Põletuskiri

Põletuskiri on eesti etnograafias puuesemeile tulise raudora või kindlat motiivi kujutava kirjarauaga sissepõletatud ornament.

Põletuskirjadega kaunistati eriti 19. sajandil õllekanne,  veimevakku, riidekirste jms. Kaunistused põletati esemetele põhiliselt kirjaraua või -templiga. Seda teostati üksikute väikeste elementide abil: ring(null), joon, täpp, kurvijoon(ussijoon), punktiirjoon, kõverik, tärn, kaar(kuusirp), härjasilm, nurk, rist, ärtu, risti, kaldrist, romb, veskitiivad, neljaleheline õis, tüüriratas, siksak, väädid jms. Mõned üksikmotiivid (nagu ring ja täpp) olid eriti laia levikuga. Osa motiividest oli piirkondliku levikuga: kapsaraua kujund oli levinud Eesti loodeosas, romb ehk sõelapõhjakiri Läänemaal jne.

Ornamentika teostuseks valitud elemendid kujundas iga meister ise vastavalt oskustele.

Vaata ka 
 kirjaraud
 põletusora

Viited

Välislingid 
 Põletuskirjadega õllekann. Eesti Ajaloomuuseum
  Kunstipärased rangipuud ja kannud. Postimees 18.10.1925

Käsitöö
Eesti etnograafia
Eesti rahvakultuur