Parisnik

Parisnik oli varem hangeldaja, sahkerdaja üldine nimetus.

Parisnik oli eeskätt hobusekaupmees, kes rändas laadalt laadale. Eestis olid parisnikud peamiselt venelased (nagu rändkaubitsejad üldse). Sageli kasutasid parisnikud hobusemüügil petuvõtteid, mis olid rahvusvaheliselt kujunenud, sellest ka nimetus (vene keeles on барышник 'liigkasuvõtja'; 'sahkerdaja', 'hangeldaja'; see on tulnud vene sõnast барыш 'vaheltkasu'). 

Parisnike tegevus lõppes Eestis valdavalt 20. sajandi keskpaiku, kui kadusid hobuselaadad.

Lisaks hobuseparisnikele on olnud levinud ka kalaparisnikud ja metsaparisnikud.

Metsaparisnike uus laine
Ebaeetilise metsamüügi kontekstis kasutatakse sõna "metsaparisnik" ülekantud tähenduses kasuahne metsakaupmehe kohta ka tänapäeval. Seda on pruukinud oma artiklites näiteks metsakonsulent Ülle Läll ning ajakirjanik ja suhtekorraldaja Urmas Glase , kunstnik Peeter Laurits , Eesti Rohelised, kultuurilehe Sirp peatoimetaja Kaarel Tarand jt. Seda on mainitud isegi Tartu Ülikooli sotsiaalteaduslike rakendusuuringute keskuse (RAKE) 2018. aasta uuringus "Sihtrühmade ootused metsanduse arengukavale: analüüs metsanduse arengukava alusuuringusse".

Ajalehe Vooremaa ajakirjanik Helve Laasik on väitnud metsaparisnikke iseloomustades:

Viited

Välislingid 
 Hobuseparisnikud - ärimehed .... Eesti Naine 24. juuni 2015
 Laadalelled. Eduard Vilde

Hobune
Elukutsed
Etnograafia