Retseptiravimite seireprogramm

Retseptiravimite seireporgramm (PDMP) on analüüsi -ja seireprogramm, mis on loodud Ameerika Ühendriikides eesmärgiga, et ravimiretseptide väljastajad saaksid tuvastada efektiivsemalt depressantide – opiaatide ja opioidide – suurenevat kuritarvitamist ning peatada ebaseaduslike retseptiravimite levikut. Depressantide olulisimad esindajad on opioidid (kunstlikult valmistatud sünteetilised ühendid) ja opiaadid (looduslikul teel saadud oopiumiühendid).

PDMP jälgib väljastatud ravimeid, mis sisaldavad kohustusliku riikliku kontrolli all hoitavaid ohtlikke aineid (CDS). PDMP eesmärk on abistada meditsiini-, farmaatsia- ja rahvatervise spetsialiste retseptiravimite kuritarvitamise tuvastamisel ja ärahoidmisel. Samuti edendatakse retseptiandmete tasakaalustatud kasutamist, mis säilitab tervishoiuteenuse osutajate kutsepraktika ja seadusliku juurdepääsu optimaalsele medikamentoossele ravile.

Programmi eesmärgid
Enamik tervishoiutöötajaid toetab PMP-sid (retseptiravimite seireprogramme), mis kavatsevad abistada meditsiinitöötajaid, apteekreid, keemikuid ja õiguskaitseorganeid. Koostöö toetab kontrollitavate ainete seaduslikku meditsiinilist kasutamist, piirates samas nende kuritarvitamist ja levikut. Kontrollitavaid aineid väljastavad apteegid ja väljakirjutajad peavad tavaliselt registreeruma oma riigi PMP-des ja teatama väljastamisest elektroonilises sidusandmebaasis. Mõni apteegi tarkvara saab neid aruandeid automaatselt saata mitmesse osariiki. PDMP lühend tuleneb sõnadest: "A prescription drug monitoring program".
Retseptiravimite seireprogrammid (PDMP-d) on tõhusad õiguskaitseorganitele narkootikumide leviku uurimiseks kuluva aja vähendamisel, retseptide leebe väljakirjutamise käitumise muutmisel, arstidelt retseptiravimite ostmise vähendamisel ja üldise retseptiravimite kuritarvitamise vähendamisel. Retseptiravimite seireprogrammi tõhususe hindamisel tuleks arvestada ka PDMP võimalike soovimatute tagajärgedega, milleks võib olla näiteks piirata ravimite kasutamist seaduslikuks kasutamiseks või suunata uimastite levitamisega seotud tegevused üle piiri naaberriikidesse. Eksperdid arvavad, et PDMP tõhusust saab parandada, suurendades andmete ajakohasust, täielikkust, järjepidevust ja juurdepääsetavust.

Mis on PDMP (retseptiravimite seireprogramm)?
Haiguste tõrje ja ennetamise keskuste andmetel on retseptiravimite seireprogramm (PDMP) digitaalne andmebaas, mis jälgib ja registreerib kontrollitavate ainete retsepte. PDMP-d võimaldavad tervishoiuteenuste osutajatel enne kontrollitava aine väljakirjutamist patsiendile, uurida oma riigi andmebaasidest patsiendile väljastatud retseptide kohta. Kui tervishoiutöötaja väljastab patsiendile kontrollitavat ainet, peavad nad sisestama patsiendi retsepti andmed riigi PDMP-sse. See vähendab patsiendi võimalust saada mitut opioidi või kontrollitava aine retsepti rohkem, kui patsiendile või kui seadusega ettenähtud korras.

