Otepää muinaslinnus

Otepää muinaslinnus oli Otepää linnamäel asunud eestlaste ning hiljem Tartu piiskopi ja tema vasallide linnus. Esimest korda rajati sinna linnus 1. aastatuhande teisel poolel.

Otepää muinaslinnuse nimest
Otepää (Henriku Liivimaa kroonikas Odenpe, Odempe, saksa keeles Odenpäh) linnuse nimi tähendab karu pead. Seda kinnitab ka Henriku seletus Odenpe, id est Caput Ursi ('Otepää, see on karu pea'), ja Vene kroonikad, mis kutsuvad seda Медвежья голова ('karu pea'). On oletatud, et taoline nimi võis tuleneda kas linnamäe kujust või isikunimest. Karu-tüvelist nime võis kanda keegi linnuse või muistse Ugandi vanematest. Lauri Kettuneni arvates märkis "Otepää" linnuse asutajat või vanemat. "Ott" on karu tähistav soomeugriline lekseem, millele on vasted näiteks soome ("ohto") ja liivi keeles ("okš"). Sellele lisanduv -n märgib genitiivi, mis järgneva p ees osalise assimilatsiooni tõttu hääldus m-ina.

Arheoloogilised uuringud
Otepää linnamäe vanimad arheoloogilised leiud pärinevad 1. aastatuhande algusest. Rohkem leide on I aastatuhande II poolest (ehtenõelad, hoburaudsõled, kirves) ja II aastatuhande algusest (ehted, mõõgatupe ots, ammu- ja nooleotsad). Püsiv inimasustus tekkis 7.–8. sajandil. Tolleaegsete kaitseehitiste kohta andmed puuduvad, kuna linnamäel toimunud hilisemate ümberehituste tõttu on varasemate ajajärkude kohta vähe jälgi. Võimalik, et Otepää-taolisel mägilinnusel täitsid kaitsefunktsiooni ainuüksi järsud mäenõlvad ja rinnatisega puitkonstruktsioonid.

Ajalugu
On oletatud, et keskmisel rauaajal tekkis Otepää ümber väikemaakond, millest hiljem sai Ugandi maakonna tuumikala. Mullast ringvall rajati arvatavasti 1. aastatuhande lõpus. Tugevamad kindlustused ehitati 11. sajandil, mil ka mäe madalamale osale rajati avaasula asemel eeslinnus. 13. sajandi alguses oli Otepää Ugandi maakonna peamiseks võimukeskuseks.

Nooremal rauaajal kujunes Otepää linnus koos selle juures oleva asulaga kaubanduse ja käsitööga tegelevaks varalinnaliseks keskuseks (aolinnaks). Sealt hargnes neli suurt teed: Pihkva ja Novgorodi suunas, Tartu kaudu Põhja-Eestisse, üle Väikese-Emajõe Sakalasse ning lõuna suunas latgalite ja liivlaste aladele. 12. sajandi lõpus ja 13. sajandi alguses kulges sealtkaudu ilmselt ka Riia-Pihkva kaubatee.

Linnust on mainitud esimest korda 1116. aastal Vene leetopissis, kui Novgorodi vürsti Mstislav Vladimirovitši väed selle vallutasid. Püsivat Novgorodi võimu Otepää üle sellega ilmselt ei tekkinud. Linnuse järgmine mainimine pärineb 1192. aastast, mil Novgorodi vürsti Jaroslav Vladimirovitši väed saagiretke käigus selle maha põletasid. Henriku Liivimaa kroonika teatel süüdati linnus uuesti põlema 1208. aastal, seekord Riia piiskopi, Mõõgavendade ordu, Tālava latgalite ja liivlaste väe poolt. 1210. aasta alguses piirasid Otepää linnust Novgorodi ja Pihkva vürstid, kuni seesolijad nõustusid maksma piirajatele raha. Hiljem samal aastal saabusid sinna taas riialased, kes linnuse vallutasid ja põlema panid. 1216. aastal läks Ugandi Riia piiskopi ja ordu võimu alla. Pihkva vürst Vladimir Mstislavitš vastas sellele Otepää linnuse ajutise hõivamisega. Riialased omakorda kindlustasid seejärel sealseid kaitserajatisi ja saatsid abijõude. 1217. aasta alguses alistusid linnuse kaitsjad neid piirama asunud novgorodlaste, pihkvalaste, saarlaste, harjulaste ja sakalaste väele. Otepää läks peagi aga tagasi riialaste võimu alla ja 1220. aastal asusid sinna koos kohalike ugalastega elama orduvennad. 1223. aasta alguses puhkes Ugandis orduvastane ülestõus, mille käigus Otepääl olnud orduvennad ja teised sakslased tapeti või vangistati. Ugalased kutsusid oma linnustesse Vene vürstide abiväed, sellega võib-olla ka end nende võimu alla andes. Ülestõusu mahasurumise järel 1224. aastal läks Ugandi Tartu piiskopile, kes laskis vana linnuse kohale rajada uue kivilinnuse.

Vaata ka
Otepää linnus

Viited

Välislingid
 

Otepää
Eesti muinaslinnused