PT-76

PT-76 (vene keeles ПТ-76, плавающий танк 'ujuvtank') oli Nõukogude Liidus toodetud amfiibtank.

Number 76 tähendab tanki relvaks olevat 76,2 mm kahurit.

Lihtsuse ja odavuse tõttu oli PT-76 populaarne ka Nõukogude Liidu liitlaste seas Ida-Euroopas ja Aasias. Selle platvormil põhineb veel mitu soomukit.

Ajalugu

Teises maailmasõjas kasutas Punaarmee mitut tüüpi ujuvaid kergetanke (T-40, T-60, T-70 ja T-80), lisaks lendliisi eest saadud kergetanke. Sõja lõpus oli Nõukogude Liidul 8800 kergetanki.

Esimene pärast sõda valmistatud kergetank oli K-90. See kaalus 10 tonni ja oli ehitatud suurtükiveduk M-2 veermikule. 140-hobujõuline karburaatormootor GAZ-201 paiknes masina esiosas. Tanki maksimaalne kiirus oli 43 km/h. Soomus oli õhuke, ulatudes kõigest 15 millimeetrini. Pearelv oli 76 mm kahur LB-70G. Vees liikus tank sõukruvide abil. Tanki peakonstruktor oli A. Kravtsov. Tootmisse see tank ei läinud.

PT-76 eelkäija oli Objekt 740, mille kallal töötati Tšeljabinski Kirovi tehase konstrueerimisbüroos Nikolai Šašmurini juhtimisel. Aastast 1951 algasid tööd PT-76 kallal. Projekti kiitis heaks Nõukogude sõjavägi 1952. aastal. Seeriatootmine algas 1953. aastal Stalingradi traktoritehases (praeguses Volgogradi traktoritehases) ja võeti relvastusse 1954. aastal.

Hilisemad katse-ujuvtankid
1960. aastate alguses valmistati täiesti uue konstruktsiooniga kergetank Objekt 906. Tanki kere oli 30 mm paksusest alumiiniumist, torn 15 mm paksusest terasest. Mootor oli 300-hobujõuline diiselmootor D-6-300M, tanki maksimaalne kiirus oli 75 km/h. Pearelv oli 85 mm kahur D-58 koos 15 mürsku mahutava laaduriga. Neid tanke tähistati ka nimega PT-85. Lisaks projekteeriti üks 90 mm kahuriga versioon PT-90, kuid seda ei ehitatud valmis. Kuigi PT-85 oli tehniliste andmete poolest PT-76-st üle, ei läinud see siiski tootmisse.

1975. aastal ehitati Volgogradi traktoritehases ja Kuragini tehases M3 (masina- või mehaanikatehas) veel kaks katsetanki. Mõlemad olid relvastatud 100 mm kahuriga 2A48 ja 400-hobujõulise diiselmootoriga. Tankide tippkiirus oli 70 km/h. Kuragini tehase tanki peakonstruktor oli A. Blagonrarov ja selle tähis oli Objekt 685. Kere oli valmistatud terasest, torn titaanisulamist, masin kaalus 16,5 tonni.

Volgogradi tehase tanki nimi oli Objekt 934. See üleni alumiiniumsulamist masin kaalus 17,5 tonni. Kumbki tank ei läinud tootmisse.

Kirjeldus

PT-76 kere meenutab paati ja on küllalt lame, tema torn on kausjas. Tankiroomikul on kuus maanteeratast, tugirattad puuduvad. Tankil on 240-hobujõuline kuuesilindriline neljataktiline kompressorita diislikütusel töötav reasmootor V-6 (V-6G, V-6P ja V-6B), mis võimaldab sõita maal kuni 44 km/h ja vees kuni 10 km/h. Samal ajal toodetud kesktank T-54 sõitis maal kuni 50 km/h. PT-76 käiguvaru on maal kuni 260 km, vees kuni 100 km.

Meeskond koosneb kolmest liikmest: juht on ees keskel, komandör (täidab ka sihturi ülesandeid) ja laadija on tornis. Komandör on kahurist vasakul ja laadija paremal. Torni peal on komandörile ja laadijale mõeldud topeltluuk. Juhi istme all on varuluuk hädaolukorras kasutamiseks.

