Iljušin Il-80

Iljušin Il-80 (NATO teavitusnimega Maxdome; ka Il-86VKP) on Venemaa relvajõudude peastaabi õhu- või õhujuhtimiskeskuse komandopunkt. 

See on konstrueeritud disainibüroos Iljušin 1980. aastal reisilennukist Iljušin Il-86, mida on tugevalt modifitseeritud ja mõeldud kasutamiseks tuumasõja korral Venemaa ametnike, sealhulgas presidendi õhudessantjuhtimiskeskusena. Lennukil on kaks suurt elektrigeneraatorit, mis on paigaldatud spetsiaalsete tiivaaluste gondlite sisemusse ning satelliitsideks kõik vajalik. Il-80-l pole väliseid aknaid (välja arvatud kokpitis olevad), et kaitsta seda tuumaplahvatuse ja tuumaelektromagnetilise impulsi eest, lennukit on võimalik ka õhus olles tankida.

Seljaosas on tal SATCOM-kühm, milles arvatakse olevat täiustatud satelliitsideseadmed ja traatantenn, mis on paigaldatud tagaosa alla, mis tagab väga madala sagedusega (VLF) raadioedastuse ja -vastuvõtu (tõenäoliselt ballistiliste rakettide allveelaevadega suhtlemiseks).

Mõned allikad nimetavad seda lennukit ka Il-87.

Normaalne stardimass: 208 tonni, lennuki pikkus: 59,54 meetrit, tiibade siruulatus: 48,06 meetrit. Lennuk on varustatud nelja mootoriga NK-86, igaühe tõukejõud 13 000 kg, kiirus: 850 km/h, lennuulatus: 3600 km, lennukõrgus: 11 000 meetrit.

2011. aasta seisuga on kasutusel kolm Il-80 lennukit ja neil on rahvusvahelised tsiviilregistreeringud RA-86147, RA-86148 ja RA-86149. 

Sõjatööstussektorist on infot, et lähiajal asendatakse lennukid moodsamate ja mugavamate Iljušin 96-400M mudelitega.

Viited 

Venemaa lennukid
Venemaa sõjalennukid