Philippos II Philoromaios

Philippos II Philoromaios Barypous (kreeka keeles Φίλιππος ὁ Φιλορωμαῖος, ′roomlaste armastaja′, ja Βαρύπους, ′raskejalgne′) (u 95−pärast 56 eKr) oli viimane Seleukiidide soost kuningas (65−63 eKr).

Elulugu
Ta sündis kuningas Philippos I Philadelphose pojana; ema nimi ei ole teada. Pärast isa surma elas Kiliikias. Tema sugulase Antiochos XIII Asiatikose valitsusajal veensid Antiookia pagulased teda võimu haarama. Ta otsis kontakte araablaste hõimupealiku Aziziga ja tõusis tema sõltlasena 65. aastal eKr troonile. Juba järgmisel aastal muutis Pompeius Süüria Rooma provintsiks ja Seleukiidide riik leidis oma lõpu. Philippose kohta on viimaseid teateid aastast 56 eKr, mil teda kutsuti Egiptuse kuningaks − teda peeti Egiptuse printsessi Bereniike IV tulevaseks abikaasaks −, kuid selle plaani nurjas Süüria prokonsul Aulus Gabinius, kes ei lubanud tal Egiptusesse minna. Tema edasine elukäik on teadmata, ehkki mõnedel andmetel andis Gabinius käsu ta mõrvata.

Philippos oli Seleukos V Philometori kõrval ainus Seleukiidide dünastia valitseja, kes ei müntinud oma raha. Ilmselt viitab see sellele, et tema valduses ei olnud ühtegi linna, kus asus mündikoda.

Vaata ka
Seleukiidide riik

Kirjandus
Bevan, Edwyn Robert. The House of Seleucus. Vol. II. London: Edward Arnold, 1902. Lk 266-8 .

Välislingid 
Philippos II Philormaiose eluloolised andmed

Seleukiidid