Reniin

Reniin ehk angiotensinogenaas ehk EC 3.4.23.15 (inglise renin) on proteolüütiline ensüüm, mida komplekteerivad paljude selgroogsete loomade neerude jukstaglomerulaarrakud proreniinist.

Klassifikatsioon 

Ensüümiklasside nomenklatuuris liigitatakse reniin ensüümiklassi EC 3. Hüdrolaasid ensüüminumbriga EC.3.4.23.15;

CAS-number: 9015-94-5.

Toime 
Reniin aktiveerib reniin-angiotensiin-aldosteroon-süsteemi ja vabastatakse vastusena füsioloogilisele stiimulile, nagu hüpotensioon, hüpokaleemia, vererõhu langus ning veremahu vähenemine ja β-adrenergiliste retseptorite stimulatsioon jt.

Reniin katalüüsib maksas sünteesitava angiotensinogeeni (polüpeptiid) teket angiotensiin I-ks. Angiotensiin I omakorda muutub kopsudest pärineva angiotensiini konverteeriva ensüümi (AKE) toimel angiotensiin II-ks. Angiotensiin II hulga suurenemisel on tugevalt veresooni ahendav (vasokonstriktsioon) toime, mille tulemusel tõuseb vererõhk ja suureneb aldosterooni süntees ning eritumine neerupealiste koores.

Samuti mõjutab reniini ensümaatilist katalüüsi inimese kehaasend, lamades on selle süntees 2–3 korda madalam.

Kliiniline rakendus 
Reniin-angiotensiin-aldosteroon-süsteemi ja reniini süsteemse toime uurimuste tulemusel on välja töötatud suur hulk AKE-inhibiitoreid.

Ajaloolist 

Reniini avastajateks 1898. aastal peetakse Soome päritolu meditsiiniteadlast Robert Adolph Armand Tigerstedti (28. veebruar 1853 – 12. veebruar 1923) ja tema õpilast Per Bergmani.

Vaata ka
reniin-angiotensiin-süsteem
reniin-angiotensiin-aldosteroon-süsteem
šokk

Viited

Välislingid
Anti Kalda, TÜ farmakoloogia instituut. Reniin, aktiivsus plasmas  
Angiotensiini konverteeriva ensüümi inhibiitorid
Külli Teder, Angiotensiini konverteeriva ensüümi inhibeerivate raviainete antioksüdantsuse-põhine võrdlus Tartu Ülikooli arstiteaduskond, biokeemia instituut, magistriväitekiri biomeditsiini erialal, Tartu 2006. 
Annika Jürimäe, Reniin-angiotensiin e. RAS süsteem valkude geneetiliste polümorfismide määramine sportlastel Tartu Ülikooli loodus- ja tehnoloogiateaduskond, bakalaureusetöö, Tartu 2012

Ensüümid
Kliiniline meditsiin