Krepp

Krepp (tekstiili nimena prantsuse keelest le crêpe, pärit ladinakeelsest crispus 'kähar', 'kobruline') on üldnimetus kangastele, mida iseloomustab matt ja teraline või laineline pealispind. Kreppkangad jaotatakse ehtsateks kreppideks (krepplõngast kootud krepid) ja krepi jäljenditeks (kreppsiduses kootud või kanga lõppviimistlusega loodud krepid).

Jaotus

Materjali järgi 
Krepp-pind võib esineda igast materjalist kiu puhul, nii siidkrepina kui villase krepina.

Saamisviisi järgi 
Krepi pind on saavutatud erinevate kreppide puhul erinevate vahenditega:
 ehtsad krepid: kangas on kootud labases siduses, kuid on kasutatud ülitugeva keeruga krepplõnga (täiskreppkangaste puhul nii lõimes kui koes, poolkreppkangaste puhul ühes kahest)
Täiskreppkangad on žoržett, kreppšifoon, India krepp ja krepp-romään.
Poolkreppkangad on krepdešiin, krepšinett, marokään, kreppsatään, puukooremustriline krepp ja sammalkrepp
 kreppsiduses kootud krepi jäljendid: segakirjalise krobelise pinnaga kangas on kootud erilises siduses (liivakrepp ja jääkrepp)
 järelviimistlusega tehtud krepi jäljendid: kangas on tavalisest lõngast, kuid krepiline pind on tekitatud kalandriga

Krepplõng 
Krepplõngaks nimetatakse lõngu, mille ühel meetril on umbes 2000 keerdu. Krepplõngast kootud kangad kipuvad pinge tõttu äärtest rulluma ja selle vältimiseks kasutatakse kudumisel vaheldumisi s- ja z-keeruga lõngu kas üksikult (1S/1Z) või kahekaupa (2S/2Z) vaheldumisi, seda nii koe- kui lõimelõngades.

Kreppkangaste omadused 
Kreppkangad ei kortsu kergesti ja moodustavad ilusaid drapeeringuid. Kuid eriti ehtsaid kreppe on raske hooldada, lõikeääred lähevad kergesti narmendama ning rulluvad ja kangas tõmbub pesus tugevalt kokku.

Alates 20. sajandi algusest on must krepp omandanud olulise koha leinarõivastes (kasvõi vaid musta krepist leinalindina).

Pildid

Vaata ka 
Krepp-paber

Viited 

Tekstiilid