Harilik männivaablane

Harilik männivaablane (Diprion pini) on putuka liik.

Paljunemine ja toitumine 
Emased männivaablased munevad munad vanemate okaste lõhedesse. Vastsed kooruvad munadest  2 - 4 nädala pärast. Hariliku männivaablase vastsed toituvad mändide võsudel rühmana koos - süües nii värskeid kui ka eelmise aasta juurdekasvusid kuni juulini. Peale juulit koovad nad kookoni ja nukkuvad männiokstel. Järgmine põlvkond valmikuid koorub juulis-augustis. Ka nemad toituvad männiokstel koos kuid talvituvad  kookonites mullas ja valmikud ilmuvad mais-juunis.

Looduslikud vaenlased
Chrysonotomyia ruforum  
Dipriocampe diprioni
Drino inconspicua.

Kaitseks vaenlaste eest pritsivad männivaablaste vastsed suu kaudu mürgina toimiva vedeliku tilgakesi.

Kahjurina

Hariliku männivaablase vastsed toituvad mändidel, eriti vastuvõtlikud neile on keerdmännid ja harilikud männid aga toitumiseks sobivad ka teised männiliigid ja okaspuud, sh kuused.

Viited

Välislingid 
 

Jérôme Rousselet, Claude Géri, Godfrey M Hewitt ja Françoise Lemeunier, The chromosomes of Diprion pini and D. similis (Hymenoptera: Diprionidae): implications for karyotype evolution, Heredity (1998) 81, 573–578; doi:10.1046/j.1365-2540.1998.00421.x, Veebiversioon (vaadatud 31.01.2014) (inglise keeles)
Pakkala, P., Väkevä, J., Varama, M., Kankaanhuhta, V.: PILKKUMÄNTYPISTIÄINEN (Diprion pini) Pilkkumäntypistiäinen (Diprion pini) Metla, Veebiversioon (vaadatud 31.01.2014) (soome keeles)

Selles artiklis on kasutatud soomekeelset artiklit :fi:Pilkkumäntypistiäinen ja hollandikeelset artiklit :nl:Gewone dennenbladwesp seisuga 31.01.2014.

Pidevkehalised