Relvastus

PT-76 põhirelv oli algselt 76,2 mm vintrauaga kahur D-56T, mis põhines Teise maailmasõja ajal T-34-l ja KV-1-l kasutatud sama kaliibriga kahuril. Kuna selle kahuri peamine puudus oli stabilisatsiooni puudumine, siis asendati see varsti stabiliseeritud variandiga D-56TM. Alates 1959 hakati seda modifitseerima ja mudeli uueks nimeks sai D-56TS.

Kahuri kõrval asub 7,62 mm kuulipilduja SGMT. Mõnele masinale on paigaldatud 12,7 mm õhutõrjekuulipilduja.

Kahuri laskekiirus on 6–8 lasku minutis. Laskemoon on 40 mürsku, millest 24 on kildmürsud, 4 alakaliibrilised soomustläbistavad trasseermürsud, 4 soomustläbistavad trasseermürsud ja 8 kumulatiivlaenguga mürsud. Maksimaalne laskeulatus on 4 km. Soomustläbistavad mürsud suudavad 2 km pealt läbistada kuni 60° nurga all 60 mm paksuse soomuse. Modifitseeritud kahuritega suudetakse samadel tingimustel läbistada kuni 75 mm paksuse soomuse.

Nagu enamikul Nõukogude tankidel, on ka PT-76 kahurit võimalik suhteliselt vähe allapoole suunata, mis on selle kahuri peamine puudus.

Kaitse
PT-76 soomus on valmistatud külmvaltsitud terasest. Kerel on see kuni 13 mm ja tornil kuni 15 mm paks. Selline soomus kaitseb tavalise käsitulirelva, kuid mitte raskekuulipilduja tule eest. Erinevalt enamikust selle aja Nõukogude tankidest puudub PT-76-l massihävitusrelvade-vastane kaitse.

Liikumine vees

Tank liigub vees veepaiskurite abil. Liikuda saab nii edas- kui ka tagurpidi. Ka pööramine käib veepaiskurite abil. Vees sõites tõstetakse üles lainemurdja, mis muidu on klapitud nina peale maha. Lainemurdja ülestõstmine ja kahe elektrilise pilsipumba töölepanek on ainsad vajalikud tegevused enne vettesõitmist.

Lisaks pilsipumpadele on hädaolukordadeks olemas veel käsipumbad. Tänu pumpadele suudab tank jääda vee peale ka siis, kui on saanud tabamuse või lekib mõnel muul põhjusel.

Tehnilised andmed 

Kõigil neil tankidel oli üks 7,62 mm kaliibriga kuulipilduja. Kõigil oli kahuri laskemoonavaru 40 mürsku ja kõigil oli meeskonnas 3 liiget.

Märkused: *; **

Kasutamine

PT-76-t kasutati Nõukogude Liidus ja Varssavi Lepingu Organisatsiooni maades standardse luuretankina, veetakistuste ületamiseks ja merejalaväe dessandi toetusmasinana. Tänapäeva Vene sõjaväes on PT-76 rolli üle võtnud BMP-1, mille põhiline puudus on suurekaliibrilise pearelva puudumine. Praeguseks on PT-76 kasutusel vaid vähestes Vene sõjaväe üksustes, kuid see on laialt levinud arengumaade sõjavägedes.

Vietnami sõda
Vietnami sõjas kasutas Põhja-Vietnami sõjavägi tanke T-54, T-55, Tüüp 59, Tüüp 63 ja PT-76.

Põhja-Vietnami soomusväe esimene õnnestumine oli Lang Vei lahing 6.–7. veebruaril 1968. Põhja-Vietnami 202. soomusrügemendi 13 PT-76 juhtisid rünnakut USA erivägede laagri vastu, kus paiknesid 24 rohelist baretti ja 500 maakaitseväelast. Kaitsjad kasutasid tankitõrjerelvi M72 LAW ja kutsusid lähedal asunud Khe Sanhi baasist abi. Khe Sanh oli samuti piiramisrõngas ega saanud aidata. Viimased ellujääjad Lang Veis murdsid piiramisrõngast välja ja evakueeriti kopteritel.

Esimene tank-tanki vastu lahing toimus 1968. aasta keskel, kui USA luurelennuk märkas Ben Hai jões demilitariseeritud tsoonis PT-76-t, mida selle meeskond pesi. Lennujuht edastas andmed lähedal paiknenud 3. merejalaväe soomuspataljoni allüksusele, mis oli relvastatud M48 Paton tankidega. Lennukit kasutati tulejuhtimiseks ja üksus tulistas PT-76 pihta kolm lasku, tabades kolmandaga. Tankimeeskond jättis oma sõiduki maha. Mõne aja pärast lendasid mahajäetud tankist üle mõned F-4 Phantom lennukid, kes seda samuti märkasid. Laskemoona kokku hoidmata pommitati tank puruks.

