Stalingradi rinne

Stalingradi rinne (vene keeles Сталинградский фронт) oli Teises maailmasõjas Idarindel võidelnud Nõukogude Liidu Punaarmee väekoondis.

Ajalugu
Stalingradi rinne formeeriti 12. juulil 1942 STAVKA reservis olnud 62., 63. ja 64. armeest, Kagurinde 21. armeest ning 8. õhuarmeest. Erinevatel aegadel allusid rindele 28., 38., 57., 66., 24. armee, 1., 2. kaardiväearmee, 5. löögiarmee, 1. ja 2. tankiarmee ning 16. õhuarmee. 

17. juulist alates oli rinne lahingkontaktis Stalingradi poole tungivate sakslastega. Alanud Stalingradi lahingus kandsid selle rinde väed põhiraskust. 7. augustil jaotati vahepeal 800 kilomeetri pikkuseks veninud kaitseliin Stalingradi ja uuesti formeeritud Kagurinde vahel ära. 

28. septembril otsustas STAVKA Stalingradi rinde ümber nimetada Doni rindeks ja senise Edelarinde Stalingradi rindeks. Rinde koosseisu jäid 28., 51., 57., 62., ja 64. armee ning 8. õhuarmee. Detsembri jooksul lisandusid veel 5. löögiarmee ja 2. kaardiväearmee. 

Alates 20. novembrist osales Stalingradi rinne operatsioonis Uranus, mille käigus piirati koostöös Doni ja Edelarinde üksustega ümber Stalingradis asuvad Saksa väed. 12.–30. detsembrini lõid Stalingradi rinde väed tagasi Saksa vägede rünnakud ümberpiiratud üksuste vabastamiseks. 

1. jaanuaril 1943 nimetati Stalingradi rinne ümber Lõunarindeks.

Ülemjuhatajad
Marssal Semjon Timošenko (juuli 1942)
Kindralleitnant Vasili Gordov (juuli–august 1942)
Kindralpolkovnik Andrei Jerjomenko (august–detsember 1942)

rinne
NSV Liidu väeüksused Teises maailmasõjas