Bulgaaria Kommunistlik Partei

Bulgaaria Kommunistlik Partei (BKP; bulgaaria keeles Българска Комунистическа Партия, БКП) oli Bulgaaria Rahvavabariigi võimupartei aastast 1946 aastani 1989, kui Bulgaaria kui sotsialistlik riik lõppes olemast. Bulgaaria Kommunistlik Partei oli 1944. aastal võimule tulnud Isamaa Rinde koalitsioonis ülekaalus. Aastal 1944 korraldati tsaarivastane riigipööre, kui Punaarmee riiki sisenes. Bulgaaria Kommunistlikule Parteile allus riigi sõjavägi Bulgaaria Rahvaarmee.

BKP põhisuund oli Vladimir Lenini demokraatlik tsentrism. Partei kõrgeim organ oli Partei Kongress, mis kogunes iga viie aasta järel. Kui Partei Kongress kogunenud ei olnud, juhtis erakonda Keskkomitee, kuid kuna see kogunes vaid korra aastas, tegeles igapäevase asjaajamisega Poliitbüroo ja selle Seisev Komitee. Partei juht oli peasekretär.

Bulgaaria Kommunistliku Partei ideoloogia oli saksa filosoofi Karl Marxi ja vene poliitiku Vladimir Lenini ideedel põhinev marksism-leninism. Kuuekümnendatel viidi sisse majandusreformid, plaanitust rohkem toodetut lubati vabalt müüma hakata. Kui Mihhail Gorbatšov 1985. aastal Nõukogude Liidus võimule tuli, muutus BKP poliitika liberaalsemaks ning lõpuks likvideeriti see koos Bulgaaria RV-ga täielikult. Aastal 1990 nimetati Bulgaaria Kommunistlik Partei ümber Bulgaaria Sotsialistlikuks Parteiks.

Vaata ka
 Buzludža
 Idabloki poliitika
 Bulgaaria ajalugu

Bulgaaria parteid