Anna Karenina

"Anna Karenina" on vene kirjaniku Lev Tolstoi romaan, mis ilmus esimest korda aastail 1875–1877 järjejutuna ajakirjas Russki Vestnik ("Русскій Вѣстникъ"), kuid ajakirja toimetaja Mihhail Katkovi tülide tõttu Tolstoiga ei avaldatud romaani täies mahus. 1878. aastal töötas Tolstoi "Anna Karenina" põhjalikult ümber ning samal aastal ilmus see ka raamatu kujul.

Teost peetakse üheks realismi tippsaavutuseks, Tolstoi nimetas seda raamatut oma esimeseks "tõeliseks" romaaniks. Raamatu peategelase Anna Karenina prototüüp oli osaliselt Aleksandr Puškini vanem tütar Maria Hartung (1832–1919). Tolstoi oli Mariaga kohtunud lõunalauas ka isiklikult.

Enamik vene kriitikuid peab raamatut kõrgkihi elu ja armusuhete lahkamiseks. Fjodor Dostojevski nimetab oma "Kirjaniku päevikus" teost aga tõeliseks kunstiteoseks.

Ajakirja Time 2007. aasta jaanuarinumbris nimetatakse "Anna Kareninat" kõigi aegade parimaks raamatuks.

Romaani "Anna Karenina" põhjal on tehtud hulgaliselt filme. Ühed kuulsamad on 1927. aastal linastunud film "Armastus" ("Love") ja 1935. aasta ekraniseering, mille mõlemas mängib peaosalist Anna Kareninat Greta Garbo.

Sisukokkuvõte 
Romaan on jaotatud kaheksaks osaks.

Tegelasi 
 Anna Arkadjevna Karenina, sündinud Oblonskaja
 Aleksei Aleksandrovitš Karenin
 Aleksei Kirillovitš Vronski
 Konstantin Dmitrijevitš Ljovin
 Jekaterina Aleksandrovna Štšerbatskaja, Kitty
 Stepan Arkadjevitš Oblonski, Stiva
 Darja Aleksandrovna Oblonskaja, Dolly
 Sergei Aleksejevitš Karenin, Serjoža
 Nikolai Dmitrijevitš Ljovin
 Sergei Ivanovitš Koznõšev
 Jelizaveta Feodorovna Tverskaja, Betsy
 Madame Stahl
 Varvara Andrejevna, Varenka
 Vassili Veslovski, Vassenka

Anna Karenina 

Anna Karenina on romaani peategelane.

Anna oli aus inimene, teda ei rahuldanud abielu, mis ei rajanenud tunnetel. Selles suhtes erines Anna ühiskonna koorekihist. Oma langemisest ei tundnud Anna rõõmu, vastupidi, ta tundis end pahelise ja süüdlasena. Ta teadis, et ei saa kunagi vabalt armastada, et jääb igavesti häbistatud naiseks. Ometi pidas ta niisugust tulevikku paremaks abielust Kareniniga. Anna asus võitlema ühiskonna kõlblusvormide vastu, kuigi targa inimesena mõistis, et see võitlus lõppeb tema kaotusega. Jäänud ilma oma elumõttest, armastusest, küsis ta endalt: "Mis oleks olnud see, mis ei oleks olnud küll õnn, aga mitte ka piin." Seda polnud, ning Anna otsustas surra kättesaadamatute ideaalide nimel.

Filmid 
 "Anna Karenina", 1910. aasta mängufilm
 "Anna Karenina", 1911. aasta mängufilm, nimiosas M. Sorotšina
 "Anna Karenina", 1914. aasta mängufilm, nimiosas Maria Germanova
 "Anna Karenina", 1915. aasta mängufilm, nimiosas Betty Nansen
 "Anna Karenina", 1918. aasta mängufilm, nimiosas Irén Varsányi
 "Anna Karenina", 1919. aasta mängufilm, nimiosas Lya Mara
 "Anna Karenina" (originaalpealkirjaga "Love"), 1927. aasta mängufilm, Anna Karenina osas Greta Garbo
 "Anna Karenina", 1935. aasta mängufilm, nimiosas Greta Garbo
 "Anna Karenina", 1948. aasta mängufilm, nimiosas Vivien Leigh
 "Anna Karenina", 1953. aasta mängufilm, nimiosas Alla Tarassova
 "Anna Karenina", 1961. aasta mängufilm, nimiosas Claire Bloom
 "Anna Karenina", 1967. aasta mängufilm, nimiosas Tatjana Samoilova
 "Anna Karenina", 1974. aasta seriaal, nimiosas Lea Massari, 6-osaline miniseriaal
 "Anna Karenina", 1976. aasta mängufilm, nimiosas Maija Plissetskaja
 "Anna Karenina", 1977. aasta seriaal, nimiosas Nicola Pagett, 10-osaline miniseriaal
 "Anna Karenina", 1985. aasta mängufilm, nimiosas Jacqueline Bisset
 "Anna Karenina", 1996. aasta seriaal, nimiosas Antoinette Taus
 "Anna Karenina", 1997. aasta mängufilm, nimiosas Sophie Marceau
 "Anna Karenina", 2000. aasta mängufilm, nimiosas Helen McCrory
 "Anna Karenina", 2009. aasta mängufilm, nimiosas Tatjana Drubitš
 "Anna Karenina", 2012. aasta mängufilm, nimiosas Keira Knightley

Viited

Välislingid 

 Peeter Olesk. "Romaaniülikool: Lev Tolstoi "Anna Karenina"". Eesti Päevaleht, 11. jaanuar 2008.

Vene romaanid
1878