Michelangelo Alessandro Colli-Marchi

Michelangelo Alessandro Colli-Marchi (1738, Vigevano – 22. detsember 1808, Firenze) oli oma elu ajal nii Austria, Sardiinia, Napoli kui ka Kirikuriigi väejuht ja feldmarssal-leitnant, kes osales Prantsuse revolutsioonisõdades ning võitles 1796. aastal Napoleon Bonaparte'i vastu.

Sõjaväekarjääri algus 
Michelangelo Alessandro Colli-Marchi sündis 1738. aastal Vigevanos (mõnede allikate järgi ka Milanos). Ta astus 18-aastaselt Austria Pallavcini rügementi. Sealt viidi ta üle staapi. Ta osales seitsmeaastases sõjas ning ülendati 1757. aasta nooremleitnandiks, samal aastal osales Colli ka Praha lahingus. Hiljem sai ta Torgau lahingus haavata. Sõja lõppedes viidi ta üle jalaväerügementi N. 23 ning 1768. aastal veel jalaväerügementi N. 48. Baieri pärilussõja ajal juhtas ta pataljoni. 1779. aastal ülendati Colli ooberstiks ning viidi üle Milano garnisoni. Ta osales hiljem Austria-Türgi sõjas Gideon Ernst von Laudoni staabiohvitserina ning juhtis ka rügementi. 1787. aastal ülendati ta kindralmajoriks. Ta osales Belgradi piiramisel. Peale seda läks ta lühikeseks ajaks erru.

Tegevus Prantsuse revolutsioonisõdades 
1792. aastal tuli Colli erust välja, ülendati 1793. aasta detsembris feldmarssal-leitnandiks ning määrati Sardiinia vägede juurde. 1793. aastal autasustati teda ka Püha Mauritiuse ja Laatsaruse ordeni suurristiga.  Ta osales esimeses Saorge lahingus ning hiljem ka Loano lahingus. Sellel ajal polnud Austria ja Sardiinia suhtud kõige paremad ning ka Colli, kes oli ju tegelikult Austria ohvitser, polnud eriti rahul Sardiinia vägede juhtimisega. 

1796. aastal määrati Itaalias asuvate Austria vägede ülemjuhatajaks Johann Peter Beaulieu, kes oli ka Colli sõber. Kuna Beaulieu oli Viinist saanud hoiatuse, et ta Sardiinia armeed eriti ei usaldaks, ei saanud kindralid kindlat strateegiat koos kavandada. Beaulieu rünnaku järel Voltrile surus Napoleon end mõlema armee vahele. Peale väiksemate Austria üksuste hävitamist suunas ta oma rünnakud Sardiinia armee vastu. Kuigi Colli arjergard suutis väiksemates kokkupõrgetes Napoleoni armeed kinni hoida, sai peaarmee Colli enda juhatusel 22. aprillil Mondovi lahingus lüüa. 

28. aprillil sõlmiti Sardiinia ja Prantsusmaaa vahel Cherasco rahu, millega Sardiinia sõjast lahkus. See vabastas Colli Sardiinia teenistuses ning ta läks Austria vägede juurde tagasi. Ta juhatas 30. mail Borghetto lahingus Beaulieu armee vasakut tiiba. Kaotuse järel saatis Colli oma jalaväe Mantova linna ning liitus ratsaväega Beaulieu taganeva armeega.

1797. aastal astus Colli Kirikuriigi teenistusse. Sama aasta 3. veebruaril sai Colli Faenza lahingus taas kaotuse osaliseks. Seepärast palus Paavst Pius VI Napoleonilt ka rahu. Seejärel teenis Colli ka Napoli armees. 1803. aastast oli ta Austria saadik Itaalias.

Michelangelo Alessandro Colli-Marchi suri 22. detsembril 1808 Firenzes.

Hinnang 
Collit on kirjeldatud kui vaprat, intelligentset ja rahulikku ohvitseri, kes Sardiinia armees teenides tihti Austria ohvitseridega vaidlustesse sattus. Kuna ta oli varasemates sõdades haavata saanud, tuli Collit vahest ka kanderaamil kanda.

Viited

Allikad 
 Boycott-Brown, Martin. The Road to Rivoli. London: Cassell & Co., 2001.

Prantsuse revolutsioonisõdade Austria väejuhid
Itaalia sõjaväelased
Sündinud 1738
Surnud 1808