Rooma provintsid

Rooma provintsid (ladina provincia) olid Rooma riigi haldusüksused väljaspool Itaalia emamaad. Provintside arv kasvas osalt uute alade vallutamise, osalt olemasolevate provintside väiksemaks jagamise tõttu.

Itaalias olid enamus linnu ja kogukondi Rooma liitlaste staatuses, väljapoole Itaaliat vallutatud maad võtsid roomlased oma vahetu võimu alla, muutes need provintsideks (provincia). Esimene provints oli Sitsiilia, millele ajaliselt järgnesid Sardiinia ja Korsika. Esimese provintsi, Sitsiilia, vallutas Rooma pärast Esimest Puunia sõda (241 eKr).

Provintside maa kuulutati Rooma riigi omandiks ja elanikud sunniti maksma andamit (tributum). Senati määras provintsi asehalduri, kes oli provintsis Rooma vägede ülemjuhataja ning kõrgem kohtunik ja vastutas nii avaliku korra kui ka maksude kogumise eest. 3. sajandini eKr toimisid asehalduritena spetsiaalselt selleks ametisse nimetatud preetorid, 2. sajandist eKr määrati asehalduriks senaatoreid, kes polnud sel ajal kõrgematesse ametitesse valitud. Magistraatide funktsioone täitvad asehaldurid ehk promagistraadid (prokonsulid ja propreetorid) omasid provintsi piires magistraadi võimu.

Vabariigiaegsed provintsid

 Sitsiilia (Sicilia, 241 eKr). Keskus Siracusa
 Korsika ja Sardiinia (Rooma provints) (Corsica et Sardinia, 231 eKr). Keskus Cagliari
 Hispaania (Hispania Citerior ja Hispania Ulterior, 197 eKr)
 Illüüria (Rooma provints) (Illyricum, 167 eKr)
 Makedoonia-Ahhaia (Macedonia–Achaea, 146 eKr). Keskus Thessaloníki
 Aafrika (Africa, 146 ekr). Keskused 	Zama Regia, siis Kartaago
 Aasia (Asia, 129 eKr). Keskus Epeiros
 Taga-Gallia (Gallia Transalpina, hilisem Gallia Narbonensis, 120 eKr). Keskus Narbo Martius
 Ees-Gallia (Gallia Cisalpina, 81 eKr)
 Bitüünia ja Pontus (Rooma provints) (Bithynia, 74 eKr). Keskus Nikomeedia
 Kürenaika ja Kreeta (Rooma provints) (Cyrenaica et Creta, 74 eKr). Keskus Gortyn
 Kiliikia ja Küpros (Cilicia et Cyprus, 64 eKr). Keskus Tarsus
 Süüria (Rooma provints) (Syria, 64 eKr)
 Egiptus (Rooma provints) (Aegyptus, 30 eKr). Keskus Aleksandria
 Möösia (Moesia, 29 eKr)

Keisririigiaegsed provintsid

 Ahhaia, eraldatuna Makedooniast (27 eKr). Keskus Korintos
 Hispania Tarraconensis (endine Hispania Citerior) (27 eKr). Keskus Tarraco
 Galaatia (Galazia) (25 eKr). Keskus Ancyra, Angora
Gallia (22 eKr), jagati peale Gallia sõdasid: Gallia Aquitania lõunas, keskus Mediolanum Santonum; Gallia Lugdunensis keskel, keskus 	Lugdunum; Gallia Belgica põhjas, keskus 	Durocortorum.
Reetia (15 eKr). Keskus 	Augusta Vindelicorum
Alpes Maritimae (14 eKr). Keskused Cemenelum (Cimiez), siis Ebrodunum
Hispania Ulterior jagati Hispania Baetica, keskus Córdoba ja Lusitaaniaks, keskus Emerita Augusta (u 13 eKr)
Germania Magna (12 eKr), kaotati pärast 9. aastat Teutoburgi lahingu järel
Juudamaa (6. aastal). Keskus Caesarea Maritima
Kapadookia (17. aasta). Keskus Caesarea
Illyricum (Illüüria) jagati Illyricum Superior (Dalmaatsia, keskus Salona) ja Illyricum Inferior (Pannoonia) (u 20–50)
Mauretania Tingitana, keskus 	Caesarea ja Mauretania Caesariensis, keskus Tingis (40)
Noricum (u 40). Keskus Claudium Virunum
Britannia (Britannia, Britanniae) (43). Keskused Camulodunum ja Londinium
Lüükia ja Pamfüülia (43). Keskus Attalia
Traakia (Thracia) (46). Keskused 	Heraclea Perinthus ja Philippopolis
Alpes Poeninae (u 47). Keskus 	Darantasia/Octodurum
Alpes Cottiae (63). Keskus 	Segusio
Epirus (67)
Armeenia kuningriigi liitmine Süüriaga (72)
Germania Superior, keskus Mogontiacum ja Germania Inferior, keskus Colonia Claudia Ara Agrippinensium (u 84)
Möösia jagati Moesia Superior ja Moesia Inferioriks (85)
Arabia Petraea (105). Keskused Petra ja Bostra
Daakia (Dacia) (107), jagati ajavahemikul 118–158, Dacia Superioriks ja Dacia Inferioriks
Pannoonia, jagatud Pannonia Superioriks, keskus 	Carnuntum ja Pannonia Inferioriks, keskus 	Aquincum ja Sirmium (107)
Armeenia, keskus 	Artaxata, Assüüria ja Mesopotaamia, keskused Amida / Dara / Nisibis (u 115)–118