Kinnisvaramull

Kinnisvaramull või vara mull (või eluasemeturu mull) on teatud tüüpi majandusmull, mis toimub perioodiliselt kohalikel või ülemaailmsetel kinnisvaraturgudel ja millele tavaliselt järgneb majanduse õitseng (buum).

See ajavahemik, mis kestab buumist kuni vara hindade languseni, on tuntud ka kui “mull”. Kinnisvaramullid on seotud nõudluse ja tarbijaskonnaga. Mida suurem on nõudlus turul, seda kallim on kinnisvara. Mida väiksem on nõudlus, seda odavam on kinnisvara. Kinnisvara hinnatakse teatud kinnisvara kriteeriumite alusel.

Identifitseerimine ja ennetamine 
Nagu kõigi majanduslike mullide puhul, on ka lahkarvamusi selle üle, kas kinnisvaramulle on võimalik tuvastada või ennustada, ning kuidas neid vältida. 

Briti ajakiri The Economist kinnitab, et kinnisvaramullide tuvastamiseks saab kasutada eluasemeturu näitajaid. Mõned [kes?] väidavad, et valitsus ja keskpangad saaksid võtta ja peaksid võtma kasutusele meetmeid, et vältida mullide teket.

Eluasemelaenud 
Eluasemelaenude ja tulude suhe ehk võla-teenindussuhe on hüpoteegimaksete ja kasutatava tulu koefitsient. Kui suhe muutub liiga kõrgeks, sõltuvad kodumajapidamised oma võla teenindamiseks üha enam kinnisvara väärtusest. Selle suhte määramiseks mõõdetakse kodumajapidamise kogukulusid, sealhulgas hüpoteegimakseid, kommunaalteenuseid ja kinnisvaramakseid ning tüüpilise leibkonna kuu maksueelset tulu. Vaata näidet RBC Economics (Real business-cycle theory) Kanada turgude kohta.

Eluasemelaenude ja omakapitali suhe (mida ei tohi segi ajaga ettevõtte võla ja omakapitali suhtega), mida nimetatakse ka laenu väärtuseks, on hüpoteeklaenu ja alusvara väärtuse suhe: see mõõdab finantsvõimendust. See suhe suureneb, kui majaomanik võtab teise hüpoteegi või kodumajapidamiste omakapitali laenu, kasutades kogunenud omakapitali tagatisena. Kui suhe on suurem kui üks tähendab, et kinnisvara omaniku omakapital on negatiivne.

Viited