Männilised

Männilised (Pinaceae) on okaspuude klassi okaspuulaadsete seltsi kuuluv paljasseemnetaimede sugukond.

Männiliste sugukonda kuulub 220–250 liiki 11 perekonnast. Sinna kuuluvad paljud levinud okaspuud, nagu mänd, kuusk, lehis, nulg, tsuuga ja seeder. Peamiselt kasvavad männilised põhjapoolkeral ning eriti parasvöötmes, kuid neid leidub troopikast lähisarktilise kliimavöötmeni. Taigas, ranniku- ja mägimetsades on nad sageli domineerivad taimeliigid.

Kirjeldus 
Männilised on harilikult puud ja kasvavad 2–100 meetrit kõrgeks. Karmis kliimas võivad nad harva kasvada ka põõsastena.

Männilistel on lehed muundunud okasteks. Okkad on rohelised, pikad ja peenikesed, nõeljad või mõõkjad. Okkad on tavaliselt teravad, mõnel liigil ka pehmed. Paljudel liikidel kasvavad okkad kahe-kolmekaupa. Enamik männilistest (kõik peale lehiste ja ebalehise) on igihaljad. Kuna okaste pindala on lehtpuude lehtede pindalaga võrreldes väiksem, ei auru nende kaudu nii palju vett ja neid pole vaja ebasoodsaks aastaajaks langetada.

Paljunemine 
Männilised on ühekojalised. Paljunemisorganitena esinevad neil käbid. Emaskäbi on 2–60 cm pikk ja tavaliselt puitunud. See koosneb käbiteljest ja arvukatest spiraalselt paiknevatest soomustest. Igal soomusel paikneb kaks lendtiibadega varustatud seemet. Isaskäbid on väikesed (0,5–6 cm pikad) ja varisevad varsti pärast tolmlemist. Männilised on tuultolmlejad.

Väiksed seemned (alla 90 mg) levivad harilikult tuule abil, kuid mõnel liigil on suured (üle 100 mg) taandarenenud lendtiibadega seemned, mis on kohastunud levimiseks loomade ja lindude abil. Piirkondades, kus elab palju oravaid, ei ole männilised üldiselt kohastunud lindude abil levimiseks.

Perekonnad
 mänd (Pinus) – umbes 115 liiki
 kuusk (Picea) – umbes 35 liiki
 lehis (Larix) – umbes 14 liiki
 ebatsuuga (Pseudotsuga) – 5 liiki
 nulg (Abies) – umbes 50 liiki
 seeder (Cedrus) – 2–4 liiki
 ebalehis (Pseudolarix) – üks liik
 tsuuga (Tsuga) – 9 liiki
 keteleeria (Keteleeria) – 3 liiki
 kataia (Cathaya) – üks liik
 lõunatsuuga (Nothotsuga) – üks liik

Perekondi ja liike eristatakse peamiselt okaste ja käbide põhjal.

Männilisi kasvatatakse sageli kultuurmaastikul, näiteks heki saamiseks, samuti ilutaimedena. Nende okkad on märksa väiksemad kui lehtpuude lehed, mistõttu männilised sobivad bonsai jaoks lehtpuudest paremini.

Kuna männilised moodustavad põhjapoolkeral suure osa okasmetsadest, on paljud liigid tähtsad puidutööstuses. Mõnesid liike, peamiselt kuuski, mände ja nulge kasvatatakse istandustes jõulupuude saamiseks.

Rekordiomanikud 
Kõrgeim männiline – harilik ebatsuuga võib kasvada kuni 120 m kõrguseks.
Vanim puu – vanim teadaolev puu on Rootsis kasvav harilik kuusk, mille juurestik on 9550 aasta vanune.
Pikimad okkad – pikaokkalisel männil võivad okkad kasvada kuni 45 cm pikkuseks.
Pikimad käbid – suhkrumännil võivad kasvada kuni 50 cm pikkused käbid, rekord on 58,2 cm.
Raskeimad käbid – Coulteri männi käbid võivad vahetult enne valmimist kaaluda kuni 2,3 kg.
Kõige rohkem idulehti – Pinus maximartinezii tõusmetel võib olla kuni 24 idulehte.

Viited