Rõngassõlg

Rõngassõlg on lameda sõõriga sõlg, millel on keskmise suurusega suuava ja välisserv kaunistusega. See on nii rõivakinnitusvahend kui ehe.

Ajaloost 
Eestis levisid 13.–17. sajandini laialdaselt kitsama sõõriga lamedad rõngassõled ehk hansasõled. 
16. sajandil tuli moodi renessansipärane laiema sõõriga rõngassõlg, millest 18. sajandi teiseks pooleks kujunes välja kuhiksõlg.

Kirjeldus 
Õhukesest hõbeplekist rõngassõlgedel oli läbimõõt 5–10 cm, suuaval 3–4 cm. Sõle serva joodeti kaunistusega äärevits: nupukeste rida, risti või kaldu sisselõiked jms. Sõle suuava vits võis olla kaunistusega või ilma. Sõõri pinnale olid uuristatud kas mingid sõnad või õisornament, mis oli stiililt lähedane kuhiksõlgedele. 19. sajandi lõpuks oli sõlekirjadele omane geometriseerumine. 

Talurahvasõled olid valdavalt hõbedast, lihtsamad sõled vasesulameist, 19. sajandil lisandus ka uushõbeda, hiljem melhiori kasutamine. Valmistajateks olid linnakullassepad.

Vaata ka 
 Sõlg
 Hoburaudsõled
 Kaarsõled
 Karpsõled
 Kuhiksõled
 Kupalsõled
 Plaatsõled või ketassõled
 Vitssõled
 Prees
 Pross
 Sõlgpuu

Viited

Kirjandus 

 Ilmari Manninen. Eesti rahvariiete ajalugu (1927, kordustrükid 2009 ja 2017).
 Kaalu Kirme. Eesti sõled, kirjastus: Kunst, 1986.
 Kaalu Kirme. Eesti rahvapärased ehted, kirjastus: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2002.

Välislingid 

 Tekstiga rõngassõlg. Eesti Rahva Muuseum.
 Ornamendiga rõngassõlg. Eesti Rahva Muuseum.
 Hansasõlg. Tartu Linnamuuseum.
 Eesti sõled

 Sõled
 Ehted
 Eesti etnograafia
 Etnograafia
 Eesti rahvakultuur