Pöörlemine

Pöörlemine ehk pöördliikumine on keha ainepunktide ringliikumine ümber kehaga seotud kahe ainepunkti. Neid punkte ühendavat sirget nimetatakse pöörlemisteljeks. Tasandil saab keha pöörelda ümber mõne selle tasandi punkti.

Pöörlemine on absoluutselt jäiga keha üks kõige lihtsamaid liikumisi. Jäiga keha pöörlemisel ümber liikumatu telje on keha kõigi punktide liikumisteed paralleelsetel tasanditel paiknevad ringjooned, mille keskpunktid asetsevad nende tasanditega ristuval liikumatul sirgel – pöörlemisteljel. Kuigi tavaliselt käsitletakse selliseid pöörlemisi, mille korral pöörlemistelg läbib keha keskpunkti, ei pea pöörlemistelg üldsegi keha läbima.

Pöörlemist tuleb eristada tiirlemisest ehk liikumisest mööda suletud joont. Näiteks Maa pöörleb ümber oma telje, kuid tiirleb ümber Päikese.

Pöörlemise teooriat rakendatakse taevamehaanikas, ballistikas ning güroskoopide, mehhanismide ja muude seadmete väljatöötamisel.

Pöörlemisel on perioodiks aeg, mille jooksul keha teeb ühe täispöörde ehk läbib pöördenurga 2π rad ümber pöörlemistelje.

Füüsika 
Peamised pöörlemist iseloomustavad kinemaatilised (liikumisega seotud) füüsikalised suurused on nurkkiirus ja nurkkiirendus ning dünaamilised (jõuga seotud) suurused kineetiline energia ja impulsimoment.

Jäiga keha pöörlemisest tingitud kineetiline energia on võrdeline keha inertsimomendi ja nurkkiiruse ruuduga:
  
kus  on pöörlemisest tingitud energia,  on inertsimoment pöörlemistelje suhtes ja  on nurkkiirus.

Jäiga keha pöörlemisel on keha suvalise punkti kiirus , kus  on keha nurkkiirus ja  seda punkti tema ringjoonelise liikumistee keskpunktiga ühendav kohavektor.

Jäiga keha nurkkiirendus , kus  on välisjõudude moment pöörlemistelje suhtes ja  on keha inertsimoment sama telje suhtes.

Vaata ka
Maa pöörlemine

Viited

Mehaanika