Hiireoder

Hiireoder (Hordeum murinum, ka müürioder) on teraviljaline kõrstaim odra (Hordeum) perekonnast ja kõrreliste (Poaceae) sugukonnast. Inglise keeles on see liik wall barley või mouse barley, saksa keeles Mäuse-Gerste, soome keeles hiirenohra ja prantsuse keeles orge des rats.

Taim kasvab Kesk-Euroopa ja Lõuna-Euroopa kuivades ja soojades piirkondades, aga on levinud ka Aasias, Ameerikas ja Austraalias. Hiireoder on umbrohi ja vähenõudlik ruderaaltaim, millele meeldib lämmastikuühenditerikas keskkond ja mis hakkab kiiresti kasvama tugevalt inimtegevusest mõjutatud aladel, näiteks teeäärtes ja teeäärsetel vanadel müüridel. Taim on esimeste hulgas, kes pärast pinnase segipööramist seal kanda kinnitab.

Taim kasvab 20–30 cm pikkuseks (harva kuni 40 cm) ja viljapea sarnaneb odra omaga, kuid seal olev seeme on väga väike, millest tuleb ka liigi nimetus "hiireoder". Taimele meeldib nõrgalt happeline kuni nõrgalt aluseline pinnas. Taimed on nii ühe- kui ka kaheaastased, elavad üle ka talve ning võivad õitseda piisava sooja korral maist oktoobrini. Euroopas liigitatakse hiireoder umbrohtude sekka kuuluvaks ning loomasöödaks teda ei kasvatata, kuna viljapea ohred võivad tekitada loomade suus limaskestaärritusi. Põua all kannatavates piirkondades on ta siiski karjamaadel kohati oluline söödataim veistele.

Hiireoder on algselt pärit Väike-Aasiast ja Vahemere äärest. Vilja ohred on tähnidega ning kinnituvad hästi inimese riietele ja loomakarvadesse, mistõttu seemned levivad hõlpsasti.

1834. aastal kirjeldas saksa loodusteadlane ja botaanik Johann Heinrich Friedrich Link esimesena seda liiki kui jäneseotra (Hordeum leporinum, ingl hare barley), 1882. aastal klassifitseeris Firenzest pärit itaalia botaanik Giovanni Arcangeli selle ümber viimase alamliigiks. Hiinas kasutatakse seda taime siiski tema kasvufaasis ka toiduks – kevadise värske suupistena. 

 Kõrrelised
 Põllumajandus