Balti laenud eesti keeles

Balti laenud on eesti keelde balti algkeelest alates II aastatuhandest või isegi III aastatuhande lõpust eKr tulnud laentüved.

Neid laene on eesti keeles Huno Rätsepa järgi 94–156, 2012. aasta Eesti etümoloogiasõnaraamatu andmetel 165-235. Balti laenude semantika (nt kõige enam on laenatud põllundust ja karjapidamist ning töö- ja majapidamisriistu tähistavaid sõnu: hernes, vagu, oinas, kirves, labidas) viitab muistsete balti hõimude olulisele rollile lõunapoolsete alade tehnoloogia ja kultuuri läänemeresoomlasteni viimisel. Baltlaste kõrgem arengutase võis tõsta ka nende keele staatust läänemeresoome hõimude seas, millele viitavad arvukad sotsiaalse iseloomuga nn tarbetud laenud. Nii leidub balti laene ka tuumsõnavaras ehk mõisterühmades, kuhu reeglina sõnu ei laenata (nt kehaosade nimetustes ja sugulussõnavaras: naba, hammas, tütar, kaim, mõrsja). Sellise sõnavara laenamine on märk väga tihedatest, lähedastest kontaktidest ning võimalikust segaasustusest ja kakskeelsusest.

Eesti kirjakeeles 5 kõige sagedamini esinevat balti laensõna on kõik, veel, aeg, juba, kord.

Vaata ka
germaani laenud eesti keeles
alamsaksa laenud eesti keeles
saksa laenud eesti keeles
baltisaksa laenud eesti keeles
vanarootsi laenud eesti keeles
rootsi laenud eesti keeles
slaavi laenud eesti keeles
vanavene laenud eesti keeles
vene laenud eesti keeles
soome laenud eesti keeles
läti laenud eesti keeles

Viited 

Laenud eesti keeles