Winkeli kolmikprojektsioon

Winkeli kolmikprojektsioon (inglise keeles Winkel tripel projection) on Saksa matemaatiku Oswald Winkeli (1873–1953) tuntuim projektsioon, mille ta lõi 1921. aastal. Sõna tripel märgib kolmeastmelist konstruktsiooni, mille esimene aste on ekvidistantne silindriline projektsioon, teine aste Aitoffi projektsioon ja kolmas nende keskmistamine. Samuti viitab sõna tripel ka sellele, et see projektsioon ei ole ei õigenurkne, -pindne ega -pikkuseline, vaid üritab kõikide moonutuste summat minimeerida. Projektsioon on mõeldud kasutamiseks maailmakaartidel. Winkeli kolmikprojektsiooni tuntus tuleneb suuresti sellest, et 1998. aastal võttis National Geographic Society selle kasutusele oma maailmakaartide projektsioonina.

Omadused 
Winkeli kolmikprojektsioon on erinevalt teistest Winkeli projektsioonidest asimutaalne, mitte pseudosilindriline. Põhjus seisneb selles, et kolmikprojektsiooni sisendiks olevat Aitoffi projektsiooni iseloomustavad kõverad paralleelid, mis kanduvad edasi ka kolmikprojektsioonile, mistõttu ei saa seda pidada pseudosilindriliseks. Winkeli kolmikprojektsioon moonutab kuju, pindala, pikkust ja nurki. Mõõtkava on piki ekvaatorit konstantne ning tõene piki telgmeridiaani. Polaaralad on suurendatud, ekvaatori ja pooluste suhe on (0,389). Keskmised mõõtava ja pindala moonutused on väikesed ning sümmeetrilised ekvaatoril ja telgmeridiaanil. Originaalkujunduses kasutas Winkel standardparalleelina 50°28ʹ laiust. Telgmeridiaan on sirge, teised meridiaanid kõverad ja nõgusad telgmeridiaani suhtes, asetsedes võrdsete vahedega piki ekvaatorit. Ekvaator ja poolused on sirged, ülejäänud paralleelid on kõverad, olles nõgusad lähima pooluse suunas ning asetsedes võrdsete vahedega piki telgmeridiaani.

Viited 

Kaardiprojektsioonid