Julia Kristeva

Julia Kristeva (bulgaaria keeles Юлия Стоянова Кръстева, sündinud 24. juunil 1941 Slivenis) on bulgaaria päritolu Prantsusmaa filosoof, kirjanduskriitik, psühhoanalüütik, semiootik, feminist.

Julia Kristeva on keeleteadlane, naisõiguslane ja Roland Barthesi õpilane. Ta elab alates 1965. aastast Pariisis ja sai uudsusmõtlejate rühma Tel Quel juhtivaks liikmeks. Pariisi ülikooli keeleteaduste õpetajana (1974. a-st) uuris märgisüsteemi suhet sellega, mis süsteemile eelneb ja seda ületab.

Irigaray ja Cixous' kõrval on Kristeva mõjukaim naisõiguslane, kelle mõttlemist mõjutas juturavi, marksism ja Jacques Derrida filosoofia. Kristevat huvitab Derrida dekonstruktsiooni suhe koetisõpetusega (strukturalismiga), millele pani aluse Saussure. Tema esseed ja tõlked: Semeiotike (1969), Polüloog (1977) ja Kristeva lugemik (1986). Teosed: Luulekeele revolutsioon (ka: Revolutsioon luule keeles, 1974), Jälestuse jõud: Essee äratõukamisest (1980), Võõrad iseendile (1989). Kristeva tutvus 1960ndate lõpus Juri Lotmaniga, ning asendas teksti mõiste tekstidevahelisuse mõistega.

Teosed eesti keeles
Kristeva, Julia 2006. "Jälestuse jõud: Essee abjektsioonist". Tänapäev. (tlk. Heete Sahkai)
Kristeva, Julia 2017. "Võõrad iseendale". Tallinna Ülikooli Kirjastus. (tlk. Kaia Sisask)
Kristeva, Julia 2003. "Naiste Aeg". Ariadne lõng, kd. 4. nr, 1/2, lk 169-281. (tlk. Heete Sahkai)

Kirjandus 
Joosepson, Alo 2006. Julia Kristeva oma ja võõra piiridel. Hortus Semioticus nr. 1.
Krull, Hasso 1989. Julia Kristeva kirjanduse poliitikast: sissejuhatus, tekst, eksegees. Vikerkaar 11–12: 65–70; 75–79.

Viited 

Bulgaaria filosoofid
Feministid
Prantsuse semiootikud
Sündinud 1941
Psühhoanalüütikud
Prantsuse kirjanduskriitikud