Väike-Virāne järv. Vallas asuvad ka Zosi soo pindalaga 495 ha ja Skuķi soo pindalaga 239 ha.

Kaitstavad objektid 

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Dzelzava mõisakompleks (park ja loss), Obzerkalnsi linnamägi, Griguļi muinaskalmed ehk Kalmemägi, Gribažase linnamägi, Bakansi järve asulakoht ja Puntūži muinaskalmed ehk Rootsi kalmistu. Kohaliku kaitse all on Strūgukalnsi keskaegne kalmistu ja Tujāni muinaskalmed. Regionaalse kaitse all on kirjanik Doku Atise elupaik.

Looduskaitse all on Rubuļi mänd, Lindese tammed, Vieglītveiderese tammed, Dzelzava mõisa allee ja üksteist nimetut põlispuud.

Asustus  

2011. aastal elas vallas 1125 lätlast, 49 venelast, 6 valgevenelast, 2 ukrainlast, 19 poolakat ja 7 leedulast. 

Vallas on järgmised külad.

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

Viited

Välislingid 

Läti vallad
Madona piirkond