Dornier Do 335

Dornier Do 335, hüüdnimega Pfeil (saksa keeles 'nool'), oli Teise maailmasõja aegne kahe mootoriga Saksa hävituslennuk. Lennukil oli ebatavaline konstruktsioon mootoriga ees ja taga, mis tegi sellest esimese lennu ajaks kõige kiirema õhusõiduki kolbmootoriga lennukite seas.

Ajalugu 
1942. aastal võitis firma Dornier konkursi uudse konstruktsiooniga lennuki ehitamiseks. Do 335 esimene lend toimus 26. oktoobril 1943. Kui ameeriklaste väed hõivasid lennukitehase Oberpfaffenhofenis, oli 13 lennukit Do 335A juba valmis ja 15 lennukit koostamisel.

Lennuki kabiinis oli katapultiste, sihik "Revi"C12/D, raadiokompass FuG 16ZY R/T, raadiojaamad FuG 25a ja FuG 125a.

Septembris 1944 oli formeeritud spetsiaalne väeüksus Erprobungskommando 335, mille eesmärgiks oli Do 335 katsetamine sõja tingimustes. Väeüksuses olid mitu Do 335A-0 ja võib-olla A-1. Pilootide eesmärk oli taktika väljatöötamine lennuki kasutamiseks püüdurlennukina, kiirpommitajana (schnellbomber) ja luurelennukina. Jaokomandör oli kapten Alifon Majer.

Mudelid 
Ehitatud:

Do 335 A-0: 10 prototüüplennukit

Do 335 A-1: Ühekohaline püüdurlennuk-pommitaja

Planeeritud:

Do 335 A-2: Ühekohaline püüdurlennuk-pommitaja uue relvasüsteemiga, pikemate tiibadega ja uute mootoritega.

Do 335 A-3: Do 335 A-1 ehitatud ühekohaline luurelennuk

Do 335 A-4: Ühekohaline luurelennuk väiksema kaameraga kui olid A-3

Do 335 A-5: Ühekohaline öine püüdurlennuk, hiljem öine ja halva ilma tingimustes lendav püüdurlennuk DB603L mootoriga

Do 335 A-6: Kahekohaline öine püüdurlennuk

Do 335 A-7: A-6 pikemate tiibadega

Do 335 A-8: A-4 pikemate tiibadega

Do 335 A-9: A-4 pikemate tiibadega, DB603L mootoriga ja konstantse õhurõhuga kabiiniga

Do 335 B-1: Loobuti ehitamisest

Do 335 B-2: Ühekohaline pommitaja, 2 MK 103 tiibadega ja 2 paagiga, kumbki 300 l.

Do 335 B-3: parendatud B-1 pikemate tiibadega

Do 335 B-4: parendatud B-1 pikemate tiibadega ja mootoriga DB603L

Do 335 B-6: öine püüdurlennuk

Do 335 B-12: Kahekohaline treeninglennuk 

Do 435: Do 335 uue disainiga, pikemate tiibadega. On olemas informatsioon, et 1945. aastal oli Do 435 Lowenthalis

Do 535: He 535, Do P254 disain anti üle Heinkelile oktoobris 1944 koos reaktiivmootoriga

Do 635: nimetatakse ka Junkers 635 või Do 335Z

Do P 256: öine püüdurlennuk kahe turboreaktiivmootoriga HeS 011

Säilinud eksemplar 
Tänaseks on säilinud ainult üks eksemplar Do 335 A-0 konstruktsiooninumbriga (Werknummer) 240102 ja tehase raadiotunnuskoodiga (Stammkennzeichen) VG+PH. Lennuk ehitati 16. aprillil 1945 Dornieri tehases Oberpfaffenhofenis Baieris ja hõivati liitlasvägede poolt sealsamas 22. aprillil 1945.

Pärast restaureerimist võttis lennuk osa õhušõust Hannoveris Saksamaal 1.–9. mail 1976. Pärast seda paigutati lennuk muuseumisse Münchenis, kus ta oli aastani 1988. Seejärel saadeti lennuk tagasi Silver Hilli Marylandis.

Tehnilised näitajad 

Meeskond: 1

Pikkus: 13,83 m

Kõrgus: 5 m

Tiivaulatus: 13,8 m

Tiivapind: 37,3 m²

Tühimass: 7266 kg

Täismass: 9600 kg

Mootor: 2 × DB-603E 

Relvastus: 1 × 30 mm kahur MK-103 ja 2 × 20 mm kahur MG-151 

Maksimaalne kiirus: 758 km/h

Tegevusraadius: 2050 km

Lennulagi: 11 400 m

Viited 

Saksamaa lennukid
Saksa sõjalennukid
Saksa relvastus Teises maailmasõjas