Punased khmeerid

Punased khmeerid oli Kambodža Kommunistliku Partei liikmete rahvapärane nimetus.

Tegevus ja tagajärjed 

Punased khmeerid kehtestasid Kambodžas sotsialistliku riigi ideoloogiale tugineva terrorirežiimi. Linnaelanikud küüditati maale sunnitööle. Kaotati raharinglus, kaubandusvõrk ja eraomand, suleti koolid, kaotati perekonna mõiste. Üle kuueaastased lapsed võeti vanematelt ära ja sunniti tööle.

Punaste khmeeride võimul olemise perioodil pandi toime massilisi inimsusvastaseid kuritegusid. Tapeti igaüks, kes julges mõne ettevaatamatu märkuse teha. Senise valitsusega seotud inimesi ning haritlasi hukati vähimagi kahtluse korral. Samuti hävitati vietnamlasi, hiinlasi, taisid ja muid rahvusvähemusi, samuti kristlasi, muslimeid ja buda munki. Poliitilise režiimi ajal tapeti ligi 1,5 miljonit inimest (eri hinnangutel 850 000 kuni 3 miljonit), laias laastus ligi neljandik-viiendik kogu elanikkonnast. Inimesi hukati, neid suri nälga ja hukkus sunnitööl.

Punaste khmeeride ideoloogia muutus aja jooksul. Algselt oli see ortodoksne kommunistlik partei ja Vietnami kommunistide juhtimise all. Partei muutus stalinistlikumaks ja antiintellektuaalseks pärast seda, kui Kambodžasse naasis rühm Prantsusmaal õppinud noori, nende hulgas ka tulevane parteijuht Pol Pot. Pärast 1960. aastat arendasid punased khmeerid oma unikaalseid poliitilisi ideid. Punased khmeerid leidsid, et talunik on proletariaat ja töölisklassi õige esindaja. 1970-ndatel tulid ideoloogiasse ka antikolonialistlikud ideed Prantsuse Kommunistlikult parteilt.

Nelja-aastase võimuloleku järel kõrvaldas punased khmeerid võimult 1979. aastal sisse tunginud Vietnami väed. 1985. aasta paiku panid vietnamlased Kambodža-Vietnami piirile maailma pikima miinivälja. 1990-ndatel tegutsesid punased khmeerid veel kui vastupanuliikumine Lääne-Kambodžas, nende organisatsioone asus Tais jm. Pol Pot suri 15. aprillil 1998 ja siis hääbus ka liikumine.

1979. aastal korraldati Kambodžas kohtuprotsess, millel mõisteti Pol Pot ja tolleaegne välisminister Ieng Sary tagaselja surma. 1997. aastal moodustati Kambodža parlamendi otsusega rahvusvaheline tribunal punaste khmeeride tegevuse uurimiseks. Kohtuprotsessid jätkuvad senini. 

Punaste khmeeride režiimi jälgi säilitab praegu arvukalt memoriaale ja genotsiidimuuseume. Tähtsaim on neist Tuol Slengi genotsiidimuuseum – režiimi ajal vangilaagriks muudetud keskkool, millest liikus läbi ligi 17 000 inimest, kellest enamik hukati. Pealinna Phnom Penhi lähedal asuv Choeung Eki genotsiidikeskus on loodud kohale, kus asuvad hukkunute massihauad.

Vaata ka 
 Kambodža kodusõda

Viited

Kirjandus 
 Chanrithy Him "Mõranenud klaas kerkib pinnale. Minu lapsepõlv punaste khmeeride võimu all" (Sinisukk, 2003)

Välislingid 
Marek Laane "Kagu-Aasia suurmõrvar surnud – mis edasi?", Postimees, 6. oktoober 1996
Heiki Suurkask "Punakhmeerid vaherahu ei tunnista", Postimees, 3. veebruar 1998
Allan Espenberg "Punaste khmeeride julge elu", Pärnu Postimees, 7. aprill 2006
Inna-Katrin Hein "Punase khmeeri kunstjalg pannakse näitusele", Postimees, 4. august 2006
"Kambodžas suri punaste khmeeride üks verisemaid liidreid", Postimees, 21. juuli 2006
"Kambodžas vahistati endine punakhmeeride asejuht", Postimees, 19. september 2007
Evelyn Kaldoja "Vanglajuhi protsessil meenuvad punakhmeeride õudsed teod", Postimees, 18. veebruar 2009

Parteid
Kambodža ajalugu
Kommunism
Kommunistlikud parteid