Mihkel Mutt

Mihkel Mutt (sündinud 18. veebruaril 1953 Tartus) on eesti kirjanik, esseist, kriitik ja toimetaja.

Elukäik ja töö 

Mihkel Mutt sündis võõrkeeleõpetajate peres. Ta lõpetas Tartu 8. Keskkooli kirjanduse eriklassi. Aastatel 1971–1976 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti filoloogiat ja ajakirjandust. 1976–1977 töötas toimetajana kirjastuses Eesti Raamat, 1977–1986 ajakirjas Looming algul kirjandusteaduse ja kriitika, pärast luule- ja lühiproosa osakonna toimetajana, 1986–1988 oli vabakutseline kirjanik, 1988–1990 Eesti NSV Riikliku Noorsooteatri kirjandusala juhataja, 1990–1991 EV Välisministeeriumi informatsioonibüroo juhataja. 1991–1993 töötas ta ajalehtedes Eesti Ekspress, Eesti Aeg ja Hommikuleht.

1997–2005 oli Mutt kultuurilehe Sirp peatoimetaja.  Muti juhtimise ajal alustas ilmumist Sirbi vaheleht Diplomaatia. Aastatel 2005–2016 oli ta ajakirja Looming peatoimetaja.

Looming 
Kirjanduslikku tegevust alustas Mutt 1966. aastal novellitõlkega inglise keelest koolialmanahhis "Tipa-Tapa". Följetone, paroodiaid, teatri- ja hiljem ka kirjandusarvustusi hakkas ta avaldama seitsmekümnendatel. Esimesed tõsisemad kirjanduslikud katsetused pärinevad aastast 1978. "Eesti kirjandusloos" nimetatakse teda üheks vähestest kaheksakümnendatel tähelepanu äratanud proosadebütantidest.

Prosaistina on Mutt tuntud vaheda iroonilise kirjutusviisi poolest. 1980. aastal ilmunud kogumiku "Fabiani õpilane" esseistlikes novellides ning 1982. aastal ilmunud romaanis "Hiired tuules" kirjutab Mutt kirjandusloo sõnul "modernismi peateemad, hoiakud ja ideed üle kriitilis-paroodilises võtmes". Romaan kirjeldab teatraal Kalle Jermakoffi teatriuuenduskatset kultuuritegelase Victor Kaku vaatenurgast. Selles on nähtud dialoogi Mati Undi romaaniga "Via regia", kuid ka vihjet Hugo Raudsepa "Põrunud aru õnnistusele". Diloogia "Keerukuju" (1985) ja "Kallid generatsioonid" (1986) kirjeldab sugupoolte vahelisi suhteid "vaimse mehe vaatepunktist".

Algul tajuti Muti proosat alternatiivkirjandusena, nähes selles paralleele ka Jüri Üdi luulega.

Romaanis "Rahvusvaheline mees" kajastab Mutt oma kogemusi tööst välisministeeriumis. Raamatu nimitegelase prototüübiks on peetud toonast välisministrit, hilisemat presidenti Lennart Merit. "Grotesksusest hoolimata on "Rahvusvahelisest mehest" kujunenud mõjukaim Meri-aegse diplomaatia jäädvustus ja võib-olla isegi üks olulisemaid Eesti taasiseseisvumise kroonikaid," iseloomustab romaani kirjandusteadlane Linda Kaljundi.

Mitmes Muti jutukogus ja romaanis ("Fabiani õpilane" (1980), "Vana Fabiani nutulaul" (1988), "Rahvusvaheline mees" (1994), "Progressiivsed hiired" (2001)) on peategelaseks Fabian, Muti alter ego.

2009. aastal ilmunud mälestuste I–II köites keskendub Mutt oma suguvõsale ja lapsepõlvele. 2010. aastal ilmunud III köide kujutab kooliaega, IV köide ülikooliaastaid. V ja VI köide käsitlevad 1970ndate lõppu ja 1980ndaid.

Aastatel 2016–2018 sai Mihkel Mutt kirjanikupalka.

Londoni 2018.a. raamatumessil, mis oli pühendatud Balti riikide kirjandusele,  oli ta nn autorite päeval Eestit esindav peaautor.