Vastavalt Ameerika Haiguste tõrje ja ennetamise keskuse (CDC) andmetele on peamiseks äkk- ja juhusliku surma põhjuseks narkootikumide üledoos, täpsemalt erinevate opiaatide ja opioidide (fentanüül, tramadool, oksükodoon, metadoon jt) üledoos. Sünteetilised opioidid, sealhulgas fentanüül, on nüüd Ameerika Ühendriikides kõige levinumad narkootikumi üledoosi tagajärjel surma põhjustajatest. 2017. aastal oli fentanüül seotud 59,8 protsendi opioididega seotud surmajuhtumitest, 2010. aastal aga oli see veel vaid 14,3 protsenti, sellepärast nimetatakse seda tõusutrendi opioidikriisiks või opioidiepideemiaks Opioidiepideemiat on kirjeldatud kui ainulaadset ameeriklaste probleemi, kus ainuüksi retseptide määr on 40 protsenti kõrgem kui teistes arenenud riikides, näiteks Kanadas ja Saksamaal. See on muutnud selle üheks tõsisemaks narkokriisiks Ameerika ajaloos, põhjustades igal aastal rohkem surmajuhtumeid kui autoõnnetused või relvad ning jättes paljud sõltlaste lapsed orvuks. Selle tulemusel hakkas valitsus tegema kitsendusi proviisoritele ja arstidele, kes kirjutasid välja liiga palju opioidseid valuvaigisteid.

2016. aasta uuring näitas, et retsepti alusel väljastatud opioidide üledoseerimise, kuritarvitamise ja sõltuvusega seotud kulud olid Ameerika Ühendriikides 2013. aastal umbes 78,5 miljardit dollarit, millest suurema osa moodustasid tervishoiu ja kriminaalõiguse kulutused seoses opioidiepideemiaga. Aastaks 2015 oli epideemia süvenenud ning üledoseerimise ja surmajuhtumite arv oli juba kahekordistunud. Valge Maja teatas 20. novembril 2017, et ainuüksi 2015. aastal maksis opioidiepideemia USA-le hinnanguliselt 504 miljardit dollarit.

Kellel on juurdepääs PDMP-dele? 
Juurdepääs PDMP-le sõltub vastava riigi seadustest. Kui enamik osariike annab PDMP-le juurdepääsu patsientide PDMP-aruannete kogumiseks apteekritele ja praktikutele, lubavad mõned riigid ka riiklikele PDMP-dele juurdepääsu reguleerivatele nõukogudele, õiguskaitseorganitele, osariikide Medicaidi programmidele ja meditsiiniekspertidele. Igal täiendaval üksusel on juurdepääs PDMP-le konkreetsel eesmärgil, mis vastab nende töö nõuetele.

Ameerika Ühendriigid ja kohalikud omavalitsused 
Opioidiepideemiale Ameerikas kaasa aidanud tervishoiuteenuste osutajate suurenevale opioidide väljakirjutamise määrale hakkasid USA osariigid vastu võtma seadusi kõrge riskiga ravimite väljakirjutamise tavade lämmatamiseks (näiteks opioidide suurte annuste määramine või opioidide pikaajaline väljakirjutamine). Need uued seadused jagunesid peamiselt ühte järgmisest 4 kategooriast:

 Retseptiravimite jälgimise programmi (PDMP) registreerimise seadused: väljakirjutajad peavad registreeruma oma osariigi PDMP-sse – elektroonilisse andmebaasi, mis sisaldab kõigi patsientide kontrollitavate ainete retseptide registrit
 PDMP päringu seadused: väljakirjutajad peavad enne opioidi väljakirjutamist kontrollima PDMP-d
 Opioide määrava korgi seadused: opioidide retseptid ei tohi ületada määratud annuseid ega kestust
 "Ravimiveski" seadused: valukliinikud on tihedalt reguleeritud ja jälgitavad, et minimeerida opioidide väljakirjutamist mittemeditsiinilises plaanis.

Opioide sisaldavad legaalsed retseptiravimid

Ravimitööstuses (farmakoloogia, farmaatsia) kasutatakse tootenimesid Percocet, Vicodin, Tramadol Lannacher, OxyContin. Nende meditsiiniline päritolu viib arusaamani, et nad on tänavaravimitest ohutumad, kuid nende tugevus muudab nad väga ohtlikuks ja sõltuvust tekitavaks. Aastaks 2012 oli fentanüülist (tootenimi: Duragesic, Actiq, Fentora jne) muutunud kõige levinumaks sünteetiliseks opioidiks valu leevendamisel. Fentanüül on 80–100 korda tugevam kui morfiin ja 40–50 korda tugevam kui farmatseutilise kvaliteediga, 100 protsenti puhas heroiin. Juhuslik kontakt isegi kasutatud fentanüüliplaastriga võib väikelapse tappa.

