Jekaterinburgi teletorn

Jekaterinburgi teletorn (Екатеринбу́ргская телеба́шня) oli lõpetamata jäänud teletorn Jekaterinburgis, mida hakati ehitama 1983. aastal, kuid mille rajamine jäi pooleli 1991. aastal ja mis lammutati viimaks 2018. See sai maailmas tuntuks kui kõige kõrgem mahajäetud hoone.

1980. aastate alguses alustatud ning 361 meetri kõrguseks planeeritud maamärk ehitati vaid 220 meetri kõrguseks. 1990. aastate alguses tekkinud finantsprobleemid ja Nõukogude Liidu lagunemine seiskasid plaani. Samasse ajajärku jäävad sama ehitusettevõtte (Spetzželezobetonstroi) poolt loodud Tallinna (1980), Vilniuse (1980), Ostankino (1975) ja Bakuu (1995) teletornid saavutasid aga oma eesmärgipärase kasutusotstarbe ning täidavad tänini tele- ja raadioside funktsiooni.

Ekstreemsused tornis 
Ometi oli tornil oluline roll linnaruumis ning see moodustas unikaalse osa linnasiluetist. Mahajäetud hoone tõmbas aga ligi ekstremiste, ekstreemsportlasi, telkijaid, seiklejaid ja armunuid, aga ka suitsiidiharrastajaid, mistõttu torn sai kurikuulsa nime “Surmatorn”. Pärast mitmeid traagilisi sündmusi pandi torni 2017. aastal valvama turvamehed, kuniks torn 24. märtsil 2018 linlaste vastuseisust hoolimata oma vaatemängulise lõpu leidis. Torn elab edasi kohalike meenutustes ja paljude inimeste mälestustes, kuid virtuaalsel kujul on võimalik veel praegugi osa saada Jekaterinburgi teletorni panoraamvaatest. Loodud on ka interaktiivne lahendus, mis võimaldab tornis ronida ning näha, milline vaade avaneb kõrgusest linnale.

Ehitise funktsionaalsus 
Jekaterinburgi torn pidi kandma hakkama kogu linna televisiooni- ja raadiosidet. Projektikõrguseks oli ette nähtud 361 meetrit, kus 220 meetri kõrguse betoonsamba allosasse pidi tulema kuuekorruseline lisahoone. Sarnaselt Ostankino teletornile, plaaniti 188 meetri kõrgusele teha pöörleva põrandaga restoran, mille pöörlemiskiirus olnuks 360 kraadi ühe tunni jooksul. 

Hoonet ei suudetud aga lõpetada ning torni mittesihipärastest tegevustest tingitud õnnetus- ja surmajuhtumite ning ebaõnnestunud renoveerimisplaanide tõttu otsustasid linnavõimud torni 2018. aastal enne jalgpalli MM-i toimumist õhkida.

Teletorni ehituslugu 
Jekaterinburgi teletorni rajamine oli Nõukogude Liidu tolle piirkonna kõige ambitsioonikam projekt. Ehitust alustati 1983. aastal, selleks löödi 8–16 meetri sügavusele 2400 vaia, millele valati 4500 m³ betooni. Nii nagu ka Tallinna teletorni ehitamisel, mis valmis mõni aasta varem Moskva olümpiamängude Tallinna purjeregatiks, kasutati ka Jekaterinburgi teletorni ehitamisel mitmeid uusi tehnilisi lahendusi. Raudbetoontüve valmistamisel kasutati liugvormi meetodit. Betoonvorm paigaldati 2,5 m kõrgusele, millele monteeriti armatuur ja valati peale betoon. Konstruktsioonilt koosneb torn kolmest osast: vundamendist, raudbetoontüvest ja terasantennist. Kasutati eriti tugevat betooni M-400 (vastab tänapäeva klassifikatsioonile B30). Sama betoonimarki M-400 kasutati ka Tallinna teletorni ehitamisel, mille koostis oli välja töötatud Tallinna Polütehnilise Instituudi professori Verner Kikase juhtimisel, kes kasutas portlandtsemendiga betoonisegus põlevkivituhka. Raudbetoonist torni seina paksus alaosas on 500 mm ja ülaosas 300 mm.

Viited 

Jekaterinburg
Teletornid
Venemaa ehitised