Elo Liiv

Elo-Katre Liiv (sündinud 26. detsembril 1971 Tallinnas) on eesti skulptor, installatsioonikunstnik ja pedagoog.

Tema käe all on valminud Jaan Poska mälestusmärk Kadriorus, Teises maailmasõjas hukkunud hiidlaste mälestusmärk Kärdlas, Ülo Pärnitsa mälestusmärk Ülemiste Citys, Kalju Lepiku mälestusmärk Koerus ja Heino Kurveti mälestusmärk Pärnus.

Liiv on kirjutanud uurimisartikleid ja arvamuslugusid, võidelnud usuvabaduse, võrdsete võimaluste, vägivallavaba elu ja keskkonna kaitse eest Eestis.

Elukäik

Kunstiharidus
Skulptuuriõpinguid alustas Liiv aastatel 1983–1991 Kalju Reiteli skulptuuristuudios. Pärast mitut edukat õpilaskonkurssi ning sisemist veendumust, et temast saab skulptor, läks Liiv 14-aastaselt ARS Monumentaali pronksivalu õppima. See oli koht, kus valmisid kogu Baltikumi suurimad monumendid. Esimeseks katsetuseks pronksivalus oli elusuurune käpuli taeva pole vaatav sabaga vanamees "Ecce homo!", mis jõudis 1985. aastal Vabariiklikule Noorte kunstnike näitusele Tartus. Liiv oli selle noorim osavõtja.

Pärast Pelgulinna Gümnaasiumi lõpetamist õppis Elo Liiv Eesti Kunstiakadeemias skulptuuri (1990–1995). Vahetusüliõpilasena täiendas ta end sel perioodil ka Rootsis, Hispaanias ja Soomes. Tema õpetajad olid Tõnu Maarandi, Ekke Väli ja Matti Varik. Varikust sai Liivile eeskuju: tema õpetamismaneer oli rahulik, lakooniline, aga samas väga sügav. Mentaalne side õpetajaga säilis kuni Variku surmani, sest Liivi esimene ateljee Saaremaal Leisis Tarbijate Ühistu kaupluse II korrusel juhtus juhuslikult olema ka Variku sünnikodu. Liivi kasutada on jäänud paljud Variku tööriistad, õpetaja antud puust stekat kasutab ta modelleerides igapäevaselt siiani.

Uurimistöö ja pärimuskultuur

Õpingute lõpuaastatel süvenes Liivi huvi eri rahvaste, eelkõige soomeugrilaste rahvakultuuri tundmaõppimisele. Huvi oma rahva pärimuse, ravimtaimede ja erinevate rituaalide järgi viis ta 1994. aastal Aleksander Heintalu (Vigala Sassi) õuele. Algselt õpilase ja õpetaja suhe kasvas sügavamaks kiindumuseks ja nii pandi leivad 1996. aastal ühte kappi. Samal aastal astus Liiv Eesti Kunstiakadeemia magistriõppesse. Heintalust sai tema magistritöö "Religiooni ja kunsti piirimail: loodususundite riitusvahendid" juhendaja. Koos pandi alus Maavalla Koja alamorganisatsiooni – Maausuliste Saarepealse Kojale.

2003. aastal kaitses Liiv isikunäitusega "Kõiksuse kodu" Pärnu Uue Kunsti Muuseumis magistrikraadi, olles eelnevalt aidanud Heintalul käsikirjadest toimetada raamatu "Estide (tšuudide) hingestatud Ilm".

Üheskoos Õie Sarvega uuriti Setumaa kirjasid (mustreid), korjati käsitöö alast pärimust ja korraldati pärimuskultuuri laagreid Obinitsas. Kohaliku rahvakultuuri seltsiga Leisi VäRKS korraldati laagreid arhailiste muusikariistade valmistamiseks ning pärimusõhtuid pillilugude ja tantsude õppimiseks ja õpetamiseks. Liivi ja Heintalu ühises kodus käis igal aastal ekskursioonidega tuhandeid inimesi, kes soovisid rohkem teavet pärimuskultuurist ja ravimtaimedega ravimisest, toimusid arutelud lõkkeõhtutena ja laagrid. Paljud Liivi kunstiteosed on saanud inspiratsiooni või seotud pärimuskultuuriga.

