Düsgraafia

Düsgraafia ehk vaegkirjutamine on spetsiifiline õigekirjahäire, mis ei ole seostatav arengulise ebaküpsusega, neuroloogilise häirega, nägemispuudulikkusega ega puuduliku õpetamismetoodikaga. Erinevalt düsleksiast on düsgraafia puhul tavaliselt häälimine korrektne, kuid kirjutades eksitakse häälikute järjekorras või pikkuses, unustatakse kirjutamata sõnalõpud vms. Düsgraafia ja düsleksia esinevad sageli koos. Düsgraafia raskeimat vormi nimetatakse agraafiaks.

Isik, kellel on düsgraafia, on düsgraafik.

Spetsiifiline õigekirjahäire kodeeritakse RHK-10-s koodi all F81.1.

Häire avaldumine
Konsonantide tugevuse ja vokaalide vältuse puudulik tajumine
Grammatika ja lauseehituse vead:
Sõnade vahele jätmine, vale järjekord
Tegu- või asesõnade vale kasutamine
Valed sõnalõpud
Laused lõpetamata
Halb käekiri
Kirjutise halb ruumiline paigutus või sisu puudulik areng

Eesti keeles tekitavad düsgraafikutele enim raskusi kolm häälikupikkust, välted ja nõrgad sulghäälikud. Riigieksamikirjandi hindamisel rakendatakse vaegkirjutajatele diferentseeritud hindamisjuhendit, kus vigadeks ei loeta häälikupikkuse kirjutusvigu. Alates 2008. aastast on õpilastel, kes düsgraafia tõttu sooritavad kohustusliku emakeele riigieksami mitterahuldavalt, õigus valida riigieksam mõnes teises õppeaines.

Kuidas ära tunda?

Võimalikud põhjused
Visuaal-ruumilised: raskused nägemisega seoses olevate sümbolite meeldejätmisel ja tegevusega seostamine (näit. kuidas sooritada ettenäidatud tööd või toimingut jne)
Keele töötlemisega seotud raskused: foneemi- ja häälikuanalüüsi raskused, kuigi häälimine võib olla foneetiliselt korrektne.

Abi
Alternatiivide pakkumine käsitsi kirjutamisele (nt arvuti)
Ülesannete muutmine (nt kirjaliku töö asemel vastab suuliselt)
Harjutamine, korrigeerimine 

Düsgraafia ravi toimub logopeedi juhendamisel.

Välislingid

RHK-10: Spetsiifiline õigekirjahäire

Logopeedia
Psüühika- ja käitumishäired