Meflokviin

Meflokviin (Mefloquinum) on keemiline aine ja suukaudselt manustatava malaariavastase ravimi toimeaine (meflokviinvesinikkloriidina), mille kasutamise eesmärgiks on malaariasse haigestumise ennetamine. Esimesel 7–9 nädalal ei paku ravimi manustamine kaitset malaaria eest.

Meflokviin on kantud Maailma Terviseorganisatsiooni nimekirja "List of Essential Medicines".

Meflokviin töötati välja 1970. Ameerika Ühendriikide Kaitseministeeriumi uurimisinstituudi Walter Reed Army Institute of Research poolt. Esimesed kirjeldatud katsed viidi läbi Illinoisi osariigi Joliet Correctional Centeris malaariasse nakatatud kinnipeetavatel 1975. aastal ja the Maryland House of Correction'is 1976.

1985. aastast on seda ravimit kirjutatud maailmas 22 miljonile inimesele, sealhulgas ka Afganistanis sõdivatele USA sõduritele.

Nimetused ja tähised 

Meflokviin on ravimi geneeriline nimetus. Ravimi tootenimed on Lariam, Mephaquin ja Mefliam.

CAS number on 53230-10-7.

Farmakoterapeutiline grupp: kinoliini derivaadid malaaria raviks ja profülaktikaks.

ATC-kood: P01BC02 meflokviin.

Sünonüümid: WR 142 490.

Müügiload 

Meflokviini sisaldavaid tablette võib Eestis retseptiravimina müüa. Müügiloa hoidja on: Roche Eesti OÜ, müügiloa number on: 445004-

Toime in vivo ja in vitro 

Meflokviini toimib inimese vere schizonticide'na ja selle täpseid mehhanisme ei tunta. Meflokviin toimib aktiivselt plasmoodiumi liikide erütrotsütaarsetesse vormidesse kuid eksoerütrotsütaarsetesse (intrahepaatilistesse; maksa vormidesse) toimet ei evi.

Meflokviin peaks toimima ka chloroquinum'i suhtes resistentsetele malaaria tekitajatele.

Ravimiresistentsus 

Kagu-Aasias on esinenud meflokviinile (Lariam) resistentset P. falciparum'i.

Näidustused 

Malaaria kemoprofülaktika ja ravi. Ravi. Näidustatud eelkõige teiste malaariavastaste ravimite suhtes resistentsete Plasmodium falciparum'i tüvede poolt põhjustatud malaaria raviks.

Pärast P. vivax'i malaaria ravi meflokviiniga tuleb jätkata profülaktikat 8-aminokinolooni derivaadiga (näiteks primakiiniga), kuna meflokviin ise ei toimi eksoerütrotsütaarsetesse (intrahepaatilistesse) P. vivax'i vormidesse.

Malaaria kemoprofülaktika 

Meflokviini kasutamist malaaria kemoprofülaktikaks soovitatakse eelkõige reisimisel maadesse, kus esineb multiresistentseid P. falciparum'i tüvesid.

Aastas määratakse Eestis selle ravimiga umbes 890 ravikuuri, peamiselt inimestele, kes käivad turistina lõunamaades.

Profülaktilise kuuri kestus peab olema vähemalt kuus nädalat.

Esimene annus (meflokviini soovitatav annus malaaria kemoprofülaktikaks on ligikaudu 5 mg/kg üks kord nädalas) tuleb võtta vähemalt üks nädal enne endeemilisse piirkonda jõudmist. Määratud tabletiannus võetakse sisse eelstatult koos toiduga üks kord nädalas, alati samal nädalapäeval. Ravi jätkub nädalaste intervallidega ja peab jätkuma kogu piirkonnas viibimise aja ja 4 nädalat pärast malaariapiirkonnast lahkumist.

Hoiatus: Laraimi profülaktilist toimet lastele ei ole kliiniliste uuringutega uuritud. Lariam ei ole näidustatud malaaria kemoprofülaktikaks alla kolme kuu vanustele ja alla 5 kg kaaluvatele imikutele, kuna kogemused selles vanusegrupis puuduvad.

Kui kemoprofülaktika meflokviiniga ei ole tõhus, peavad arstid hindama, milliseid malaariavastaseid ravimeid raviks kasutada.

Vastunäidustused 

Lariam on vastunäidustatud ülitundlikkuse (kergetest nahareaktsioonidest kuni anafülaksiani) esinemisel meflokviini, sellele sarnaste ühendite nagu näiteks kiniin, kinidiin või ravimi ükskõik millise abiaine suhtes.

