Eerik Inari

Eerik Alfred Leopold Inari (kuni 1937 Erik Alfred Leopold Pipenberg, 20. aprill (vkj)/ 2. mai 1897 Tartu – 31. detsember 1998 Bad Godesberg, Bonn) oli eesti geograaf.

Hariduskäik
Ta lõpetas 1917. aastal Tallinna Nikolai I Gümnaasiumi, 1931. aastal Tartu Ülikooli ja kaitses 1932. aastal samas magistriväitekirja. Ta oli korporatsiooni Fraternitas Normannia liige.

Ta sai 1944. aastal Berliini Ülikoolis dr. phil. nat. kraadi.

Töö- ja teaduskäik
Töötas aastatel 1925–1930 Tartu Ülikooli geograafia kabineti abijõuna ja 1932–1939 samas vanemassistendina. 

1939. aastal läks sakslaste ümberasumise käigus Saksamaale ja vabastati Vabariigi Valitsuse otsusega 30. novembrist 1939 Eesti kodakondsusest.

Ta oli aastatel 1940–1943 Poseni Ülikooli õppejõud, 1946. aastast Balti Ülikooli geograafialektor ja aastatel 1947–1949 professori kohusetäitja. Aastatel 1952–1958 oli ta Briti Reini Armee teenistuses. 

1960. aastal läks pensionile. Ta oli 1961. aastal üks Balti Instituudi asutajaid ja oli kuni 1970. aastani selle teadussekretär. Saksamaal elas ta peamiselt Bonnis. 

Töid inimgeograafia alalt. Tema peamised uurimisteemad Eestis olid linnageograafia (nt Pärnu, Kuressaare ja Petseri) ja geomorfoloogia (Mustoja mõhnastik ja Pihkva järve lääneranniku ja saarte loodus).

Viited

Välislingid
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
TLÜAR väliseesti isikud

Eesti geograafid
Gustav Adolfi Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna vilistlased
Korporatsioon Fraternitas Normannia liikmedBalti Ülikooli professorid
Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis liikmed
Eesti üle 100-aastased
Eestlased Saksamaal
Sündinud 1897
Surnud 1998