Must elevant-karihiir

Must elevant-karihiir (Rhynchocyon petersi) on üks 17-st elevant-karihiire perekonda kuuluvast liigist, keda leidub ainult Aafrikas . 

Nimi "elevant-karihiir" on tuletatud nende pika nina ja elevandi londi sarnasusest. Fülogeneetiline analüüs näitas, et elevant-karihiired on geneetiliselt tihedamalt seotud elevantidega kui karihiirtega. 

Peamiselt elutsevad must elevant-karihiired madalmäestikes ning Keenia ja Tansaania tihedates metsades. 

Elevant-karihiired on ühed kiireimad väikestest imetajatest, liikumiskiirused ulatuvad 28,8 kilomeetrini tunnis. Võrreldes teiste imetajatest putuktoidulistega on neil suhteliselt suur aju.

Kirjeldus 
Must elevant-karihiir on väike putuktoiduline imetaja, kes meenutab närilist või opossumit. Tal on soomuseline saba, pikk kärss ja enda suuruse kohta võrdlemisi pikad jalad. Pikki jalgu kasutab must elevant-karihiir, et liikuda hüpeldes nagu jänes. 

Nagu teised Rhynchocyon perekonda kuuluvad liigid, on ka must elevant-karihiir võrdlemisi suurekasvuline. Täiskasvanud isendid kasvavad keskmiselt 28 cm suuruseks ja kaaluvad 450-700 g.

Looduses ulatub nende eluiga kahe ja poole kuni nelja aastani.

Käitumine ja paljunemine 
Nagu enamik elevant-karihiiri, elavad must elevant-karihiired monogaamsetes paarides, kaitstes umbes hektari suurust territooriumit, mida nad märgistavad lõhnanäärmetega. Kuigi nad elavad paarides on järglaste saamine ainuke monogaamse eluviisi põhjus. Sotsiaalsed käitumismustrid ei ole kuigi tavalised ning elatakse erinevates pesades. Must elevant-karihiir ehitab pesa maapinnale, tihtipeale puude alla, kasutades selleks kuivanud lehti. 

Emastel isenditel esineb menstruaaltsükkel sarnaselt inimestega ja must elevant-karihiir on üks väheseid mitteprimaalsetest imetajatest, kellel see üldse esineb. 1940. aastatel kasutati elevant-karihiiri inimeste menstruaaltsükli uurimiseks. Must elevant-karihiirte paaritumisperiood kestab mitu päeva. Pärast paaritumist naasevad nad oma pesadesse tagasi. Tiinusperiood kestab 45-60 päeva, emasisendi pesakond koosneb ühest kuni kolmest järglasest, tiinust esineb mitu korda aastas. Järglased on peale sündi hästi arenenud ja on võimelised jooksma juba paar tundi peale sündi.

Toitumine 
Enamasti toitub elevant-karihiir putukatest, milleks on näiteks mardikad, termiidid ja sadajalgsed jne. Ta hangib oma toidu kaevates kärsaga pinnasesse augu ja haarab august putukaid keele abil, sarnaselt kukkur-sipelgakarule. Suuremast saagist toitumine osutub talle keerukaks pika kärsa tõttu.

Viited 

Torukoonulised