Peergkorv

Peergkorv (Lõuna-Eestis ka pirrukorv) on männipeergudest punutud korv. Selliseid korve valmistavad valdavalt vastava ala meistrid.

Kesk-Euroopas ja Skandinaavias valmistati korve lehtpuupeergudest. Peergkorv on vastupidavam kui höövlilaastust korv.
 
Eestis levisid korvid peamiselt laadakaubana, vaid Ida-Eestis valmistati neid mõnel pool ka kodudes käsitööna enda tarbeks. Kagu-Eestis ja Peipsi-äärsetes külades tegid vastavate oskustega mehed peergudest kõik vajalikud korvid:
 kartuli- ja marjakorvid;
 seljakorvid heina, õlgede, rohu vedamiseks;
 märsskorvid villade jaoks;
 kaheosalised villakorvid, mida kasutati üle Eesti;
 vibuhällid;
 pesu- ja turukorvid, mida kasutas linnarahvas;
 sibula korvid, mida kasutasid peamiselt venelased;
 suitsukala korvid, mida kasutasid kalurid;
 Avinurme saiakorvid jne.

20. sajandi alguses vähenes peergkorvide kasutus märgatavalt, kuna kodune villakraasimise hääbus, mis oli villavabrikute loomisest tingitud. Praeguseks on Eestis alles vaid üksikud meistrid, kes on oma vilumuse saanud pärandoskusena.

Vaata ka 
 korvipunumine

Viited

Välislingid 
 Peergkorv. Eesti Rahva Muuseum

Käsitöö
Anumad
Etnograafia