Tiit Pikka

Tiit Pikka (17. september 1936 Tallinn – 30. september 1976 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane ja füüsik.

Tiit Pikka oli töölise poeg.

Ta lõpetas 1956 Tallinna Polütehnikumi, 1961 Tallinna Polütehnilise Instituudi elektriinsenerina, 1966 aspirantuuri NSVL TA Kristallograafia Instituudis Moskvas. Ta kaitses 1970 Vilniuse Ülikoolis füüsika-matemaatikakandidaadikraadi. Tema väitekirja pealkiri oli "Фазовые переходы в полупроводниках типа АvВviСvii" ("Faasiüleminekud A5B6C7-tüüpi pooljuhtides"). Ta oli 1961–63 ja 1966–69 TPI füüsika kateedri assistent, aastast 1969 vanemõpetaja.

Tiit Pikka uuris pooljuhtmaterjalide füüsikat. 1970. aastate keskel uuriti TPI-s tema algatusel fotolüüsi fotokujutiste saamiseks pooljuhtide pinnal infrapunakiirguses. Ta kasvatas ja uuris A5B6C7-tüüpi pooljuhtide-senjettelektrikute monokristalle, selgitas kristallide kasvu elektriväljaga mõjutamise võimalusi ning projekteeris ja ehitas pooljuhtmaterjalide omaduste määramiseks originaalseid mõõteseadmeid. Tal oli 10 teadustrükist.

Viited

Teoseid
 Фазовые переходы в сегнетоэлектриках-полупроводниках типа A5B6C7 (kaasautor T. Fridkin). // Физика твердого тела 10 (1968) 11
 Сенсибилизированный фотолиз на поверхности полупроводников (kaasautor E. Tamm). // TPI Toimetised 408 (1976).

Kirjandus
 TPI 1936–1986, 420, 421, 498.
 

Eesti tehnikateadlased
Eesti füüsikud
Pärnamäe kalmistule maetud
Sündinud 1936
Surnud 1976