Vikerkaarekeha

Vikerkaarekeha (tiibeti keeles Jalü või Jalus (`Ja` vikerkaar, `lus`keha), hiina keeles 虹光身 / 光蘊身) on keha, mis ei ole lihast ega luust, vaid koosneb puhtast valgusest/energiast.
Vikerkaarekeha on dzogchen õpetuse kõrgeim meisterlikkuse
tase, mis saavutatakse tavaliselt peale surma hetke 
bardos e. vaheolus viibides.
Vikerkaarekeha manifesteerumisega kaasneb tavaliselt 
mitmesuguste vikerkaarte ilmumine surnukeha läheduses,
kuuldakse ka ebamaist muusikat, tuntakse lõhnu.
Protsess võib lõpulejõudmiseni aega võtta mitu päeva ning selle käigus keha mõõtmed pidevalt vähenevad kuniks keha
üldse kaob, mõnikord jättes järgi küüned ja juuksed, mõnikord mitte.

Isikud, keda teatakse olevat saavutanud vikerkaarekeha
Shardza Tashi Gyaltsen (1935)
Shug-gseb rJe-btsun Cho-nyid bzang-mo (sündis 1852, saavutas vikerkaarekeha 1953. aastal)
Kenchen Tsewang Rigdzin - haihtus elusana 1958. aastal, kui Hiina sõjavägi teda vangistada püüdis
 Ayu Khandro (1953) 
 Nima Cultrim Rinpotše
 Khenpo A-chos (1998)

Viited

Välislingid 
Pilt vikerkaarekehast

Vadžrajaana