Syngnathinae

Syngnathinae on merinõelaliste alamsugukond  merinõellaste sugukonnast.  Siia kuuluvad kõik merinõellased peale merihobukeste.

Alamssugukonda Syngnathinae kuuluvad kalad on kas väga pika peenikese kehaga (osadel liikidel nõelja kujuga) või täiesti omalaadse, kohati kummalise, vetikaid meenutava kujuga (narmaskalad). Kuid kõigile neile on iseloomulik pikk torujas ninamik ja hambutu suu, mis vee kiire sissetõmbumise teel imeb toitu. Täiskasvanud kalade pikkus jääb vahemikku 2,5–60 sentimeetrit. Saba on tavaliselt pikk, kuid sabauim on väike või puudub üldse. Samuti puuduvad kõhuuimed. 

Läänemeres elab ainult kaks merinõellaste liiki – harilik madunõel (Nerophis ophidion) ja harilik merinõel (Syngnathus typhle) – mõlemad nad kuuluvad alamsugukonda Syngnathinae, kuid erinevatesse perekondadesse.

Mustas meres on levinud 6 Syngnathinae liiki. Ühte neist, punnpõsk-merinõela (Syngnathus nigrolineatus) on aga kohatud koguni Dnepris Kiievi kohal, sest merinõellased tungivad mõnikord järvedesse ja jõgedesse. Selsamal liigil on Kaspia meres evolutsiooni käigus isolatsiooni tõttu tekkinud alamliik.

Merihobukese-laadsed merinõellased

Mitmed alamasugukonna Syngnathinae kääbusvormid (inglise keeles on nende koondnimetuseks "pygmy pipehorses" ('pügmee-toruhobukesed')) moodustavad  omaette  parafüleetilise rühma Acentronurinae. Välimuselt meenutavad nad veidi merihobukesi, kuid ujuvad horisontaalasendis nagu merinõelad. Nende keha pikkus jääb enamasti vahemikku 5–8 sentimeetrit, erandina Kyonemichthyse isendid on suuruses umbes 2,7 sentimeetrit.

Merihobukese-laadsete merinõellaste ("pygmy pipehorses") morfoloogilised andmed lubavad oletada, et nad on  merinõellaste ("pipefishes") ja merihobukeste evolutsiooniline vahelüli. See aga tähendaks, et nad on püstasendis ujuvate merihobukeste vahetud eellased. 

Sellesse kääbusvormide rühma kuulub 4 perekonda:

 Acentronura Kaup, 1853 
 Amphelikturus Parr, 1930 
 Idiotropiscis Whitley, 1947 
 Kyonemichthys Gomon, 2007

Taksonoomia
Alamsugukonna Syngnathinae perekonnad:

 Acentronura  Kaup, 1853 
 Amphelikturus  Parr, 1930 
 Anarchopterus  Hubbs, 1935 
 Apterygocampus  Weber, 1913 
 Bhanotia  Hora, 1926 
 Bryx  Herald, 1940 
 Bulbonaricus  Herald, 1953 
 Campichthys  Whitley, 1931 
 Choeroichthys  Kaup, 1856 
 Corythoichthys  Kaup, 1853 
 Cosmocampus  Dawson, 1979 
 Doryichthys  Kaup, 1853 
 Doryrhamphus  Kaup, 1856 
 Dunckerocampus  Whitley, 1933 
 Enneacampus  Dawson, 1981 
 Entelurus  Duméril, 1870 
 Festucalex  Whitley, 1931 
 Filicampus  Whitley, 1948 
 Halicampus  Kaup, 1856 
 Haliichthys  Gray, 1859 
 Heraldia  Paxton, 1975 
 Hippichthys  Bleeker, 1849 
 Hypselognathus  Whitley, 1948 
 Ichthyocampus  Kaup, 1853 
 Idiotropiscis  Whitely, 1947 
 Kaupus  Whitley, 1951 
 Kimblaeus  Dawson, 1980 
 Kyonemichthys Gomon, 2007 
 Leptoichthys  Kaup, 1853 
 Leptonotus  Kaup, 1853 
 Lissocampus  Waite & Hale, 1921 
 Maroubra  Whitley, 1948 
 Micrognathus  Duncker, 1912 
 Microphis  Kaup, 1853 
 Minyichthys  Herald & Randall, 1972 
 Mitotichthys  Whitley, 1948 
 Nannocampus  Günther, 1870 
 Nerophis  Rafinesque, 1810 
 Notiocampus  Dawson, 1979 
 Penetopteryx  Lunel, 1881 
 Phoxocampus  Dawson, 1977 
 Phycodurus  Gill, 1896
 Phyllopteryx  Swainson, 1839 
 Pseudophallus  Herald, 1940 
 Pugnaso  Whitley, 1948 
 Siokunichthys  Herald, 1953 
 Solegnathus  Swainson, 1839 
 Stigmatopora  Kaup, 1853 
 Stipecampus  Whitley, 1948 
 Syngnathoides  Bleeker, 1851 
 Syngnathus  Linnaeus, 1758 
 Trachyrhamphus  Kaup, 1853 
 Urocampus  Günther, 1870 
 Vanacampus  Whitley, 1951

Alternatiivne süstemaatika
Ülaltoodud alamsugukonna Syngnathinae perekondade nimistus on 4 perekonda  (Acentronura, Amphelikturus,  Idiotropiscis ja Kyonemichthys), mis teistel andmetel süstematiseeritakse eelpool toodust erinevalt. Neid liigitatakse kas alamsugukonda Hippocampinae või siis moodustatakse neist eraldiseisev alamsugukond Acentronurinae.

Viited

Merinõellased