Christoph Adam von Richter

Christoph Adam von Richter (vene keeles Кристоф Адам (Христофор Адамович) фон Рихтер) (27. mai 1751 – 3. jaanuar 1815 Riia) oli baltisaksa päritolu Venemaa riigitegelane.

Elulugu
Ta oli Sidgunda mõisniku Liivimaa rüütelkonna sekretäri ja õuekohtu assessori Christoph von Richteri (1713–1762) ja tema abikaasa Hedwig Beata von Richteri (1730–1810) poeg. 1771. aastal immatrikuleeriti ta Göttingeni ülikooli, kus õppis õigusteadust. 1774. aasta paiku sai temast Liivimaa rüütelkonna sekretär, kellena oli tegev 1786. aastani. Selles ametis oli ta 1779. ja 1785. aastal rüütelkonna esindaja Peterburis. 1784−1786 oli ta Liivimaa ökonoomiadirektor. 1787. aastal oli ta Tallinna südametunnistuskohtu aadlikust assessor. Riiginõunikuks tõusnuna oli ta 6. jaanuarist kuni 12. septembrini 1797 Liivimaa viitsekuberner ja seejärel kuni 29. augustini 1808 Liivimaa tsiviilkuberner. 1799. aastal sai tõeliseks riiginõunikuks ja 1808. aastal nimetati senaatoriks. Lõpetas karjääri salanõuniku auastmes. Teda autasustati Püha Anna I klassi ordeniga. 1802. aastal oli ta üks Liivimaa Maakrediidiseltsi asutajatest. 1792. aastal valiti Liivimaa Üldkasuliku ja Ökonoomilise Sotsieteedi tegevliikmeks, olles üks asutajaliikmetest.

Perekond
Ta abiellus 1777. aastal vabapreili Margaretha Dorothea von Budbergiga (1759–1809), kes oli vabahärra Liivimaa maamarssali Leonhard Johann von Budbergi (1727–1796) ja Margaretha Dorothea von Trautvetteri tütar (1715–1786) Abielust sündisid:
Leonhard (1778–1823), kindralmajor, Riia komandant, kirjanik Alexander von Richteri (1803–1864) isa
Otto (1779–1833), riiginõunik, kammerhärra
Burchard (1782–1832; ru), kindralleitnant, kindraladjutant; jalaväekindral Otto von Richteri (1830–1908; ru) isa
Natalie Elisabeth Emilie (1787–?), abiellus 1808. aastal polkovnik Ivan Dmitrijeviga.

Tema emapoolne vanaisa Christoph Adam von Richter (1694–1758) oli Eestimaa maanõunik ja Uuemõisa mõisnik Haapsalu juures, ning isapoolne vanaisa Otto Christoph von Richter (1678–1729), Liivimaa poliitik ja maamarssal 1717–1721.

Mõisavaldused
Richterile kuulus märkimisväärne maavaldus. Oma isalt päris ta sugukonnamõisa Sidgunda (Siggund), mis kuulus perekonnale aastatel 1598−1920. Lisaks sellele jättis isa talle veel Šķiliņi ja Elmji (Adamshof) mõisad. Lisaks pärandile laiendas Richter neid maavaldusi veelgi. 1780. aastal kuulus talle Iļķēni (Hilchensfähr) mõis. 1795. aastal pantis ta kompleksi, mille koosseisu kuulusid Cesvaine (Schloß Sesswegen), Aizkuja (Aiskuje), Bučauska (Butzkowsky), Kraukļi (Gravendahl), Birzi (Modohn) ja Lode (Lohdenhof) mõisad; aastal 1806 kirjutati need tema pärusvalduseks.

Viited

Richterid
Baltisakslased
Venemaa keisririigi poliitikud
Liivimaa kubernerid
Liivimaa viitsekubernerid
Liivimaa Üldkasuliku ja Ökonoomilise Sotsieteedi tegevliikmed
Göttingeni ülikooli vilistlased
Sündinud 1751
Surnud 1815