Aleksandr Gerassimov (1861–1931)

Aleksandr Mihhailovitš Gerassimov (vene keeles Александр Михайлович Герасимов) (14. november (vkj) 1861 – 11. märts 1931 Bizerta, Tuneesia) oli Venemaa keisririigi mereväelane (viitseadmiral, 1913). Ta oli aastatel 1913−1917 Eestis asunud Peeter Suure Merekindluse ülem. Anton Denikini valgekaartliku Lõuna-Venemaa relvastatud jõudude Merevalitsuse juhataja.

Elulugu

Haridustee
Astus Merekooli, mille lõpetas 1882. aastal mitšmanina. Seejärel täiendas end miiniohvitseride klassis, mille lõpetas 1886. aastal. Kõrgema hariduse omandas Mihhaili Suurtükiväeakadeemias, kuhu ta võeti vastu 1887. aastal; lõpetas selle õppeasutuse 1892. aastal kiitusega.

Teenistuse algus
Teenis alates 1879. aastast Venemaa keisririigi mereväes. 1883. aastal teenis laeval "Svetlana". Pärast suurtükiväeakadeemia lõpetamist nimetati mereväe suurtükikatsete komisjoni liikmeks, kellena oli ametis 1896. aastani. Järgnevalt oli ta aastatel 1896−1897 ristleja "Admiral Nahhimov" ja seejärel kuni 1901. aastani eskaadrilahingulaeva "Imperator Aleksandr I" vanemsuurtükiväeohvitser. 1901. aastal määrati ametisse eskaadrilahingulaeva "Imperator Aleksandr II" vanemohvitseri kohusetäitjana. Aastatel 1902−1903 oli ta Vaikse ookeani eskaadri nooremflagmani staabi suurtükiväelane. Kaks aastat hiljem (1903) nimetati vanemohvitseri kohusetäitja ametikohale eskaadrilahingulaeval "Pobeda". Juba  sama aasta detsembris sai ta 2. järgu kapteni auastme ja kinnitati vanemohvitseriks.

Vene-Jaapani sõjas 1904−1905

Vene-Jaapani sõja ajal oli ta lahingulaeva "Pobeda" vanemohvitser; 1904. aasta lõpul laev uputati. Seejärel organiseeris ta Port Arturi kindluses töökoja, et toota käsipomme ja miinimortiire. 1905. aasta jaanuaris langis Jaapani sõjavangi, kust vabanes sama aasta lõpul.

Teenistus õppelaevastikus
Pärast sõjavangist vabanemist määrati ta teenima Balti laevastikku. 1906. aasta jaanuaris sai temast suurtükiväe õppesalga juhataja, kellena andis võljaõpet ohvitseridele ja laevaelektrikutele. Juba sama aasta veebruaris määrati õppelaeva "Riga" komandöriks, kellena teenis 1908. aastani. Seejärel anti tema juhatuse alla õppelaev "Pjotr Veliki". 1909. aastal nimetati ta suurtükiväe õppesalga ülema kohusetäitjaks. 1911. aastal kõrgendati kontradmiraliks ja kinnitati õppesalga ülemaks.

Peeter Suure merekindluse ülem
1913. aastal sai temast Peeter Suure merekindluse esimene ülem, kellena oli ametis 1917. aastani. I maailmaõja ajal 8. augustil 1914 nimetati ühtlasi Tallinna sõjarajooni ja Tallinna linna ülemaks. Alates 11. augustist samal aastal oli Eesti- ja Liivimaa kindralkuberner. 1917. aasta märtsirevolutsiooni ajal sai Tallinnas mässuliste mereväelastega läbirääkimisi pidades haavata. Sama aasta 23. juunil läks erru.

Tegevus Venemaa kodusõjas
Alates 1918. aasta novembrist osales Venemaa kodusõjas, esmalt Vabatahtikus armees ja seejärel Lõuna-Venemaa Relvajõududes. 1918. aasta novembrist kuni 1919. aasta märtsini oli ta sadamate ja laevade peakomandör. Sama aasta märtsis nimetati ta Lõuna-Venemaa Relvajõudude ülemjuhataja kindralleitnant Anton Denikini juures asuva merevalituse ülemaks. 1920. aasta veebruarist aprillini oli jõelaevade divisjoni ülem.

Eksiilis
Pärast Merekorpuse evakueerimist Sevastopolist (15. november 1920) saabus Bizertasse Tuneesias, kus tegutses Merekorpuse direktorina kuni selle sulgemiseni (25. mail 1925). Suri 1931. aastal Bizertas.

Auastmed

Välislingid
Герасимов Александр Михайлович. Раздел "Люди", Русско-Японская война на море 1904–1905 г.г.
Краткие биографические справки. Российский Императорский флот / IT InfoArt Stars
Герасимов, Александр Михайлович. Словари и энциклопедии на Академике

Vene Eestimaa kindralkubernerid
Venemaa keisririigi sõjaväelased
Venemaa keisririigi viitseadmiralid
Sündinud 1861
Surnud 1931