Lavly Perling

Lavly Perling (neiupõlves Lavly Lepp; sündinud 26. septembril 1975) on Eesti jurist ja poliitik. Ta oli aastatel 2014–2019 riigi peaprokurör.

Elulugu 
1993. aastal lõpetas Perling Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja 1997. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna.

14. septembrist 1996 töötas Perling Prokuratuuris. Ta alustas Tallinna prokuratuuris ja töötas mitmetel ametikohtadel: abiprokuröri kandidaat (1996–1997), abiprokurör (1997–1998), prokurör (1998–2004). 1. märtsil 2004 määrati ta Viru ringkonnaprokuratuuri juhiks. 2005. aasta märtsist oli ta Põhja ringkonnaprokuratuuri juhataja (juhtivprokurör). 2007. aastal asus ta juhtima riigiprokuratuuri süüdistusosakonda.

2. septembril 2014 esitas justiitsminister Andres Anvelt Lavly Perlingu kandidatuuri riigi peaprokuröri ametikohale. Vabariigi Valitsus nimetas ta 30. oktoobril riigi peaprokuröriks määratud ajaks 31. oktoobrist 2014 kuni 30. oktoobrini 2019.

Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna vastuseisu tõttu valitsuskoalitsioonis ei leidnud Perlingu jätkamine teiseks viieaastaseks ametiajaks toetust, ka ei kinnitanud valitsus ühtegi teist kandidaati, mistõttu justiitsminister nimetas ta ühe käskkirjaga juhtiva riigiprokuröri ametikohale riigiprokuratuuris ning määras oma järgmise käskkirjaga, et riigi peaprokuröri asendab Perling, või tema äraolekul kas Dilaila Nahkur-Tammiksaar või Taavi Pern.

9. jaanuaril 2020 nimetas Vabariigi Valitsus Andres Parmase viieks aastaks riigi peaprokuröri ametikohale alates 3. veebruarist 2020. Sellega lõppesid Perlingu kohustused peaprokuröri kohusetäitjana.

9. oktoobril 2020 peatas justiitsminister tagasiulatuvalt perioodiks 1. oktoober 2020 kuni 20. september 2021 Perlingu teenistuskohustused prokuratuuris tema töötamise ajaks rahvusvahelises organisatsioonis UNOPS. Perlingu tööks on Ukraina prokuratuuri reformimine. 18. novembril 2020 avaldatud intervjuus teatas Perling, et on andnud prokuratuuri lahkumisavalduse ja et ta kaalub võimalust minna poliitikasse 2021. aasta sügisel. Perling asus nädal hiljem Isamaa liikmeühenduse Parempoolsed toetajaliikmeks, mis tekitas prokuratuuris pahameelt. Ta lahkus prokuratuurist 11. veebruaril 2021, loobudes sellega ka prokuröri väljateenitud aastate eripensionist. Perling põhjendas tehtut, et nii on tema sõna vaba. 1,5 nädalat hiljem astus ta Isamaa erakonna liikmeks. 

Perling kandideeris 2021. aasta KOV valimistel Saue vallas Isamaa esinumbrina ja sai 579 häält, mis oli Saue valla suuruselt kolmas häältesaak. Lavly Perling osutus 16. novembril 2021. aastal valituks Saue Vallavolikogu aseesimeheks peale valimisliidu Koostöö - Meie vald, Eesti Reformierakonna ja Isamaa koalitsiooni teket. Seoses Lavly Perlingu väljaviskamisega Isamaast lõpetati tema algatusel 2022. aasta märtsis Saue Vallavolikogus Isamaa fraktsiooni tegevus ning selle liikmed moodustasid in corpore fraktsiooni Saue Parempoolsed.

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 4 (Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa) 2443 häält ning ei osutunud valituks.

Tunnustus 
 2020 Valgetähe III klassi teenetemärk

Isiklikku 
Tal on kolm last ning ta oli 2008. aasta veebruarist 2010. aasta septembrini abielus Jüri Pihliga.
Praegu on ta abielus kaitsepolitseiametniku Martin Perlinguga (sündinud 1975).

Ta oli aastatel 2021–2022 Isamaa Erakonna liige, alates augustist 2022 on Lavly Perling erakonna Parempoolsed esimees.

Viited

Välislingid 
 Toomas Sildam. "Endine peaprokurör Lavly Perling: koroona on hullem kui poliitika" (intervjuu). Eesti Rahvusringhääling, 4. detsember 2020.
 "Lavly Perling: allakäik korruptsiooniredelil ei alga lilledest ämmaemandale, vaid millestki hoopis tumedamast". Eesti Päevaleht, 20. detsember 2020.

Eesti juristid
Eesti prokurörid
Eesti poliitikud
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Valgetähe III klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1975