Karl Prinkman

Karl Prinkman (25. november 1903, Paasvere vald Virumaa – 13. jaanuar 1992 Tallinn) oli eesti keemik ja pedagoogikateadlane.

Elulugu
Karl Prinkman oli mõisatöölise poeg.

Lõpetas 1918 Ljubani linnakooli (Peterburi lähedal), 1927 Petrogradis Eesti Pedagoogika Tehnikumi, 1932 Leningradi Herzeni-nimelise Pedagoogika Instituudi loodusteaduse osakonna keemia-bioloogia õpetajana, 1951 aspirantuuri Leningradi ülikoolis, keemiakandidaat (1953, Moskva Riiklik Pedagoogikainstituut), väitekiri "М. И. Ломоносов – основатель научной химии". Oli 1918–21 Petrogradi Kõrgemas Ratsaväekoolis kirjutaja, 1927–28 Siberis Novosibirski ringkonnas Kantsihha eesti algkooli õpetaja, 1932–35 Berezniki Keemia Instituudi keemiaõpetaja, 1935–40 assistent, 1940–41 Eestis Tööjõureservide Nõukogu kutsehariduse osakonna vaneminspektor, 1941–1945 Nõukogude armees, 1945–46 Vabariiklikus Tööjõureservide Valitsuses, 1946–47  direktor, 1947–49  asedirektor, 1951–60 TPedI direktor, 1960–65 Eesti NSV Pedagoogika Teadusliku Uurimise Instituudi teadussekretär.

Teadustöö
Uuris keemia õpetamise pedagoogilis-didaktilisi küsimusi, koostas VII–XI klassile keemiaõpikuid (aastani 1962 ainuautorina, siis koos Hergi Kariku ja Väino Ratassepaga). Tema tegevuse tulemusena oli Eesti ainus liiduvabariik, kus käibisid kohalike autorite keemiaõpikud. Neid ilmus koos kordustrükkidega 1949.–69. a 66 korral. Avaldanud 12 teadustrükist.

Teoseid
Keemia VIII–X klassile. Tallinn, 1949–1962
Keemia XI klassile. Tallinn, 1958
Keemia VII–XI klassile (kaasautorid H. Karik, V. Ratassepp). Tallinn, 1963–1969.

Viited

Kirjandus
Eesti kooli biograafiline leksikon. Tallinn, 1996, 185
Virkus, R. Tallinna Pedagoogikaülikool läbi aegade. Tallinn, 1998, 13, 17, 35, 68, 103
Õnne juubilarile. // Nõukogude Õpetaja (1983) 26. XI
Õpetajate Leht (1992) 18. I (nekroloog).
 

Eesti keemikud
Eesti pedagoogikateadlased
Sündinud 1903
Surnud 1992
Liiva kalmistule maetud