Tuumaenergia Ukrainas

Ukrainas töötab Volõõnias ja Lõuna-Ukrainas neli tuumaelektrijaama 15 reaktoriga. Kogu paigaldatud tuumaenergia võimsus on üle 13 GWe, olles 2020. aastal maailmas 7. kohal. Ukraina riigiettevõte Energoatom haldab Ukrainas kõiki nelja aktiivset tuumaelektrijaama. 2019. aastal varustas tuumaenergia üle 20% Ukraina energiast.

2021. aastal tootsid Ukraina tuumareaktorid 81 TWh – üle 55% kogu elektritoodangust, mis on maailmas suuruselt teine, jäädes maha ainult Prantsusmaale. Ukrainas asub Euroopa suurim tuumaelektrijaam Zaporižžja tuumaelektrijaam.

1986. aasta Tšornobõli katastroof Põhja-Ukrainas oli seni maailma raskeim tuumaõnnetus.

Donbassi sõja tingitud söepuudus Ukraina söeküttel töötavates elektrijaamades ja Zaporižžja tuumaelektrijaama kuuest reaktorist ühe seiskumine põhjustas 2014. aasta detsembris elektrikatkestusi kogu riigis. Vene-Ukraina sõja tõttu on tuumaelektrijaam kannatada saanud.

Ülevaade

Ukraina toetub suurel määral tuumaenergiale. Ukrainas asub Euroopa suurim tuumaelektrijaam Zaporižžja tuumaelektrijaam. 2006. aastal plaanis valitsus ehitada aastaks 2030 11 uut reaktorit, mis peaaegu kahekordistaks praeguse tuumaenergia võimsuse. Ukraina elektrisektor on installeeritud võimsuse poolest maailmas kaheteistkümnendal kohal, oma 54 gigavatti (GW).  Taastuvenergial on elektritoodangus endiselt väga tagasihoidlik roll; 2005. aastal kaeti energiatootmine järgmistest allikatest: tuumaenergia (47%), soojusenergia (45%), hüdroelektrienergia ja muu (8%).

Nõukogude päritolu ajalugu

Tšornobõli katastroof oli tuumaõnnetus, mis leidis aset 26. aprillil 1986 Ukraina Nõukogude Sotsialistlikus Vabariigis Tšornobõli tuumaelektrijaamas. Plahvatus ja tulekahju paiskasid atmosfääri suures koguses radioaktiivset saastet, mis levis üle suure osa NSV Liidu lääneosast ja Euroopast. Seda peetakse ajaloo halvimaks tuumaelektrijaama õnnetuseks ja see on üks kahest rahvusvaheline tuumaintsidentide skaalal 7. taseme sündmusest (teine on Fukushima Daiichi tuumakatastroof). Võitlus saaste ohjeldamiseks ja suurema katastroofi ärahoidmiseks hõlmas lõpuks üle 500 000 töötaja ja läks maksma hinnanguliselt 18 miljardit rubla, halvades Nõukogude majanduse.

Varem sai Ukraina oma tuumakütuse eranditult Venemaalt Venemaa ettevõtte TVEL kaudu. Alates 2008. aastast saab riik tuumakütust ka Westinghouse'ilt. Alates 2014. aastast kasvas Westinghouse'i osa impordist 2016. aastal enam kui 30%ni, kuna pärast Krimmi okupeerimist sai igasugune majanduslik seos Venemaaga tugevat sotsiaalset halvakspanu. 2018. aastal pikendati Westinghouse'i lepingut VVER kütuse tarnimiseks 2025. aastani. Õli ja maagaas annavad ülejäänud riigi energiast.

Hiljutine uuendus ja ümberkujundamine
Energoatom alustas 2011. aastal projekti, mille eesmärk on viia ohutus vastavusse rahvusvaheliste standarditega, mille maksumus on hinnanguliselt 1,8 miljardit dollarit ning mille lõpptähtaeg on 2017. 2015. aastal lükati valmimistähtaeg rahastamisviivituste tõttu edasi aastasse 2020. 2015. aastal esitasid mõned valitsusasutused Energoatomi vastu korruptsioonisüüdistused, mille muret väljendas peaminister Arseni Jatsenjuk. 2016. aasta märtsis külmutasid Ukraina kohtud Energoatomi varad ja pangakontod väidetavalt tasumata võlgade tõttu; Energoatom kaebas otsuse edasi, kuid külmutatud rahalised vahendid tõid kaasa lepingurikkumisi. Pangakontod vabastati 2016. aasta juunis.

