Ameerika karmiinleevike

Ameerika karmiinleevike (Haemorhous purpureus) on Põhja-Ameerikas elutsev vintlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Ta on lähedalt sugulane aed-karmiinleevikese ja männi-karmiinleevikesega, sarnanedes nendega välimuselt ja elades nendega osaliselt samas piirkonnas.

Alamliigid 
Ameerika karmiinleevikesel on kirjeldatud kahte alamliiki:
 H. p. purpureus (Baird, 1858)
 H. p. californicus (Gmelin, 1789)

Välimus 

Täiskasvanud ameerika karmiinleevikesed on 12–16 cm pikad, kaalult 18–32 g ja tiivaulatuselt 22–26 cm.

Isaslinnud on vaarikapunase peaga ja punakasvalge rinnaga. Nende seljapoolne sulestik on üldiselt pruunjas, kõhualune valge. Emaslindude sulestik on pigem pruunikas, kõhu- ja lõuaalune on valge-pruunivöödiline. Emaslindudele on omased ka valged silmatriibud.

Toitumine 
Nad toituvad peamiselt okaspuude, jalakate, hariliku tulbipuu ja vahtrapuu seemnetest, pungadest ja nektarist, viljadest ja marjadest. Samuti söövad nad putukaid, näiteks põrnikaid, tõuke, lehetäisid ja rohutirtse.

Levila ja ränne 

Ameerika karmiinleevike elutseb põhiliselt Põhja-Ameerikas, täpsemalt Kesk- ja Lõuna-Kanadas ning Ameerika Ühendriikide kirdeosas. Kanadas elutsevad linnud rändavad talvitumiseks Ameerika Ühendriikide kesk- ja idaossa, kuid USA kirdeosas ja Vaikse ookeani kaldal elutsevad linnud elavad seal üldiselt aastaringselt.

Nad eelistavaid niiskeid okaspuu- ja segametsi.

Pesitsemine 
Nende pesad on tavaliselt okaspuude oksadel, tüvest kaugel ja 0,7–18 meetri kõrgusel. Pesa ehitab 3–8 päevaga peaasjalikult emaslind, kasutades materjaliks väikseid oksi, rohukõrsi ja taimejuuri, ning vooderdab selle ääre loomakarvade, peenikese rohu ja samblikega. Valmis pesa on umbes 17,7 cm lai ja 10 cm kõrge.

Ameerika karmiinleevikesed pesitsevad 1–2 korda aastas. Kurnas on enamasti 2–7 muna ja haudeperiood kestab 12–13 päeva. Munad on valkjad, rohesinakat tooni, pruunide ja mustade tähnidega. Poegi toidavad mõlemad vanemad. Pojad lahkuvad pesast umbes 13–16 päeva pärast.

Seisund 
Rahvusvahelise Looduskaitseliidu punase nimestiku järgi on liik soodsas seisundis.

Viited

Välislingid 
 

Vintlased
Põhja-Ameerika linnud
1789