Võnnu kreis

Võnnu kreis ehk Võnnu maakond (saksa keeles Kreis Wenden, läti keeles Cēsu apriņķis, vene keeles Венденский уезд, ka Цесисский уезд) oli haldusüksus Üle-Väina hertsogkonnas (1566−1582), Rootsi Liivimaal (1629−1721), Venemaa keisririigi Riia kubermangus (1721−1783), Riia asehaldurkonnas (1783−1796) ja Liivimaa kubermangus (a-st 1888; Võnnu-Valga kaksikkreis 1796−1888), Läti Vabariigis (1920−1940), Läti NSV-s (1940−1941 ja 1944−1949) ja Läti kindralkomissariaadis (1941−1944).

Võnnu Poola-ajal 1566−1621
Võnnu ala kuulus Liivi sõja ajal ühena neljast distriktist Üle-Väina hertsogkonna koosseisu. 1582. aastal muudeti see presidentkonnaks ja 1598. aastal vojevoodkonnaks. Selline korraldus jäi püsima Rootsi vallutuseni 1621. aastal. Ametlikult läksid Daugava jõest põhja poole jäänud alad Rootsile Altmargi vaherahuga 1629. aastal.

Võnnu kreis Riia kubermangus 1721−1783

Pärast Liivimaa Venemaaga liitmist 1710. resp. 1721. aastal kuulus Võnnu ühena neljast suurest kreisist Riia kubermangu koosseisu. See piirnes põhjas suures osas Tartu kreisiga ja vähemal määral ka Pärnu kreisiga, idas Pihkva provintsi Irboska maakonnaga (kuni 1772), kagus Poolale kuuluva Polocki vojevoodkonnaga (kuni 1772), lõunas Kuramaa hertsogiriigiga ja läänes Riia kreisiga. Kreisi pealinn oli Võnnu.

1765. aastal kuulus kreisi koosseisu 30 kihelkonda:

Võnnu kreis Riia asehaldurkonnas 1783−1796

Keisrinna Katariina II laiendas Venemaal 1775. aastal kehtestatud asehalduskorralduse 1783. aastal ka Liivimaale. Riia kubermangu asemel moodustati nüüd Riia asehaldurkond. Senisest suurest Võnnu kreisist eraldati kaheksa kihelkonda omaette Valga kreisiks; kuus kihelkonda liideti Riia kreisiga. Vähenenud territooriumiga Võnnu kreis piirnes nüüd kirdes Valga kreisiga, idas ja lõunas Polotski asehaldurkonnaga ning läänes Riia kreisiga. Kreisi pealinnaks jäi Võnnu.

Kreisi koosseisu kuulus 16 kihelkonda: 
Āraiši kihelkond (Kirchspiel Arrasch)
Bērzaune kihelkond (Kirchspiel Bersohn)
Cesvaine kihelkond (Kirchspiel Seßwegen)
Dzērbene kihelkond (Kirchspiel Serben), hiljem Dzērbene-Drusti kihelkond (Kirchspiel Serben-Drostenhof)
Ērgļi kihelkond (Kirchspiel Erlaa), hiljem Ērgļi-Ogre kihelkond (Kirchspiel Erlaa-Ogershof)
Jaunpiebalga kihelkond (Kirchspiel Neu-Pebalg)
Kalsnava kihelkond (Kirchspiel Kalzenau)
Lazdona kihelkond (Kirchspiel Lasdohn)
Ļaudona kihelkond (Kirchspiel Laudohn)
Liepmuiža kihelkond (Kirchspiel Linden)
Liezēre kihelkond (Kirchspiel Löser) 
Rauna kihelkond (Kirchspiel Ronneburg) 
Skujene kihelkond (Kirchspiel Schujen)
Vecpiebalga kihelkond (Kirchspiel Alt-Pebalg)
Vestiena kihelkond (Kirchspiel Festen)
Võnnu kihelkond (Kirchspiel Wenden)

Võnnu-Valga kaksikkreis 1796−1888
Pärast Katariina II surma tühistas tema poeg keiser Paul I 1796. aastal asehalduskorralduse. 1783. aastal Võnnu kreisi aladest omaette kreisiks eraldatud Valga liideti nüüd taas Võnnuga Võnnu-Valga kaksikkreisiks. Selline korraldus kehtis 1888. aastani, mil Võnnu ja Valga eraldati omaette maakondadeks. Võnnu-Valga piirnes põhjas Tartu-Võru kaksikkreisiga, idas Vitebski kubermanguga (1796−1802 Valgevene kubermanguga) ja läänes Riia-Volmari kaksikmaakonnaga.

Võnnu-Valga kaksikkreisi sillakohturingkonnad
Võnnu-Valga kaksikkreisi kihelkonnad olid jaotatud kaheksaks sillakohturingkonnaks:
sillakohturingkond, kihelkonnad: Võnnu, Āraiši, Rauna, Dzērbene kihelkond
sillakohturingkond, kihelkonnad: Kalsnava, Ļaudona, Bērzaune, Lazdona kihelkond
sillakohturingkond, kihelkonnad: Cesvaine, Liezēre, Piebalga-Jaunpiebalga kihelkond
sillakohturingkond, kihelkonnad: Liepmuiža, Ērgļi, Vestiena, Skujene, Vecpiebalga kihelkond
sillakohturingkond, kihelkonnad: Aluliina, Apekalnsi kihelkond
sillakohturingkond, kihelkonnad: Smiltene, Koivaliina, Cirgaļi kihelkond
sillakohturingkond, kihelkonnad: Gulbene, Tirza kihelkond
sillakohturingkond, kihelkonnad: Valga, Luke, Ēvele, Härgmäe, Trikāta kihelkond.

Võnnu kreis 1888−1920
1888. aastal jagati senine kakskikkreis kaheks: Võnnu ja Valga said omaette maakondadeks. Kirdes piirnes maakond Valga kreisiga, idas ja lõunas Vitebski kubermanguga, läänes Riia kreisiga ja loodes Volmari kreisiga. Kreisi pealinn oli Võnnu.

1909. aastal oli kreisis kihelkondi 19:

Võnnu kreisi vallad 1913. aastal

Vaata ka
VELK Liivimaa konsistooriumipiirkond#Võnnu praostkond
Riia asehaldurkond
Läti mõisate loend
Cēsu apriņķa muižu nosaukumi (Cēsise maakonna mõisate loend (1925)), läti keeles

Viited

Kirjandus
Bienenstamm, Herbord Carl Friedrich von. Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826. Lk 252-3 .
Bornhaupt, Christian. Entwurf einer geographisch-statistisch-historischen Beschreibung Liv-, Ehst- und Kurlands, nebst einer Wandkarte. Riga: W. F. Häcker, 1855. Lk 30-1 .
Büsching, Anton Friedrich. Magazin für die neue Historie und Geographie. IX. Land-rolle des Herzogthums Liefland vom Jahr 1765. Halle: Johann Jacob Curt, 1773. Lk 373jj .
Hagemeister, Heinrich von. Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen, 1836 .
Hupel, August Wilhelm. Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und letzter Band. Riga: Johann Friedrich Hartknoch, 1782. Lk 140jj .

Välislingid