Sándor Weöres

Sándor Weöres [šaandor vöröš] (22. juuni 1913 Szombathely – 22. jaanuar 1989 Budapest) oli ungari luuletaja ja tõlkija.

Tema esimesed luuletused ilmusid ajakirjas Nyugat, kui ta oli 19-aastane. Ta lõpetas Pécsi Ülikooli filosoofia ja esteetika erialal.

Weöres on tõlkinud inglise, vene, ukraina, sloveeni ja gruusia luulet. Tema Daodejingi tõlge on Ungaris väga populaarne.

György Ligeti on viisistanud mitmeid Weöresi luuletusi.

Tunnustus
 1974 Austria riiklik Euroopa kirjanduse auhind

Looming

Luulekogud 
Hideg van, 1934.
A kő és az ember, 1935.
A teremtés dicsérete, 1938.
Meduza, 1944.
A szerelem ábécéje, 1946.
Elysium, 1946.
Gyümölcskosár, 1946.
A fogok tornáca, 1947.
Bóbita, 1955.
A hallgatás tornya, 1956.
Tarka forgó, 1958.
Tűzkút, 1964.
Gyermekjátékok, 1965.
Merülő Saturnus, 1968.
Zimzizim, 1969.
Psyche, 1972.
Télország, 1972.
Priapos, kirjutatud 1950, ilmunud 2001.

Ungari kirjanikud
Ungari tõlkijad
Luuletajad
Sündinud 1913
Surnud 1989