Viini Setsessioon

Viini Setsessioon (saksa keeles Wiener Secession; tuntud ka kui Vereinigung Bildender Künstler Österreichs ehk Austria kunstnike ühendus) on 1897. aastal loodud rühmitus Viini Kunstnike Majas (Künstlerhaus Wien), mille moodustasid Austria Kunstnike Liidust välja astunud Austria kunstnikud. See liikumine hõlmas maalikunstnikke, skulptoreid ja arhitekte. Setsessiooni esimene president oli Gustav Klimt ja aupresidendiks sai hiljem Rudolf von Alt. Setsessiooni ametlik häälekandja oli ajakiri Ver Sacrum.

Ajalugu

Viini setsessiooni rajasid 1897. aasta 3. aprillil kunstnikud Gustav Klimt, Koloman Moser, Josef Hoffmann, Joseph Maria Olbrich, Max Kurzweil, Wilhelm Bernatzik jt. Kuigi arhitekt Otto Wagnerit peetakse sageli üheks Viini setsessiooni olulisemaks liikmeks, ei olnud ta rühmituse asutajaliige. Setsessiooni kunstnikud olid vastu Künstlerhausis valitsenud konservatismile, mis oli juba traditsiooniliselt orienteeritud historitsismile. Viini liikumisele eelnesid Berliini ja Müncheni setsessioon, mille esimesed näitused korraldati 1898. aastal.

Setsessiooni iseloomustasid teistsugused näituste korraldamise põhimõtted, nii näiteks tutvustati Viini publikule ka Prantsuse impressioniste. Eriti kuulus oli setsessiooni 14. näitus, mille kujundas Josef Hoffmann ja mis oli pühendatud Ludwig van Beethovenile. Näituse keskpunktis seisis Max Klingeri skulptuur Beethovenist ja selle ümber oli paigaldatud Klimti Beethoveni-teemaline friis. See Klimti friis on restaureeritud ja asub setsessioonihoone galeriis.

1903. aastal rajasid Hoffmann ja Moser kunstiühenduse Wiener Werkstätte, mille eesmärk oli tarbekunsti reformida.

1905. aasta 14. juunil lõid mitmed kunstnikud, sealhulgas ka Gustav Klimt, vaadetega seotud eriarvamuste tõttu Viini setsessioonist lahku.

Stiil

Erinevalt teistest liikumistest ei olnud Viini setsessioonil ühtset kõigi liikmete teoseid ühendavat stiili. Setsessioonihoonet võib pidada liikumise sümboliks. Hoone sissekäigu kohale on paigutatud tekst "Der Zeit ihre Kunst. Der Kunst ihre Freiheit" ('Igale ajastule oma kunst. Kunstile tema vabadus'). Setsessiooni kunstnikud kandsid eelkõige hoolt väljaspool akadeemilisi traditsioone asuva kunsti võimaluste uurimise eest. Nad lootsid luua uue stiili, mis ei võlgneks midagi ajaloolistele mõjutustele. Nii olid nad vägagi kooskõlas sajandivahetuse Viini vanu tõekspidamisi ründava vaimsusega; tegemist oli ka aja ja kohaga, kus ilmusid Freudi esimesed kirjutised.

Setsessiooni stiili tutvustati rühmituse ajakirjas Ver Sacrum, mis sisaldas ajastut iseloomustavaid vägagi dekoratiivseid teoseid.

Arhitektuur
Lisaks maalikunstnikele ja skulptoritele oli Viini setsessiooniga seotud ka mitu prominentset arhitekti. Sel ajal olid arhitektid keskendunud puhtamate geomeetriliste vormide toomisele oma hoonete projektidesse. Kuigi neil oli oma projekteerimisstiil, said nad inspiratsioon uusklassitsistlikust arhitektuurist, millele lisandusid lehed ja motiivid loodusest. Selle liikumise kolm peamist arhitekti olid Josef Hoffmann, Joseph Maria Olbrich ja Otto Wagner.

Setsessiooniga liitunud arhitektid kaunistasid oma hoonete pinda sageli lineaarsete kaunistustega, mida tavaliselt kutsutakse kas piitsa- või angerjastiiliks (kuigi Wagneri hooned kaldusid suurema lihtsuse suunas ja teda on peetud ka modernismi teerajajaks).

1898. aastal ehitati Karlsplatzi lähedale rühmituse näitusemaja. Joseph Maria Olbrichi projekteeritud näitusehoone sai peagi tuntuks lihtsalt kui "Setsessioon" (die Sezession) ja sellest sai liikumise sümbol. Hoones pandi välja ka paljude teiste mõjukate kunstnike (sh Max Klinger, Eugène Grasset, Charles Rennie Mackintosh ja Arnold Bocklin) teoseid.

