Ain Padrik

Ain Padrik (sündinud 27. aprillil 1947) on eesti arhitekt.

Padrik lõpetas 1971. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi arhitektuuri erialal.

Ta kuulus noorte arhitektide ja kunstnike eriala ümbermõtestamise rühmitusse Tallinna Kool, mille eesotsas olid Tiit Kaljundi, Vilen Künnapu, Leonhard Lapin, Avo-Himm Looveer ja Ülevi Eljand.

Nõukogude perioodil töötas ta kolhoosidevahelises projekteerimisinstituudis EKE Projekt.

1991. aastal asutas ta arhitektuuribüroo Künnapu & Padrik koos Vilen Künnapuga.
	
Padrik on olnud õppejõud Tallinna Tehnikaülikoolis.

Ta on Eesti Arhitektide Liidu liige.

Looming
Padriku looming 1970. aastatel oli väga rikas. Üheks tema silmapaistvaks maa-arhitektuuri objektiks on Raikküla kolhoosi keskusehoone (1981). Postmodernistlik hoone on meisterlikult seotud lähedal asuva mõisaansambliga. Kogu hoone ulatuses leidub klassikalisele arhitektuurile viitavaid detaile – sambaid, pilastreid ja frontoone, samas jälgib hoone tüüpelamute arhitektuuri. 

Samal aastal võttis Padrik koos Künnapuga osa Tallinna 2. keskkooli juurdeehituse võistlusest. Postmodernistlik hoone mehise atlandiga katusenurka hoidmas tõi autoritele esimese koha. 1990. aastatel aga leiti, et hoone kasutab liigselt ressursse; õuekülje klasslifti idee ei leidnud muinsuskaitselt toetust ning hoone jäi ehitamata. 

Ka 1979. aasta Lembitu moemaja arhitektuurikonkursi võiduprojekt jäi ehitamata. Hoone lõigatud nurgal oleks asetsenud hiiglaslik reklaam, mis oli nõukogude inimese jaoks midagi väga ilusat ning sümboliseeris Lääne ühiskonna õnnelikku elu.

1982. aastal vaadati Eestist väljapoole ning esimene peaproov rahvusvahelistel konkurssidel tehti Parc de la Villette'i võistlusega Pariisis.

Esimese rahvusvahelise tunnustuse tõi Padrikule, Künnapule ja Lennart Merile 1984. aasta Arktika Keskuse arhitektuurivõistluse eriauhind Soomes. Ehitise põhimahtu läbistas sümboolne Põhjanaelale suunatud viltune klaastorn. Mütoloogiline kontseptsioon saami ornamentidega oli seotud kaasaegseks vormilahenduseks. See avaldati Soome arhitektuuriajakirjas Arhitehti ja Briti Architectural Review kaanel ning jõudis lõpuks ka New Yorki prestiižikale näitusele “Modern Redux”.

Koos Andres Siimuga said nad teise koha 1988. aastal Los Angeleses West Coast Gateway konkursil, kus võisteldi maailma arhitektuuri suurnimedega. Lähteülesandeks oli luua Los Angelese kiirtee kohale hiigelsuur kultuurikeskus. Eestlaste kavandatud hoone keskmeks oli kaks hiigeltala, mille vaheline kuristik oli täidetud mitmesuguste kommunikatsioonide ning geomeetriliste vormidega, millesse olid paigutatud hoone funktsioonid. 

Pärast Künnapu & Padriku büroo loomist valmis 1994. aastal Metodisti kirik Tallinnas (ehitatud 2000. aastal). Multifunktsionaalse kirikuhoone ehitamine oli omas ajas märk ühiskonna suhtumise muutusest, kus liiguti äriehitistele orienteeritud kapitalismist edasi kodanikuühiskonna suhtumise poole. Skulpturaalse ja laeva meenutava hoone aktsent on koondatud sissepääsu juurde tõustes tahulise tornina kõrgusse. 

