Rudolf von Willemoes-Suhm

Rudolf von Willemoes-Suhm (11. september 1847 Glückstadt – 13. september 1875 Mikroneesias maeti Vaiksesse ookeanisse) oli Schleswig-Holsteinist pärinenud saksa loodusteadlane, kes seilas kaasa Challengeri ekpeditsioonil. Ta liitus merereisiga viimasel hetkel ning hakkas uurima vähilaadseid, kuid suri laeval nahapõletikku.

Noorus
Taani päritolu Preisi riigiametniku Peter Friedrich von Willemoes-Suhmi abielust Mathilde Ida Albertine'iga sündis vanima pojana Rudolf.

Haridus ja akadeemilisus

Esmase koolihariduse sai ta Wandsbekist ja õppis hiljem Hamburgis asuvas Johanneumis, kus läbis abituuriumi aastal 1866. Ta kirjeldas kooli kõrvalt linnustikku Jüüti poolsaarel ja Põhja-Saksa madalikul. 

Bonni Ülikooli juuraõpingute järel suundus ta Münchenisse tudeerima zooloogiat, mida juhendas professor Karl von Siebold. 1869. aasta aprillist jätkas ta õpinguid Göttingeni Ülikoolis, kus kaitses doktoritööd.

1870. aastal kolis ta Kieli, kus professor Karl von Kupfferiga kogus isendeid kohalikust lahest. Ta analüüsis isendeid loengute pidamise õiguseks ülikoolis. Münchenis alustas ta loengute andmisega aasta hiljem.

Ekspeditsioonid
1872. aastal suundus ta Phønixi laeval taanlastega Fääri ekspeditsioonile, mille käigus kirjeldas sealseid hulkharjasusse ja selgroogseid. Šoti pealinna Edinburghi sadamas Leithis peatudes värbas Charles Wyville Thomson ta Challengeri ekpeditsioonile. Ekspeditsioonil, mis lahkus veel samal aastal, suri ta aga hiljem Hawaii saarte ja Tahiti saare vahel roosi.

Mälestus
Willemoesia perekond bioloogias on nimetatud tema järgi, samuti nagu Suhmi saar ja Suhmi abüssaalne tasandik.

Ta pälvis postuumselt Challengeri medali.

Viited

Saksa loodusteadlased
Sündinud 1847
Surnud 1875