Joone kasutamise oluline näide Austria arhitektuuris on Otto Wagneri projekteeritud Majolika maja Viinis (umbes 1898). Otto Wagneri silmapaistvate teoste hulka kuuluvad ka Viini linnaraudtee endise peatuse Karlsplatz Stadtbahn Station hoone (1900) ja Österreichische Postsparkasse (Austria Posti-Säästupanga) hoone Viinis (1904–1906).

Wagneri viis muuta juugendkaunistusi klassikalisel viisil ei leidnud just kõigi tema õpilaste toetust, need teisitimõtlejad eraldusid setsessionistide rühmitusest. Üks neist oli Josef Hoffmann, kes moodustas pärast lahkumist kunstnike kogukonna Wiener Werkstätte. Hea näide tema teostest on Stoclet' palee Brüsselis (1905).

Mälestus
Viini setsessiooni liikumine on valitud ka ühe mälestusmündi teemaks: 2004. aasta 10. novembril anti Austrias välja sajaeurone kullast ja hõbedast mälestusmünt.

Mündi esiküljel on vaade Viinis asuvale Setsessioonihoonele. Tagaküljelt leiab detaili Klimti "Beethoveni friisist", kus on kujutatud kolme inimfiguuri: tugevust sümboliseeriv raudrüüs rüütel, taustal olev ambitsiooni sümboliseeriv ja võidupärga üleval hoidev naine ning langetatud pea ja seotud kätega kaastunnet esindav naine.

Ka Austria 50-sendise euromündi esiküljel on kujutatud Setsessioonihoonet: mündil ringi sees olev hoone sümboliseerib juugendi sündi ja uut ajastut riigis.

Teisi Viini setsessiooniga seotud kunstnikke

 Josef Maria Auchentaller
 Teodor Axentowicz
 Renate Bertlmann
 Bolesław Biegas
 Julius Exter
 Stanisław Dębicki
 Richard Gerstl
 Max Fabiani
 Julian Fałat
 Stefan Filipkiewicz
 Wlastimil Hofman
 Carl Holzmann
 Alfons Karpiński

 Oskar Kokoschka
 Konstanty Laszczka
 Maximilian Liebenwein
 Władysław Jarocki
 Maximilian Pirner
 Jože Plečnik
 Kazimierz Pochwalski
 Jacek Malczewski
 Józef Mehoffer
 Carl Moll
 Koloman Moser

 Egon Schiele
 Malva Schalek
 Othmar Schimkowitz
 Władysław Ślewiński
 Jan Stanisławski
 Wacław Szymanowski
 Włodzimierz Tetmajer
 Joseph Maria Olbrich
 Wojciech Weiss
 Leon Wyczółkowski
 Stanisław Wyspiański

Näitusi
 "Facing the Modern: The Portrait in Vienna 1900" – Londoni Rahvusgalerii, 2013

Vaata ka
 Berliini Setsessioon
 Setsessioon (kunst)

Viited

Kirjandus
 Schorske, Carl E. "Gustav Klimt: Painting and the Crisis of the Liberal Ego" teoses Fin-de-Siècle Vienna: Politics and Culture. Vintage Books, 1981. ISBN 978-0-394-74478-0.
 Borsi, Franco & Ezio Godoli. "Vienna 1900 Architecture and Design". New York, NY: Rizzoli International Publications, Inc, 1986. ISBN 978-0-8478-0616-4.
 Arnanson, Harvard H. "History of Modern Art". Ed. Daniel Wheeler. 3rd ed. Englewood Cliffs, NJ: Prentice Hall, Inc, 1986. ISBN 978-0-13-390360-7.
 Kathrin Romberg (ed.): Maurizio Cattelan. Text by Francesco Bonami, Wiener Secession, Wien. ISBN 3-900803-87-0.
 Topp, Leslie. "Architecture and truth in fin-de-siecle vienna". Cambridge, UK: Cambridge UP, 2004. ISBN 978-0-521-82275-6.
 "Architecture in Austria in the 20th and 21st Centuries". Ed. Gudrun Hausegger. Basel, SW: Birkhauser, 2006. ISBN 978-3-7643-7694-9.
 Sekler, Eduard F. "Josef Hoffmann The Architectural Work". Princeton, NJ: Princeton UP, 1985. ISBN 978-0-691-06572-4.
 O'Connor, Anne-Marie (2012). "The Lady in Gold, The Extraordinary Tale of Gustav Klimt's Masterpiece, Portrait of Adele Bloch-Bauer". Alfred A. Knopf, New York, ISBN 0-307-26564-1.

Välislingid

 Viini setsessiooni graafiline disain
 iKlimt.com Gustav Klimti elust ja tööst
 Viini setsessiooni näituste katalooge
 Josef Hoffmanni elulugu
 Wiener Werkstaette ülevaade
 Viini setsessioonist veebilehel "Senses"
 Viini setsessiooni videoülevaade. Viin, 2011
 "This Kiss to the Whole World", Klimt and the Vienna Secession. NYARC

Austria kultuur
Kunstirühmitused