Plancki ühikud

Plancki ühikud moodustavad mõõtühikute süsteemi, mille esitas 1901. aastal Saksa füüsik Max Planck. Need on loomulikud ühikud, mis saadakse järgmiste füüsikakonstantide (looduskonstantide) korrutiste või jagatistena:
 gravitatsioonikonstant 
 valguse kiirus 
 taandatud Plancki konstant 
 Boltzmanni konstant 
 Coulomb'i konstant  (kus  on elektriline konstant).

Plancki ühikusüsteemis on nende konstantide arvuline väärtus 1, mis lihtsustab paljusid arvutusi.

Plancki süsteemi tähtsus seisab eelkõige selles, et sellega on kindlaks määratud ühiksuuruste alampiirid, sealhulgas vähim võimalik pikkus ja lühim võimalik ajavahemik. Nendest väiksemate väärtuste korral pole seni tuntud füüsikaseadused enam kasutatavad.

Põhiühikud 
Plancki põhiühikud tulenevad pikkuse, massi ja aja dimensioonidest ja avalduvad kolme konstandi kaudu: ,  ja . Lisaks loetakse  Plancki süsteemi põhiühikuteks ka Plancki laeng ja Plancki temperatuur; nende esitamiseks on vaja vastavalt elektrilist konstanti  ja Boltzmanni konstanti . Plancki laeng täidab seejuures tingimust, et kahe Plancki massi vaheline gravitatsioonijõud ja kahe Plancki laengu vaheline elektromagnetiline jõud on ühetugevused: .

Konstandi  asemel võetakse mõnikord üheks . Siis esitub massiühik taandatud massina:
.

Tuletatud ühikud 
Viie põhiühiku kõrval on kasutusel ka järgmised tuletatud Plancki ühikud.

Välislingid 
  Jaak Lõhmus. Universumi-eosed laboris – Olemise väravas: Suur Pauk ja Plancki maailm (Ajakiri Horisont 4/2006)

Kvantfüüsika
Mõõtühikud