Nende retseptiravimite tekitatav eufooria muudab nad väga sõltuvust tekitavaks ja neid kuritarvitatakse laialdaselt. CDC on selle ametlikult epideemiaks kuulutanud. See epideemia mõjutab igasuguse sotsiaalmajandusliku taustaga ja geograafilise päritoluga inimesi, olenemata soost, rassist või vanusest.

Suurenev opioidiepideemia

Selle epideemiaga võitlemiseks on tehtud palju jõupingutusi riiklike retseptiravimite seireprogrammide (PDMP) jaoks, mis loovad kirjutatud ja täidetud retseptide andmebaasid ning turvalised veebiportaalid nendele andmetele juurdepääsuks. Kontseptsioon on hea: saada terviklik ülevaade retseptide väljakirjutamise ja kasutamise viisidest, et apteekidel, pakkujatel ja poliitikakujundajatel oleks hõlbus märgata väärkasutuse/sõltuvuse märke. Kuid praktikas on PDMP-del mõned puudused:

 Andmeid tuleb integreerida paljudest allikatest. Arvukate apteekide ja meditsiiniteenuse osutajate andmete ühendamine patsiendi käitumisest ühe pildi saamiseks on olnud keeruline ja aeganõudev – väljakutse on täiendatud privaatsusküsimustega.
 Neid andmeid ei pea tingimata mõistma. Enamik PDMP-sid kogub lihtsalt andmeid selle kohta, mis oli välja kirjutatud ja mida väljastati. Vähesed analüüsivad andmeid aktiivselt, et leida ebasobivat või kahtlast käitumist.
 Paljud arstid ei kasuta neid. PDMP süsteemid on kohustuslikud USA 49 osariigis, kuid ainult 22 nõuavad, et arstid konsulteeriksid enne väljakirjutamist, ja vastavus pole kaugeltki täiuslik. Arstid kurdavad, et see ei sobi nende töövoogudele ja juurdepääsukontrollid muudavad selle liiga aeganõudvaks. Kui veebiportaal on juba avatud, võib patsiendi otsimiseks ja andmete hindamiseks kuluda veel kolm kuni seitse minutit. Kui arstil on patsiendi vastuvõtuks ette nähtud vaid 15 minutit, on see liiga pikk aeg.

Mida annab andmete kaevandamine retseptiravimite jälgimisprogrammides?

Paremad andmed saavad PDMP-de jaoks palju enamat teha kui lihtsalt ebaseaduslike retseptiravimite väljastajaid tuvastada. Paremad andmed võimaldavad määrata paremaid raviplaane, pakkuda paremat nõustamist ja paremaid otsuseid. Põhjalikumate andmete ja selle mõistmiseks mõeldud analüütiliste andmete abil saavad kasu kõik.

 Arstid saavad aru, kuidas nende raviviisid ja tulemused on võrreldavad eakaaslastega, ning millised konkreetsed mustrid annavad sõltuvuse või üledoosi varase hoiatamise. Nad saavad ära tunda patsientide stsenaariumid, mille analüütik on avastanud, välja kirjutada või õigesti viidata ning saavutada parimad üldised tulemused.
 Maksjad saavad kindlaks teha, kas retseptid on sobivad, kas neid võidakse kuritarvitada või suunata kõrvale, ning võtta meetmeid oma patsientide kaitsmiseks sõltuvuse eest, vältides samas pettuse või väärkasutamise eest maksmist.
 Suured haiglasüsteemid, litsentsikomisjonid ja rahvatervise ametid/asutused saavad teha kiiremaid, andmepõhiseid otsuseid, võrrelda pakkujaid erialade kaupa ja töötada välja paremaid ravijuhiseid, hariduslikke algatusi ja ressursside eraldamist.
 Apteegid saavad aru, kuidas nende väljastustegevus geograafilise asukoha, makseallika, pakkuja ja patsientide valiku põhjal on võrreldav. Andmed ja analüüs võimaldavad tuvastada kõrvalekaldeid, mis võivad murettekitavatest valdkondadest märku anda.
 Riigid saavad paremini aru saada, kus kohalikke vajadusi kombineerides tuleb raviasutusi piisavalt rahastada ja millised rajatised annavad konkreetse ajalooga patsientide jaoks parimaid tulemusi.
 Tervishoiuteenuse osutajad ja teadlased saavad välja töötada paremad raviprotokollid nii valu esiteks kui ka paranemiseks, kui patsiendid muutuvad uimastitest sõltuvaks.
 Andmete koondamine aitab erinevatel valimisringkondadel koostööd teha. See aitab kõigil suuremat pilti näha ja mõista, aga ka selgemaks ja keskenduda soovitud tulemustele – pealkirjade tegemise asemel päästa elusid.

