Bartolomeo Rastrelli

Francesco Bartolomeo Rastrelli (vene transkriptsioonis Франческо Бартоломео Растрелли; venepäraselt Варфоломей Варфоломеевич Растрелли; 1700 Pariis – 1771 Peterburi) oli Prantsusmaal sündinud itaalia päritolu arhitekt, kes töötas Venemaal, vene õukonnaliikmete teenistuses 1730. aastast kuni keisrinna Katariina II võimuletulekuni 1762. aastal.

Elukäik
Fransesco Bartolomeo Rastrelli sündis 1700 Pariisis, ta isa oli mainekas Firenzest pärit skulptor ja arhitekt Carlo Bartolomeo Rastrelli, kes töötas Louis XIV teenistuses Prantsusmaal. 1715. aastal pärast Louis XIV surma kutsus tsaar Peeter I Carlo Bartolomeo Rastrelli oma teenistusse Peterburi. 1716. aasta alguses jõudsid isa ja poeg Rastrellid Peterburi, kus nad said tööd nii Peterhofis kui ka Strelnas.  1717. aastal esitlesid nad koos Strelna lossi puidust maketti.

1725.–1730. aastal võis Rastrelli õppida Itaalias arhitektuuri, kuid tõestust see siiski leidnud ei ole. Eri allikatest saab lugeda, et ta töötas viis aastat skulptorist isa käe all, Rastrellid kujundasid koos nii tsaari kui ka aristokraatide paleede interjööre.     

Alates 1721. aastast töötas Bartolomeo Rastrelli iseseisva arhitektina. Rastrelli karjäärile pani aluse 1721–1727 valminud loss Moldova prints Dimitri Kantemirile.    

1730. aastal projekteeris ta Moskvas Annenhofi talvepalee, aasta hiljem 1731. aastal töötas ta Lefortovos Annenhofi suvelossi ehitamise kallal (kumbki neist pole säilinud). 1732. aastal võis ta abielluda ja aasta hiljem sündis poeg Joseph Jacob, kes suri neli aastat hiljem. 1734. aastal sündis tütar Elizabeth Katrina.

1735. aastal alustas Rastrelli tööd Ernst Johann von Bironi teenistuses, kes oli üks Anna Ivanovna (1730–1740 vene keisrinna ja Ivan VI tädi) favoriitidest.  Pärast tädi surma sai troonile Ivan VI, kes valitses vaid aasta; Rastrelli tööpakkumised vähenesid sellel perioodil. Rastrelli tõus algas uuesti tsaar Peeter I tütre Jelizaveta Petrovna võimuletulekuga 1741. aastal.

Aastal 1738 nimetati Rastrelli peaarhitektiks, 1744. aastal kinnitati ta uuesti ametisse. Samal aastal suri ta isa Carlo Bartolomeo Rastrelli. 1748. aastal maksti Rastrellile aastapalgaks 2500 rubla. Samal aastal algas ka Kiievi Püha Andrease kiriku ehitamine, mis kestis 1752. aastani.

1750. aastate keskpaigas hakkast ta projekteerima Smolnõi kloostrit, mis valmis 1756. aastal. 1753. aastal abiellus ta tütar. 1760. aastal arhitekt haigestus, mõni aasta hiljem sõitis ta tervist parandama Itaaliasse. 1762. aastal autasustas tsaar Peeter III Rastrellit ja tõstis ta kindralmajori auastmesse. Katariina II andis talle puhkust tervise parandamiseks Itaalias, hiljem jätkas arhitekt tööd Peterburis.     

1765. aastal esitas Rastrelli oma ehitusprojektid Preisi kuningale Friedrich II lossi tarbeks. 1767. aastal suri Rastrelli abikaasa. 24. veebruarist kuni 25. novembrini 1768 viibis ta ravil Itaalias. 1770. aastal võeti ta Peterburi Akadeemia liikmeks.    

Rastrelli suri 29. aprillil 1777 Peterburis 77-aastaselt.

Looming 
Francesco Bartolomeo Rastrelli loomingus on kõige olulisemal kohal suurejoonelised aadlipaleed Peterburis, Moskvas ja Kuramaal. Ta on projekteerinud kirikuid ja kloostreid, kujundanud rokokoostiilis interjööre (eriti oma loomeperioodi viimases pooles) ja ka restaureerimistööd Peterhofis. Tema loomingu iseloomulikuks tunnusjooneks on rikkalik liigendus ja värvirikkus.

Viited

Välislingid 
 Rundale palee ja  
 Barokne Jelgava loss  
 Ahja mõis  
 Puškin, Peterburi

Venemaa arhitektid
Sündinud 1700
Surnud 1771