Kanepisõltuvus

Kanepisõltuvus on seisund, mida iseloomustab:
tolerantsuse tõus – suurenevad kanepiannused, et saada sarnast efekti, mis varem saadi väikeste annustega;
sõltuvus – kanep on muutunud isiku igapäevaelu tähtsaks osaks;
võõrutusnähud – kanepi tarvitamise katkestamisel ilmnevad mitmesugused tervisehäired.

Uuringute alusel jääb ligikaudu 9% tarbijatest sõltuvusse.

Klassifikatsioon
Sõltuvus klassifitseeritakse RHK-10-s jaotises: F12 – kannabinoidide tarvitamisest tingitud psüühika- ja käitumishäired.

Kanepisõltuvust kodeeritakse RHK-10 järgi F12.2x

Diagnostilised kriteeriumid
RHK-10 järgi on kanepisõltuvuse diagnostilised kriteeriumid järgnevad
Tugev soov või sundmõte tarvitada kanepit.
Võimetus kontrollida kanepi tarvitamisel käitumist, tarvitamise kestust ja tarvitamise lõpetamist.
Võõrutusnähtude ilmnemine kanepi tarvitamise vähendamisel või lõpetamisel. Kanepi taastarvitamisel või annuse tõstmisel võõrutusnähud kaovad.
Tolerantsuse teke, mis väljendub selles, et kanepi esialgse toime saavutamiseks tuleb kanepi annust suurendada.
Vaba aja veetmise teiste võimaluste ja huvide progresseeruv taandumine kanepi tarvitamise ees. Suureneb ajahulk, mis kulub kanepi hankimisele ja tarvitamisele või toimest loobumusele.
Kanepi tarvitamise jätkamine vaatamata ilmsetele kahjustavatele tagajärgedele, nagu intensiivsele kanepi tarvitamisele perioodile järgnevad kurvameelsuse episoodid või kanepi tarvitamisega seotud häired kognitiivsetes funktsioonides.

Kanepisõltuvust võib kindlalt diagnoosida, kui mingil ajahetkel eelneva aasta jooksul on esinenud kolm või enam ülalloetletud sümptomit.

Patogenees

Geneetilised tegurid
Uuringud on näidanud, et kanepisõltuvuse areng on olulisel määral mõjustatud geneetiliste tegurite poolt. Kuid ilmselt ei ole tegemist mingi kindla geeniga, mis determineerib kanepisõltuvuse kujunemist, vaid pigem multigeense teguriga, sest uuringute käigus on leitud, et kanepisõltuvust mõjutavad geenid võivad paikneda mitmetes kromosoomides, nagu 3, 9, 14, 18, 19, 21, 22.

Biokeemilised alused
Kanepis leiduv tetrahüdrokannabiool, mis põhjustab kanepi manustamisel enamikku tekkivaid psüühilisi ja kehalisi nähte, kontakteerub organismis olevate kannabinoidide retseptoritega. Nii tetrahüdrokannabiool, mis on kehaväline aine ja endokannabinoidid, mis on kehaomased ained, kontakteeruvad kannabinoidide retseptoritega. On avastatud ka aineid, mis sarnaselt tetrahüdrokannabiooliga aktiveerivad kannabinoidide retseptoreid (nt anandamiidil) ja on avastatud aineid, mis blokeerivad kannabinoidide retseptoreid ja pärsivad sellega tetrahüdrokannabiooli efekte. Kuid millised on kanepisõltuvuse täpsed mehhanismid, on 2009. aastal veel suures osas selgusetu.

Sümptomid

Võõrutusnähud
Kanepisõltuvuse korral kanepi tarvitamise katkestamise järel avalduvad võõrutusnähud ei ole tavaliselt kuigi raskekujulised. Need on tunduvalt tagasihoidlikumad kui on võõrutusnähud morfinismi ja alkoholismi korral. Ei loom- ega inimuuringutes ole sedastatud kanepi tarvitamise katkestamise järel olulisi füüsilise sõltuvuse ilminguid. Kuid välistada tõsisemate nähtude ilmnemist siiski ei saa. Mõningates uuringutes on fikseeritud raskete võõrutusnähtude ilmnemist, aga seda siiski tõsisel tasemel väljakujunenud kanepisõltuvuse korral.

Tavalisemad võõrutusnähud kanepisõltuvuse korral:
rahutus
ärrituvus
higistamine
unehäired
kurbus
isutus

Harvem esinevad võõrutusnähud:
värisemine
iiveldus või/ja oksendamine
mõningane kõhulahtisus
süljevoolus

Viited

Välislingid
Fitz Hugh Ludlow, The hasheesh eater : being passages from the life of a Pythagorean, 1857, Medical Heritage Library, veebiversioon (vaadatud 16.01.2014) (inglise keeles) 
Eesti kanepiteemaline foorum ja wiki
Pilves koolielu ehk 100% kanepit Postimees, 8. november 2003
Kanepist ja sõltuvusest Tervise Arengu Instituudi veebileht
Cannabis dependence Cambridge University Press, 2006

Narkoloogia