Töö kunstipedagoogina
Aastatel 2005–2010 töötas Liiv Eesti Kunstiakadeemia skulptuuriosakonna dotsendina, kus lisaks vormiõpetusega seotud ainetele pani aluse valguskunsti kursustele ja on seda vedanud pea 20 aastat. Kursustel valminud installatsioonid on rikastanud Tallinna Vanalinna erinevaid piirkondi. Alates 2011. aastast töötas Liiv Kuressaare Ametikoolis joonistamise, vormiõpetuse ja rahvusliku puutöö õpetajana. Õppejõuna on Elo Liiv eksperimenteeriv ning tudengeid otsingutes toetav ja julgustav. Tihti võtab ta ka ise ühistest näitustest osa, et luua sügavam side ja seeläbi ka õppimisvõimalus tudengitele. Ta soovitab õpilastel eelkõige üles leida oma loomupärane andekus ja visuaalne käekiri ning rääkida asjadest, mis olulised hingele; vältida iga hinna eest originaalitsemist ja pimesi kunstis olevate moesuundade järgi jooksmist. Lisaks kaasaegse kunstikeele tundmisele on Liiv tarbekunsti ja oskuskäsitöö riikliku õppekava (puukäsitöö eriala) ekspert ja aidanud välja töötada puukäsitöölise 3. ja 4. taseme kutsestandardit.

Töö Nukufilmi Lastestuudios ja valgustusalal
Aastatel 2012–2015 töötas Liiv Nukufilmi Lastestuudio juhatajana, töötas stuudio arengukavaga ning viis ellu uuendusi õpivõimaluste laiendamiseks, keskendus animatsiooni võimaluste kasutamisele loovteraapias (perevägivald, probleemsed noored), pani aluse Kuressaare Animapäevade traditsioonile.

Aastatel 2017–2020 töötas Tallinna Kommunaalameti inseneriosakonna valgustusspetsialistina, tööülesanneteks linnaruumis EV100 ja EU Digital Summiti visuaalne terviklik tähistamine valgusinstallatsioonide abil ning talvise kujundvalgustuse uuendamine, strateegia loomine.

Tegevus vabakutselise kunstniku ja valgusfestivalide korraldajana
Alates 2020. aastast töötab Liiv vabakutselise kunstnikuna. 

Valgushariduse ja -kunsti edendamiseks on Liiv seotud olnud valgusfestivalide korraldamisega Eestis – ta on olnud 2013. aasta Tallinna Valgusbiennaali ja 2015. ja 2016. aasta Tallinna Talvefestivali üks peakorraldajatest ja Tartu Valguse ehk TAVA peakorraldaja. Festivalide peamiseks eesmärgiks on valgushariduse vajalikkuse teadvustamine, õpivõimaluste pakkumine, arhitektuurse valgustuse ja valguskunsti edendamine, aga samuti avaliku ruumi rikastamine pimedal aastaajal. Ta on 2016. aastal loodud Eesti Valgustusdisainerite Assotsiatsiooni EVDA asutajaliige.

Koos Aleksander Heintaluga on ta loonud Eesti Rahvuskultuuri Fondi "Aleksander Heintalu ja Elo Liivi nimelise allfondi" eesmärgiga edendada põlisusundiga seotud rahvakultuuri (nt põlisusundile tuginevate ettevõtmiste korraldamine ja uurimistöö tegemine).

Looming
Elo Liiv on skulptorina tegutsenud ligi 35 aastat. Liivi loomingut iseloomustab mitmekülgsus, installatiivsus ja eksperimentaalsus. Kunstnik valdab klassikalist skulptuuri, kuid on kaasa läinud ka valdkonnas toimunud muudatustega, talle meeldib eksperimenteerida video, mapping'u, valguse ja kineetikaga – kasutades nii oskuslikult ära ka tehnoloogilisi võimalusi, mida kaasaeg skulptorile pakub. Liiv armastab toimetada avalikus ruumis, luua nihet, komponeerida visuaalsusega, valgusega. Tema teostes kajastuvad maailmavaatelised ja sotsiaalsed teemad, aga ka sügavam psühhoanalüüs ja mentaalsed seisundid, heatahtlikkus.

II maailmasõjas hukkunud hiidlaste mälestusmärk 

2010–2011 valmis Saaremaal kodutalu juurde ehitatud ateljees Teises maailmasõjas hukkunud hiidlaste mälestusmärgi skulptuur noorest mehest, kes sõjast naasnuna istub hetkeks enne koju jõudmist küla serval ja mõtleb, kuidas kõik uuesti üles ehitada. Ta on kui Toonela jõe kaldal – selja taga sõjas surma saanud sõbrad ja lähedased ning ees kõik see, mis sõltub tema oskustest ja teadmistest. See monument pole ei ühe ega teise vaenupoole poolt, vaid kõikide langenute mälestuseks, sest sõjakeerisesse haaratud meestel ei olnud palju valikuid. Omad võitlesid tihti omade vastu. Sõdurpoisi modell valiti konkursiga ja selleks sai ohvitseriks õppiv kohalik noormees Marek Vainumäe. Modellile õmmeldi ajastutruud riided ning Soomepoiste austuseks leidis monumendis koha ka Soome kiiver. Monument paikneb Kärdlas ja avati 2012. aastal, olles esimene taastatud Eesti Vabariigi ajal loodud mälestusmärk sõjas langenutele.

