Hermetia illucens

Hermetia illucens on liik kärbseid ogakärblaste sugukonnast.

Levik 

Liik on pärismaine neotroopise riikkonnas, kuid on viimaste kümnendite jooksul levinud kõigile mandritele. Liiki võib tänapäeval leida Lõuna-Euroopast, Aafrikast, Austraaliast, Aasiast ja Indoneesiast.

Kirjeldus 

Hermetia illucens'i valmikud on umbes 16 mm pikad. Nende putukate kitiinkoorik on peamiselt musta värvi ning metalse läikega. Rindmikul võib läike värvus varieeruda rohelisest siniseni, tagakehal isegi punaseni. Valmikutel on lai pea ja hästi arenenud liitsilmad. Tundlad on peast kaks korda pikemad. Liigil on kilejad tiivad, mis puhkeasendis voltuvad horisontaalses asendis tagakehale teineteise peale. Kärbestel esineb mimikri – nad on välimuselt väga sarnased herilaseliigiga Trypoxylon politum.

Elutsükkel 

Emane kärbes muneb korraga 200–700 muna. Emane muneb tavaliselt kõduneva orgaanilise aine lähedusse varjulisse kohta, kus vastsed kooruvad nelja päeva pärast. Äsjakoorunud vastsed on vähem kui 1 mm pikkused. Vaglad võivad kasvada kuni 27 mm pikkuseks ja kaaluvad 0,1–0,22 g. Vastsejärk kestab keskmiselt 22 päeva, mille järel algab eelnukujärk, mis kestab umbes 7 päeva. Madala temperatuuri või toidupuuduse korral võib vastsejärk pikeneda mitu kuud. Nukujärk kestab keskmiselt 1–2 nädalat. Suhkrust või nektarist toitudes elavad valmikud 47–73 päeva. Kui toitu pole, elavad valmikud vastsestaadiumis kogutud rasvavarude arvelt 8–10 päeva.

Keskkonnatingimused

Temperatuur  

Valmikud paarituvad 24–40 °C juures. Ligikaudu 99,6% paaritumistest toimub vahemikus 27,5–37,5 °C.

Valgus 

Tehistingimustes paaruvad kärbsed näiteks halogeenlambi valguses. Troopilistes piirkondades paaruvad valmikud tavaliselt ennelõunasel ajal. Enne ja pärast paaritumist otsivad valmikud endale varjulise koha.

Niiskus 

Kärbeste igaks elutsükliks optimaalne õhuniiskus on 70%. Substraadi olemasolu ei ole nukkumiseks vajalik, kuid see võib olla vajalik niiskuse säilitamiseks nukkumise ajal. 70% õhuniiskuse juures leiti, et nuku koorumise tõenäosus on 93%.

Kasulikkus inimestele 

Hermetia illucens pole inimestele kahjur. Erinevalt toakärbsest on Hermetia illucens'il taandarenenud suised, mis võimaldavad tarbida ainult vedelikku. Seetõttu ei taasväljuta nad söödud toiduosakesi ja seedeensüüme, nagu seda teevad toakärbsed, mis tähendab, et liik ei ole võimeline levitama haigusi.

Emased ei mune värskele inimtoidule. Nad on detritofaagid ning eelistavad muneda kõdunevale materjalile või sõnnikule.

Kasutus kompostimises ja loomasöödana 

Hermetia illucens'i vastseid kasutatakse jäätmete kompostimisel ja jäätmete muundamisel loomasöödaks. Nukke või eelnuku järgus vastseid söövad kodulinnud, kalad, sead, sisalikud, kilpkonnad ja isegi koerad. Kompostitavad jäätmed võivad koosneda nii värskest sõnnikust kui ka loomsetest ja taimsetest toidujäätmetest.

Kärbse vastsed on toidu biomassiks muundamisel väga tõhusad. Lisaks proteiinile suudavad vastsed toota ka teist väärtuslikku ressurssi – väljaheiteid ehk frassi. Kärbsevastsete frass on lõhnatu sõmerjas aine, mida saab kasutada orgaanilise väetisena.

Viited 

Kahetiivalised
Eesti võõrliigid