Geishad Jaapani kultuuris

Geishad on Jaapani kultuuris üheks väga oluliseks sümboliks, hoides elus Jaapani vana elustiili ja kultuuri. Geishasid on tänapäeval kujutatud mängufilmides, dokumentaalfilmides ja raamatutes. Samuti on populaarsed tegelaskujude meened, mida on kujutatud geishade või maikodena.

Geishad tänapäeval 
Geishade arv on tänaseks suuresti vähenenud võrreldes 1920. aastatega, kui geishasid oli Jaapanis umbes 80 000. Täpset geishade arvu tänapäeval pole teada, kuid arvatakse, et tegutsevaid geishasid on umbes 1000-2000. 

Geishaks õppimine käib igas kvartalis erinevalt. Kõige tuntumad geishade kvartalid on Kyōtos, kokku on seal umbes viis geishade kvartalit, kuid suurim on Gion. Veel on geishasid Tōkyōs ja Kanazawas. Geishad ja maikod elavad spetsiaalsetes majades (okiya), kus nad õpivad ning kuhu nad on sisse kirjutatud, isegi, kui nad seal igapäevaselt ei ela. Tänaval kohtab geishasid harva. Üks suur probleem geishade jaoks tänapäeval on turistid, kes pildistavad ja katsuvad neid ning segavad nende tööle minekut. 2019. aastal keelustati Gionis geishade pildistamine erateedel.

Tänapäeval on geisha majade ja kvartalite seas populaarne oma tööd reklaamida sotsiaalmeedias. Samuti korraldatakse üritusi geisha kvartalites, kus maikod tantsivad turistidele. Tantsitakse iga päev ning etendus kestab umbes üks tund.

Geisha muuseum 
Geisha ja teetseremoonia muuseum asub Kyotos (576-3 Gionmachi Minamigawa, Higashiyama Ward, Kyoto, 605-0074, Jaapan). Seal on võimalik tutvuda geishakultuuriga mitmesuguste tegevuste kaudu. Võimalikud on tavalised muuseumituurid, privaatsed kohtumised geishaga, teetseremoonia geishaga ja palju muud.

Muuseumist 
Muuseumis on näitusi nii geishade kui ka teetseremoonia ajaloo kohta. Toimuvad 30-minutilised giidiga ekskursioonid, kuid võimalik on ka omal käel ringi käia. Muuseumis on välja pandud muusikariistu, mida geishad on mänginud, geishade juukseehted ja kimonod. Muuseumis on visuaalseid selgitusi, kuidas eristada geishasid ja nendeks alles õppivaid maikosid. Ringkäigu lõpus vastatakse külastajate küsimustele. Muuseumipileti hind koos ekskursiooniga maksab umbes 23 eurot inimese kohta.

Teetseremoonia geishaga 
Autentsel teetseremoonial on võimalik kohtuda geishaga (Kyoto dialektis geikoga) või geisha õpilase maikoga, kes viib teetseremooniat läbi. Geiko või maiko serveerib külastajatele teed ning kõik viiakse läbi ajaloolise rituaalina, mis on geisha õpingutes tähtis osa. Tseremoonia kestab umbes 90–120 minutit ning maksab umbes 2–5-liikmelisele grupile 405 eurot. Hinna sisse kuulub teetseremooniatel traditsiooniliselt serveeritav matcha (roheline tee), mida geiko õpetab õigesti valmistama, Jaapani traditsioonilised maiustused (wagashi) ja kimono. Vajadusel on kohal ka tõlk, kes tõlgib jaapani ja inglise keelt. Tseremoonial tutvustatakse üldiselt geishade traditsioone ja teetseremoonia ajalugu ning geiko või maiko annab külastajatele 20-minutilise tantsuetenduse.

Geishaks riietumine 
Turistidele on Kyotos mitu stuudiot, kus on võimalik end ise geishaks riietada. See on noorte seas väga populaarne ning tihti võib tänaval kohata päris geisha või maiko asemel hoopis nendeks riietunud turiste. Selline muutumine geishamuuseumis maksab 135 eurot ning hinna sisse kuulub professionaalne meik, geishasoenguga parukas, kimono (võimalus valida 100 kujunduse vahel) ning fotod endast nii paberil kui ka CD-l. Selline muutumine võtab aega umbes 2-3 tundi.

