Sariin

Sariin ehk GB on 1939. aastal sünteesitud fosfororgaaniline närvimürk, mida saab kasutada keemiarelvana. Võõrkeelne nimetus "Sarin" on moodustatud selle leiutanud saksa teadlaste Gerhard Schraderi, Otto Ambrose, Gerhard Ritteri ja Van der Linde nimetähtedest.

Füüsikalistelt omadustelt on tegemist värvitu ja lõhnatu kergestilenduva vedelikuga. Sariini saab kasutada kahekomponendilise relvana, sest tekib kergesti kahe prekursori – metüülfosfonüüldifluoriidi ja isopropüülalkoholi – ning isopropüülamiini segu omavahelisel reaktsioonil.

Sariin mõjub närvisüsteemile, blokeerides pöördumatult ensüümi atsetüülkoliini esteraas (pöördumatu koliinesteraasi inhibiitor).
Koliinesteraas lagundab närviülekandes kasutatud atsetüülkoliini, lõpetades sellega närviülekande. Kui koliinesteraas on inhibeeritud, ei lagundata atsetüülkoliini, mistõttu tekib selle üleküllus ja koliinergiline närviülekanne jätkub lõpmatult. Selline pidev koliinergiline ülekanne viib lihasparalüüsi ja -spasmide tekkeni ning lõpuks organismi surmani.

Sariinimürgistuse esimesed sümptomid on vedela lima tekkimine hingamisteedes ("nina hakkab tilkuma"), survetunne rinnus ja pupillide ahenemine (mioos). Varsti järgnevad hingamisraskused, iiveldus ja rohke süljeeritus. Kontroll keha üle kaob, mürgitatu oksendab, roojab ja urineerib kontrollimatult. Järgnevad lihaste tõmblused. Lõpuks tekib kooma, millele järgnevate lihaste spastiliste kokkutõmmete käigus inimene sureb. Mürgiga kokkupuute tagajärjel võib sõltuvalt doosist ja kokkupuute kestusest lühi- või pikaajaliste tagajärgedena esineda verejooks ninast ja suust, krambihood, kontrollimatu treemor, ülim valgustundlikkus, kõrge palavik, gripilaadsed sümptomid, teadvusekaotus, unehäired, mälukaotus, nägemishäired.

Sariini tappev kontsentratsioon (LC50) on aurude sissehingamisel 35 mg/m3/minutis, läbi naha vedelikuna 1700 mg/m3/minutis, aurudena läbi naha 10 000 mg/m3/minutis.

Vastumürgina kasutatakse tänapäeval atropiini (m-kolinoblokaator, takistab liigse atsetüülkoliini toimet m-kolinoretseptoritel) pralidoksiimi (atsetüülkoliini esteraasi reaktivaator, reaktiveerib atsetüülkoliini esteraasi, nii et see saab taas atsetüülkoliini lagundada) ja diasepaami (krampide leevendamiseks).

Nõukogude sõjaväes kasutati vastumürgina suukaudselt TARENi.

1993. aasta keemiarelvade konventsiooniga on sariini valmistamine ja säilitamine keelatud. Võimaliku keemiarelvana kuulub sariin ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni nr. 687 järgi 1991. aastast massihävitusrelvade hulka.

Sariini on terrorirünnakutes kasutanud äärmuslik usulahk Aum Shinrikyo eesotsas (guru) Shoko Asaharaga, kes 1995. aastal paiskas viies rünnakus Tokyo metroosse sariini. Rünnakutes hukkus 12 inimest, raskelt kannatanuid oli 50, ligi 1000-l oli kergemaid kahjustusi, haiglasse pöördus üle 5000 inimese.

Mürgid
Terrorism
Toksikoloogia
Keemiarelvad