Helme-Tõrva Kristuse Sündimise kogudus

Helme-Tõrva Kristuse sündimise kogudus oli õigeusu kogudus Valga maakonnas Tõrva vallas Tõrvas aastatel 1880–1950. Kogudusele kuulus Helme-Tõrva Kristuse sündimise kirik aastatel 1905–1950.

Ajalugu
Helme-Tõrva Kristuse sündimise kogudus registreeriti Riia õigeusu konsistooriumis 1880. aastal. Koguduse esimene preester Simeon Požarski , kes omandas Riia Vaimulikus Seminaris 1864. aastal köstri-kooliõpetaja kutse ja pühitseti Helme-Tõrva Kristuse sündimise koguduse vaimulikuks 1. märtsil 1880. aastal Riia ja Miitavi piiskopkonna ülempiiskop Veniamini  poolt.

Helme-Tõrva Kristuse sündimise kirik valmis 1905. aastal ning selle pühitses Riia ja Miitavi piiskopkonna piiskop Agafangel Kristuse sündimise auks. 1944. aastal sai kiriku üks kellatorn mürsutabamuse ja vigastas katust.

Pärast II maailmasõda toimusid jumalateenistused kirikla korteris. Helme-Tõrva õigeusu kogudus registreeriti uuesti 1947. aastal. Valgamaa Täitevkomitee esitas kogudusele nõudmise taastada pühakoda 1. juuniks 1949. Selle nõude täitmine oli väikesele kogudusele võimatu. Koguduse nõukogu pöördus piiskopkonna valitsuse poole palvega eraldada kiriku remondiks 35 000 rubla, kuid see palve jäi rahuldamata. Tõrva rajooni loomise järel 1950. aastal võõrandati kirikla, samuti koguduse viimane tuluallikas – 5 ha maad. Koguduse majast välja tõstetud ja maa kaotanud preester Vassili Olter lõpetas jumalateenistuste pidamise ning läks erru. Vene Õigeusu Kiriku Nõukogu usuasjade volinik Aleksander Tarassov likvideeris Helme-Tõrva Kristuse sündimise koguduse 10. detsembril 1950.

Pärast koguduse sulgemist kasutati laguneva katusega pühakoda lina- ja tsemendilaona ja Tõrva Piimakombinaadi valmistoodete "jääkeldrina". Selle maja võlvide all on ka võrkpalli mängitud. 1980. aastail tulid kirikuvaremetesse Tõrva Keskkooli noored, kes unistasid sinna kultuuriliseks tegevuseks kooskäimiskoha rajada. Valga KEKi juhtkond (esimees Helmuth Pastarus) tuli Tõrva linnavalitsusele ja noortele appi. Kuna poliitiliselt polnud lubatud kirikut taastada, siis hakati paberite järgi endistele kirikumaadele "noorte väljaõppekeskust" rajama.

Tõrva Täitevkomitee tellimusel hakati 1987. aastal kirikut taastama – restaureerimise käigus loobuti tornidest ja kuplitest. 1990. aastal valminud hoone võeti kasutusele kultuurimajana. EELK ostis 3. augustil 1994 endise kirikuhoone Helme kogudusele, 1997. aastast kuulub endine pühakoda renoveeritud kujul sihtasutusele Tõrva Kirik-Kammersaal.

Koguduses teeninud preestrid 
 pr Simeon Požarski 
 pr Nikolai Pokrovski 
 pr Adam Siimo 
 üpr Nikanor Dobrõševski 
 pr Nikolai Bobkovski 
 pr Joann Vasilkov 
 pr Aleksander Zverev 
 pr Georgi/Jüri Välbe 
 üpr Vassili Olter 
 pr Pavel Katus 
 üpr Peeter Pähkel 
 üpr Mihail/Mihkel Pihlak 
 pr Timoteu Roi 
 pr Teodor/Feodor Bleive 
 pr Leo/Leonid Maidre/Mihkelson 
 pr Vladimir Olter

Koguduses teeninud köstreid 
 Tõnis/Dionissi Orav/Orrov
 Aleksander Paro/Parro
 Viktor Skoropostižnõi
 Konstantin Venger
 Vassili Bežanitski
 Michail Bobkovski
 Johannes Liias
 Mihail Helme
 Jakob Katus

Viited

Kirjandus
 "Õigeusu kirikutes (kogudustes) teeninud vaimulike nimekiri". Tallinn, 1975. Koostaja preester August Kaljukosk. EAA.5437.1.64
 "Eesti õigeusk X–XXI saj". Entsüklopeediline teatmik. Koostaja Vladimir Iljaševitš. Tallinn, 2014 (vene keeles)
 Andrei Sõtšov. "Eesti õigeusu piiskopkond nõukogude religioonipoliitika mõjuväljas 1954–1965".
 Anu Raudsepp. "Riia Vaimulik Seminar 1846–1918" Tartu, 1998
 David Papp. "Eesti Apostliku õigeusu vaimulikud" – Biograafiline leksikon (16.–20.saj) – EAA. 5410.1. 247–249
 "Eestimaa uusmärtrite elulood". Koostaja ülempreester Andreas Põld. Pärnu, 2013
 Andrei Sõtšov. Eesti õigeusu piiskopkond Stalini ajal aastail 1945–53,Tartu, 2004
 "Kirikud ja kogudused Eestis". Miniteatmik. Koostajad Ilmo Au, Ringo Ringvee. Tallinn, 2000
 Mitut usku Eesti". IV köide. Toimetaja Liina Eek, Tartu, 2015
 Õigeusu kirikute asutused ja kogudused
 Eesti Apostliku-Õigeusu Kirik
 Kirikud ja usuelu Eestis

Eesti õigeusu kogudused
Tõrva vald
Tõrva