Olev Vinn

Olev Vinn (sündinud 26. jaanuaril 1971 Tallinnas) on paleontoloog (paleoökoloog) ja geoloog.

Elukäik

1989. aastal lõpetas Vinn Tallinna 3. Keskkooli bioloogia klassi ja 1993 Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna geoloogia erialal. 1995. aastal sai ta TÜ-s magistrikraadi paleontoloogia ja stratigraafia alal kaitstes väitekirja "The Arenig graptolite zonation in the Baltic and Moscow syneclises". 1995–2001 oli Vinn TÜ geoloogia instituudi doktorant ning 2001. aastal kaitses doktoritöö geoloogias väitekirjaga "Morphogenesis and phylogenetic relationships of clitambonitidines, Ordovician brachiopods".  

Ta oli aastatel 2001–2006 Tartu Ülikooli geoloogia instituudi teadur, 2006–2007 erakorraline vanemteadur ning 2007–2022 ökoloogia ja maateaduste instituudi vanemteadur. Alates 2021. aastast on ökoloogia ja maateaduste instituudi paleontoloogia kaasprofessor.   

Osalenud teadusuuringutes paljudes maailma teadusasutustes. Suurbritannia Paleontoloogia Assotsiatsiooni (1996–) ja USA Paleontoloogia Ühingu liige (1997–). Alates 2021. aastast Journal of Paleontology toimetaja ja Ameerika Paleontoloogia Ühingu juhatuse liige.

Teadustöö
Peamisteks teadustöö suundadeks on evolutsiooniline paleoökoloogia ja biomineralisatsioon. Lisaks on tegelenud ihnofossiilide ja bioerosiooni uurimisega. Palju töid on pühendatud rõngussidele ja teistele ussilaadsetele organismidele alates eelkambriumist kuni tänapäevani. Biomineralisatsiooni vallas on pakkunud välja uue serpuliidide biomineralisatsiooni mudeli. Paleoökoloogia vallas on olulisel kohal olnud sümbioosi uuringud. Geoloogilise ajajaotuse osas on enamus töid kirjutanud Paleosoikumi ja Mesosoikumi faunade kohta. Kokku on kirjutanud üle 200 eelretsenseeritava teadusartikli.

Tunnustus
2011 Mikrokonhiidi liigi Microconchus vinni nimetamine Dr. Vinn'i auks  
2016 Koralli liigi ?Michelinia vinni nimetamine Dr. Vinn'i auks  
2016 Meriliilia liigi Hiiumaacrinus vinni nimetamine Dr. Vinn'i auks 
2017 Eesti Vabariigi teaduspreemia geo- ja bioteaduste alal

Teosed

Publikatsioone
 Ultrastructure and mineral composition of serpulid tubes (Polychaeta, Annelida). // Zoological Journal of the Linnean Society 154 (2008), 633–650.
 Microscopic evidence of serpulid affinities of the problematic fossil tube "Serpula" etalensis from the Lower Jurassic of Germany // Lethaia 41 (2008), 417–421.
 Attempted predation on Early Paleozoic cornulitids.// Palaeogeography, Palaeoclimatology, Palaeoecology 273 (2009), 87–91.
 Adaptive strategies in the evolution of encrusting tentaculitoid tubeworms. // Palaeogeography, Palaeoclimatology, Palaeoecology 292 (2010), 211–221.
 Microstructure and formation of the calcareous operculum in Pyrgopolon ctenactis and Spirobranchus giganteus (Annelida, Serpulidae) //  Zoomorphology 130 (2011), 181-188.
 Diverse early endobiotic coral symbiont assemblage from the Katian (Late Ordovician) of Baltica. // Palaeogeography, Palaeoclimatology, Palaeoecology 321–322 (2012), 137–141.
 On the unique isotropic aragonitic tube microstructure of some serpulids (Polychaeta, Annelida).// Journal of Morphology 274 (2013), 478-482.
 SEM study of semi-oriented tube microstructures of Serpulidae (Polychaeta, Annelida): implications for the evolution of complex oriented microstructures.// Microscopy Research and Technique 76 (2013), 453-456.
 Occurrence, formation and function of organic sheets in the mineral tube structures of Serpulidae (Polychaeta, Annelida).// PLoS ONE 8(10) (2013), e75330
 Serpulids (Annelida, Polychaeta) at Cretaceous to modern hydrocarbon seeps: ecologic and evolutionary patterns.// Palaeogeography, Palaeoclimatology, Palaeoecology 390 (2013), 35-41. 
 Endobiotic rugosan symbionts in stromatoporoids from the Sheinwoodian (Silurian) of Baltica.// PLoS ONE 9(2) (2014), e90197.
 Serpulids living deep: calcareous tubeworms beyond the abyss. (kaasautor). // Deep-Sea Research Part I 90 (2014), 91-104.
 The earliest giant Osprioneides borings from the Sandbian (Late Ordovician) of Estonia. // PLoS ONE 9(6) (2014), e99455
 Earliest rhynchonelliform brachiopod parasite from the Late Ordovician of northern Estonia (Baltica). // Palaeogeography, Palaeoclimatology, Palaeoecology 411 (2014), 42-45.
 The earliest bryozoan parasite: Middle Ordovician (Darriwilian) of Osmussaar Island, Estonia. // Palaeogeography, Palaeoclimatology, Palaeoecology 414 (2014), 129-132.
 Evidence of compositional and ultrastructural shifts during the development of calcareous tubes in the biofouling tubeworm, Hydroides elegans. (kaasautor). // Journal of Structural Biology 189 (2015), 230–237.

Viited

Kirjandus
 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 4. köide
 Eesti geoloogia: biograafiline teatmik. Tallinn, 1995.

Välislingid
Olev Vinn Eesti Teadusinfosüsteemis

Eesti geoloogid
Eesti bioloogid
Paleontoloogid
Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1971