Safloor

Safloor on värvisafloorist (Carthamus tinctorius), nimetatud ka värvohakaks, toodetav värvaine (taime putkõied), millega värvitakse tekstiili. Seda kasutatakse ka toidule värvi andmiseks.

Etümoloogia 
Eesti keelde on sõna safloor jõudnud arvatavasti saksa keele kaudu, kus Saflor on üks sõna Färberdistel 'värvaliohakas' sünonüüme. Saksa ja inglise keelde on sõna jõudnud keskaegsest prantsuskeelsest safleur, mis omakorda pärineb araabiakeelsest sõnastاَصْفَر, aṣfar ('kollane').

Ajalugu 
Värvisafloor kuulub vanimate kultuurtaimede hulka, olles tuntud juba Vanas Egiptuses ja Babüloonias. Taime kreekakeelne nimi κάρθαμος (kārthamos) esineb mitmes kohas Mükeene lineaarkirjas B tahvlitel, kusjuures kahel viisil: valge (ka-na-ko re-u-ka, 'knākos leukā')ja punane (ka-na-ko e-ru-ta-ra, 'knākos eruthrā'). Selgitatud on seda valgete seemnete (ja nendest saadava saflooriõli) ja punaste õite (värvainena) kasutamisega. Õli kasutati antiigist alates toiduks ja lambiõlina, ka tekstiilivärvina kasutamine ulatub kaugesse minevikku. Egiptuse 12. dünastia hauakambrite kollaseks ja oranžiks toonitud tekstiilidest on leitud safloori jälgi ja vaarao Tutanhamoni hauast värvohakavanikuid. Saflooriga erinevate tekstiilide värvimise retsepte võib Euroopas leida alates 16. sajandist, mil taime hakati ka Põhja-Euroopas kasvatama. Venemaal leidis safloor tekstiilivärvina laiaulatuslikku kasutamist 17.–19. sajandil, kuni 20. sajandi alguseni.

Safloori toiduvärvina kasutamist safrani aseainena mainitakse juba 16. sajandi raamatutes. Võrreldes päris safraniga oli safloor, mille nimetus bastard Saffron tähendab tõlkes umbes "sohisafran", kordades odavam toiduvärvaine.

Värvaine 
Saflooriks nimetatakse värvisafloori kuivatatud õisi, mis transpordiks ja müügiks mõnikord pressitakse pallideks või kookideks. Õisi saab kasutada ka värskelt. Kuivatamisel tuleb jälgida, et õied oleks kaitstud otsese päikesevalguse eest, et nad ei kaotaks oma värvivaid omadusi. Kollast värvi annab safloorkollane, värvainete indeksi järgi C.I. Natural Yellow 5, punast värvi andev komponent on oranžpunane flavonoid kartamiin, C.I. Natural Red 26.

Värvohakast tekstiili värvimisel saadavate toonide hulgas on puhas kollane, väga erksad roosad toonid (lõheroosa, magentapunane) ning pehmed korallpunased. Toon sõltub peitsainest, lahuse pH-st ja värvitavast kiust. Saflooriga on värvitud siidi, lina ja puuvilla.

Kartamiini on kasutatud ka värvipigmentide toonimiseks. Pigmendivärvainena ei ole kartamiin eriti valguskindel, samuti kipuvad pleekima saflooriga värvitud roosad ja punased kangad.

Kuivatatud värvohakaõisi müüakse ka toiduvärviks, mõnikord ka safrani nime all, tööstuslikult toodetud toiduvärv on safraniga sarnanev kollane pulber. Annab toidule kollase tooni. Kasutatakse ka muude naturaalsete toiduvärvide koostises.

Vaata ka 
 Safran
 Kurkum

Viited

Välislingid 
 Safloor portaalis CAMEO: Conservation & Art Materials Encyclopedia Online
 Of bastard Saffron. - The Herball, or, Generall historie of plantes /gathered by John Gerarde of London, master in chirurgerie. London, 1597
 Siidi ja puuvilla saflooriga värvimise õpetus ning värvinäidised (inglise keeles)
 Part I. Of Silk Dying. - THE WHOLE ART of DYING In Two Parts. 1705 (retseptid saflooriga (Wild Saffron) siidi värvimiseks)
 Part III. Of Dying Flax and Linnen. - THE WHOLE ART of DYING In Two Parts. 1705 (retseptid saflooriga linase ja fustiani värvimiseks)
 Värvohakaga värvimine kombineerides 16., 18. ja 19. sajandi retsepte, illustratsioonidel värvinäidised (inglise keeles)

Värvained
Toiduvärvid