Jaan Poska mälestusmärk 

2015. aastal valiti Liiv teostama Jaan Poska mälestusmärgi skulpturaalset osa. Jaan Poska oli Tallinna linnapea, Eesti Vabariigi välisminister ja Nõukogude Venemaaga rahuläbirääkimiste Eesti delegatsiooni juht. Skulptuur kujutab Kadriorus töölt koju jalutavat Poskat, portfell kaenla all. Kandev idee on kujutada Poska elu teekonnana ja tema kuju elutruult, lihtsa ja loomulikuna. Pilk suunatud tulevikku, selge visiooni ja aadetega, enesekindel ja sirge seljaga – sedasi teda ka mäletatakse tulevikus. Monument avati Kadriorus 2016. aastal, Jaan Poska 150. sünniaastapäeval.

Ülo Pärnitsa mälestusmärk 
2018. aastal avati Ülemiste Citys Elo Liivi teostatud pronksist elutruu mälestusmärk Ülo Pärnitsale. Öpiku maja esinduslike bürootornide ees aadressil Valukoja 8 asuv skulptuur kujutab pingil istuvat Ülo Pärnitsat, Ülemiste City linnaku asutajat, pikaaegset Mainori juhtfiguuri, uue ajastu hariduse teerajajat ja suurt visionääri. Pärnitsa natuuri on hästi tabatud, tema huumor ja entusiasm ning lakkamatu energia ja töökus on ainult justkui hetkeks peatatud, et visioonide teostusele silm peale visata – aga ka siis ei suuda ta seda päris rahulikult teha. Pärnits oli inimene, kes ei pannud rõhku välisele, küll aga hindas ambitsiooni ja kirge ning eelkõige inimese teadmistejanu. Tema elukogemust ja teadmisi, õpetussõnu tulevastele põlvedele tasub ikka ja uuesti üle lugeda.

Kalju Lepiku mälestusmärk 
2020. aastal valmis Liivi käe all Kalju Lepiku mälestusmärk Koerus. Skulptor kujutab Kalju Lepikut kivil istuva raamatut lugeva poisikesena, just nii nagu kohalikud Kaljut kooliajast mäletavad. Teose pealkiri on "Maakera keskpunkt", millega autor annab edasi Lepiku sügavat kodumaa kiindumust ja igatsust kui luuletaja loomingu läbivat motiivi. Noorukieas Koerus elanud kirjamehe jaoks oli Koeru maailma keskpunkt. Mälestusmärgi kivi leiti ja paigaldati kohalike abiga, kivi taha istutati pihlakas. Kivil on pronksist tahvel Kalju Lepiku luuleridadega: "Luba, et ma tulen su sülle sooja, / siin on maakera keskpunkt / ja värvide põlemine. / Isegi vaikus jääb seisma." Monument avati Koerus 2020. aastal, Kalju lepiku 100. sünniaastapäeval.

Turu tänava istutaja 

2022 aasta kevadel valmis SmartEnCity projekti raames Tartu Turu tänavale 3,4 m kõrgune monumentaalteos. Teos on pühendatud Tartu elurikkuse liikumise ja kõikidele looduskaitsega seotud aktivistidele. Kutsub mõtlema inimese olemuse üle - mida me siin maailmas korraldame ja kuidas elame, millise jälje endast jätame. Inimene on kui üürike läbipaistev ja keskkonna elurikkusest sõltuv konstruktsioon elu edasi andmiseks. Mitte ainult järgmisele inimpõlvele, aga ka suuremas plaanis loodusele. Kuigi peame end oluliseks, sõltume me mustmiljon teise olevuse heast käekäigust. "Meie, inimestena, kaome ja ka meie jäljed ühel hetkel, aga kui meie elu on kui loodusega kooskõlas looming, siis see toetab elu jätkumist ning jälgedesse saavad tekkida uued jäljed," sõnab autor.

