Otto Magnus von Stackelberg (1736–1800)

Otto Magnus von Stackelberg (7/18. veebruar 1736 – 8. november 1800 Dresden) oli Vene diplomaat, krahv.

Otto Magnus sündis oma samanimelise isa viienda lapse ja esimese pojana. Ta õppis 1753. aastal Leipzigi ülikoolis. Tema diplomaatiline tegevus algas 1764 Katariina II Eestimaa-visiidi ajal keisrinnaga tutvumisest. 1765 sai Lüganuse ülemkirikueestseisjaks. 1767. aastal sai ta Venemaa suursaadikuks (1766–1779) Hispaanias, 1771 keisrinna tegelikuks kammerhärraks.

1772 sai ta suursaadikuks (1772–1790) Poolas, kus korraldas Poola esimese jagamise. Tema esimene ülesanne sealjuures oli saavutada, et Poola seim ratifitseeriks Poola jagamise lepingu. Altkäemaksude abil ta saavutaski lepingu ratifitseerimise. Saksa-Rooma keiser Joseph II andis talle 1775 riigikrahvi tiitli. Samal aastal sai temast Malta rüütel.

Aastatel 1791–1793 oli ta Venemaa suursaadik Rootsis. 1795. aastal sai ta salanõuniku tiitli.

Teenete eest autasustati teda Poola Valge Kotka (1773), Aleksander Nevski ja Püha Andrease ordeniga.

Otto Magnus von Stackelbergile kuulusid Eestimaal Atsalama, Ereda, Hagemäe, Hirmuse, Jõetaguse, Kohtla, Pagari, Püssi, Purtse, Satsu, Väike-Pungerja, Väike-Soldina, Uue-Varudi mõis, Voorepera, Kuramaa kubermangus Ungurmuiža mõis ja Peterburi kubermangu Jamburgi maakonnas Narva valla Lilienbachi mõisa alad.

Perekond
Von Stackelberg abiellus 8/19. jaanuaril 1758 Sophia Gerdruta von Fölkersahmiga, neil sündis kaks poega (neist vanem Gustav Ernst von Stackelberg ja Otto Johann von Stackelberg) ja neli tütart.

Sugupuu

Vaata ka
Stackelberg

Viited

Välislingid

Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Otto Magnus Stackelberg Nordisk familjebokis (rootsi keeles)
Дипломаты Российской империи: Оттон-Магнус Штакельберг

Eestimaa aadlikud
Otto Magnus (1736–1800)
Venemaa keisririigi diplomaadid
Baltisakslased
Sündinud 1736
Surnud 1800