Cascarda

Cascarda oli 16. sajandi lõpul ja 17. sajandi alguses Itaalias levinud seltskondlik tants paarile, harvem kahele paarile või kolmikule. Tantsu karakter oli sageli mänguline ja koosnes erinevate figuuridega osadest.

Allikad 
Säilinud cascarda'd leiduvad kahes suures 16.–17. sajandi vahetusest pärit tantsukäsiraamatus – 21 tantsu Fabritio Caroso raamatus "Il ballarino" (1581) ja 11 tantsu kogumikus "Nobiltà di dame" (1600), samuti leidub 2 cascarda't nime all cascarda in duple Livio Lupi traktaadis "Libro di gagliarda, tordiglione, passo e mezzo, canari e passeggi" (1607).

Kirjeldus 
Caroso kasutab nimetust cascarda vaoshoitud karakteriga kiire tantsu kohta, mis on enamasti kaheses meetrumis ja selle elavat iseloomu rõhutavad sagedased punkteeritud rütmid. Muusika koosneb tavaliselt kahest kuni neljast kaheksataktilisest fraasist, mida võib igaüht veel korrata. Cascarda figuurid on tüüpilised: pärast avafraasi, milles partnerid tervitavad teineteist ja liiguvad tantsuruumi keskele või selles ringi, teevad nad mõlemast käest kinni hoides ringe või näitavad teineteisele vaheldumisi erinevaid variatsioone, tantsu lõpetab lõpufiguur, millega tantsijad satuvad taas samasse asendisse nagu alguses.

Viited

Välislingid 
 Video: Fabritio Caroso cascarda "Chiara Stella" vanatantsuansambli Vento di Tempo esituses

Tantsud
Renessansstants