Finiitfraas

Finiitfraas on tegusõna- ehk verbifraas, mille peasõna on tegusõna finiitne ehk pöördeline vorm. Tegusõnafraas koosneb tegusõna pöördelisest vormist ja selle ühest või mitmest laiendist:
Peeter ja Mia [mängivad (tegusõnafraasi peasõna) lauamängu (tegusõna laiend on nimisõna)]
Mari [istutas (tegusõnafraasi peasõna) [tomateid ja kurke] (tegusõna laiend on nimisõnafraas)].

Eesti keel
Tegusõna pöördeline vorm võib olla lauses öeldis ja selles avalduvad kõneviisi-, isiku-, arvu- ja ajatähendus. Seega väljendab finiitfraas tegevust kindla kõneviisilise, isikulise, arvulise ja ajalise määratlusega.
 Finiitfraasist nagu ka infiniitfraasist puudub lauseliige  alus, sest aluse ja öeldise vahel on predikatsiooniseos. Predikatsiooniseose tulemusel tekib lause, mitte fraas.
 Finiitfraas tekib rektsiooniseose tulemusel, mis on tegusõna ja selle laiendi(te) vahel.
 Finiitfraas on endotsentriline, s.t selle peasõna saab lauses kasutada ka ilma laiendita, nii et see täidab terve fraasiga samaväärset süntaktilist funktsiooni.

Vrd näiteks: 
Tiina [küpsetab kooki]
Tiina küpsetab.
Finiitfraasi sisse võivad kuuluda teist tüüpi fraasid: nimisõnafraas, omadussõnafraas, määrsõnafraas, kaassõnafraas, hulgasõnafraas, näiteks
nimisõnafraas finiitfraasi sees: Sandra [ostis [kollase suvekleidi]].
kaassõnafraas finiitfraasi sees: Koer [haukus [akna all]].

Viited
 Mati Erelt, Reet Kasik, Helle Metslang, Henno Rajandi, Kristiina Ross, Henn Saari, Kaja Tael, Silvi Vare 1995. Eesti keele grammatika I. Morfoloogia, sõnamoodustus. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Eesti Keele Instituut.
 Mati Erelt, Reet Kasik, Helle Metslang, Henno Rajandi, Kristiina Ross, Henn Saari, Kaja Tael, Silvi Vare 1993. Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut.

Süntaks