Hirvejalgpokaal

Hirvejalgpokaal on hirve jala kujuline kaanega jooginõu, pokaalitüüp, mis on omane ainult Tallinnale. 

Mustpeade vennaskonna hõbedakogusse, mis nüüd asub Eesti Kunstimuuseumis, kuulub viis hirvejalgpokaali. Kunstiajaloolase Anu Männi hinnangul on see tüüp unikaalne kogu maailmas ning kasutusel Mustpeade vennaskonnas alates 16. sajandist.

Ajalugu 
Anu Männi sõnul olid esialgsed hirvejalgpokaalid puust. Mõned puust karkassiga ja karvase nahaga kaetud nõud säilivad Tallinna Linnamuuseumi fondides. Pokaali kuju seostub Tallinna saksakeelse nime Reval rahvaetümoloogilise seletusega: "Rehfall" tähendab 'hirve kukkumine' ning pärineb baltisaksa legendi kohaselt Taani kuninga Valdemari hirvejahi loost, mille kohaselt anti pankrannikult alla viskunud hirve mälestuseks linnale nimi.

Kui 1711. aastal külastas Tallinna Venemaa tsaar Peeter I, pidutses ta Mustpeade vennaskonna majas, kus talle pakuti juua puust hirvejalgpokaalist. Tsaarile meeldisid pokaalid niivõrd, et ta annetas vennaskonnale raha ja palus vanu traditsioone au sees hoida. Mustpead otsustasid, et tellivad selle raha eest hirvejalgpokaali hõbedast jäljendi. Vanima hõbedast hirvejalgpokaali valmistas kohe pärast seda Peter Wilhelm Polack 1712. aastal.

Hirvejalgpokaale teinud kullasseppi 
 Peter Wilhelm Polack
 Eduard August Bauer (tema tööde loendis on 66,2 cm kõrgune kaanega hirvejalgpokaal)
 Leopold Eduard Michelsen

Viited

Kirjandus 
 Hirvejalgpokaal. – A. Mänd. 101 Eesti kullassepateost. Varrak, 2018. lk 76–77.

Välislingid 
 P. W. Polacki hirvejalgpokaal EKM digitaalkogus

Kullassepakunst
Anumad