Läti NSV

Läti NSV oli 1. järgu haldusüksus (liiduvabariik) Nõukogude Liidu koosseisus (5. augustist 1940). Kuulutati välja 21. juulil 1940 pärast Läti Vabariigi okupeerimist. Piirnes põhjas Eesti NSV-ga, lõunas Leedu NSV-ga, läänes Rootsi Kuningriigiga, idas Valgevene NSV-ga ja Vene NFSV-ga.

3. mail 1952. aastal asutati Lätis kolm oblastit: Liepaja, Riia ja Daugavpilsi oblast, mis said toimida vaid veidi üle aasta.

Riigijuhtimine 
Läti NSV kõrgeimaks võimuks oli NSV Liidu Kommunistliku Partei lahutamatu osa Läti Kommunistliku Partei juhtkond Läti KP KK I sekretäri ning kollektiivsete juhtorganite Läti KP KK Büroo ja Läti KP Keskkomiteega.

Läti KP KK I sekretärid

Läti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimehed

Läti NSV Rahvakomissaride ja Ministrite Nõukogu esimees 

Riigi rahvamajandust ja majanduselu juhtis vastavalt NLKP ja Läti KP KK suunistele täidesaatva võimuna Läti NSV Ministrite Nõukogu ja Läti NSV seadusandliku võimuna Läti NSV Ülemnõukogu, koos selle juhtorgani Läti NSV Ülemnõukogu Presiidiumiga.

Elanikkond 
Läti NSV elanikkond kasvas küllalt kiiresti (1946: 1 708 800, 1950: 1 943 000, 1959: 2 093 500, 1970: 2 364 100, 1979: 2 502 800, 1989: 2 666 600) ja seda suures osa sisserände tulemusel. Lätlaste osakaal rahvastikus aga vähenes pidevalt (1959: 62,0%, 1970: 56,8%, 1979: 53,7%, 1989: 52,0%).

Vaata ka 
 Läti Sotsialistlik Nõukogude Vabariik (1918–1920)
 Läti NSV Siseasjade Rahvakomissariaat
 Läti

Viited

Välislingid 

Nõukogude Liidu liiduvabariigid