Harri Moora

Harri Moora (sündinud Harry Mora, 2. märts 1900 Ehavere küla, Kuremaa vald – 2. mai 1968 Tallinn) oli eesti arheoloog, ajaloodoktor (1938) ja ENSV Teaduste Akadeemia liige (alates 1957).

Elulugu 
1908–1916 õppis Tartu Reaalkoolis. 1917. aastal astus Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, 1918 siirdus aga filosoofiateaduskonda. Avaldas 1918. aastal M. Amjärve varjunime all teose "Rahvusküsimusest".

Juba 1921. aastast alates töötas abijõuna ja konservaatori kohatäitjana arheoloogia kabineti juures. Lõpetas ülikooli 1925. aastal mag. phil astmega muinasteaduste alal. Jäi pärast õpingute lõpetamist ülikooli juurde tööle. Töötas kaks aastat teadusliku stipendiaadina Helsingis kuni 1927 määrati arheoloogiaõppejõuks. 1929 sai muinasteaduse professori kohatäitjaks ja hiljem professoriks. Aastatel 1930–1942 oli ta muinasteaduse õppetooli arheoloogiakabineti ja -muuseumi juhataja. Filosoofiateaduskonna dekaan.

1938. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis filosoofiadoktori kraadi väitekirjaga "Die Eisenzeit in Lettland bis etwa 500 n. Chr. 2. Teil: Analyse". 1942. aasta algupoolel eemaldasid Saksa okupatsioonivõimud ta Tartu ülikoolist ja saatsid tööle Tallinna. Aastal 1944 ta vahistati. Teise maailmasõja lõppedes jätkas ta tööd Tartu Riiklikus Ülikoolis.

Alates 1947. aastast kuni surmani töötas TA Ajaloo Instituudis arheoloogia (hiljem arheoloogia ja etnograafia) osakonna juhatajana. Aastal 1950 heideti talle ette kodanlikku natsionalismi – ülikoolis kaotati arheoloogiakateeder.

Eesti NSV Teaduste Akadeemia liikmeks valiti ta 1957. aastal arheoloogia alal

1926. aastast Õpetatud Eesti Seltsi liige, aastail 1936–1950 Õpetatud Eesti Seltsi esimees. Ta oli ka Eesti Noorsoo Rahvusliku Liidu, üliõpilasseltsi Veljesto, Akadeemilise Hõimuklubi ja Eesti Kristliku Üliõpilasühingu asutajaid.

1958. aastast oli ta Rahvusvahelise Esi- ja Varase Ajaloo Teaduste Liidu alatise nõukogu liige.

Enn Tarvel on viidanud, et Harri Moora oli KGB agent.

Teadustöö 
Harri Moora oli eesti muinasteaduse silmapaistvaim arendaja, uurinud Baltimaade rauaaega, eesti ja naaberrahvaste etnilist ajalugu ja ühiskondlik - majandusliku korra arenemist.

Töid 
 Eestlaste vabadusvõitlusest 700-ja aasta eest., Ajalooline Ajakiri nr 1/1922
 Eestlaste, liivlaste ja lätlaste vaatest ristiusule nende kristianiseerimise algul., Ajalooline Ajakiri nr 3/1924
 Meie rahvuskultuuri küsimusi. Ilmamaa, 2003 (Eesti mõttelugu; 47) ISBN 9985770501

Isiklikku 
Harri Moora oli abielus etnoloog Aliise Mooraga, neil oli kuus last. Nende pojad on arheoloog Tanel Moora, soomepoiss Rein Moora ja tütar geograaf Ann Marksoo. Tema tütrepojad on poliitik Jürgen Ligi ja arheoloog Priit Ligi, samuti kaitseväelane Martin Herem. Harri Moora õde Ellen oli abielus arhitekt Ott Puuraidiga.

Tunnustus 
1920 – Vabadusristi II liigi 3. järk (loobus)
1957 – Eesti NSV teeneline teadlane
1959 ja 1967 – Lenini preemia

Isiklikku 
Harri Moora oli abielus etnoloog Aliise Mooraga, neil oli kuus last. Nende pojad on arheoloog Tanel Moora, soomepoiss Rein Moora ja tütar geograaf Ann Marksoo. Tema tütrepojad on poliitik Jürgen Ligi ja arheoloog Priit Ligi, samuti kaitseväelane Martin Herem. Harri Moora õde Ellen oli abielus arhitekt Ott Puuraidiga.

Viited

Välislingid 
 

Eesti arheoloogid
Eesti ajaloolased
Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna dekaanid
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna dekaanid
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna professorid
Eesti NSV Teaduste Akadeemia liikmed
Õpetatud Eesti Seltsi esimehed
2. Üksiku Jalaväepataljoni koosseis
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
EYS Veljesto liikmed
Vabadusristi II liigi 3. järgu kavalerid
Vabadussõja veteranid
Vana-Jaani kalmistule maetud
Sündinud 1900
Surnud 1968