Lobatševski auhind

Lobatševski auhind (ka N. I. Lobatševski nimeline preemia) on teadusauhind, mida annab välja Venemaa Teaduste Akadeemia Nikolai Lobatševski (1792–1856) auks väljapaistvate teadustööde eest geomeetria valdkonnas. 

Auhinna asutas 1895. aastal Kaasani füüsika-matemaatikaühing. Statuut nägi ette auhinna väljaandmist iga kolme aasta tagant konkursi korras selguva parima geomeetriaalase teadustöö eest, mis pidi suurelt jaolt olema seotud mitteeukleidilise geomeetriaga.

Sõjaolukorras ja võimuvahetuse tõttu aastatel 1915–1927 auhinda välja ei antud. 1927. aastal pälvis auhinna Hermann Weyl monograafia "Raum, Zeit, Materie" ('Ruum, aeg, mateeria') ja rühmateooriaalaste tööde eest. Pärast kümneaastast vahet toimus järjekordne auhinnatseremoonia. 1937. aastal läks auhind Élie Cartanile Lie rühmade teooria alaste tööde eest.

Aastatel 1951–1990 andis auhinda välja NSV Liidu Teaduste Akadeemia, alates 1992. aastast on väljaandja Venemaa Teaduste Akadeemia.

Laureaadid

1897 – Sophus Lie
1900 – Wilhelm Killing
1904 – David Hilbert
1912 – Friedrich Schur 
1927 – Hermann Weyl
1937 – Élie Cartan 
1951 – Aleksandr Aleksandrov
1959 – Aleksei Pogorelov
1966 – Lev Pontrjagin

1969 – Heinz Hopf
1972 – Pavel Aleksandrov
1977 – Boriss Delaunay
1980 – Sergei Novikov
1983 – Herbert Busemann
1986 – Andrei Kolmogorov
1989 – Friedrich Hirzebruch
1992 –  Vladimir Arnold
1996 –  Grigori Margulis
2000 –  Juri Rešetnjak

Lobatševski medal
1991. aastal asutas NSV Liidu Ministrite Kabinet Lobatševski medali väljapaistvate teenete eest geomeetria valdkonnas. Laureaadid määrab Kaasani ülikooli teadusnõukogu.

Viited

Välislingid
Лауреаты премии имени Н.И.Лобачевского. old.kpfu.ru
Список награжденных. ras.ru

Teadusauhinnad