Levodopa

Levodopa ehk L-DOPA on aminohappe 3,4-dihüdroksüfenüülalaniini vasakukäeline vorm (L-3,4-dihüdroksüfenüülalaniin). 
 
See on valkude koosseisu mittekuuluv α-aminohape, mis moodustub inimese organismis ensüüm türosiinhüdroksülaasi abil türosiinist: aromaatsesse jääki tuuakse veel üks hüdroksüülrühm.

Looduslikud allikad

Levodopa on looduslikult esinev aminohape. Tema ülesanne taimedes pole päris selge, katsete põhjal seostatakse teda taimedes leiduva ensüümiga polyphenol oxidase (EC 1.14.18.1.) (immuunvastusega), nii näiteks on nakatunud banaani lehtede L-DOPA sisaldus tunduvalt suurem.
  
Levodopat leidub looduslikult osades taimedes ja nende seemnetes (erinevates taimeosades erineval hulgal) ja mikroorganismides:
Alysicaprus rugosus
purpur-sämplehik Bauhinia purpurea 
Bauhinia racemosa
saabelkanavaalia Canavalia ensiformis (seeme: saabeluba)
mõõkkanavaalia Canavalia gladiata (seeme: mõõkuba)
Cassia floribunda
Cassia hirsuta
kokobolo dalbergia Dalbergia retusa
Glycine wightii
hulgalehine lupiin (hulgalehine hundiuba) Lupinus polyphyllus  	
Mucuna andreana
Mucuna aterrima
Mucuna birdwoodiana
Mucuna holtonii
Mucuna cochinchinensis
Mucuna gigantea
Mucuna monosperma
Mucuna deeringiana
Mucuna mutisiana
bengali rasvauba Mucuna pruriens
Mucuna sloanei
kõrvetav rasvauba Mucuna urens  
Mucuna utilis
terav paloverde Parkinsonia aculeata
Phanera vahlii
Pileostigma malabarica
Prosophis chilensis
Teramnus labialis
põlduba Vicia faba
muti-hiirehernes Vicia narbonensis
Vigna aconitifolia
harilik vigna (harilik lehmahernes), Vigna unguiculata (L.) Walp. (seeme: silmuba)
Vigna vexillata jt.

Kasutamine toidulisandina 

Levodopat kasutatakse tööstuslike preparaatidena toidulisandites, mille allikateks on bengali rasvaoad ja põldoad.

Kliiniline kasutamine

Farmakoloogised omadused
 
Levodopa on bioloogiliselt tähtsate ainete, nagu dopamiini, noradrenaliini, adrenaliini ja melaniini valmistamise lähteaine ja vahesaadus. Et ta, väikse molekulina, suudab läbida hematoentsefaalse barjääri, on tal mitmeid rakendusvaldkondi. Teda manustatakse näiteks parkinsonismi ravis koos ühega kahest dekarboksülaasi inhibiitorist (karbidopa või benserasiid). Viimane takistab levodopa enneaegset lagunemist dopamiiniks. Suukaudselt manustatud levodopast ligi 99% metaboliseeritakse ensümaatiliselt maksa ja teiste rakkude poolt ja ligi 1% läbib vere-aju barjääri. Pärast hematoentsefaalse barjääri läbimist muutub levodopa dopamiiniks, mis avaldabki soovitud farmakoloogilist toimet. Seega toimib levodopa eelravimina. Et levodopa kutsub Parkinsoni tõve haigetel pikaajalisel tarvitamisel esile kõrvaltoimeid, püütakse tänapäeval eriti nooremate patsientide puhul levodopa manustamist edasi lükata ning kasutada ravis dopamiini agonisti.

Levodopat kasutatakse sageli ka rahutute jalgade sündroomi ravis.

Levodopat kasutatakse parkinsonismi, nii idiopaatilise, postentsefaliitilise kui ka sümptomaatilise parkinsonismi ravis.

Mängufilmis "Awakenings" (1990) näidatakse ühele Oliver Sacksi raamatule tuginedes levodopa lühiajalist raviefekti letargilise entsefaliidi korral.

Parkinsonismiravimina

Levodopa tõi arstimina turule 1973 Hoffmann-La Roche Madopari nime all (ravimi tootenimi).

