Pendeltoni avaliku teenistuse reformi seadus

Pendeltoni avaliku teenistuse reformi seadus (inglise keeles Pendleton Civil Service Reform Act) on Ameerika Ühendriikide föderaalseadus, mille võttis vastu 47. Kongress ning mille allkirjastas 16. jaanuaril 1883 president Chester A. Arthur. Seaduse järgi tuleb enamikele föderaalvalitsuse ametikohtadele nimetada isikuid mitte poliitilise kuuluvuse, vaid võimekuse järgi.

1820ndate lõpuks valitses Ameerika Ühendriikide poliitikas nepotistlik nn spoils system, milles poliitikud andsid oma rahalistele ja politiilistele toetajatele vastutasuks avaliku sektori ametikohti. Kehtiva süsteemi toetajad suutsid avaliku teenistuse reformi ära hoida 1881. aastani, kui president James Garfield mõrvati. 47. Kongressi koosseisul õnnestus avaliku teenistuse reform lõpuks vastu võtta ning spoils systemi endine toetaja Chester A. Arthur vormistas selle oma allkirjaga seaduseks.

Pendletoni avaliku teenistuse seadus nägi ette mõnede valitsusametnike valimise konkursieksamite, mitte poliitiliste sidemete järgi. Samuti muutis see nende valitsusametnike vallandamise või alandamise poliitilistel põhjustel ebaseaduslikuks ja lõi uue süsteemi jõustamiseks Ameerika Ühendriikide Avaliku Teenistuse Komisjoni. Seadus kehtis algselt ainult umbes kümne protsendi föderaalametnike kohtadele, kuid nüüd hõlmab see enamikku sellistest ametnikest. Kohtuasja Luévano vs. Campbell tulemusena ei võeta föderaalvalitsuse töötajaid enam üldiselt konkursieksamite alusel tööle.

Seadus sai nime eelnõu esitaja Ohio Demokraatliku Partei senaatori George H. Pendletoni järgi, kes kaitses 1850ndate orjapidamist ning juhtis kodusõjas sõja- ja Abraham Lincolni vastast Copperheadsi rühmitust.

Viited

Kirjandus

 Shipley, Max L. “The Background and Legal Aspects of the Pendleton Plan.” Mississippi Valley Historical Review 24#3 1937, pp. 329–40. online

Ameerika Ühendriikide poliitika
Seadused