Heino Kurveti mälestusmärk 

31.10.2022 avati Pärnu Sõudebaasi eest Elo Liivi teostatud Eesti aerutamise suurmehe - Heino Kurveti mälestusmärk. Kunstnik valis kujutamiseks hetke, mis kajastab Kurveti sügavat ühendust tema armastatud jõega; seda mis toimub sportlase silmis ja olemuses - kus ta näeb oma töö perspektiivi, tulemusi nii enda kui oma õpilaste saavutuses. Töökuse ja vaimustuse ning naudingu segu - mis on tuttav kõigile, kes midagi oma elus kirega teevad.

Näitused

Isikunäitused
2022 – „Useful (AB)use“ // Pärnu Uue Kunsti Muuseum
2021 – „Ma ise olen süüdi / It’s my own fault“ // Ugala teater
2020 – „Useful (AB)use“ // Galerii Noorus, Tartu
2019 – „Süsteemi otsing“ vol 2 // Rotermann City
2012 – "Suhe" // Kuressaare Linnus, Saaremaa
2007 – "Süsteemi otsing" // Eesti suursaatkond Helsingis, Soome
2004 – "Kõiksuse kodu" // Kohtla-Järve Linnagalerii
2003 – "Kõiksuse kodu" // Pärnu Uues Kunsti Muuseum
2001 – "Meie oleme Nemad" // Kuressaare Raegalerii
1996 – "20% sekundeid 80% sajandeid" // Tallinna Linnagalerii
1996 – "The Big Centrum & Nothing" // Stockholm, Rootsi
1994 – "Zero in Black" // Gallery Konstfack, Stockholm, Rootsi
1994 – "Zero" // Vaal Galerii, Tallinn

