Deegu

Deegu ehk tavadeegu (Octodon degus) on väike näriliseliik deegulaste sugukonnast.

Elupaik
Deegud elavad suurte karjadena Tšiilis läänerannikust Andideni. Nad elavad nii tasandikel kui ka mägedes kuni 1200 meetri kõrgusel.

Välimus
Deegu kerepikkus on 15 cm, pikkus koos sabaga 25 cm. Ta on süüria kuldhamstrist suurem, kuid meriseast väiksem.

Deegu on hallikaspruun. Neil on mustad silmad ja vertikaalselt asetsevad ümarad kõrvad.

Deegu laboriloomana
Deegude organism ei seedi suhkruid, seega kasutatakse neid laboriloomana, et testida suhkurtõveravimeid.

Deegu lemmikloomana
Deegusid toodi Euroopasse ja Põhja-Ameerikasse algul laboriloomadena, hiljem said neist populaarsed lemmikloomad. Eestis on deegud suhteliselt vähe levinud. Deegu on meeldiva ja sõbraliku iseloomuga lemmikloom, meenutades väliselt veidi liivahiirt, kellest ta on veidi suurem. Kohati meenutab ta ka tšintšiljat. Looduses teevad deegud pesa kivide alla ja tihedatesse põõsastesse, kus asuvad ka nende toidulaod, seega tasub neile sarnaseid tingimusi võimaldada lemmikloomanagi.

Sotsiaalne käitumine
Deegu on aktiivne ja väga uudishimulik ning närib palju. Kui deeguga küllaldaselt tegeleda, muutub ta täiesti taltsaks, eriti juhul, kui ta on peremehega noorest peast harjunud. Kiindunud oma hooldajasse, nurub see loomake sageli hellitamist ja lubab end kätte võtta, kuid seda tehes tasub esimene samm lasta teha loomal. Julgustamiseks võib deeguga rääkida. 

Deegu on väga intelligentne loom, ta tunneb peremehe ära hääle järgi. Ta eristab väga hästi hääli ja helisid, mistõttu on ta võõraste seltsis ebakindel. Deegul on hea mälu. Deegut ei tohiks haarata ülalt, sest looduses ründavad teda sealt vaenlased. Ta ei püsi paigal, seega ei saa teda kaua aega järjest hellitada ega käes hoida, kuigi ta armastab inimese seltskonda. Kuna deegu on karjaloom, siis üldiselt ta inimest ei hammusta.

Närilised
Koduloomad