Erektsioon

Erektsioon (kliiniliselt peenise erektsioon või peenise paisumine) on füsioloogiline nähtus, kus peenis muutub kõvaks, laieneb ja suureneb. Peenise erektsioon on psühholoogiliste, neuraalsete, vaskulaarsete ja endokriinsete tegurite keerulise koostoime tulemus ning see on sageli seotud seksuaalse erutusega või seksuaalse atraktsiooniga, kuigi erektsioon võib olla ka spontaanne. Erekteerunud peenise kuju, nurk ja suund on meestel oluliselt erinevad.

Füsioloogiliselt põhjustab erektsiooni autonoomse närvisüsteemi parasümpaatiline jagunemine, põhjustades lämmastikoksiidi (vasodilataatori) taseme tõusu peenise trabekulaarsetes arterites ja silelihases. Arterid paisuvad, põhjustades peenise (ja vähemal määral corpus spongiosum'i) täitumise verega; samaaegselt suruvad ischiocavernosus'e ja bulbospongiosus'e lihased kokku corpora cavernosa veenid, takistades vere väljavoolu ja ringlust. Erektsioon väheneb, kui parasümpaatiline aktiivsus väheneb algtasemeni.

Peenise seisund, mis on osaliselt, kuid mitte täielikult erekteerunud, on mõnikord pooleldi erektsioon (kliiniliselt osaline paisumine); peenist, mis ei ole erekteerunud, nimetatakse tavaliselt pehmeks või pooleldi kõvaks.

Füsioloogia 

Erektsioon tekib siis, kui kaks torukujulist struktuuri, mida nimetatakse corpora cavernosa'ks, mis kulgevad peenise pikkuses, täituvad venoosse verega. See võib tuleneda mis tahes erinevatest füsioloogilistest stiimulitest, mida tuntakse ka seksuaalse stimulatsiooni ja seksuaalse erutusena. Corpus spongiosum on ühekordne torukujuline struktuur, mis asub otse corpora cavernosa all, mis sisaldab kusitit, mille kaudu uriin ja sperma liiguvad vastavalt urineerimise ja ejakulatsiooni ajal. See võib samuti kergelt verega täituda, kuid vähem kui corpora cavernosa.

Munandikott võib, kuid mitte alati, erektsiooni ajal pingestuda. Üldiselt tõmbub eesnahk automaatselt ja järk-järgult tagasi, paljastades peenisepea, kuigi mõned mehed peavad oma eesnaha käsitsi tagasi tõmbama.

Öine erektsioon 
Peenis võib magades erekteeruda.

Sotsiaal-seksuaalsed aspektid

Sotsiaalne aspekt 
Erektsioon on seksuaalse erutuse tavaline näitaja ja see on vajalik, et mees saaks seksuaalvahekorras penetreerida.

Erektsioonid on tavalised lastel ja imikutel, ning esinevad isegi enne sündi. Pärast puberteeti jõudmist esineb erektsioone palju sagedamini. Mõned valitsused ja kohtud on seksuaalse sättumuse mõõtmiseks kasutanud erektsiooni mõõtvaid peenise pletüsmograafe. Erakordset vastumeelsust erekteerunud peenise suhtes nimetatakse mõnikord medortofoobiaks.

Spontaanne või juhuslik erektsioon 

Spontaanne erektsioon, tuntud ka kui tahtmatu, juhuslik või soovimatu erektsioon, on tavaline ja meeste füsioloogia normaalne osa. Sotsiaalselt võivad sellised erektsioonid olla piinlikud, kui need toimuvad avalikult või soovimatult. Erektsioon võib toimuda spontaanselt mis tahes kellaajal, ja seda võib vajaduse korral varjata või peita, kandes liibuvat aluspesu, pikka särki või lohmakaid riideid.

Suurus 

Lõtvunud peenise pikkus ei vasta tingimata erekteerunud peenise pikkusele; mõned väiksemad peenised kasvavad palju rohkem, samas kui mõned suuremad peenised kasvavad suhteliselt vähem. Üldiselt fikseerub erekteerunud peenise suurus puberteedi kestel. Selle suurust võib kirurgiliselt suurendada, kuigi peenise pikendamine on vastuoluline ja ühe uuringu kohaselt ei olnud enamik mehi tulemustega rahul.

Mehe erekteerunud peenise keskmise suuruse väljaselgitamiseks tehti uuring, milles osales 15 521 meest. See on parim uurimistöö antud teemal, kuna peenised mõõdeti tervishoiutöötajate poolt, mitte ise. Uuringu tulemusel jõuti järeldusele, et mehe erekteerunud peenise pikkus on keskmiselt 13,12 cm (5,17 tolli) ja ümbermõõt keskmiselt 11,66 cm (4,59 tolli).

Viited 

Androloogia
Ülevaatamata tõlgetega leheküljed