Entel

Entel (sõnadest "Eesti" ja "Intel" ning laste liisulugemisest "Entel-tentel trika trei") oli 1980. aastatel Eestis valmistatud personaalarvuti, mis leidis kasutust peamiselt sides ja kutsehariduses.

Arvuti konstrueeris Jüri Malsubi juhitud aadressil Kaera 22 Tallinnas tegutsenud Eesti NSV Sideministeeriumi arvutuskeskuse Tallinna Polütehnilise Instituudi ja Tallinna Polütehnikumi haridusega entusiastide grupp (Ülo Rätsep, Rain Torn, Ahti Viiding, Reet Malsub, Tiit Kirss, Rein Bötcher jt). Enteli üksikosi valmistati kolhooside (Lääne Kalur, Lauristini-nimeline, Estron, Kaljurand) abitootmiste abiga eri otstarveteks ligi 100 eksemplari. Pärast 1987. aastat valmistati Enteli arvuteid kooperatiiv VIKO (videokompuuter) nime all.

Arvuti võimaldas vastu võtta Soome TV teletekstisaateid originaalkujul ja seega oli osa ideoloogilisest infosõjast lisaks Soome TV "helile" ja PAL plokkidele, Entel konkureeris ka universaalse kooliarvuti positsioonile koos hilisema kooliarvutiga Juku, hiljem spetsialiseeruti kutsekoolidele ja tööstuses kasutamisele.

1986. aasta lõpuks oli Enteleid mitmes kutsekoolis, ka põhines Entelil Kiievi televisiooni esimene teleteksti saatja (sai 2022. aastal raketitabamuse), Tallinna Endla telefonijaama kõnede tarifitseerimise süsteem, kaugekõnede arvestus, ühendusliinide tehniline kontroll jne. Arvutiga ühendatud videoseadmete abil juhendati Tallinna Pedagoogilises Instituudis tippsuusatajaid ja -ujujaid.

Väljatöötamine 

Töö arvuti kallal algas 1979. aastal, katseseeria Kiiev Kristall KR580IK80А Nõukogude Liidu piraatmikroprotsessori kasutamisega. Esimene Entel prototüüp valmis 1983. aastal. Prototüüp oli sel ajal samaväärne Soome Nokia valmistatud arvutiga MikroMikko1, kuid Nõukogude Liidu ja sotsialismileeri piraatkomponentide valmistamine jäi läänemaailmast maha kiirenevas tempos. 1979. aastal oli mahajäämus 5 aastat võrreldes originaal Intel 8080ga ja 1988. aastal juba 10 aastat (Intel 8086).

Kasutatud sensorklaviatuur (autor Rain Torn) väljatöötamise ajal tundmatu lahendus, originaalne oli ka teleteksti standardile vastava värvilise sümbolgraafika kuvari lahendus (Ülo Rätsep ja Ahti Viiding) . Ühtlasi võimaldas see lahendus Enteleid toota (Nõukogude Liidus Enteli arenduse hetkel polnud piraatkopeeritud kuvarikontrollerit Intel 8275).

Entel oli algusest peale disainitud modulaarsena . Sarnaselt Juku ja Tartuga konstrueeris Ahti Viiding väga lihtsa üheplaadiarvuti, mis aga jäi üksikeksemplariks. Entelis kasutatud Eurocardi-suurusele vastavad trükiplaadid olid 100x160 mm, mis oli trükiplaatide tootmise tehnoloogia täpsuse piir kolhooside abitootmises . Plaadid puuriti Kaera22 programmpingil, sest käsitsi puuritud plaatidel esines palju praaki, mis tegi häälestamise töömahukaks.

Enteli väljatöötamisel osalenud spetsialistid olid saanud eelneva töökogemuse 1971. aastast koostööst Jerevani instituudi ja katsetehasega (venekeelne lühend ERNIIMM, peainsener Armand Uutmaa, peakonstruktor Aram Geoletsjan, jt) Nairi 3 ja Nairi 4 arendustega üle Nõukogude Liidu. Meeskonda kuulusid ka hilisema Skype'i asutajad Jaan Tallinn, Priit Kasesalu, Mikk Orglaan ja Ahti Heinla, kes olid sel ajal kooliõpilased, lisaks Mati Malsub, Ivo Kirss (4. klass) ja nooremad. Skype'i autorid alustasid programmeerimist 7. klassis ning tegid aastaga Assembleris ning kohati koodis Entelile arvutimänge (vaata Skypemuseum.com). 

Arvuti kasutamise eestvedaja kutsehariduse vallas oli Uno Pilvre, kelle tegevust koos Kaera22 meeskonnaga tunnustati Moskva Rahvamajanduse Saavutuse Näitusel Enteli väljatöötamise eest medalitega. Kutseharidusse sobis Entel arvuti modulaarsuse ja ühendatavate eriseadmete hulga tõttu.

Viited

Eesti infotehnoloogia
Eesti elektroonika
Personaalarvutid