Robert De Niro

Robert De Niro (sündinud 17. augustil 1943) on Ameerika Ühendriikide filminäitleja, režissöör ja produtsent. Parima peaosatäitja Oscari sai ta filmiga "Raevunud härg" ja parima kõrvalosatäitja Oscari noore Vito Corleone rolli eest filmis "Ristiisa 2". Ta on olnud nomineeritud kuuele Oscarile. 

De Niro sündis kunstnike perekonnas. Isa Robert De Niro vanem oli itaalia-iiri päritolu abstraktne ekspressionistlik maalikunstnik ja skulptor, ema Virginia Holton Admiral oli inglise-saksa-prantsuse-hollandi päritolu maalikunstnik ja luuletaja. Vanemad lahutasid abielu, kui Robert oli kolmeaastane. Robert kasvas koos emaga New Yorgis Manhattanil Little Italy linnaosas, aga ka isa elas kõigest jalutuskäigu kaugusel ja Robert käis tal sageli külas.

De Niro lõpetas riikliku põhikooli ja õppis mõnda aega kahes humanitaarkallakuga erakeskkoolis, aga neid ta ei lõpetanud. 16-aastaselt lahkus ta koolist, et hakata näitlejaks. Näitlemist õppis ta Stella Adleri konservatooriumis ja Lee Strasbergi näitestuudios.

Filmikarjäär

De Niro tegi oma esimesed osatäitmised Brian De Palma väikese eelarvega filmides. De Palma tutvustas De Nirot Martin Scorsesele ning Scorsese filmiga "Agulitänavad" tuli ka tunnustus. De Niro on mänginud veel seitsmes Scorsese filmis: "Taksojuht", "New York, New York", "Raevunud härg", "Komöödiakuningas", "Omad poisid", "Hirmu neem" ja "Kasiino". Nendes mängis De Niro peamiselt võluvat, emotsionaalselt ebastabiilset, psühhopaatiliste kalduvustega tegelast.

1980. aastate keskel hakkas De Niro mängima ka komöödiates. Neist tuntuimad on "Saba liputab koera", "Ka gängster on inimene" ja "Kohtumine äiaga". Suurima honorari, 20 miljonit dollarit, teenis ta osatäitmisega filmis "Gängster on ikka veel inimene".

1989. aastal asutas De Niro koos Jane Rosenthaliga produktsioonifirma, mis sai ta kodukoha järgi nimeks TriBeCa Productions. 2002. aastal sai temast üks Tribeca filmifestivali algatajaid.

Filmi "Ristiisa 2" tarvis õppis ta neli kuud Sitsiilia murrakut ja kasutas seda pea kõikjal filmis. Filmi "New York, New York" jaoks õppis ta saksofoni mängima. "Raevunud härja" tarvis õppis ta poksima ja võttis ligi 30 kg kaalus juurde. Filmi "Taksojuht" rolliks valmistudes töötas ta ka päriselt taksojuhina.

1998. aastal süüdistati teda Pariisis prostitutsiooni levitamises. Ta eitas kõiki süüdistusi ja lubas enam mitte iial Prantsusmaale oma jalga tõsta.

Sageli on teda võrreldud Al Pacinoga. Koos mängisid nad kahes filmis: "Ristiisa 2" ja "Pinge". Filmis "Pinge" ("Heat") oli ka stseen, kus mõlemad istusid laua ääres ja rääkisid juttu.

Filmograafia

Tunnustus 
 Parima meespeaosatäitja Oscar
 1981. aastal  rolli eest filmis "Raevunud härg"

 Parima meeskõrvalosatäitja Oscar
 1975. aastal rolli eest filmis "Ristiisa 2" 

 Parima meespeaosatäitja Kuldgloobus
 1981. aastal rolli eest filmis "Raevunud härg"

 Los Angelese filmikriitikute parima meesnäitleja auhind
 1976. aastal rolli eest filmis "Taksojuht"
 1980. aastal rolli eest filmis "Raevunud härg"

 Elutöö Kuldlõvi (1993)

 Cecil B. DeMille'i nimeline elutööauhind (2011)

Välislingid 

 
 

Sündinud 1943
Ameerika Ühendriikide filminäitlejad
Ameerika Ühendriikide filmilavastajad