A7V-U

A7V/U oli Saksamaa Esimese maailmasõja lõpus projekteeritud rasketank, mille eeskujuks oli inglise Mark IV. Tanki suudeti toota ainult üks prototüüp, kuid see lammutati pärast valmimist.

Ajalugu 

Saksamaa esimese tanki A7V kehv esinemine maastikul selgus juba varakult. Novembris 1917 toimunud Cambrai lahingus langes sakslaste kätte mitmeid inglise Mark IV-sid, mida põhjalikult uuriti. Alguses pakuti välja, et inglise tanke lihtsalt kopeerida ja Saksamaal tootma hakata. See plaan jäi teostamata, kuna täpselt samade komponentide valmistamine oli keeruline. Lisaks ei oleks saanud kasutada A7V jaoks toodetud materjale.
Seetõttu otsustati projekteerida uus tank A7V/U (U tähendas Umlaufende Kette ehk ümberringi roomikud), mis sarnaneks inglise tankidega, kuid kasutaks ära maksimaalselt A7V komponente. Juuniks 1918 valmis üks prototüüp, mis oli suure kaalu tõttu kohmakas ja sel esines veel mitmeid vigu. Prototüüp lammutati, kuid tehnilised raskused hinnati ületatavaks ja 12. septembril 1918 telliti 20 masinat. Neist ükski ei valminud. Tanki projekteeris Joseph Vollmer.

Tehnilised andmed 

A7V/U sarnanes välimuselt inglise Mark IV-ga: roomikud jooksid üle kogu kere ja relvad paiknesid külgedel sponsoonides. Soomus oli ees 30 mm, külgedel ja mujal 20 mm paks. Kaks Daimleri 4-silindrilist mootorit andsid koguvõimsuseks 210 hj (157 kW) ja maksimaalseks kiiruseks 12 km/h. 
Masin oli 8,38–8,50 m pikk, 4,69 m lai ja 3,14 m kõrge. Relvastuseks plaaniti kaks 57 mm kahurit ja neli 7,92 MG08/15 kuulipildujat.

Variandid 
A7V/U-st projekteeriti kaks lisaversiooni, mida kunagi ehitama ei hakatud.

A7V/U2 – väiksemate sponsoonidega ja ühe kuulipildujaga pealmises tornis
A7V/U3 – ainult kuulipildujatega relvastatud versioon

Viited 

Saksa tankid
Prototüübid
Saksamaa keisririik Esimeses maailmasõjas