Euroopa-Araabia dialoog

Euroopa-Araabia dialoogiks nimetatakse 1970. aastal alguse saanud geopoliitilist ideed, mis puudutas Prantsusmaa poliitikat Araabia suhtes, mida hakati ellu viima alates aastast 1973, pärast Yom Kippuri sõda ja esimest naftakriisi.

Mõtte elluviijad olid Prantsusmaa president Georges Pompidoule ja välisminister Michel Jobert. Jobert ütles, et dialoog põhineb "siirusel", mitte "oskusel". Osapoolteks olid Euroopa Majandusühendus ja Araabia Liiga. Euroopa-Araabia üksteisest sõltumise olemust oli põhjalikult uuritud, et viia ellu radikaalne uuendus poolte vaheliste suhete leevendamiseks, järgides võrdsuse ja indiviidi huvide austamise põhimõtteid. Samal ajal on Euroopa-Araabia dialoogil olnud ka tugev poliitiline sisu, mille eesmärk oli luua Euroopa-Araabia koostöö USA poliitiliste strateegiate vastu Lähis-Idas.

Ajalugu 
Eurooplased nägid dialoogi, kui võimalust arutada kaubanduslikke suhteid, kuid araablased nägid selles võimalust arutada poliitilisi suhteid. Vajadus innovatsiooni järele oli suur, kuna nii Euroopa Majandusühendusel, kui ka Araabia Liigal oli sel ajal väga vähe kogemusi struktureeritud dialoogi pidamisel teiste institutsioonidega. Dialoogi läbiviimiseks loodi kolm rühma: "ministrite kolmik", "üldkomitee" ja töörühmad. Kolmik, millest sai tavapärane ühingu praktika, loodi selleks, et aidata nõukogu eesistujariiki poliitilise koostöö küsimustes ja tagada järjepidevus. Dialoogi puhul koosneb kolmik mõlema poole esindajatest, praegusest, eelmisest ja järgmisest eesistujariigist. Üldkomisjoni koosseis, dialoogi keskne organ jääb mõlema poole otsustada.

Tänu Dublini kompromissile on ka Palestiina Vabastusorganisatsioonil võimalik dialoogis osaleda. Dialoogi tegevus peatati 1979. aastal Araabia Liiga taotlusel pärast Camp Davidi lepinguid, ainult pärast nelja üldkomitee istungit. 1980. aasta juunis toimunud Veneetsia deklaratsiooniga otsustas ühendus, et on aeg töötada dialoogi poliitiliste aspektide kallal ja korraldas 1983. aasta detsembris Ateenas üldkomitee ettevalmistava koosoleku. Egiptuse silmapaistev äraolek, mis oli põhjustatud riigi taandumisest Araabia Liigast, oli piisav, et dialoog ei saaks täisväärtuslikult jätkuda. Pärast Egiptuse naasmist üritati dialoogi taasalustada 1989. aasta detsembris, algatajaks oli jälle Prantsusmaa, kes oli samal ajal Euroopa Liidu eesistujariik. Prantslased korraldasid Pariisis Euroopa-Araabia ministrite konverentsi. 1990. aasta juunis järgnes konverentsile dialoogi üldkomisjoni koosolek. Lahesõda ja järgnevad Araabia kriisid ning erimeelsused on vahepeal dialoogi blokeerinud.

Araabia ja Euroopa koostöö 21. sajandil 

 19. detsember 2008 toimus Viinis Euroopa Liidu ja Araabia Liiga välisministrite kohtumine, kus arutati majanduskoostööd, Somaalia piraatluse piiramist ning Lähis-Idas aset leidva Araabia-Iisraeli konflikti lahendamist.
 20. oktoobril 2014 võeti ühiselt vastu uued meetmed terrorismivastaseks võitluseks ja täiendati välisvõitlejate strateegiat.
 2017. aastal lükati käima projekt "EUROMED Education Without Borders", mille ülesandeks on julgustada loovaid lahendusi ja edendada kultuuridevahelist haridust Euro-Vahemere regiooni noorte seas. Projekt sai alguse tänu Araabia ja Euroopa kultuuridevahelise hariduse konverentsile.

Poliitika