Rahvuslik konservatism

Rahvuslik konservatism ehk rahvuskonservatism on peamiselt Euroopas ja Aasias levinud konservatismi alaliik, mille keskne osa on rahvusliku ja kultuurilise identiteedi püsimise toetamine.

Vaated
Rahvuskonservatism taotleb rahvuslike huvide kaitsmist ning sarnaselt traditsioonilise konservatismi ja sotsiaalse konservatismiga keskendutakse säilitamisele ja traditsioonidele. Rahvusliku konservatismi iseloomulikeks joonteks on traditsioonilise perekonna ja ühiskonna sisemise stabiilsuse tähtsustamine. Politoloog Sieglinde Rosenbergeri hinnangul "tõstab rahvuslik konservatism esile perekonda kui identiteedi, solidaarsuse ja traditsiooni keskpunkti".

Euroopa rahvuslikud konservatiivid on tavaliselt euroskeptikud. 

Eri riikide rahvuskonservatiividel pole alati samasugune vaade majanduspoliitika küsimustes, varieerudes plaanimajanduse pooldamisest kuni tsentristliku segamajanduse või laissez-faire lähenemise pooldamiseni.

Toetusbaas
Rahvuskonservatiivsete erakondade toetusbaas on sageli maapiirkondades, ääremaadel või traditsioone järgivates paikades. See eristab neid liberaalkonservatiivsetest erakondadest, kelle toetus tuleb rohkem linnastunud piirkondadest.

Rahvuskonservatiivsed parteid
Enamik postkommunistliku Kesk- ja Ida-Euroopa konservatiivsetest erakondest on olnud rahvuskonservatiivsed.

Rahvuslik-konservatiivsete erakondade hulka on loetud näiteks:

Austria Vabaduspartei (Austria)
Isamaale ja Vabadusele/LNNK (Läti)
Isamaaliit – Leedu Kristlikud Demokraadid (Leedu)
Šveitsi Rahvapartei (Šveits)
Taani Rahvapartei (Taani)
Vlaams Belang (Belgia)
Õigus ja Õiglus (Poola)
Likud (Iisrael)
 Eesti Konservatiivne Rahvaerakond

Viited

Kirjandus
 

Politoloogia
Konservatism