Tšau-tšau

Tšau-tšau ehk chow chow on koeratõug.

Tšau-tšaud on kasutatud jahi-, valve- ja veokoerana. Tänapäeval on ta eelkõige seltsikoer.

Ajalugu
Tšau-tšau on üks vanemaid tänapäevani säilinud koeratõuge. Hiinas on tšau-tšaud peetud üle 2000 aasta, mujale maailmasse jõudis see tõug alles 18. sajandi lõpus. Geneetikauuringute kohaselt eraldus tšau-tšau tõug Hiina algupärasest koeratüübist juba 8300 aastat tagasi. Lisaks tööeesmärkidele kasutati tšau-tšausid mõnede allikate kohaselt ka toidu ja karusnaha saamiseks.

Tõu nime tekke kohta täpsed andmed puuduvad. Arvatavasti on see tuletatud 18. sajandi lõpus Inglismaal kasutatud hiina-inglise pidžini sõnast "chow", mida kasutati erinevate Hiinast toodud eriskummaliste kaupade tähistamiseks.

Iseloom
Tšau-tšau on iseloomult ühe inimese koer, ta on lojaalne ja ustav. Ta on julge ja iseseisev, kuid võõraste suhtes reserveeritud olekuga. Põikpäise ja kangekaelse koerana vajab ta kindlakäelist koolitamist ja kutsikana sotsialiseerimist. Tal on hästi arenenud kaitse- ja valveinstinktid. Liikumisvajadus ei ole eriti suur. Tšau-tšaud ei armasta vett ja ujumine on neile paksu, vett imava karvastiku tõttu raske.

Välimus
Tšau-tšau on keskmist kasvu koer, tema turjakõrgus on 45–56 cm, kaal 20–32 kg. Karvkate on tihe ja paks ning eristatakse lühikarvalisi ja pikakarvalisi tšau-tšausid. Värvustest on lubatud punane, sinine, must, kollakaspruun ehk fawn, kreemjas ja valge. Karvkate vajab regulaarset hooldamist.

Tšau-tšaul on mustjassinine keel.

Viited

Välislingid

 Liina Valner, "Tšau-tšau", Õhtuleht 4. august 2007
 Liina Valner, "Miks on tšau-tšaul sinine keel?", Õhtuleht 4. august 2007

Hiina koeratõud