Proportsionaalsuse põhimõte

Proportsionaalsuse põhimõte on õiguse üldtunnustatud printsiip, mille järgi õigusi ja vabadusi tohib piirata ainult kooskõlas põhiseadusega ning piirangud peavad olema demokraatlikus ühiskonnas vajalikud ega tohi moonutada piiratavate õiguste ja vabaduste olemust. Põhiseaduses on proportsionaalsuse printsiip tuletatud §-s 11.

Õiguse üldtunnustatud põhimõtted on tuletatud õigusest endast ja neile peab vastama nii seadusandlus kui ka õiguse rakendamine. Avalik võim on seotud õiguse kui tervikuga, kuhu kuuluvad ka õiguse üldtunnustatud põhimõtted, millega peavad kooskõlas olema nii põhiseadus kui ka teised õigusaktid.

Proportsionaalsuse test 
Euroopa Liidu õiguses välja kujunenud kohtupraktika põhjal võib öelda, et proportsionaalsuse põhimõte koosneb kolmest elemendist: esiteks, meede peab olema sobiv eesmärgi saavutamiseks; teiseks, meede peab olema vajalik mitme samaväärse meetme seast tuleb valida meede, mis on isikutele kõige vähem koormav; kolmandaks, meede ei tohiks olla soovitud eesmärgiga võrreldes ebaproportsionaalselt koormav.

Eesti Riigikohus on meetme põhiseaduspärasuse kontrolliskeemi kohta öelnud järgmist:„Proportsionaalsuse  põhimõttele vastavust kontrollib kohus järjestikku  kolmel  astmel −  kõigepealt  abinõu  sobivust,  siis  vajalikkust ja  vajadusel ka  proportsionaalsust kitsamas tähenduses  ehk mõõdukust.“

Proportsionaalsuse kriteerium: sobivus 
Sobiv on   abinõu,   mis   soodustab   eesmärgi   saavutamist. Vaieldamatult ebaproportsionaalne on  sobivuse  mõttes   abinõu,  mis  ühelgi  juhul ei  soodusta eesmärgi saavutamist. Sobivuse nõude sisuks on kaitsta  isikut avaliku  võimu tarbetu sekkumise eest.

Abinõu on sobiv siis, kui aitab eesmärgi saavutamisele kaasa. Seetõttu  tuleb,  hinnates  abinõu  sobivust  eesmärgi  saavutamiseks,  küsida,  kas abinõu aitab kaasa  eesmärgi saavutamisele  või ei sobi selleks üldse.

Proportsionaalsuse kriteerium: vajalikkus 
Abinõu on  vajalik,  kui eesmärki ei  ole  võimalik  saavutada  mõne  teise,  kuid isikut   vähem   koormava   abinõuga, mis on   vähemalt   sama   efektiivne   kui esimene.  

Kokkuvõttes kontrollitakse vajalikkust kitsamas tähenduses Pareto-optimaalsuse põhimõtte järgi: abinõu on mittevajalik vaid siis, kui on olemas üks teine abinõu, mille rakendamisel läheb vähemalt ühel asjaosalisel (abinõu adressaadil) paremini, kuid mitte kellelgi halvemini.

Proportsionaalsuse  kriteerium: mõõdukus 
Abinõu on mõõdukas siis, kui sellega taotletav eesmärk kaalub üles põhiõiguse riive.

„Abinõu  mõõdukuse  üle  otsustamiseks  tuleb kaaluda  ühelt  poolt  põhiõigusse  sekkumise ulatust ja  intensiivsust  ning  teiselt  poolt  piirangu  eesmärgi tähtsust. Mida  intensiivsem on põhiõiguse riive, seda kaalukamad peavad olema seda õigustavad põhjused."

Viited 

Õigusteadus