Hergi Karik

Hergi Karik (20. oktoober 1929 – 11. oktoober 2012) oli eesti keemik. 

Ta lõpetas Tallinna 2. Keskkooli 1948. aastal. Alates 1954. aastast oli ta katkematult seotud Tallinna Pedagoogilise Instituudiga, olles aastatel 1973–1977 kaugõppeteaduskonna dekaan, 1977–1992 matemaatika-füüsikateaduskonna dekaan, 1993–1999 keemia õppetooli juhataja, alates 1991. aastast keemia õppetooli professor ja 1999. aastast emeriitprofessor. 

Ta oli paljude keemiaõpikute ja keemiat tutvustavate raamatute autor ning eestikeelse keemianomenklatuuri arendaja, olles aastatel 1976–1982 ja 1994–2004 Eesti Keemiaseltsi keemiaterminoloogia ja -nomenklatuurikomisjoni juhataja.

Kariku sulest ilmus kokku üle 800 publikatsiooni.

Karik külastas Merivälja objekti aadressil elanud automehaanik Virgo Mitti, kes rääkis leitud kividest ja andis need Karikule määrata, mistõttu jõudis tükk nendest Teaduste Akadeemia Geoloogia Instituudi asedirektori Herbert Viidinguni, millest sai alguse laiahaardeline objekti uurimine.

Raamatuid

 Vask, kuld ja raud olid esimesed, kirjastus Valgus 1984, 226 lk
 Hämmastavad ained, kirjastus Valgus 1991, 320 lk
 Üldine keemia, kirjastus Koolibri 1994, 256 lk
 Keemianomenklatuur, Eesti Entsüklopeediakirjastus 2000, 160 lk
 Keemia koduõpetaja, kirjastus Ilo 2003, 352 lk
 Metallid ja mittemetallid meis ja meie ümber, kirjastus Koolibri 2004, 168 lk
 Looduslik vesi ja hämmastavad imeveed, kirjastus Koolibri 2006, 144 lk

Tunnustus

 2001 – Valgetähe medaliklassi teenetemärk

Viited

Eesti keemikud
Tallinna Ülikooli professorid
Tallinna Reaalkooli vilistlased
Valgetähe medaliklassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1929
Surnud 2012