Harilik maajalg

Harilik maajalg ehk kassiratas (Glechoma hederacea) on igihaljas püsik huulõieliste sugukonnast maajala perekonnast.

Levik
Harilik maajalg on pärismaisena levinud kogu Euroopas, ka Põhja-Ameerikas on ta võõrliigina peaaegu kõikjal naturaliseerunud. Ta on sage ka Eestis; harvemini esineb vaid Hiiumaal.

Harilik maajalg eelistab toitainerikast mulda; ta kasvab aasadel, karjamaadel, metsaservas, aedades. Ta eelistab niisket ja varjulist kasvukohta, kuid talub hästi ka päikest. Ta talub hästi ka niitmist ning on seetõttu üks tavalisemaid murus levivaid umbrohtusid. Maajalg võib moodustada tiheda maas roomava vaiba, mis muru lämmatab.

Kirjeldus
Harilik maajalg kasvab 10–40 cm kõrguseks. Taime suurus sõltub väga tugevalt kasvutingimustest.

Maajalal on neljakandilise ristlõikega vars; vartel on palju maad mööda roomavaid hästi juurduvaid võsundeid.

Lehed on neerjad või südajad, ümarsakilise servaga; asuvad varrel vastakuti. Lehe pealmine pind on kaetud karvakestega.

Õied paiknevad lehekaenlas 2–6 kaupa. Maajalal on sinakaslillad või lavendlivärvi lõhnavad huulõied. Lameda ülahuule ja kolmeosalise alahuulega õied on kuni 2 cm pikkused. Õitseb maist juulini.

Harilik maajalg paljuneb risoomide abil.

Kasutamine
Rahvameditsiinis on maajalga kasutatud muu hulgas nahahaiguste, seedehäirete ja reuma raviks. Maajalg sisaldab palju C-vitamiini ning on ka põletikuvastase toimega.

Vanasti lisati maajala lehti õllele humala asendajana. Soome keeles ongi taime nimetus maahumala.

Kuigi sageli peetakse maajalga umbrohuks, võidakse seda kasvatada ka dekoratiivse pinnakattetaimena.

Välislingid

 

Huulõielised
Eesti katteseemnetaimed
Ravimtaimed