Geishad popkultuuris

Geishad filmides 
Geishadest (ja maikodest) on tehtud mitmes žanris filme: dokumentaalfilmidest armastusfilmideni.

"Lady Maiko" 
"Lady Maiko" on 2014. aasta Jaapani muusikaline komöödiafilm (lavastaja Masayuki Suo), mis räägib noorest maatüdrukust, kes kolib Kyotosse, et saada maikoks nagu tema ema oli olnud. Film näitab noore neiu pingutusi õppida Kyoto dialekti, tantse ja laule.

"The Geisha House" 
Kinji Fukasaku 1998. aastal lavastatud film, mis räägib noorest geishamaja teenijannast Omachast, kes tahab saada maikoks, et aidata oma vaesuses elavat peret. Filmis kujutatakse detailselt geishade elu 1950. aastatel, mil geishade kultuur sattus moraalisõja küüsi, näidates geishamaja ilu ja valu.

Veel Jaapani filme geishadest/maikodest 
"Sisters of the Gion" (1936), režissöör Kenji Mizoguchi

"The Life of Oharu" ("Saikaku Ichidai Onna") (1952), režissöör Kenji Mizoguchi

"A Geisha" ("Gion bayashi") (1953), režissöör Kenji Mizoguchi

"Late Chrysanthemums" ("Bangiku") (1958), režissöör Mikio Naruse

"The Wolves" (1971), režissöör Hideo Gosha

"The World of Geisha" (1973), režissöör Tatsumi Kumashiro

"In the Realm of the Senses" (1976), režissöör Nagisa Oshima

"Ihara Saikaku Koshoku Ichidai Otoko" (1991), režissöör Yukio Abe

"The Geisha House" (1999), režissöör Kinji Fukasaku

"The Sea is Watching" (2002), režissöör Kei Kumai

"Zatoichi" (2003), režissöör Takeshi Kitano

"Fighter in the Wind" (2004), režissöör Yang Yun-ho

"Wakeful Nights" (2005), režissöör Masahiko Tsugawa

"Maiko Haaaan!!!" (2007), režissöör Nobuo Mizuta

"Kiyo in Kyoto: From the Maiko House" 
"Kiyo in Kyoto: From the Maiko House" on mangasari, mille on kirjutanud ja illustreerinud Aiko Koyama. Tegevus toimub Kyotos Hanamachi geishade kvartalis ja räägib teismelisest Aomorist, kes töötab geishade majas kokana ning kelle sõber on sealses majas elav maiko Sumire.

Manga on tehtud seeriateks, mis ilmuvad 2016. aastast Shogakukan's Weekly Shōnen Sunday ajakirjas. 2021. aasta veebruaris esilinastus ka selle põhjal tehtud animefilm.

Geishad raamatutes 
Geishadest on kirjutatud raamatuid ning ka endised geishad on kirjutanud (auto)biograafiaid.

"Geisha of Gion" 
"Geisha of Gion" (Ameerika Ühendriikides "Geisha, a Life") on 2002. aastal ilmunud Mineko Iwasaki ja Rande Gail Browni raamat, mis räägib Mineko Iwasaki, ühe oma aja tuntuima geisha elust, teekonnast geishaks saamiseni ning karjääri lõpetamisest. 

Mineko alustas geisha karjääri juba viieaastaselt geishade maja (Iwasaki okiya) omava pere juures. Järgmised 25 aastat veetis ta õppides geishale iseloomulikku kõnet ja Jaapani iidseid kunste. Tänu uhkusele ja järjekindlusele sai temast üks hinnatuim geisha Jaapani ajaloos. 29-aastaselt otsustas ta ameti maha panna ja abielluda.

Lisalugemist 

 Masuda, Sayo (1957). Autobiography of a Geisha

 Dalby, Liza (1983). Geisha. University of California Press.
 Downer, Lesley (2003). Madame Sadayakko: The Geisha Who Bewitched the West
 Foreman, Kelly M. (2008). The Gei of Geisha: Music, Identity and Meaning

Viited