Satelliitokeanograafia

Satelliitokeanograafia on okeanograafia haru, mis kasutab ookeani ja tema protsesside kohta vaatlusandmete saamiseks satelliite.

Ookeanivee tsirkulatsiooni ja anomaaliaid on mastaapses (tihti ka globaalses) skaalas efektiivsem jälgida satelliitide abil. Kuna laevad ei pääse igale poole, ning ka poid ei kata kogu maailma ookeani, siis on satelliidi üleslaskmine ja pidamine odavam laevadest. Satelliitside ning tervikliku pildi saamine suure ala kohta on kiirem ning ühildub reaalajaga paremini kui laevadelt saadetud ning vahetatud info.

Meeles tuleb pidada seda, et elektromagnetlaine tungib ookeanis siiski piiratud sügavusteni.

Peamised seirealad
 Maailmamere pinnatemperatuur ja selle anomaaliad (seirates pinnatemperatuuri ning kogudes infot teatud perioodi muutuste kohta ookeanis, saab välja töötada mudeleid, et esinemismustreid registreerida. Seni on peamiselt uuritud El Nino ja La Nina nähtusi.)

 vee ning selle kohal oleva õhu seosed ja mõjutused
 jäämustrid
 ookeani lained
 merepinna kõrgus
 hoovuste, keeriste ja anomaaliate analüüs (nt El Nino)
 bioloogiline produktiivsus
 sadememustrid

Vaatlusviisid
Passiivne vaatlus – peegeldunud või kiirgunud energia analüüs.
Aktiivne vaatlus – signaalide komplekt kiiratakse satelliidilt alla ning analüüsitakse kiirgust ja energiat, mis tagasi jõuab. (Saadetud ja saadud signaalide suhe.)

Areng
Satelliitokeanograafia on üks kiiremini arenevaid harusid moodsas okeanoloogias ning nüüd, kui kliimamuutuse teema on kogu maailmas hoogu kogunud, arvestatakse ookeani uurimist satelliitidelt väga olulise osana ka kliimauuringutes.
Arendustööd uute ja paremate sensorite ehituseks käivad kogu aeg. 2010. aasta seisuga käib töö soolsust ja voolukiirust mõõtvate sensorite kallal.

TOPEX/Poseidon

Ameerika Ühendriikide NASA ja prantsuse CNES liitprojekt, mille peamine eesmärk oli uurida ookeani topograafiat. Tegutses aastail 1992–2006, kokku 13 aastat "puhast" missiooni. Algselt oli satelliidi missiooniks ette nähtud 3 aastat, kuid see venis uute vajaduste tõttu ja tänu enese hästi tõestamisel 13-aastaseks missiooniks. TOPEX/Poseidon oli senini kõige suurem ja arvatakse, et ka parim ookeani kosmoseuurimislaev, mis kunagi orbiidile saadetud. 2006. aasta jaanuaris tekkinud juhtimisrike lõpetas satelliidi töö. TOPEX/Poseidon oli esimene, mis varustas teadlasi ookeani globaalse topograafilise pildiga. Satelliit mõõtis 1330 km kõrguselt 95% usaldusnivooga 3,3 cm täpsusega jäävaba ookeanipinda.

Mida jõuti TOPEX/Poseidoni 13 aasta jooksul teha?

 Mõõta globaalselt konkurentsitu täpsusega merepinda
 kaardistada esmakordselt suureskaalaliselt tõususid/mõõnasid
 jälgida kliimamuutust ning hoovuste hooajalist muutust
 uurida fenomene nagu näiteks El Nino ja La Nina
 kaardistada aastasi temperatuuri talletumisi ookeanis
 laiendada teadmisi Maa gravitatsiooniväljast

Viited

Välislingid
 TOPEX/Poseidon

Okeanograafia