Harilik guajakipuu

Harilik guajakipuu (Guaiacum officinale) on puu seigleheliste sugukonna guajakipuu perekonnast.

Harilik guajakipuu õis on Jamaica rahvuslill.

Botaanilised tunnused
Harilik guajakipuu on igihajas puu. Tüvi ja puit on rohekaspruuni värvusega. 

Hariliku guajakipuu lehed on kuni 7 cm pikkused, vastakud, sulgjad ja tumerohelise värvusega. 

Õied on guajakipuul sinised ja meenutavad sinilille õisi.

Levila

Guajakipuu kasvab looduslikult USA-s Floridas, Antillidel ning Lõuna-Ameerikas Venezuelas, Colombias ja Guyanas.

Guajakipuid kasvatatakse Dominical, Haitil, Venezuelas ja Colombias.

Kasutamine

Droogina kasutatakse puidust (Guaiaci lignum) saadavat guajakivaiku (Guaiaci resina), mis voolab puu vigastamise järel lülipuidust välja.

Puidust valmistatud keedis ja vaigu alkoholitõmmise toime on inimesele, seespidiselt tarbides, reumavaevusi ja podagravalu leevendav. Saadused pärsivad seente kasvu.

Rahvameditsiinis on kasutatud guajakipuu seemneid süüfilise, hingamisteede põletiku ja nahahaiguste raviks.

Ulrich von Hutten, kes olevat 1508. aastal nakatunud Leipzigis süüfilisse, kirjutas taime ravitoime kohta teoses "De Guaiaci Medicina et morbo gallicus liber unus" (1519).

Puitu loetakse kõige kõvemaks, raskemaks ja vastupidavamaks väärispuiduks.

Viited

Kirjandus
 Ulrich von Hutten's Ueber die Heilkraft des Guaiacum und die Franzosenseuche (1902)
 Samuel Hahnemann. Materia Medica
 Sarkar A, Datta P, Das AK, Gomes A., 2014. Anti-rheumatoid and anti-oxidant activity of homeopathic Guaiacum officinale in an animal model., Homeopathy, 103(2):133-8. doi: 10.1016/j.homp.2013.08.006.

Seiglehelaadsed
Ravimtaimed