Ben Heti lahing

3. märtsi 1969 öösel ründas Põhja-Vietnami sõjavägi USA erivägede 202. soomusrügementi Ben Heti laagris, et hävitada sealsed suurtükid. Üks PT-76 sõitis miinile, hoiatades sellega laagrit. Lisaks süütas plahvatus mitu PT-76 põlema. Lahinguvälja valgustati rakettidega. Üks PT-76 suutis kahuri välgatuste järgi sihtides tabada üht M48 Patton tanki otse torni pihta, tappes kaks meeskonnaliiget ja haavates veel kaht. Üks Patton suutis sama tehnikat kasutades hävitada teise lasuga ühe PT-76. Hommikul oli lahinguväljal kahe PT-76 ja ühe BTR-50 vrakk. Eemalt leiti veel mõned mahajäetud masinad.

TOW-rakett esmakordselt lahingus
24. aprillil 1972 saabus Vietnamisse rühm kahe helikopteriga UH-1B, millele olid eksperimentaalselt kinnitatud tankitõrjeraketid XM26 TOW. Meeskonda saatsid tehnikud ettevõtetest Bell Helicopter ja Hughes Aircraft Corporation. Üksus nimi oli 1st Combat Aerial TOW Team ja see paigutati Tây Nguyêni, et seal sooritada relvakatsetusi. Alates 2. maist otsiti iga päev vaenlase soomusmasinaid. 9. mail ründasid Põhja-Vietnami soomusüksused Ben Heti laagrit. TOW-üksus hävitas 3 PT-76 ja lõi rünnaku tagasi.

26. mail üritas Põhja-Vietnami sõjavägi Kontumi linna tagasi vallutada. TOW-dega varustatud helikopterid toodi kohale esimestena. Põhja-Vietnami tankid liikusid peaaegu takistamatult läbi linna. Konventsionaalne õhurünnak oli liiga riskantne, kuna see ohustanuks sõbralikke vägesid. Kuid TOW-raketid osutusid heaks tankide noppimise vahendiks. Kaks helikopterit suutsid päeva jooksul hävitada 9 vastase tanki ja vigastada üht (5 hävitatud tanki olid T54/55- ning 4 hävitatud ja 1 vigastatud tank PT-76-tüüpi). Kuu lõpuks olid helikopteritelt lastud TOW-raketid hävitanud 47 sihtmärki, millest 24 olid tankid.

Muud konfliktid
Tanki PT-76 kasutati ka 1965. ja 1971. aasta India-Pakistani sõdades. Kuigi PT-76 oli 1971. aastaks juba vananenud, mängis see tänu arvulisele ülekaalule ja paremale taktikale olulist rolli India võidus Pakistani üle. Idarindel (Bangladeshi piiril) osutusid PT-76-d ülekaalukalt paremaks Pakistani M24 Chaffee tankidest, kuid läänerindel jäid nad oluliselt alla tankidele M48 Patton ja Tüüp 59, eriti otsustavas Cyhambi lahingus.

PT-76 kasutati ka Kuuepäevases sõjas 1967, kui Iisraeli sõjavägi hävitas või hõivas umbes 200 Egiptuse tanki T-54, T-55 ja PT-76. Yom Kippuri sõjas kasutas Egiptuse 135. merejalaväebrigaad tanke PT-76 Suure Mõrujärve ületamiseks.

Jugoslaavia sõdades kasutasid Jugoslaavia Rahvaarmee ja hiljem Krajina serblaste sõjavägi PT-76 tanke 1991 Sloveenia sõjas ja 1991–1995 Horvaatia iseseisvussõjas.

Tootmine
PT-76 oli tootmises aastatel 1951–67 ja neid valmistati 12 tuhat tükki. Lisaks tehti selle põhjal teisigi soomukeid. Umbes 2000 masinat eksporditi Ida-Euroopasse, Aasiasse, Aafrikasse ja Lähis-Itta.

