Politseiamet

Politseiamet oli aastatel 1991–2009 Eesti politsei keskasutus. Politseiamet oli Siseministeeriumi valitsemisalasse kuulunud valitsusasutus, millel on politsei juhtimisfunktsioon ja mis teostas riiklikku järelevalvet ning kohaldas riiklikku sundi seaduses ette nähtud alustel ja ulatuses.

Politseiamet asus Tallinnas aadressidel Pikk tänav 61, Pagari tänav 1 ja Pärnu maantee 139.

Eesti Vabariigi Riiklik Politseiamet loodi 1991. aastal pärast Eesti taasiseseisvumist. 21. aprillil 1993 võttis Riigikogu vastu politseiseaduse muutmise ja täiendamise seaduse, millega senine Politseiamet jaotati Riigi Politseiametiks ja Riigi Kaitsepolitseiametiks. 1. jaanuaril 2010 ühendati politseiamet koos muude politsei-, piirivalve ning kodakondsus- ja migratsiooniametkondadega Politsei- ja Piirivalveametiks.

Politseiameti eelkäijad olid Politsei Peavalitsus (1918–1934), Politseivalitsus (1934–1938) ja Politseitalitus (1938–1940).

Juhtimine ja struktuur

Politseipeadirektor
Ametit juhib politseipeadirektor, kes korraldab politseipeadirektori asetäitjate, ameti struktuuriüksuste juhtide ja nõunike kaudu ameti pädevusse kuuluvate ülesannete täitmist. Politseipeadirektoril on õigus anda seaduse, Vabariigi Valitsuse määruse või korralduse või siseministri määruse või käskkirja alusel teenistusalastes küsimustes käskkirju.

Politseipeadirektori asetäitjad olid Raigo Haabu ja Erki Nelis.

Eesti politseijuhid alates aastast 1990
 1990–1992 Jüri Nurme
 1992–1994 Igor Amann
 1994 Uuno Ellen
 1994–1995 Herman Simm
 1995–1997 Ain Seppik
 1998–2003 Harry Tuul
 2003–2005 Robert Antropov
 2005–2008 Raivo Aeg
 2008–2010 Raivo Küüt

Struktuuriüksused
1997. aastal kinnitatud Politseiameti põhimääruse kohaselt olid ameti osakonnad: 1) kriminaalosakond; 2) korrakaitseosakond;3) korrapidamisosakond; 4) personaliosakond; 5) õigusosakond; 6) info- ja sideosakond; 7) rahandusosakond; 8) majandusosakond; 9) avalike suhete osakond; 10) üldosakond.1998. aastal kinnitatud Politseiameti põhimääruse kohaselt olid ameti osakonnad: 1) kriminaalosakond; 2) korrakaitseosakond; 3) arenguosakond; 4) avalike suhete osakond; 5) info- ja sideosakond; 6) majandusosakond; 7) personaliosakond; 8) rahandusosakond; 9) välissuhete osakond; 10) õigusosakond; 11) üldosakond. 1999. aastal kinnitatud Politseiameti põhimääruse kohaselt olid ameti struktuuriüksused: 1) kriminaalosakond; 2) korrakaitseosakond; 3) arengu- ja infoosakond; 4) haldusosakond; 5) personaliosakond; 6) rahandusosakond; 7) sisekontrolli osakond; 8) pressibüroo. 2002. aastal kinnitatud Politseiameti põhimääruse kohaselt olid ameti struktuuriüksused: 1) kriminaalosakond; 2) korrakaitseosakond; 3) arengu- ja infoosakond; 4) haldusosakond; 5) personaliosakond; 6) rahandusosakond; 7) üldosakond; 8) politseikontrolli osakond; 9) siseauditi osakond; 10) pressibüroo; 11) välissuhete büroo. 2003. aastal kinnitatud Politseiameti põhimääruse kohaselt olid ameti struktuuriüksused: 1) arenguosakond; 2) teenistusosakond; 3) tehnikaosakond; 4) rahandusbüroo; 5) siseauditi büroo; 6) avalike suhete büroo. 2005. aastal kinnitatud Politseiameti põhimääruse kohaselt olid ameti struktuuriüksused: 1) politseitöö osakond; 2) teenistusosakond; 3) infosüsteemide osakond; 4) logistikaosakond; 5) rahandusosakond; 6) sisekontrolli osakond.
Ameti struktuuriüksuseid oli 12: analüüsi- ja planeerimisosakond; infosüsteemide osakond; kommunikatsiooniosakond; kriminaalosakond; liiklusjärelevalve ja korrakaitse osakond; logistikaosakond; politseikontrolli osakond; rahandusosakond; siseauditi osakond; teabeturbe osakond; teenistusosakond; politseikoostöö osakond. 2007. aasta 1. novembrist muutus politseiameti struktuur, kuhu loodi politseipeadirektori asetäitja ametikoht politseitöö alal ning politseipeadirektori asetäitja halduse alal ja jagati neljaks osakonnaks senine politseitöö osakond: kriminaalosakond, liiklusjärelevalve- ja korrakaitseosakond, analüüsi- ja planeerimisosakond ning väliskoostöö osakond.

