Bui keel

Bui keel ehk boji keel on hiina-tiibeti keelkonda kuuluv keel.

Bui keelt räägib bui rahvas. Keel on elujõuline, kõnelejaid kokku on ligikaudu 2 649 100, kellest umbes 2 600 000 elab Hiinas. Keelt kõneldakse Hiina idaosas ning Põhja- ja Loode-Vietnamis. Hiina idaosas elavad buid lähistroopilises ja mägises Guizhou provintsis. Buid on suuruselt üheteistkümnes etniline vähemus, mis on saanud Hiina Rahvavabariigi ametliku tunnustuse. Ka Vietnamis elavad buid on ametlik etniline rühm.

Hiinas on keel jagunenud kolmeks: qiannan, qianzhong ja qianxi. Qiannan’i arvatakse standardiks, sest selle kasutajaskond on kõige suurem. Vietnamis kasutusel olev bui keel sarnaneb kõige enam qianxi dialektiga.

Algselt ei olnud keelel oma kirjaviisi ja kasutati hani kirja. Pärast 1949. aastat aitas Hiina valitsus buidel kujundada oma kirjastiili, toetudes ladina tähtedele.

Fonoloogia
Bui keeles on . Bui on toonikeel, kasutusel on 8 tooni.

Morfoloogia
Buikeelsed sõnad on morfoloogiliselt liht- ja liitsõnad. Liitsõnad koosnevad kahest või enamast lihtsõnast. Liitsõnad moodustatakse kolmel erineval viisil: 1) juurde lisamisel, 2) lihtsõnade liitmisel, või 3) sama sõna kordamisel. 

Lihtsõnad:
mit – nuga 
zan – nägema
da:t – kuum

Liitsõnad:
(po – mitmuse näitaja)
po te – nemad
po zau – meie
po su – teie
(ka:i – asjad)
ka:i tan – riided, asjad mida kanda
ka:i yu:n – seadmed, asjad mida kasutada
ta xa:i – linnutee ( ta – jõgi, xa:i – meri)
tan non – päike (tan – valgus, non – päev)
pu pu – igaüks
non non – iga päev

Arvsõnad
Üks – deu
Kaks – song
Kolm – sam 
Neli – si 
Viis – ha 
Kuus – zok 
Seitse – ch’at
Kaheksa – pet 
Üheksa – ku 
Kümme – ch’ip

Viited 

Hiina-Tiibeti keeled