Raudrist

Raudrist (saksa keeles Eisernes Kreuz, lühend EK) oli Preisimaa ja alates 1939. aastast Saksamaa autasu sõjaliste teenete ja lahingus üles näidatud vapruse eest aastatel 1813–1945.

Asutamine 
Raudrist asutati Preisi kuninga Friedrich Wilhelm III poolt 10. märtsil 1813.

Raudristil oli kaks klassi. Mõlema klassi raudristid olid valmistatud mustast metallist, mille esiküljel puudus tekst. Risti tagaküljel oli hõbedane kuningakroon, selle alla kuninga nime esitähed FW. Risti südamikus oli kolm tammelehte ja nende all aastaarv 1813.

Sõjaliste teenete eest autasustatud raudristil oli must lint valgete triipudega mõlemas servas. Mittesõjaliste teenete raudristil oli valge lint mustade triipudega mõlemas servas

Teise klassi raudristi puhul kanti nööpaugus vaid selle linti, kuna esimese klassi raudristi kanti ilma lindita vasakul pool rinnal.

Raudristi Suurristil oli samasugusete värvidega pikk lint, mida kanti kaelas.

Kulmi lahingus osalenud Preisimaa liitlase Venemaa sõjaväelaste autasustamiseks asutati Kulmi rist, mille kuju sarnaneb I klassi Raudristi omaga, kuid rist on ilma teksti ja kujutisteta. 

26. juulil 1815 autasustas kindralfeldmarssal Gebhard Leberecht von Blücher Waterloo lahingus silma paistnud kangelasi vastasutatud kuldkiirtega raudristiga.

Raudristi Saksa keisririigi ajal 

18. juulil 1870 andis Preisi kuningas Wilhelm I välja dekreedi raudristi statuudi muutmise kohta. Varasemal raudristil olnud kolm tammelehte asendati kuninga nimetähega W ja aastaarv arvuga 1870.

Vastavalt statuudile võis I klassi raudristiga autasustada nüüd vaid II klassi raudristiga autasustatuid ja Suurristiga I klassi raudristiga autasustatuid. Risti kandmise osas jäid nõuded samaks

5. augustil 1914 Saksa keisri ja Preisimaa kuninga Wilhelm II poolt välja antud dekreediga asendati raudristil olnud aastaarv 1870 arvuga 1914. Kõik muud 1870. aastal kehtestatud nõuded jäid samaks.

Raudrist Kolmandas Riigis 
1. septembril 1939 andis riigikantsler Adolf Hitler välja dekreedi, millega kehtestati senise raudristi kahe klassi asemel üheksa raudristi liiki:
 II klassi Raudrist;
 I klassi Raudrist;
 Raudristi Rüütlirist;
 Raudristi Rüütlirist tammelehtedega;
 Raudristi Rüütlirist tammelehtede ja mõõkadega;
 Raudristi Rüütlirist tammelehtede, mõõkade ja briljantidega;
 Raudristi Rüütlirist kuldsete tammelehtede, mõõkade ja briljantidega;
 Raudristi Suurrist;
 Raudristi Suurristi täht.

1914. aasta Raudristi I ja II klassi kandjatele anti 1939. aasta klipp, mis kujutas riigivappi (kotkas haakristiga) aastaarvu "1939" kohal.

Raudristide kirjeldused 
Esimese ja teise klassi raudristi südamikus oli haakristi kujutis ja selle all aastaarv 1939. Risti tagaküljel oli selle asutamisaasta 1813.
Teise klassi raudristi tunnuseks oli nööpaugus kantav must-valge-punane lint. Esimese klassi raudrist oli ilma lindita ja seda kanti vasakul pool rinnas.
Raudristi Rüütlirist oli mõõtmetelt II klassi raudristist suurem ja seda kanti must-valge-punase lindiga kaelas.
Raudristi Rüütlirist tammelehtedega kujutas endast Rüütliristi koos selle kohal oleva kolme hõbedasest tammelehega.
Raudristi Rüütlirist tammelehtede ja mõõkadega kujutas endast Rüütliristi koos selle kohal oleva kolme hõbedasest tammelehega, mille all oli kaks ristatud mõõka.
Raudristi Rüütlirist tammelehtede, mõõkade ja briljantidega kujutas endast Rüütliristi koos selle kohal oleva kolme briljantidega tikitud hõbedase tammelehega, mille all olid kaks ristatud hõbedast mõõka või briljantidega tikitud kolm kuldset tammelehte, mille all olid ristatud kuldsed mõõgad.
Raudristi Suurrist oli mõõtmetelt teise klassi raudristist kaks korda suurem ja seda kanti must-valge-punase lindiga kaelas.

Riigi president Karl Dönitz lõpetas kõigi teenetemärkide väljaandmise 11. mail 1945, siiski anti neid mitteametlikult edasi. Viimasena sai Raudristi Rüütliristi vanemleitnant Wolfgang Feller 17. juunil 1945.

Raudrist Saksa Liitvabariigis 
1952. aastal ütles Weimari vabariigi riigiminister Otto Geßler: "Sõja- ja vapruse aumärgid on ja jäävad ausse. Nende kandjad väärivad neid.”

26. juulil 1957 kinnitas Saksa Liitvabariigi president Theodor Heuß Saksamaa territooriumil lubatud autasude kandmise seaduse, mille alusel on Raudristi kõigi astmete kandmine Saksa liitvabariigis lubatud. Muudeti raudristi kujundust ja aastaarvu 1939 kohal olnud haakrist asendati kolme tammelehega.

Raudrist ja Eesti Vabadussõda 
Narva lahingu ajal, mil pealetungiva Punaarmee vastu sõdisid taganevad Saksa väeosad ja Eesti vabatahtlikud, autasustasid sakslased eestlasi ka Raudristiga. Seega on Raudrist esimeseks Vabadussõjas antud autasuks.

Kurioosumina sai näiteks Hans Kalm oma Raudristi hilisemalt Eesti riigi vastaselt ja Landeswehri juhilt Rüdiger von der Goltzilt. Hiljem sai ta lisaks ka Vabadusristi.

Viited 

Saksamaa autasud