Küüp

Küüp on piklik künataoline lükandkaanega karp, kus hoiti küünlaid, habemenuge, prille ja muid väikseid tarbeesemeid (nt ehteid, raha) nii igapäevaselt kui ka reisile kaasavõtmiseks. Küüp toimis ka küünlajalana, kui püsti pandud küünal suruti kaanega vastu küübi otsa.

Kirjeldus 
Küüp oli reeglina ühest puust õõnestatud ning seda nimetust kasutati põhiliselt Lääne-Eestis ja saartel, kuid lükandkaanega karp oli levinud üle kogu Mandri-Eesti kuni Petserini välja. Leidus ka tapitud või naelutatud liidesega küüpe. Kaanest haaramiseks ja liigutamiseks on sellel kas üle karbi serva ulatuv osa, või tehtud sellele süvend. Peamised puuliigid olid kuusk, kask, mänd ja lepp. Reeglina on Eesti küübid kattevahenditega viimistlemata, vahel on siiski kasutatud värvi, lakki või tõrvamist. Ehtimistehnikatena kasutati täkkekirju, küüskirju, ussikirju, hundihambakirju, kõrvetamist, intarsiat, ornamentidena nii peremärke kui teksti ja numbreid ja muid mustreid. Enamik kaunistatud ja kirjatud küüpe oli tehtud tõenäoliselt kihla- või pulmakingiks.

Etümoloogia 
Alamsaksa keeles tähendab kupe küüpi, tõrt, küfer on aga aamissepp.

Vaata ka
pinal
vakk
napp
toos
laegas
karp
ummiknõu

Viited

Välislingid 
 Küüp, Eesti Rahva Muuseum

Eesti etnograafia
Puit
Anumad