Ühekroonine münt (1933)

1933. aastal vermitud 1-kroonine münt on Eesti Vabariigi seni viimane igapäevases käibes kasutamiseks mõeldud hõberaha. Tegemist on meenemündiga mis pühendatud X üldlaulupeole. Järgnevad, 1934. aastal vermitud ühekroonised valmistati alumiiniumpronksist.



Analoogiliselt Tartu Ülikooli mälestusmündiga kadus see münt kiiresti käibelt – rahvale kujundus meeldis ja need jäeti mälestuseks. Et vältida järsku rahahulga suurenemist, tuli antud meenemündi kasutamine seadusliku maksevahendina lõpetada – nii oligi see münt rahana kasutusel vaid veidi üle nelja ja poole aasta, 20.06.1932 kuni 1.02.1937.

Kujundus
Münt on hõbedast värvi ning kaalub 6 grammi, läbimõõt on 2,525 sentimeetrit  ning selle serv on rihveldatud. Numismaatikute hulgas on münt tuntud kui "Laulupidu".

Avers
Mündi esiküljel on Eesti Vabariigi suur riigivapp mille kohal on sõnad "EESTI VABARIIK" ning mille all on vermimise aasta "1933".

Revers
Mündi tagaküljel on kandle kujutis mille taustaks laululava ning selle all nimiväärtus "1 kroon". Kandle kohal on legend "ÜLDLAULUPIDU" ning selle kõrval aastaarvud "1869" (vasakul) ja "1933" (paremal).

Erimid
Mündist on teada ka üks erim, nn "pikk V" – sõnas "VABARIIK" oleva "V" tähe parempoolse "haru" kohal on mündi äärisel münditempli veast põhjustatud väljaulatuv mõhn. Lisaks sellele on mündist veel ka paar varianti, mida erimiks ei loeta. Nende puhul on vapipoolel vasaku tammeoksa välimise leherea teise lehepaari (rõhutan sõna paar) vasem leht servaga kokkupuutes ning teine variant on templimõra, mis jookseb osaliselt läbi vasaku tammeoksa ning jätkub sõnas EESTI. Samad variandid võivad esineda ka koos. Ühtlasi võib neid kohata erimiga "pikk V" müntidel.

Vaata ka
 1999. aasta meenemünt "130 aastat esimesest Eesti üldlaulupeost"
 1934. aasta ühekroonine münt
 Ühekroonine münt pärast 1992. aasta rahareformi

Eesti Vabariigi mündid