Karl Allikas

Karl Allikas (vene Карл Адамович Алликас) (8. veebruar 1905 Luuga lähedal – 20. märts 1976 Tallinn) oli Nõukogude Liidu sõjaväelane, 7. Eesti Laskurdiviisi ülem.

Elulugu
1942. aastal määrati Allikas formeeritava 7. Eesti laskurdiviisi staabiülemaks. Aasta hiljem sai Allikust sama diviisi ülem; aastal 1944 ülendati ta kindralmajoriks.

Karl Allikas juhatas 7. Eesti Laskurdiviisi  (6. jaanuar 1943 – 9. mai 1945); aastatel 1946–1947 õppis ta Moskvas Frunze-nimelises Sõjaväeakadeemias ja saadeti Eestisse tagasi. 

Aastatel 1947–1951 juhatas ta 22. üksikut Eesti kaardiväe-laskurbrigaadi ja seejärel 1956. aastani eelnimetatu järeltulijat 118. kaardiväe laskurdiviisi. Seejärel oli Allikas kuni 1961. aastani mingi salapärase seni nimetamata väekoondise komandöri asetäitja. 

Aastatel 1951–1961 oli Karl Allikas EKP Keskkomitee liige, seejärel pidas temagi pensionipõlve ja kirjutas koos kaasteenija Harri Lesseliga oma sõjaaegsest diviisist raamatu "Meie seitsmes", mis ilmus 1974. aastal.

1931. aastast oli ta NLKP liige, Eesti NSV Ülemnõukogu saadik (1951–1963)..

Tunnustus 

1950 – Lenini orden

Teosed
  Raamatukoi otsing

Viited

Välislingid
Generals.dk

8. Eesti Laskurkorpuse koosseis
Eesti NSV III Ülemnõukogu liikmed
Eesti NSV IV Ülemnõukogu liikmed
Eesti NSV V Ülemnõukogu liikmed
Sündinud 1905
Surnud 1976