Garabogazi laht

Garabogazi laht (türkmeeni keeles Garabogazköl, 'musta loomasuu järv') on laht (laguun) Türkmenistanis Kaspia mere idaosas. Kaspia merega ühendab teda kitsas (kuni 200 m) väin. Tugeva aurumise tõttu on veetase lahes ja lahe rannajoon muutlikud. Mõnikord tõuseb Garabogazi lahe veetase Kaspia mere tasemeni, vahel on sellest madalamal. Merest voolab läbi väina lahte vett.

Pindala 18 400 km², keskmine sügavus 7 m. Soolsus kuni 34%. Suure soolsuse tõttu elu lahes peaaegu puudub.

Talvel kristalliseerub lahe kaldale mirabiliit. Laht on üks maailma suurimaid mirabiliidi allikaid. Seetõttu kutsutakse Garabogazi lahte ka valge kulla mereks. Alates 1920. aastatest korjatakse lahekaldalt mirabiliiti, alates 1930. aastatest tehakse seda masinatega. Esialgu koguti soola ainult kindlal hooajal, 1973. aastal valmis tänapäevane soolatootmisettevõte, mis võimaldab soola toota aasta ringi, olenemata vee looduslikust aurumisest.

Nõukogude ajal kahtlustati Garabogazi lahe suurt aurumist Kaspia mere veetaseme languse põhjustamises. Seetõttu valmis 1980 tamm, mis blokeeris täielikult lahte ja merd ühendava väina. 1984. aastaks oli laht täielikult ära kuivanud. Kaspia mere tase hakkaski tõusma, kuid tuul hakkas Garabogazi lahe põhjast soola välja kandma, mürgitades pinnast isegi mitmesaja kilomeetri kaugusel ja põhjustades inimestele tervisekahjustusi. Aastal 1992, pärast Nõukogude Liidu lagunemist, tamm lõhuti ja laht täideti taas veega.

Aasia lahed
Türkmenistani geograafia