Märss

Märss on kasetohust või niinest punutud seljapaun või seljakott, mille kotiava sulgeb kolmnurkne allakäänatav osa (nimetatakse lakaks), mis otsapidi köideti lakapaelaga puupööra külge. Märssi kanti üle õla või ranitsa kombel seljas. Kandmed olid paelast, nöörist või niineribadest.

Märss oli üldtuntud kandevahend kogu Põhja-Euroopa metsavööndis. Eestis kasutati seda kohati veel 20. sajandi algulgi. 
Selle kotiga anti toitu kaasa kodunt kauem eemal viibijale, kuid käidi ka marjul, seenel, kalal. 19. sajandil nimetati märssi ka leivakotiks. Sellega said toitu kaasa mõisatööle minevad teomehed, mõisavooris käijad, kooli- ja leerilapsed. Ka karjastel olid oma leivakotid kaasas. See sisaldas peamiselt kuiva toitu: leiba, karpidesse pandud putru, võid, liha, silku ehk soolaräime. Mõnikord võeti laasa ka lähkrisse pandud kalja, hapupiima või taari.  

Märsiks nimetati ka suuresilmalist võrkkotti. Näiteks hobused sõid heinamärsist, selles säilitati eluskala jms. Võru- ja Setumaa kutsuti sellist märssi ka kosli või kossel.

Vaata ka
heinamärss

Viited

Kirjandus
Aliise Moora, "Eesti talurahva vanem toit". 2007. Kirjastus Ilmamaa

Välislingid
 Märss. Eesti Põllumajandusmuuseum
 Tikandiga märss.

Kotid
Etnograafia
Eesti rahvakultuur