Eesti kõrgalpinism

Eesti kõrgalpinism on Eesti alpinistide mägironimine üle 6000 meetri kõrguste mägede tippu.

Eesti kõrgalpinismi alguseks võib lugeda 1960. aastat, kui rühm eesti alpiniste võttis ette Peeter Varepi juhtimisel mägiekspeditsiooni Pamiiri mäestikus kuuetuhandelise mäe tippu (vallutati Estonia tipp).

Kõrgtõusud Pamiiris 
Peeter Varepi poolt juhitud VSÜ Kalevi alpinismisektsioon kavandas alpinismi arenguplaani alates 1961. aastast. Kava sisaldas Eesti NSV ümmargustele tähtpäevadele pühendatud ekspeditsioonide läbiviimist NSV Liidu üle  7000 m kõrguste mägede tippu: 1965. aastaks oli plaanitud ekspeditsioon Taga-Alai ahelikus Lenini mäetippu (7134 m), 1970. aastal Kommunismi (7495 m) ja Korženevskaja (7105 m) ning 1975. aastal Tian Shanis Pobeda mäetippu (7439 m).

Esialgu läks kõik plaanide kohaselt. 1965. aastal läbi viidud Peeter Varepi juhtimisel Taga-Alai ekspeditsiooni käigus tõusid 14 eestlast (treener Heino Paltser, tõusude juhid Heino Paltser ja Ragnar Palmre) 11. augustil Lenini mäetippu. Eestlaste tipputõus Leninil tippu oli esimene Baltikumis. 1970. aastal korraldatud eestlaste Pamiiri-ekspeditsiooni käigus tõusid 12 meest Ilmar Priimetsa juhtimisel  Korženevskaja tippu ja 8 meest Heino Paltseri juhtimisel Kommunismi mäetippu. Eestlaste tipputõus Kommunismi tippu oli esimene Baltikumis.

Järgnevatel aastatel valmistuti 1975. aastal plaanitavaks ekspeditsiooniks Tian Shanis Hiina piiri ääres asuvale Pobeda tippu (7439 m) . Kavandati 2 ettevalmistavat ekspeditsiooni: 1973. aastal Edela-Pamiiri, et tõusta tehniliselt raskele kuuetuhandelise mäe tippu ja 1974. aastal Lenini tippu, et paika panna ekspeditsiooni lõplik koosseis. Need retked toimusidki 1973. ja 1974. aastal, kuid ekspeditsioon Lenini tippu lõppes traagiliselt: hukkusid Priit Vürst, Eerik Reino ja Tõnu Tennisson, kui maavärina tõttu liikuma hakanud lumelaviin mattis nad suurde jääprakku. 

1975. aastal kavandatud ekspeditsioon Pobeda tippu jäi ära, sest aasta varem suleti alpinistidele Pobeda mägi Nõukogude Liidu teravate suhete pärast Hiinaga.

Kõrgtõusud teistes mäestikes 
Teistesse kõrgmäestikesse jõudsid eesti mägironijad hiljem: 1983. aastal Tian Shani (Ilmar Priimets), 1997. aastal Andidesse (Tõivo Sarmeti ja Jaan Künnapi grupid), 1998. aastal Himaalajasse (Eesti esimene Himaalaja ekspeditsioon), 2001. aastal Karakorami mäestikku (Eesti esimene Karakorami ekspeditsioon), 2008. aastal Hiina haldusalasse jääva Kaxgari mäeahelikku Ida-Pamiiris (Jürgen Saarniidu grupp) ja 2018. aastal Saser Muztaghi mäeahelikku Ida-Karakoramis (Kristjan-Erik Suurvälja grupp).

Baltikumi parimateks kõrgtõusudeks tunnistatud Eesti alpinistide kõrgtõusud 
 
 
Baltikumi meistrivõistluste raames selgitatakse muuhulgas välja Baltikumi aasta  parim alpinistlik kõrgtõus. Seitsmel aastal oli parim kõrgtõus sooritatud eesti alpinistide poolt:    
1965 – Lenini mäetipp (7134 m; 5A): eesti alpinistide tipputõus (14 alpinisti kahes grupis, tõusujuhid Heino Paltser ja Ragnar Palmre) tunnistati Baltikumis parimaks
1970 – Kommunismi mäetipp (7495 m; 5B): Heino Paltser (tõusu juht), Ilmar Priimets, Jaak Sumeri, Tõnu Tennisson, Jüri Tohver, Ain Uusna, Priit Vürst, Kuldev Ääremaa
1982 – Tartu ülikool 350 (6258 m): tipputõus tunnistati Baltikumis parimaks
1998 – Balti mägironijate kokkutulekul tunnistati Baltikumi parimaks viie eestlase tipputõus Cho Oyule Tõivo Sarmeti juhtimisel (teistel andmetel Ilgvars Paulsi tipputõus Lhotsele)
1999 – Mount McKinley (6190 m): Esikohta jäid jagama Eesti ekspeditsiooni (Tõivo Sarmet, Ivar Lai,  Urmas Leppmets, Ivar Mäerand, Raivo Plumer, Andrus Öövel, Raul Vahisalu) ja Leedu ekspeditsiooni tipputõusud samale mäele 
2001 – Balti mägironijate iga-aastane kokkutulek tunnistas aasta parimaks tipputõusuks Tõivo Sarmeti juhitud ekspeditsiooni Broad Peaki tippu (kaks alpinisti jõudsid eeltippu Rocky Summit; 8028 m)
2003 – Džomolungma (8848 m): Alar Sikk, Eesti, Saulius Vilius, Leedu (ekspeditsiooni juht Tõivo Sarmet)