Politseipeadirektor võis ameti tegevusalas moodustada nõuandva õigusega alalisi ja ajutisi komisjone, nõukogusid, töörühmi ja juhtgruppe.

Politseiametis töötas 160 teenistujat.

Haldusüksused
Politseiameti haldusse kuulusid Keskkriminaalpolitsei, Julgestuspolitsei, Põhja Politseiprefektuur, Ida Politseiprefektuur, Lääne Politseiprefektuur ja Lõuna Politseiprefektuur.

Ajalugu
Üldjuhtimist teostas enne 1991.a. Eesti NSV Siseministeeriumi siseminister oma asetäitjate kaudu, järgmine struktuuritase oli linna Siseasjade Valitsus (SAV) või rajoonide Siseasjade osakond (SAO).

SM Siseasjade Valitsus 1968–1991
Eesti NSV Siseministeeriumi Siseasjade valitsus
Lühend
Eesti NSV SM SAV
Asutatud
1968
Tegevuse lõpetanud
1990
Peakorter
Tallinn
Asukoht
Pikk tänav 19, Tallinn
Tegevuspiirkond
Eesti NSV
Eesti NSV Siseministeerium
1968. aasta lõpul nimetati Eesti NSV Siseministeeriumi Miilitsavalitsus, ENSV SM Siseasjade Valitsuseks, kohalikud piirkondlikud asutused linnade ja rajoonide Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomiteede siseasjade osakondadeks või valitsusteks (nt Tallinna Linna Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee Siseasjade Valitsus ja Harju Rajooni Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee Siseasjade Osakond).
Miilitsa- ja (alates 1968. aastast siseasjade) asutuste ülesanded olid avaliku korra tagamine, võitlus kuritegevusega ja selle ennetustöö, valveteenistus tähtsamates riigiasutustes, elanike elukoha registreerimine, riigisiseste passide väljaandmine ja passirežiimi elluviimine, mootorsõidukite registreerimine, tehniline kontroll ja liiklusohutuse tagamine, mitmesuguste tegevuslubade väljaandmine ja esemete registreerimine ( tulirelvad, lõhkeained, kirjutusmasinad, paljundus- ja trükiseadmed, pitsatite ja stampide kinnitamine jm), koos tsiviilkaitse ja tuletõrje keskasutustega sellealase töö organiseerimine, kaadri väljaõpe.
1968. aastal oli miilitsa/siseasjade valitsuse struktuur:
Sekretariaat
Kriminaaljälitus
Sotsialistliku omandi riisumise vastase võitluse osakond (SORVVO)
Välisteenistuse osakond
Passiosakond koos aadressbürooga (tegeles ka maksudest ja alimentidest kõrvalehoidjatega)
Viisade ja välismaalaste registreerimise osakond (OVIR)
Teaduslik-tehniline osakond
Päästeteenistuse osakond
Riiklik autoinspektsioon
Ajalehe Na Straže toimetus
Augustis 1990 võttis Eesti Vabariigi Ülemnõukogu vastu politseiseaduse ja sama aasta 20. novembril moodustati valitsuse määrusega Eesti Vabariigi Siseministeeriumi Riiklik Politseiamet (RT 1990, nr. 20, art. 236) ning 23. novembril politseiprefektuurid (18).
Uue ameti struktuuri (RT, 28.02.1991, 6, 93) kuulusid Eesti Politseiameti aparaat, Politseiprefektuurid, Transpordipolitsei prefektuur ja Eesti Kaitsepolitsei. Vabariiklikud politseibürood: kriminaalpolitsei-, kaitsepolitsei-, liikluspolitsei-, passi- ning teabe- ja analüüsibüroo. 
Ameti hallata oli ka Politseireserv, Politseiakadeemia, Politseikool, Alaealiste Büroo, Politseikoerte Kasvandus, Eesti Aadressbüroo ja Kriminalistikabüroo.

