Scott Speed

Scott Andrew Speed (sündinud 24. jaanuaril 1983 Californias Mantecas) on USA vormelisõitja.

Speed hakkas kardiga sõitma 10-aastaselt. Kardispordiga tegeles ta kuni 2002. aastani, vormelispordiga alates 2001. aastast.

2002 sõitis Speed Vormel Dodge'i meistrivõistlustel. 11 etapil võitis ta 5 kvalifikatsiooni ja 2 etappi, kogus 135 punkti ja tuli sarjas kolmandaks. Samal aastal sõitis ta Vormel Mazda sarjas 4 etappi, saavutades 2 kvalifikatsiooni- ja 1 etapivõidu. Ta saavutas 218 punkti, mis andsid sarjas 18. koha.

2003 sõitis Speed Suurbritannia meistrivõistlustel Vormel 3-s. Ta osales 16 etapil 24-st ja tema parimaks kohaks etapil jäi 9. 3 punkti andsid sarja kokkuvõttes 23. koha.

2004 sõitis Speed Vormel Renault' 2000 Euroopa meistrivõistlustel kaasa kõik 17 etappi. Ta võitis 9 kvalifikatsiooni ja 8 etappi ning saavutas 402 punktiga kindla võidu (teise koha andis 258 punkti. Samal aastal sõitis ta Vormel Renault' 2000 Saksamaa meistrivõistlustel 14 etappi. Ta võitis 3 kvalifikatsiooni ja 4 etappi, saavutas 293 punkti ning võitis sellegi sarja. 2004. aasta jäigi ainsaks, kus Scott mõne sarja võitnud on. Lisaks osales ta Vormel Renault' Aasia sarja 2 etapil, saavutades 1 kvalifikatsiooni- ja 1 etapivõidu, aga kuna selle sarja arvestusse läksid ainult need võistlejad, kes osalesid vähemalt kolmveerandil etappidel, siis ta seal üldarvestusse ei läinud.

2005. aastal sõitis ameeriklane GP2 sarjas ühes kõige mainekamas meeskonnas iSport International ja oli seal kolmas. Ta ei võitnud etappe, küll aga 1 kvalifikatsiooni ja sõitis 5 kiireimat ringi. Sarja võitis Nico Rosberg 120 punktiga, järgnesid Heikki Kovalainen 105 ja Scott 67,5 punktiga. Giorgio Pantano oli 6. ja Nelson Piquet juunior 8. Tema meeskonnakaaslane teenis seevastu kõigest 2 punkti, nii et meeskondlikult tuli leppida 4. kohaga. Sellel aastal oli ta Red Bull Racingu testisõitja.

2005./06. aastal osales Speed A1 Grand Prix'l, kus iga riiki tohib igal etapil esindada üks sportlane. Speed sõitis esimesed 6 etappi ja katkestas neist pooled, kuid 6. etapil saavutas 4. koha. Ülejäänud 16 etapil teda sõitma ei pandud, aga USA teistest sõitjatest ei küündinud keegi nii kõrge kohani. Kokkuvõttes saavutas USA 16. koha.

2006. aastaks sai ta Vormel 1 Red Bulli äsjaloodud duubelmeeskonna Scuderia Toro Rosso teiseks sõitjaks. Punkte ta hooaja jooksul ei teeninud, parimaks kohaks jäi 9. Tema meeskonnakaaslane Vitantonio Liuzzi saavutas 8. koha eest ka 1 punkti, millega saavutas Speedi ees 19. koha. Meeskondlikult oli Toro Rosso 11 meeskonna seas 9. Mõlemad olid sõitnud enam-vähem võrdselt, Liuzzi siiski pisut paremini, ja mõlemaga pikendati lepingut.

2007. aasta kulges Toro Rossole palju halvemini. 10 etapi järel oli Liuzzi jõudnud lõpuni kõigest 2 ja Speed 3 etapil, Speedi parim koht oli 9. ja Liuzzi parim koht 14. Seejärel lasti Speed kahtlastel asjaoludel meeskonnast lahti, väidetavalt oli ta meeskonna pealiku Franz Tostiga kähmlema läinud. Tema asemele võeti Sebastian Vettel, kes aga ei sõitnud üldiselt paremini. Küll paranesid pisut Liuzzi tulemused ja hooaja eelviimasel etapil Hiinas välgatasid mõlemad: Vettel saavutas 4. ja Liuzzi 6. koha, mis jäidki meeskonna ainsateks punktideks ja andsid 11 meeskonna konkurentsis 7. koha. Järgmisel hooajal olid nii Vettel kui Toro Rosso veelgi paremad.

Seejärel naasis Speed kodumaale ja sõitis seal mitmes riigisiseses sarjas. Parimaks tulemuseks on seni olnud 2008 ARCA RE/MAX sarjas saavutatud 5. koht: 21 etapil võitis ta 3 kvalifikatsiooni ja 4 etappi.

Vormel 1 piloodid
Ameerika Ühendriikide sportlased
Sündinud 1983