Tšiili seebikoorepuu

Tšiili seebikoorepuu (Quillaja saponaria) on õistaimede seltsi kaheiduleheliste klassi seebikoorepuu perekonna taimeliik.

Botaaniline kirjeldus

Tšiili seebikoorepuu on ligi 15 m kõrguseks kasvav igihaljas puu.

Tšiili seebikoorepuu õied on viietised ja valget kuni kollakasrohelist värvi. Viljas on 10–18 seemet ja vili on pruunikat värvi.

Levila 

Tšiili seebikoorepuu kasvab looduslikult Tšiilis, Peruus ja Boliivias. Tšiili seebikoorepuud kasvatatakse Indias ja USA-s.

Saadused 

Seebikoorepuu koort on kasutatud seebiasendajana.

Tšiili seebikoorepuu koort kasutatakse toiduaine- ja farmaatsiatööstuses.

Droog 

Tšiili seebikoorepuu koort (Quillajae cortex, Quillajae saponariae cortex) võidakse kasutada droogina, ühekordseks annuseks 0,2 g droogi vesitõmmist või 1 g tinktuuri.

Välispidiselt pannakse koort nahale, kas nahahaavade või ekseemi ja psoriaasi korral jm. 

Mitte kasutada raseduse ja lapse rinnaga toitmise ajal.

QA-21 

QA-21 all peetakse silmas Quillaja saponaria (tšiili seebikoorepuu) puhastatud ekstrakti komponenti. Seda on lisatud malaariavaktsiini RTS,S, kiirendamaks immuunsüsteemi immuunvastuseid.

Vaata ka
 seebikoorepuu saponiinid

Viited

Kirjandus
 Yong-Jae Kim, Pengfei Wang, Mauricio Navarro-Villalobos, Bridget D. Rohde, JohnMark Derryberry, ja David Y. Gin, Synthetic Studies of Complex Immunostimulants from Quillaja saponaria: Synthesis of the Potent Clinical Immunoadjuvant QS-21Aapi, J Am Chem Soc. 13. september 2006 ; 128(36): 11906–11915. doi: 10.1021/ja062364i, PMCID: PMC2615099, NIHMSID: NIHMS82032
 Michelle M. Adams, Payal Damani, Nicholas R. Perl, Annie Won, Feng Hong, Philip O. Livingston, Govind Ragupathi ja David Y. Gin, Design and Synthesis of Potent Quillaja Saponin Vaccine Adjuvants, J Am Chem Soc. 17. veebruar 2010; 132(6): 1939.,doi: 10.1021/ja9082842, PMCID: PMC2820154, NIHMSID: NIHMS172184 
 Govind Ragupathi, Jeffrey R Gardner, Philip O Livingston, ja David Y Gin, [Natural and synthetic saponin adjuvant QS-21 for vaccines against cancer], Expert Rev Vaccines. aprill 2011 ; 10(4): 463–470., doi: 10.1586/erv.11.18, PMCID: PMC3658151, NIHMSID: NIHMS468012

Oalaadsed