Andrus Villem

Andrus Villem (sündinud 3. märtsil 1959 Kosel) on Eesti ajakirjanik, poliitik ja ühiskonnategelane.

Elulugu 
1959. aastal Kosel sündinud Andrus Villem lõpetas 1977. aastal Tallinna 1. Keskkooli (tänapäevase Gustav Adolfi Gümnaasiumi). Ka pärast kooli lõpetamist on ta võtnud osa kooli tegevusest vilistlaskogu liikmena. Kõrghariduse omandas ta 1983. aastal Tallinna Pedagoogilises Instituudis eesti keele ja kirjanduse erialal. 2000. aastate alguses tegi Villem teise magistri Tartu Ülikoolis politoloogia erialal.

Kõrghariduse omandamise järel asus Villem samal aastal eesti keele ja kirjanduse õpetajana tööle Juuru keskkooli. Õpetajatöö kõrvalt töötas Villem kohati ajakirjanikuna. 1980. aastate lõpus töötas Villem Eesti Riiklikus Meremuuseumis, täites seal teaduri ja direktori asetäitja rolli.

Poliitiline karjäär 
Märtsis 1989 tuli avalikkuse ette Eesti Kristlik-Demokraatlik Erakond (EKDE), mille juhatuse üks liikmetest oli ka Andrus Villem. Eesti Kongressi valimistel 1990. aastal saatis Villemit edu ja ta osutus ühest EKDE esindajaks kongressil (teine oli Kalle Jürgenson). Pärast Eesti Komitee loomist töötas Villem Komitee pressitoimkonnas.

1992. aastal liitus EKDE valimisliiduga Isamaa, millest aasta lõpuks moodustati Rahvuslik Koonderakond Isamaa, mille koosseisus Villem jätkas. Ta kandideeris 1992. aasta valimistel taastatud Riigikokku, kuid sai valimistel 90 häält ja ei osutunud parlamenti valituks. Siiski pääses ta taastatud Riigikogu esmakoosseisu sama aasta novembris asendusliikmena valitsusse läinud liikme asemel. Riigikogus tegutses ta õiguskaitse- ja väliskomisjonis, 1993. aastast äsjaloodud Eesti-Soome sõprusgrupis ja ajutises 1993–1995 toiminud komisjonis, mis uuris Nõukogude luureorganite tegevust Eestis. Isamaa lõhestumisel 1994. aastal oli Villem Laari toetaval tiival.

Villem osales ka 1993. aasta, 1996. aasta ja 1999. aasta kohalikel valimistel Lasnamäel Isamaa esindajana ning 1995. aasta ja 1999. aasta Riigikogu valimistel, kuid ei osutunud valimistel valituks. Pärast Riigikogust lahkumist asus Villem tööle Riigikogu Kantseleis parlamendi asespiikri Tunne Kelami nõunikuna. Samal ajal jätkas ta kolumnistina ajakirjanduses tööd, avaldades mitmeid artikleid poliitilistest arengutest (peamiselt Sõnumilehes). Isamaaliidus asus ta valimistoimkonna esimehe positsioonile ja oli üks Kelami kampaaniajuhte presidendivalimistel.

Aastatel 1999–2002 oli Villem teede- ja sideminister Toivo Jürgensoni nõunik. Pärast valitsuse vahetumist 2002. aastal jätkas Villem Isamaaliidu Harju piirkonna esimehena. 2014. aastal rajas Villem mittetulundusühingu Initium Est, millest lootis välja arendada uue poliitilise erakonna Eestis ja näidata, et erakonda saab luua ka rahata ja tuntud isikuteta, kuid erakond jäi siiski loomata. 2018. aasta seisuga oli Andrus Villem ikka veel Isamaa liige.

Ühiskondlik karjäär 
1994. aastani, samaaegselt Riigikogu liige olles, oli Villem riigiettevõtete Eesti Lennujaamad ja Eesti Telekommunikatsioonid haldusnõukogu liige. 1994. aastal astus Villem RE-dest välja, sest Riigikohus kuulutas haldusnõukogus ja parlamendis samaaegselt olemise põhiseadusevastaseks. 2000. aastast kuulus Villem uuesti Eesti Telekomi juhatusse.

Jaan Tõnissoni Instituudis on Villem asutamisest peale on olnud instituudi eesotsas, olles 1992. aastal arendusdirektor ja praegune juhataja. Instituut on saanud läbi katuserahade Isamaa erakonnalt märgatavat toetust, mis on meedias poleemikat tekitanud. 1995. aastast oli Villem ka Inimõiguste Instituudi liige ja Mattiiseni surma järel 1997. aastal loodud Alo Mattiiseni Fondi juhatuse liige ning muusiku mälestuskontserdi üks korraldajatest. 1997. aastal oli Villem üks Tallinna inimkeskkonna parandamiseks loodud SA Mänguväljaku Fondi rajajadest ja juhtivatest liikmetest.

2006. aastast on Villem Patarei merekindluse rentnik. Mänguväljaku Fondi kaudu on ta korraldanud vanglasse ekskursioone ja juhtinud Patarei vanglamuuseumit, ka pärast Patarei avalikkusele sulgemist 2013. aastal. Villem on võidelnud merekindluse säilimise eest tehes üleskutseid meedias, korraldades merekindluse juures kontserte, näituseid ja kohvikuid ning mitmeid võimalikke investoreid vanglas võõrustades. 2016. aastal rajas Villem uue sihtasutuse Kalaranna Patarei, mille sihiks on Kalaranna kindluse ja Patarei vangla kompleksi säilitamine ja renoveerimine.

Isiklik elu 
Villemi vanemad olid Venemaa eestlased, kes asusid Eestisse Nõukogude ajal. Villem omandas Eesti kodakondsuse naturalisatsiooni korras.

Villem on abielus ja kolme lapse (kahe poja ja ühe tütre) isa. Riigikogus olles esindas Villem koalitsioonimeeskonda parlamentaarsetel jalgpalli- ja korvpallimängudel.

Villem on avaldanud luuletusi, teinud tõlketöid ja on kirjutanud raamatut. Ta oli ka ansambli pRESIDENT liige. 2005. aastal osales Villem Eesti tõsielusarjas "Tenerife".

Viited 

VII Riigikogu liikmed
Gustav Adolfi Gümnaasiumi vilistlased
Tallinna Ülikooli vilistlased
Sündinud 1959