Päästeamet

Päästeamet (PäA) on Siseministeeriumi valitsemisalas olev valitsusasutus, mille tegevusvaldkond on ennetustöö, ohutusjärelevalve, pääste- ja demineerimistöö ning kriisireguleerimise korraldamine.

Päästeamet juhib Eestis päästeala tööd, korraldades päästetöid, teostades tuleohutuse järelevalvet ning kohaldades vajaduse korral riiklikku sundi seadustes ettenähtud juhtudel ja korras.

Alates 2. aprillist 2023 on Päästeameti peadirektor Margo Klaos.

Ajalugu 
1990. aastal nimetati Eesti NSV Siseministeeriumi Tuletõrje Valitsus ümber Siseministeeriumi Tuletõrjeametiks. Eesti NSV Valitsuse määrusega nr. 10 16. jaanuarist 1990. aastal moodustati Tuletõrje- ja Päästeamet ja Vabariigi Valitsuse 4. veebruari 1991. aasta määrusega nr 26 moodustati EV Riiklik Tuletõrjeamet. Eesti Vabariigi Riikliku Tuletõrjeameti peadirektoriks nimetati endine Siseministeeriumi koosseisus olnud Tuletõrjeameti peadirektor Ants Muna.

Vabariigi Valitsuse 5. veebruari 1991. aasta korraldusega nr 30-k kohustati Siseministeeriumi 10. veebruariks 1991. aastal andma loodavale EV Riiklikule Tuletõrjeametile 1. oktoobri 1990. aasta seisuga üle Siseministeeriumi koosseisus olev Tuletõrjeamet koos kõigi allüksustega ning kohustati EV Riikliku Tuletõrjeametit andma üle kutselised tuletõrjemalevad ja sõjaväestatud tuletõrjeüksused maakondade ning vabariikliku alluvusega linnade valitsustele.

10. septembril 1991 otsustas Eesti Vabariigi Valitsus moodustada Eesti Vabariigi Riikliku Päästeamet (Eesti Päästeamet) Eesti Vabariigi siseministri valitsemisalas. Eesti Vabariigi Riikliku Päästeameti poolt võeti ka üle NSV Liidu Kaitseministeeriumi väeosade 258. üksiku mehhaniseeritud tsiviilkaitsepolgu s/o nr. 75222 Kohtla-Järvel/Jõhvis, Kose lähedal Ravilas asunud tsiviilkaitse väeosa ja tsiviilkaitse sidesõlme nr. 68315 Kosel materiaalne baas ja tehnikavahendid.

Eesti Vabariigi Tsiviilkaitse Staabi tegevus vabariigi territooriumil lõpetati 13. novembrist 1991. aastal. Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimehele allunud tsiviilkaitsesüsteemi juhtis Tsiviilkaitse staap. Eesti Vabariigi Tsiviilkaitse Staabi käsutuses olnud materiaalsed väärtused ja ametiruumid: Tallinnas, Raua tänav 2 asuva hoone IV korrus, Erika tänav 3 ja Energia tänav 6a asuvad hooned ning Eesti NSV Tsiviilkaitse Staabi vabariiklik juhtimispunkt Rannamäe tee 1, anti üle Eesti Päästeametile.

1991. aasta detsembris EV Valitsuse määrusega nr 256 kinnitatud "EV ühtse päästeteenistuse kontseptsiooni" alusel Kodanikukaitse ja tuletõrje struktuuride ühinemiseks anti välja Vabariigi Valitsuse määrus nr 159, 25. maist 1992.a. EV Riikliku Tuletõrjeameti likvideerimiseks ja tema funktsioonide üleandmiseks EV Riiklikult Päästeametile. 1. jaanuaril 1992. aastal moodustati Jõhvi Päästerügement ja  Tallinna Pääste- ja Juhtimiskompanii. Siseministeeriumi 3. juuni 1992. aasta käskkirjaga nr 63 moodustati komisjon EV Riikliku Tuletõrjeameti funktsioonide, varade ja allüksuste üleandmiseks Päästeametile. 3. novembri 1994 EV Valitsuse määrusega nimetati 1. novembrist 1994 senine Riiklik Päästeamet ümber Riigi Päästeametiks. 

Ühendatud Päästeameti peadirektoriks määrati Harry Hein, tema asetäitjateks, Eesti Vabariigi Riiklikus Päästeametis töötanud, Kalev Timberg ning Ants Rööp. Tuletõrje- ja päästeteenistuse ning erivarustuse valdkonna peadirektori asetäitjaks nimetati Mati Raidma.

Päästeameti haldusse kuulusid:
1) Jõhvi Päästerügement, Jõhvis Pargi tänav 30;
2) Tallinna Juhtimis- ja Päästekompanii;
3) kodanikukaitse koolituskeskus, Erika tänav 3;
4) tuletõrjetehniline uurimislaboratoorium.

Oluline oli Päästeameti juurde demineerimisrühmade loomine 1992. aastal, sest koos Nõukogude armeega olid Eestist lahkunud ka Vene demineerijad. 1996. aastal viidi läbi sõjaväestatud päästeüksuste ümberkorraldamine ja Jõhvi Päästerügement ning Tallinna Pääste- ja Juhtimiskompanii reorganiseeriti Riigi Päästeameti  Jõhvi Üksik-Päästekompaniiks,  Kohtla-Järvel ja Tartu Üksik-Päästekompaniiks,  Luunja vallas Sirgu külas ning Tallinna Üksik-Päästekompaniiks, Kose vallas Vardjal.

