Liivimaa rüütelkonna aadlimatrikkel

Liivimaa rüütelkonna aadlimatrikkel (saksa keeles Adelsmatrikkel von Livländischen Ritterschaften) oli Liivimaa seisusliku korporatsiooni Liivimaa rüütelkonna liikmete register.

Ajalugu

Matrikli koostamise põhjused
Keiser Peeter I kinnitas Liivimaa rüütelkonna privileegid 1710. aastal. Aadlile annetatud privileegides ja 1710. aasta kapitulatsioonides oli määratlus kohalik aadel, kuid see ei taganud aadliprivileege ainult kohalikule baltisaksa põlisaadlile, vaid laienes ka Vene teenistusaadlikele või Saksamaal aadliseisuse omandanud isikutele. Seepärast oli põlisaadel huvitatud, et rüütelkonna mõiste täpsemalt piiritletakse; seda taotleti juba Rootsi võimu ajal. Liivimaa rüütelkond pöörduski selleks 1727. aastal võimude poole, et saada luba aadlimatriklite koostamiseks.

Matrikli koostamine 1727−1747
Matrikli koostamine võttis rohkem aega kui loodeti. Liivimaa aadlikud pidi esitama oma aadliõigusi tõendavad dokumendid 1731. aasta lõpuks, kuid paljud ei olnud seda hoolimata korduvatest meeldetuletustest teinud isegi 1730. aastate lõpuks. 1732. aastal moodustati Liivimaa rüütelkonna matriklikomisjon, mille eesotsas oli maamarssal ja mille liikmed kinnitas kubermanguvalitsus. Kohe algusest peale oli eesmärk matrikkel jaotada nelja ossa ehk klassi; aluseks võeti suguvõsade Liivimaale saabumine või nende aadeldamine kronoloogilises järjekorras. Kuna kõige vanema perioodi aadlisuguvõsasid ei olnud võimalik täpselt reastada, tehti seda loosimise teel. Teistes riikides aadeldamist ei arvestatud. Ehkki selline klassidesse jagunemine tekitas mõnedes aadlikes vastuseisu, valmis matrikkel 1747. aastal kummatigi kronoloogilisel põhimõttel: a) piiskopi- või orduajal (kuni 1561) rüütelkonda kuulunud suguvõsad, b) Poola ajal (1561−1629) rüütelkonda võetud perekonnad, c) Rootsi ajal (1629−1710) rüütelkonna liikmeks saanud perekonnad ja d) Vene ajal (enne 1747) vastuvõetud suguvõsad. Kokku immatrikuleeriti 172 suguvõsa, kellest esimesse klassi kuulus 52, teise 16, kolmandasse 45 ja neljandasse 59 perekonda. Matriklis ei tõstetud esile krahve ja vabahärrasid, kuna lähtuti põhimõttest, et Liivimaal on olnud alati vaid rüütliseisus (weil hier in Liefland nur ein Ritterstand wäre).

Matriklite koostamisega kujunes Läänemereprovintsides selgelt piiritletud isikute ring. Ehkki matrikli valmimine ei muutnud aadliseisust päriselt suletuks, oli uute perekondade lisandumine muudetud võrdlemisi keeruliseks. Vastavalt 1759. aasta Liivimaa maapäevakorraldusele sai sellise taotluse rahuldada vaid rüütelkonna täiskogu. Kui tavaliselt lähtus maapäev oma otsuste vastuvõtmisel lihthäälteenamuse põhimõttest, siis rüütelkonda immatrikuleerimisel oli nõutav vähemalt 3/4 kohalviibijate hääl. Matriklisse kantud isikul tuli rüütelkonna kassasse tasuda ka kopsakas 100 taalri suurune lõiv.

Liivimaa rüütelkonna matrikkel 1747−1920/1975

I. Matrikli koostamise ajal vastuvõetud suguvõsad

A) Piiskopi- või orduajal (enne 1561) rüütelkonda kuulunud suguvõsad

B) Poola ajal (1561−1629) rüütelkonda kuulunud suguvõsad

C) Rootsi ajal (1629−1710) rüütelkonda kuulunud perekonnad

D) Vene ajal (enne 1747) rüütelkonda vastuvõetud isikud/perekonnad

II. Pärast matrikli koostamist vastuvõetud isikud/suguvõsad

A) Aastatel 1750−1761 vastuvõetud isikud

B) 1764. aastal keisrinna Katariina II korraldusel matriklisse võetud isikud

C) Alates 1765. aastast vastuvõetud isikud/perekonnad

D) Ajavahemikul 1786−1797 kubermangu aadlisuguvõsaraamatutesse kantud isikud
Pärast asehalduskorralduse kehtestamist Liivimaal 1783. aastal kaotati rüütelkonna matrikkel ja nende asemele seati sisse Liivimaa kubermangu aadlisuguvõsaraamatud. Pärast keisrinna Katariina II surma 1796. aastal taastati endine olukord ja aadliraamatutesse kantud isikud immatrikuleeriti 1797. aastal rüütelkonna matriklisse.

E) Aadliraamatusse kandmise alusel rüütelkonda vastuvõetud isikud/suguvõsad

F) Ajavahemikul 1800−1920 vastuvõetud isikud/suguvõsad

III. Pärast rüütelkonnna kui avalik-õigusliku korporatsiooni kaotamist vastuvõetud isikud

Vaata ka
Eestimaa rüütelkonna aadlimatrikkel
Kuramaa rüütelkonna aadlimatrikkel
Liivimaa rüütelkond
Liivimaa Üldkasulik Ühing
Piltene rüütelkonna aadlimatrikkel
Saaremaa rüütelkonna aadlimatrikkel

Viited

Kirjandus
Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel). 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980).
Laur, Mati. Eesti ala valitsemine 18. sajandil (1710−1783). Tartu: Kirjastus Eesti Ajalooarhiiv, 2000. Lk 68-70.
Mühlendahl, Ernst von. Hoyningen-Huene, Baron Heiner von. Die Baltischen Ritterschaften. – Aus dem Deutschen Adelsarchiv. Band 4 der Schriftenreihe. Limburg/Lahn: C. A. Starke Verlag, 1973.

Välislingid
http://www.baltische-ritterschaften.de/
Liivimaa rüütelkonna genealoogiline käsiraamat, 1 köide: Görlitz 1929
Liivimaa rüütelkonna genealoogiline käsiraamat, 2 köide: Görlitz 1929

Liivimaa rüütelkond‎
 
Aadlimatriklid