nyuuzyou/wikis huggingface dataset:
Kyberfeminismi

Kyberfeminismi on monimerkityksellinen feminismin haara, jonka keskiössä ovat sukupuolen, ruumiin ja teknologian suhteet. Sen juuret ovat Donna Harawayn esseessä Kyborgimanifesti, mutta vasta vuonna 1991 naistaiteilijaryhmä VNS Matrix käytti ensimmäisenä manifestissaan nimitystä kyberfeminismi.
== Määritelmä ==
Kyberfeminismillä tarkoitetaan laajasti ymmärrettynä tietotekniikan feminististä tarkastelua sekä käytännön että teorian tasolla. Uusmediatutkimuksen ulkopuolella se on määritelty olevan feministinen suuntaus, jonka keskiössä on sukupuolen, ruumiin ja teknologian suhteet.Paasonen, s. 1.
== Historia ==
Kyberfeminismin syntyjuuret ovat Donna Harawayn Kyborgimanifestissä (1985).Mondloch, s. 107. Haraway pyrki esseessään muotoilemaan feminismin asemaa teknologiaan ja luonnontieteisiin. Esseen innoittamana australialainen naistaiteilijaryhmä VNS Matrix päätti 1991 irrotella taiteella ja feministisellä teorialla ja julkaisi ”21. vuosisadan kyberfeministisen manifestin”. Siinä Harawayn manifesti yhdistyi kyberpunk-fiktion termeihin, feministisen ”pillutaiteen” perintöön ja Luce Irigarayn tuotantoon.Paasonen, s. 3. VNS Matrix olikin todennäköisesti ensimmäinen, joka käytti termiä kyberfeminismi.
VNS Matrixin installaatiot vaikuttivat brittitutkija Sadie Plantiin, jota pidetään Euroopassa kyberfeminismin 1990-luvun tunnetuimpana teoreetikkona.Paasonen, s. 4. Plant edustaa kuitenkin vain yhtä kyberfeminismin suuntausta. Pääosin saksalaisen Old Boys Networkin järjestämissä kyberfeministisissä internationaaleissa on pyritty painottamaan jokaista kyberfeministiä löytämään oma yksilöllinen agendansa ja politiikkansa. Plantiin viittavilla kirjoittajilla tämä on tarkoittanut termin epäpoliittisuutta, mutta toisille tämä on tarkoittanut ruohonjuuritason aktivismia ja valtakamppailua sekä toisille feminististä mediatutkimusta.Paasonen, s. 8.
Kyberfeminismi kukoisti erityisesti 1990-luvulla, jolloin maailmalla yleisestikin oltiin innostuneita ja toisaalta huolissaan World Wide Webin laajamittaisesta leviämisestä. Kun tieto- ja verkkotekniikat ovat levinneet sittemmin kaikille elämänalueille, osa teoreetikoista on miettinyt koko kyberfeminismin ideaa, koska käytännössä jokaisessa politiikan ja feminismin osa-alueessa joutuu kohtaamaan kyberteknologian haasteet.Mondloch, s. 108–109.
== Lähteet ==
*Mondloch, Kate: ”Cyberfeminism”. Teoksessa 
*
=== Viitteet ===
Luokka:Feminismi
Luokka:Kybernetiikka
Kyberfyysinen järjestelmä

Kyberfyysinen järjestelmä (, CPS) tarkoittaa fyysisen ja virtuaalisen toimintaympäristön yhdistämistä, jossa laitteiden keräämää ja laskemaa informaatiota käytetään yhteistyössä muiden järjestelmien kanssa. Kyberfyysisessä järjestelmässä sulautetut järjestelmät ja tietoliikenneverkot seuraavat ja ohjaavat fyysisiä toimintoja, usein palautesilmukassa jossa fyysiset prosessit ohjaavat laskennallisia ja päinvastoin. Kyberfyysisten järjestelmien käyttö on voimakkaassa kasvussa teollisuudessa.
== Katso myös ==
* Teollisuus 4.0
== Lähteet ==
Luokka:Systeemit
Kyberhyökkäys

Kyberhyökkäys on virtuaaliavaruudessa tehty hyökkäys, jonka tarkoituksena on joko häiritä, lamauttaa, tuhota tai pahansuopaisesti kontrolloida tietojenkäsittelyä. Kyberhyökkäyksellä voidaan myös tuhota dataa tai varastaa valvottua tietoa.
== Kyberhyökkäyskeinoja ==
Kyberhyökkäyksiin on käytettävissä useita keinoja, joista yleisimmät ovat lueteltuna alla: 
* Esineiden internet
* Haittaohjelmat
* Keihäshuijaus
* Palvelunestohyökkäys
* Tietojenkalastelu
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
Luokka:Tietotekniikkarikollisuus
Luokka:Tietoverkkojen tietoturva
Kybernetiikka

