Rein Aren

Rein Aren (ka Reino Aren; 25. detsember 1927 Tartu – 16. mai 1990 Tallinn) oli eesti näitleja.

Eluloost
Ta õppis aastatel 1942–1946 Tartu Riiklikus Kunstiinstituudis skulptuuri Anton Starkopfi juures ja 1949–1951 Lunatšarski nimelises Riiklikus Teatrikunstiinstituudis (GITIS) eesti stuudios. Mõlemad koolid jäid lõpetamata.

Ta oli aastatel 1946–1949 Vanemuises koorilaulja ja balletitantsija. Töötas aastatel 1951–1972 ja 1979–1990 Draamateatris. Vahepealsetel aastatel 1973–1979 töötas ta Vene Draamateatris. Rein Aren oli GITIS-es erihariduse saanud näitlejate põlvkonna kirkamaid ja samas romantilisemaid näitlejaid. Ta esinenud hiljem näitustel oma maalide ja joonistustega.

Osatäitmisi
Rein Aren mängis ligi 100 teatrilavastuses.

Jõuliselt maskuliinse näitlejaisiksusena jättis ta Eesti teatrilukku unustamatud rollid: Margus (August Kitzberg "Libahunt" 1954), Indrek (Tammsaare/ Andres Särev "Vargamäe vanad ja noored" 1959), Peer Gynt (Henrik Ibsen "Peer Gynt" 1962), Faust (Goethe "Faust" 1968), Karla ja Pearu (Tammsaare/ Panso/ Mari-Liis Küla "Inimene ja inimene" 1972), Pablo (Hemingway/  Tšermenjov "Kellele lüüakse hingekella" 1974), Slopašev (Tammsaare/ Mikiver "Armastus ja surm" 1984), Jakob (Jaan Kruusvall "Pilvede värvid" 1983), Timotheus Bock (Jaan Kross "Keisri hull" 1984), Leonti Väin (Kruusvall "Vaikuse vallamaja" 1987), Naabrimees (Rein Saluri „Minek“ 1988) jt.

Aren on mänginud 28 Eesti Televisiooni telelavastuses, sealhulgas "Kolm rubiini" 1978, "Amoraalne lugu" 1980, "Sonatiin paabulinnule" 1982, "Viimane suvi" 1987 jt.

Filmirolle

Tunnustus
1966 Eesti NSV teeneline kunstnik
1982 Eesti NSV rahvakunstnik

Isiklikku
Rein Aren tegeles mitmete pallimängudega, jäähokis tuli Eesti meistriks ning kuulus ka Eesti koondisse. Spordikarjäärile tõmbes kriipsu peale kopsuhaigus.

Tema vend oli näitleja Väino Aren.

Ta oli 1950. aastast abielus näitleja Jelena Blinovaga.

Viited

Välislingid
Rein Aren. Fotoarhiiv. arhiiv.err.ee.
Rein Aren. Amoraalne lugu. Telelavastus. 1980.
Imet tabamas. Rein Aren. arhiiv.err.ee, 25. juuni 1983.
Keskööprogramm: mees 300 näoga. arhiiv.err.ee, 26. mai 1983.
Rein Areni elu armastus ohverdas mehe päästmise nimel perekonna reliikvia. Maaleht, 19. mai 2020.
Rein Aren: Corrida kahe legendi vahel. teatritasku.ee, 24. mai 2020.
Joomapahe ja intriigide küüsi jäänud Rein Aren oli teatrile pühendunud tuhat protsenti. Õhtuleht, 25. detsember 2020.
Haud Tallinna Metsakalmistul

Eesti näitlejad
Eesti Draamateatri näitlejad
Vene Teatri näitlejad
Eesti filminäitlejad
Eesti NSV teenelised kunstnikud
Eesti NSV rahvakunstnikud
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1927
Surnud 1990