Läänemeremaade Nõukogu

Läänemeremaade Nõukogu (LMN; inglise keeles Council of the Baltic Sea States; CBSS) on Läänemere-äärsete riikide koostöö tugevdamiseks ja tihendamiseks loodud organisatsioon.

Liikmesriigid 
Asutati 5.–6. märtsil 1992, kui Kopenhaagenis kohtusid Taani ja Saksamaa välisministrite kutsel Soome, Rootsi, Norra, Eesti, Läti, Leedu, Poola ja Venemaa välisministrid ning Euroopa Komisjoni esindajad. Idee LMN loomisest pärineb Hans-Dietrich Genscherilt ja Uffe Ellemann-Jensenilt, kes soovisid pärast külma sõja lõppu tagada Läänemere regiooni tasakaalustatud arengut. Välisministrite kohtumise lõppdokumendina kinnitati Kopenhaageni deklaratsioon, mis sai aluseks Läänemeremaade Nõukogu asutamisele. Island liitus Läänemeremaade Nõukoguga 1995. aasta mais Gdanskis toimunud välisministrite kohtumisel. 12. liikmena osaleb LMNi töös ka Euroopa Komisjon. 

LMNi koostöös osaleb tänapäeval ka 10 vaatlejariiki: Ukraina, USA, Suurbritannia, Prantsusmaa, Itaalia, Holland, Slovakkia, Hispaania, Rumeenia ja Ungari.

3. märtsil 2022 peatasid 11 LMNi liikmesriiki deklaratsiooniga Venemaa tegevuse nõukogus, sest Venemaa oli tunginud 24. veebruaril 2022 Ukrainasse. Lisaks peatati vaatleja staatusega Valgevene osalemine LMNi tegevuses. Mais 2022 teatas Venemaa, et lahkub Läänemeremaade Nõukogust.

Tööorganid 
LMNi kõrgeim põhikirjajärgne tööorgan on välisministrite istung, mis toimub iga kahe aasta tagant. 2015. aasta juunis toimus välisministrite kohtumine Eestis. Välisministrite istungite vahelisel ajal korraldab Läänemeremaade Nõukogu tööd Vanemametnike Komitee (VAK, CSO – Committee of Senior Officials), mis koguneb keskmiselt kord kuus. Komitee on peamine institutsioon, mis koordineerib töögruppide tegevust ja keskne organ, kuhu koondub informatsioon regioonis eri valdkondades toimuvast koostööst. 

Läänemeremaade valitsusjuhtide tippkohtumised toimuvad kord kahe aasta jooksul. Kohtumised ei ole LMNi ametlik struktuuriline osa, küll aga on need poliitiliseks ja tööalaseks suunaandjaks. Kuna LMNi osa regionaalse koostöö koordineerijana on kasvanud, on suurenemas ka valitsusjuhtide tippkohtumiste määrav roll LMNi arengus ja organisatsiooni töö hindamisel.

Eesistujariigid 
LMNi eesistumine toimub aastaste juulikuus algavate ja juunikuuga lõppevate perioodide kaupa. Esimeseks eesistujariigiks oli 1992. aastal Soome. Eesistujariigi välisminister on nõukogu töö poliitiline organiseerija, samuti juhib ta nõukogu tööd. Eesistuja määrab aasta töö põhisuunad oma eesistumisprogrammiga. LMN institutsiooni töö üldise järjepidevuse ja sujuvuse tagamiseks kasutatakse nn troika formaati, mis koosneb eelmisest, ametis olevast ja tulevasest eesistujariigist.  

Eesti on olnud Läänemeremaade Nõukogu eesistuja 1993–1994, 2003–2004 ja viimati 2014–2015. Eesti lähtus oma eesistumise prioriteetide välja töötamisel järjepidevusest ja kinnitatud Eesti pikaajalistest prioriteetidest nagu keskkond, inimkaubandus, hariduse ja kultuuri ning muinsuskaitse alane koostöö. 

Eesti jaoks on LMN üks paljudest Läänemere piirkonna mitmepoolses valitsustevahelises koostöös tegutsevatest organisatsioonidest. Eesti on LMNi pragmaatilisemaks ja projektipõhisemaks kujundamise üks suuremaid toetajaid. Eesti seisukoht on, et koostöö Läänemere regiooni erinevate koostööformaatide vahel võiks olla nähtavam, rollijaotus selgem ja tegevus koordineeritum. Eestile on oluline LMN-is loodud ja töötav võrgustik ning toimiv poliitilise dialoogi foorum ministrite või valitsusjuhtide kohtumiste raames.

Alaline sekretariaat 
Eesistujariigi abistamiseks loodi 1998. aasta sügisel LMNi alaline sekretariaat asukohaga Stockholmis. Sekretariaadi ülesanne on abistada eesistujat tehnilises, organisatoorses ja analüütilises töös. Lisaks süstematiseerib ja säilitab sekretariaat institutsiooni tegevusega seotud dokumente ja haldab LMNi kodulehte.

Sekretariaadi praegune peadirektor on suursaadik Grzegorz Marek Poznanski (alates 2020. aastast).

Koostöösuunad 
LMNi olulisemad koostöösuunad võeti vastu Läti eesistumise ajal 2008. aastal, mil käivitus ulatuslik LMNi reformimise programm. Eesmärgiks oli muuta organisatsiooni tegevus efektiivsemaks, enam ekspertide koostööle tuginevaks ning projektipõhiseks, samuti paremini koordineerida koostööd teiste võrgustikega regioonis. 3.-4. juunil 2008 toimunud valitsusjuhtide kohtumisel kinnitati LMNi pikaajalised prioriteedid, milleks olid:

 keskkond
 majanduslik areng
 energia
 haridus ja kultuur
 tsiviilühiskonna turvalisus

Soome eesistumise ajal 2013–2014 reformeeriti seniseid koostöösuundi ning uuteks prioriteetideks seati kolme valdkonna arendamine:

 regiooni identiteet
 jätkusuutlikkus
 tsiviiljulgeolek

Samuti kinnitati Soome eesistumise ajal uued koostöösuunad ja olulisimad elemendid Vilniuse deklaratsiooni elluviimise dokumendis („Visioon Läänemere regiooni arengust kuni 2020“).

Koostöö 
LMN panustab Euroopa Liidu Läänemere strateegia elluviimisse, olles vastutav strateegia kolme prioriteedi eest. LMN teeb koostööd kümne vaatlejariigi ja seitsmeteistkümne organisatsiooni/ strateegilise partneriga.

Vaata ka
 Lääne-Põhjamaade Nõukogu
 Põhjamaade Nõukogu

Viited

Välislingid
 Sissekanne EV välisministeeriumi veebilehel (vaadatud 07.08.2012)
 Läänemeremaade Nõukogu veebileht
 Facebook
 Twitter
 LinkedIn
 Instagram
 Flickr

Baltimaad
Rahvusvahelised organisatsioonid