Jedžiotai

Jedžiotai (žemaidi Jediuotā) on küla Leedus Skuodase rajoonis Aleksandrija vallas. Jedžiotai jääb Išraitase ja Luoba jõgede äärde.

Külla jäävad osaliselt Bartuva ihtüoloogiline kaitseala ja Apuolė maastikukaitseala. Jedžiotais on kaks kalmistut. Küla nimi tuleneb isikunimest Jedžiotas.

Looduskaitse all on Mediškise tamm ümbermõõduga 4,24 meetrit, mis on jäänuk seal kasvanud suuremast metsast (kohalikus murdes tähendab medė metsa).

Ajalugu 

Küla alalt leitud kivikirved annavad tunnistust, et ala oli asustatud I aastatuhandel EKr.

Muinsuskaitse all on Jedžiotai linnamägi (jääb külla vaid osaliselt), mis oli kasutusel I aastatuhandel ja II aastatuhande algul. See põletati maha enne Apuolė linnuse ründamist, kuid sealsed kaitseehitised võeti hiljem taas tavitusele. Arvatakse, et tegemist võib olla kuralaste Lobe muinaslinnusega, mida mainitakse aastal 1253. 

Küla teises servas asub Jedžiotai või Klauseikiai asulakoht, mis oli kasutusel X–XIII sajandini. Tegemist oli soiste kallastega järvekese äärde rajatud kindlustamata asulaga.

Muinsuskaitse all on veel külas asuv XIX sajandi lõpus püstitatud tulpkabel.

Külas asub 20 lohuga lohukivi. Kolme lohu juures on näha peitlijälgi.

Tänapäevane Jedžiotai küla moodustus 1566. aastal maareformi käigus. XIX sajandil eksisteeris selle kõrval veel teinegi Jedžiotai – hajaküla, mis hiljem teise külaga kokku sulas. 1877. aastal keeldusid 137 Jedžiotai talumeest sealse riigimõisa põldudel pärast pärisorjuse kaotamist töötamast.

Aastal 1920 avati külas algkool. Maareformi järel lagunes vana tänavküla struktuur ja Jedžiotai muutus hajakülaks. Teise maailmasõja järel tegutsesid küla ümbruskonnas Leedu metsavennad.

Elanikkond

Viited 

Skuodase rajooni külad