BMW 5. seeria (E12)

BMW E12 oli BMW esimene 5. seeria tähistusega luksusauto, mida toodeti ajavahemikus juuni 1972-juuli 1981. See vahetas välja BMW 1960. aastate "Uue Klassi" (saksa keeles Neue Klasse) 1800/2000 sedaanid. Auto disainer oli Paul Bracq.

Auto esmaesitlus toimus Münchenis 13. septembril 1972. Alguses kasutati autodel auto eelkäija BMW 2000 M10 mootorit (1990 cm³ R4), kaks esimest mudelit olid kahe Stromberg 175CDET karburaatoriga 520 (115 hj) ja Kugelfischeri (alates 1975 Bosch K-Jetronic) kütuse sissepritsega 520i (130 hj). Välja tulles maksis 520 14 490 Saksa marka (automaatkäigukastiga 15 790 Saksa marka), 520i 15 670 Saksa marka. Võrdluseks maksis tootmisest maha läinud eelkäija BMW 2000 mais 1972 13 790 Saksa marka (automaatkäigukastiga 14 990 Saksa marka).

Esimesed autod toodeti Müncheni tehases, kuid peagi koliti üle vastvalminud Dingolfingi tehasesse, kust esimene auto (punane 520) veeres liinilt maha 27. septembril 1973. Pärast 1975. aastat 5. seeriat Münchenis enam ei toodetud.

Septembris 1973 esitleti 525, mis kasutas BMW 2500 (E3) Zenith INAT karburaatoriga M30 R6 mootorit (2494 cm³, 145 hj). Juunis 1974 lisandus mudeligamma alumisse otsa 518, mis kasutas endise BMW 1800 Solex 32/32 DIDTA karburaatoriga neljasilindrist M10 mootorit (1766 cm³, 90 hj), Rootsi ja Jaapani turu jaoks pandi sellele Bosch L-Jetronic kütuse sissepritse, mudeliks sai 518i. 1975 lisandus uus tippmudel 528, mis kasutas BMW 2800 (E3) Zenith INAT karburaatoriga M30 R6 (2788 cm³, 165 hj).

Rootsi karmimatele heitgaasinõuetele vastamiseks pandi 1977. aastal 528le Bosch L-Jetronic kütuse sissepritse ja uueks mudelinimeks sai 528i, mis arendas 177 hj. Ka mujal Euroopas jõudis 528i müügile (võimsusega 184 hj), osutudes kohe nii edukaks, et tõrjus karburaatoriga 528 kiiresti turult välja. Muidugi väljendus see ka hinnas: veebruaris 1977 maksis 518 17 980 Saksa marka, 528i ligi poole rohkem – 25 500 Saksa marka (automaatkäigukastiga 27 080 Saksa marka). 1977. aastal läks tootmisse ka väikseima kuuesilindrilise mootoriga Solex 4A1 karburaatoriga 520 (hüüdnimega 520/6, varasem 520 sai hüüdnimeks 520/4), mis kasutas uut M20 R6 (1990 cm³, 122 hj), mis 1979. aastaks tõrjus 520/4 ja 520i turult välja.

USA turul müüdi 1975–1978 mudelit 530i, millel oli Bosch D-Jetronicu (1976. aastast L-Jetronicu) kütuse sissepritsega M30 R6-mootor (2985 cm³, 177 hj). Nendele autodelt lisati kohustuslikud USA 5 miili tunnis kaitserauad, mis lisasid auto pikkusele 206 millimeetrit. 1979 vahetas 530i välja 528i, mis kasutas sama mootorit mis Euroopas, kuid kohustusliku katalüsaatori tõttu langes võimsus 170 hj-ni.

Kui veel tootmise alguses 1972 oli E12 saadaval ainult neljasilindriste mootoritega ja veel kaks aastat hiljem oli saadaval ainult üks kuuesilindrine mootor, siis tootmise lõpuks 1981. aastal oli enamik autosid kuuesilindrise mootoriga, saadaval oli vaid üks neljasilindrine mootor (518).

Esimesest 5. seeriast ametlikult M5 ei toodetud, kuid BMW Motorsport GmbH tootis väikesel arvul erimudeleid. Esimeseks BMW Motorsporti mudeliks oli 1974-1977 BMW Motorsport 530, millega lisati 525 või 528le kliendi soovil BMW 3.0S kupee mootor kahe Zenith 35/40 INAT karburaatoriga (2985 cm³, 180 hj), saadaval oli ka Motorsport 530i, mis kasutas sama mootorit Bosch D-Jetronic (1976. aastast L-Jetronic) kütuse sissepritsega, võimsusega 200 hj. Hiljem oli ka saadaval Motorsport 533i, mis kasutas 6. seeria (E24) kupeelt (633CSi) pärit M30 R6 (3210 cm³, 200 hj). 1979. aastal lõpetati 533i tootmine, nüüd sai kas 525 või 528i baasil Motorsport 535i, mis kasutas 635CSi kupeelt M90 R6 (3453 cm³, 218 hj). Lõpuks, 1980. aastal, hakati tootma BMW ametlikku mudelit M535i, mis kasutas Motorsport 535iga sama mootorit. Hind oli 43 595 Saksa marka, mis oli võrreldes baasmudeliga 518 (veebruaris 1981 20 550 Saksa marka) rohkem kui kahekordne.

BMW E12 tootmine lõppes juulis 1981, viimased kolm autot olid USA turu jaoks tehtud automaatkäigukastiga 528id. Selle vahetas välja BMW E28. Kokku toodeti 9 aasta jooksul 640 171 autot (Münchenis ja Dingolfingis), lisaks toodeti ka 59164 CKD kit cari Lõuna-Aafrikas Rosslynis, Tais Bangkokis, Indoneesias Jakartas, Uruguays Montevideos ja Portugalis Vendas Novases. Lõuna-Aafrikas toodeti veel ka peale ametliku tootmise lõppu 1981. aastal kuni maini 1985 23100 autot, millele pandi BMW E28 interjöör.

1978. aastal kiitis Austraalia autoajakiri Modern Motor 528i suutlikkust ja ehituskvaliteeti, kuid kritiseeris ettearvamatut juhitavust ja liiga suurt kere kalduvust. Novembris 1975 kirjeldas Briti autoajakiri Car, et 528 oli võrreldes Peugeot 604 ja Jaguar XJ6 tagaistmel kitsas ja liiga suur tuulemüra.

Mudelid 
 518 (1.8 R4, 90 hj, 1974–1981)
 520/4 (2.0 R4, 115 hj, 1972–1979)
 520/6 (2.0 R6, 122 hj, 1977–1981)
 520i (2.0 R4, 130/125 hj, 1972–1976/1976–1979)
 525 (2.5 R6, 145/150 hj, 1973–1976/1976–1981)
 528 (2.8 R6, 165/170 hj, 1974–1976/1976–1977)
 528i (2.8 R6 177/184 hj, 1977–1978/1978–1981)
 M 3.0 (2.9 R6 180 hj, 1974–1977)
 M 3.0i (2.9 R6 200 hj, 1974–1977)
 M 3.3i (3.2 R6 200 hj, 1974–1977)
 M 3.5i (3.4 R6 217.5 hj, 1979–1980)
 M 535i (3.4 R6 218 hj, 1980–1981)

Viited 

5._seeria_(E12)
Sõiduautomudelid