Alexander Robertus Todd

Sir Alexander Robertus Todd (2. oktoober 1907 Cathcart, Glasgow – 10. jaanuar 1997 Oakington, Cambridgeshire) oli šoti ja inglise biokeemik. Aastal 1957 pälvis ta nukleosiidide, nukleotiidide ja nukleotiidi koensüümide struktuuri ja sünteesi eest Nobeli keemiaauhinna.

Hariduse ja tööga seotut
Todd õppis algul Cathcarts Holmlea Internaatkoolis ning alates 1918. aastast Allan Gleni koolis Šotimaal. 1928. aastal lõpetas ta Glasgow' ülikooli ja 1931. aastal omandas ta sapphapete keemiat uuriva väitekirjaga filosoofiadoktori kraadi (Dr.phil.nat.) Frankfurdi Goethe ülikoolist. 1933 omandas ta veel ka doktorikraadi Orieli kolledžist (Oxford).

1934 läks Todd tööle Edinburghi ülikooli meditsiinikateedrisse ning asus koos George Bargeriga uurima B1-vitamiini. B.C.P. Jansen saatis Bargerile 5 mg riisist eraldatud B1-vitamiini (riis sisaldab paar milligrammi B1-vitamiini tonni kohta).
Oma uurimust jätkas ta Listeri Ennetava meditsiini Instituudis Londonis. Seal koostas ta B1-vitamiini struktuuri ja teostas sünteesimise.

1938. aastal töötades Machesteri ülikooli Keemialabori (ingl k Sir Samuel Hall professor of chemistry at the University of Manchester) keemiaprofessorina, asus ta uurima nukleosiide – nukleiinhapete DNA ja RNA struktuuriüksusi.

1944.–1971. aastal töötas Todd Cambridge'i ülikooli keemiaõppetooli juures, sel perioodil sünteesiti õppetooli juures nukleiinhapete DNA ja RNA, puriini ja pürimidiini aluspaarid.

Panus teadusse 
1937 – saavutas edu B1-vitamiini sünteesimist katsetades, vitamiini hakkas tööstuslikult tootma Hoffmann-La Roche.
1940 – uuris kanepist (Cannabis sativa) Indias valmistatud marihuaana ja hašiši alkaloidide koostist, ning eraldas kanepivaigust esimesena meditsiiniliselt olulise kannabidiooli (ingl k CBD), millel ei ole psühhoaktiivset toimet.
Teise maailmasõja ajal töötas ja uuris ta keemiarelvadega seotut.
1949 – sünteesis ta adenosiintrifosfaati ehk ATP-d.
1954 – järgnes flaviinadeniindinukleotiidi ehk FADi süntees.
1955 – koos A. W. Johnsoni ja Dorothy Mary Crowfoot Hodgkinsiga selgitas ta välja B12-vitamiini struktuuri ja töötas hiljem B1-vitamiini ja E-vitamiini (millest ta eraldas aktiivse faktori α-tokoferooli aastal 1938) struktuuri ja sünteesi kallal. Ta uuris ka antotsüaniide ja avaldas vere koagulantide keemilise struktuuri ning lehetäide (ingl k aphids) hemolümfi värvumise ja värvainetega seotut.
1975–1980 Londoni Kuningliku Seltsi president.

Tunnustus 
1954 – rüütlikslöömine (Knight Bachelor) 
1977 – valiti Jaapani Akadeemia välisliikmeks
1982 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia välisliikmeks (1991. aastast Venemaa Teaduste Akadeemia välisliige)

Publikatsioonid (osaline) 
1929, koos T.S. Pattersoniga, The Action of Phosphorus Pentachloride on Ethyl Tartrate, J. Chem. the Journal of the Chemical Society;
Vitamins of the B Group, J.Chem.Soc. 1941, 427–432;
Synthesis in the Study of Nucleotides, J.Chem, Soc. 1946, 647–653;
Organic Chemistry , 1851–1951, Advancement of Science, 1952, 393–396;A Time to Remember: The Autobiography of a Chemist, Cambridge University, 1983.

 Isiklikku 
Lord Todd abiellus 1937. aastal Alison Sarah Dale'iga. Sündisid poeg Alexander Henry ning tütred Helen Jean ja Hilary Alison.

1962. aastast oli ta Cambridgeshire'i krahvkonna Trumpingtoni parun Todd (ingl k Baron Todd of Trumpington'').

Viited

Välislingid 
 "Lord Todd – Nobel Lecture: Synthesis in the Study of Nucleotides" Nobelprize.org. Nobel Media AB 2013. Web. 17 Jul 2013.

Suurbritannia teadlased
Biokeemikud
Londoni Kuningliku Seltsi presidendid
Nobeli keemiaauhinna laureaadid
Sündinud 1907
Surnud 1997