Demetrios III Eukairos

Demetrios III Eukairos Theos Philopator Soter (kreeka keeles Εύκαιρος, ′õigeaegne′, ilmselt moondunud vorm halvustavast hüüdnimest Akairos, ′enneaegne′, ὁ Θεός, ′jumal′, Φιλοπάτωρ, ′isaarmastaja′, ja Σωτήρ, ′päästja′) (suri 88 eKr) oli Seleukiidide soost kuningas (95−88 eKr).

Elulugu

Valitsusaja algus

Ta oli kuningas Antiochos VIII Grypose (suri 96 eKr) ja tema abikaasa Tryphaena (u 141−111 eKr) poeg. Aastal 95 eKr elas ta Väike-Aasia edelaosas Knidoses, kui Egiptusest minema aetud ja Küprosel valitsev Ptolemaios IX Soter Lathyros pakkus talle oma vägesid, et Süürias võimu haarata. Demetriosel õnnestus end kehtestada Kesk-Süürias ja ta tegi oma pealinnaks Damaskuse. Seega oli Seleukiidide riik jagunenud kolmeks eraldi kuningriigiks: tema vend Philippos I Philadelphos valitses Süürias Aleppo (tollal Beroea) ümbrust ning Antiochos X Eusebese võimupiirkonda kuulusid Kiliikia Väike-Aasias, Põhja-Süüria ja Vahemere rannikuala. Hiljem õnnestus Demetriosel laiendada oma valdusi Antiookiani.

Sõda Juudaga
Demetrios III oli viimane Seleukiidide soost valitseja, kes sekkus Juuda asjadesse. Temalt otsisid abi juudid, kes olid rahulolematud oma kuninga Alexander Jannaeusega. Demetrios tungis Juudasse aastal 88 eKr ja lõi Sekemi lahingus juutide kuninga vägesid, kuid kohalike elanike vaenulikkuse tõttu tõmbus peagi tagasi Süüriasse.

Kodusõda, vangilangemine ja surm
Aastal 88 eKr puhkes Demetriose ja tema venna Philippose vahel sõda. Viimane astus liitu Stratoniga, kes valitses väikest vürstiriiki Beroea linna ümbruses. Demetrios asus linna piirama. Straton otsis aga abi kohalike araablaste hõimupealikult Azizilt ja Partia Mesopotaamia asehaldurilt Mithridates Sinaceselt. Viimased tõttasid Stratonile appi ja piirasid omakorda Demetriose väed ümber. Kuna viimane lõigati ära olulisest veevarustusest, oli ta sunnitud kapituleeruma. Tema sõjalaagri antiooklased vabastati lunarahata, kuid Demetrios ise viidi vangina Partia õukonda. Kummatigi kohtles Partia kuningas Mithridates II Suur teda lugupidavalt. Demetrios suri peagi. Pärast tema vangistamist haaras Philippos enda kätte Antiookia ja tema noorem vend Antiochos XII Dionysos Damaskuse.

Vaata ka
Seleukiidide riik

Kirjandus
Bevan, Edwyn Robert. The House of Seleucus. Vol. II. London: Edward Arnold, 1902. Lk 260-261 .

Välislingid 
Demetrios III Eukairos teoses Encyclopædia Britannica (1911)

Seleukiidid