Aleksandr Štšukin

Aleksandr Nikolajevitš Štšukin (vene keeles Александр Николаевич Щукин; 22. juuli (vkj 10. juuli)  1900 Peterburi – 11. juuni 1990 Moskva) oli vene raadiotehnikateadlane. Kindralleitnant.

Töökäik
Aastatel 1932–1938 töötas Štšukin Mereväe Side ja Telemehaanika Teadusinstituudis (ülemaks oli kuni represseerimiseni 1937. aasta detsembris Aksel Berg). Lisaks sellele tegutses Štšukin õppejõuna Vorošilovi Mereväeakadeemias. 1939. aastal andis Kõrgem Atestatsioonikomisjon 1. järgu sõjaväeinsener Štšukinile tehnikadoktori kraadi (väitekirja kaitsmata) ja professori kutse. 1940. aastal sai Štšukin akadeemias kateedriülemaks. 

1943. aastal määrati Štšukin NSV Liidu Riikliku Kaitsekomitee juures asuva raadiolokatsiooni nõukogu liikmeks. 1949. augustis määrati ta relvajõudude ministeeriumi esimese peavalitsuse ülema asetäitjaks, 1950. aasta augustis NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuva Kolmanda Peavalitsuse ülema asetäitjaks. Aastatel 1953–1955 oli ta keskmise masinaehituse ministeeriumi erimasinaehituse peavalitsuse ülema asetäitja.

Štšukin andis panuse seniitraketisüsteemi S-25 väljatöötamisse ja pälvis selle eest sotsialistliku töö kangelase aunimetuse. Ka oli ta veealuses režiimis raadiosignaalide vastuvõtmise teooria alusepanijaid.

Tunnustus

1946 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks 
1953 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia akadeemikuks
1956 – sotsialistliku töö kangelase aunimetus (õhukaitsesüsteemi S-25 loomise eest)
1975 – sotsialistliku töö kangelase aunimetus ja teine medal "Sirp ja vasar"

Ta on saanud viis Lenini ordenit (1950, 1956, 1960, 1961, 1975) ja kaks Punatähe ordenit (1943, 1954).

Sõjaväelised auastmed
1940 – insener-polkovnik
1950 – insenertehnilise teenistuse kindralmajor
1962 – insenertehnilise teenistuse kindralleitnant
1971 – kindralleitnant-insener
1984 – kindralleitnant

Viited

Nõukogude Liidu kindralid
Raadiotehnikateadlased
Trojekurovo kalmistule maetud
Sündinud 1900
Surnud 1990