Olulisemad grupinäitused
2022 – Kujurite Ühenduse aastanäitus „Konserveeritud mateeria“ //Viinistu
2022 – „Ma ei saa aru“ kunstifestival // Telliskivi Loomelinnak
2021– Pisiplastika näitus „Tulvab olemisse“ // Galerii Pallas, Tartu
2021 – „Teatepulk Kütiorust Kadriorgu. Vägi“ // Vana-Võromaa Kultuurikoda, Võru
2021 – "Parelleelmaailm" // Pärnu Loovlinnak
2020 – Väike Valgus // Tornide väljak, Tallinn
2020 – Kujurite Ühenduse aastanäitus „Puust ja Punaseks“ //Rahvusraamatukogu, Tallinn
2020 – „ARM“ // Triigi Filharmoonia
2019 – „Ultimate Beauty“ // Pärnu Raamatukogu
2018 – Kohaspetsiifiline video mapping ja audiolahendus „Interferents“ //Keila-Joa valge öö
2018 – „Kasva ja kõdune“ // Narva
2018 – „Nägemise Õpetus“ // Vana-Võromaa Kultuurikoda, Haapsalu Linnagalerii ja Pärnu Linnagalerii
2018 – „100 skulptuuri“ // Kujurite Ühenduse aastanäitus // Vaal Galerii
2018 – “Katedraal tehnikale” // Tallinn Artweek, Tallinna Laevatehas
2017 – "Nägemise õpetus" co Annika Haas ja Jekaterina Kultajeva //Tallinna Kunstihoone Galerii
2017 – Valgusinstallatsioon "Otsetee" // Tallinn Music Week
2016 – "Back to Chaos" // Pärnu
2016 – "Pond Vita" // Kadrioru park
2016 – Kohaspetsiifiline videomapping ja audiolahendus "Interferents" Patkuli trepil // Kesklinna talvefestival2015 – Kujurite ühenduse aastanäitus // Uue Kunsti Muuseum, Pärnu
2015 – "Taevas Langeb / The Sky is Falling" // Katlamaja, Pärnu
2015 – "Kehakeel" // Tallinna Kunstihoone, Eesti
2015 – Kujurite Ühenduse aastanäitus "Paber kannatab kõike" // Pärnu Uue Kunsti Muuseum
2014 – Kujurite Ühenduse aastanäitus "Paber kannatab kõike" // Disaini ja Arhitektuurigalerii
2014 – "Diverse Universe" // Pärnu Linnagalerii
2014 – Näitus "Ornamentaalne" // Tallinna Kunstihoone
2013 – Tallinna Valgusbiennaal 2013 // Helios, Tallinn
2013 – Grupinäitus "Masinavärk" // Kunstihoone Galerii, Tallinn
2013 – Eesti Kunstnike Liidu kevadnäitus // Tallinna Kunstihoone
2013 – VII pisiplastika näitus "Minu mütoloogia" // Galerii Noorus, Tartu
2013 – Kohaspetsiifiline kunstiprojekt "Must auk" // Tallinna Valgusfestival
2012 – Rahvusvaheline kunstirong "Cosmic Underground" // rongTallinnast Guimaraesi
2012 – Eesti Kunstnike Liidu kevadnäitus // Tallinna Kunstihoone
2011 – Eesti Kunsti näitus "Liberte/Vabadus" // Pariis, Prantsusmaa
2011 – Kujurite Ühenduse aastanäitus "Kaks on parem kui üks" // Turu, Soome
2011 – Rahvusvaheline keskkonnateemaline kunstifestival Arteground // Viljandi, Eesti
2010 – Traditsiooniliste puuskulptuuride näitus // Kuressaare
2010 – Kujurite Ühenduse aastanäitus "Protsendiaeg" // Rotermanni Soolaladu, Tallinn
2010 – Kohaspetsiifiline kunstiprojekt "Sisemine põlemine" // Tallinna Valgusfestival
2009 – "Lendva" // galerii ArtDepoo, Tallinn
2008 – Pisiplastika näitus // Tartu
2008 – Kujurite Ühenduse aastanäitus "Iseendast" // Pärnu
2008 – Kohaspetsiifiline kunstiprojekt "Sisemine ja välimine valgus" // Harju tänav, Tallinna Valgusfestival
2007 – "Õhk, Valgus ja Lendamine" // Tartu Kunstihoone
2007 – Rahvusvaheline näitus "Transit – South Pole" // Bishkek, Kõrgõstan
2007 – Kohaspetsiifiline kunstiprojekt "Õhk, Valgus ja Lendamine" // Tallinna Valgusfestival
2006 – Kohaspetsiifiline kunstiprojekt "Vaheruum" // Hirvepark, Tallinna Valgusfestival
2003 – Rahvusvaheline festival "Aluminium Art +New Technologies" // Bakuu, Aserbaidžaan
2003 – Ühisnäitus "Kunstisuvi / Valu" // Pärnu Kontsertmaja
2002 – Ühisnäitus "Kunsti Suvi" // Roma Art Gallery Gotland, Rootsi
2001 – Ühisnäitus "Kunsti Suvi / Animaal" // Kuressaare loss
1999 – Rahvusvaheline näitus "Aquarium" // Rotermanni soolaladu
1997 – Rahvusvaheline maastikukunsti näitus // Haapsalu vana lennuväli
1997 – Kujurite ühenduse aastanäitus "Eesti skulptuur" // Tallinna Kunstihoone
1997 – Ühisnäitus "Eesti skulptuur läbi aegade" // Tretjakovi galerii, Moskva, Venemaa
1996 – Rahvusvaheline Skulptuuri kvatriennaal "Cross-roads" // Arsenal, Riia, Läti
1995 – Ühisnäitus "Salat" // Eesti Kunstiakadeemia galerii
1995 – Rahvusvaheline näitus "Mees ja naine" // Pärnu Uue Kunsti Muuseum
1995 – SKKEK III aastanäitus "Biotopos" // Tallinna Kunstihoone galerii
1993 – Ühisnäitus "6+1" // Gallery "Art Leonardo" Tampere, Soome
1988 – Vabariiklik Noorte Kunstnike näitus // Tallinn
1985 – Vabariiklik Noorte Kunstnike näitus // Tartu