Miks on huvi PDMP-de vastu? 
Retseptiravimite jälgimise programmid (PDMP-d) on jätkuvalt kõige lootustandvamad riikliku tasandi sekkumised opioidide väljakirjutamise parandamiseks, kliiniliste tavade teavitamiseks ja riskirühma kuuluvate patsientide kaitsmiseks. Andmete kogumine iga riigi PDMP-s võimaldab riigiametnikel uurida suundumusi ning paremini mõista ravimite väljakirjutamise tava ja sagedust pakkujate vahel, ning samas uurida ravimite tarbimist patsientide seas. PDMP-de hinnangud on illustreerinud muutusi ravimite väljakirjutamises, patsientide mitme teenuseosutaja kasutamist ja vähenenud luba tarvitada uimastite kuritarvitamist. Erinevad riigid ja Ameerika Ühendriikide osariigid on PDMPde kasutamise ja juurdepääsetavuse hõlbustamiseks rakendanud mitmeid viise. Paljud riigid on hakanud oma PDMP andmeid jagama teiste riikide või osariikide PDMP-dega osana kontsentreeritud jõupingutustest suurema andmevahetuse nimel, ning hoida ära patsientide retseptide saamine riigipiire ületades. Nendel muudatustel on märkimisväärne potentsiaal tagada PDMPde kasulikkuse ja lubaduste realiseerimine.

PDMP-de puudused praktikas

 Andmeid tuleb integreerida paljudest allikatest. Arvukate apteekide ja meditsiiniteenuse osutajate andmete ühendamine patsiendi käitumisest selge pildi saamiseks on keeruline ja aeganõudev – väljakutsele on nüüdseks lisandunud privaatsusküsimus ja andmekaitse seadused.
 Andmeid tuleb osata mõista ja ka lahti seletada, ainult numbritest pole kasu. Enamik PDMP-sid kogub lihtsalt andmeid selle kohta, mis oli välja kirjutatud ja mida väljastati. Vähesed analüüsivad andmeid aktiivselt, et leida ebasobivat või kahtlast käitumist.
 Paljud arstid ei kasuta seireprogrammi. PDMP süsteemid ei ole igas riigis või osariigis kohustuslikud. Arstid kurdavad, et see ei sobi nende töövoogudega ja juurdepääsukontrollid muudavad selle liiga aeganõudvaks. Kui veebiportaal on juba avatud, võib patsiendi otsimiseks ja andmete hindamiseks kuluda veel kolm kuni seitse minutit. Kui arstil on arvestatud visiit patsiendiga vaid 15 minutit, on see liiga pikk aeg.

PDMP andmete kaevandamise ja ennetava teatamise eelistest

Tervishoiutöötajad saavad PDMP-d andmeid ennetavalt kaevata nende patsientide "lipu" alla, kes kasutavad kahtlaselt suures koguses opioide, nende hankimiseks mitut erinevat retsepti ja kasutavad ka retseptiravimite lunastamiseks erinevaid apteegikette. PDMP võimaldab saata andmekaeve tulemusena hoiatuse, et teavitada nende patsientide väljakirjutajaid ja apteeke võimalikust ohust ja retseptiravimite kuritarvitamisest. PDMP kasutamise tulemusena saavad tervishoiutöötajad piirata patsientide sobimatut ja riskantset opioidide kuritarvitamist. Andmete koondamine aitab erinevate organisatsioonide koostööd sujuvamaks muuta. See aitab näha suuremat pilti ja hoomata probleemide suurust ning tegeleda peamise ülesande – elude päästmisega.

Viited

Välislingid
Retseptiravimite seireprogrammi PDMP koduleht
PDMP

Farmaatsia
Farmakoloogia