Siuru (mütoloogia)

Siuru on muinasjutuline lind eesti vanemates rahvalauludes. Siurulinnu järgi sai nime kirjandusrühmitus Siuru, seda sõna on seostatud soomekeelse sõnaga "kiuru", mis tähendab lõokest. Siuru esineb ka eeposes "Kalevipoeg".

Kalevipoeg
Siuru-lind on müütiline lind rahvuseeposes "Kalevipoeg".
Teda on mainitud eepose XIX loos (Sarvik-taadi aheldamine. Õnne-aeg. Pidu ja tarkuseraamat. Sõjateated.), kus Kalevipoeg istub sõpradega peolauas ning laulik laseb laulu lendamaie:
Siuru-lindu, Taara tütar,
Siidinarmal sulgedega,
Sündis isa sundimata,
Kasvas ema haudumata,
Vanaisa valmisteli
Tütterelle tuuletiivad
Miska lapsi liugenekse,
Kaugele kandenekse.

Siuru-lind liugles üle kolme ilma ning lendas Kõue teedel ja vikerkaare vihmateedel. Koju jõudes rääkis ta taadile, et oli kohanud mitmes ilmas kenasid neide kasvamas, kes palju naljatasid, aga ka kurvastasid, sest elasid aina üksi, kosilasteta.
Mis ma kuulsin, kulla taati,
Küsiteldi kõigis kohtes,
Kas ei taadil tähtepoega,
Tähtipoega ehk ka teista,
Kes läheks neidu päästemaie.

Viited 

Kalevipoeg

Eesti mütoloogia