Dominikaani Vabariik

Dominikaani Vabariik on hispaaniakeelne riik Kariibi meres asuva Haiti saare idaosas. Ta piirneb läänes Haitiga.

Suure osa 20. sajandist oli Dominikaani Vabariik diktaatorite Rafael Leónidas Trujillo ja hiljem Joaquín Balagueri võimu all. 1978. aastast on demokraatia jalule seatud.

Riik 
Pealinn on Santo Domingo.

Haldusjaotus 
Dominikaani Vabariik on jagatud 31 provintsiks ja Santo Domingo ringkonnaks (Distrito Nacional). Provintsid jagunevad 124 vallaks (municipios, ainsuses municipio). Vallad on teise tasandi poliitilised ja administratiivsed allüksused.

Rahvastik 
Suurim linn on Santo Domingo. Suuruselt järgmine on Santiago de los Caballeros.

Majandus 
Dominikaani Vabariigi majandus sõltub suuresti turismist.

Alates 1960. aastatest on majandusraskuste tõttu paljud dominikaanlased emigreerunud USA-sse, peamiselt idaranniku suurlinnadesse. New Yorgi linnaosas Washington Heightsis on dominikaanlased nii tihedalt koos, et seda mõnikord hüütakse Quisqueya Heights. Arvatakse, et Hispaniola saare põliselanikud aravakid kutsusid saare idaosa Quisqueya, kuigi mõned ajaloolased vaidlustavad seda. Praegu on dominikaanlased üks suuremaid latiinode rühmi USA-s.

Põllumajandus 
Suurima osa Dominikaani Vabariigi majandusest moodustab põllumajandus. Seal töötab 40% töövõimelistest inimestest. Kasvatatakse tsitruselisi, kakaopuid, banaane ja muid puuvilju.

Tööstus 
Peamised tööstusharud on pimsi ja paekivi kaevandamine. On ettevõtteid, kus valmistatakse seepi ja mööblit.

Transport 
Autoteid on kokku 780 km, sellest kõva kattega 393 km, katteta 387 km.

Riigis on kaks lennujaama.

Laevu on 38, sealhulgas üks konteinerlaev, kaks üldkaubalaeva ja üks naftatanker (2022).

Väliskaubandus 
Riigi peamised ekspordiartiklid on seep, banaanid ja puuviljad ning impordiartiklid autod, masinad, toit ja kemikaalid.

Turism 
Turism Dominikaani Vabariigis põhineb peamiselt matkamisel ja suurte kruiisilaevade külastustel. Turismiäri ei ole võrreldes teiste Kariibi mere äärsete riikidega väga arenenud. Väga palju on kaljuseid maastikke ja vähe randu, lisaks on riigis kehv infrastruktuur.

1997. aastal sõlmis valitsus lepingu Green Globe'iga (keskkonnaohutuse programm), et edendada saarel ökoturismi. Valitsus edendab turismialaseid investeeringuid, nagu näiteks hotellide ehitamist ja väga olulisi kruiisilaevade ehitamist.

2013. aastal külastas Dominikaani Vabariiki umbes 320 000 välismaalast; 320 000-st 80 000 on matkajad, ülejäänud on ristluslaevadelt. 2011. aasta tulu turismindusest oli 111 miljonit USA dollarit.

Ajalugu 
Dominikaani Vabariigi territoorium on olnud vaheldumisi Hispaania, Prantsusmaa, Haiti ja jälle Hispaania ning USA võimu all. Vahepeal on taotletud iseseisvust ja omavalitsust.

Haiiti vallutas saare idaosa 1821. Dominikaani vabariik iseseivus Haiiti võimu alt 27.veebruaril 1844.

Aastal 1930 toimus riigipööre, millega tuli võimule  Rafael Leónidas Trujillo.

1937 käskis ta tappa riigis elavad haiitilased, mille tulemusena hinnanguliselt 20 000 inimest hukkus.

Aastal 1960 Trujillo lasi tappa teda avalikult kritiseerinud  Rómulo Betancourti.

ja see keeras kogu maailma üldsuse arvamuse lõplikult tema vastu. Trujillo tapeti  30. oktoobril  1961.

Seejärel toimunud presidendivalimistel sai aastal 1962 presidendiks vasakpoolne  Juan Emilio Bosch Gaviño , kes kõrvaldati võimult 1963. Võimule tuli kolmeliikmeline tsiviil-hunta. Vasakpoolsed jätkasid rahutuste korraldamist ja 24.aprillil 1965 puhkes kodusõda. 1.mail 1965 otsustasid mitmed Ameerika riigid saata Dominkaani vabariiki rahvusvahelised rahuvalvejõud Fuerza Interamericana de Paz..  Peale avaliku korra ja turvalisuse taastamist oli võimul   Joaquín Balaguer  (1966–1978).

Kultuur

Muusika 
Rahvusvaheliselt tuntud on merengue, mis on populaarne alates 19. sajandi keskpaigast.

Sport 
Dominikaanlased on tuntud pesapallifännid. USA-s on peaaegu kõikides paremates pesapallimeeskondades mõni dominikaanlasest mängija.

Vaata ka 

 Dominikaani Vabariigi riigipeade loend
 Dominikaani Vabariigi jalgpallikoondis

Viited 

Riigid
Ameerika maad