Windows 95

Windows 95 on Microsofti graafilise kasutajaliidesega operatsioonisüsteem, mis väljastati 24. augustil 1995. Võrreldes varasemate Windowsi toodetega oli see tehnilisest aspektist suur edasiminek. Tootearenduse käigus nimetati operatsioonisüsteemi Windows 4.0-ks ja ka tema ametliku koodnime Chicago järgi.

Operatsioonisüsteemi Windows 95 on sisse ehitatud Microsofti seni eraldiseisev MS-DOS ja erinevad Windowsi tooted. Selles oli olulisi uuendusi, mida selle eelkäijal, Windows 3.1, ei olnud. Tähelepanuväärseimad uuendused olid uus graafiline kasutajaliides (GUI) ja lihtsustatud isehäälestumise ehk plug-and-play toetus, mis lihtsustas seadmete arvutiga ühendamist. Suuremaid muudatusi tehti ka operatsioonisüsteemi põhikoodis, millest kõige tähtsam oli üleminek 16-bitiselt arhitektuurilt multitegumtööd võimaldavale 32-bitisele arhitektuurile.

Koos suure turunduskampaaniaga saatis Windows 95 turul suurepärane edu. Üsna pea sai sellest kõige populaarsem operatsioonisüsteem. Sellega tulid veel kaasa arvukad funktsioonid ja omadused, mis on muutunud Windowsile iseloomulikeks, näiteks tegumiriba ja "Start"-nupp. Arvati, et Windows 95 põhjustas konkurentide, sh OS/2-e pankrottimineku, ja selle tõttu kaevati Microsoft kohtusse.

1998. aastal, umbes kolm aastat pärast Windows 95 väljatulekut, tuli välja selle järeltulija Windows 98.

Arendus

Esialgse Windows 95 kavandi juured viivad 1992. aasta märtsi, aega vahetult pärast Windows 3.1 turuletulekut. Sel ajal veel arendati Windows for Workgroups 3.1 ja Windows NT 3.1. Microsoft planeeris uut ja innovatiivset Windowsi versioon, mille koodnimi oli Cairo. Cairo pidi olema Microsofti Windows NT-l põhinev uue põlvkonna operatsioonisüsteem ning sisaldama uut kasutajaliidest ja objektipõhist failisüsteemi, aga seda ei plaanitud tootmisse lasta enne 1994. aastat. Cairo jõudis küll turule 1996. aasta juulis Windows NT 4.0 kujul, aga sellel puudus varem planeeritud objektipõhine failisüsteem, mis hiljem kujunes WinFS-iks.

Samal ajal, kui Windows 3.1 jõudis turule, tõi IBM turule oma operatsioonisüsteemi OS/2 uue versiooni OS/2 2.0. Microsoft mõistis, et nad vajavad uuendatud Windowsi versiooni, mis toetaks 32-bitiseid rakendusi ja multitegumtööd, aga samas suudaks töötada väiksema jõudlusega arvutitel, mille jaoks Windows NT ei olnud mõeldud. Nii hakati välja töötama uut Windowsi versiooni, mille koodnimeks sai Chicago ja mis pidi jõudma turule 1993. aasta lõpus. Selle järgi hakati seda kutsuma Windows 93-ks. Esialgu otsustati, et uut kasutajaliidest ei lisata, kuna seda plaaniti Cairole. Esialgne eesmärk Chicagoga oli teha ainult paigaldus, seadistamine ja võrgundus lihtsamaks. Chicago pidi turule jõudma koos MS-DOS 7.0-ga, pakkudes kasutajale veelgi integreeritumat kasutuskogemust ja muutes teiste firmade jaoks DOSi kloonide tegemise kasutuks. MS-DOS 7.0 oli sel ajal arenduses koodnimega Jaguar ja pidi kasutaja soovil suutma joosta Windows 3.1-l põhineval 32-bitisel kaitstud kernelil Cougar, et paremini võistelda DR-DOS-iga.
Chicago projekti juhtis Brad Silverberg, kes oli toona Microsofti kodusüsteemide osakonna vanem asepresident. Microsofti toonane tooteplaan nägi välja selline:

Esimene Chicago funktsioonide spetsifikatsiooni kavand sai valmis 30. septembril 1992. Cougarist sai Chicago kernel.

Beetaversioon

Enne Windows 95 väljalaset pakuti USA ja Suurbritannia kasutajatele UWindows 95 Preview Programi raames võimalust operatsioonisüsteemi proovida. USAs saadeti 19,95 dollari eest ja Suurbritannias 19,95 naela eest ostjatele 3,5" flopiketaste komplekt, mille abil sai Windows 95 installida kas uuendusena Windows 3.1-le või uue operatsioonisüsteemina tühjale arvutile. Programmis osalejad said ka tasuta proovida The Microsoft Networki (MSN) võrguteenust, mis tuli kaasa Windows 95-ga. Prooviversioon aegus novembris 1995, seejärel said selle kasutajad osta Windows 95 täisversiooni. Tehti mõned versioonid, mida pole lekitatud siiani, näiteks Chicago 30.

Enne Windows 95 anti sellest välja mitmeid beetaversioone:

Väljalase

Windows 95 reklaamiti klippidega, mis sisaldasid Rolling Stonesi 1981 singlit "Start Me Up", mis oli reklaamides viide operatsioonisüsteemis esimest korda sisalduvale "Start"-nupule. Kuulutati avalikult, et Microsoft maksis ansamblile 8 kuni 14 miljonit dollarit nende loo kasutamise eest Windows 95 reklaamikampaanias. Microsoft aga väitis, et see oli aga ansambli enda levitatud kuulujutt, et tõsta oma turuväärtust, ja Microsoft maksis neile ainult murdosa sellest summast. Operatsioonisüsteemi reklaamimiseks ja selle funktsioonide tutvustamiseks anti välja ka pooletunnine turundusvideo, mida reklaamiti kui "maailma esimest küberkomöödiat". Seal näitlesid Jennifer Aniston ja Matthew Perry.

