Mark V

Mark V oli Suurbritannia tank, mida kasutati I maailmasõjas ja mida kasutasid ka Eesti relvajõud.

Mark V oli Mark IV arendus. See pidi olema täiesti innovatiivne tank ning välja nägema radikaalselt erinev oma eelkäijatest. Kui 1917. aasta detsembris said valmis esialgu Mark IV-le mõeldud mootor ja käigukast, heideti Mark V edasiarendatud disain kõrvale kartuses, et häiritakse paikaloksunud tankide tootmisjõudlus. Nii otsustatigi kõik uued süsteemid paigaldada Mark IV tankidele.

Aastatel 1917-1918 toodeti ühtekokku 400 tanki, "isaseid" ja "emaseid" mõlemat 200. Paljud neist muudeti hermafrodiitideks, ehk siis paigaldati ühele poole "emase" ning teisele poole "isase" laiend/koobas. Seda eesmärgiga, et "emane" ei jääks oma relvastuse poolest alla "isasele" ning kui lahingväljal peaks sakslaste poolt vallutatud "isane" tank vastu tulema, saaks "emane" sellele vastu seista.

Tankist arendati edasi kolm eri versiooni, millest üks jäigi projektiks. Tank kaalus 28-29 tonni. Tanki kiirus oli 7,4 km/h.

Osalemine sõdades
Mark V esimene tuleproov oli 4. juulil 1918 Hameli lahingus. Pärast seda võttis osa veel kaheksast suuremast Esimese maailmasõja lahingust. Mitu Mark V-tüüpi tanki osales Venemaa kodusõjas, hiljem anti neist neli tanki anti Eesti sõjaväele ja kaks Lätile.

Eesti tankid olid Päälik (endine nr 9118/Captain Cromie ja Капитан Кроми), Vahtula (endine nr 9349/Brown Bear ja Бурый Медведь), Uku (endine nr 9147/White Soldier ja Белый Солдат) ja Valdaja (endine nr 9261/First Aid ja Первая Помощь).

Viited

Eesti tankid
Suurbritannia tankid