Salomėja Nėris

Salomėja Nėris (sünninimi Salomėja Bačinskaitė, kodanikunimi alates 1936. aastast Salomėja Bačinskaitė-Bučienė; 17. november 1904 Kiršiai – 7. juuli 1945 Moskva) oli leedu luuletaja.

Salomėja Nėris oli pärit talupoja perekonnast. 1928. aastal lõpetas ta Kaunases Vytautas Suure Ülikooli. Ülikooli lõpetamise järel töötas ta kuni 1931. aastani õpetajana Lazdijais. 1931–1934 elas Salomėja Nėris Kaunases, kus andis tunde ja töötas toimetajana. 1934–1936 oli ta gümnaasiumiõpetaja Panevėžysis. 1936. aasta lõpus abiellus ta arhitekt Bernardas Bučasega ja elas kuni 1937. aastani Pariisis. Kaunasesse tagasipöördumise järel töötas gümnaasiumiõpetajana.

Juba alates 1928. aastast oli Salomėja Nėrisel kontakte vasakpoolsete poliitiliste jõududega, 1931. aastal sai temast Kominterni sidepidaja. 1940. aastal kuulus ta Leedu Rahvaseimi saadikute delegatsiooni, kes käis Moskvas taotlemas Leedu vastuvõtmist Nõukogude Liitu. 1941. aasta jaanuaris valiti Salomėja Nėris NSV Liidu Ülemnõukogu saadikuks.

1941. aasta juunis evakueerus ta Nõukogude tagalasse, kus elas Ufas, Pensas ja Moskvas. Suri Moskvas haiglas maksavähki.

Luulekogud
"Anksti rytą" ("Varasel hommikul"), 1927
"Per lūžtantį ledą" ("Üle murduva jää"), 1935
"Diemedžiu žydėsiu" ("Puhken kanarbikuna õitsele"), 1938
"Dainuok, širdie gyvenimą" ("Laula, süda, elust"), 1943
"Lakštingala negali nečiulbėti" ("Ööbik ei saa olla laulmata"), 1945

Poeemid
"Eglė žalčių karalienė" ("Ussikuninganna Eglė"), 1940
"Poema apie Staliną" ("Poeem Stalinist"), 1940

Viited

Leedu kirjanikud
Stalini preemia laureaadid
Sündinud 1904
Surnud 1945