Korraldatud näitused, kureerimine
2022 – EKA Kohaspetsiifiline valguskunsti projekt “Piirivalgus” //Gerassimovi park, Narva, TMW22
2021 – EKA Kohaspetsiifiline valguskunstiprojekt “Väljapääs” // Niguliste kiriku haljak, TMW21
2020-22 – TAKKK Keskkonnakunsti sümposioni “Katkestus. Inimtekkeliste maastike teke ja kadu I-III” kureerimine// Tammiku, Kohila
2020 – EKA Kohaspetsiifiline kunstiprojekt “(V)alguse lõpp ja algus” // Noblessner, TMW20
2019 – EKA Kohaspetsiifiline kunstiprojekt „Aeg kui valgus“ // Noblessner, TMW19
2018 – EKA Kohaspetsiifiline kunstiprojekt „Pimedus on valgus“ // Kanuti aed, Tallinn Music Week
2017 – Kohaspetsiifiline kunstiprojekt "Otsetee" // Rändajate tänav, Tallinn Music Week
2016 – Kohaspetsiifiline valgusinstallatsioonide näitus "Teine Dimensioon" // Patkuli trepp, Kesklinna Talvefestival
2015 – Kohaspetsiifiline kunstiprojekt "Patkuli trepp" // Patkuli trepp, Tallinn
2013 – Tallinna Valgusbiennaali sisenäituste "299,792,548 m/s" ja "Valgusutoopiad" kuraator
2013 – Kohaspetsiifiline kunstiprojekt "Must Auk" // Kanuti bastion, Tallinn
2012 – Kohaspetsiifiline kunstiprojekt "Teekond" // Kanuti aed, Tallinna Valgusfestival
2010 – Kohaspetsiifiline kunstiprojekt "Black Light" // Kultuuritehase ümbrus, Tallinna Valgusfestival
2009 – Kohaspetsiifiline kunstiprojekt "ValgusInstallatsioon" // Harju tänav, Tallinna Valgusfestival
2008 – Kohaspetsiifiline kunstiprojekt "Sisemine ja välimine valgus" // Harju tänav, Tallinna Valgusfestival
2007 – Kohaspetsiifiline kunstiprojekt "Õhk, Valgus ja Lendamine" // Tallinna Valgusfestival
2006 – Kohaspetsiifiline kunstiprojekt "Vaheruum" // Hirvepark, Tallinna Valgusfestival
2005 – "Seto Kirä´" // Eesti Rahva Muuseum, Tartu

Skulptuurisümpoosionid, residentuurid
2022 – TAKKK Keskkonnakunsti sümpoosioni “Katkestus. Inimtekkeliste maastike teke ja kadu III” // Tammiku
2018 – MOKS, Mooste KülalisStuudio projekt „Metsik. Käärimine normaalsuse äärealadel“
2011 – rahvusvaheline skulptuuri töötuba "Maa ja mere helinad" // A. Adamsoni Ateljeemuuseum, Paldiski
2008 – rahvusvaheline kiviskulptuuri sümpoosion // Kato Polemidia, Küpros
2005 – skulptuurisümpoosion // Salacgriva, Läti
2005 – Kiviskulptuuri sümpoosion // Paide, Eesti
2004 – Puuskulptuuri sümpoosion "Ilmapuu" // Soome-Ugri rahvaste Kongress, Sagadi
2001 – Rahvusvaheline maakunsti sümpoosion "Avatud Ring" // Kuressaare
1995 – Maastikukunsti sümpoosion // Nordingrå, Höga Kusten, Rootsi

Muu kunstialane tegevus
2022 – Vesi videoprojektsioon/ mapping Tõrva Loits üritusel// Tõrva
2022 – Kärt Tominga kontserdi valguslahendus //Lodjakoda, Tartu ja Theatrum, Tallinn
2021 – Lumeskulptuuride ala loomine // Tornide väljak, Tallinn
2020 – Tartu Noorsooameti tunnustussündmuse valguslahendus // Tartu
2020 – Mapping TARTU2024 „Kultuurikompass“ konverentsile // Tartu 2020 – Tuleskulptuur „Kotkas“ // Tuvi park, Tallinn
2017 – Tuleskulptuur "Ürgmees ja Päike" //Valgeranna
2016 – Tuleskulptuur "Langev Päike/Kaali meteoriit" // Kuressaare merepäevad
2015 – Monumentaalne lumeskulptuur "Drummer´s Dream" (co. M.Hiiemäe, M.Mee, T.Jaanimäe) // Geilo Jäämuusika festival, Norra
2015 – Jääskulptuur "Ürgne Sõit" // Jääskulptuuride näitus, Tallinn
2014 – Lightpainting // Vabaduse väljak, Tallinn
2014 – Jääskulptuur "Šamaan" // Pärnu Jääfestival
2014 – Monumentaalne lumeskulptuur "Helide Allee" (co. L.Kuutma, M.Hiiemäe) //Geilo Jäämuusika festival, Norra
2013 – Monumentaalne liivaskulptuur "Kultuuri jonnipunn" // Võru
2013 – Jääskulptuuride näitus Kadrioru pargis, Tallinn
2013 – Tuleskulptuur "Sisemine lend" (co. K. Saks) // Tuleskulptuuride festival, Tallinn
2012 – Tuleskulptuur "Sisemine tuli" (co. K. Saks) // Tuleskuptuuride festival, Tallinn 
2012 – Jääskulptuur "Kotkas" // Jääskulptuuride näitus, Tammsaare park, Tallinn
2012 – Gerilja Light, Valgusfestival, Tallinn 
2012 – Lightpainting, Valgusfestival, Tallinn
2011 – Tuleskulptuur "DNA-koda" (co. E.Maripuu, K.Saks) // Tuleskulptuuride MM, Tallinn 
2011 – Jääskulptuur "Siga" // Jääskulptuuride näitus, Vabaduse Plats, Tallinn 
2011 – Jääskulptuur "Euro-Jänes" // Tartu Raekoja Plats
2011 – Valgusinstallatsioon (co. P.Tiimus ja E.Tallo) // Pop-Up disainigalerii "ÖÖ: Was it a dream", Helios, Tallinn
2011 – Valgus-performance "Lumen Interius" (co. K. Saks)// Eesti Kunsti näitus "Liberte/Vabadus", Pariis 
2011 – Valgus-performance "Vabaduse võimalikkusest süsteemis" (co K.Saks) // Disaini maja hoov, Tallinn 
2010 – jääskulptuur "Memm" // Jääskulptuuride näitus, Kadrioru park
2010 – Lume Häppening (co. K. Saks) // Kultuurikilomeeter, Tallinn
1998 – Jääskulptuuride festival // Jelgava, Läti 2012 – Video installatsioon "Train Beat" rahvusvahelises kunstirongis "Cosmic Underground" sõidul Tallinnast Guimaraesi, c.o. Eva Tall

