Ajukelme

Ajukelmeks ehk ajukestaks (ladina ains meninx; mitm meninges) nimetatakse paljude kesknärvisüsteemiga selgroogsete aju ümbritsevaid sidekoelisi kestasid, mille vahele jäävad aju-seljaaju vedelikuga (ajuvedelikuga) täidetud pilujad ruumid.

Ajukestade täpne piiritlus pole tänapäeval selge, kuna eristatakse peaaju kestasid ja seljaaju kestasid. Peaaju kestad lähevad kuklaluu suurmulgu piirkonnas üle seljaaju kestadeks.

Roomajatel

Roomajatel koosneb ajukelme endomeninxist (koosnedes pehmekestast ja ämblikuvõrkkestast) ja ectomeninxist, mis ümbritsevad pea- ja seljaaju.

Imetajatel

Peaaju kestad
Koduloomadel koosnevad peaaju kestad : 
peaaju-kõvakestast (dura mater encephali)
peaaju-ämblikvõrkkestast (arachnoidea encephali)
peaaju-pehmekestast (pia mater encephali).

Seljaaju kestad

Seljaaju ümbritseb kolm ajukesta: seljaaju-kõvakest (dura mater spinalis), seljaaju-ämblikuvõrkkest (arachnoidea spinalis) ja seljaaju-pehmekest (pia mater spinalis).

Inimestel

Peaaju kestad
pehmekest ehk soonkest (pia mater)
ämblikuvõrkkest (arachnoidea)
aju kõvakest (dura mater).

Ajaloolist

Ajukelme esmakirjeldus arvatakse leiduvat Edwin Smithi (1862) omandatud papüüruserullidel, mis on dateeritud aastaga 1534 e.m.a, kuid pärinevad tõenäoliselt tunduvalt varasemast ajast.

Vanakreeka filosoof Aristoteles kirjeldas oma töödes loomade kesknärvisüsteemi struktuure, tema arvates katsid aju kaks membraani.

Termini võttis kasutusele vanakreeka anatoom Erasistratus.

Patoloogia

Ajukelmepõletik on meningiit. Ajukelmekasvaja on suuraju- või seljaajukelmest lähtuv kasvaja ehk meningeoom.

Vaata ka
kõvakest
seljaajukelme

Viited

Välislingid 
Sissekanne Terminologia Anatomica-s A14.1.01.001: Meninges. Ajukelmed
Sissekanne Nomina Anatomica Veterinaria-s Meninges. Ajukestad, lk 126, 5. väljaanne, 2012
Sissekanne Encyclopaedia Britannica-s

Närvisüsteem