Luisk

Luisk on vahend, millega teritatakse lõikeriistu. Kivist tehtud luisk sarnaneb tahuga ning lõunaeesti murretes nimetati seda ka kõvask, mujal Eestis kõvasi. Puidust valmistatud luisu üldine nimetus oli veel laast.

Ajaloost
19. sajandi keskpaigani kasutati Eestis laialdaselt puuluiske, mis olid valmistatud peamiselt tammest, vahtrast või kadakast. Põhja- ja Lääne-Eestis olid rohkem kasutusel kõvast liivakivist omavalmistatud luisud. Vabrikuluisud tulid kasutusele 19. sajandi teisel poolel.

Kirjeldus
Saartel ja Loode-Eesti rannikualadel valmistati puuluisud Skandinaavia eeskujul neljakandilise pulga kujuga. Nad olid kaetud paksu kihi kleepainega (tõrva või vahaga) ning üle puistatud peene liivaga. Mandril, eriti Lõuna-Eestis olid luisud Ida-Euroopale omaselt valmistatud paksu laastu kujulisena. Need kaeti tõrva ja liivaga või ainult liivaga, mis püsis luisu karestatud pinnal. Viimasel juhul tuli luisku aeg-ajalt pista liivakotti. Luisku kanti tavaliselt kaasas luisutaskus, mis oli valmistatud nahast või jämedast riidest, aga ka puust või kasetohust tupes. Paljude luiskude käepidemed olid kaunistatud.

Vaata ka
teritamine
tahk
käi
vikat
nuga

Viited

Välislingid 
 Vikati laast. Eesti Rahva Muuseum
 Kõvasi. Eesti Rahva Muuseum
 Luisk taskuga. Eesti Põllumajandusmuuseum

Tööriistad
Eesti etnograafia
Talu tööriistad
Heinategu