Valmar Adams

Valmar Adams (sünninimi Vladimir Karl Moritz Adams; aastatel 1924–1933 Vilmar Adams; 30. jaanuar 1899 Peterburi – 15. märts 1993 Tartu) oli eesti kirjanik ja kirjandusteadlane. Ta kasutas ka pseudonüümi Vladimir Aleksandrovski. 

Lõpetas Tartu Ülikooli 1929. aastal, aastatel 1929–1931 oli stipendiaadina Praha Ülikoolis, hiljem töötas aastaid Tartu Riiklikus Ülikoolis slaavi ja vene kirjanduse kateedris.

Aastatel 1918–1919 oli ta päevalehe Molot toimetaja, 1920–1922 vene keele õpetaja Petseri ja Tõrva gümnaasiumis, 1921. aasta algusest tõlk Venemaa saatkonnas Tallinnas. 

Aastatel 1923–1929 õppis ta Tartu Ülikoolis, 1926–1928 oli Tartus Üliõpilaslehe toimetaja ja 1940–1941 EKP Tartu osakonna pressiesindaja. 1940. aasta juunipöördest võttis osa Tallinnas, ehkki oli 1940–1941 vene keele õpetaja Tartu Ülikoolis. 

15. juulist kuni 24. augustini 1941 oli ta sakslaste poolt vangistatuna Näituseväljaku koonduslaagris, kust käis tööl koos naisvangidega koristamas endist Jänese maja Aia [Vanemuise] tänaval. 1941. aasta oktoobrist oli vabatahtlikult sakslaste tõlk koonduslaagris, hiljem Dno raudteejaama komandantuuris. 

Aastatel 1944–1946 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli dotsent, 1946–1947 kirjanduslikul tööl, 1947–1951 TRÜ dotsent, 1951–1954 Nõukogude võimude poolt kinni peetud, 1955–1974 taas TRÜ vene kirjanduse kateedri dotsent. 1984. aastast oli vabakutseline kirjanik.

Tema luule oli mõjutatud vene luulekoolkondadest.

Ta oli EYS Veljesto vilistlane.

Valmar Adams oli viimane Eesti Kirjanike Liidu liige, kes oli sündinud 19. sajandil.

Teosed

Raamatud
"Suudlus lumme"  (1924; esikluulekogu)
"Valguse valus. 1925. aasta intermezzo" (1926; luuletused)
"Maise matka poolel teel" (1932; luulekogu)
"Põlev põõsas" (1937; luulekogu)
"Tunnetuse tund" (1939; lüürikat)
"Sinu sekundid" (1971; mõttepäevik)
"Vene kirjandus, mu arm" (1977; kirjandusteaduslikke artikleid ja esseesid)
"Õhtune valgus" (1982; uut luulet)
"Oomega" (1985; esseid ja murdmemuaare)
"Esta astub ellu" (1986; esseeromaan)

Valikkogud
"Nooruse tolmunud kuld" (1972; valitud värsse ja mõttelooteid 1924–1969)
"Punased nelgid" (1982; luulevalimik)

Koguteosed
"Eesti nüüdislüürika" (1929; uuemate luuletajate värsipõimik)

Artikleid
Elav ja surnud sõna nüüdisaja kultuuriteguritena, Akadeemia nr. 4, 1937

Tunnustus 
 Juhan Smuuli nimeline kirjanduse aastapreemia (1988, "Esta astub ellu")

Isiklikku

Valmar Adamsi poeg on Jüri Adams.

Kirjandus
Kalle Kurg. Autoportree noorest kirjanikust. (Arvustus raamatule "Sinu sekundid." Mõttepäevik.) – Keel ja Kirjandus 1972, 1, lk 49–51.
Rein Veidemann. Valmar Adamsi eluhoiakust ja maailmamõistmisest. – Keel ja Kirjandus 1979, 1, lk 5–10.
 Tiit Hennoste. Hüpped modernismi poole II. 20. sajandi eesti kirjandusteadus Euroopa kirjandusteaduse taustal. 9. loeng: värsiõpetuse õppetunnid. (Vaidlus irdriimi üle.) – Vikerkaar 2007, 9

Välislingid
Luulekogu "Suudlus lumme"
Adamsi luulet

Valmar Adams portaalis "Tartu ilukirjanduses"

Eesti kirjanikud
Eesti luuletajad
Eesti kirjandusteadlased
Eesti kirjanduskriitikud
EYS Veljesto liikmed
Raadi kalmistule maetud
Sündinud 1899
Surnud 1993