Artur Salf

Artur Salf (ees- ja perenime rööpvormid: , 4. november 1873, Veriora vald, Võrumaa – 22. august 1937, Tallinn) oli Eesti sõjaväelane, -teadlane ja -ajaloolane.

Elulugu
Artur Salf oli talupidaja poeg.

Lõpetas 1896 Peterburis jalaväe junkrukooli ja 1906 Nikolai Kindralstaabi Akadeemia. Teenis tsaariarmees, sai 1915 polkovniku auastme. Oli 1914–16 Vene I armee juhataja kindral Paul von Rennenkampfi käsundusohvitser ja armee luureosakonna ülem, 1916. aastast 143. jalaväepolgu, 36. jalaväediviisi ja XIX korpuse ülem. 21. novembril 1917 ülendati kindralmajoriks. Jaanuaris 1918 juhatas ajutiselt 3. armeed, sama aasta veebruaris astus Vene vabatahtlike armeesse, kus teenis staabiohvitserina. Naasis Eestisse (Konstantinoopoli kaudu) novembris 1921. Oli 1921–22 sõjaministri kindralmajor Jaan Sootsi vanem käsundusohvitser (algul polkovniku, hiljem koloneli auastmes), 1923–27 Eesti Sõjakooli õppejõud ning (samal aastal moodustatud) Sõjaväe Ühendatud Õppeasutuste (aastast 1925 Kõrgem Sõjakool) ülema abi õppetöö alal ja taktika õppejõud. 1927–28 sõjaministri kindralmajor Nikolai Reeki käsundusohvitser, aastast 1928 erus.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: Vene väejuhatuse strateegia ja taktika I maailmasõjas. 1932 ilmunud venekeelses raamatus "Relvastatud võitluse peamine seadus ja printsiibid. Tannenbergi katastroof ja selle süüdlased" analüüsis lahingu käiku, lükates ümber varasemad väited, nagu põhjustanuks lüüasaamise kindral Rennenkampfi juhitud I armee "aeglane pealetung", ning tõestas, et lahingu kaotamise tegelikeks põhjusteks olid Loodearmee juhataja Jakov Žilinski ebapädev pealetungiplaan, Vene II armee juhataja Aleksandr Samsonovi vead vägede juhtimisel, samuti II armee luureosakonna (ülem Eestist pärit polkovnik Dmitri Lebedev) puudulik töö.

Viited

Teoseid
 Основной закон и принципы вооруженной борьбы. Катастрофа Танненберга и ее виновники. Tallinn, 1932.

Kirjandus
 Erukolonel Artur Salf. // Sõdur 35 (1937), 855
 Elango, Õ., Ruusmann, A., Siilivask, K. Eesti maast ja rahvast. Maailmasõjast maailmasõjani. Tallinn, 1998, 12–14
 Eesti soost kindralid. Teatmik. Koost H. Jõgi. Tallinn, 1999, 22
 Kröönström, M. Tsaariarmees teeninud eesti soost ohvitseride sotsiaalsest päritolust. // AA (2000) 3, 43–50
 Eesti ohvitserid ja sõjandustegelased. II. Tallinn, 2002, 98.

Välislingid 
Ohvitseride andmekogu

Eesti kolonelid
Eesti sõjateadlased
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1873
Surnud 1937