Vladimir Tendrjakov

Vladimir Tendrjakov (vene keeles Влади́мир Фёдорович Тендряко́в; 5. detsember 1923 – 3. august 1984) oli nõukogude vene kirjanik.  

Kirjutas teravaid konflikte kujutava süžeega jutustusi tema kaasaegse vene elu vaimsetest-kõlbelistest probleemidest, nõukogude ühiskonna teravatest probleemidest ja elust maal. 

Pärast keskkooli lõpetamist 1941. aastal läks rindele ning sai Harkovi all haavata. On õppinud Kinematograafia- ja Kirjandusinstituudis. 1950. aastate algul töötas TASS-i toimetajana ja ajakirja Ogonjok kirjasaatjana. 1955. aastast elukutseline kirjanik. 

Tema näidendit "Koolilõpuöö" (Ночь после выпуска, 1974) on Eestis lavastatud kahel korral: 1978. aastal Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris ja 2003. aastal Vanalinna Hariduskolleegiumi Gümnaasiumi teatriharu diplomietendusena (Lembit Peterson).

Kirjutas 1966. aastal alla 25 kirjale.

Eestikeelsed väljaanded 
 "Ivan Tšuprovi langemine". (Падение Ивана Чупрова, 1953). Loomingu Raamatukogu 4, 1957. Vene keelest tõlkinud Paul Viiding
 "Imettegev ikoon". (Чудотворна, 1958). Eesti Raamat 1962. Vene keelest tõlkinud Harald Joasoon
 "Ühepäevaliblikas". Loomingu Raamatukogu 14, 1967. Vene keelest tõlkinud Arvo Valton
 "Agoonia". (Кончина, 1968). Loomingu Raamatukogu 16–19, 1970. Vene keelest tõlkinud Merike Pau
 "Kohtumine Nofretetega". (Свидание с Нефертити, 1964). Eesti Raamat 1972. Vene keelest tõlkinud Helga Siibak
 "Kevadviretused". (Весенние перевёртыши, 1973). Loomingu Raamatukogu 47/48, 1973. Vene keelest tõlkinud Paul Mõtsküla
 "Kuuskümmend küünalt". (Шестьдесят свечей, 1972). Loomingu Raamatukogu 12/13, 1982. Vene keelest tõlkinud Sulev Hallik

Viited

Välislingid
Tendrjakov, Vladimir Fjodorovitš. Eesti rahvusbibliograafia

Vene kirjanikud
Vene näitekirjanikud
Venemaa stsenaristid
Kuntsevo kalmistule maetud
Sündinud 1923
Surnud 1984