Sile tondipea

Sile tondipea (Dracocephalum ruyschiana) on huulõieliste sugukonda tondipea perekonda kuuluv looduskaitsealune rohttaimeliik.

Välimus 
Sile tondipea on harunenud risoomiga 20–60 sentimeetri kõrgune püsik. Puhmikud koosnevad mitmest püstisest lühikarvasest või paljast varrest. Pealt tumerohelised ja alt kahvatumad rootsutud lehed on peaaegu lineaalsed ning terve ja enamasti keerdunud servaga. Lehtede kaenlaist arenevad kitsamate lehtedega lühivõrsed. Kuuekaupa ebamännastesse koondunud õied kasvavad kuni 10 sentimeetri pikkuste õisikutena varte tippudes. Õied on lillakassinised. Viljadeks on mustjaspruunid pähklikesed. Õitseb juunist augustini. Viljad valmivad alates augustist. Sile tondipea on hea meetaim.

Kasvukoht 

Kasvab kuivadel niitudel ja metsades, nõlvadel ning servadel, samuti ka kõrgendikel, seljakutel, loo- ja sürjametsades, valgusrikastel ja poolvarjulistel liivase või paese pinnasega kohtades.

Levila 
Kasvab kontinentaalses Euraasias. Levila põhjapiiril asuvas Eestis on levinud paiguti, sagedam riigi põhja- ja kaguosas. 

Naaberaladel on sileda tondipea sagedus vähenenud. Puudub Soomes ja Taanis, kasvab aga Lõuna-Norras ja Laadoga-Ilmeni piirkonnas. Lääne pool lõpeb levik Kesk-Euroopaga.

Looduskaitse 
Sile tondipea kuulutati Eestis 1994. aastal II kaitsekategooriaaluseks liigiks. Teda leidub Elva-Vitipalu maastikukaitsealal, Ohepalu looduskaitsealal ja Jalase küla kaitsealal.

Eesti punases raamatus on ta määratletud kolmanda kategooria ehk haruldase liigina.

Sile tondipea kuulub Euroopa looduskaitselepingu Berni konventsiooni järgi rangelt kaitstavate taimeliikide nimistusse.

Vaata ka 
Tammiku looduskaitseala 
Vulbi maastikukaitseala

Välislingid 
 

Huulõielised
II kaitsekategooria taimeliigid