Paolo Soleri

Paolo Soleri (21. juuni 1919 Torino – 9. aprill 2013 Paradise Valley) oli itaalia arhitekt, skulptor ja keraamik.

Paolo Soleri perekond põgenes 1933. aastal fašismi eest Prantsusmaale Grenoble'isse. Hiljem pöörduti kodumaale tagasi.

Õpingud ja karjääri algus
Paolo Soleri lõpetas 1946. aastal Torino tehnikaülikooli arhitektina ja omandas doktorikraadi. Seejärel õppis ta poolteist aastat Ameerika Ühendriikides Frank Lloyd Wrighti käe all tema Arizona kõrbes asuvas talvekodus ja ateljeekoolis Taliesin West ning Wisconsinis asuvas ateljees Taliesin. Sel perioodil projekteeris ta rahvusvahelist tähelepanu äratanud silla, mille projekti hoitakse New Yorgi moodsa kunsti muuseumis.

1950. aastal pöördus Soleri Itaaliasse tagasi ja sai tellimuse projekteerida Napoli lähedale Vietrisse Solimene keraamikatehas. Tehas on küll praeguseks suletud ja arvatud Itaalia arhitektuurimälestiste hulka, kuid tänu sellele õppis ta keraamikat lähemalt tundma ja asus hiljem ka ise sellega tegelema. Tema valmistatud keraamilised ja pronksist tuulekellad said hiljem väga tuntuks ning nende abil teenis ta 40 aasta jooksul raha oma projektide teostamiseks.

Tegevus Ameerika Ühendriikides
1956. aastal asus ta koos abikaasa ja kahe tütrega elama Arizona osariiki Scottsdale'i. Koos pühendusid nad uudsete lahenduste leidmisele linnaplaneerimises ja asutasid haridusliku eesmärgiga Cosanti sihtasutuse. Paolo Soleri sai palju mõjutusi Pierre Teilhard de Chardinilt.

Paolo Soleri pidas muu hulgas loenguid Arizona osariigi ülikoolis. Ta oli Lindisfarne'i ühingu liige.

Washington Corcorani muuseumi 1970. aastal korraldatud näitus "The Architectural Visions of Paolo Soleri" äratas elavat tähelepanu. Näitus käis ka ringreisil mööda USAd ja Kanadat.

Paolo Soleri oli üks peaesinejaid ÜRO 1976. aastal Vancouveris peetud linnaplaneerimise konverentsil "UN Habitat I".

Tema tuntumate tööde hulgas on kuppelmaja Cave Creekis, Glendale'i kolledžiteater, Arizona ülikooli meditsiinikolledži kabel, Scottsdale'i jalakäijate sild.

Ta oli mitmes vallas aktiivne veel 92-aastaseltki.

Soleri kodumaja ja ateljee Cosanti Arizonas on avatud külastajatele. See on nimetatud Arizona kultuurimälestiseks.

Tähtsamad tööd

Arcosanti
Soleri sai tuntuks eelkõige Arcosanti linna rajamisega. 1970. aastal hakati Arizona kõrbe umbes 110 km Phoenixist põhja pool rajama uut eksperimentaalset linna, mille ehitamine ikka veel kestab. Soleri püüdis rakendada ökoloogiliselt jätkusuutlikke arhitektuurivõtteid ja töötas välja arhitektuuri ja ökoloogiat ühendava arkoloogia. Sellest lähtudes asutigi uut linna ehitama. Linn planeeriti 5000 elanikule. Eesmärk oli ehitada võimalikult tihedalt, et säilitada kogukond ja lähedane kontakt inimeste vahel; pakkuda samaaegselt ligipääsu nii linnalikule infrastruktuurile kui ka metsikule loodusele, ja teha seda võimalikult vähe keskkonda koormaval viisil. Ehitusel on rohkem kui 40 aasta jooksul osalenud üle 6000 inimese. Asulas elab 50–150 inimest ning sellest on saanud eelkõige koolituskeskus ja turismiatraktsioon. Esialgu kavandatust on valminud vaid murdosa.

Arcosantis korraldatakse koolitusi, kus tutvustatakse Soleri linnaplaneerimise põhimõtteid ning õpetatakse muu hulgas mitmesuguseid põlluharimis- ja ehitusvõtteid. Paolo Soleri kasutas väga palju pinnasevalu, mille puhul valatakse betoon pinnasematerjalidest kujundatud vormi.

Santa Fe amfiteater
1966. aastal hakkas Soleri ehitama amfiteatrit Santa Fe indiaanlaste kooli juurde. Teatris korraldati üritusi aga väga harva ja selle ülalpidamine oli kallis. Et amfiteater kuulus indiaani hõimudele, ei saanud seda ka mälestisena kaitse alla võtta. Rahva protestidest hoolimata otsustas kool 2010. aastal amfiteatri lammutada.

Raamatud
 Paolo Soleri "Arcology: City in the Image of Man", MIT Press 1970, ISBN 0262190605
 Paolo Soleri "Life Time Furniture Cloister Styles", Gibbs Smith 1984, ISBN 0879054158
 Paolo Soleri "Arcosanti. Labor für Öko-Urbanität", 1988, ISBN 3859143433
 Paolo Soleri "The Urban Ideal: Conversations with Paolo Soleri", Berkeley Hills Books 2001, ISBN 1893163288

Tunnustus
Paolo Soleri nimetati mitme ülikooli audoktoriks. Ta pälvis 1963. aastal AIA kuldmedali, 1981. aastal Bulgaaria rahvusvahelise arhitektuuriakadeemia biennaali kuldmedali, 1984. aastal Pariisi arhitektuuriakadeemia hõbemedali, 1996. aastal Briti Arhitektide Kuningliku Instituudi auliikme nimetuse, 2000. aastal Veneetsia arhitektuuribiennaali elutööauhinna, 2006. aastal Cooperi-Hewitti disainiauhinna elutöö eest.

Mälestuse jäädvustamine
2013. aastal valmis Paolo Soleri elu kajastav film "The Vision of Paolo Soleri: Prophet in the Desert" (režissöör Lisa Scafuro).

Viited

Välislingid
 Paolo Soleri 
 Remembering Paolo Soleri 1919-2013
 Paolo Soleri to be demolished

Itaalia arhitektid
Sündinud 1919
Surnud 2013