Sukuma keel

Sukuma keel on bantu keelte hulka kuuluv keel, mida kõneldakse Tansaania loodeosas, Victoria järve lääne- ja lõunakaldal, paarisaja kilomeetri kaugusel ekvaatorist. 

Sukuma keel on lähedases suguluses njamvesi keelega – nende sõnavara kattub 80 protsendi ulatuses ning nende kõnelejatel on tihedad etnilised sidemed. Sukuma keele rääkijaid on ligikaudu 5 430 000 ning see arv kasvab pidevalt. Sukuma keele peamised murded on kiya murre ja kigwe murre. Enamik sukuma keele rääkijaid kõneleb ka suahiili keelt. Suahiili keel on Tansaania ainus riigikeel, sukuma keelel puudub ametlik staatus haridus- ja poliitilises sfääris ning suahiili keele poliitilise mõjukuse tõttu on sukumakeelne kirjandus peaaegu olematu. Linnades on inimesi, kes ei räägi sukuma keelt, ning ka maapiirkondades laenavad nooremad inimesed sõnu suahiili keelest. Siiski on sukuma kultuuril rikas suuline rahvapärimus ning lugusid jutustatakse ka lauldes. Sukuma keeles kasutatakse ladina kirja.

Fonoloogia
Sukuma keeles on 7 täishäälikut e vokaali, mida saab hääldada lühidalt ja pikalt:

Sukuma keeles kehtib Dahli seadus, mistõttu on seal kasutusel helitud ninahäälikud e nasaalid.

Ei ole päris kindel, kas 'c ɟ' kuulub klusiilide või afrikaatide hulka ning kas see on palataalne.
 
Sukuma keeles on lühikestel vokaalidel neli tooni: kõrge, madal, tõusev ja langev.

Grammatika

Substantiivi e nimisõna ühildumine
Sukuma keele nimisõna klassi näitavad prefiksid on a-, ɪ- ja ʊ-. Neid kasutatakse kindlates konstruktsioonides.

Sõnajärg
Sukuma keeles esineb sõnajärje tüüp SVO (subjekt, verb, objekt).

Keelenäited
O dũ saang ile. – Ta leidis meid.
Βa gĩ gunaan a. – Nad aitasid üksteist.
Wabeja – Aitäh.
Tuliho – Tere tulemast
Minzi – Vesi

Viited

Bantu keeled