Suurbritannias sai sealne suurim arvutikett PC World suure koguse Windows 95 plakatite ja müügimaterjalidega kaste ja paljud poeketid avasid uksed südaööl, et müüa esimesi Windows 95 eksemplare. Klientide arv oli tunduvalt väiksem, kui reklaamidest paistis. Londonis jagas Microsoft inimestele tasuta ajalehti.

USAs New Yorgis valgustati Empire State Building nii, et sealse valgusinstallatsiooni värvid vastaksid Windowsi logo omadele. Kanadas Torontos riputati CN Toweri külge 100 meetri pikkune loosung. Inglismaal jagati tasuta ajalehte The Times, mille miljoni eksemplari eest maksis Microsoft 1,5 miljonit.

Arhitektuur

Windows 95 oli välja töötatud nii, et see ühilduks võimalikult hästi olemasolevate MS-DOSi ja 16-bitiste Windowsi rakendustega ning seadmete draiveritega, pakkudes veel stabiilsemat ja paremini töötavat süsteemi. Windows 95 tehniline arhitektuur on Windows for Workgroups 3.1 enhanced mode'i edasiarendus. Opereeriva süsteemi madalaim tase koosneb suurest hulgast 32-bitises kaitstud töörežiimis jooksvatest virtuaalsetest seadmedraiveritest (VxD) ja ühest või enamast virtuaalsest DOS-arvutist, mis jooksevad virtuaalsel 8086-töörežiimil. Virtuaalsed seadmedraiverid vastutavad füüsiliste seadmete eest, näiteks video- ja võrgukaardid, imiteerides virtuaalseid seadmeid, mida kasutavad virtuaalsed arvutid, või pakkudes eri süsteemiteenuseid. Kolm kõige tähtsamat virtuaalset seadmedraiverit on
virtuaalarvuti haldur (VMM32.VXD), mida võib pidada Windows 95 kerneliks. Selle ülesanded on mäluhaldus, programmide tegevuste ja katkestuste haldamine, virtuaalseadmete draiverite käivitamine ja laadimine, uute virtuaalarvutite loomine ning lõimede töö koordineerimine;
konfiguratsioonihaldur (CONFIGMG), mis vastutab seadmete isehäälestumise ehk plug and play funktsioonide rakendamise eest. See tuvastab ühendatavaid seadmeid siininumeraatorite abil ja jälgib süsteemi riistvara sätete muudatusi. Ta jagab seadmete vahel ka sisend- ja väljundpesasid, IRQsid, DMA-kanaleid ja mälu) ning teeb seda nii, et seadmete vahel ei tekiks probleeme;
paigaldatav failisüsteemihaldur, mis koordineerib ligipääsu toetatud failisüsteemidele. Windows 95 toetas esialgu FAT12, FAT16, VFAT ja ISO 9660 (CDFS) failisüsteeme ja lisaks ka Joliet'd ja mitmeid võrguinfot saatvaid/vastuvõtvaid operatsioonidraivereid. Hilisemad Windows 95 versioonid toetasid ka FAT32 failisüsteemi. Igal füüsilisel kettal on oma draiver. Ligipääsu kettale teeb sisendidraiver, samas kui SCSI seadmele teeb ligipääsu väikesisendidraiver, mis töötab SCSI kihi peal. Sisendi- ja väikesisendidraiverid teevad sisend- ja väljundoperatsioone 32-bitises kaitstud režiimis, minnes seega mööda nii MS-DOSist kui ka BIOSest ja suurendades oluliselt süsteemi jõudlust. Juhul, kui puudub Windowsi draiver kindla andmekandja jaoks või kui seade on sunnitud jooksma ühilduvusrežiimis, võib Real Mode Mapperi sisend saada sellele seadmele ligipääsu MS-DOSi kaudu.

Igale 32-bitisele Windowsi rakendusele määratakse oma mälulõik, mille suurust on võimalik muuta nii suureks, kui kasutaja seda soovib, ja mälule väljaspool seda lõiku ei ole rakendusel võimalik ligi pääseda. Enne seda kasutasid programmid määratlemata 64 kB suuruseid lõike. See oli suur probleem DOS-is ja Windows 3.x-s, kuna nende mälulõikude määratlematus põhjustas sageli probleeme, et rakendused võisid mõnikord üksteise lõike üle kirjutada. Seega kui rakendus Windows 3.x-s kokku jooksis, võis see ka muud protsessid rivist välja lüüa, aga 32-bitine rakendus ei kahjusta teiste rakenduste tööd, kui peaks ise rivist välja minema.

Win32 rakendusliides on rakendatud kolme mooduli abil, millest kumbki koosneb 16- ja 32-bitisest komponendist:
Kernel – kernel (KRNL386.EXE, KERNEL32.DLL ja VWIN32.VXD) annab kõrgema taseme ligipääsu mälu ja protsesside haldamisele ning ligipääsu failisüsteemile;
User – User (USER.EXE ja USER32.DLL) vastutab eri kasutajaliidese komponentide ekraanil kuvamise ja haldamise eest, näiteks aknad, menüüd ja nupud;
GDI – Graphics Device Interface (GDI.EXE ja GDI32.DLL) vastutab graafika ekraanil kuvamise eest ja teeb seda nii, et ta ei pea sõltuma riistvarast.

Viited

Windows