Psoriaatilised naastud

Psoriaatilised naastud ehk psoriaasilesioonid ehk psoriaatilised nahalaigud (ka psoriaasinaastud, psoriaasi laigud, psoriaatilised nahalesioonid) on erinevate psoriaasivormide korral esinevad iseloomulikud käesoleval ajal palja silmaga nähtavad varieeruva morfoloogiaga nahalesioonid, mis on aluseks psoriaasi diagnoosimisel ja ravis.

Psoriaasile on omane selgelt piirdunud laik või laigud pea kõikjal kehal, mis on ümbritsevast nahast veidi kõrgem, sellel võib esineda kuivanud vere värvi piirdeid ja see on kaetud hõbevalge ketuga.

Kuid psoriaatilised naastud võivad olla ka maakaardilaadsed kujundid, väikesed ketendavad vistrikud, väiksed mädavillid jne.

Psoriaatilised lesioonid paiknevad nahal peamiselt küünarnukkide, põlvede, säärte ja ristluu piirkonnas, aga ka juustega kaetud peanahal (peanaha psoriaas) ja küüntel (küünepsoriaas).

Psoriaasikolded võivad laatuda ning katta suuremaid pindu nii jäsemetel kui ka kehatüvel.

Genitaalpsoriaas võib avalduda nii väikelastel kui ka naistel ja meestel.

Lesioonis tekib põletik, millele järgneb epidermaalne hüperproliferatsioon.

Autonoomse närvisüsteemi aktivatsiooni tulemusel suureneb naha neuropeptiidide (näiteks beetaendorfiini) tase.

Histoloogiliselt on psoriaasinaastudes tuvastatud, tõenäoliselt segmenttuumaliste leukotsüütide tekitatud, mikroabtsessid (Munro mikroabstsessid ja Kogoj' spongiformsed pustulid) sarvkihis ja epidermises.

Vahel nimetatakse psoriaasilesioone ka psoriaatiliseks nahaks aga see ei ole ilmselt päris täpne kuna psoriaatikutel on ka lesioonide kõrval olevas nahas tuvastatud muutusi, mis eristavad seda normaalseks peetavast nahast.

Patoanatoomia ja füsioloogia 

Psoriaatilistes naastudes on tuvastatud T-abistajarakke (Th1 rakud: Th 1 ja Tc1), Langerhansi rakke, neutrofiile ja makrofaage.

Psoriaatilisi naastusid iseloomustavad ka parakeratoos, leukotsüütide kogumid, T-lümfotsüütide kogumid, uussoonestumine (hoogustunud kapillaaride teke dermise papillides), Munro mikroabstsessid (ka Munro-Saboureau mikroabstsessid) jpm.

Psoriaasikollete uuringute ja mudelite põhjal omistatakse lesioonis mitmeid kõrvalekaldeid, normaalse dermise toimimisega võrreldes, kaasasündinud ja adaptiivse immuunkaitse mehhanismide käivitumine ja nende tasakaalustamine psoriaasilesioonides (ka psoriaasihaigete perfeerses veres), on tuvastatud, et naha T-abistajarakkude (CD4+ Th1) populatsioon on võrreldes tsütotoksilised T-rakkude tüübi (Tc1) omaga vähemuses.

Immunofluorestsents-värvimist kasutades tuvastati teatud T-rakkude (CD4+ CD25+, CD4+ CD45RO+, CD8+ CD25+ ja CD8+ CD45RO+ rakud) aktivatsiooni dermises ja epidermises.

Psoriaasilesioonides paiknevad psoriaatilised keratinotsüüdid ekspresseerivad rohkelt närvirakkude kasvufaktorit.

Mikrobioota 

Psoriaasilesioonis tuvastatud bakterite perekonnad: Actinobacteria, Firmicytes, Proteobacteria, Bacterioides, Cyanobacteria jt.