Tunnustus 
 1981 – Friedebert Tuglase novelliauhind ("Õpilane Fabian")
 1983, 1988 – riiklikud kriitikapreemiad teatrikriitika eest
 1987 – Juhan Smuuli nimeline preemia ("Näärivana")
 1994 – Eesti Teatriliidu kriitikaauhind
 1994 – Virumaa kirjandusauhind ("Rahvusvaheline mees")
 1990 – Aleksander Kurtna nimeline auhind
 1999 – Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia ("Muti tabloid")
 2000 – Eesti Teatriliidu kriitikaauhind
 2000 – Valgetähe III klassi teenetemärk
 2000 – Stipendium "Ela ja sära"
 2001 – Koosmeele auhind
 2008 – Friedebert Tuglase novelliauhind ("Siseemigrant")
 2008 – Postimehe aasta arvamusliider
 2013 – Virumaa kirjandusauhind ("Kooparahvas läheb ajalukku")
 2014 – Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia ("Õhtumaa Eesti I")
 2017 – Eduard Vilde nimeline kirjandusauhind ("Eesti ümberlõikaja")
 2017 – aasta kirjanik ("Eesti ümberlõikaja")
 2020   EV välisministeeriumi teeneterist
 2020 – Eesti Kultuurkapitali kirjanduse aastapreemia ("Eesti mõtteloo" sarjas ilmunud raamat "Maailmas peegelduv veetilk. Arutlusi Eestist, kultuurist, ajaloost" koondab autori esseede paremikku, mis analüüsivad tabavalt maailmas ja Eestis toimuvaid ühiskondlik-kultuurilisi muutumisprotsesse, seda sageli mõne konkreetse kirjandusteose mõtestamise kaudu. Tema erudeeritud arutlused tabavad ajastu närvipunkte ja on vormistatud hästi arusaadavas, ladusas keeles.)

Poliitiline tegevus 
Aastatel 2001–2002 kuulus Mutt Isamaaliitu. Lahkumise põhjuseks tõi ta eetilised vastuolud ajalehe peatoimetamise ja parteisse kuulumise vahel. 2001–2008 oli ta Haapsalu Linnavolikogu liige, selles ametis osales ta Haapsalu valijamehena ka 2006. aasta presidendivalimistel.

Teosed 

 "Noorte käsikirjalised almanahhid 1962–1972" (kursusetöö). Tartu, 1973
 "Fabiani õpilane" (jutustused). Tallinn, 1980
 "Mehed" (novellid). Tallinn, 1981
 "Französisch" (lastejutt]. Tallinn, 1981
 "Hiired tuules" (satiiriline romaan). Tallinn, 1982; kordustrükid 2001 ja 2009
 "Keerukuju" (romaan). Tallinn, 1984
 "Näärivana" (lastejutt). Tallinn, 1986
 "Kõik on üks ja seesama" (esseed ja artiklid). Tallinn, 1986
 "Kallid generatsioonid" (romaan). Tallinn, 1986
 "Vana Fabiani nutulaul" (jutukogu). Tallinn, 1988
 "Kerge meel" (jutukogu). Tallinn, 1989
 "Kolm korda Aasias" (reisikirjad). Tallinn, 1990
 "Pingviin ja raisakass" (romaan). Tallinn, 1992: kordustrükk 2013
 "Rahvusvaheline mees" (romaan). Tallinn, 1994; kordustrükk 2009
 "Üleminekuaeg" (novellid ja följetonid). Tallinn, 1995
 "Inglismaa päevik" (reisikiri). Tallinn, 1995
 "Meedia, mu meedia" (esseed ja artiklid). Tallinn, 1996
 "Muti tabloid" (esseed ja artiklid). Tallinn, 2000
 "Progressiivsed hiired" (romaan). Tallinn, 2001
 "Elu allikad" (jutud). Tallinn, 2002
 "Väärikusest" (essee). Tallinn, 2001
 "Eestlusest" (essee). Tallinn, 2002
 "Kõik roosid ma kingiksin" (näidendid). Tallinn, 2004
 "Sise ja väli" (esseed ja artiklid). Tallinn, 2003
 "Kõrtsikammija" (romaan). Tallinn, 2005
 "Siseemigrant. Novellid Rui taevalike kommentaaridega" (jutud). Tallinn, 2007
 "Mälestused I. Eesti doomino. Eelmälestused". Tallinn, 2009
 "Mälestused II. Võru tänav. Lapsepõlv". Tallinn, 2009
 "Mälestused III. Sitik sügab. Kooliaeg". Tallinn, 2010
 "Mälestused  IV. Kandilised sambad. Ülikool". Tallinn, 2010
 "Mälestused  V. Päikesepoolel". Tallinn, 2011
 "Mälestused VI. Elukott". Tallinn, 2011
 "Kooparahvas läheb ajalukku" (romaan). Tallinn, 2013
 "Õhtumaa Eesti. Kultuuripublitsistikat ja kirjandusartikleid". Tallinn, 2014
 "Eesti ümberlõikaja". Tallinn, 2016
 "Mõtted". Tallinn, 2017
 "Õhtumaa Eesti II. Sotsiaalpoliitilist esseistikat". Tallinn, 2017
 "Kõik on hästi. Mõtted II". Tallinn, 2018
 "Mägrad hernes. Alam-Kolkaküla kroonika". Tallinn, 2020
 "Maailmas peegelduv veetilk: arutlusi Eestist, kultuurist, ajaloost". Tartu, 2021

Mihkel Mutt on tõlkinud Tom Stoppardi, Arnold Weskeri jt näidendeid, kirjutanud telestsenaariumeid ("Ilukelder" 1977, seriaal "Salmonid" 1994–1995). 2004–2006 oli ta Eesti Päevalehe ja pärast seda  Postimehe püsikolumnist sise- ja välispoliitilistel teemadel.

