Duenos-inskriptsioon

Duenos-inskriptsioon on vanimaid säilinud vanaladinakeelseid tekste, seda dateeritakse tavaliselt 6. sajandiga eKr. Kiri on kraabitud kolmest vaasist koosnevale kernosele, mille leidis 1880. aastal Roomast Quirinaliselt saksa arheoloog Heinrich Dressel. Inskriptsioon on tuntud kolmanda tekstiosa esimese sõna (DVENOS) järgi, mida vahel on tõlgendatud pärisnimena. Kernost hoitakse Berliinis.

Tekst ja tõlge
Teksti on raske tõlkida, sest sõnavahesid peaaegu ei kasutata ning mõned tähed on raskesti eristatavad. Kirjutatud on paremalt vasakule. Järgnevas on esitatud vaasil olevad kolm tekstiosa. Iga rea kohta on antud
a. täpne ümberkirjutus,
b. täpne ümberkirjutus võimalike vokaalipikkuste ja sõnavahedega,
c. võimalik tähendus klassikalises ladina keeles,
d. võimalik tõlge eesti keelde.

1. rida:
a. IOVESATDEIVOSQOIMEDMITATNEITEDENDOCOSMISVIRCOSIED
b. iouesāt deiuōs qoi mēd mitāt, nei tēd endō cosmis vircō siēd
c. Iurat deos, qui me mittit, ni in te comis virgo sit
d. vannub jumalate nimel see, kes mind saadab: kui tütarlaps ei ole sinu suhtes lahke

2. rida:
a. ASTEDNOISIOPETOITESIAIPACARIVOIS
b. as(t) tēd noisi o(p)petoit esiāi pācā riuois
c. at te (...) paca rivis
d. vaid sind (...) leevenda ojadega.

3. rida:
a. DVENOSMEDFECEDEN MANOMEINOMDVENOINEMEDMALOSTATOD
b. duenos mēd fēced en mānōm einom duenōi nē mēd malo(s) statōd
c. bonus me fecit in manum (...) bono ne me malus clepito.
d. hea (mees) tegi mind oma? käega? heale (mehele), et mind ei võtaks halb (mees)!

Kirjandus 
 Larissa Bonfante, Etruscan Life and Afterlife: A Handbook of Etruscan Studies. Detroit: Wayne State University Press, 1986
 Emil Goldmann, Die Duenos-Inschrift. Heidelberg: Winter, 1926
 Henri Jordan, "Altlateinische Inschrift aus Rom", Hermes 16 (1881), lk. 225–260 (digiversioon)

Välislingid 

 Duenos-inskriptsioon ja selle alternatiivne tõlgendus

Ladina keel
Vana-Rooma kirjandus