Dziamjanki

Dziamjanki (transkribeerituna Dzjamjanki) on küla Valgevenes Homieli oblasti Dobruši rajooni Rassvieti külanõukogus. Asula asub Iputi jõe kaldal, oblasti keskusest Homielist 41 ja rajooni keskusest Dobrušist 29 kilomeetri kaugusel.

Elanikkond

Tuntud elanikke 

 Nikolai Gerard – Soome kindralkuberner
 Lidija Jakovenko – Nõukogude tööeesrindlane

Ajalugu 

Asulast idas on XII–XIII sajandil kasutusel olnud asulakoht, kagus aga neoliitikumi ja pronksiaja asulakohad. Dziamjanki enda kohta on esimesi teateid XVI sajandist, mil see kuulus Minski vojevoodkonda ning selle Rečyca maakonda. Aastal 1751 oli see Czartoryskite valduses.

Seoses Poola jagamisega läks Dziamjanki aastal 1772 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Mogiljovi kubermangu ja Belitsa maakonda, aastast 1852 Gomeli maakonda. Aastal 1862 rajati sinna viinaköök, aastal 1870 aga magasiait. Aastal 1884 oli külas kaks tuulikut, seal asus ka mõisakompleks, mis kuulus Gerardide suguvõsale. Praegune häärber valmis XIX sajandi lõpus. Aastal 1897 asutati sinna kihelkonnakool. Aastal 1909 hävis tules 36 majapidamist.

Aastal 1926 olid Dziamjankis sidejaoskond ja kool. Samal aastal sai külast kohaliku külanõukogu keskus.

Aastal 1929 moodustati külas kaks kolhoosi. Toona oli seal kaks sepikoda, tuulik ja villakraasimistöökoda.

1941. aasta augustist 28. septembrini 1943 oli Dziamjanki Saksa vägede poolt okupeeritud. Sel perioodil lasid karistussalklased maha 7 külaelanikku ning põletasid maha 640 maja. Lahingutes küla pärast hukkus 136 Nõukogude sõdurit. Sõjas hukkus 218 küla elanikku. 

Aastal 1974 oli küla kohaliku kolhoosi keskasulaks. Seal oli keskkool, sidejaoskond, kultuurimaja, raamatukogu, apteek. Külas oli kaks poodi, seal asusid õmblustöökoda ja telliselööv. Seoses Tšornobõli katastroofiga asustati suurem osa küla elanikke ümber, kuna Dziamjanki jäi saastunud tsooni. Erandiks olid kaks maja, mis jäid elamiskõlblikuks. Aastani 2009 oli küla Dziamjanki külanõukogu halduskeskuseks.

Viited 

Valgevene asulad
Dobruši rajoon