Füüsikaline suurus

Füüsikaline suurus on füüsikalise objekti mõõdetav omadus või olek, mida saab matemaatiliselt tõlgendada suurusena ning mis võimaldab antud objekti tähise ja mõõtühiku abil arvuliselt kirjeldada. Näiteks mõõtes mingi keha massiks 13 kg on 13 füüsikalise suuruse – massi – arvväärtus ja kg mõõtühik, milles massi mõõdeti.

Füüsikalised suurused on näiteks skalaarsed suurused, vektorsuurused või üldiselt tensorsuurused.

Suurust väljendatakse selle arvväärtuse ja mõõtühiku korrutisena. Kuigi mõõtmisel saadakse suuruste väärtuseks alati ratsionaalarvud, vaadeldakse füüsikateooriates suurusi tavaliselt reaalarvulistena.

Ühikud ja dimensioonid

Ühikud
 

Üldiselt eelistatakse ja eeldatakse tänapäeval SI-süsteemi ühikute kasutamist nende laialt levinud rakendatavuse ja hõlpsa kasutuse tõttu.

Dimensioonid

Dimensiooni mõiste füüsikas võttis esimesena kasutusele Joseph Fourier 1822. aastal. Tava kohaselt rühmitatakse füüsikalised suurused dimensioonide alusel vastavalt põhisuurustele, millel igaühel on oma dimensioon.

Põhisuurused 

Põhisuurusteks on suurused mis on looduses eristatavad ja mida ei saa avaldada läbi teiste suuruste. Seega saab kõiki teisi suurusi esitada erinevate põhisuuruste kombinatsioonidena. Seitse põhisuurust on loetletud Rahvusvahelises suuruste süsteemis (ISQ) ja neile vastavad SI-süsteemi ühikud.

Vaata ka
Rahvusvaheline suuruste süsteem
Füüsikaliste suuruste loend
Dimensioonita suurus
Füüsikaline konstant

Viited 

 
Füüsika