Fahrenheiti skaala

Fahrenheiti skaala on temperatuuriskaala, mille võttis 1714. aastal kasutusele Saksa füüsik Daniel Gabriel Fahrenheit. 

Fahrenheiti skaala püsipunktideks on vee keemispunkt temperatuuril +212 °F ja jää sulamispunkt temperatuuril  +32 °F.  Fahrenheiti kraad võrdub  nende temperatuuride vahest normaalrõhul. Fahrenheiti kraadi tähis on °F.

Fahrenheit valis oma skaala nullpunktiks (0 °F) lume ja ammooniumkloriidi (salmiaagi) segu sulamistemperatuuri, millele Celsiuse skaalal vastab –17,77… °C. Kraadide arvuks püsipunktide vahemikus valis Fahrenheit 180 selle mõttega, et inimese kehatemperatuur jääb siis 100 °F lähedale. 

Fahrenheiti skaala on rahvusvahelise temperatuuriskaalaga seotud järgmiselt:
Celsiuse kraadid  Fahrenheiti kaudu: °C = (°F − 32) / 1,8; näiteks temperatuurile 100 °F vastab (100 – 32) / 1,8 ≈ 37,8 °C
Fahrenheiti kraadid Celsiuse kaudu: °F = °C × 1,8 + 32; näiteks temperatuurile 25 °C vastab 25 × 1,8 + 32 = 77 °F

Absoluutne nulltemperatuur on Fahrenheiti skaalal –459,67 °F.

Fahrenheiti termomeeter oli esimene praktilisse kasutusse võetud temperatuurimõõteriist. Fahrenheiti termomeetrid on seniajani kasutusel Ameerika Ühendriikides ja veel mõnes riigis. Kõikjal mujal maailmas on tänapäeval üldlevinud Celsiuse skaala.

Vaata ka 
Celsiuse skaala
Kelvini skaala

Skaalad
Termodünaamika