Eritakistus

Eritakistus ehk elektrieritakistus on füüsikaline suurus, mis iseloomustab teatud kindlast materjalist elektrijuhi võimet avaldada teda läbivale voolule takistust. Eritakistus sõltub aine keemilisest koostisest ja struktuurist ehk aatomite paiknemise viisist. Metallide eritakistus on tingitud elektronide põrkumisest metalli kristallistruuriga (põrkumiste arv sõltub ka temperatuurist), samuti kristallivõre defektidest ja võõrainete aatomite sisaldusest.

Aine (materjali) eritakistust defineeritakse ühikulise pikkuse ja ristlõike pindalaga keha elektritakistusena. SI pikkuse ühik on meeter (m), pindala ühik ruutmeeter (m2) ja takistuse ühik oom (Ω). Seega on aine eritakistus 1 m pikkuse ja 1 m2 suuruse ristlõike pindalaga keha takistus oomides. Selle määratluse kohaselt saame ühikuks Ω • m2/m ehk (pärast taandamist) Ω•m, s.o oom-meeter.

Metallide korral kasutatakse sageli eritakistuse ühikut Ω • mm2/m, kusjuures 1 Ω • mm2/m = 1•10‒6 Ω•m = 1 µΩ•m. Materjali eritakistus võrdub siis sellest materjalist 1 m pikkuse ja 1 mm2 ristlõikega juhtme takistusega (näiteks vase puhul 0,0178 Ω).

Ainete liigitus eritakistuse ρ järgi
Eritakistuse alusel liigitatakse aineid juhtideks, pooljuhtideks ja dielektrikuteks:
 juhid: ρ < 10−6 Ω•m;
 pooljuhid: ρ = 10−6…108 Ω•m;
 dielektrikud ehk mittejuhid: ρ > 108 Ω•m.
Liikide piirid on tinglikud ja võivad eri andmeallikates olla teistsugused.

Ainete eritakistus ja takistuse temperatuuritegur
Ainete eritakistus ja takistuse temperatuuritegur (temperatuuril 20 °C)

Juhtme takistus
Kui on teada juhtme materjali eritakistus , juhtme ristlõike pindala  ( ‒ ümarjuhtme läbimõõt) ja juhtme pikkus , saab arvutada juhtme takistuse valemiga

Erijuhtivus
Eritakistuse pöördsuurus on erijuhtivus, tähis γ (gamma) või σ (sigma): γ = 1/ρ, mõõtühik siimens meetri kohta (S/m).

Viited

Elekter
Elektrotehnika