2018. aasta veebruaris eraldas Ukraina USA-st 250 miljoni dollari suuruse raha kasutatud tuumkütuse hoidla ehitamiseks, mis väldib vajadust tarnida kasutatud tuumkütust Venemaale.

Energoatom väitis 2018. aastal, et elektrihinnad on uue tuumakütuse kulude katmiseks liiga madalad ja kutsus üles hinda tõstma.

2008. aastal võitis Westinghouse Electric Company viieaastase lepingu tuumkütuse müümiseks kolmele Ukraina reaktorile alates 2011. aastast. Pärast Euromaidani kehtestas toonane president Viktor Janukovitš 28. jaanuarist kuni 6. märtsini 2014 keelu Rosatomi tuumakütuse tarnimiseks Euroopasse Ukraina kaudu. 2016. aastaks oli Venemaa osakaal langenud 55 protsendini, Westinghouse tarnis tuumakütust kuuele Ukraina VVER-1000 tuumareaktorile. Pärast Venemaa poolt Krimmi annekteerimist 2014. aasta aprillis pikendasid Energoatom ja Westinghouse kütusetarnelepingut 2020. aastani.

2019. aastal sõlmisid Energoatom ja Turboatom viieaastase lepingu mitmete Ukraina tuumaelektrijaamade kondensaatorite ja turbiinide moderniseerimiseks.

4. detsembril 2019 nimetas Ukraina valitsus Energoatomi juhi kohusetäitjaks Pavlo Pavlõšõni. Energoatom arutas 2020. aasta jaanuaris Ukraina parlamendi tuumaenergia ja tuumaohutuse allkomisjoni esimehega kaheksat seadusandlikku eelnõu, mille eesmärk on täita rahvusvahelisi kohustusi ja standardeid ning Energoatomi finantsstabiilsust.

Energoatom ja Westinghouse allkirjastasid 2021. aasta augustis lepingu Westinghouse AP1000 reaktorite ehitamiseks, et asendada Hmelnitski elektrijaamas pooleliolevad plokid.

2022
24. veebruaril 2022 katkes Ukraina elektrivõrk Nõukogude-järgsest IPS/UPS-võrgust enne sünkroniseerimist Mandri-Euroopa sünkroonvõrguga, mis saavutati 16. märtsil.

2022. aasta märtsis võtsid Vene väed Zaporižžja tuumaelektrijaama oma kontrolli alla. See jätkab tööd ja andmete edastamist, sealhulgas kaugseiresüsteemist, Rahvusvahelisele aatomienergia agentuurile. IAEA peadirektor Rafael Grossi ütles 6. juunil, et tuumajaama okupeerimisel Venemaa poolt on tuumaohutuse ja -julgeoleku seitsmest asendamatust sambast vähemalt viis ohtu sattunud, ja pärast augustis toimunud rünnakuid, et kõiki seitset on rikutud. 2022. aasta Venemaa sõja tõttu Ukraina vastu on tuumaelektrijaam kannatada saanud.

Uraani kaevandamine
2005. aastal oli riigi saldokontol 17 hoiust. Neist kolm olid Vatutine, Central ja Michurinske arendamisel, samal ajal kui Novokostjantõnivis ehitati maagi rikastamise tehas. Maardlate arv on ammendatud (st Devladove, Žovtoritšenske, Peršotravneve, Bratske).

Aktivistid on pikka aega hoiatanud "Dnipro keemiatehase" kohta Kamjanskes, mis on nõukogudeaegne uraanitöötlemisrajatis, mis koosneb tööstushoonetest, uraanijäätmeid sisaldavatest seadmetest ja suurtest prügilatest, kus hoiti aherainet. Käitisest on dokumenteeritud väikesemahulisi pinnase-, vee- ja tolmulekkeid, kuid peale perimeetri kindlustamise ei ole tehase nõuetekohaseks kindlustamiseks palju tehtud.

Reaktorite loetelu
Kõik Ukraina RBMK reaktorid (reaktori tüüp, mis olid 1986. aasta Tšornobõli katastroofis) asusid Tšornobõli tuumaelektrijaamas. Kõik sealsed reaktorid on suletud, jättes riiki tööle vaid palju turvalisemad VVER reaktorid. Kolm loetletud reaktorit ehitati taasiseseisvumisjärgses Ukrainas, esimene neist ehitati 1995. aastal; ülejäänud kuusteist reaktorit pärandas riik Nõukogude Liidult.

Aktiivsed elektrijaamad

Uurimisreaktorid

Lõpetamata ja suletud tehased

Viited

Välislingid
 World-nuclear.org
 Tuumaelektrireaktorid