Muusikažanr

Muusikažanr ehk muusikaline žanr on muusikas heliteose või esituse kokkuleppeline kategooria. 

Puudub ühtne kriteerium, kuidas muusikažanrit määrata. Määramise aluseks võib olla näiteks
 muusikaline struktuur;
 orkestratsioon;
 kõla;
 tekst;
 muusikastiil;
 muusikavorm;
 esituse omadused nagu aeg, koht, otstarve ja kontekst.

Mõiste
Muusikažanr põhineb kordusel, mis ühest küljest tähendab mineviku korduste määratlemist ning teisest küljest kutsub esile kordumist tulevikus. 

Muusikažanrit määravad kriteeriumid jagunevad kaheks: ühed määravad muusikažanri vastavalt heliteose omadustele ning teised eeldavad heliteose poolt kuulajas põhjustatud kogemuse arvessevõtmist. Esimene on tegelikult poeetika haru ja selle järgijaid on Aristotelesest kuni tänapäeva analüütilise esteetika esindajateni. Teine puudutab pigem esteetilist kogemust, mida tuleks eelkõige mõista kommunikatsiooni suunava tegurina. Seda vaatenurka on pooldanud paljud tänapäeva kirjandus- ja muusikateadlased ning see peegeldab üldisemat tendentsi problematiseerida kunstiteose ja selle vastuvõtu suhteid.

Muusikažanr ja muusika funktsioon

Muusikažanri ja muusika funktsiooni seos on olnud ajalooliselt kõige rohkem avatud ümberdefineerimistele ja žanrite algse olemuse kadumisele. 

Muusika funktsioon võib olla seotud kohaga, kus muusikat ette kantakse, näiteks:
 kammermuusika mõiste oli algselt seotud esitamisega aristokraatlikes "kambrites" vastandina näiteks kirikule. Samas alates 18. sajandist, kui muusika muutus järjest kättesaadavamaks ka madalamatele seisustele, mängis muusika "kammermuusikaks" määratlemisel rolli pigem esituskoosseis või -stiil, sest kammermuusikat hakati žanri piire ületades mängima ka kodanlikes kontserdisaalides
 koomilise ooperi (opéra comique) žanr on saanud 19. sajandil nimetuse samanimeliselt Pariisi teatrimajalt, kus vastavaid teoseid esitati. Aja jooksul hakati koomilist ooperit järjest enam esitama ka varem ainult n-ö tõsisele ooperile spetsialiseerunud teatrites.

Muusika žanriline nihe võis toimuda seoses piiravate tingimustega, milles helilooja töötas, näiteks:
 kiriku teenistuses olevad heliloojad olid tihti sunnitud kohandama algselt ilmalikud žanrid kantaadi, sonaadi ja ooperi ümber vaimulikuks kantaadiks, kirikusonaadiks või oratooriumiks. 
 algne seltskonnatants menuett leidis aristokraatliku publiku nõudmisel tee ka sümfooniasse. 
 romantismi ajal tekkinud tarbemuusika (Gebrauchsmusik) emantsipatsioon ja jõudmine n-ö absoluutsesse muusikasse näitab, et muusikažanrid ei ole muutumatud.

20. sajandi heliloojad on üldiselt loobunud puhastest muusikažanritest ja eelistavad pigem segatud žanre, näiteks kammersümfoonia või performance. Näiteks John Cage loobus oma radikaalsete, muusika mõiste piire kompavate eksperimentidega täielikult nii heliteose kui ka muusikažanri mõistest.

Muusikažanr ja muusikavorm
Muusikažanr võib saada nimetuse samanimeliselt muusikavormilt. Sellest hoolimata on muusikažanr ja muusikavorm erinevad mõisted. Muusikavorm on heliteose struktuurset ülesehitust kirjeldav kategooria, näiteks sonaadivorm ehk sonaat-allegro, mida kasutatakse tihti nii sonaadi, sümfoonia kui ka instrumentaalkontserdi esimeses osas. Samas muusikažanrites nagu sonaat, sümfoonia või instrumentaalkontsert võib sonaadivorm ka puududa.

