Keemiline potentsiaal

Keemiline potentsiaal on termodünaamiline funktsioon, mis iseloomustab püsivate välistingimuste korral komponendi  aktiivsust keemilises reaktsioonis või aine ülekandeprotsessis. 

Keemilist potentsiaali  defineeritakse matemaatiliselt kui termodünaamilise potentsiaali osatuletist komponendi moolide arvu  järgi, kusjuures olekuparameetrid (, ) ja teiste komponentide hulgad on konstantsed:

kus  on füüsikalise süsteemi Gibbsi vabaenergia muutus ja  on komponendi ainehulga muutus.

Puhta aine keemiline potentsiaal sõltub ainult temperatuurist ja rõhust, segu või lahuse potentsiaal ka kontsentratsioonist või osarõhust.

Keemilise potentsiaali muutuse mõõtühik on džaul mooli kohta (J/mol).

Keemilise potentsiaali mõiste võttis 1874. aastal kasutusele USA teadlane  Josiah Willard Gibbs.

Vaata ka  
 Gibbsi vabaenergia

Viited 

 Termodünaamika