Joonisanimatsioon

Joonisanimatsioon ehk joonisfilm koosneb paberile kantud piltide reast, mis kirjeldab teatavat liikumist selle järgnevate faaside kaupa. Siis salvestatakse need vertikaalkaamera või skanneri abil.

Ajalugu 
Joonisanimatsiooni esimesed versioonid ilmusid 19. sajandi lõpul, mil klaasplaatidele joonistati pilte. 19. sajandil olid teostel valdavalt üksikud autorid, kuid 20. sajandi algul kujunes see mitme autoriga tegevuseks, samal ajal lisandus animatsioonile heli ning liidriks tõusis Walt Disney stuudio. 1923. aastal koostas sakslannast nukunäitleja Lotte Reiniger koos oma animatsioonirühmaga ühe esimestest mitmeplaadilistest animatsiooniseadmetest ehk trikilaua (sks k Tricktisch), mida kasutati tema ühe tuntuma teose "Prints Ahmedi seikluste" filmimiseks. Mitmeplaadiline tehnika aitas lahendada animatsiooni probleeme liikumise ning stseeni sügavusega. 1930. aastatel tulid esimesed värvilised animatsioonid, 1934. aastal valmis esimene täispikk, värviline ja helindatud animatsioon "Lumivalgeke ja seitse pöialpoissi".

2000. aastateks on maailma juhtivaks joonisanimatsiooni tootjariigiks kujunenud Jaapan.

Joonisfilm Eestis 

Eesti esimene joonisfilm oli 1931. aastal valminud "Kutsu Juku seiklusi".

Eesti joonisfilmitootmise rajajaks loetakse Rein Raamatut, kes asutas 1971. aastal Tallinnfilmi stuudios joonisfilmiosakonna, kus algul oli 14 inimest, 1980. aastatel aga 60 töötajat. Stiiliajalooliselt valmisid 1970. aastatel paljuski angloameerikalikust popkunstist mõjutatud teosed, mis teisalt erinesid läänes mõjusa Disney stuudio suunast selle poolest, et sihtrühmaks ei olnud ainult lapsed.

Vaata ka 

 animatsioon
 animafilm

Viited 
Animatsioon