Koaksiaalkaabel

Koaksiaalkaabel on kahe kontsentrilise (ühiskeskmese) soonega kaabel, mille sisemist soont ümbritseb dielektrikuga eraldatult väline silindriline soon. Kaabli välissoont isoleerib ja kaitseb välismõjude eest plastist kattekiht.

Sisemiseks sooneks on enamasti üks vasktraat (näiteks läbimõõduga 1 mm), painduvatel kaablitel aga mitmest traadist keerutatud kiudjuhe. Väline soon on valmistatud vask- või alumiiniumtraatidest punutisena ja toimib ühtlasi elektromagnetilise varjena. Punutise all on enamikul kaablitel alumiiniumfooliumist elektrostaatiline varje, mis suurendab häirekindlust. Eriti häirekindlatel kaablitel on kaks omavahel isoleeritud varjesoont, vt triaksiaalkaabel.

Koaksiaalkaablit kasutatakse peamiselt televisioonisignaali edastamiseks, kuid seda on kasutatud ka andmeedastuseks 10Base2 ja 10Base5 Etherneti arvutivõrkudes.

Kaabli otsa monteeritakse pistikuna tavaliselt F-konnektor.

Ajalugu
1880 – koaksiaalkaabel patenteeriti Inglismaal Oliver Heaviside'i poolt (patent nr 1407).
1884 – Siemens & Halske patenteerisid koaksiaalkaabli Saksamaal (patent nr 28 978, 27. märts 1884).
1894 – Oliver Lodge demonstreeris Royali Institutsioonis lainejuhti. Nikola Tesla sai USA patendi Elektrijuhid – 6. veebruaril.
1929 – esimene kaasaegne koaksiaalkaabel patenteeriti Lloyd Espenschiedi ja Herman Affeli poolt AT&T, Bell Telephone Laboratories.
1936 – toimus esimene telesignaaliedastus läbi koaksiaalkaabli. 1936 suvised olümpiamängud Berliinist Leipzigi.
1936 – ehitati maailma esimene veealune koaksiaalkaabel Apollo Bay, Melbourne lähedalt Austraaliast ja Stanley vahele. 300 km pikkune kaabel suutis edastada vaid ühte lairibakanalit ja seitset telefonikanalit.
1936 – AT&T paigaldas eksperimentaalse telefoni ja televisiooni koaksiaalkaabli New Yorgi ja Philadelphia vahele koos automaatsete võimenditega iga 10 miili tagant. See saadi valmis detsembris, sellega sai edastada juba 240 samaaegset telefonikõnet.
1936 – Post Office (nüüd British Telecom) paigaldas koaksiaalkaabli Londoni ja Birminghami vahele, võimaldades kasutada kuni 40 telefonikanalit.
1941 – esimene kommertskaabel oli kasutusel USA-s AT&T, Minneapolise ja Minnesota vahel ning Stevens Pointi ja Wisconsini vahel. Kasutusel oli L1-süsteem, mis võimaldas edastada kas ühte telekanalit või 480 telefonikõnet.
1956 – paigaldati esimene transatlantiline koaksiaalkaabel TAT-1.

Viited

Elektrotehnika