Publikatsioone 
 "Tõsimeelsuse surmapatust". Sirp ja Vasar, 25. märts 1983 (nr 12)
 "Draamarindel muutuseta". Looming 7/1986, lk 975–980
 "Vallutajad, koostöölised, parteilased" – Eesti Päevaleht Online, 31. märts 2006
 "Ameerikale on vara itku laulda" – Postimees.ee, 14. aprill 2007
 "Eesti riik kaotab süütust" – Postimees.ee, 30. aprill 2007
 "Kreml aitab Eesti mainet tõsta" – Postimees.ee, 25. mai 2007
 "Hiiliv revisionism keelepoliitikas" – Postimees.ee, 28. august 2007
 "Kas Soomelt oleks õppida?" – Postimees.ee, 17. september 2008
 "Mis ei tapa, teeb tugevamaks" – Postimees.ee, 21. november 2008
 ""Pehme võimuga" otse valitud president" – Postimees.ee, 1. detsember 2008
 "Neli palka, neli palka..." – Postimees.ee, 9. detsember 2008
 "Luitunud müüt spordirahvast" – Postimees.ee, 30. detsember 2008
 "Kultuuride konflikt õig(l)usriikluses" – Postimees.ee, 10. jaanuar 2009
 "Tööst ja teenimisest. Euroopa sügis. Seni veel kuldne" – Postimees.ee, 24. jaanuar 2009
 "Valitsusremont ja seksism" – Postimees.ee, 29. jaanuar 2009
 "Kes on sots ja milleks" – Postimees.ee, 11. märts 2009
 "Parem kui tosin "uelkammi ja ooniat"" – Postimees.ee, 20. märts 2009
 "Põhjakonn keeras külge" – Postimees.ee, 4. mai 2009
 "Absurdimängu isehakanud saatejuht" – Postimees.ee, 1. juuni 2009
 "Hiina mõistatused ja imed" – Postimees.ee, 6. juuni 2009
 "Kui roosid räägiksid" – Postimees.ee, 10. august 2009
 "Põrgupõhja Jürka iseseisvuspäevast" – Postimees.ee, 25. august 2009
 "Mõte". Õpetajate Leht, 28. mai 2010
 "Lääs diktaatori meistriklassis" – Postimees.ee, 16. märts 2011
 "Kingsepa lastel pole kingi (poliitikute eetikakoodeksist." – Postimees.ee, 20. jaanuar 2012

Isiklikku 
Mihkel Mutt on sõjaväelase ja diplomaadi Victor Muti pojapoeg ning inglise filoloogia õppejõu Oleg Muti poeg. Ta lell oli tuntud Rootsi biokeemik Viktor Mutt, vanaonupoeg filmioperaator Anton Mutt. Tema elukaaslane on olnud Els Himma. Mihkel Mutt on abielus kunstnik Tiina Tammetaluga (alates 1991).

Viited

Kirjandus 
 Rein Veidemann "Olmekirjanduse olemusest, tähendusest ja toimest". Keel ja Kirjandus, 10/1980, lk 129–134
 Rein Veidemann "Mihkel Muti proosa tähendust otsimas". Sirp ja Vasar, 21. jaanuar 1983 (nr 3)
 Linnar Priimägi "Moralist ja tema kaaskond". Looming, 10/1985, lk 1426–1428
 Kalle Kurg "Ta oli Victor Kakk" . Eesti Päevaleht, 8. märts 2002

Välislingid 

 Mihkel Mutt Eesti Ilukirjanduse Andmebaasis
 Jaak Urmet "Mihkel Mutt tagasiteel kirjanduse juurde". Eesti Päevaleht, 24. september 2005
 Kalle Kurg   "Klassikaline mees (põhiartikli "Mihkel Mutt tagasiteel kirjanduse juurde" järel)". Eesti Päevaleht, 24. september 2005
 Jürgen Rooste "Mihkel Mutt: "Makstagu või miljard! Kõik ei ole müüdav"". Sirp, 23. oktoober 2009
 Kaarel Kressa "Kirjaniku noorus erakordse isa silueti varjus". Eesti Päevaleht, 30. oktoober 2009
 Rein Veidemann "Kirjanik ja tema aeg". Postimees.ee, 16. jaanuar 2012
 Teet Korsten "Mihkel Muti kooparahvas jätkab rännakut". Põhjarannik, 26. märts 2013

Eesti kirjanikud
Eesti esseistid
Tartu Ülikooli filoloogiateaduskonna vilistlased
Valgetähe III klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1953