Panzerfaust 60

Panzerfaust 60 oli reaktiivgranaadiheitja ehk tankirusikas, mis oli mõeldud ühekordseks kasutamiseks jalaväe tankitõrjerelvana II maailmasõja ajal Wehrmachtis. 

Panzerfaust 60 eelkäijateks olid Faustpatrone ja Panzerfaust 30, mille laskekaugus oli liiga väike. Relvade täiustamise käigus töötati firmas HASAG Hugo Schneider AG 1944. a suvel välja Panzerfaust 30-ga sarnanev, kuid suurendatud heitelaenguga (134 g) mudel Panzerfaust 60 efektiivse laskekaugusega 60 m. Täiustatud oli veidi ka pääste- ja lööknõela mehhanismi. 

Panzerfaust 60 seeriatootmine algas 1944. a septembris ja toodeti vaatamata varsti tootmisse läinud uuele ja paremale mudelile sõja lõpuni. Panzerfaust 60st sai levinuim ja populaarseim mudel tankirusikate perekonnas. 

1944. a novembris alustati täiustatud 160 g heitelaenguga mudeli Panzerfaust 100 tootmist. Uue Pantzerfaust 100 laengu algkiirus oli juba 60 m/s ja efektiivne laskekaugus 100 m. 

Tankirusikad said sõja lõpupoole tõeliselt legendaarseteks tankitõrjerelvadeks. Odavus ja lihtsus võimaldasid masstootmist ja efektiivsus ning käepärasus laialdast kasutamist. Kokku toodeti erinevaid tankirusikaid sõja jooksul Saksamaal üle 2 miljoni eksemplari. Sõdurid, aga ka Volkssturmi ja Hitlerjugendi hakkajad tankihävitajad (vene tankistide kõnekeeles – "faustnik") valmistasid tankiüksustele tankirusikatega märkimisväärseid kaotusi, mis nõudis järjest enam tankide ja soomustehnika kasutamist koostöös jalaväejulgestusega.

Granaadiheitjad
Saksa jalaväerelvad
Saksa relvastus Teises maailmasõjas
Tankitõrjerelvad