Nuga

Nuga ehk väits on väga levinud tööriist. See on väiksem terariist, mida kasutatakse lõikamiseks, torkamiseks, koorimiseks, teritamiseks, puu vestmiseks ja voolimiseks jm otstarbel. Nuga koosneb kahest osast: noa pidemest ja vähemalt üheteralisest teramikust. Noa tera kinnitub noapeasse rootsu abil.

Nuge kasutatakse käsitöö kõrval ka paljude muude tegevuste juures nagu habemeajamine, söömine jms.

Nuga on ka kasutatud relvana, nuga kuulub külmrelvade hulka.

Ajalugu

Vanimad nugade leiud osutavad, et esimesed terariistad, millest mõnda võib nimetada käepidemeta noaks, saadi suurema kivitüki lõhkumisel, kui sellise tegevuse tulemuseks oli kättesobiv plaatjas kivitükk, mille vähemalt üks serv oli terav.
Sobivaks toormeks on moonde- ja sette- ning vulkaanilised kivimid nagu kvarts, ränikivi, obsidiaan või basalt.

Etümoloogia 
Eesti rahvalauludes kohtab harvemini noa nimetust kurask, lõunaeesti murretest pärineb väits, millega on seotud ka lõikumist ja tahumist tähistav verb vestma, Põhja-Eestist on tulnud aga nüüdseks üldlevinud nuga. Peamiselt tupenuga tähistav puss (pussnuga, pussak, pusu) pärineb arvatavasti samuti Eesti enda aladelt. Lõuna-Eestis ja Lääne-Saaremaal võib kohata läti laensõna tuuts või tunts – reeglina tähistab see suurt seatapmisnuga.

Vaata ka

 Ballistiline nuga
 Habemenuga
 Juustunuga
 Lauanuga
 Liigendnuga
 Lusikanuga
 Raakel
 Taskunuga
 Vedrunuga
 Viskenuga
 Voolmed

Viited

Välislingid

 26. detsember 2010 kell 11:13, Tõnu Kann, Kahest rauatükist sündis alasil viikingite majapidamisnuga, parnu.postimees.ee

Lõikeriistad