Versioonid

Nõukogude Liit

PT-76 mudel 1 (objekt 740, 1951) – algne versioon tankist, vintraudse kahuriga D-56T, millel oli mitme piluga suudmepidur
PT-76 mudel 2 (1954) – topeltsuudmepiduri ja ejektoriga kahuriga mudel 
PT-76 mudel 3 – sarnane mudel 2-ga, kuid ilma ejektorita. 
PT-76B (1958) – uue kahuriga D-56TM, mis oli nii vertikaal- kui ka horisontaalteljes stabiliseeritud 
PT-76M – I. Gavrilovi loodud katsemasin, millel oli meresõiduks sobivam kerekuju. Tootmisse see ei läinud.  
PT-85 – 85-millimeetrise kahuriga ujuvtank (objekt 906), valmis vaid 2 katsemasinat
PT-90 – 90-millimeetrise kahuriga ujuvtank (objekt 906), jäi kõigest projektiks
BTR-50P – PT-76 põhjal ehitatud ujuv soomustransportöör 
BTR-50PK – PT-76 põhjal ehitatud ujuv soomustransportöör 
BTR-50PU – PT-76 põhjal ehitatud staabimasin 
ASU-85 – ründesuurtükk, mida sai lennukiga transportida ja heita langevarjuga alla
FROG-2 "Mars" – taktikaliste rakettide veok 
FROG-5 "Luna" – taktikaliste rakettide veok
ZSU-23-4 – liikuv õhutõrjekahur

Hiina RV
Tüüp 60 – Hiinas valmistatud PT-76 kloon. Mitterahuldava tulemuse tõttu arendati sellest omakorda edasi Tüüp 63.

Iisrael
PT-71 – PT-76 modifikatsioon, mida valmistas Nimda Group Ltd. Tankile paigaldati 90-millimeetrine Cockerilli tankikahur, uus kuulipilduja, uus tulejuhtimissüsteem, laserkaugusmõõtja, öövaatlusseadmed ja 300-hobujõuline (224 kW) diiselmootor. Kasutajad Iisrael ja Indoneesia.

Indoneesia
PT-76B – Cockerilli sileraudse kahuri ja suurema sihikuga sihturi jaoks.

Poola
PT-76 mudel 2 – komandöril ja laadijal olid eraldi luugid ja torni peal paiknes pöörleval alusel 12,7-millimeetrine kuulipilduja DŠK 1938/46, torni paremas servas olid lisaperiskoobid ja kahuril polnud suudmepidurit
OT-62 TOPAS (OT-62 tähendab tšehhi keeles Obrněný Transportér vzor 62 ehk soomustransportöör mudel 62 ja TOPAS tähendab Transportér Obrněný PÁSovýehk roomikutega soomustransportöör) – Poola ja Tšehhoslovakkia kasutatud PT-76-l ja BTR-50-l põhinenud soomuk. Sarnanesid BTR-50PK-ga, kuid luugid paiknesid külgedel ja esiosa sarnanes BTR-50PU omaga. Mootor oli 300-hobujõuline (224 kW) PV-6, mis oli võimsam kui originaalil. 
WPT-76 – FROG-stardiseadmega varustatud ja soomustatud evakuatsioonimasinaks muudetud masin

Põhja-Korea
PT-85 (Tüüp-82) (mitte segi ajada Nõukogude katsetankiga objekt 906) – osaliselt PT-76-l põhinev ujuvtank

Ida-Saksamaa
K1 – Ida-Saksamaa komandöritank, mis oli valminud PT-76 põhjal.

Tšehhoslovakkia 
OT-62 TOPAS – (OT-62 tähendab Obrněný Transportér vzor 62 'soomustransportöör mudel 62' ja TOPAS tähendab Transportér Obrněný PÁSový 'roomikutega soomustransportöör') Poola ja Tšehhoslovakkia kasutatud PT-76-l ja BTR-50-l põhinev soomuk. Sarnanesid BTR-50PK-ga, kuid luugid paiknesid külgedel ja esiosa sarnanes BTR-50PU omaga. Mootor oli 300-hobujõuline (224 kW) PV-6, mis oli võimsam kui originaalil.

Venemaa
PT-76B – uue 300-hobujõulise (224 kW) B6M diiselmootoriga. Maksimaalne liikumiskiirus tõusis 45 km/h maal ja 11,2 km/h vees. 
PT-76E – viimane PT-76 modifikatsioon Venemaal.