Konverentsid ja festivalid
2022 – Sculpture Network Online Club Presentation “The power of memory: monuments”
2021 – Sculpture Network Online Club Presentation „Fire, Fog, Light & Electricity!“
2021 – LUCI aastakonverents „Linnaruumi valgustuse parandamine töötubade ja hariduse abil“
2017 – „Valgus kui kunst avalikus ruumis – ruumirünnakud tudengitega“, KUHI aastakonverents, TLÜ
2016 – "Valgus kui kunst avalikus ruumis – Tallinna ja Tartu näidetel“, MTÜ Eesti Kommunaalmajanduse Ühingu praktiline seminar
2011 – „Hingestatud esemete tähtsus kaasaja eestlaste igapäevaelus”, Eesti Akadeemilise Usundiloo Seltsi aastakonverents “Vormelid ja tehnikad religioonis”
2011 – Stendiettekanne Home of an item / CECT, Kultuuriteooria tippkeskuse IV Sügiskonverents "Things in culture, culture in things"
2008 – Rahvusvaheline Skulptuuri sümpoosion "Approaches to sculpture in the Landscape" Leeds, Inglismaa
2007 – Stendi ettekanne Looduslike pühakohtade uurija versus kasutaja? / Eesti Kirjanduse muuseumi konverents "Holy Groves around the Baltic Sea". EKM, Tartu, Estonia
2006 – Ettekanne Ese-me kodu, Võro Instituudi konverents "Läänemeresoome kodu". Võro Instituut, Võru, Estonia
2004 – Stendi ettekanne Seto kirä´, Võro Instituudi konverents "Piirikultuurid ja -keeled". Võro Instituut, Võru, Estonia
2003 – X Fenno-Ugria folkloorifestival. Tver, Karjala
2003 – XI ülevenemaaline folkloorifestival. Tšeboksarõ, Tšuvaššia
2002 – Etno-futu konverents, Iževsk, Udmurdimaa

Artiklid
 Elo Liiv. Kiri minu nooremale minale, Rahva Raamat, ISBN. 9789985351895
 Elo Liiv. Eestis ei ole siiani vabadusele pühendatud monumentaalkunstiteost, mis rahvast ühendaks./ Eesti Ekspress 13.06.2022
 Elo Liiv. Katkestus. Inimtekkeliste maastike teke ja kadumine. Sirp 18.09.2020
 Elo Liiv. Linnutee igatsus. Sirp 10.12.2018 
 Elo Liiv. Saagu Valgus! Teist korda! Kes-Kus 2018 september 
 Elo Liiv. Valgusfestival kui uus rahvakunstiliik. Sirp 2017.02.03 
 Elo Liiv. Valguskiir pimedas tartu Riigis. Kes-Kus 2016 oktoober 
 Elo Liiv. Animatsioon – kaasaja parim sõnumiedastaja. Noor Tegija
 Elo Liiv. Ese-me kodu Acta Semiotica Estica V. Tartu Ülikooli Kirjastus: lk 253–270
 Elo Liiv. Ese-me kodu. Asja kodu. Õdagumeresoomõ kodo. Läänemeresoome kodu. Võro Instituudi toimõndusõq: lk 133–145

Tunnustus
2021 – Kristjan Raua preemia (aktiivse loomingulise tegevuse eest 2020. aastal ja valguskunsti distsipliini arendamise eest)

