Peter Debye

Peter Joseph William Debye (; 24. märts 1884 – 2. november 1966) oli hollandi-ameerika füüsik ja füsikokeemik, Londoni Kuningliku Seltsi välisliige, Nobeli keemiaauhinna laureaat.

Teadus
Tema esimene suur teadussaavutus oli 1912. aastal esitatud elektrilise dipoolmomendi idee kasutamine asümmeetriliste molekulide laengu jaotuse määramiseks, leides võrrandid, mis seovad dipoolmomente temperatuuriga ja suhtelise dielektrilise läbitavusega. Seetõttu nimetatakse tema auks molekulaarse dipoolmomendi mõõtühikut debye'ks. Samuti 1912 laiendas ta Albert Einsteini erisoojuse teooriat madalamatele temperatuuridele lisades madala sagedusega foononite mõju (vaata ka Debye mudel).

Aastal 1913 täiendas ta Niels Bohri aatomimudeli teooriat, lisades elliptilised orbiidid, idee, mida tutvustas ka Arnold Sommerfeld. Aastatel 1914–1915 arvutas Debye koos Paul Scherreriga temperatuuri mõju kristallilistel tahkistel ("Debye-Walleri tegur").
Koos oma assistendi Erich Hückeliga aastal 1923 arendas ta Svante Arrheniuse elektrolüütide lahuste elektrijuhtivuse teooriat. 1923 pakkus Debye välja teooria, mis selgitas Comptoni efekti ehk röntgenikiire sageduse nihkumist interaktsioonil elektroniga.

Vaata ka 
 Debye mudel
 Debye sumbuvus
 Debye sagedus

Viited 

Hollandi füüsikud
Ameerika Ühendriikide füüsikud
Nobeli keemiaauhinna laureaadid
Sündinud 1884
Surnud 1966