Struktuur
Pärast Eesti Vabariigi taasiseseisvumist ja Eesti politsei taasloomist 1. märtsil 1991 moodustati Eesti Vabariigi Siseministeeriumi haldusalas kriminaalkuritegevuse vastased, kohtueelse uurimise, riikliku julgeoleku kaitse ja korrakaitseasutused:

1991. aasta 14. mail moodustati Siseministeeriumi Riikliku Politseiameti baasil Eesti Vabariigi Riiklik Politseiamet siseministri valitsemisalas. Eesti Politseiameti loomisega reorganiseeriti Riiklik Autoinspektsiooni Valitsus Liiklusohutusametiks. ning Siseministeerium andis Eesti Vabariigi Siseministeeriumi Valvekoondise üle Eesti Vabariigi Riiklikule Politseiametile.

Eesti Vabariigi Riikliku Politseiameti struktuuri moodustas: Eesti Politseiameti aparaat, Politseiprefektuurid, Transpordipolitsei Prefektuur, Eesti Kaitsepolitsei. 

Vabariiklikud politseibürood: kriminaalpolitsei büroo, kaitsepolitsei büroo, liikluspolitsei büroo, passibüroo, teabe- ja analüüsibüroo.

Politseireserv, Politseiakadeemia, Politseikool, Alaealiste Büroo, Eesti Aadressibüroo, Kriminalistikabüroo, Eriteenistus, Valvekoondis, Politseikoerte Kasvandus.

1992. aastal moodustati Interpoli Eesti keskbüroo, mille direktoriks määrati 1. juulist 1992 Arnold Tenusaar.

6. maist 1993 nimetati Eesti Vabariigi Riiklik Politseiamet ümber Riigi Politseiametiks. 1993. aastal reorganiseeriti Riigi Politseiameti haldusalas olevad kriminaalkuritegevuse vastased, kohtueelse uurimise, riikliku julgeoleku kaitse asutused, mille tulemusel 1. juulist 1993. aastal: 
Kaitsepolitsei, muudeti Siseministeeriumile haldusalas olevaks iseseisvaks Kaitsepolitseiametiks;
Riiklik Kohtueelse Uurimise Amet, muudeti Politseiameti haldusalas olevaks Politsei Keskuurimisbürooks;
Kriminalistika Büroo, nimetati ümber Kohtuekspertiisi ja Kriminalistika Bürooks.

Transpordipolitsei Prefektuur nimetati ümber Raudteepolitsei Prefektuuriks ja otsustati Riigi Politseiameti halduses oleva Valvekoondise, sealhulgas valvepolitsei reorganiseerimise kohta valve- ja turvaettevõtteks väljaspool politsei struktuure.

Politseiameti hoone
Aastatel 1991–2004 asus Politseiamet Tallinna vanalinnas aadressil Pagari 1. 2003. aasta 3. oktoobril sõlmisid Politseiameti esindaja Robert Antropov ja OÜ Raldon esindaja Mati Tusovi üürilepingu Politseiametile ja Põhja Politseiprefektuurile 14 000 ruutmeetri pinna üürimiseks aadressil Pärnu maantee 139 (endine AS Kalevi hoone). 2004. aastal koliti uutesse nüüdisaegsetesse tööruumidesse, kus asuvad ka politsei raamatukogu, nõupidamissaalid ja politseimuuseum.

Vaata ka
 Siseministeerium
 Keskkriminaalpolitsei
 Julgestuspolitsei

Viited

Välislingid
 Politseiameti põhimäärus // Elektrooniline Riigi Teataja

Eesti endised riigiametid