Pidžaama

Pidžaamal on aegade jooksul olnud mitmeid definitsioone:

 avaralõikelised kergest materjalist püksid, mis olid seotud ümber keha ja mida kanti Lõuna- ja Lääne-Aasias;

 avar kaheosaline öörõivas, tuletatud eelnimetatud versioonist. Enamasti meeste ja poiste kasutuses. Pidžaama koosneb särgilaadsest, eest nööpidega suletavast ülaosast, ja pükstest, mis on tehtud õhukesest, mittevenivast, voodilinamaterjali sarnasest kangast. See variant võeti kõigepealt kasutusele Lõuna-Aasia Briti kolooniates 18. sajandil. 20. sajandil asendusid pidžaamad öösärkidega;

 kaheosaline öörõivas, mida kasutasid nii naised kui ka mehed, on valmistatud erineva paksusega trikotaažist ja on ääristatud soonikutega ja nende ülaosa käib selga üle pea.

Sõna "pidžaama" tuleb pärsiakeelsest sõnast پايجامه (pāy-jāmeh) ja tähendab toortõlkes jalarõivast.

Pidžaama on enamasti avar ja mugava disainiga ning valmistatud pehmest materjalist, näiteks puuvillast, siidist, satäänist. Pidžaamadel on sageli kandjale meelepärane trükis – loomad, superkangelased, spordi- või multifilmiteemalised pildid – kuid on ka ühevärvilisi või lihtsamustrilisi mudeleid. Koos pidžaamaga kantakse ka sageli öömütsi – mis on eriti levinud Põhjamaades, kus talvel on väga külm – või silmakatteid.
 
Pidžaamasid kantakse tänu nende mugavusele ka väljaspool magamistuba, vahel isegi moenähtusena. Põhja-Ameerika tütarlaste hulgas on moes kanda pidžaamapükse ka tänaval. Hiinas on tavaline, et pealelõunal kantakse pidžaamat ka koduümbruses jalutades.

Riietus