Põldpisikas

Põldpisikas (Centunculus minimus) on nurmenukuliste sugukonda kuuluv rohttaim, pisika perekonna ainuke liik Eestis. Perekonda kuulub maailmas sõltuvalt liigimahust 1–3 liiki.

Taksonoomia 
Pisika perekonna kirjeldas Carl von Linné 1753. aastal ning perekonna tüüpliik on põldpisikas. Uuemal ajal on põldpisikas loetud ka varsapõlve perekonda, sel juhul teadusliku nimega Anagallis minima või ka metsvitsa perekonda, Lysimachia minima. Eesti botaanilises traditsioonis on põldpisikat seni käsitletud omaette perekonnas.

Kirjeldus 
Pisikas on tavaliselt 2–4 cm (harva kuni 7 cm) kõrgune paljas rohttaim. Munajad lehed on 3–5 mm pikad ja varrel paiknevad vahelduvalt. Õied on neljatised (harva viietised), üksikult lehtede kaenlas, 2-2,5 mm pikkused. Kupar sisaldab rohkesti pisikesi tumepruune seemneid. Taim meenutab väliskujult kõige enam pisikest liivkanni või rannikat.

Levik maailmas ja Eestis 
Maailmas levinud Euroopas ja Ameerikas. Eestis oma levila kirdepiiril, haruldane. Kasvab savikatel või niisketel liivastel kasvukohtadel, näiteks põlluservadel, kraavikallastel ja jäätmaadel. 

Esimesed tõendatud leiuandmed Eestist pärinevad 19. sajandi keskpaigast Tartu ümbrusest. Võib arvata, et üheaastase, avatud kasvukohti tahtva taime leiukohad pole kauakestvad, ent Vormsil Hullo lähedalt põldudelt on teda leitud 1930. ja 1990. aastatel. Ilmselt on leiukohti Eestis rohkem, kui seni teada, sest taim jääb väiksuse tõttu kergesti tähelepanuta. Eesti taimede uue levikuatlase andmetel leitud viimati 2017. aastal Hiiumaalt Tilga karjäärist.

Viited 

Nurmenukulised