Konstantin Rudakov

Konstantin Ivanovitš Rudakov (vene keeles Константин Иванович Рудаков; 26. märts 1891 Peterburi – 1949 Leningrad) oli vene graafik, kunstnik, karikaturist ja disainer.

Ta sündis Maria teatri dekoraatorite peres Peterburis. Joonistamist ja maalimist hakkas ta õppima Tsarskoje Selo lütseumis Vassili Savinski erastuudios Pavel Tšistjakovi juhendamisel. 1910. aasta alguses külastas ta uut kunstistuudiot, mida juhtisid Boriss Kustodijev, Jevgeni Jevgenjevitš Lansere ja Mstislav Valerianovitš Dobužinski. Aastal 1913 astus ta IAH-i maalimise, skulptuuri ja arhitektuuri kõrgkunstikooli, kus algul õppis arhitektuuriosakonnas, kuid 1915. aastal läks üle maali erialale, mida juhendas Dmitri Kardovski. Ta lõpetas selle kursuse 1922. aastal. Aastatel 1918–1920 töötas ta kunstistuudio juhendajana ja samal ajal õpetas ka matemaatikat Läänemere laevastiku meremeestele.

1918. aastal hakkas ta osalema näitustel. Ta kuulus revolutsioonilise Venemaa kunstnike assotsiatsiooni ühendusse. 1920. aastatel joonistas ta karikatuure ajakirjadele Siskin, Hedkid, Behemoth, Laughers, Krokodil, Nepmen (1928–1932), Lääs (1932–1934), Alasti Kunstniku Mudel (1930).

Alates 1929. aastast õpetas ta Leningradis VHUTEIN-is (proletariaadi kunstiinstituut, Leningradi maali-, skulptuuri- ja arhitektuuriinstituut) Repini graafikaosakonnas.

Aastal 1930 töötas ta riigi kirjastuse lasteosakonnas, kus illustreeris raamatuid, näiteks Aleksander Puškini "Jevgeni Onegin" (1934), Emile Zola "Nana" (1935–1937), Guy de Maupassanti "Kallis sõber" (1935–1937), E. T. A. Hoffmanni "Pähklipureja" (1937), Lev Tolstoi "Anna Karenina" (1942–1945) ja "Sõda ja rahu" (1941–1948), Nikolai Gogoli "Audiitor" (1948), Antoine François Prévosti "Manon Lescaut" (1948) jm.

Aastatel 1938–1940 töötas ta eksperimentaalses litograafia töörühmas LOSSH. 1940. aastatel hakkas ta tegelema teatraalse-dekoratiivkunstiga. Leningradi Akadeemilises Suures Draamateatris tegi ta kostüümide eskiise (Aleksandr Gribojedovi "Häda mõistuse pärast", "Aleksander Puškin" (1940–1941), "Anton Tšehhovi pulmad" (1942)) ja Leningradi Music Halli teatrile (William Shakespeare'i "Palju kära ei millestki" (1943, mida ei esitatud)).

Ta on maetud Peterburi Literatorski surnuaeda.

Rudakovi teoseid leidub paljudes muuseumides ja erakogudes, sealhulgas Vene Muuseumis, Tretjakovi galeriis, Puškini muuseumis ja mujal.

Viited

Välislingid 
 Konstantin Ivanovitš Rudakovi tööd
 Konstantin Rudakovi elulugu

Venemaa maalikunstnikud
Karikaturistid
Sündinud 1891
Surnud 1949