László Szabó

László Szabó (ungaripäraselt Szabó László; 19. märts 1917 – 8. august 1998) oli Ungari male suurmeister.

18-aastaselt astus Szabo pauguga malelavale, võites esimesed Ungari meistrivõistlused, rahvusvahelise turniiri Tatatóváros ja valiti Ungari koondisse 1935. aasta Varssavi maleolümpial. 1937. aasta olümpial sai Ungari esindus USA järel teise koha, eriti tõsteti esile Szabó mängu.

Teise maailmasõja alul võttis Natsi-Saksamaa Szabó tööteenistusse, hiljem langes ta pealetunginud Nõukogude vägede kätte sõjavangi. Pärast sõda naasis ta male juurde ja mängis paljudel suurtel rahvusvahelistel turniiridel. Ta lõpetas Groningenis 1946. turniiri viiendana (teda edestasid Botvinnik, Euwe, Smõslov ja Najdorf, Kerest ei lubanud Nõukogude valitsus turniirile). 1948. aasta tsoonidevahelisel turniiril Saltsjöbadenis tuli ta Bronsteini järel teiseks ning võttis esikoha turniiridel Hastingsis 1947/48, Budapestis 1948 ja Hastingsis 1949/50. Viienda koha jagamine 1952. aasta Saltsjöbadeni ja 1955. aasta Göteborgi tsoonidevahelisel turniiril tagas Szabole koha kandidaatide turniiril. Amsterdamis 1956. aasta kandidaatide turniir oli tema kolmas ja viimane, mil ta tegi oma parima tulemuse, jäädes maha vaid Smõslovist ja Keresest ning jagas kolmandat kohta Bronsteini, Gelleri, Petrosjani ja Spasskiga.

Ka 1960ndatel ja 1970ndatel paistis Szabó silma rahvusvahelistel turniiridel. Kokku esindas ta Ungarit maleolümpial 11 korda (5 korda esimesel laual). Szabo oli ungari parim maletaja kahe kümnendi jooksul, kuni Lajos Portischi tõusuni.

Viited

Allikad 
 Pachman, Ludek. Decisive Games in Chess History. Dover Publications (April 1, 1987). ISBN-13: 978-0486253237

Välislingid 

 Szabó sissekanne ja mängud maleandmebaasis Chessgames.com
 Cleveland Public Library John G. White Chess and Checkers Collection

Ungari maletajad
Ungari malekohtunikud
Sündinud 1917
Surnud 1998