Kasutajad
 Afganistan – 50 masinat telliti Nõukogude Liidust 1958. Tellimus täideti 1959–1961. 1996 oli kasutusel 60 masinat.
 Albaania – 150 tanki
 Angola – 68 kasutatud masinat telliti 1975 Nõukogude Liidust. 1996 oli kasutusel veel 12 masinat. 
 Benin – tellis 1981 Nõukogude Liidust 20 kasutatud masinat, need anti üle järgmisel aastal. 1996 oli kasutusel 20 masinat.
 Bulgaaria
 Egiptus
 Hiina Vabariik – 3 tanki
 Guinea – tellis 1977 Nõukogude Liidust 20 kasutatud masinat, tellimus täideti samal aastal. 1996 oli kasutusel 18 masinat.
 Guinea-Bissau – tellis 1977 Nõukogude Liidust 20 kasutatud masinat, tellimus täideti järgmisel aastal.
 Indoneesia – kasutusel merejalaväes. Tellis Nõukogude Liidust 1962 50 PT-76B-d, masinad anti üle 1964. 1996 oli kasutusel 60 masinat. Kõrghetkel oli teenistuses 170 PT-76B-d, tänapäeval on kasutusel 30 tanki.
 Iisrael – kuuepäevase sõja jooksul (1967) langes Iisraeli kätte palju Süüria ja Egiptuse tanke PT-76.
 Kambodža – tellis Nõukogude Liidust 1983 10 kasutatud masinat, tellimus täideti samal aastal. 1988 tellis NSV Liidust veel 10 kasutatud tanki ja need anti üle järgmisel aastal.
 Kongo Vabariik – tellis Nõukogude Liidust 1971 3 kasutatud masinat ja need anti üle järgmisel aastal.
 Kuuba – tellis Nõukogude Liidust 1970 60 kasutatud masinat ja need anti üle 1973. 1996 oli merejalaväes kasutusel 50 masinat.
 Laos – aastal 1996 oli kasutusel 30, tänapäeval 25 masinat.
 Madagaskar – tänapäeval on teenistuses 32 masinat.
 Mali – üks pataljon on relvastatud PT-76-te ja Tüüp 62-tega. 
 Mosambiik – 16 tanki
 Nicaragua – 22 kasutatud tanki telliti Nõukogude Liidust 1983 ja anti üle järgmisel aastal. Tänapäeval on kasutusel 10 masinat. 
 Pakistan – 22 kasutatud masinat telliti 1968 Indoneesialt ning need anti üle järgmisel ja ülejärgmisel aastal. 
 Põhja-Korea – 100 masinat telliti Nõukogude Liidult 1965 ning anti üle järgmisel ja ülejärgmisel aastal. 100 masinat oli teenistuses 1985. aastal, 600 1990. aastal, 550 1995. aastal, 300 1996. aastal, 550 2000. aastal, 400 2002. aastal ja 560 2005. aastal. Põhja-Korea kasutab ka omatoodetud ujuvtanke PT-85.
 Sambia – 50 kasutatud tanki telliti Nõukogude Liidust 1983 ja anti üle järgmisel aastal. Tänapäeval on kasutusel 30 masinat.
 Süüria – 80 kasutatud tanki telliti Nõukogude Liidust 1971 ning anti üle järgmisel ja ülejärgmisel aastal. 1996 oli kasutusel 100 masinat.
 Uganda – 50 kasutatud tanki telliti Nõukogude Liidust 1973 ning anti üle järgmisel ja ülejärgmisel aastal. Tänapäeval on 20 masinat veel kasutuses.
 Ungari – 100 masinat telliti 1957 Nõukogude Liidust ja anti üle aastatel 1959–1960.
 Venemaa – 200 tanki oli kasutusel 1995. aastal, 1100 1996. aastal, 150 aastatel 2000, 2003, 2005 ja 2008. Tänapäeval on kasutusel 30 masinat.
 Vietnam – 150 kasutatud masinat telliti Nõukogude Liidust 1964 ja anti samal aastal sõjalise abina üle. 100 kasutatud tanki telliti Nõukogude Liidust 1971 ning anti sõjalise abina üle sellel ja järgmisel aastal. 500 oli kasutusel 1996. aastal. Hetkel kasutusel 300 masinat ja lisaks veel Põhja-Korea PT-85-d.

