Lovisa von Burghausen

Lovisa von Burghausen (20. detsember 1697 Narva – 30. jaanuar 1734 Njurunda, Medelpad, Västernorrlandi lään) oli baltisaksa päritolu Rootsi memuaarikirjanik.

Ta sai tuntuks memuaaridega aastaid kestnud vangistustest Venemaal, kuhu sattus 6-aastase tüdrukuna Põhjasõja 1704. aasta Narva sündmuste ajal.

Teosed
"Biografica.", Autografsällskapets Tidsskrift band 2, 1889–1897

Perekond
Ta sündis Rootsi-aegses Narvas ooberstleitnandi ja aadliku Gustaf von Burghauseni (surnud 1732 Vihtis) ja Dorothea Margareta von Brunderti tütrena. Tema vanaisa Herman von Burghausen oli Eestimaal sündinud Rootsi aadlik (enne aadeldamist 1652 perekonnanimi von Husen) ja Karjala rügemendi ooberst, kes hukkus Skåne sõja Lundi lahingus 1676, ning oli Karl IX teenistuses olnud kapteni ja Haapsalus läänivaldust omanud Hans von Huseni (ka Hausen) poeg. 

Lovisa abiellus Venemaal Solikamskis 1720. aastal endast ligi 30 aastat vanema Västerbotteni rügemendi pastori, magister Lars Östen Sandmarkiga. Pärast abikaasa surma abiellus ta 1731. aastal magister Petrus Olai Sundbergiga.

Viited

Eestimaa inimesed
Baltisaksa kirjanikud
Rootsi kirjanikud
Sündinud 1697
Surnud 1734