Baieri Riigiooper

Baieri Riigiooper (Bayerische Staatsoper) on üks Saksamaa juhtivaid ooperiteatreid, mis asub Müncheni vanalinnas aadressil Max-Joseph-Platz 2.

Ajalugu 

Müncheni ooperielu algas 1653. aastal, kui alustas tegevust esimene ooperiteater Opernhaus am Salvatorplatz, mille Savoia printsess Enrichetta Adelaide Maria muutis õukonnaooperiteatriks. Esimene seal etendatud ooper oli Giovanni Battista Maccioni "L' arpa festante". Alates 1715. aastast tegutses teatris kapellmeistrina Pietro Torri, kelle ülesandeks oli komponeerida õukonna meelelahutuseks iga aasta uus ooper ja rida muid muusikateoseid. Troonipärija Karl Albrechti ja Austria keisri tütre Maria Amalia pulmapidustuste puhul tehti talle ülesandeks kirjutada ooper "Adelaide", mis kanti ette 18. oktoobril 1722. 1728. aastal laulis õukonnateatris Pietro Torri ooperis "Nicomede" Münchenis viibinud kuulus kastraat Farinelli. Ta esines seal veelkord 1729. aastal koos Itaalia metsosoprani Faustina Bordoniga Pietro Torri uues ooperi "Edippo" nimiosas.

12. oktoobril 1753 avati peamiselt Itaalia oopereid ette kandva teatrina Rezitedenztheatre või Cuvilliés Theatre Giovanni Fernandini ooperiga "Catone in Utica". 29. jaanuaril 1775 esitati kuurvürst Maximilian III kohalviibimisel 19-aastase Wolfgang Amadeus Mozarti koomiline ooper "La finta giardiniera". 1781. aastal kandis sama trupp esimesena ette Mozarti "Idomeneo, re di Creta". Salvatorplatzil asuvat ooperimaja kasutati uue teatrimaja kõrval ainult laulumängude, ballettide ja hiljem näidendite ettekandmiseks ja suleti hoopis 1799. aastal. 

1811–1817. aastal ehitati kuningas Maximilian I Josephi soovil trupile Karl von Fischeri projekti järgi uus suur uusklassitsistlik teatrimaja Königliches Hof- und Nationaltheater (2100 kohta). Ehitustööd olid vahepeal katkenud finantsprobleemide tõttu ning 1817. aastal hävitas tulekahju ka osa valmivast hoonest. Avaetenduseks oli 12. oktoobril 1818 Ferdinand Fränzli ooper "Die Weihe".

Järjekordne tulekahju hävitas ooperimaja vundamendini 14. jaanuaril 1823. Etendus algas selle teisipäeva õhtul kell 18 Étienne-Nicolas Méhuli koomilise ooperi "Die beyden Füchse" esitamisega. Etenduse ajal süttis dekoratsioon. Kuna kustutusvesi oli jäätunud, lasi etendusel koos kroonprints Ludwigiga viibinud kuningas Maximilian I Joseph konfiskeerida lähedal asuva Hofbräuhausi õllevaadid ja käskis õllega tulekahi kustuda. Hoonet õlu ei päästnud, kuid takistas tule levimist teistele majadele. Müncheni elanike initsiatiivil seati raha kogumiseks sisse spetsiaalne õllemaks ning kultuuritempel taastati kahe aastaga. Arhitekt Leo von Klenze lisas algsele projektile sammastega fassaadi, kuid see jäi realiseerimata. Tulemuseks oli iseloomulik neljakandiline fassaad kahekordse viiluga. 2. jaanuaril 1825 avati teater uuesti.

Head aastad 

Aastatel 1825–1848 kujunes trupp Hofoperi nime all tänu keiser Ludwig I toetusele üheks Saksamaa võimekamaks ooperikollektiiviks. 1864–1886. aastal valitsenud Ludwig II eestvedamisel algas Richard Wagneri ajastu. Seda tähistasid maestro nelja ooperi maailma esiettekanded selles teatris: "Tristan und Isolde" (1865), "Die Meistersinger von Nürnberg" (1868), "Das Rheingold" (1869) ja "Die Walküre" (1870). Münchenist pärit Richard Strauss tõusis Mozarti ja Wagneri kõrval tähtsuselt kolmandaks heliloojaks, kelle teoseid alates 1905. aastast selles teatris regulaarselt esitatakse. Richard Straussi loomingust on seal olnud esiettekandel "Friedentag" (1938), "Verklungene Feste" (1941) ja "Capriccio" (1942).