Lariami ei tohi kasutada kemoprofülaktikaks või raviks patsientidel, kellel esineb/või on hiljuti esinenud depressiooni või kellel on anamneesis teada psühhiaatriliste häirete (sh generaliseerunud ärevushäire, psühhoos, suitsiidikatsed, suitsiidimõtted ja ennastohustav käitumine, skisofreenia) või krambihoogude esinemine.
 
Lariami manustamisega on oht eluohtliku QTc-intervalli pikenemiseks, seega ei tohi Lariamiga samaaegselt või 15 nädala jooksul pärast ravi Lariamiga kasutada halofantriini.

Lariami ei tohi manustada patsientidele, kellel on anamneesis malaariast tingitud hemoglobinuuria (Blackwater fever) ja raske maksakahjustusega patsientidele.

Erihoiatused ja ettevaatusabinõud kasutamisel

Neuropsühhiaatrilised kõrvaltoimed: meflokviin võib kutsuda esile psühhiaatrilisi sümptomeid nagu ärevushäired, paranoia, depressioon, hallutsinatsioonid ja psühhoos.

Tõsisematele ilmingutele eelnevad sellised psühhiaatrilised sümptomid, nagu hirmuunenäod, ärevus, depressioon, rahutus või segasus. Kirjeldatud on suitsiidi, suitsiidimõtteid ja ennastohustavat käitumist, näiteks suitsiidikatseid.

Kardiotoksilisus: meflokviini ja teiste sarnaste ühendite (nt kiniini, kinidiini ja klorokviini) samaaegsel manustamisel võivad tekkida kõrvalekalded elektrokardiogrammil.

Krambiseisundid: epilepsiat põdevatel patsientidel võib meflokviin põhjustada krambihoogude sagenemist, seetõttu tohib meflokviini antud juhtudel kasutada üksnes ravi eesmärgil (mitte valmidusraviks).

Neuropaatia: meflokviini saavatel patsientidel on kirjeldatud polüneuropaatia juhtusid.

Silma kahjustused: meflokviini ravi ajal on kirjeldatud silma kahjustusi, sealhulgas (kuid mitte ainult) nägemisnärvi neuropaatiat ja silma võrkkesta kahjustusi.

Vere ja lümfisüsteemi häired: meflokviinravi ajal on kirjeldatud agranulotsütoosi ja aplastilise aneemia juhtusid.

Toime reaktsioonikiirusele: meflokviini manustamine võib põhjustada pearinglust, vertiigot, tasakaaluhäireid või teisi kesk- ja perifeerse närvisüsteemi häireid ning psühhiaatrilisi häireid, tuleb tähelepanu nõudvate ja peenmotoorikat haaravate tegevuste puhul, nagu auto või lennumasina juhtimine, masinatega töötamine ja allveesukeldumine, olla eriti ettevaatlik.

Koostoime teiste ravimitega 

Informeerige arsti kui tarvitate ravimeid: 
 antiarütikume nagu amiodaroon, propafenoon, kinidiin;
 osasid antihistamiinseid aineid astemisool, terfenadiin; 
 beetablokaatoreid propranolool;
 kaltsiumi kanali blokaatoreid 
 tritsüklilisi antidepressante amitriptüliini või ziprasidooni, kuna suureneb risk südame tegevuse muutustele ja/või krambihoogudele.

Fertiilsus, rasedus ja imetamine 

Inimesel kasutatavast meflokviini annusest 5–20 korda suuremate annuste manustamisel katseloomadele ilmnesid hiirtel ja rottidele teratogeensed ja küülikutel embrüotoksilised toimed.

Turule toomise järgselt 

Malaariarohi Lariam (toimeaine meflokviin) on paljudele USA rahukorpuse liikmetele tõenäoliselt hallutsinatsioone, mälukaotust ja paranoiat põhjustanud. Allen Hoppes, kes teenis samuti rahukorpuses, hakkas rohu mõjul nägema olematut hiigelpüütonit, kes just nagu üritanuks teda kägistada.

USA ravimi- ja toiduohutusamet lasi 2013. USA-s turustatavale toote pakendile lisada teabe ravimi neuroloogliste mõjude kohta – ravim võivat süvendada kalduvusi enesetapu sooritamiseks.

Viited

Kirjandus
 K. H. RIECKMANN, G. M. TRENHOLME, R. L. WILLIAMS, P. E. CARSON, H. FRISCHER, & R. E. DESJARDINS, Prophylactic activity of mefloquine hydrochloride (WR 142490) in drug-resistant malaria, Bull. World Health Organ. 1974
 LARIAM
 David Kohn, The Dark Side Of Lariam How Dangerous Is It?, 27. jaanuar 2003
 Jonathan Owen, Exclusive: The Lariam scandal – MoD ‘ignored decades of warnings about dangers of suicide drug’, 27. september 2013

Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit :en:Mefloquine seisuga 25.04.2015.

Ravimid