Enceladus

Enceladus (Saturn II) on Saturni kaaslane, Saturni kuude hulgas on suuruselt kuues. 

Enceladuse avastas William Herschel 1789. 

Hoolimata varajasest avastamisest polnud Enceladusest kuigi palju teada kuni 1980ndate alguseni, mil temast möödusid Voyager 1 ja Voyager 2. Nende andmetel on Enceladuse läbimõõt ligikaudu 500 km, mis on umbes kümnendik Saturni suurima kaaslase Titani läbimõõdust.

Voyager 1 leidis, et Enceladuse orbiit paikneb Saturni E-rõnga tihedaimas osas. Sellepärast on oletatud seost rõngaga. Voyager 2 andmetel on Enceladusel hoolimata väiksusest mitmekesine pinnamood, mis ulatub vanadest tihedalt kraatritega kaetud aladest kuni tektoonilise tekkega umbes 100 miljoni aasta vanuste geoloogiliselt noorte pindadeni.

2005. aastal jõudis Enceladuseni kosmoseaparaat Cassini, mis sai lähedastel möödalendudel detailsemaid ülesvõtteid tema pinnaelementidest.  Enceladuse lõunapolaaraladelt leiti geisritaolisi krüovulkaane, mis  purskavad veeauru ja tahket ainest, sealhulgas naatriumkloriidi kristalle ja jääosakesi. Enceladuselt on avastatud üle 100 sellise krüovulkaani Need  purskavad välja ainest kokku ligikaudu 200 kg sekundis. Osa väljunud veeaurust langeb Enceladusele "lumena" tagasi, osa lendab kosmosesse. Oletatakse, et nii on tekkinud Saturni E-rõngas. Krüovulkaanid, lõunapolaaralalt avastatud sisemine soojusallikas ning kokkupõrkekraatrite vähesus näitavad, et Enceladus on ka praegu geoloogiliselt aktiivne.
 
Enceladus on orbitaalresonantsis Dionega.
 
Saturn tekitab Enceladusel loodeid, mis võivadki tekitada sisemist soojust ja geoloogilist  aktiivsust.

2014. aastal teatas NASA Cassinilt saadud andmete põhjal, et Enceladuse lõunapolaaralal 30–40 km paksuse jääkihi all on umbes 10 km sügavune vedela vee ookean. Enceladus on üks tõenäolisemaid kohti  Päikesesüsteemis, kus võib leiduda maavälist elu.

Viited

Välislingid

 "Saturni kuu on arvatust elusõbralikum" ERR Novaator, 13. aprill 2017

Saturni kuud