Natsagijn Bagabandi

Natsagijn Bagabandi (mongoli Нацагийн Багабанди; sündinud 22. aprillil 1950 Mongoolias Dzavhani aimakis Jaruu somonis) on Mongoolia poliitik, ta oli riigi president 20. juunist 1997 kuni 2005. aasta juunini, kui ametisse astus Nambarõn Enhbajar.

Elulugu

Bagabandi sündis rändkarjakasvataja perekonnas. 

Ta on lõpetanud 1968. aastal keskkooli Dzavhani aimakis Uliastajs ja 1972. aastal Leningradis külmutustehnikumi külmutustehnikuna. 1972–1975 töötas ta Ulaanbaatari õlle- ja viinavabrikus masinaoperaatori, mehaaniku ja insenerina. 

1980 lõpetas ta Odessa Toiduainetetööstuse Tehnoloogia Instituudi.

Aastatel 1980–1984 töötas ta MRRP Keskaimaki komitee propagandaosakonna juhatajana. 

1984–1987 oli ta Moskvas Ühiskonnateaduste Akadeemias aspirantuuris ja kaitses filosoofiakandidaadi kraadi.  

1987–1992 oli ta MRRP Keskkomitee lektor-propagandist, osakonnajuhataja, osakonna nõunik, sekretär ja aseesimees. 1992 valiti ta Suure Rahvahuraali liikmeks ja esimeheks ning valiti tagasi Suure Rahvahuraali liikmeks 1996. aasta üldvalimistel. Ta juhtis MPRP fraktsiooni.

1997 valiti ta MRRP 22. konverentsil partei juhiks. 

Ta võitis presidendivalimised 18. mail 1997 60% häältega. 

20. mail 2001 valiti ta presidendiks tagasi. Ta sai ligi 58% häältest. Tema lähim konkurent Radnaasumberelijn Gontšigdordž opositsioonis olevast Demokraatlikust Parteist, mis on 1996–2000 võimul olnud Demokraatliku Liidu järglane, sai 37% häältest. Valimistest osavõtu protsent oli 82%. 

Nagabandi 2001. aasta valimiskampaania põhiloosung oli "Kui järv on vaikne, siis ka pardid on vaiksed," mis tähendas: "Kui riik on vaikne, siis ka rahvas on vaikne". See loosung võttis arvesse, et rahvas ei soovi järske muudatusi. Maainimestele oli mõeldud loosung "Olen kasvanud tabuunitolmus," mis rõhutas tema lähedust karjakasvatajale. Peale selle pööras kampaania tähelepanu keskmiste ja väikeärimeeste probleemide lahendamisele. 

Ta esineb innuka budistina ja laseb end sageli pildistada mongoli rahvariietes Tšingis-khaani portree kõrval.

29. juunist 1. juunini 2003 viibis ta Mongoolia presidendina ametlikul visiidil Eesti Vabariigis.

Teosed
1992 Mongoolia käitumine
1998 President: mõtted ja soovitused enne uut aastasada
1998 President: Poliitika ja eesmärgid enne uut aastasada
2000 Presidendi poliitika ja meel 
2000 Taastamise ja traditsiooni tähtsus arengule 
2001 Mongoolia tarkus
2001 Presidendi poliitika ja hooled 
2001 Presidendi mõtted ja ideed
2001 21. sajand paneb sind proovile
2001 Uus ajastu ja Mongoolia budismi ja uued eesmärgid 
2001 Austagem ja imetlegem vanemaid inimesi
2001 Lapsed, noored ja president
2001 Mitmesambaline rahvuslik julgeolek

Tunnustus
1991 Rahvarevolutsiooni 70. aastapäeva orden
1996 Suhbaatari fondi auhind
1997 Kuldtähe olümpiaorden
2000 Venemaa Rahu orden
2000 Tšingis-khaani orden  
2001 Rahvusvaheline Peeter Suure auhind

Isiklikku
Ekspresidendi abikaasa on Azadsuren Oyunbileg. Ta on sündinud 1951. aastal Dzavhani aimakis Uliastaj somonis ja on lõpetanud 1975. aastal Riikliku Pedagoogikaülikooli. Ta juhib fondi "Inimeste heaks". 

Tütar Bayarmaa on sündinud Ulaanbaataris 1972. aastal. 1996–1998 oli ta majanduse alal kraadiõppes Lõuna-Koreas Sogangi Ülikoolis. Poeg Batbayar on sündinud Ulaanbaataris 1974. aastal.

Vabal ajal armastab ta lugeda ja kalal käia.

Välislingid
Valimisplakat

Mongoolia presidendid
Sündinud 1950