Etnofuturism

Etnofuturism on soome-ugri kirjandus- ja kunstivool, mis sündis pärast NSV Liidu lagunemist ja Eesti taasiseseisvumist. 

Seda on määratletud mitmeti; Soome filosoofiaprofessori Kari Sallamaa järgi on etnofuturismi põhiidee "vana ja uue kultuuri ühendamine ehk mütoloogia, folkloori ja kirjutatud kirjanduse rahvusliku aine sidumine postmodernse mõtlemise parima osaga: jäljendamise, stiilide segamise, pastiši ja intertekstuaalsusega". "Eesti keele seletav sõnaraamat" määratleb etnofuturismi järgmiselt: "tulevikule orienteeritud suundumus kultuuris, mis taotleb rahvapärimuse ja moodsa kultuuri ühendamist".

Sõna autor on eesti luuletaja Karl Martin Sinijärv. Kontseptsiooni on levitanud rühmitused Eesti Kostabi $elts ja Hirohall, kuid ka mitmed kultuuritegelased soome-ugri hõimuliikumises.

Etnofuturismi teemal on toimunud mitu soome-ugri noorte loojate konverentsi sarjast "Etnofutu".

Poliitiline etnofuturism
Eesti poliitikas on etnofuturismi mõistet rakendanud EKRE noorteliikumine Sinine Äratus ning selle pikaaegne esimees Ruuben Kaalep. Sinine Äratus näeb etnofuturismis vastukaalu liberalismile ja etnofuturism on organisatsiooni "ideoloogiline hoiak, inspireeriv kreedo ning teenäitaja". Kaalep avaldas 2020. aastal koos August Meistriga etnofuturistliku manifesti "Rebirth of Europe". Etnofuturism on Kaalepi ja Meistri järgi uut tüüpi rahvuslus, mis toetab rahvusvahelist rahvuslaste koostööd ja aitab leida tasakaalu iidsete traditsioonide ning dünaamilise tulevikuenergia vahel. Etnofuturism ühendab etnilist rahvuslust ning futuristliku kunsti vabadust ja nooruslikkust. Sellega lisatakse kultuurilisele soome-ugri etnofuturismile poliitiline mõõde. Kaalep on poliitikaväliselt kirjutanud ka etnofuturistlikku luulet.

Sinine Äratus on alates 2017. aastast Tallinnas igal aastal enne vabariigi aastapäeva tõrvikurongkäiku korraldanud rahvusvahelist konverentsi "Etnofutur".

Sinise Äratuse mõjul on etnofuturistlik ideoloogia levinud ka teistesse Balti riikidesse. Näiteks tegutseb Leedus etnofuturistlik noorteliikumine Kryptis, mis korraldab sarnaselt Eestiga tõrvikurongkäike, ning Läti poliitik Raivis Zeltīts on end samuti etnofuturistiks nimetanud. Nemad näevad etnofuturismis ideoloogilist alust Intermariumi geopoliitilisele alliansile Kesk- ja Ida-Euroopa riikide vahel, mis suudaks iseseisvana tasakaalustada nii Venemaa kui USA mõjusfääre.

Viited

Välislingid

 Kauksi Ülle "Etnofuturism kui eluviis" ettekanne kongressil "Eestluse elujõud" (1.-2. juuli 1999)
 Ott Heinapuu "Etnofuturismi märgid tänapäeva liivi kultuuris" Proseminaritöö, 2000
 Veiko Märka "Etnofutu – ellujäämiskursus soomeugrilastele" Postimees, 15. mai 1999
 "Etnofuturism on eluvõimelise omakultuuri alus" EPL/MEGA, 30. juuli 2001
 Jüri Ehlvest "Etnofuturistlik maailmapilt" Sirp, 28. mai 1999
 "Etnofuturistlik galakontsert"

Kirjandus
Soome-ugri maailm