Dōgen

Dōgen (jaapani keeles 道元; 26. jaanuar 1200 – 22. september 1253) oli jaapani budismi õpetaja ja filosoof, sōtō koolkonna rajaja.

Mungaks astudes ühines ta kõigepealt tendai koolkonnaga, kuid pettus selles ja hakkas õppima zen’i.

1223 rändas Dōgen Hiinasse, kus õppis caodong’i munkade juures.

1227 Jaapanisse naastes hakkas ta nende eeskujul propageerima shikantaza meeleharjutust. Sōtō teooria järgi võib sel teel jõuda budasuseni, mis on igas olendis varjatud kujul algupäraselt olemas.

Dōgeni põhiteos on "Tõelise seadmusesilma varamu" (jaapani keeles shōbōgenzō), milles ta annab oma meetodile filosoofilise põhjenduse.

Dōgeni filosoofia kohaselt on aeg sama mis olemine. Inimene täidab iseendaga kogu maailma ja selle maailma igat üksikut asja. Igas hetkes on korraga olemas kogu maailm. Ajal ja olemisel tegelikult vahet ei ole. Nii nagu aja, nii on ka olemise loomuses muutumine, üleminek või jätkuvus. 

  

Tõmbunud koolkondadevaheliste vastuolude tõttu pealinnast Kyōtost eemale, rajas Dōgen Echizeni mägedes Eiheiji templi, kus veetis oma ülejäänud elupäevad.

Viited 

Jaapani budistid
Sündinud 1200
Surnud 1253