Munahammas

Munahammas (ladina keeles ruptor ovi) on osade ovipaarsete selgroogsete ülanokal või ülalõual, harvemini alalõual paiknev terav hammas ehk hambataoline sarvestunud köbruke.  

Munahammast kasutavad embrüonaalses arengustaadiumis loomad selleks, et rebestada neid ümbritsev munakoor.
Munahammas on paljudel linnupoegadel ja roomajate poegadel (sh maopoegadel).

Lindudel 
Looteeas on ülanoka ülemise poole tipul tekkiv väike sarvestunud köbruke (munahammas) kõigil linnutibudel (va sugukonna Megapodiidae lindudel), selle abiga lõhuvad tibud koorumisel munakoore. Tibude hilisemal arenemisel munahammas irdub.

Roomajatel

Madudel 
Ovipaarsete maoliikide maopoegadel, areneb ninamiku peal üks munahammas, mis aga hüljatakse juba esimese kestumise käigus. 

Zooloogi Aleksei Turovski arvates koosneb munahammas maole kasulikest valkudest, mis paari tunni jooksul pärast munast koorumist imenduvad makku tagasi.

Ajaloolist 
Lindude munahammast on kirjeldanud esimesena tõenäoliselt Aldrovandi 1600. aastal.

Viited 

Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit :en:Egg tooth seisuga 05.01.2014.

Loomaanatoomia