Ohmi seadus

Ohmi seadus on üks elektriahelate põhilisi seadusi. Seadus on saanud nime saksa füüsiku Georg Simon Ohmi (1789–1854) järgi, kes selle 1826. aastal sõnastas.

Ohmi seadus määrab kindlaks pinge U, voolutugevuse I ja takistuse R vahelise seose:

Ohmi seadus vooluahela osa kohta  
Vooluahela lõiku läbiva elektrivoolu tugevus on võrdeline selle lõigu otste vahelise pingega ja pöördvõrdeline lõigu takistusega:   

kus
I on ahelaosa läbiva voolu tugevus, mida mõõdetakse amprites (A); 
U on pinge, mida mõõdetakse voltides (V);  
R on vooluahela lõigu takistus, mida mõõdetakse oomides (Ω).

Ohmi seadus elektromotoorjõu allikaga vooluringi kohta 
Vooluringis, s.o suletud mittehargnevas vooluahelas, on vool I võrdeline elektromotoorjõuga E ja pöördvõrdeline ahela takistusega R:

Et elektromotoorjõu allikal on alati teatav sisetakistus R0, mis jääb järjestikku välise takistusega Rv, siis saab Ohmi seaduse valem kuju  

Vooluringis, mis koosneb ühest või mitmest järjestikku ühendatud toiteallikast ja ühest või mitmest samasse ahelasse järjestikku ühendatud takistist, saab arvutada voolutugevust järgmiselt:  
 
kus
 on vooluahelasse ühendatud elektromotoorjõudude algebraline summa;
 on vooluahelasse ühendatud takistuste summa;
 on vooluahelasse ühendatud toiteallikate sisetakistuste summa.

Ohmi seadus vahelduvvoolu korral 
Vahelduvvoolu korral kehtib seos
 
kus Z on vahelduvvooluahela näivtakistus.

Ohmi seadus vektorkujul
Materjalide juhtivusomaduste kirjeldamiseks kasutatakse Ohmi seaduse vektorkuju: 

kus
 on voolutiheduse vektor;
 on erijuhtivus;
 on elektrivälja tugevuse vektor.
Valem kehtib isotroopsete materjalide korral.

Välislingid 

Ohmi seadus

Füüsikaseadused
Elektrotehnika
Elekter