Franz Seraph von Orsini-Rosenberg

Franz Seraph von Orsini-Rosenberg (18. oktoober 1761 – 4. august 1832) oli Orsini-Rosenbergi aadlisuguvõsast pärit Austria vürst, väejuht ja ratsaväekindral.

Nooruspõlv 
Franz Seraph von Orsini-Rosenberg sündis 18. oktoobril 1761 Grazis vanasse Böömi-Itaalia aadliperekonda. 1780. aastal liitus ta leitnandina "Toskaana" karabinjeerirügemendiga. 1785. aastal tõusis ta kapteni auastmeni. 1787. aastal viidi ta seoses Austria-Türgi sõja peatse algusega üle chevaux-legeri ratsarügementi N. 7, kus juhatas ühte eskadroni. Esimesed tuleristsed sai Rosenberg 22. juulil 1788 Bazanja tammi kaitsmisel. Rosenbergi initsiatiivil asus tema ratsaüksus ühe teise jalaväerügemendi toetuseks rünnakule. Kuigi tema üksus oli arvulises vähemuses, saavutasid nad võidu. Selle eest ülendati ta kürassiirirügemendis N. 20 ooberstleitnandiks ning autasustati 19. detsembril 1790 Maria Theresia militaarordeni rüütliristiga.

Osalus Prantsuse revolutsioonisõdades 
1792. aastal viidi Rosenbergi rügement ülem-Reini rindele, kus see paistis silma 1793. aastal Bergzaberni juures toimunud kokkupõrkes.1794. aastal sai Rosenberg ooberstiks ning oma rügemendi ülemaks. Järgmisel aastal teenis ta von Wurmseri all.  Sel aastal osales ta ka Mannheimi piiramisel ja Frankenthali lahingus, kus paistis taas silma. 1796. aastal võitles ta Tescheni hertsog Karli armees ning osales Neresheimi lahingus. Hiljem liikus Rosenberg koos armeega põhjapoole ning võttis osa Ambergi lahingust, kus purustas kolme Prantsuse jalaväepataljoni karree ning vallutas kaks lahingulippu. Edukalt osales ta hiljem ka Würzburgi lahingus. 18. septembril 1796 ülendati Rosenberg kindralmajoriks ning määrati juhtima ühte ratsaväebrigaadi Hotze diviisis, mis kuulus von Wurmseri ülem-Reini armee paremasse tiiba. 

1799. aastal juhatas ta Karli armee avangardi ning osales Ostrachi, Stockachi ja Frauenfeldti lahingutes. Viimases lahingus sai ta saablilöögist pähe haavata. Hiljem osales ta veel esimeses Zürichi lahingus ning Mannheimi teisel piiramisel, kus taas oma oskusliku tegevusega silma paistis, kui oma üksusega mitu reduuti vallutas ning sadu Prantsuse sõdureid vangi võttis. 

1800. aasta suvel osales Rosenberg veel Engeni, Mösskirchi ja Biberachi lahingutes. Peatselt lasti ta aga armeest lahti, kuna oli väidetavalt oma ülemuste suhtes liiga kriitiline. Siiski kutsusti ta varsti armeesse tagasi ning ülendati feldmarssal-leitnandiks, lisaks tehti tast tragunirügement N. 13 Inhaber. Sama aasta 18. augustil autasustati teda Maria Theresia militaarristi komandöriristiga.

Osalus Napoleoni sõdades 
Napoleoni sõdade ajal jäi Rosenberg Karli armeesse, mis 1805. aastal paiknes Itaalias. Seal juhatas ta Davidovichi korpuses ühte diviisi. Samal aastal toimunud Caldiero lahingus ta ei osalenud, kuna tema diviis oli saadetud Colognola Altasse, et armee tiiba kaitsta. 1805. aastal sai Rosenbergist ka Kuldvillaku ordu liige. 

Viienda koalitsiooni sõja ajal juhatas ta IV armeekorpust, millega osales Teugn-Hauseni, Eckmühli, Aspern-Esslingi ja Wagrami lahingutes. 

Asperni-Esslingi lahingus juhatas Rosenberg 4. ja 5. kolonni, millega ründas Esslingi küla. Prantsuse ratsavägi sooritas Rosenbergi tiibade vastu mitmeid retki, mis aitasid tema rünnakuid edasi lükata. 22. mail alustas Napoleon tsentris suuremat rünnakut, mis Rosenbergi liinidest läbi lõi. See rünnak pandi aga seisma ning Rosenberg vallutas hiljem Esslingi.  

Wagrami lahingus hoidis tema korpus armee vasakul tiival Markgrafneusiedelit, kust ta oma üksustega Prantsuse parema tiiva vastu rünnakuid korraldas, mis aga suurt edu ei saavutanud. Lahingu lõpuks mõistis Rosenberg, et tema üksused ei suuda enam kaua liini hoida ning oli sunnitud taganema.   

Peale seda langes Rosenberg soosingust välja ning määrati 1811. aastal Austria ratsaväe kindralinspektoriks ning sõjanõukogu liikmeks. Kaks aastat hiljem tehti temast riiginõukogu liige ja 1814. aastal ratsaväekindral. 1830. aasta 30. augustil läks ta erru. 

Franz Seraph von Orsini-Rosenberg suri 4. augustil 1832 Viinis.

Viited 

Prantsuse revolutsioonisõdade Austria väejuhid
Napoleoni sõdade Austria sõjaväelased
Sündinud 1761
Surnud 1832