Proosula

Proosula (ladina keeles prosula, deminutiiv sõnast prosa 'tekst') on keskaja muusikas kasutatud troobitüüp, mille puhul uut muusikalist materjali ei lisandu, lisatakse vaid tekst. Näide sellest on uue teksti loomine melismi meloodiale gregooriuse laulus.

Sõnavara 
Sama tähendust võivad kanda keskaegsetes tekstides ka sõnad prosa (mis tähendab ka sekventsilaadselt muusikaosa kordavat tekstilist laiendust või siis sekventsi ennast), verba ja versus (mis võib tähendada ka nii uut muusikalist materjali kui ka uut teksti sisaldavat troopi, samuti psalmi üht rida). Keskajal puudus taotluslik ühtsus terminites, nimetus võis varieeruda vastavalt sellele, millise laulu juurde troop oli loodud.

Vorm 
Proosula loodi sageli rangelt süllaabilises stiilis, nii et igale noodile melismis vastas üks silp. Reeglina jälgis troobi looja hoolikalt gregooriuse meloodia joonist, fraseerimist ja artikulatsiooni, et prosula teksti fraasid sobiks meloodiafraasidega ja rõhulised silbid langeks sobivatele nootidele. Sõnade algused ja lõpud tekstis langevad sageli kokku melismi neumade algus- ja lõpunootidega.

Esinemine 
Proosulaid on loodud nii missa kui officium'i laulude jaoks ja missa puhul nii ordinaariumi kui propriumi osades. Kõige tuntumad proosulad on Kyrie-troobid, näiteks Tuotilole omistatud "Kyrie, fons bonitatis...". Kuid 10. ja 11. sajandi käsikirjades tuleb Kyrie-troopidest märksa arvukamalt ette ofertooriumi versus'te, eriti aga alleluia'de melismidele kirjutatud proosulaid.

Vaata ka 
 Sekvents

Viited

Välislingid 
 III tooni Kyrie koos prosula-troobiga Fons bonitatis Santo Domingo de Silose munkade esituses, troobi tekst kommentaaris

Keskaja muusika