Koerliblikas

Koerliblikas ehk väike-koerliblikas (ka väike koerliblikas; Aglais urticae, sünonüümid Vanessa urticae, Nymphalis urticae) on koerlibliklaste sugukonda koerliblika perekonda kuuluv liblikas.

Koerliblikas on üks tavalisimaid Eesti päevaliblikaid. Ta lendab varakevadest saati, ühe esimese kevadliblikana, kuna talvitub valmikuna. Ta lendab peaaegu kogu suve jooksul ja võib suve jooksul moodustada kolm põlvkonda. Röövik toitub kõrvenõgestel ja raudnõgestel.

Levik
Koerliblikas elab suuremas osas Euraasias. Põhja pool ei ela ta üksnes kõikjal Kaug-Põhjas, kuigi ta elab nii Kamtšatkal, Magadani oblastis kui Jakuutias. Lõuna poole ulatub levila Saudi Araabia, Pakistani, Himaalaja ja Põhja-Vietnamini. 

Elab ka Briti saartel ja Jaapanis. 

Alpides tõuseb ta 3 km, aga Himaalajas 5 km kõrgusele merepinnast.

Nomenklatuur

Eesti keeles nimetatakse seda liiki tavaliselt koerliblikaks. Et eristada teda sama perekonna teistest liikidest, nimetatakse teda ka väike-koerliblikaks või väikeseks koerliblikaks. Suur-koerliblikas, kellest väike-koerliblikat varem eristati, on nüüd paigutatud pajuliblika perekonda ja kannab teist nime (kollatähn-pajuliblikas).

Liigiepiteet urticae tähendab ladina keeles 'nõgese' ning viitab koerliblika rööviku toidutaimele.

Süstemaatika

Koerliblikas paigutatakse koerliblika perekonda  (Aglais urticae), pajuliblika (Nymphalis) perekonda või perekonda Vanessa.

Koerliblikal on kirjeldatud hulk alamliike:
Aglais urticae urticae
Aglais urticae baikalensis
Aglais urticae chinensis
Aglais urticae kansuensis
Aglais urticae obtusa
Aglais urticae polaris
Aglais urticae turcica.

Mitut liiki on vahel käsitletud ka koerliblika alamliikidena:
Aglais connexa või Aglais urticae connexa
Aglais ichnusa või Aglais urticae ichnusa
Aglais ladakensis või Aglais urticae ladakensis
Aglais nixa või Aglais urticae nixa.

Valmik

Välimus
Koerliblika valmiku tiibade siruulatus on kuni 40...50 mm, teistel andmetel 50...60 mm.

Tiibade ülapooltel on oranž (punaruske) põhivärvus. Kinnituskoha lähedalt on tiib (eriti tagatiib) tumepruun. Esitiibade esiserval on mustadest, kollastest ja valgetest tähnidest muster. Mõlema tiivapaari välisserv on tumepruun; selle kõrval on sinisetähniline must rant. Kummalgi esitiival on kaks väiksemat ja üks suur must täpp. Kummalgi tagatiival on ainult üks must täpp, mille taga on tumepruun basaalosa. 

Kesk- ja kõrgmäestikus on koerliblikad suuremad ja heledamad, Põhja-Euroopas kipuvad nad olema väiksemad ja tumedamad. Isased ja emased välimuselt ei erine.

Tiibade alakülg on silmatorkamatu, pruunikas. Seda külge näitavad nad siis, kui pikemat aega koha peal istuvad, samuti talvitumisel. Seevastu ohu korral avavad nad kiiresti tiivad, näidates oma tiibade eredat ülapoolt. See võib noori ja elukogemusteta linde ära ehmatada.

Talvitumine
Koerliblikas talvitub valmikuna. Talvituda võib ta ka inimtekkelistes paikades: koobastes, keldrites ja pööningutel.

Röövik

Välimus
Koerliblika röövikud kasvavad umbes 30 mm pikkuseks, teistel andmetel kuni 22 mm pikkuseks. 

Nad on mustad, peente valgete laikudega ja kahe katkendliku külgjoonega. Külgjoonte all on keha purpurpruun ja mõnikord on kollaste külgjoonte vahel punakaspruun joonis. Seljal ja külgedel on mustad või kollakad ogad. Pea on must

Toitumine
Röövik toitub Eestis nõgestest, aga välismaal ka kanepist, harvem humalast.

Eluviis
Noored röövikud kooruvad ja elavad karjakaupa koos, isegi külg külje kõrval, vanad röövikud elavad üksikutena.

Nukkumine ja nukustaadium
Nukkumiseks otsib röövik varjatud koha, mis sageli on selsamal toidutaimel. 

Nukk ripub, pea alaspidi. Nukustaadium kestab pool kuud. Mõnel määral on nukk liikumisvõimeline.

Viited

Välislingid

Märkused 
Artikli kirjutamisel on kasutatud saksa Vikipeedia artiklit seisuga 6. juuni 2008 ja vene Vikipeedia artiklit seisuga 9. august 2011.

Koerlibliklased
Eesti liblikalised