Ülo Sirp

Ülo Sirp (24. jaanuar 1927 Mägiküla, Vohnja vald, Virumaa – 1. jaanuar 2021) oli eesti arhitekt, sisekujundaja, skulptor ja kunstnik. 

Ta sündis ehitusmeistrist isa ja koduperenaisest ema perekonnas. 1929. aastal kolis pere Nõmmele ning 1934. aastal Saue valda Üksnurme külla riigilaenu toel ostetud tallu. Seal lõpetas ta 1941. aastal Saku-Kajamaa 6-klassilise algkooli ning õppis Nõmme Gümnaasiumis. 1948–1954 õppis ta ruumikujundust Tallinna Tarbekunsti Instituudis (hilisemas Eesti Kunstiakadeemias), lõpetas kiitusega. 

Sirp suunati tööle Kunstitoodete Kombinaadi töökodade Tartu osakonda, kus töötas algul kunstnikuna ja hiljem kunstiala juhatajana, õpetades samal ajal ka Tartu Kunstikoolis. 

1970. aastal kolis Sirp koos perega Tallinna. Ta töötas Tööstusprojektis algul sisearhitektina, hiljem grupijuhi, osakonna peaspetsialisti ja osakonna juhataja asetäitjana, pensioniea saabudes aga veel kolm aastat treial-lukksepana. 

Ülo Sirbi olulisemate tööde hulka kuuluvad Tallinna Linnahalli (koos Mari-Ann Hakkiga), Tartu Ülikooli raamatukogu (koos Linda Arikega) ja Tallinnas Sütiste teel asuva täiendkoolituse keskuse sisekujundused.  Ta on maalinud ka akvarelle, valmistanud puust mööblit ja skulptuure, mida on kogunud isalt päritud Rännaku tallu Harjumaal Üksnurmel.  

Koostöös Endel Tanilooga on Sirp loonud kirjanik Jaan Kärneri mälestussamba, mis asub Elva kalmistul , 1919. aasta Saaremaa vastuhaku mälestusmärgi (ajalehe Saarte Hääl teatel "esimene figuraalse, kubismi mõjutustega dolomiitmonument eesti kunstis" hüüdnimega "Upa mehed", valmis 1963 ja asus nüüdse Ferrumi kaubamaja kohal, teisaldati 1990 ning on nüüdseks hävinud) , skulptuuri Kivijüri Käina-Kõrgessaare-Heltermaa teeristil Hiiumaal (mälestusmärk Teises maailmasõjas osalenud Hiiumaa kaitsjate auks)  ja Siimusti vennaskalmistu monumendi . 

Koos skulptor Juhan Paberitiga valmis sõjamonument Paides (1967) . Sirbi akvarellinäitused on toimunud Tallinna Keskraamatukogus ja Saku Vallaraamatukogus.

Kirjutisi
Alo Sirp ja Ülo Sirp. "Üksnurme mõis ja tema külad". Mittetulundusühing Metsanurme, 2005 (138 lk)

Tunnustus
 NSV Liidu Ministrite Nõukogu preemia
 Eesti NSV Arhitektide Liidu 1982. aasta interjööri aastapreemia Tartu Ülikooli raamatukogu eest
 Eesti NSV Kunstnike Liidu 1982. aasta kujundajate aastapreemia B-preemia (koos Aulo Padariga)
 Eesti NSV Kunstnike Liidu 1983. aasta kujundajate aastapreemia B-preemia
 NSV Liidu riiklik preemia 1984 Tallinna linnahalli eest
 Tartu Kalevipoja monumendi konkursi ergutuspreemia (koos Endel Tanilooga)
 Maalehe kauni kodu konkurss, äramärkimine Rännaku talu eest
 Valgetähe V klassi teenetemärk (2007, kohaliku elu edendajana Harjumaal)
 Saku valla kuldmärk 2008

Liikmesus
Eesti Arhitektide Liit
Eesti Sisearhitektide Liit

Isiklikku
Tema abikaasa oli muusikaõpetaja Kersti Sirp, neil on kaks poega.

Viited

Kirjandus
Lea Saalep. Skulptuuride salaaed. Anne/EPL, 7. august 2001
Tiina-Mari Viides. Külaskäik Rännaku tallu. Harju Ekspress, 18. aprill 2008, lk 9
Jaan Tootsen. [https://arhiiv.err.ee
Heido Jänese ligi 15-minutiline lühidokfilm "Ülo Sirp 75" (2008) Eesti Filmiamatööride Liidu infoleht nr 42, 15.02.2008 (vaadatud 05.12.2017). /guid/201209161717174010010002081001517C41A040000003828B00000D0F017228 Üks lugu: Sisekujundaja Ülo Sirp] ETV/MTÜ Ööülikool, 1. oktoober 2012 (sama Youtube'is)
Ülo Sirbi akvarellid Saku Vallaraamatukogu, 10. september 2013 (elulugu näitusetutvustusena)

Eesti arhitektid
Eesti kunstnikud
Eesti sisearhitektid
Eesti skulptorid
Tallinna Nõmme Gümnaasiumi vilistlased
Eesti Kunstiakadeemia vilistlased
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1927
Surnud 2021