Vitamiinide nomenklatuur

Vitamiinide nomenklatuur ehk vitamiinide süstemaatiline nomenklatuur ehk vitamiinide nomenklatuuri standard on IUNS-i (ingl International Union of Nutritional Sciences ) koostatud ja 1978. aastal vastu võetud, tänapäeval kehtiv, erinevate vitamiiniperekondade ja geneeriliste nimetuste ning vitamiinidelaadset bioaktiivsust omavate keemiliste ainete soovituslik nomenklatuur, millele on omistatud tähtsus nii biokeemias kui ka paljudes teistes teadusharudes. Vitamiinide nomenklatuur on heaks kiidetud ja seda kasutavad mitmed rahvusvahelised organisatsioonid, näiteks IUPAC, IUBMB, American Institute of Nutrition ning ka IUPAC ja IUP komisjon jpt. 

Rahvusvaheliselt on liigitatud vitamiinide perekondade ja nende alamklasside kaudu üle 10 vitamiiniperekonna. Ladina tähestikus klassifikatsiooni ja samaaegselt heterogeensust ning võimalikke avitaminoose järgides on vitamiinidele antud ka mitte-süstemaatilised põhinimetused.

Vitamiinide perekonnad
Vitamiinide perekonnad (1978) klassifikatsioon ning triviaalsed ja keemilised põhinimetused

Vitamiinide perekonnad täienevad pidevalt uute liikmetega.

IUPAC-IUB nomenklatuurid
IUPAC-IUB Commission on Biochemical Nomenclature (1971) Tentative Rules for the Nomenclature of Carotenoids. Biochem.10: 4827-4837.
IUPAC-IUB Commission on Biochemical Nomenclature (1973) Nomenclature for Vitamin B-6 and Related Compounds. Recommendations (1973). Eur.J.Biochem. 40: 325-327.
IUPAC-IUB Commission on Biochemical Nomenclature (1974) Nomenclature of Tocopherols and Related Compounds. Recommendation (1973). Eur. J. Biochem. 46: 217-219.
IUPAC-IUB Commission on Biochemical Nomenclature (1974) Nomenclature of Corrinoids. Recommendations (1973). Biochemistry 13: 1555-1560.
IUPAC-IUB Commission on Biochemical Nomenclature (1975) Nomenclature of Quinones with Isoprenoid Side-Chains. Recommendations (1973). Eur. /. Biochem. 53: 15-18.
IUPAC Commission on Nomenclature of Organic Chemistry (1976) Rules for the Nomenclature of Organic Chemistry. Section E: Stereochemistry Recommendations (1974). Pure Appi. Chem. 45: 11-30.
International Union of Nutritional Sciences (1978) Generic Descriptors and Trivial Names for Vitamins and Related Compounds: Recommendations (1976). Committee I/I, Nomenclature. Nutr. Abstr. Rev. 48A: 831-835.
"D-vitamiini nomenklatuur, soovitused (1981)" (ingl Nomenclature of Vitamin D Recommendations 1981
IUPAC-IUB Joint Commission on Biochemical Nomenclature (1982) Nomenclature of Retinoids. Recommendations (1981). Em. ]. Biochem. 129: 1-5.
IUPAC-IUB Joint Commission on Biochemical Nomenclature (1987) Nomenclature and symbols for folie acid and related compounds. Recommendations (1986). Eur.J. Biochem. 168:251-253. Reprinted (1988) /. Biol Chem. 263: 605-607.

Ajalooline liigitus 
Vitamiine klassifitseeritakse paralleelselt ka ajalooliselt kasutusel olnud klassifikatsioonide alusel.

Heterogeensuse alusel
Enne vitamiinide mõiste kasutuselevõttu olid biokeemikud (ja paljud teised teadlased) eraldanud laborites looduslikest ainetest nn füüsikalis-keemilised tegurid (vitamiini faktorite avastamine ja eraldamine) ja neid klassifitseeriti heterogeensuse alusel: 
rasvlahustuvad faktorid, tänapäeval rasvlahustuvad vitamiinid, ja
vesilahustuvad faktorid, tänapäeval vesilahustuvad vitamiinid

Haigusliku seisundiga seotult
Vahepealsel etapil klassifitseeriti vitamiine nende manustamise ja võimaliku ravitoime järgi haiguslikele seisunditele.

Ladina tähestiku alusel

Ladina tähestiku suurtäheliste tähistega nomenklatuur seati sisse aastatel 1920-1922.

Viited 

Orgaaniline keemia
Vitamiinid
Biokeemia