Aletschhorn

Aletschhorn on mägi Šveitsi Alpides, Jungfrau-Aletschi piirkonnas, mis on kantud UNESCO maailmapärandi nimistusse. Mäe jalamil on Aletschi liustik.

Aletschhorn, Berni Alpide teiseks kõrgeim mägi Finsteraarhorni järel, on ainus kõrgematest tippudest, mis asub täielikult Valais' kantonis. See on aheliku kulminatsioonipunkt, mis kulgeb paralleelselt eraldava seljakuga ja mis ületab seda oma peamiste tippude kõrgusel. Seistes seega Berni Alpide peamise mäestiku ja Penniini Alpide vahel, jagab see Bietschhorni eelist, et ta asub enda ümber asuvate kõrgete tippude suhtes kesksel positsioonil. Sageli arvatakse, et Aletschhornil Alpide tippude panoraamvaadetest kõige ilusam.

Geograafia 

Põhjatiival asub Aletschfirn, mis on Aletschi liustiku osa. Edelas asub Oberaletschi liustik ja kagus asub Mittelaletschi liustik. Mõlemad on Massa jõe valgalas, mis saab alguse Aletschi liustikult ja jõuab Rhône'i jõkke. Selle kauge asukoht liustike keskel tähendab, et Aletschhorn on vaatamata oma kõrgusele harvemini külastatav ja vähem tuntud kui Jungfrau ja Eigeri tipud, mis asuvad umbes 10 km põhja pool.

Ronimisajalugu 

Aletschhornile roniti esmakordselt peaaegu 50 aastat pärast Jungfrau esmatõusu. Esmakordselt Jungfraule ronimisel kasutasid ronijad Aletschfirni baaslaagreid Aletschhorni jalamil.

Aletschhornile ronisid esmakordselt 1859. aastal Francis Fox Tuckett, J. J. Bennen, V. Tairraz ja Peter Bohren. Seltskond veetis öö mõnes kaljulõhes Mittel Aletschi liustiku kohal (mäe idaküljel) ning järgmisel hommikul, 18. juunil, alustas tõusu ja jõudis lumisele seljakule, mis ühendab Dreieckhorni peamise tipuga. Läbipääs piki seda seljakut nii varajasel aastaajal, enne kui lumi on hästi konsolideerunud, hõlmas teatavat riski ja 50° nurga all firninõlva, mis nõudis hoolt ja head sammulõikust. Kuid tippu jõuti ilma suuremate raskusteta. Nagu paljud teised mägironijad, võttis Tuckett kaasa baromeetri ja tegi teaduslikke tähelepanekuid. Ta märkis jäist temperatuuri ja väga tugevat tuult, mis tuiskas lund ja ähvardas ronijaid ümber lükata.

Pärast tippu jõudmist eraldus Tuckett Bennenist ja laskus koos Bohreni ja Tairraziga põhjakülje kaudu. Ta tahtis laskuda otse Lötschentali, kuid varsti pärast nende laskumise algust algas laviin otse mägironijate jalge all. Nad läksid ettevaatlikult tagasi ja laskusid Mittelaletschile.

Šveitsi mäed
Neljatuhandelised