Taimeterraarium

Taimeterraariumid on väikesed, kinnised ökosüsteemid. Taimeterraariume võib vaadelda kui mini-kasvuhooneid. Terraariumi konteinerid on tavaliselt läbipaistvast materjalist nagu nt. klaas või plastik.

Taimeterraariumi koostamine 
Taimeterraariumi jaoks võib kasutada peaaegu ükskõik missugust paksemast klaasist anumat. Istutamine on kergem, kui valitud anumal on suur ava. Alustada tuleks umbes 3 cm paksuse kivikihiga. Kivide peale tuleks puistata sütt, mis aitab ära hoida ebameeldivaid lõhnu. Järgmisena tuleks lisada 5-10 cm mulda, olenevalt terraariumi ja taimede suurusest. Viimasena tuleb istutada taimed ja dekoreerida. Kui kõik on tehtud, tuleb purgile kaas peale panna.

Taimed 
Terraariumi sobivad taimed, mis on niiskuslembesed, aeglase kasvuga ja muul moel raskesti kasvatatavad.

Terraariumi sobivad taimed:

 Sõnajalgtaimed
 Putuktoidulised taimed
 Tillandsia 
 Sukulendid
 Peperomia

Taimeterraariumi hooldus 
Taimi ei tohiks istutada liiga tihedalt ja pärast istutamist tuleks neid kasta. Muld peab olema niiske. Terraarium tuleks asetada valguse, kuid mitte otsese päikese kätte. Samuti võib kasutada taimevalgusteid. Terraarium jätta mõneks päevaks avatuks, et taimed saaksid uue keskkonnaga harjuda ja juurduda. Ülekastmise märkideks on liigne kondensatsioon, taimedel esinev hallitus või  kollased lehed. Sel juhul tuleb kate avada ja lasta terraariumil veidi kuivada.  Kondensvee puudumine ja närbunud lehtedega taimed viitavad alakastmisele. Kui muld on katsudes kuiv, kasta taimi ettevaatlikult või pritsida.

Ajalugu 

Wardiani konteriner sai nime leiutaja Dr Nathaniel Bagshaw Wardi järgi. Dr Wardil õnnestus kasvatada muru seemik õhukindlas purgis, mis ajendas teda looma anuma, milles rohkem taimi kasvatada. 1829. aastal soovis loodusteadlane Dr Ward kasvatada mitmesuguseid taimi, kuid tööstusrevolutsiooni põhjustatud kohutavate tingimuste tõttu oli tema töö raskendatud. Ühel päeval ta avastas, et tal ei olnud oma aias võimalik sõnajalgu kasvatada, kuna lähedal asus tööstusreostus, mis tõi kaasa happevihmad ja halva õhukvaliteedi. Samal ajal kui tema taimed ebasoodsates välitingimustes kiratsesid, jätkas Dr Ward oma kirge botaanika vastu siseruumides, kasvatades taimi, mida ta hoidis õhukindlates klaaspurkides. Hiljem märkas ta, et ühes purgis oli sõnajala eos ja muru seemik idanema hakanud. Kuigi avastus oli üllatav, ei suutnud Dr Ward sel ajal seda nähtust eriti oluliseks pidada ja jättis oma loodusliku ime veel neljaks aastaks puutumata. Selle aja jooksul oli muru saanud kasvada, kuid purgi hooletusse jätmine viis lõpuks selleni, et ümbris hakkas roostetama, jättes taimed halva õhu kätte, mille tõttu nad ka surid. Olles selle juhusliku teadusliku katse tunnistajaks, püüdis Dr Ward leida viisi, kuidas jäljendada purgi omadusi ja luua anum taimede kasvatamiseks. Puusepa abiga valmis klaasitud korpus, kus kasvas edukalt sõnajalg. Wardiani konteiner oli sisuliselt kaitsekonteiner, mis oli varajane näide terraariumist. See avardas botaanikamaailma ja pakkus rahvusvahelisele kaubandusele olulist konkurentsi. 

David Latimer taaselustas purgitaimede idee 1960. aastal.

Viited 

Aiandus