Lümfokiinid

Lümfokiinideks nimetatakse vahel selgroogsete loomade lümfisüsteemi T-lümfotsüütide poolt komplekteeritavaid ja vabastatavaid väikesemolekulilisi (~12–30 kDa) lahustuvaid valke.

Lümfokiinid potentseerivad teiste lümfotsüütide funktsioone ja jagunemist ning aktiveerivad makrofaagide liikumist põletikukoldesse, abistavad B-lümfotsüüte antikehade komplekteerimisel. 

Lümfokiinid liigitatakse tsütokiinide rühma interleukiinide hulka.
 Tähtsaimad T-abistajarakkude poolt komplekteeritavad ja eritatavad lümfokiinid tänapäeval on IL-2, IL-3, IL-4, IL-5, IL-6, G-CSF – granulotsüütide ja makrofaagide (monotsüütide) kolooniat stimuleeriv faktor, interferoon-gamma.

Tuumorinekroosifaktor

Lümfokiinide hulka liigitatakse ka makrofaagide sünteesitud lümfokiin tuumorinekroosifaktor (TNF), mis aktiveerib koos IL-1-ga lümfotsüüte ja kutsub esile rakkude apoptoosi.

Viited

Välislingid 
Horst Ibelgaufts, Lymphokines. Veebiversioon (vaadatud 28.02.2014) (inglise keeles)

Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit :en:Lymphokine seisuga 28.02.2014.

Immunoloogia 
Lümfisüsteem
Valgud