1990. aastate vältel lõid nad koos Künnapuga pragmaatilise hoiakuga, kuid vaimselt mõtestatud arhitektuuri teoseid suurkontoritest eramajadeni. 

Hilisemad silmapaistvad ehitised on hotell Radisson SAS (1999) ja Viru Keskus (2004) Tallinnas ning Tigutorn (2008) ja teaduskeskus Ahhaa (2013) Tartus. 

2008. aastal valminud Tigutorn on selge näide arhitektide äratuntavast käekirjast, kasutades erikujuliste akende rütmi seestpoolt välja keerduval tornil. Hoone oli üks esimesi Tartu kõrgehitisi ning oma olekult eristub ehitis oma ümbrusest.

Muu 
Koos Ignar Fjuk on nad välja andnud kolm numbrit Ehituskunsti (aastatel 1981–1984). 

Lisaks on ta joogaõpetaja ning Elulille pargi eestvedaja.

Teostatud projektid 

 Sindi sovhoosi keskusehoone (1974)
 Suvila Kloogal (1976)
 Raikküla kolhoos keskusehoone (1981)
 Harju KEK-i hoone Keilas (1979), koos Rein Tomingaga 
 Tallinna Metodisti kirik (1994), koos Vilen Künnapuga
 Väikeelamute kvartal Vabaõhukooli tee 11, Tallinn (1997), koos Vilen Künnapuga
 Endine EVEA panga hoone, Tallinn (1998), koos Vilen Künnapuga
 Kauplus-kohvik Peterburi maanteel, Jõelähtme (1998)
 Büroohoone, Pärnu mnt. 105, Tallinn (1998), koos Vilen Künnapuga
 Tallinna Botaanikaaia palmimaja (1999), koos Vilen Künnapuga
 Radisson SASi hotell, Tallinn (1999), koos Vilen Künnapuga
 Tallinna Viru keskus (2004), koos Vilen Künnapuga
 Triumph Plaza, Narva mnt 7, Tallinn (2006), koos Vilen Künnapuga
 Tartu Tigutorn (2008), koos Vilen Künnapuga

Teostamata projektid 

 Tallinna Reaalkooli juurdeehitus, võistlustöö I preemia (1981), koos Vilen Künnapuga
 Parc de la Villette, rahvusvaheline võistlus, Pariis (1982), koos Vilen Künnapuga
 Arktika Keskus, Rovaniemi, Soome (1984), koos Lennart Meri ja Vilen Künnapuga
 West Coast Gateway, rahvusvaheline võistlus, Los Angeles (1988), koos Andres Siimu ja Vilen Künnapuga
 Kevajärvi küla planeering ja arktiline maja, Soome (1991), koos Vilen Künnapuga
 Transformation of Tallinn, Paberivabriku ala ideeplaneering (1991), koos Vilen Künnapuga
 Teenindusmaja rekonstrutsioon, Tallinn (1991), koos Vilen Künnapuga
 Tallinna linnapargi planeering (1993), koos Vilen Künnapuga
 Elukeskus (1994), koos Vilen Künnapuga
 Hansapanga Tallinna peahoone (1995), koos Vilen Künnapuga
 Hotell “Latvija” renoveerimisprojekt Riias (1999), koos Vilen Künnapuga

Tunnustus
2001 – Valgetähe V klassi teenetemärk

Viited

Välislingid

 https://architizer.com/firms/kunnapu-padrik-architects/
 https://dea.digar.ee/cgi-bin/dea?a=d&d=raplamaasonumid20130503.1.13&e=-------et-25--1--txt-txIN%7CtxTI%7CtxAU%7CtxTA-----------
 http://www.sirp.ee/archive/2000/01.09.00/Kunst/kunst1-1.html
 http://www.kassiopeia.ee

Eesti arhitektid
Eesti Kunstiakadeemia vilistlased
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1947