Vagellest

Vagellest (Demodex) ehk nääpsulest on imetajate karvafolliikulites ja rasunäärmetes elavate lestaliste perekond.

Vagellestad on tavaliselt kahjutud kommensaalid, kuid peremeesorganismi nõrgestudes võivad olla ka parasiitideks ja tekitada demodikoosi.

Vagellestad elavad peamiselt imetajatest peremehe karvafollikulites ja rasunäärmetes. Hamstrikul (Onychomys leucogaster) elab vagellest suuõõne, keele ja söögitoru epiteelis ja nahkhiirtel ning leemuritel suuõõnes.

Etioloogia 
Vagellestad on sigarja kehakujuga, 0,2–0,5 mm pikkused, helehallid, keha eesosas asuvate, natuke üle keha servade ulatuvate, nelja paari väga lühikeste, koonusjate, kahe küünisega lõppevate jalgadega. Poolkaarjad haukasmissuised on hästi arenenud. Neil on lülistumata pearindmik. Silinderja keha tagaosa on tihedalt kaetud triipudega, mis asetsevad keha telje suhtes risti.

Liigid 
Demodikoosi tekitajad erinevatel imetajate liikidel:

 Demodex aurati – hamstril
 Demodex brevis – inimesel
 Demodex bovis – veisel
 Demodex caballi – hobusel
 Demodex canis – koeral
 Demodex caprae – kodukitsel
 Demodex cati – kassil
 Demodex criceti – hamstril
 Demodex equi – hobusel
 Demodex folliculorum – inimesel
 Demodex gatoi – kassil
 Demodex injai – koeral
 Demodex ovis – lambal
 Demodex phylloides – seal
 Demodex tauri – veisel

Koera vagellest 
Koeral on kirjeldatud kahte liiki vagellesti, D. canis ja D. injai .
D. canis on osa koera normaalsest nahafaunast ja esineb vähesel arvul enamikul tervetel loomadel. Kutsikad saavad nakkuse otsese kontakti teel juba 2.–3. elupäeval emalt, loodete nakatumist vagellestaga emakasiseselt ei toimu (keisrilõike abil sündinud kutsikatelt, kes on emast kohe eraldatud, vagellesti leitud ei ole). Vagellesti ei ole leitud ka surnult sündinud kutsikatel.

Koera vagellest parasiteerib peamiselt karvafolliikulis, harvemini rasunäärmes. Lümfisõlmedest, sooleseinast, põrnast, maksast, neerust, põiest, kopsust, kilpnäärmest, verest, uriinist ja roojast on leitud enamasti surnud ja degenereerunud erinevas arenguastmes koera vagellesti.

Kassi vagellest 
Kassil esineb demodikoosi väga harva. Kassil parasiteerib kahte liiki demodikoositekitajaid (D. cati ja D. gatoi).
D. gatoi on keha tagaosaga on lühem ja tömbilt lõppev võrreldes D. catiga. D. gatoi parasiteerib naha epidermise kõige pindmises kihis (Stratum corneum)..
D. cati arvatakse olevat osa kassi normaalsest nahafaunast. D. cati parasiteerib erinevalt D. gatoi'st kassi karvafolliikulis.

Veise vagellest 
Veistel parasiteerib kahte liiki vagellesti D. bovis ja D. tauri. Veisel rasunäärmetes ja karvafolliikulites parasiteeriv D. bovis on 0,3–0,4 mm pikk. D. tauri esinemist veisel on kirjeldatud silmalaugude karvafolliikulites ja rasunäärmete juhades.

Sea vagellest 
Seal põhjustab demodikoosi Demodex phylloides. Täiskasvanud isased sea vagellestad on 0,24–0,27 mm ja emased 0,23–0,26 mm pikad. Arengutsükkel munast kuni suguküpse valmikuni kestab 2–4 nädalat.
Sead nakatuvad otsese kokkupuute kaudu.

Kitse vagellest 
Kitsel põhjustab demodikoosi kitse vagellest Demodex carpae. Sagedamini haigestuvad noored, tiined ja lakteerivad loomad. Nahamuutused esinevad sagedamini näo, kaela ja õla piirkonnas ning udaral. Tekkivad noodulid on kuni 4 cm läbimõõduga. Sarnaselt koeraga esineb kitsel sageli generaliseerunud demodikoosi.

Hamstri vagellest 
Kuldhamstril (Mesocricetus auratus) parasiteerib kahte liiki vagellesti: D criceti ja D aurati. D. criceti on lühikese kehaga, emasel keskmiselt 107 μm ja isasel 88,9 μm, millest keha tagaosa moodustab vastavalt 49,4 μm ja 41,8 μm. D. aurati on aga pikema kehaehitusega, emane on keskmiselt 190,2 μm ja isane 177,8 μm, millest tagakeha moodustab vastavalt 126,2 μm ja 121,3 μm.

Arenemistsükkel 
Vagellesta arenemistsükkel kestab üheksast päevast kuni nelja nädalani. Emaste vagellestade poolt karva folliikulisse ja rasunäärmetesse munetud värtnakujulistest munadest kooruvad välja arenemata suguelundite ja kolme paari kühmjate jalgadega vastsed.

Diagnoosimine 
Koertel on standardseks diagnoosimise meetodiks naha süvakaabete võtmine kahjustunud kollete ja normaalse naha piiril. Kaaped tuleks võtta karva kasvu suunas kuni kapillaarse veritsuse tekkeni. Enne kaabete võtmist ja selle ajal tuleb kahjustunud kohta hoida sõrmede vahele pigistatult. Saadud materjal segada alusklaasil väikese koguse mineraal- või immersioonõliga. Proove vaadata mikroskoobiga, kasutades 10x objektiivi.
Mõnelt patsiendilt, sh osadelt koeratõugudelt (vana inglise lambakoer, shar pei, šoti terjer) võib diagnoosi kinnituseks osutuda vajalikuks nahabiopsia võtmine.

D. gatoi leidmiseks soovitatakse võtta naha pindmisi kaapeid kohtadest, kust kass ei saa ennast lakkuda, näiteks kaela dorsaalosast ja küünarvarre lateraalpinnalt. D. cati leidmiseks tuleb võtta naha süvakaapeid.

Ravi

Vaata ka 
 Naha parasitoosid loomadel
 Naha parasitoosid inimesel

Viited 

Parasiidid
Ämblikulaadsed