Halltsiitsitaja

Halltsiitsitaja (Miliaria calandra, ka Emberiza calandra) on linnuliik tsiitsitajalaste sugukonnast.

Süstemaatika 
Liigi kirjeldas 1758. aastal Karl Linné. Oma iseärasuste tõttu võrreldes teiste Emberiza-tsiitsitajatega, käsitletakse teda sageli perekonnas Miliaria.

Levila 
Halltsiitsitaja on palearktiline liik, ta on levinud piirkondades Loode-Aafrikast ja Euroopa edela- ja lääneosast läbi Türgi ja Lähis-Ida kuni Kesk-Aasia ja Tjan-Šanini. 
Eestis on halltsiitsitaja juhuslik haudelind.

Välimus 
Halltsiitsitaja üldpikkus on 16–19 cm. Emas- ja isaslind on sarnased ning välimuselt meenutab halltsiitsitaja jämedanokalist põldlõokest. Sabal puudub valge värvus.

Häälitsused on klirisevad, laul koosneb tiksuvatest silpidest ja nendele järgnevast klaasiklirinasarnasest helist. Laulab lennul või mõnel väljapaistval kohal istudes, ka maapinnal.

Elupaik 
Halltsiitsitaja asustab kuiva ava- ja kultuurmaastikku, jäätmaid, karjääre. Põllumajanduse intensiivistumise tõttu on tema arvukus mitmel pool Euroopas tugevasti vähenenud.

Pesitsemine 
 
Kevadel teevad isaslinnud mängulendu ja paarituvad mitme emaslinnuga. Emaslind rajab kõrtest koosneva pesa maapinnale. Kurnas on 4–6 muna. Pojad lahkuvad pesast umbes poolteise nädala järel pärast koorumist. Halltsiitsitaja pesitseb aastas kaks korda.

Eesti esimene halltsiitsitaja pesa leiti 29. mail 1947 Nõmmel.

Toitumine 
Halltsiitsitaja toitub seemnetest ja putukatest.

Viited

Välislingid 
 

Tsiitsitajalased
Eesti värvulised