Kuritöö ja karistus

"Kuritöö ja karistus" on vene kirjaniku Fjodor Dostojevski psühholoogiline romaan. Raamatuna ilmus 1866. aastal. 

Dostojevski alustas romaani kirjutamist 1865. aasta suvel. Mängusõltuvuse tõttu oli kirjanik raskes rahalises olukorras. Äsja oli surnud ta vend Mihhail ning lisaks oli Dostojevski laenuandjatele võlgu suure summa raha. Olukorra lahendamiseks kirjutas Dostojevski kirjastaja Katkoviga alla lepingu, mis pidi ta võlad pärast romaani ilmumist tasuma.

Dostojevski tahtis raamatus lahata alkoholisõltuvust ja kuritöö psühholoogilisi tagajärgi ning need saidki romaani peamisteks joonteks.

"Kuritöö ja karistus" on koos epiloogiga jaotatud kuude ossa. On märgatud, et raamatus on omapärane sümmeetria: kolm esimest osa jutustavad kuritööst ja kolm viimast karistusest. Lisaks on peategelaste nimedel vene originaaltekstis n-ö topelttähendus. Näiteks tähendab Raskolnikov (raskol) vene keeles lõhestatust, Razumihhin (razum) mõistlikkust ja Lužin (luža) lompi.

Eesti keelde tõlkis romaani A. H. Tammsaare 1923. aastal, aga see ilmus alles 1929. aastal. Raamatul oli Tammsaare loomingule suur mõju.

Sisu 

Vaene Peterburi üliõpilane Rodion Raskolnikov peab ennast moraalselt kõrgemalseisvaks isikuks ja tapab õilsatel kaalutlustel kaks inimest. Seejärel ta kannatab, kahetseb, annab ennast üles ja saadetakse Siberisse.

Viiteid

Kirjandus 
 Pavel Reifman, "F. Dostojevski romaan "Kuritöö ja karistus"" – kogumikus "Kirjandusõpetuse küsimusi" VI, koostanud Kalju Leht, Valgus, Tallinn 1982, lk 156–227 (ka bibliograafia)

Välislingid 

 Peeter Olesk, "Romaaniülikool: Fjodor Dostojevski "Kuritöö ja karistus"" – Eesti Päevaleht 23. märts 2007, lk 28

Vene romaanid
Kriminaalkirjandus
1866