18. jaanuaril 1885 kasutati teatris esimest korda elektrivalgust firma Deutschen Edison-Gesellschaft für angewandte Elektricität (hiljem AEG) poolt sisseseatuna. See oli toona Saksamaa suurim valgustussüsteem kuue Edisoni dünamoga, mida käitasid kolm aurumasinat kokku 350 hobujõuga ja süttisid 2500 Edisoni lambipirni, mille valgusvõimsus oli 40 000 küünalt. Esimene ooper, mida elektrivalgel selles teatris esitati, oli Victor Nessleri "Der Trompeter von Säkkingen". 

Müncheni teater on läbi aegade olnud ka Franz von Perfalli poolt 1875. aastal algatatud suviste ooperifestivalide korraldajaks. Alates 1901. aastast on need Hermann Zumpe initsiatiivil olnud rahvusvahelised ja toimuvad tavaliselt juunis-juulis, vahel ka augusti esimestel nädalatel. 1913–1922. aastal oli trupi muusikaline juht Bruno Walter, kelle initsiatiivil mängiti uute üritajate Franz Schrekeri, Erich Wolfgang Korngoldi ja Max von Schillingsi teoseid. 1922. aastal võeti Hofoperi asemel kasutusele praegune nimi, millega tagati ka osaline munitsipaalne finantseerimine.

Teater pärast ilmasõda  

Suursugune teatrimaja hävis täielikult 2. ja 3.oktoobri 1943 liitlasvägede pommirünnaku ajal. Senisest rikkalikust interjöörist ega ka dekoratsiooni- ja kostüümilaost ei säilinud praktiliselt midagi. Alles 1958. aastal asuti hoone rekonstrueerimisele Gerhard Graubneri projekti järgi, mis nägi ette väiksemat vaatesaali (1500 iste- ja 300 seisukohta), kuid suuremat lava. Teater sai ka omal ajal arhitekt Leo von Klenze projekteeritud suursuguse sammastega fassaadi ja avara fuajee. Teater avati 21. novembril 1963 Richard Straussi "Die Frau ohne Schatteni" ("Varjuta naine") etendusega.

Tänapäeval pakub repertuaariteatrina tegutsev Baieri Riigiooper (Bayerische Staatsoper) koos Baieri Riigiorkestri (Bayerische Staatsorchester) ja Baieri Riikliku Balletiga (Bayerische Staatsballett) ligi 350 ooperi- ja balletietendust aastas. Hooaeg kestab septembrist juuni lõpuni. Teatri püsirepertuaaris on domineerinud Richard Wagneri ja Richard Straussi ooperid. Kui Sir Peter Jonas sai peadirektoriks 1993. aastal, olles esimene Briti kodanik taolises ametis mistahes suuremas saksakeelses ooperiteatris, laiendas ta tunduvalt teatri konservatiivset repertuaari klassikaliste ooperite esitamise kõrval barokkooperite ja modernsete lavastuste suunas. Alates 2021. aastast juhib teatrit Serge Dorny. 2014. aastal pälvis Baieri Riigiooper ajakirja Opernwelt aasta ooperiteatri austava nimetuse (Opernhaus des Jahres).

Seal on alates teatri sõjajärgsest eksisteerimisest laulnud terve plejaad Saksamaal hästi tuntud ning ka rahvusvahelise mainega soliste. Baieri Riigiooperis on esinenud Theo Adam, Thomas Allen, Francisco Araiza, Sári Barabás, Lisa della Casa, Brigitte Fassbaender, Ingeborg Hallstein, Hans Hotter, Jonas Kaufmann, Benno Kusche, Erika Köth, Kurt Moll, Lucia Popp, Anneliese Rothenberger, Hermann Prey, Julia Varady, Fritz Wunderlich, Roberto Alagna, Diana Damrau, Anja Kampe, Elīna Garanča, Ramon Vargas, Vesselina Kassarova jt.

Eesti ooperisolistidest on Müncheni esindusooperis laulnud Ain Anger ja Mirjam Mesak. Hubert Aumere oli 1943. aastal seal kontsertmeistriks. Aivo Välja on dirigeerinud balletietendusi.

