Londoni sügavus

Ülijuhtides kirjeldab Londoni sügavus kaugust, kuhu Meissneri efekti tagajärjel ülijuhist välja tõrjutud magnetväli veel ulatub. Londoni sügavust tähistatakse tavaliselt λ või λL. Londoni sügavuse suurus on e-1 korda magnetvälja tugevus ülijuhi pinnal. Tavaliselt on λL suuruseks 50 kuni 500 nm.

Londoni sügavuse suurus tuleneb Ampère'i jõust ja Londoni võrrandist. Arvestades ülijuhtivat poolruumi, näiteks ülijuhtivust, kus x>0 ja nõrka välist magnetvälja B0 , mis on rakendatud mööda tühja ruumi z-telge x<0, siis ülijuhi sees olev magnetväli tuleneb järgnevast võrrandist:

kus  λL tähistab kaugust, üle mille muutub magnetväli e - korda nõrgemaks. 

Sellisel meetodil leitud  λL on  

kus m võrdub vabade laengu kandjate massiga, n loendatavate osakeste tihedusega ja q laenguga.