Endised kasutajad
 Hiina RV – valmistas koopia PT-76-st nime Tüüp 60 all, kuid see osutus mitterahuldavaks ja asendati Hiina enda konstrueeritud Tüüp 63-ga.
 Horvaatia – 1 kasutusel 1998. aastal ja 9 2003. aastal. Kõik need on saadud saagiks Jugoslaavia Rahvaarmeelt, müüdi vanametalliks.
 India – 178 masinat telliti 1962 Nõukogude Liidust. Tankid anti üle aastatel 1964–1965. 100 masinat oli teenistuses 1990. aastal, 90 masinat 1996., 2000., 2002. ja 2005. aastal ning umbes 100 masinat 2008. aastal. 2009 arvati nad teenistusest maha.
 Iraak – 45 kasutatud masinat telliti 1967. aastal Nõukogude Liidust ja anti üle aastatel 1968–1970. 200 kasutatud masinat telliti 1983. aastal Nõukogude Liidust ja anti üle 1984. aastal. 100 masinat teenistuses 1990., 1995., 2000. ja 2002. aastal. Kõik tankid on hävitatud või müüdud vanametalliks. 
 Jugoslaavia – 100 masinat telliti 1962 Nõukogude Liidust ja anti üle järgmisel aastal.
 Nõukogude Liit – tootis 12 tuhat masinat, millest 2000 eksportis. 1990. aastal oli teenistuses 1000 masinat. Nõukogude Liidu lagunemise ajal oli selle eri paigus 1113 PT-76, mis anti üle järglasriikidele. 
 Poola – 45 masinat telliti 1955 Nõukogude Liidust ja anti üle aastatel 1957–1958. 30 masinat oli 1996. aastal veel teenistuses. Poola kasutas PT-76 mudel 2 ja PT-76B. Neid kasutati luureüksuste soomusdivisjonide juures ja mehhaniseeritud rannikukaitseüksustes, sealhulgas 7. Lužyca Maabumisdiviisis. Poola kasutas ka taktikaliste rakettide veokeid FROG-5 "Luna", millest osa muudeti evakuatsioonitankidek WPT-76s. Kõik PT-76-d ja sellel põhinevad masinad on praeguseks arvatud teenistusest maha.
 Ida-Saksamaa – 1956 telliti Nõukogude Liidust 170 tanki. Tellimus täideti aastatel 1957–1959. Kõik PT-76 mudel 2 ja PT-76B anti üle ühendatud Saksamaa Liitvabariigile.
 Lääne-Saksamaa/ Saksamaa – Ida-Saksamaalt saadud PT-76 mudel 2 ja PT-76B. Need müüdi teistele riikidele või vanarauaks.
 Soome – 1960 telliti Nõukogude Liidust 15 PT-76 ja need anti üle järgmisel aastal.
 Ukraina – 50 tanki saadi Nõukogude Liidult. 1995 oli teenistuses 5 masinat ja 2000. aastal mitte ühtegi.
 USA – kasutas väljaõppeks.

Ainult proovijad
 Tšehhoslovakkia – ostis ühe tanki hindamiseks, kuid ei võtnud seda kasutusele.

Sõjalised konfliktid
 1959–1975 Vietnami sõda
 1965 India-Pakistani sõda
 1967 Kuuepäevane sõda
 1968 Varssavi pakti vägede interventsioon Tšehhoslovakkiasse
 1971 India–Pakistani sõda
 1973 Yom Kippuri sõda
 1975–2003 Angola kodusõda
 1990–1991 Lahesõda
 1991–2001 Jugoslaavia kodusõda
 1991 Kümnepäevane sõda
 1991–1995 Horvaatia Iseseisvussõda
 1992–1995 Bosnia sõda
 1999 Teine Tšetšeenia sõda
 2003–2011 Iraagi sõda

Viited

Kirjandus

Christopher Chant. World Encyclopedia of the Tank. Sutton Publishing. Second edition, 2002. ISBN 0750931477. Inglise keeles
Mati Õun. "Tankid, mis ei vallutanud Euroopat". Sentinel. Tallinn 2005. ISBN 9985960904
Simon Dunstan. Vietnam Tracks-Armor In Battle. Osprey Publishing. 1982. ISBN 0891411712
Donn A. Starry. Mounted Combat In Vietnam. // Vietnam Studies. Department of the Army. First Printed 1978. -CMH 90-17

Nõukogude Liidu tankid
Venemaa tankid
Kergetankid
Amfiibtankid