Juuru Püha Vassili Suure kogudus

Juuru Püha Vassili Suure kogudus oli aastatel 1887–1963 tänase Rapla maakonna Rapla valla territooriumil Juuru Juuru vallas asunud õigeusu kogudus, mis kasutas Juuru Püha Vassili Suure kirikut.

Ajalugu 

Õigeusu levimine Juuru aladel toimus 1880. aastatel Lääne- ja Põhja-Eestis aset leidnud kirikuvahetusliikumise kontekstis. 1886. aastal soovisid mitmed tänase Harju- ja Raplamaa alade Tallinna kreisi talupojad üle minna õigeusku. Riia piiskopi nõusolekul saadeti neid õigeusku salvima toonane Tallinna Issanda Muutmise peakiriku preester Andrei Teppaks-Pavlov ja köster Mihhail Uusna. Kokku läks õigeusku umbes 1000 inimest Angerja, Järlepa, Mahtra, Kuimetsa, Kaiu, Juuru ja Lohu vallast.

Juuru kogudus avati Vene Õigeusu Kiriku Pühima Valitseva Sinodi loaga 12. mail 1887 ja koguduse esimeseks vaimulikuks nimetati piirkonnas varem õigeusu levitamisega tegelenud ülempreester Andrei Teppaks-Pavlov. Juuru õigeusu koguduse koosseisu arvati toonase Juuru, Ingliste, Vahastu, Kaiu, Kuimetsa, Triigi, Kuivjõe, Tuhala, Kohila, Hageri, Kernu ja Rapla valla õigeusklikud elanikud.

Kogudus pidas esialgu jumalateenistusi Juuru vallas Kärneri ja Hansu taludes. 1890. aastal kinkis kohalik Juuru mõisnik Boriss von Maydell kogudusele kiriku ja kalmistu jaoks 5 hektarit maad. Koguduse maja valmis 1891. aastal, suur kahe altariga kivist Püha Vassili Suure kirik 1893. aastal. Kiriku ehitamist toetas 27 000 rublaga Ufa kaupmees Mihhail Pupõšev. Kirik pühitseti 4. sajandi Bütsantsi teoloogile, kirikuisa Basileios Suurele, keda venepäraselt tuntakse Vassili Suure nime all. Nime valikul mängis olulist rolli see, et kaupmees Pupõševi isa nimi oli Vassili. 

1890. aastate alguseks oli kogudus kasvanud 1471 liikmeni, liikmete seas oli nii eestlasi kui ka venelasi. Juuru õigeusklike suure arvu tõttu eraldus 1893. aastal Angerja kogudus ja 1896. aastal Kuimetsa kogudus. Edaspidi hakkas Juuru kogudus kahanema, 1933. aastal oli seal veel ainult 241 liiget. 

Nõukogude võimu religioonipoliitika mõjutas olulisel määral koguduse tegevust. 1955. aastal riigistati Rapla rajooni TRSN täitevkomitee ja Vene Õigeusu Kiriku Asjade Nõukogu kohaliku voliniku ühisel algatusel 1891. aastal ehitatud kogudusemaja. Suurema osa nõukogude ajast haldasid kogudust hooldajapreestrid. Jumalateenistuste pidamine lakkas koguduses lõplikult 1961. aastal, kui Jakob Kiiratsi asemel kogudusele enam uut hooldajapreestrit ei nimetatud.

Kogudus suleti ametlikult 15. novembril 1963 ja selle liikmed ühinesid Lelle Püha Kolmainu kogudusega. Kirikuhoone anti üle Mahtra sovhoosile.

Koguduses teeninud preestrid

Juuru õigeusu kogudust on alates selle asutamisest teeninud järgmised preestrid:

 1887–1888 Andrei Teppaks-Pavlov
 1887–1906 Mihhail Uusna
 1907–1908 Theodor Vaher
 1908–1913 Pavel Panov
 1913–1916 Jakob Endrekson
 1916–1919 Joann Melts
 1920–1933 Joann Ümarik
 1933–1936 Feliks Remberg
 1936 Konon Kolon (kohusetäitja)
 1936–1942 Aleksander Maripuu (a-st 1940 kohusetäitja)
 1942 Konstantin Kaus
 1942–1944 Lazar (Sarv) (kohusetäitja)
 1944 Arkadi Nael
 1944 Joann Randvere (kohusetäitja)
 1945–1946 Anton Angerjas (kohusetäitja)
 1946–1952 Mihhail Raud
 1952 Lazar (Sarv) (kohusetäitja)
 1952–1955 Konon Kolon (kohusetäitja)
 1955–1957 Jakob Kiirats (kohusetäitja)
 1957–1959 Jakob Mölter
 1960–1961 Jakob Kiirats (kohusetäitja)

Koguduses teeninud köstreid

Siin on loetletud mõned Juuru õigeusu kogudust teeninud köstrid:

 1887–1889 Peeter Talts
 1887–1889 Anton Kärk
 1887–1902 Anton Okas
 1890–1892 Georgi Sander
 1900–1901 Teodor Männikson
 1908–1911 Avenir Hrebtov
 1911–1913 Georgi Blau
 1912–1916 Theodor Rõbakov
 1917–1918 Aleksandr Girin
 1918–1919 Nikolai Okas
 1919 Anton Martinson
 1919–1922 Aleksander Pärl
 1923–1924 Joann Kaevand
 1929–1930 Dimitri Šamardin

Vaata ka 

 Juuru Püha Vassili Suure kirik
 Angerja Issanda Taevaminemise kogudus
 Kuimetsa Ristija Johannese kogudus
 Lelle Püha Kolmainu kogudus

Viited 

Eesti õigeusu kogudused
Juuru kihelkond