Solvay konverents

Rahvusvahelised Solvay füüsika ja keemia instituudid, mis asuvad Belgias Brüsselis, asutati tööstur Ernest Solvay poolt 1912. aastal, pärast ainult kutsutud osalejatega ajaloolist 1911. aastal toimunud füüsikas pöördelist Solvay konverentsi (Conseil Solvay). Need instituudid koordineerivad konverentse, töötubasid, seminare ja kollokviume.

Pärast edukat 1911. aasta konverentsi on Solvay konverentsid (Conseils Solvay) käsitlenud väljapaistvaid, kõige olulisemaid lahendamata küsimusi füüsikas ja keemias. Tavaliselt toimuvad konverentsid kolmeaastase vahega.

Märkimisväärseid Solvay konverentse

Esimene konverents
Esimese Solvay konverents toimus Brüsselis 1911. aastal 30. oktoobrist kuni 3. novembrini, konverentsi esimees oli Hendrik A. Lorentz. Konverentsi teemaks oli radiatsioon ja kvandid. Käsitleti probleeme, mis tulenesid kahe erineva käsitluse, klassikaline füüsika ja kvantmehaanika olemasolust. Frederick Lindemann oli osalejatest noorim ja vanuselt järgmine oli Albert Einstein. Esimese Solvay konverentsi teised tuntud osalejad olid näiteks Marie Curie ja Henri Poincaré.

Viies konverents
Kuulsaimaks loetakse 1927 oktoobris toimunud viiendat Solvay konverentsi elektronidest ja footonitest, kus maailma kuulsaimad füüsikud arutasid äsja formuleeritud kvantteooriat. Olulisimad osalejad olid Albert Einstein ja Niels Bohr. Osalenud 29 osalejast 17 said hiljem Nobel auhinna ning Marie Curie sai kaks Nobeli auhinda: ühe füüsikas ja teise keemias.

Viited 

Konverentsid
Füüsika
Keemia