Loomarünnak

Loomarünnakuteks loetakse loomade rünnakud inimeste ja neile kuuluvate kodu- ja kariloomade vastu. Rünnakute tagajärjel hukub igal aastal tuhandeid inimesi ning miljonid saavad raskelt vigastada.

Levinud rünnaku viisiks on hammustamine, putukatel ka putukapisted. Skorpionilised võivad aga salvata. Kõige sagedasem looma poolt inimesele tekitatud vigastus on koerahammustus. Inimestel esineb aastas kümneid miljoneid koerahammustusi ja ligi viis miljonit maohammustust. Palju esineb ka kassi- ja ahvihammustusi.

Eestis põhjustavad valdava osa loomarünnakuid koerad ja kassid. Vähesel määral registreeritakse rünnakuid rottidelt, hiirtelt ja teistelt loomadelt. Rästikuhammustusi registreeritakse Eestis aastas alla saja ning putukatest võivad elule ohtu kujutada eelkõige ainult kiletiivalised (mesilased, herilased). Hundi- ja karurünnakud on potentsiaalselt kõige ohtlikumad, aga neid esineb väga harva.

Kuigi rünnak ise ei pruugi olla surmav, siis võib rünnatu selle käigus nakatuda haiguste või parasiitidega. Nii võivad näiteks sääsed edasi kanda malaariat ja teisi inimestele ohtlikke haigusi. Koerad võivad aga edasi kanda marutaudi, tsetsekärbsed unitõbe ja puugid puukentsefaliiti. Ründajalt edasi kandunud suu mikrofloora või rünnatava nahalt haava sattunud bakterid võivad aga tekitada infektsioone.

Maismaaselgroogsetest on vähemalt 262 liigi puhul esinenud konflikti inimesega, kus nad on rünnanud inimest, koduloomi või viljasaaki. Selliste konfliktide puhul võivad inimesed püüda ründajaid endid hävitada, mis on probleemiks aga ohustatud liikide puhul. Seejuures on inimesed juba põhjustanud paljude suurimetajate (nagu mõõkhambulised tiigrid) väljasuremise.

Vaata ka 
 Inimesi ründavad lülijalgsed

Viited 

Traumatoloogia