Hillar Kareva

Hillar Kareva (8. detsember 1931 Tallinn – 17. juuni 1992 Tallinn) oli eesti helilooja.

Elukäik
Hillar Kareva lõpetas 1951. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1956. aastal Eugen Kapi õpilasena Tallinna Riikliku Konservatooriumi kompositsiooni erialal. Ta oli 1955–1966 Eesti NSV Kunstide Valitsuse inspektor, töötas 1962–1967 Tallinna Muusikakoolis ja 1966–1982 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis muusikateoreetiliste ainete õppejõuna.

Looming
Kareva on kirjutanud sümfoonilist, vokaalsümfoonilist ja eelkõige kammermuusikat. Mitme teose jaoks on ta saanud inspiratsiooni vanakreeka mütoloogiast (nt süit-sonaat "Aiolose paun" ("Neli tuult"), 1964; kontserttriptühhon "Parise kiusatus" klaverile ja altsaksofonile, 1984). 

Ta on kirjutanud muusikat teiste hulgas Anna Haava, Ain Kaalepi, Aino Kallase, Doris Kareva, Heljo Männi, Ellen Niidu ja Marie Underi sõnadele.

Isiklikku
Hillar Kareva tütar on luuletaja Doris Kareva.

Viited

Kirjandus 
Ines Rannap. Hillar Kareva. – Tiina Vabrit (koostaja). Eesti tänase muusika loojaid. Tallinn: Eesti Raamat, 1985.

Välislingid 
 Kontserdistuudio: Hillar Kareva Neli laulu bassile ja klaverile ERR videoarhiiv
 Hillar Kareva edition49 kodulehel (tutvustus, teosed, pilt, noodinäited)
 Hillar Kareva multimeedialeksikonis "Eesti muusika" (lühitutvustus, teosed, pildid)
 Doris Kareva. Õrn sõda. Eleegia, Sirp, 2. detsember 2011

Eesti heliloojad
Tallinna Reaalkooli vilistlased
Pärnamäe kalmistule maetud
Sündinud 1931
Surnud 1992