Eino Kõiv

Eino Kõiv (28. veebruar 1926 Sadala vald – 13. november 2016) oli eesti rahvamuusik, dekoraator ja näitleja. 

Ta lõpetas 1943. aastal Tartu Tööstuskooli 9. klassi, teenis aastatel 1944–1950 Nõukogude armees. Aastatel 1951–1970 töötas maalrina, aastatel 1970–1978 Vanemuise teatris butafoor-dekoraator, aastatel 1978–1985 tuletõrjeülemana ja aastatel 1985–2004 tuletõrjevalvurina. 

Kõiv on mänginud Vanemuise lavastustes ning alates 1960. aastast ka Eduard Vilde nimelises Tartu Rahvateatris. Peale selle on ta tegutsenud aastatel 1990–2005 laulumehe ja lõõtspillimängijana (1996 ilmus Eino Kõivu helikassett "Pihtimus: laulud lõõtspilli saatel").

Teatrirolle

Punane Surkkala (Bertolt Brechti "Härra Punttila ja tema sulane Matti", 1981)
Talumees (Madis Kõivu ja Vaino Vahingu "Faehlmann", 1982)
Künka-Kaarel (Olev Antoni "Tuulemurd", 1983)
Kõivu-Kaarel (Andres Lille "Jaan Vaarandi 99 päeva", 1984)
Lible (Oskar Lutsu ja Raivo Adlase "Suvi", 1984)

Viited

Välislingid
Juhani Püttsepp. Eino Kõiv peidab oma igatsused lõõtsalugudesse. Tartu Postimees, 28. oktoober 1999
Harry Ahland. Saja hobiga mees. Videvik, 2001

Eesti rahvamuusikud
Eesti näitlejad
Sündinud 1926
Surnud 2016