Eesti alpinistid, kes on tõusnud üle 7500 m kõrguste mägede tippu 
Eesti alpinistidele avanes võimalus ronida Ida-Pamiiri Hiina ala, Himaalaja ja Karakorami mägedes alles pärast NSV Liidu kokkuvarisemist. Seepärast moodustavadki Eesti alpinistide edetabeli ülemise poole tipputõusud, mis on tehtud pärast 1991. aastat:
Alar Sikk – Džomolungma (8848 m), 22. mai 2003
Tanel Tuuleveski – Džomolungma (8848 m), 16. mai 2011
Andras Kaasik – Džomolungma (8848 m), 16. mai 2011
Aleksei Kovaltšuk – Lhotse (8516 m), 14. mai 2002
Tarmo Riga – Cho Oyu (8188 m), 9. oktoober 1998
Arne Sarapuu – Cho Oyu (8188 m), 9. oktoober 1998
Raivo Plumer – Cho Oyu (8188 m) , 11. oktoober 1998
Margus Proos – Cho Oyu (8188 m), 11. oktoober 1998
Tõivo Sarmet – Cho Oyu (8188 m), 11. oktoober 1998
Allan Valge – Cho Oyu (8188 m), 22. mai 2010
Katrin Merisalu – Manaslu (8163 m), 26. septembrer 2019
Üllar Põld – Muztagata (7509 m), 4. august 2009
Tiina Tamm – Muztagata (7509 m), 4. august 2009
Uko Nõulik – Muztagata (7509 m), 3. august 2011
Anu Nõulik – Muztagata (7509 m), 3. august 2011

Eesti naisalpinistid, kes on tõusnud üle 7000 m kõrguste mägede tippu 

Katrin Merisalu – Manaslu (8163 m), 26. september 2019
Tiina Tamm – Muztagata (7509 m), 4. august 2009
Anu Nõulik – Muztagata (7509 m), 3. august 2011 
Helme Suuk – Ismoili Somoni mäetipp (7495 m), 1991. aastal
Krista Kirspuu – Ismoili Somoni mäetipp (7495 m), 2017. aastal
Marie Saame – Nowshāk (7492 m), 26. juuli 2019
Jane Riga – Nun (7135 m), 2011. aastal
Jelena Kravtšenko – Lenini mäetipp (7134 m), 2008. aastal
Anu Peljo – Lenini mäetipp (7134 m), 2014. aastal
Ene Soop – Lenini mäetipp (7134 m), 2014. aastal
Inna Lepik – Lenini mäetipp (7134 m), 2018. aastal

Eesti kõrgtõusude rekordi areng 
6211 m (1960), Estonia mäetipp – 14 alpinisti: Hillar Kaal, Peeter Varep, Heino Paltser, Juhan Ahlberg, Albert Sulg, Kalju Jõeväli, Jukk Raudsepp, Jüri Martin, Väino Lepasepp, Feliks Jürna, Ilmar Milliste, Eduard Schults, Lea Kukk ja  Aita Lumiste-Eek
7134 m (1964), Lenini mäetipp – Enn Veerte, Kesk-Aasia sõjaväeringkonna ekspeditsiooni koosseisus
7495 m (1970), Ismoili Somoni mäetipp – 8 alpinisti: Heino Paltser, Ilmar Priimets, Jaak Sumeri, Tõnu Tennisson, Jüri Tohver, Ain Uusna, Priit Vürst ja Kuldev Ääremaa
8188 m (1996), Cho Oyu – Aleksei Kovaltšuk
8516 m (2002), Lhotse – Aleksei Kovaltšuk
8848 m (2003), Džomolungma –  Alar Sikk , lisahapnikuga

Eesti kõrgtõusude rekordi areng (naised) 
6211 m (1960), Estonia mäetipp – Lea Kukk ja Aita Lumiste-Eek
7134 m (1979), Lenini mäetipp – Helme Suuk 
7495 m (1991), Ismoili Somoni mäetipp – Helme Suuk
7509 m (2009), Muztagata – Tiina Tamm
8163 m (2019), Manaslu eeltipp, lisahapnikuga – Katrin Merisalu

Vaata ka
Kõrgtõus
Baltikumi aasta parim kõrgtõus
Eesti alpinistide tipputõusud kaheksatuhandelistele
Eesti alpinistlike tõusude ülevaade

Viited

Eesti alpinism