Muusikajuhid 
 Franz Lachner (1836–1867)
 Hans von Bülow (1864–1869)
 Franz Wüllner (1870–1877)
 Hermann Levi (1872–1896)
 Richard Strauss (1894–1896)
 Max Erdmannsdörfer (1896–1898)
 Bernhard Stavenhagen (1898–1902)
 Hermann Zumpe (1901–1903)
 Felix Mottl (1904–1911)
 Bruno Walter (1913–1922)
 Hans Knappertsbusch (1922–1935)
 Clemens Krauss (1937–1944)
 Hans Knappertsbusch (1945)
 Sir Georg Solti (1946–1952)
 Rudolf Kempe (1952–1954)
 Ferenc Fricsay (1956–1958)
 Joseph Keilberth (1959–1968)
 Wolfgang Sawallisch (1971–1992)
 Peter Schneider (1992–1998)
 Zubin Mehta (1998–2006)
 Kent Nagano (2006–2013)
 Kirill Petrenko (2013–2021)
 Vladimir Jurowski (2021–)

Maailma esiettekanded  

Aastatel 1753–2020 on Bayerische Staatsoperis ning tema eelkäijates ja partnerteatrites Residenztheater, Opernhaus am Salvatorplatz, Prinzregententheater ja Cuvilliés-Theater olnud esiettekandel 55 ooperit: 
 1753 – Catone in Utica, Giovanni Ferrandini 
 1775 – La finta giardiniera, Wolfgang Amadeus Mozart
 1781 – Idomeneo, Wolfgang Amadeus Mozart
 1782 – Semiramide, Antonio Salieri 
 1807 – Iphigenie in Aulis, Franz Danzi
 1811 – Abu Hassan, Carl Maria von Weber
 1812 – Jephthas Gelübde, Giacomo Meyerbeer
 1817 – Gli amori di Teolinda, Giacomo Meyerbeer 
 1849 – Benvenuto Cellini, Franz Lachner
 1865 – Tristan und Isolde, Richard Wagner
 1868 – Die Meistersinger von Nürnberg, Richard Wagner
 1869 – Das Rheingold, Richard Wagner
 1870 – Die Walküre, Richard Wagner
 1872 – Leyer und Schwert oder Theodor Körner, Wendelin Weißheimer
 1888 – Die Feen, Richard Wagner
 1897 – Königskinder, Engelbert Humperdinck
 1897 – Sarema, Alexander von Zemlinsky 
 1899 – Der Bärenhäuter, Siegfried Wagner
 1903 – Le donne curiose, Ermanno Wolf-Ferrari
 1906 – I quattro rusteghi, Ermanno Wolf-Ferrari
 1906 – Das Christ-Elflein, Hans Pfitzner
 1909 – Il segreto di Susanna, Ermanno Wolf-Ferrari
 1916 – Der Ring des Polykrates, Erich Wolfgang Korngold
 1916 – Violanta, Erich Wolfgang Korngold
 1917 – Palestrina, Hans Pfitzner
 1920 – Die Vögel, Walter Braunfels
 1924 – Don Gil de las calzas verdes, Walter Braunfels
 1931 – Das Herz, Hans Pfitzner
 1938 – Friedenstag, Richard Strauss 
 1939 – Der Mond, Carl Orff
 1942 – Capriccio, Richard Strauss
 1956 – Don Juan de Manara, Henri Tomasi
 1957 – Die Harmonie der Welt, Paul Hindemith
 1963 – Die Verlobung in San Domingo, Werner Egk 
 1972 – Sim Tjong, Yun I-sang
 1978 – Lear, Aribert Reimann 
 1981 – Lou Salomé, Giuseppe Sinopoli
 1985 – Le Roi Bérenger, Heinrich Sutermeister
 1985 – Night, Lorenzo Ferrero
 1986 – Belshazar, Volker David Kirchner
 1986 – Troades,Aribert Reimann
 1991 – Ubu Rex, Krzysztof Penderecki 
 1996 – Schlachthof 5, Hans-Jürgen von Bose
 1997 – Venus und Adonis, Hans Werner Henze 
 1998 – Was ihr wollt, Manfred Trojahn
 2000 – KANON für geschlossene Gesellschaft, Ruedi Häusermann
 2000 – Bernarda Albas Haus, Aribert Reimann
 2002 – K.Projekt 12 / 14, Hans-Jürgen von Bose
 2003 – Das Gesicht im Spiegel, Jörg Widmann
 2006 – Das Gehege, Wolfgang Rihm
 2007 – Alice in Wonderland, Chin Un-suk 
 2010 – Die Tragödie des Teufels, Péter Eötvös 
 2012 – Babylon, Jörg Widmann
 2016 – South Pole, Miroslav Srnka
 2020 – 7 Deaths of Maria Callas, Marina Abramović

Allikad 
 Thierry Beauvert. Opera Houses of the World , New York, 1995
 Bayerische Staatsoperi koduleht (staatsoper.de)
 Tiit Made. Ooperimaailm I köide, Tallinn, 2012

Ooperiteatrid
München