Charles Bradley

Charles Bradley (1. detsember 1902 Pittsburgh, Pennsylvania – mai 1979 Tigard, Oregon) oli ameerika psühhiaater. 

Bradley õppis Cornelli Ülikoolis. Pediaatriaalase väljaõppe sai ta Harvardi Meditsiinikoolis. Enne laste psühhiaatriahaiglasse Emma Pendleton Bradley Home tööle asumist 1933. aastal läbis ta internatuuri Pennsylvania haiglas ja residentuuri New Yorgi Babies Hospitalis.

Laste psühhiaatrihaigla asutas Bradley vanaonu George Bradley ja sellele pandi nimi tema tütre järgi, kes kannatas letargilise entsefaliidi tüsistuste käes.

Bensedriini uuringud

1937. aastal manustas psühhiaater Charles Bradley Rhode Islandi osariigis asuvas psühhiaatriaasutuses Emma Pendleton Bradley Home in Providence, mille direktor ta oli, probleemseks peetavatele (halvasti kohanevatele) lastele tema teostatud pneumoentsefalogrammi kõrvaltoimena tekkinud peavalu leevendamiseks bensedriini (amfetamiini). Tugevaid peavalusid bensedriin ei leevendanud, kuid juba nädala pärast märkas Bradley bensedriini saanud laste käitumises muutusi; paranesid nii õppeedukus, sotsiaalsed interaktsioonid kui ka emotsionaalne vastus. 

Bradley avaldas bensedriini lapskatsete kohta teadaolevalt kaks uuringut. Esimese uuringu tarbeks valis ta 30 haiglas olevat last ja teise uuringu tarbeks, mis kestis 3. aastat, 100 haiglas olevat last. Uuringutes osalenud lapsed olid vanuses 5–14 aastat, enamjaolt poisid ja normaalse intelligentsiga. Uuringute sisuks oli tabletivormis bensedriini saanute reaktsioonide uurimine.

1941. aastal tehtud uuringud tuvastasid bensedriinil mitmeid toimeid probleemseks peetavate lapspatsientide käitumises: 54 lapse käitumine paranes, 21 lapse käitumises muutusi ei täheldatud ja 19 lapspatsiendil tekitas ravim psühhomotoorset aktivatsiooni. Kuue lapspatsiendi õppeedukus paranes, kuid käitumises muutusi ei toimunud. Seitsmel lapspatsiendil hakkas pärast amfetamiini manustamist kliiniliselt halvem – need olid lapsed, kellel oli niigi olnud probleeme hüperaktiivsuse ja ärritunud käitumisega, kuid ravim süvendas neid veelgi. 

Tema tehtud katsed panid aluse lapseea aktiivsus- ja tähelepanuhäire psühhofarmakoteraapiale.

Publikatsioonid (valik)
 The Behavior of Children Receiving Benzedrine., American Journal of Psychiatry, november 1937, Nr. 94, lk 577–581 (Lühikokkuvõte).
 koos Margaret Bowen'iga: Amphetamine (Benzedrine) therapy of children’s behavior disorders., American Journal of Orthopsychiatry, jaanuar 1941, 11. väljaanne, nr. 1, lk 92–103, .
 koos George B. Rosenfeld'iga : Childhood Behavior Sequelae of Asphyxia in Infancy. With Special Reference to Pertussis and Asphyxia Neonatorum., Pediatrics, juuli 1948, 2. väljaanne, nr 1, lk 74–84 (Lühikokkuvõte veebis).

Viited 

Selles artiklis on kasutatud saksakeelset artiklit :de:Charles Bradley (Psychiater) seisuga 01.03.2017.

Ameerika Ühendriikide psühhiaatrid
Sündinud 1902
Surnud 1979