Florence Sitruk

Florence Sitruk (sündinud 1974 Heidelbergis) on harfimängija ja muusikapedagoog.

Florence Sitruk õppis Pariisi konservatooriumis Marielle Nordmanni juures ning lõpetas Indiana ülikooli USA-s, juhendajateks Susann McDonald ja legendaarne pianist György Sebök, kelle panust oma muusikaharidusse tähtsustab ta kõige enam. Lisaks on tal kraad muusikateaduse ja filosoofia erialal Freiburgi ülikoolist ning ta on õppinud ajaloolist esituspraktikat klavessiinimängija Robert Hilli juures.

Alates 15-aastaselt antud debüütkontserdist Camerata Academia Salzburgiga (dirigent Sandor Vegh) on Florence Sitruk esinenud regulaarselt nii solistina kui ka mitme orkestri koosseisus, sealhulgas Luzerni Festivali Keelpilliorkester, Stuttgardi kammerorkester, Dresdeni Filharmoonikud, Freiburgi Barokksolistid, Leedu Filharmoonikud ja Leedu kammerorkester, Neusseri Kammerakademie, Festival Orquestra da Paz/Brazil, Stuttgardi Raadio orkester ning Deutsche Symphonie-orchester Berlin, kellega koos esitatud Parish Alvaris Grand Concerto, op 98 Berliini Filharmoonia saalis kõlas otseülekandes ringhäälingus. Ta on teinud koostööd selliste dirigentidega nagu Gary Bertini, Andrei Boreiko, Dennis Russel Davies, Donatas Katkus ja Robertas Servenikas. Kammermuusikakontserdid ja sooloesinemised on viinud teda sellistesse paikadesse nagu Metropolitani muuseum New Yorgis, Alte Oper Frankfurt, Rudolfinum Prague, Opera Bastille Paris, Tower 101 Taipei, Hamburg Musikhalle, Teatro da Paz/Belem jt.

Florence Sitruk on võitnud enam kui seitse riiklikku ja rahvusvahelist mainekat auhinda (Pariis, Brüssel, Indiana ülikool), millest esikoht Rooma Rahvusvahelisel Valentino Bucchi konkursil (2000) tõi ta rahvusvahelisele areenile. Seejärel osutus ta esimese Saksa harfimängijana valituks Berliini Filharmoonia korraldatud konkursil “Debüt im Deutschlandradio”. Ta oli samuti esimene harfimängija, kes esines Euroopa Ringhäälingu Ühingu poolt korraldataval klassikalise muusika Eurovisioonil Brüsselis. 25 aasta möödumist Florence Sitruki harfimängu alustamisest tähistasid ülesastumised Peterburis, Moskvas, Brisbane’is, Tasmaanias, turnee soolokontsertidega Eestist kuni Türgini, samuti esinemised paikades nagu Musikhalle Hamburg, WDR Köln ja Festival Heidelberger Frühling. 2007/2008 hooajal on teda kutsutud andma meistriklasse ja kontserte Baselisse, Jaapanisse, Leedusse, Jeruusalemma jm.
 
Veidi pärast oma esimest kontserditurneed Eestisse 2005. aastal määrati Florence Sitruk Genfi konservatooriumi harfiprofessoriks ja ta on noorim professor sellel alal. Alates 26. eluaastast õpetab ta samuti Leedu Muusikaakadeemias, kus ta rajas Saksa valitsuse ja DAADi abil väga eduka harfiosakonna. Ta on suure rahvusvahelise menuga toonud harfi kui sooloinstrumendi tähelepanu keskmesse, tuues esiettekandele uudisteoseid mitmetelt kaasaja juhtivatelt heliloojatelt nagu Jörn Arnecke, Ami Maayani, Robert HP Platz, Ferenc Farkas, György Kurtag ja Bernd Franke. Olles tulihingeline kaasaja muusika propageerija, on Florence Sitruki teeneks ka romantismiaja virtuoosi Elias Parish Alvarsi (1808–1849) tagasitoomine muusikalisele maakaardile. Ta algatas tema kodulinnas Teignmouth/Devonis festivali, kus 2008. aasta 24.–28. veebruaril tähistati 200 aasta möödumist selle nimeka harfimängija (nn harfi-Liszti) sünnist.

Välislingid
 Florence Sitruk, Germany International Harp Soloist
 Florence Sitruk
 Harfi kordumatu kõla. Sakala (5. märts 2005)

Prantsusmaa muusikud
Harfistid
Sündinud 1974
Saksamaa muusikud
Muusikapedagoogid