Kaltsupaber

Kaltsu- ehk pütipaber on linastest ja puuvillastest kaltsudest valmistatud paber. 

Euroopas võeti kaltsupaber kasutusele kirjutusmaterjalina 12. sajandil, asendades seni kasutusel olnud pärgamendi.
Kuna tooraineks kasutatavad riideid olid enamuses valmistatud linasest materjalist, oli tooraine odav ja seda leidus praktiliselt kõikjal. Euroopas kasutati toormaterjalina ka puuvilla, millest paberi omadused olid halvemad kui linasel kaltsupaberil. Veelgi halvem oli siidi ja villaste kaltsudega valmistatud paberi kvaliteet, see paber sobis ainult pakkepaberiks. 
Suure veekulu tõttu ehitati paberiveskid veerohkete jõgede kallastele. Eesti esimesed paberiveskid olid Emajõe, Võhandu ja Härjapea jõe ääres.

Kaltsupaberi valmistamine
 Kaltsude puhastamine (mustus, rasv, värv jne) lubjaveega (lagunemisprotsessi kiirendamiseks tuli lubjavett sageli vahetada) 
 kiudude määndamine (edasi jätkub lagundamisprotsess keldris) 
 Loputamine 
 Nõrgumine
 Purustamine purustusmasinas (6–12 tundi) 
 Kaltsumassi kiududeks kloppimine (12–24 tundi) 
Tulemuseks oli ühtlane paberipuder.

Vaata ka 
 Rahapaber

Viited 

 
Paber