Ilmar Külvet

Ilmar Külvet (21. november 1920 Keila – 27. aprill 2002 Toronto) oli eesti luuletaja, proosa- ja näitekirjanik ning ajakirjanik.

Külvet õppis aastatel 1933–1938 Gustav Adolfi Gümnaasiumis ja 1940. aastal Tallinna Tehnikaülikoolis. 

Ta töötas ajakirjanikuna ajalehtedes Rahvaleht, Eesti Sõna ja Rindeleht.

1944. aastal põgenes Saksamaale ning oli Schwarzenbeki laagris ajalehe Elav Sõna toimetuse liige ja Lübecki eestlaste põgenikelaagris ajalehe Sõnumid toimetuse liige.

Tunnustus
 1998 Henrik Visnapuu preemia (pikaajalise viljaka kirjandustegevuse, eriti novellikogu „Gulliveri käekõrval” eest)

Mälestusteos 
Tema 85. sünniaastapäevaks anti abikaasa Vaike Külveti eestvedamisel välja mälestusteos "Vana arm ei roosteta", mis põhiosas sisaldab Külveti artikleid ja reisikirju (toimetanud ja teise eessõna "Ilmar Külvet – rahva hääl raja tagant" kirjutanud Piret Noorhani, Eesti Kirjandusmuuseum, Tartu 2005, 440 lk; ISBN 9949418275). Raamatus on veel Urmas Oti intervjuu Ilmar Külvetiga ETV saatesarjas "Carte blanche" ning järgmised artiklid: Mardi Valgemäe "Otsekui parm piriseb", Hellar Grabbi "Ilmar Külveti proosast" ning Markus Larssoni "Mälestuskilde Ilmar Külvetist ja "Ameerika Häälest"".

Välislingid 
http://isik.tlulib.ee/index.php?id=472
http://www2.kirmus.ee/biblioserver/isik/index.php?id=1829
IN MEMORIAM: Ilmar Külvet 21. 11. 1920 – 27. 04. 2002

Eesti kirjanikud
Eesti ajakirjanikud
Eesti tõlkijad
Eestlased Kanadas
Eestlased Ameerika Ühendriikides
Sündinud 1920
Surnud 2002