Lõngused

Lõngused, ka motolõngused, olid 1950. aastate teisel poolel Eestis kujunenud noorte subkultuur, õieti valitsevate või ametlike ringkondade poolhalvustav tõlkenimetus nii Eesti kui välismaa rockerite kohta. Samad või analoogilised subkultuurid Lääne-Euroopas ja USA-s kandsid nimetusi rockerid, teddyboyd, Greasers (USA) või raggare (Skandinaavia). Eestikeelne tõlkenimetus lõngused pärineb Juhan Smuulilt. (Sõna rocker tähendab inglise keeles 'rappuja' või 'kõikuja', aga seda võib tõlkida ka kui 'lõnkuja' või 'lõngus'. Eesti lõngused ise nimetasid ennast rockeriteks.

Lõngused olid üks esimesi noorte subkultuuri ilminguid Nõukogude Eestis ning see põhjustas ühiskonnas hulgaliselt kriitikat ja diskussioone. Maailmasõdade vahelisel ajal olid Eestis eksisteerinud juba graadepoisid, shimmypoisid ja schickid. Lõngustele järgnev subkultuur oli hipid. 

Lõngustele oli iseloomulik eriline, lõnkuv kõnnak, kitsad püksid, batad (inglise keeles nancy boy shoes, stompers või creepers), metallesemete kasutamine, agressiivne käitumine ja kalduvus tavakodanikke šokeerida. Kasutati erilist venitatud kõnemaneeri ja slängi. ("Segens, krae, kuhu kursid?" - "Mul täna kärulükkamine.") jne. Muusikas eelistati rock'n'rolli.

Tähtsamad kogunemiskohad olid Tallinnas Viru tänava alguses ning Tartus Raekoja platsi ja Rüütli (tol ajal 21. juuni) tänava nurgal. 

Lõnguste subkultuuri on kirjeldanud oma jutustustes Teet Kallas ja poeesias Arvi Siig.

"Käes kirjud lehed, sügis käib nüüd laialtkui mees, kes
plankudelepeoafišše kleebib.
RändlindudenaViru nurgal aial
reas poisid, seljas plastikaadist keebid.

Ma neid ei tunne.Minu ajal, tollal,
siin kogunesid hoopis teised vennad.Siin käisid
Viru Hirmja Nõmme Krahv
ja Dollarning nähti hulkumas siin
vahelka mind ennast."

Arvi Siig

Viited 

 november 1997, Sulev Vedler, Viru Aabram olevat kahemeetrine ambaal, kes kogub tunni ajaga 500 poissi oma lipu alla!

Eesti NSV
Subkultuurid
Eesti ühiskond
Eesti kultuur