Dopamiini eelastet levodopat toodetakse ka retseptiravimitena, mille geneerilise nimetus on levodopa.

Eestis kehtivas ravimite klassifikatsioonis on levodopat sisaldavad ravimid klassifitseeritud anatoomilise tasandi N-närvisüsteem alarühma kui dopaminergiline aine (N04B) dopa ja selle derivaadid.

ATC-koodidega:
N04BA01 levodopa 
N04BA03 levodopa + karbidopa + entakapoon
N04BA80 levodopa + benserasiid
N04BA81 levodopa + karbidopa.	

Loomadele manustatav levodopa liigitatakse veterinaarravimitena ATCvet-kood- QN04BA01.

Geneerilise ravimi kõrvaltoimed

Levodopat sisaldavate ravimite toimemehhanismid pole käesoleval ajal päris selged kuna kindlat neuroprotektiivset toimet pole praeguseks tõestatud. Nii näiteks suureneb pärast levodopa manustamist nii katseloomadel kui ka inimestel uriini dopamiinisisaldus ja laborirottidel dopamiini kontsentratsioon südames ja ajutüves. Inimestel võib pärast levodopa kasutamist suureneda seerumi kasvuhormooni (GH) sisaldus.

Samuti pole selged kõrvaltoimete tekkimise täpsed mehhanismid, näiteks levodopa pikemajalise tarvitamise järel (1–2 aasta, mõne allika järgi 4–6 aasta jooksul) tekkinud düskineesia (sundliigutused) (levodopa indutseeritud düskineesia LID).

Medikamendi turuloleku jooksul (olenevalt ravimi tootenimest ja ravimi koostisest) on patsiendid teatanud mitmesugustest kõrvaltoimetest:
vere- ja lümfisüsteemi häired;
ainevahetus- ja toitumishäired;
psühhiaatrilised häired;
närvisüsteemi häired;
südame häired;
vaskulaarsed häired;
seedetrakti häired;
naha ja nahaaluskoe kahjustused.

Levinumad kõrvaltoimed on toimelõputaju, on-off-fluktuatsioonid, düskineesiad ja düstooniad. Levodopa pikemajalisel kasutamisel võivad tekkida ka mitte-motoorsed häired nagu depressioon, hirm, ärevus, väsimus, nõrkustunne, ärrituvus, hallutsinatsioonid, higistamishood, urineerimis- ja pärasoolehäired jm.

Levodopa liigitatakse nende ravimite hulka mille kasutamise järsk katkestamine ei ole ohutu – levodopa ravimite tarvitamise lõpetamine võib põhjustada maliigset neuroleptilist sündroomi.

Koostoime manustatud vitamiinipreparaatidega

Andmed levodopa koostoime kohta B6-vitamiini preparaatidega on varieeruvad. Mõne allika järgi väheneb B6-vitamiini toimel manustatud levodopa toime,teiste allikate järgi vajab levodopa soovitud toime saavutamiseks nimetatud vitamiini kofaktorina.

Bioloogiline tähtsus inimesele

Levodopa puudumine toob kaasa albinismi. Levodopa puudumist seostatakse inimestel ka parkinsonismiga.

Bioloogiline tähtsus rannakarpidele
Rannakarpidel kuulub see aine ühe põhikoostisosana liimainesse, millega nad kleepuvad kõvale pinnale. Levodopa suurendab valguahela koosseisus olles oma hüdroksüülrühmadega hüdrofiilsust. Nõnda omandab merevette eritatav liimaine parema adhesioonivõime aluse pinnale.

Ajaloolist
Dopa eraldas Fritz Hoffmanni aias kasvavatest põldubadest
esmakordselt 1913. aastal Hoffmann-La Roche's töötav biokeemik Marcus Guggenheim.
 
Aastal 1937 eraldati levodopa bengali rasvaubadest (Mucuna pruriens).

2001. aastal sai William Standish Knowles, kes töötas tol ajal Monsantos, Nobeli keemiaauhinna L-DOPA tööndusliku sünteesimise eest.

Vaata ka
levodopa psühhoos
levodopa sõltuvus

Viited

Välislingid 
Levodopa, Veebiversioon (vaadatud 15.03.2014) (inglise keeles)

Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit :en:L-DOPA seisuga 15.03.2014.

Aminohapped
Psühhofarmakoloogia
Ravimid