Sõjaväestatud päästekompaniid kaotati 2005. aastal ja nende asemele loodi riiklikud päästekomandod.  Kolme üksik-päästekompanii tegevuse lõpetamisel
moodustati 1. oktoobril 2005 üleriigiline nelja regionaalse pommigrupiga demineerimiskeskus. 2006. aastal ühendati 15 Eesti  maavalitsuste
hallatavat päästeteenistust nelja regionaalse päästekeskuse alla: Põhja-Eesti Päästekeskus, Lõuna-Eesti Päästekeskus, Ida-Eesti Päästekeskus ja Lääne-Eesti Päästekeskus., liideti Tallinna Tuletõrje- jaPäästeamet ning Harjumaa Päästeteenistus.

2012. aasta alguses eraldus Häirekeskus Päästeametist Siseministeeriumi valitsemisalas olevaks iseseisvaks valitsusasutuseks ning seni Päästeameti haldusalasse kuulunud neli päästekeskust liideti Päästeameti ühtse juhtimise alla. Ümberkorralduste eesmärk oli suurendada elupäästevõimekusega komandode arvu.

Päästeameti peadirektorid 

 1991–2000 Harry Hein, Päästeameti peadirektor
 2000–2006 Mati Raidma, Päästeameti peadirektor
 2008–2013 Kalev Timberg, Päästeameti peadirektor
 2013–2023 Kuno Tammearu, Päästeameti peadirektor
 2023–... Margo Klaos

Tegevusvaldkonnad 

Päästeametil on viis peamist tegevusvaldkonda.
 Päästetööd
Päästetöödeks loetakse tegevust mille eesmärk on päästa inimesi, loomi ning vara või kaitsta keskkonda erinevate õnnetuste korral. Õnnetusteks võivad olla liiklusõnnetused, tulekahjud, loodusõnnetused, kemikaalilekked jmt. Samuti käsitletakse päästetöödena õnnetusega kaasnevate ohtude likvideerimist (näiteks tulekahju naabruses asuvate inimeste hoiatamine leviva suitsu eest).
 Riiklik tuleohutusjärelevalve
Järelevalve eesmärk on õigusaktidega kehtestatud tuleohutusenõuete järgmise kontroll. Päästeametil on õigus nõuda tuleohutusnõuete järgimist ning teha vastavaid ettekirjutusi. Seejuures ei kontrolli amet tuleohutuse järgimist mõningates spetsiifilistes valdkondades. Need on tsiviillennundus, raudteetransport, allmaarajatised (näitekskaevandused) ja veetransport. Lisaks eelnevale ei jälgi amet tuleohutusnõuete täitmist kaitseväes ega metsa ja muu taimestikuga kaetud aladel.
 Kriisireguleerimine
Kriisireguleerimise kui tegevuse eesmärk on hädaolukorraks valmisoleku säilitamine ja selle parandamine. Hädaolukorras töötavad käsikäes kohalikud omavalitsused, Politsei- ja Piirivalveamet, Päästeamet, Kaitsevägi, Kaitseliit ja muud valitsusasutused.
 Tuleohutus- ja päästealane ennetustöö
Ennetustegevuse eesmärk on päästealal omandatud teadmiste ning kogemuste jagamine elanikkonnale vältimaks inimeste õnnetusse sattumist. Igal aastal toimub ennetustegevuse projektide konkurss, millest parimaid finantseeritakse.
 Demineerimistööd
Demineerimistöid teeb päästeamet oma struktuuriüksuse Demineerimiskeskuse kaudu. Demineerimistöödeks on lõhkeseadeldiste hävitamine, pommikahtluse kontroll jmt.

Päästeameti juhtkond 
Päästeameti juhtkond on kolmeliikmeline – peadirektor ja kaks peadirektori asetäitjat
 Kuno Tammearu – Päästeameti peadirektor
 Tauno Suurkivi – peadirektori asetäitja päästetöö, ennetustöö, ohutusjärelevalve, demineerimise, hädaolukordadeks valmisoleku ja vabatahtliku pääste alal.
 Andreas Anvelt – peadirektori asetäitja halduse alal vastutab valdkondade eest, millega tegeleb arendusosakond, haldusosakond, personali- ja asjaajamise osakond, rahandusosakond, kommunikatsiooniosakond ning õigusosakond.

Päästeameti struktuur 

Päästeameti struktuuriüksused:
 päästetööde osakond;
   ohutusjärelevalve osakond;
   hädaolukorraks valmisoleku osakond;
   ennetustöö osakond;
   arendusosakond;
 haldusosakond;
 kommunikatsiooniosakond;
 personali ja asjaajamise osakond;
 rahandusosakond;
 õigusosakond;
   demineerimiskeskus;
 Ida päästekeskus;
 Lõuna päästekeskus;
 Lääne päästekeskus;
 Põhja päästekeskus;
 Eesti Tuletõrjemuuseum.
Päästeametil on kokku 72 riiklikku päästekomandot, 4 pommigruppi, 116 vabatahtliku päästekomandot ja 2 reservpäästerühma.

Vaata ka 
 Eesti Päästemeeskond
 Tuletõrje
 Häirekeskus
 Siseministeeriumi infotehnoloogia- ja arenduskeskus
 Päästeameti aumärgid

Viited

Välislingid 
 Päästeteenistuse koduleht
 Päästeameti põhimäärus

Eesti riigiametid
Päästeteenistused