Muusikažanr ja muusikastiil
Levimuusikas ei tehta tihti vahet muusikažanril ja muusikastiilil.

Muusikažanrite ajalooline areng
Kuni 18. sajandini määras muusikažanri eelkõige muusikateose funktsioon (nt ilmalik, vaimulik), teksti sisu (nt motett, missa) ning kompositsioonitehnika (nt fuuga). Seejärel tõusid tugevamini esile esitus koosseis (nt keelpillikvartett), muusikavorm (nt sonaat), esteetika ja sisu (nt opera seria, opera buffa, sümfooniline pilt, sümfooniline poeem). Muusikateose kasvava individualiseerumisega kunstmuusikas kaotavad žanrid oma mõjujõu. Wolfgang Marxi arvates mõjutab tänapäeval muusikažanri nimetuse kasutamine heliteose pealkirjas oluliselt teose retseptsiooni.

Keskaeg
 gregoriuse koraal
 cantiga
 lauda spirituale
 organum
 conductus
 motett
 rondellus
 estampii
 saltarello
 ballata
 caccia
 madrigal
 ballade
 rondeau
 virelai

Renessanss
 Ayr, aria
 Ballade
 canzon
 galjard
 intermedio
 kantsoon
 koraal
 lauda
 madrigal
 madrigalikomöödia
 vaimulik madrigal
 Missa
 paroodiamissa
 parafraasmissa
 cantus-firmus-missa
 motett
 motett-šansoon
 ooper
 pavaan
 Ricercar
 sonata
 šansoon
 Tiento
 Toccata

Barokk
 Allemande
 Canon
 Cantata
 Chaconne
 Concerto
 Concerto grosso
 Solo concerto
 Courante
 Fuuga
 Gavott
 Gigue
 Missa
 Menuett
 Ooper
 Opera buffa
 Opera seria
 Oratoorium
 Partiita
 Passakalja (passacaglia)
 Passepied
 Prelüüd
 Saraband
 Sinfonia
 Sonaat
 Flöödisonaat
 Triosonaat
 Süit

Klassitsism ja romantism
 Bagatell
 Ballade
 Ballett
 Klassikaline ballett
 Caprice
 Carol
 Concerto
 Cello concerto
 Clarinet concerto
 Double bass concerto
 Flute concerto
 Oboe concerto
 Piano concerto
 Trumpet concerto
 Viola concerto
 Violin concerto
Dance
Divertimento
Étude
 Impromptu
 Intermezzo
 Missa
 Masurka
 Marss
 Music-hall
 Nokturn
 Ooper
 Ballad opera
 Opera buffa
 Opéra comique
 Opera seria
 Operetta
 Overture
 Concert overture
 Symphonic poem
 Singspiel
 Zarzuela
 Concert Aria
 Oratorio
 Polonees
 Prelüüd
 Kvartett
 Klaverikvartett
 Keelpillikvartett
 Oboekvartett
 Kvintett
 Klaverikvintett
 Keelpillikvintett
 Reekviem
 Rhapsody
 Rondo
 Scherzo
 Serenaad
 Sinfonia concertante
 Sonaat
 Klaverisonaat
 Viiulisonaat
 Vioolasonaat
 Tšellosonaat
 Flöödisonaat
 Klarnetisonaat
 Bassoon sonata
 Symphony
 Program symphony
 Choral symphony
 Süit
 Waltz

20. ja 21. sajand
 Ballet
 Neoclassical ballet
 Contemporary ballet
 Burlesque
 Cabaret
 Concerto for Orchestra
 Electronic music
 Film score
 Džäss
 Musical theatre
 Opera
 Popular song
 Protest song
 Soundtrack
 Vaudeville

Vaata ka
 Muusikažanrite loend
 Muusikastiil
 Muusikavorm

 Muusikažanr