Suur merevaiklane

Suur merevaiklane (Succinea putris) on merevaiktigulaste (Succineidae) sugukonda kuuluv liik. Ta on saanud nimetuse merevaikkollase värvuse tõttu . Esimest korda kirjeldas suurt merevaiklast Linneaus, kes kasutas selle kohta nimetust Helix putris, hiljem mainiti seda Prantsusmaa molluskite faunistlikus loendis Succineaamphibia nime all. Nimi Succinea putris võeti kasutusele pärast seda, kui avaldati Suurbritannias nimekiri molluskitest.

Kuna merevaiktigulased on laialdase esinemissagedusega, tuntakse neid ka parasiitidena.

Levila

Suur merevaiklane on levinud põhjapoolkeral. Teda leidub kogu Euroopas, välja arvatud kõige põhjapoolsemates Euroopa äärealadel ja Vahemere maades.

Elukoht 

Suur merevaiklane on hüdrofiilne. Tema elupaigaks on niisked kohad, nagu niisked niidud ja metsad ning veekogude kaldad. Teda võib kohata kaldaäärsete taimede vartel ja lehtedel, aga ka veepinnal ujuvatel vesirooside lehtedel.

Ehitus 

Suure merevaiklase koja kõrgus on 1–1,7 cm (mõnikord kuni 2,4 cm) ja laius 0,5–0,9 cm. Koja kuju on munajas, teravas tipus on 3–4 kiiresti kasvavat keeret, millest viimane on tugevasti puhetunud. Ühtlase ovaalse suudme kõrgus on 2/3 koja kõrgusest. Koja kõrgeim punkt asub seljapoolel viimase keerme keskkohal. Kojal olevad jooned on ebaregulaarsed ja ei torka silma. Koda on matt, läbipaistev ja õrn, värvilt kahvatu kollakaspruun, kuid leidub ka halle vorme.

Paljunemine 

Suure merevaiklase paljunemine kestab pikalt, kuni teo surmani. Paaritumisperiood algab märtsis ja kestab oktoobrini. Keskmine munade arv isendi kohta on 12–48.

Talvitumine 

Talvituvad enamasti noorloomad ja harvemini täiskasvanud teod.

Eluiga 

Suure merevaiklase eluiga on vahemikus 13–17 kuud, mõnikord elab ta ka kuni 20 kuud. Noorlooma arenguks kuulub 10–30 päeva ja suguküpseks saavad merevaiklased 10-kuuselt.

Viited 

Teod