Friedrich Ebert

Friedrich Ebert (4. veebruar 1871 Heidelberg – 28. veebruar 1925 Berliin) oli Saksa sotsiaaldemokraatlik poliitik, Saksa Riigi Weimari vabariigi perioodi esimene riigipresident aastatel 1919–1925.

Friedrich Ebert oli pärit rätsep Karl Eberti kuuelapselisest perekonnast. Põhikooli lõpetamise järel õppis ta aastatel 1885–1888 sadulsepaks. 

1889. aastal astus Friedrich Ebert Saksamaa Sotsialistlikku Töölisparteisse, mis 1890. aastal nimetati ümber Saksamaa Sotsiaaldemokraatlikuks Parteiks. 1905. aastast alates oli Friedrich Ebert Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei juhatuse liige.

1912–1918 oli Friedrich Ebert Riigipäeva liige, alates 1916. aasta jaanuarist selle sotsiaaldemokraatliku fraktsiooni liider. 1913–1919 oli ta Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei esimees. Friedrich Ebert esindas sotsiaaldemokraatide pragmaatilist ja mõõdukat suunda, 4. augustil 1914 hääletas ta koos enamuse sotsiaaldemokraatlike Riigipäeva saadikutega valitsuse sõjakrediitide poolt.

Pärast 1918. aasta Novembrirevolutsiooni haarasid sotsiaaldemokraadid initsiatiivi. 10. novembrist 1918 kuni 11. veebruarini 1919 oli ta Saksamaa ajutine valitsusjuht (nn. Rahvakomissaride nõukogu esimees). Weimari Rahvavolinike Nõukogu valis Friedrich Eberti 11. veebruaril 1919 Saksamaa riigipresidendiks. 24. oktoobril 1922 pikendas parlament Friedrich Eberti ametiaega kuni 23. juunini 1925. Friedrich Ebert suri enne oma ametiajal lõppu 1925. aasta veebruari lõpus.

Friedrich Eberti ametiaega iseloomustas sisepoliitiline ebastabiilsus. Ta oli parlamentaarse demokraatia veendunud pooldaja, oma ametiajal püüdles ta töölisklassi ja kodanlaste poliitilise ja sotsiaalse tasakaalu poole ning loobus klassivõitluse poliitikast. Parempoolsed laimasid pidevalt Ebertit ja esitasid talle valesüüdistusi, täielikku toetust ei leidnud ta isegi sotsiaaldemokraatide seas.

Viited

Saksamaa poliitikud
Saksamaa presidendid
Sündinud 1871
Surnud 1925