Söömaaeg

Söömaaeg oli taludes tugevam söögikord ning sellele järgnev lühem või pikem puhkus.

Eesti ajaloost
Olenevalt tööpäeva pikkusest ja tööiseloomust oli 19. sajandil Eesti taludes suvel tavaliselt kolm söögikorda:
 keskhommik(une) (ka hommikune, lõunaeesti murretes söömaig) toimus kella 8–9 paiku ning kestis umbes 1 tunni.  
 lõuna (lõunasöök) oli päeva keskne söömaaeg kella 2–4 paiku kestvusega umbes 2 tundi.
 õhtusöök (õhtune, Lõuna-Eestis õdagune) oli päeva viimane söögikord peale päevatööde lõppu kella 9–10 ajal.

Talvel oli tavaliselt kaks söömaaega - hommikul ja õhtul. 19. sajandi lõpust alates hakati ka talvel pidama kolme söömaaega.

Vaata ka
 hommikusöök
 lõunasöök
 oode
 söömine

Viited

Kirjandus 
 Aliise Moora, Eesti talurahva vanem toit. Tartu, Ilmamaa, 2007.

Välislingid
Keskaegne söömaaeg linnuses. Haapsalu ja Läänemaa Muuseumid.
Söömaaeg. Enn Põldroos. Eesti Kunstimuuseum.

Eesti rahvakultuur
Toit
Toitumine
Talu
Eesti etnograafia