Epifoor

Epifoor (kr epiphora < epi- 'pärast' + phoros 'kandev'; 'lisamine, kordamine, tagasipöördumine'), lausekujund, lõpukordus, seisneb sõna või lauseühendi tunderõhulises kordamises lausete või värsside lõpus.

Nt: 
 Sa ilus aeg, 
 sa armas aeg, 
 nii lilleõitsev noorusaeg!
 Kui juttu vestes lendas aeg, 
 kuis vaieldes nii armas aeg
 ja seletades õnnis aeg!
 Ja vaikimisi mõni aeg - 
 sa kallis aeg - 
 see oli kõige õndsam aeg!

Juhan Liiv, "Noorusaeg"

Kirjandusteadus