Montmorijoniit

Montmorijoniit on monokliinne füllosilikaatne savi koostises olev mineraal. Montmorijoniidi idealiseeritud keemiline valem on (Na, Ca)0,33,(Al, Mg)2(Si4O10)(OH)2·nH2O. Sagedased lisandid on veel kaalium ja raud. Kuna mineraali kristallid on väga väikesed, on ta väga pehme. Ka on selle kristallid lõdvalt seotud, mistõttu vesi võib nende vahele tungida ja mineraal võib seega märkimisväärselt paisuda. Mineraali iseloomustab tiksotroopia.

Mineraal võib tekkida koobastes erinevate samblike elutegevuse tulemusel. Montmorijoniidiga kaasnevad mineraalid on kloriit, kaoliniit, muskoviit ja illiit. Kuivades tingimustes muutub montmorijoniit palõgorskiidiks, happelistes tingimustes tekib sellest aga halluasiit.

Mineraali kirjeldati esmakordselt aastal 1847 Prantsusmaal Montmorillonis. See on ka montmorijoniidi tüüplokaliteet. Mineraal on ülilevinud. Mineraali on leitud ka Marsilt.

Kasutusalad
Montmorijoniiti kasutatakse naftapuurimisel puurimisvedeliku valmistamiseks, seda lisatakse pinnasele selle põuakindlamaks muutmiseks ja niiskuse-eemaldajates. Ka kasutatakse seda nafta krakkimisel katalüsaatorina.

Mineraal on efektiivne raskmetallide adsorbent. Seda lisatakse vahel ka lemmikloomade toidule, et see seoks keskkonnamürke. Seda on kasutatud ka allergilise dermatiidi raviks.

Bioloogiline toime
Montmorijoniidi mõjul moodustuvad lipiidsetest mitsellidest vesiikulid. Ka aitab see nukleotiididel moodustada RNA-d, mis koguneb vesiikulite sisse.

Viited

Välislingid

Mineraalid