Virunurme

Virunurme (18. sajandi kaartidel Wirronurm) on küla Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas.
1424. aastal Wirenurme, 1533. aastal Wirenurm (küla), 1796. aastal Wirronurm.  

Küla oli olemas juba 15. sajandil, 1424. või 1426. aastal andis Kärkna klooster Virunurme küla Saksa ordule. Hiljem kuulus küla Püssi mõisa alla.

Metsavendade memoriaal

11. septembril 2004 avati Virunurme külas Metsavendade Memoriaalis mälestustahvlid 165 Ida-Virumaal hukkunud metsavenna nimega ning metsavendade punker. Ürituse korraldasid Alutaguse Memento ja Kaitseliidu Alutaguse malev. Memoriaal püstitati 2003. aasta suvel, mis 2004. aastal täienes nimetahvlitega. 8. jaanuaril 1945 toimus memoriaali lähedal lahing metsavendade ja haarangule tulnud NKVD üksuse vahel. Sel ajal oli Virunurme metsas kaks punkrit. Ühes varjasid ennast nooremleitnant Kalju Toome ja vanemseersant Albert Nurk. Teises punkris soomepoisid Haukka luurerühma Lüganuse grupi liikmed korpraali Vello Saksen (varjunimega Sahk), Evald Soomer (varjunimega Saare), Heino Muda (varjunimega Ants Mägar) ja Hans Valter Kaljurand, (varjunimega Liivalaid) ning Omakaitse mees Ernst Ranne (hüüdnimedega Ärni ja Ranne-papi). Leides soomepoiste punkri tühjana, suundus NKVD teise punkri juurde. Haarangu ajal juhtusid soomepoisid olema Nurka ja Toome punkris, arvatavasti tähistati Toome sünnipäeva. Nähes ründajaid, avati punkrist tuli. Järgnenud lahingus said Toome ja Nurk surma (2002. aasta väljakaevamisel selgus, et punkrisse oli visatud granaate korstna kaudu, sellele viitas purunenud punkriahi), Saksen suri saadud haavadesse mõni tund hiljem. Soomer arreteeriti ja tal amputeeriti samal päeval Rakveres Punaarmee haiglas parem käsi kuni küünarliigeseni. Soomer leiti end üles poonuna 16. jaanuaril. Lahingust pääsesid eluga Kaljurand, Muda ja Ranne. Kaljurand oli parasjagu teel punkrisse kui nägi metsas ründajaid ja kuna tal ei olnud relva kaasas, siis otsustas põgeneda. Muda ja Ranne olid sel ajal samuti kusagil eemal ja põgenesid lahingumüra kuuldes. Kõik kolm meest hiljem siiski arreteeriti. Kaljurand oli olnud EV ajal politseinik ning sõja alguses teenis Saksa armees ning tegeles eestlaste ülevedamisega Soome. Sai Soomes luuraja väljaõppe ning saabus Eestisse 1944. aasta juulis. Kaljurannal õnnestus ennast pärast haarangut varjata kuni 1946. aasta 26. veebruarini, tänu sellele et ta kandis naiste rõivaid. Talle mõisteti 15 + 5 aastat. Heino Muda sattus Soome Evald Soomeri kutsel – nad olid sugulased ja Soomeri ülesandeks oli Eestist mehi värvata. Heino Muda oli Soomes eriväljaõppel Staffani saarel, kus omandas luuraja-radisti eriala. Muda naasis Eestisse koos teiste Haukka meestega 1944. aasta juulis. Pärast haarangust pääsemist varjas ta ennast kuni 1947. aastani ning siis lubati talle amnestiat, kuid arreteeriti Rakveres mõni nädal hiljem. Kohtuistungil mõisteti talle 20 + 5 aastat, millest istus ära 9 aastat algul Komi ANSV-s Sõktõvkari lähedal, hiljem Karaganda lähistel. Vello Saksenist mobiliseeriti 1941. aastal Punaarmeesse, kuid Velikie Luki lahingutes läks sakslaste poolele üle ja 1943. aasta oktoobris astus Soome armeesse. Punkrite asukohad näitas NKVD-le kätte arvatavasti Virunurme metsavaht, keda oli eelmisel päeval põhjalikult üle kuulatud ja piinatud. Metsavaht arreteeriti 14.01.1945 ning talle mõisteti 15+5.

Nime päritolust
"Viru" tähendussisu kohanimedes ei ole selge. Selles külanimes võib see olla päritolu näitav täiend. L. Kettunen on Virumaa puhul pidanud võimalikeks vasteteks isikunime *Viroi (*Viiroi), virukas ’suur, tugev’ ja viru ’keeris, veekeeris’, kuid Viru-osist on peetud ka laenuks indoeuroopa keeltest. Nii V. Lõugas kui ka R. Grünthal – viimaselt on pikem ülevaade Viru etümoloogiast – on pidanud sõna laenamist balti või germaani keeltest tõenäolisimaks. Laenu taustal on algkeeltes sõna tähenduses ’mees’.

Küla on kuulunud Lüganuse kihelkonda.

Viited

Ida-Viru maakonna külad