Venedikt Jerofejev

Venedikt Jerofejev (vene keeles Венедикт Васильевич Ерофеев) (24. oktoober 1938 – 11. mai 1990) oli vene kirjanik.

Elulugu 
Venedikt Jerofejev sündis Murmanski oblastis. Ta isa oli jaamaülem, kes represseeriti 1939. aastal.

Venedikt Jerofejev õppis Moskva ülikoolis filoloogiat, hiljem ka Orehhovo-Zujevo, Kolomna ja Vladimiri pedagoogilistes instituutides, kuid neist kõigist eksmatrikuleeriti ta enneaegselt. 1958–1975 elas sissekirjutuseta ja töötas erinevatel töökohtadel (laotöölisena, taarapunktis, katlakütjana, miilitsa korrapidajana, raamatupidajana, laborandina jne).
Ta suri kõrivähki.

Looming 
 "Записки психопата" ("Psühhopaadi märkmed", 1956; eesti keeles 2001 Igor Kurve tõlkes)
 "Москва — Петушки" ("Moskva–Petuški", poeem proosas 1969, avaldatud 1988–89; eesti keeles 1999 Ott Arderi tõlkes)
 "Вальпургиева ночь, или Шаги Командора" ("Walpurgi öö ehk Komandori sammud" 1985)
 "Василий Розанов глазами эксцентрика" ("Vassili Rozanov ekstsentriku silme läbi", essee, 1973, avaldatud 1989)
 "Моя маленькая лениниана" ("Minu väike leniniana" (kollaaž Lenini tsitaatidest), 1988; eesti keeles Arvo Pesti tõlkes katkendid – Vikerkaar 1991, nr. 11, lk. 55-58)

Kirjandus 
 Rein Kruus, saatesõna Peeter Sauteri tõlgitud katkendile teosest "Moskva – Petuški" – Vikerkaar 1991 nr. 11, lk. 52-54 (tõlkekatkend lk. 26-52)

Välislingid 

 Mati Unt,"Transirooniline Kolgata tee"
 Vaapo Vaher, "Postuumselt postmodernistiks"
 Irina Belobrovtseva, "Meie aja kangelane"
 Maarja Vaino, "Venedikt Jerofejevi ja Juri Buida saladus"

Vene kirjanikud
Kuntsevo kalmistule maetud
Sündinud 1938
Surnud 1990