Skaleeritavus

Skaleeritavus (inglise keeles scalability) on süsteemi, mudeli, funktsiooni omadus tulla toime suurenenud töökoormusega. 

See on põhimõte, et süsteem peab olema laiendatav (või taandatav) nii, et antud vajadused saaksid võimalikult optimaalselt rahuldatud. 

Skaleeritavuse näiteid: 

 kui hästi riistvarasüsteem toimib kasutajate arvu suurenemisel;
 kui hästi tuleb toime andmebaas suurenenud päringute arvu korral;

 kui hästi töötab operatsioonisüsteem erinevate riistvaraliikide korral.

Horisontaalne ja vertikaalne skaleeritavus 
Meetodid ressursside lisamiseks konkreetsetes rakendustes, süsteemides jmt.

 Horisontaalne skaleeritavus – eraldatakse eraldi sõlmed süsteemi eri kihtide jaoks. 

Näiteks veebiserveri süsteemi kolmekordsel laiendamisel võivad süsteemi arhitektid klastrisse seadistada sadu väikseid arvuteid, et saavutada nende koondvõimsust, mis ületab sageli ühe traditsioonilise protsessoriga arvuti võimsuse. 

 Vertikaalne skaleeritavus – eraldatakse eraldi sõlmed süsteemi eri kihtide jaoks , füüsiliste ressursside (protsessori võimsus, mälumaht) suurendamine. 

Näiteks CPU-de või mälu lisamine ühele arvutile.

Viited 

Informaatika