Londoni suur sudu

Londoni suur sudu tekkis 1952. aasta 5. detsembril, kestis neli päeva ning oli järgmiste nädalate jooksul tuhandete inimeste ja loomade otseseks surmapõhjuseks.

Tekkepõhjused ja mõju 
Sudu tekkis õhureostuse ja ilmastikuolude koosmõjul: eelnevalt oli Londonis valitsenud ebatavaliselt külm ilm, mistõttu põletati ahjudes palju kivisütt ning tihedalt asustatud linnas paiskasid tuhanded korstnad õhku kahjulikke põlemisjääke. Samal ajal oli linna kohal antitsüklon ja tuulevaikne ilm, nii et saaste ei hajunud ära, vaid suitsuosakesed seondusid veeauruga ning tekkis saja meetri paksune sudu. Mõnes Londoni linnaosas oli sudu sedavõrd tihe, et polnud võimalik oma jalge ette näha. Nähtavuse vähenemine raskendas liikumist, samuti tungis sudu eluruumidesse. Valitsuse algsete andmete kohaselt hukkus sudu tõttu ligi 4000 inimest ning tervisekahjustuse said lisaks 100 000 inimest. Hiljem lisandunud andmete kohaselt hinnatakse hukkunute arvuks 10 000–12 000 inimest.

Tagajärjed 
Õhukvaliteedi langust oli Londoni esinenud alates 13. sajandist, kuid seekordne reostus osutus tõsisemaks kui kunagi varem ja vastavalt oli reaktsioon tõsisem kui varem, seda peetakse üheks olulisemaks keskkonnauuringute, riiklikke eeskirju edendavaks ja avalikkuse teadlikkuse tõstjaks seostest õhukvaliteedi ja tervise vahel. Katastroofi tagajärjel muudeti mitmeid seaduseid ning muuhulgas koostati 1956. aastal puhta õhu seadus.

Vaata ka 
 udu
 Suur Lehk (en)

Viited 

Keskkonnareostus
1952
Londoni ajalugu