Liis Kiviloo

Liis Kiviloo (kuni 2023 Liis Kullerkann; sündinud 2. mail 1991) on eesti võrkpallur.

2013. aastast on ta kuulunud Eesti naiste võrkpallikoondisse ja hooajast 2023/24 mängib ta Eesti meistriliiga klubis Rae Spordikool/Viaston.

Sportlaskarjäär

Koondis
Liis Kullerkann kutsuti Eesti võrkpallikoondisse 2013. aasta kevadel ning kuulus koosseisu samal aastal MM-valikturniiril. 2019. aastal tagas koondis esimest korda pääsi Euroopa meistrivõistluste finaalturniirile. Ta on esindanud Eestit Euroopa meistrivõistluste finaalturniiril kahel korral (2019 ja 2023) ning mõlemal turniiril saadi lõppkohaks kahekümne kolmas. Samuti on ta mänginud mitmel Euroopa Hõbeliiga turniiril ning selle 2023. aastal võitnud. Ta on peale Julija Mõnnakmäe taandumist kandnud ka koondise kapteni rolli.

Klubivõrkpall
Liis Kullerkann õppis Audentese Spordigümnaasiumis ning esindas õpingute ajal (2007–2010) kooli võistkonda Audentese SG/Noortekoondist. Naiskond osales Eesti meistri- ja karikavõistlustel ja hooajal 2009/10 ka Balti liigas, kuid medalitele üheski sarjas ei jõutud.

2010. aastal läks Liis õppima USA-sse Ohio Ülikooli ning esindas kooli võrkpallinaiskonda neli aastat. Naiskonnaga osaleti erinevatel Ameerika üliõpilasvõistlustel ja -liigades. Esimesel aastal ta naiskonna eest ei käinud mängudes väljakul, et pikendada võimalikku USA-s mängimise aega. Teisel aastal (2011) ta mänguaeg oli pigem väike, kui sai platsile üheksas mängus. Kolmandal (2012) ja neljandal (2013) aastal oli ta roll mängudes märgatavalt suurem, mängides vastavalt 31. ja 32. mängus. Kahel korral (2010 ja 2013) võideti USA esimene division ning kvalifitseeruti NCAA turniirile. Ülikoolinaiskonda läks Liis keskblokeerijana, kuid mängis ka nurga- ja diagonaalründaja positsioonil. 2014. aastaks läks ta õppima Duquesne Ülikooli ning esindas aasta sealset võrkpallinaiskonda.

Peale kooli lõpetamist sõlmis ta hooajaks 2014/15 lepingu Filipiinide superliigaklubiga Meralco Power Spikers, kus ta oli üks naiskonna põhimängijaid. Filipiinide superliigas oldi liiga teises pooles.

Hooaja 2015/16 teiseks pooleks liitus Liis Saksamaa esiliigaklubiga Schwarz-Weiss Erfurt, kellega õnnestus saada Saksamaa esiliigas teine koht ning tõusta uueks hooajaks Saksamaa meistriliigasse. Liis jätkas klubis ka teisel hooajal. Klubi osales Saksamaa karikavõistlustel, kus jäädi pidama 1/8 finaalis ja Saksamaa meistriliigas, kus lõpetati põhiturniir 11. kohaga ning pääsu play-offi ei tagatud. Liis üldiselt naiskonna põhimängijate hulka ei kuulunud ning sekkus mängudesse pigem servivahetusena.

Hooajaks 2017/18 liitus ta Prantsusmaa meistriliigaklubiga Pariisi Saint-Cloud, kus ta mängis ühe hooaja. Prantsusmaa meistrivõistlustel jõuti veerandfinaali, kus tunnistati RC Cannese paremust ning saadi liigas seitsmes koht. Hooaja esimeses pooles täitis Liis pigem vahetusmängija rolli, kuid hooaja teises pooles mängis end naiskonna põhimängijaks.

Hooajaks 2018/19 vahetas ta Prantsusmaal klubi ning liitus Nancy Vandoeuvrega, kus mängis sel hooajal ka Eesti võrkpallikoondise nurgaründaja Anu Ennok ja hooaja teisel poolel sidemängija Julija Mõnnakmäe. Klubi lõpetas Prantsusmaa meistriliiga põhiturniiri 11. kohal ja play-offi ei pääsenud.

Hooajaks 2019/20 siirdus Liis Prantsusmaa esiliigaklubisse Levallois Sporting Club. Klubi ei vastanud seatud ootustele ning 2019. aasta novembris lahkus Liis klubist. 2020. aasta alguses hakkas ta mängima Eestis TalTech/Tradehouse ridades kuni uue välisklubi leidmiseni. Klubiga saadi Balti liigas teine koht.

Hooajaks 2020/21 naasis ta Prantsusmaale ning liitus sealse meistriliigaklubiga Volero Le Cannet, kus oli peatreeneriks Eesti naiste võrkpallikoondise peatreener Lorenzo Micelli. Liis oli klubi juures ka eelneva hooaja lõpus peale Balti liiga finaali, kuid koroonapiirangute tõttu jäi see aeg loodetust lühemaks. Hooaja alguses mängiti eelmise hooaja Prantsusmaa karikavõistluste finaalis, kus võeti vastu kaotus. Klubi osales tugevuselt teises eurosarjas (CEV Cupil), kus jõuti 1/8 finaali. Prantsusmaa meistriliigas saadi põhiturniiri tulemuste alusel neljas koht. Hooaja esimeses pooles oli Liis naiskonna põhimängija, kuid teises pooles sai mänguaega vähem.

Hooajaks 2021/22 läks ta mängima Prantsusmaa meistriliigaklubisse Pays d'Aix Venelles, kus oli peatreeneriks Eesti naiste võrkpallikoondise abitreener (ja hilisem peatreener) Alessandro Orefice. Prantsusmaa karikavõistlustel jäädi pidama veerandfinaali. Prantsusmaa meistrivõistlustel saadi küll põhiturniiril kolmas koht, kuid play-offis kaotati veerandfinaalseerias.

Hooajal 2022/23 mängis ta Itaalia esiliigaklubis Cremona Esperia, kuhu siirdus ka Eesti võrkpallikoondise diagonaalründaja ja Liisi õde Kadi Kullerkann. Klubiga lõpetati esiliiga põhiturniir oma alagrupis kaheksandana ning mängiti edasi madalamas alagrupis liigasse püsima jäämise nimel. Nõrgem alagupp võideti ning sellega saadi liigas kolmeteistkümnes koht.

Saavutused
Balti liiga
2019/20  TalTech/Tradehousega

Riikide esiliigad
2015/16  Saksamaa esiliiga Schwarz-Weiss Erfurtiga

Riikide karikavõistlused
2019/20  Prantsusmaa karikavõistlused Volero Le Cannet'ga

Isiklikku
Liis Kullerkann lõpetas 2010. aastal Audentese Spordigümnaasiumi kuldmedaliga. Ta noorem õde on võrkpallur Kadi Kullerkann.

Viited

Välislingid
Liis Kullerkann Mängija profiil CEV kodulehel
Liis Kullerkann Volleybox
Liis Kullerkann Mängija profiil Duquesne Ülikooli kodulehel

Eesti naisvõrkpallurid
Sündinud 1991