249. Eesti Laskurdiviis

249. Eesti Laskurdiviis (vene 249-я Эстонская стрелковая дивизия) (s/o 24676) oli Teise maailmasõja ajal NSV Liidu Punaarmee koosseisus formeeritud põhiliselt eestlastest koosnev rahvusväeosa, 8. Eesti Laskurkorpuse koosseisus.

Punaarmee 249. Eesti Laskurdiviisi formeerimise aluseks oli 10. veebruaril 1942 antud NSV Liidu Riikliku Kaitsekomitee (GKO) käskkiri 2. eesti laskurdiviisi moodustamiseks, diviis formeeriti 1942. aasta 10. veebruarist kuni 13. septembrini.

Algul kandis väeosa nimetust 423. Laskurdiviis, 1942. aasta märtsis nimetati väeosa ümber 249. Eesti Laskurdiviisiks. Kuni 1942. aasta veebruarini 249. LD nime kandnud NSV Liidu SARKi isikkoosseisust moodustatud diviis nimetati 16. veebruaril 1942 16. Kaardiväediviisiks.

249. Eesti Laskurdiviis oli üks väeosa, millest koos 7. Eesti Laskurdiviisi ja muude üksustega moodustati 25. septembril 1942 8. Eesti Laskurkorpus.

1942. aasta suvel alustasid diviisi väeosad Uuralites Tšeljabinski oblastis väljaõpet, augustikuus suunati diviis Moskva oblastisse, Uuralitesse jäi vaid tagavarapolk. 1942. aasta novembris saadeti diviis rindele ning see osales 1942. aasta detsembrist Velikije Luki lahingutes.

28. juunil 1945 reformeeriti 249. ELD, 122. Eesti kaardiväe Lenini ordeniga laskurdiviisiks (122-я гвардейская Эстонская ордена Ленина Краснознаменная стрелковая дивизия).

Juhtkond ja koosseis
Diviisiülemad
polkovnik August Vassil, veebruar – mai 1942
kindralmajor Lembit Pärn, 6. mai 1942 – 23. juuni 1942
diviisiülema asetäitja August Vassil
major, alates 4. oktoober 1942 alampolkovnik Karl Kanger, 24. juuni 1942 – 28. september 1942
polkovnik Artur Saueselg, 29. september 1942 – 29. detsember 1942
diviisiülema asetäitja polkovnik Johan Lombak
polkovnik/kindralmajor Johan Lombak, 30. detsember 1942 – 3. märts 1945
polkovnik August Feldman, 4. märts 1945 – 9. mai 1945
Diviisi staabiülemad
polkovnik Artur Simson
alampolkovnik Gustav Kund
major Nikolai Trankmann, 12, 1942–?
Diviisi sõjakomissar
polgukomissar Nikolai Puusepp (NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi 9. oktoobri 1942 seadlusega likvideeriti Punaarmees väeüksuste komissaride ametikohad, kehtestati väeosa ülema ainujuhtimine ning loodi ametikoht ülema asetäitja poliitalal)
Algus Raadik, diviisiülema asetäitja poliitalal

249. Eesti Laskurdiviisi koosseis

122. kaardiväe laskurdiviis 
28. juunil 1945 reformeeriti 249. ELD, 122. kaardiväe Eesti Lenini ordeniga laskurdiviisiks (122-я гвардейская Эстонская ордена Ленина Краснознаменная стрелковая дивизия). 917. laskurpolk nimetati 368. kaardiväe Eesti Punatähe ordeniga laskurpolguks, 921. laskurpolk > 370. kaardiväe Eesti Punalipuline laskurpolguks, 925. laskurpolk > 372. kaardiväe Eesti Punatähe ordeniga laskurpolguks (likvideeriti 1947. aasta algul), 251. diviisi suurtükiväebrigaad > 99. kaardiväe Eesti suurtükibrigaadiks, 779. kahuripolk > 484. kaardiväe Eesti Kutuzovi ordeniga kahuripolguks (asus Kloogal 06.1945–06.1946), 307. üksik tankihävitusdivisjon > 224. üksik kaardiväe Eesti Aleksander Nevski ordeniga tankihävitusdivisjoniks, 417. üksik sapööripataljon > 154. üksik kaardiväe Eesti sapööripataljoniks, 669. üksik sidepataljon (kuni 26.12.1944 197. üksik siderood) > 216. üksik kaardiväe Eesti sidepataljoniks ja 328. üksik luure-laskurrood > 126. kaardiväe Eesti motoluurerooduks. 122. diviis paiknes Aegviidu ja Jäneda ümbruses.

1945–1946 demobiliseeriti Eesti rahvusväeosadest 16 550 inimest. 12. mail 1946 Punaarmee Kindralstaabi direktiivi alusel saadeti 1946. aasta augusti alguseks laiali 41. kaardiväe Eesti Tallinna laskurkorpuse juhtkond ja 122. kaardiväe laskurdiviis.

Vaata ka
22. Eesti Territoriaalne Laskurkorpus

Viited

Kirjandus
Эндель Сыгель. Дружба, закаленная в огне войны. – Таллин: Ээсти раамат, 1975.
Ларин П.А. Эстонский народ в Великой Отечественной войне 1941–1945/ Сокр. пер. с эст. – Таллин: АН ЭССР, 1964.

Välislingid 
Андрей Петренко, Прибалтийские дивизии Сталина

Eesti väeosad Teises maailmasõjas NSV Liidu sõjaväes
Nõukogude Liidu relvajõud Eestis