Konkursiauhinnad
2022 – II koht F.G. Bellingshauseni mälestusmärgi konkursil // Kuressaare
2020 – II koht Tabasalu riigigümnaasiumi kunstikonkursil (co Alyona Movko) // Tallinn
2020 – III koht Tulika 37 Tallinna majutushoone kunstikonkursil (co Alyona Movko) // Tallinn
2019 – peaauhind Kalju Lepiku mälestusmärgi konkursil // Koeru
2018 – valitud skulptor Maanteeameti Aadu Lassi nimelise aastapreemia loomiseks // Eesti
2017 – III koht Voldemar ja Elfriede A. Lenderi mälestusmärgi ideekonkursilt (co. Grete Veskiväli) // Tallinn
2016 – III koht Eesti Rahvusarhiivi helikunsti konkursilt (co. Taavi Suisalu) // Tartu
2016 – valitud skulptor "Muhu mäletab" mälestusmärgi teostamiseks // Liiva, Muhu
2016 – II koht Nõukogude võimu poolt vägivaldselt Siberisse viidud fiiliate mälestusmärgi konkurss // Tartu
2015 – valitud skulptor Jaan Poska monumendi teostamiseks // Tallinn
2014 – publiku lemmik jääskulptuuriga "Šamaan" Pärnu Jääfestivalil
2012 – eripreemia Tartu Raekoja Platsi valguslahenduse ideekonkursilt (co. Eva Tallo)
2009 – I-II koht Tartu Maratoni mälestusmärgi ideekonkursil (arhit. Katrin Koov), Tartu, Eesti
2007 – peaauhind II maailmasõjas hukkunud hiidlaste mälestusmärgi konkursil (arhit. Maris Kerge), Kärdla, Estonia
2007 – peaauhind monumendi konkursilt "Kummardus Rukkile" (arhit. Hanno Grossschmidt, Sangaste, Estonia)
2002 – valitud esindama Eestit M2M kunstiprojektis "Monument To Mankind" USA
1996 – eripreemia rahvusvahelisel skulptuurikvadriennaalil "Cross-roads", Arsenal, Riga
1992 – esimene preemia eesti lasteraamatu kujundaja aastapreemia kavandi auhinna konkursil, Tallinn, Eesti

Liikmesus
Liiv kuulub 1995. aastast Eesti Kunstnike Liitu ja Kujurite ühendusse. Lisaks on ta Antropoloogia Ühenduse, Eesti Akadeemilise Usundiloo Seltsi ja Seto Kolledži Ühingu liige ning MTÜ Valgusklubi, Leisi Valla Rahvakultuuri Seltsi ja Maausuliste Saarepealse Koja juhatuse liige.

Isiklikku
Tema isa oli elektriinsener Kalju Liiv (1937–2002) ja ema kunsti, kunstiajaloo ja käsitöö õpetaja Salme Liiv (sünd. 1937, neiuna Risthein). Tema vend Ivo Liiv (sünd. 1963) on ehitusettevõtja. Tema elukaaslane oli Aleksander Heintalu (1941–2015), nende ühised lapsed on tütar Kõue (sünd. 1997), poeg Uko-Aija (sünd. 1998), poeg Essu (sünd. 2000) ja tütar Õnne (sünd. 2003). 

Elo Liiv elab ja töötab Tallinnas ja Saaremaal.

Viited

Välislingid

 Elo Liivi koduleht
 Kaisa Eiche, „Monumendid, trendid, mendid: mida teeb skulptuur avalikus ruumis?“ / Postimees,  09.06.2022
 Iiris Viirpalu, „Elo Liiv: et Eestis kunstnikuna ellu jääda, tuleb olla mitmekülgne“/ Edasi, 27.11.2021 
 Kaisa Eiche. Väike kangelastegu igas päevas, Sirp 20.11.2020 
Täna tähistatakse rahvusvahelist e-jäätmete päeva, Sirp 14.10.2019
Triinu Soikmets. Kuhu viia vana telekas? Uus majakas näitab! NOAR 22.10.2019
 Eesti Raadio. Ööülikool. Elo Liiv. Pealisülesanne, Eesti Raadio 23.11.2019
 Reet Varblane. Ei näe, aga kuuleb ja räägib, Sirp 25.08.2017
 Elo Liiv Eesti Kujurite Ühenduse kodulehel
 
 
 "Kukul külas", portreesaade,  Kuku Raadio, Skulptor Elo Liiviga vestleb Ruth Tiidemann. 26.03.2023

Eesti skulptorid
Sündinud 1971