Rein Taagepera

Rein Taagepera (sündinud 28. veebruaril 1933 Tartus) on eesti päritolu ameerika politoloog ja Eesti poliitik.

Taagepera põgenes okupeeritud Eestist 1944. aastal. Ta lõpetas keskkooli Marokos Marrakechis. Seejärel õppis ta USA-s ja Kanadas füüsikat, saades Delaware'i ülikoolist 1965. aastal filosoofiadoktori kraadi. 1969. aastal sai ta magistrikraadi rahvusvahelistes suhetes ja asus tööle California ülikooli Irvine'is, kuhu jäi kogu oma ülejäänud Ameerika-karjääri ajaks.

Rein Taagepera politoloogia-alased tööd käsitlevad peamiselt valimisi ning neis rakendab ta kvantitatiivseid meetodeid, mille omandas füüsikuna.

Taagepera taheti Eesti Üliõpilaste Seltsist välja arvata, kuna 1971. aastal Kanada metsaülikoolis soovitas ta "30 aasta plaanis" taotleda Nõukogude Liidu okupeeritud Eestile Ungari tüüpi staatust.

Taagepera oli Eesti Kongressi ja Põhiseaduse Assamblee liige. 1992. aastal kandideeris ta presidendivalimistel ning saavutas Arnold Rüütli ja Lennart Meri järel kolmanda koha, kogudes 23% häältest. Hiljem oli ta üks erakonna Res Publica rajajaist ning esimees 8. detsembrist 2001 kuni 24. augustini 2002, kuid jäi peagi selle tegevusest kõrvale.

Taagepera on võtnud sageli sõna ajakirjanduses ühiskondlikel ja poliitilistel teemadel. 2005. aastal läks tema samanimelisest kirjutisest käibele eestlaste demograafilist kriisi iseloomustav metafoor "demograafiline vetsupott".

Tunnustus
 1990 Friedebert Tuglase novelliauhind ("Livland, Leaveland")
 1998 Tartu Ülikooli suur medal
 1999 Halletti auhind, Ameerika Politoloogia Assotsiatsioon (American Political Science Association)
 2003 Longley auhind, Ameerika Politoloogia Assotsiatsioon
 2000 Koosmeele auhind
 2000 Riigivapi II klassi teenetemärk 
 2008 Johan Skytte auhind (Rootsi) 
 2009 Johan Skytte medal
 2017 Tartu linna aukodanik ja Tartu Suurtähe kavaler
 2020 Aino Järvesoo auhind elutöö eest 
 2023 Riiklik haridustöötaja elutööpreemia

Raamatuid
 Seats and Votes: The Effects and Determinants of Electoral Systems, 1989, co-author
 Estonia: Return to independence, 1993
 The Baltic States: Years of Dependence, 1940-1990, 2nd edn. 1993, co-author ISBN 0-520-08228-1
 The Finno-Ugric republics and the Russian state, 1999
 Predicting Party Sizes: The Logic of Simple Electoral Systems, 2007 ISBN 0-19-928774-0
 Making Social Sciences More Scientific. The Need for Predictive Models, 2008 ISBN 0-19-953466-7
 Parsimonious model for predicting mean cabinet duration on the basis of electoral system (with Allan Sikk), Party Politics, 2010.
 "Marega Kalifornias" 2015 (mälestusteraamat aastatest 1970-1986)

Artikleid
 "Demograafiline vetsupott" Eesti Päevaleht, 30. august 2005
 "Eesti keele heategijad" Eesti Päevaleht, 14. märts 2009
 "Eestlased tegutseks justkui kahel gloobusel" Eesti Päevaleht, 1. august 2009
 "Balti apellist Balti ketini" Eesti Päevaleht, 21. august 2009
 "Kikivarvul hullumajja?" Eesti Päevaleht, 30. oktoober 2009

Isiklikku
Tema abikaasa oli keemik Mare Taagepera (1938–2013); neil on kolm last ja seitse lapselast. Tema isa Karl Taagepera oli loomaarstiteadlane.

Viited

Kirjandus
 "Variant kujutlustele Eesti tulevikust "30 aasta plaan". Esitet metsaülikoolis 1971. Viimistlus a 1972", Vikerkaar 10/1988, lk 39-45

Välislingid

"Meteoric trajectory: The Res Publica Party in Estonia" (2006), Democratization 13(1): 78-94
 Marti Aavik.  Rein Taagepera on küsinud tegelikkuse kohta täiesti uusi küsimusi ja võinud hüüda ka «Heureka!» Postimees, 18. aprill 2009
 Rein Taagepera saates Püramiidi tipusETV eetris 05.03.2011
Olev Remsu "Inimene ja poliitik", TMK, juuni, 2019; retsensioon Peeter Simmi ja Trivimi Velliste portreefilmile "Rein Taagepera".

Eesti politoloogid
Eesti Kongressi liikmed
Põhiseaduse Assamblee liikmed
Tartu Ülikooli sotsiaalteaduste valdkonna professorid
Tartu aukodanikud
Eestlased Ameerika Ühendriikides
Riigivapi II klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1933