Islandi keel

Islandi keel (íslenska; kuni 1973. aastani kirjutati íslenzka) on põhjagermaani keel, mida kõneldakse Islandil. 

Selle lähim sugulaskeel on fääri keel. Mingil määral saavad islandi keelest aru ka skandinaavia keelte (norra keel, rootsi keel, taani keel) kõnelejad. 

Alates 13. sajandist on islandi kirjakeel muutunud üsna vähe. Seetõttu saavad tänapäeva islandi keele kõnelejad siiani enam-vähem aru kaheksa sajandit tagasi kirja pandud saagade ja Eddade algtekstist. Enamik islandlasi loeb saagasid siiski tänapäeva kirjaviisis ning märkuste abiga.

Vana keelekuju nimetatakse vanaislandi keeleks, sageli ka vanapõhja keeleks, kuigi vanaislandi keel oli vaid üks selle murretest.

Islandi tähestikus on kaks vana tähemärki, mis puuduvad teistest ladinakirjalistes tähestikest: þ (þorn) ja ð (edh), mida hääldatakse nagu inglise täheühendit th vastavalt nagu sõnades thin (helitu häälik) ja this (heliline häälik).

Islandi tähestik
Islandi tähestikus on 32 tähte

<p>
<font size="3" face="Helvetica">

 Aa Áá Bb Dd Ðð Ee Éé Ff Gg Hh Ii Íí Jj Kk Ll Mm Nn Oo Óó Pp Rr Ss Tt Uu Úú Vv Xx Yy Ýý Þþ Ææ Öö 
<p></font>
</p>

Tähed c (se), q (ku) ja w (tvöfalt vaff) ei ole islandi keelele omased, neid leidub vaid võõrsõnades. Täht z (zeta) islandi keelepildis enam ei esine. Selle koha on täielikult hõivanud s' (es). 

Keele puhtuse hoidmist peavad islandlased väga tähtsaks. Uute mõistete tähistamiseks leiutatakse omasõnad.

Islandi keelel ei ole erilisi murdeerinevusi.

Morfoloogia

Islandi keele morfoloogia sarnaneb grammatiliste kategooriate poolest teiste germaani keelte morfoloogiaga, kuid on oma arhailisuse tõttu tunduvalt keerukam.  

Nimisõnadel on kääne, arv ja sugu. Omadussõnadel on kääne, arv, sugu ja võrdlusaste ning neil on nõrk käänamine ja tugev käänamine. Islandi keeles on ainult määrav artikkel, mis võib olla eraldi sõna või nimisõna osa (nagu teisteski põhjagermaani keeltes).   

Tegusõnal on aeg, kõneviis, isik, arv ja tegumood. Tegumoed on aktiiv, passiiv ja mediaal (viimase olemasolu on vaidlusalune, sest selles tegumoes olevaid tegusõnu võib vaadelda ka leksikaalse rühmana). Lihtaegu on ainult kaks: olevik ja tulevik, kuid on ka liitajad, millest mõningaid võib osalt vaadelda aspektidena.  

Nimisõna morfoloogia

Islandi keele nimisõnad jagatakse kolmeks sooks: meessoost, naissoost ja kesksoost nimisõnadeks. Sooerinevused ilmnevad ka mitmuses. Käänamine oleneb soost, kuid ka ühest soost nimisõnad jagunevad mitmeks käändkonnaks. 

Nimisõna paradigmas on neli käänet: nimetav, omastav, daativ ja sihitav. Need moodustatakse käändelõpu lisamise teel sõnatüvele. Mitmuses on olenemata soost daativi käändelõpp -um ja omastava käändelõpp -a. 

Meessoo 1. tugeva käändkonna näiteks olgu sõna hestur'' 'hobune': 

Tabeli vasakul poolel on sõna käänamine ilma artiklita, paremal poolel määrava artikliga. Umbmäärast artiklit islandi keeles ei ole.

Sarnaselt käändub i-tüveline meessoost nimisõna gestur 'külaline':

Vaata ka
Kõrg-islandi keel
Islandi kirjandus

Välislingid 

Islandi nimede kirjutus ja hääldus EKI teatmikus