Suur mungalill

Suur mungalill (Tropaeolum majus L.) on üheaastane dekoratiiv- ja maitsetaim, mis kasvab ka Eesti kliimas. Taime kutsutakse sarnaste maitseomaduste tõttu rahvapäraselt ka kressiks.

Välimus
Suhteliselt nõrgad varred harunevad, lamavad või ronivad, võivad kasvada mitme meetri pikkuseks. Lehed on ümarad, siledad, meenutavad kilpi. Pikaraolised õied asuvad üksikult lehtede kaenlas, võivad olla kollased, oranžid, punased või kirjud. Viljad lagunevad 3 üheseemneliseks osaks.

Päritolu ja kasvukoht
Suure mungalille kodumaa on Lõuna-Ameerika. Ta kultuuristati dekoratiivtaimena juba 17. sajandil ning temast on aretatud mitmeid sorte. Arvatavasti levis mungalill Euroopas ja sattus ka Eestisse munkade vahendusel, kes teda kasvatasid kloostriaedades kui lillekultuuri, ravitoimelist salatitaime ja viinamäetigude söödataime.  Mungalill on sooja- ja valguslembene taim, mis ei talu kuivust.

Raviomadused ja toidus kasutamine
Ravimtaimena on suur mungalill tuntud mitme maa rahvameditsiinis. Droogina kasutatakse taimede maapealset õitsvat osa (ürti), vilju ja mahla. Ürdist valmistatud keedis aitab ägedate ja krooniliste bronhiitide, kopsupõletike, bronhiaalastma ja kopsupuhituse korral. Taimemahlast saab abi kuseteede põletikuliste haiguste, krooniliste põiepõletike, samuti neeruvaagna- ja neerukoepõletiku korral. Mungalille lehti ja õisi kasutatakse vene rahvameditsiinis ka teesegudes vähi ravimisel. 

Suur mungalill on tuntud ka maitse- ja toidutaimena. Tema lehed, õied ja viljad on terava kõrvetava maitsega, mis meenutab kress-salatit. Tooreid C-vitamiini sisaldavaid mungalille vilju kasutatakse toiduks värskelt ja marineeritult. Õienuppe konserveeritakse äädikas ja nendega maitsestatakse liharoogi.

Viited

Välislingid 

 

Mungalillelised