Albert Suur

Püha Albert Suur ehk Albertus Magnus (enne 1200 Lauingen, Švaabimaa – 15. november 1280 Köln) oli filosoof. (Ametliku nimetusega "Doctor universalis", praeclarus philosophus Teutonicus, episcopus theologusque.)

Albertus Magnus sündis Švaabimaal; õpingute ajal Itaalias ühines dominiiklaste vennaskonnaga. Õppis Paduas, Bolognas ja Pariisis. 1254 sai Albertist dominiiklaste provintsiaal-prior ning mõnda aega oli ta isegi paavsti isiklik teoloog. 1259 aastal esitas ta koos Aquino Thomase ja Peetriga Tarentasist dominiiklaste süstemaatilise õpetamise plaani. Mõne aja pärast määrati ta Regensburgi piiskopiks, kuid kahe aasta möödudes loobus ta sellest ning hiljem pöördus tagasi Kölni kloostrisse.

Tema kuulsaim õpilane on Aquino Thomas, kellega nad olid eluaegsed sõbrad ja vaimuvennad kuni Thomase surmani aastal 1274 . Teoloogia õpetamisel rakendasid mõlemad Aristotelese põhimõtteid ning püüdsid usku ja mõistust lahus hoida, seejuures mõlemat väärtustades.

Albert Suur suri 15. novembril 1280 Kölnis ning on maetud Kölni Andrease kirikusse. Temast jäi maha 38 köidet filosoofilisi mõtisklusi ja teoloogilisi analüüse, lisaks hulk astronoomia-, keemia-, geograafia- ja füsioloogiakirjutisi.

Albert Suur kuulutati õndsaks 1622. aastal, kuid kanoniseeriti alles 1931, mil paavst Pius XI ta Kiriku Doktoriks kuulutas.

Kunstis kujutatakse tavaliselt dominiiklaste rüüs puldis loengut pidamas või oma kuulsa õpilase Aquino Thomasega midagi arutamas.

Töid 
De unitate intellectuss
Problemata determinate
De fato
De XV problematibus
De natura boni
De sacramentis
De incarnatione
De bono
De quattuor coaequaevis
De homine
De natura et origine animae
Summa theologiae de mirabilis scientia Dei (jäi pooleli). Levinud lühema pealkirjaga "Summa theologiae".

Viited

Välislingid 

Saksa filosoofid
Skolastikud
Katoliku pühakud
Kiriku doktorid
Sündinud 1193
Surnud 1280