Eesti kutsealased omavalitsused

Eesti kutsealased omavalitsused olid aastail 1919–1940 Eestis tegutsenud liik personaalseid omavalitsusi. 

Seisuslike kutsealaste omavalitsuste (gildide ja tsunftide) võrgustik oli Eesti linnades välja kujunenud juba keskajal. 19. sajandil seoses venestuse ja moderniseerumisega nende tähtsus vähenes. 1920. aastal kaotati Eestis seisused (aadel, vaimulikud, linnaelanikud ja talupojad) ning seisuslikud organisatsioonid. Tekkinud tühiku rahva poliitilisel organiseerumisel täitsid uutena tekkinud mitteseisuslikud kutsealased omavalitsused.

Esimesena (1919. aastal) asutati advokatuur, kuid Kaubandus-Tööstuskoja ja Põllutöökoja asutamine oli välja kuulutatud juba Konstantin Pätsi kolmanda ajutise valitsuse deklaratsioonis 1918. aastal. 1924. aastal asutati Kaubandus-Tööstuskoda ja 1931. aastal Põllutöökoda. Teiste kutsealaste omavalitsuste asutamine takerdus kuni 1934. aastani. Alles seejärel kujunes välja tasakaalustatud kutsete esindus, mis sai põhiseadusliku staatuse 1938. aastal jõustunud uue põhiseadusega. Kutsealastel omavalitsustel oli õigus oma alal maksma panna sunduslikke määrusi, samuti panna oma liikmetele makse ja koormatisi.

Kuni 1932. aastani valitud ühekojalise Riigikogu valimistel ei olnud kutsealaste omavalitsuste esindust ette nähtud. Seejärel osalesid kutsealased omavalitsused 1935. aastal reformeeritud Riigi Majandusnõukogu, Rahvuskogu Teise Koja ja I Riiginõukogu kujundamisel. 

Kutsealased omavalitsused jagunesid poolkorporatsioonideks (mille valijad jäid omavalitsuse koosseisust väljapoole) ja täiskorporatsioonideks (mille huviala kõik isikud olid liikmed). Õpetajate Koja liikmed olid õpetajate keskorganisatsioonid. Liikmed võisid jaguneda tegevliikmeteks ja liikmekandidaatideks. 

Tavaliselt peetakse Eesti kutsealaste omavalitsuste eeskujuks Benito Mussolini aegset Itaaliat. See ei ole õige, kuna Benito Mussolini sai Itaalia peaministriks alles 1922. aastal.

Mõnikord nimetatakse kutsealaseid omavalitsusi ebatäpselt kodadeks. Sel juhul ei kuulu nende hulka advokatuur.

 Advokatuur
 Agronoomide Koda (1939. aastal 242 valijat)
 Arstide Koda (958 valijat)
 Eraettevõtete Ametnikkude Koda (11 000 valijat)
 Insenerikoda
 Kalanduskoda (10 072 valijat)
 Kaubandus-Tööstuskoda (7803 valijat)
 Kodumajanduskoda
 Käsitööstuskoda (15 000 valijat)
 Loomaarstide Koda (188 valijat)
 Maatööliste ja Väikemaapidajate Koda 60 000–70 000 valijat)
 Majaomanikkude Koda (25 032 valijat)
 Meierite Koda (340 valijat)
 Põllutöökoda (130 000 valijat)
 Narva põllumeeste konvent
 Jõhvi põllumeeste konvent 
 Iisaku põllumeeste konvent 
 Lüganuse põllumeeste konvent
 Rakvere põllumeeste konvent
 Viru-Jakobi põllumeeste konvent 
 Simuna põllumeeste konvent
 Väike-Maarja põllumeeste konvent
 Kadrina põllumeeste konvent 
 Haljala põllumeeste konvent
 Vasknarva põllumeeste konvent
 Koeru põllumeeste konvent
 Paide põllumeeste konvent
 Türi põllumeeste konvent
 Järva-Jaani põllumeeste konvent
 Ambla põllumeeste konvent
 Kuusalu põllumeeste konvent
 Raasiku põllumeeste konvent
 Kose põllumeeste konvent
 Rapla põllumeeste konvent
 Kohila põllumeeste konvent
 Tallinna põllumeeste konvent
 Keila põllumeeste konvent
 Kloostri põllumeeste konvent
 Noarootsi põllumeeste konvent
 Haapsalu põllumeeste konvent
 Kullamaa põllumeeste konvent
 Märjamaa-Vigala põllumeeste konvent
 Lihula põllumeeste konvent
 Kärdla põllumeeste konvent
 Keina põllumeeste konvent
 Pöide põllumeeste konvent
 Pärsamaa põllumeeste konvent
 Kuressaare põllumeeste konvent
 Kihelkonna põllumeeste konvent
 Sõrve põllumeeste konvent
 Audru põllumeeste konvent
 Pärnu-Jakobi põllumeeste konvent
 Vändra põllumeeste konvent
 Pärnu põllumeeste konvent
 Saarde põllumeeste konvent
 Abja põllumeeste konvent
 Tarvastu põllumeeste konvent
 Viljandi-Kolga põllumeeste konvent
 Kõpu-Paistu põllumeeste konvent
 Suure-Jaani põllumeeste konvent
 Pilistvere põllumeeste konvent
 Põltsamaa põllumeeste konvent
 Jõgeva põllumeeste konvent
 Torma põllumeeste konvent
 Alatskivi põllumeeste konvent
 Voldi põllumeeste konvent
 Raadi põllumeeste konvent
 Tartu põllumeeste konvent
 Võnnu põllumeeste konvent
 Kambja põllumeeste konvent
 Elva põllumeeste konvent
 Otepää põllumeeste konvent
 Helme põllumeeste konvent
 Sangaste põllumeeste konvent
 Valga põllumeeste konvent
 Antsla põllumeeste konvent
 Kanepi põllumeeste konvent
 Võru põllumeeste konvent
 Rõuge põllumeeste konvent
 Vastseliina põllumeeste konvent
 Põlva põllumeeste konvent
 Räpina põllumeeste konvent
 Laura põllumeeste konvent
 Petseri põllumeeste konvent
 Värska põllumeeste konvent
 Irboska põllumeeste konvent
 Rohuteadlaste Koda (366 valijat)
 Tööliskoda
 Õpetajate Koda
 Ühistegevuskoda (2356 valimisõiguslikku organisatsiooni)

Vaata ka 
 Riigi Majandusnõukogu

Kirjandus 
 Juhan Vilms. Erakondadeta ühiskonna poole. Tallinna, 1933.
 Juhan Vilms. Korporatiivne ühiskond. Tartu, Eesti Kirjanduse Selts, 1936.
 Kodade ankeet. Organisatsioon, 1939, nr. 1, lk. 20–23.
 Kodade asutamine ummikus. Vaba Maa, 26. märts 1936, nr. 70, lk. 4.

Välislingid
Eesti kutsealased omavalitsused eestivabariik.org kodulehel