Kolka

Kolka (liivi Kūolka) on küla (lielciems) Kuramaal Lätis. Küla asub Talsi piirkonnas, Kolka ninal, ja on Kolka valla halduskeskus.

Kolkas on raamatukogu. Seal asub ka kalmistu. Külas asuvad Kolka ja Delfini bussipeatus.

Kolka õigeusu kalmistul kasvav mänd ümbermõõduga 2,68 m ja vana koolimaja juures kasvav hobukastan ümbermõõduga 3,7 m on looduskaitse all.

Siluri Kolka kihistik on nime saanud Kolka küla järgi, ka on sealne puurauk selle kihistiku stratotüüp. Lisaks on sealne puurauk veel Slītere kihistiku stratotüübiks.

Külast põhjas asub Kolka tuletorn. Kultuuriväärtustest asuvad külas Kolka luteri kirik, Kolka katoliku kirik ja Kolka õigeusu kirik. Küla põhjaosa lähistel on meres muinsuskaitsealune Kolka vrakk. Rannas asub Kristgals või Kristciems: 1907. aastal Dundaga mõisa poolt randa rajatud kalurite väikemajapidamiste rühm. 1902. aastal rajatud Roksti kalurite majapidamisest on säilinud kelder ja majapidamishoone. Pastnieki elamu on vana Kolka põhikooli hoone, mis ehitati aastal 1881 ja kus tegutses kool aastani 1929. Seejärel kolis kool ümber Dundaga mõisa omanike Osten-Sackenite suvemajja, kus tegutses aastani 1962.

1935. aasta rahvaloenduse põhjal elas külas 343 inimest. 2010. aastal oli elanikke 877, 2015. aastal 765.

Ajalugu 
Kolkat on mainitud Rootsis Upplandis asuval kiviplaadil, mille vanus on täpselt teadmata, ent tõenäoliselt pärineb see aastast 1040. Aastal 1048 on Bremeni Adam maininud Kuramaale rajatud kirikut, mille asukoht kroonika põhjal oli Kolkas. Kindlam esmamainimine pärineb aastast 1387. Vanades allikates kasutatakse paiga kohta nime Domesnes, ent hiljem kasutatakse üha tihedamini ka nime Kolka, kuni 20. sajandi alguseks jäi kasutusele üksnes viimane. 1681. aastal asus seal kaks tuletorni, ent aastaks 1870 oli neid asendamas tulelaev. Kuni Läti iseseisvumiseni kuulus küla Dundaga mõisale.

Aastail 2009–2021 kuulus küla Dundaga piirkonda.

Vaata ka 
 Slītere rahvuspark

Viited

Välislingid 

Talsi piirkonna külad
Liivi külad
Kuramaa