Vaata ka
PASI-indeks (Psoriasis Area and Severity Index)

Viited

Välislingid 
 Jürgen Harder ja Jens-Michael Schröder, Psoriatic scales: a promising source for the isolation of human skin-derived antimicrobial proteins, doi: 10.1189/jlb.0704409, aprill 2005, Journal of Leukocyte Biology, 77. väljaanne, nr 4, lk 476-486, veebiversioon (vaadatud 08.01.2015.a.)(inglise keeles)
 A. Naukkarinen, I. Harvima, K. Paukkonen, M. -L. Aalto, M. Horsmanheimo,analysis of sensory nerves and neuropeptides, and their contacts with mast cells in developing and mature psoriatic lesions, Archives of Dermatological Research, August 1993, 285. väljaanne, nr 6, lk 341-346, veebiversioon (vaadatud 10.01.2015.a.)(inglise keeles)
 Karsten Fogh, Troels Herlin ja Knud Kragballe, Eicosanoids in Acute and Chronic Psoriatic Lesions: Leukotriene B4, but not 12-Hydroxy-Eicosatretraenoic Acid, Is Present in Biologically Active Amounts in Acute Guttate Lesions. Lühikokkuvõte., Department of Dermatology, Marsclisborg Hospital, University of Aarbus, karhus, Denmark, 8. november 1988., veebiversioon (vaadatud 08.01.2015.a.)(inglise keeles)
 J. D. Bos, H. J. Hulsebosch, S. R. Krieg, P. M. Bakker, R. H. Cormane, Immunocompetent cells in psoriasis, Archives of Dermatological Research, 1983, 275. väljaanne, nr 3, lk 181-189, veebiversioon (vaadatud 08.01.2015.a.)(inglise keeles)
 Tagami H, Kitano Y, Suehisa S, Oku T, Yamada M., Psoriatic leukotactic factor. Further physicochemical characterization and effect on the epidermal cells. Lühikokkuvõte., Arch Dermatol Res. 1982;272(3-4):201-13., veebiversioon (vaadatud 08.01.2015.a.)(inglise keeles)
 Victor R Wheatley PhD ja Eugene M Farber MD, Studies on the Chemical Composition of Psoriatic Scales, The Journal of Investigative Dermatology (1969) 20, 199–211; doi:10.1038/jid.1969.34, veebiversioon (vaadatud 08.01.2015.a.)(inglise keeles)
 Alvin J Cox MD, The Dermal-epidermal Junction in Psoriasis, The Journal of Investigative Dermatology (1969) 53, 428–435; doi:10.1038/jid.1969.170, veebiversioon (vaadatud 10.01.2015.a.)(inglise keeles)
 Victor R Wheatley PhD ja Eugene M Farber MD, Chemistry of Psoriatic Scales. II. Further Studies of the Nucleic Acids and Their Catabolites, The Journal of Investigative Dermatology (1962) 39, 79–89; doi:10.1038/jid.1962.86, veebiversioon (vaadatud 08.01.2015.a.)(inglise keeles)

 T-rakud
 Bour H, Puisieux I, Even J, Kourilsky P, Favrot M, Musette P, Nicolas JF., T-cell repertoire analysis in chronic plaque psoriasis suggests an antigen-specific immune response. Lühikokkuvõte., Hum Immunol. 1999 august;60(8):665-76., veebiversioon (vaadatud 08.01.2015.a.)(inglise keeles)
 Ortega C, Fernández-A S, Carrillo JM, Romero P, Molina IJ, Moreno JC, Santamaría M., IL-17-producing CD8+ T lymphocytes from psoriasis skin plaques are cytotoxic effector cells that secrete Th17-related cytokines. Lühikokkuvõte., J Leukoc Biol. 2009 Aug;86(2):435-43. doi: 10.1189/JLB.0109046., veebiversioon (vaadatud 08.01.2015.a.)(inglise keeles)

Dermatoloogia
Histoloogia
Immunoloogia
Meditsiin