Kybernetiikka on erilaisten järjestelmien säätö- ja viestintätapahtumia tutkiva tiede. Termi kybernetiikka juontuu muinaiskreikan sanasta "ohjata".https://www.merriam-webster.com/dictionary/cybernetics
Kybernetiikan peruselementit ovat:
# stimulaatio ulkomaailmasta, joka vaikuttaa
# sensoriin. Sen muokkaama syötetieto vaikuttaa
# päätöksentekoelimeen (systeemitieto), jonka muokkaama ulostulotieto vaikuttaa
# vaikutuselimeen, efektoriin ja efektorin vaikutus muokkaa (stimuloi) ulkomaailmaa sekä
# palautesilmukka (feedback) vaikutuksesta input-tietoon. Palautesilmukka mahdollistaa tavoitteellisen (asetusarvo) toiminnan, eli säädön.
Kybernetiikka tutkii yleisesti itseohjautuvia automaattisesti säätyviä systeemejä. Nämä systeemit voivat edustaa hyvin monenlaisia eri aloja. Kybernetiikkaa on sovellettu niin biologisiin järjestelmiin kuin yhteiskunnan ilmiöiden ja toiminteiden mallintamiseen. Jotta saataisiin oikeaa 'hallintatietoa' kompleksisten järjestelmien tehokkaaseen valvontaan, sekä niiden itseohjausmekanismien parhaaseen optimointiin, on saatava niistä maksimaalista (tai väh. riittävää) toiminnallista informaatiota. Tämä voi tarkoittaa joko (kuten enimmäkseen on rajoituttu tekemään) sen seurantaa, että jokin "järjestelmä" automaattisesti reagoi ns. palautetietoon, pitäen näin itsensä edelleen toimintakuntoisena ja -kykyisenä tai (mikä ehkä olisi suotavaa) tätä käsitettä (kyberneettistä metodia) alettaisiin enemmän soveltaa myös luonnon ilmiöiden kuvailuun.
Tämä ajatus lienee ollut myös jo Norbert Wienerin eräänä motiivina hänen teoksessaan "Ihmisestä, koneista, kielestä"Norbert Wiener: "Ihmisestä, koneista, kielestä", WSOY, Porvoo 1969.. Luonnon toiminnoissa esiintyvistä itsesäätelymekanismeista on viime vuosina jo ilmestynyt merkittävää kirjallisuuttakin. Esimerkkeinä mm. James Lovelock: "Gaian kosto"James Lovelock: "Gaian kosto", Green Spot, Helsinki 2006. , joka käsittelee maapallon ilmaston itsesäätelyn ja niin myös ihmiskunnan tulevaisuuden ongelmia, sekä John Gribbin: "Syvä yksinkertaisuus", jossa jopa osoitetaan, että myös galaktisella ja siis laajalla kosmisella tasolla, vallitsee materian itseään säätävien elementtien: entropian ja gravitaation, keskinäinen kybernetiikka.John Gribbin: "Syvä yksinkertaisuus", URSA, Helsinki 2005. 
Vaikka ko. teokset eivät juuri käytä kybernetiikan käsitettä, on sen 'läsnäolo' silti aivan ilmeistä. Gribbin: s. 250–253.
Biologiset oliot rakentuvat oleellisesti elintoiminnoiltaan kyberneettisesti kuvailtavien säätelytoimintojen ja "ohjailun" varaan. Laajasti ottaen myös maapallon ilmasto ylläpitää toimintaansa ja tasapainoaan (esim. lämpötila, veden kiertokulku jne.) auringosta saamansa lämmön stimuloimilla itseään säätävillä kyberneettisillä toimintatavoilla. 
==Katso myös==
*Homunculus
*Säätötekniikka
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
== Kirjallisuutta ==
* 
* Norbert Wiener: "Cybernetics: or Control and Communication in the Animal and the Machine" The MIT Press, 10. painos, USA 2000 (alkuteos 1948)
* Ludwig von Bertalanffy: "General System Theory – Foundations, Development, Applications" George Braziller, USA 1969
*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kyberpsykologia

Kyberpsykologia on kehittyvä ala, joka kattaa kaikki psykologiset ilmiöt, jotka liittyvät tai aiheutuvat kehittyvästä teknologiasta. Kyber ilmaisu tule sanasta kybernetiikka, joka on järjestelmien säätö- ja viestintätapahtumia tutkiva tiede; psykologia on taas mielen ja käytöksen tutkimusta.
Luokka:Psykologia
Kybersodankäynti

Kybersodankäynti on sodankäynnin muoto, jossa sotaa käyvät maat yrittävät vakoilla ja häiritä toistensa internetliikennettä, yleensä hakkeroiden vaikeuttaakseen viestintää, sabotoidakseen sotilaskalustoa ja vuotaakseen valtiosalaisuuksia. Onnistunut kyberhyökkäys voi vahinkojen lisäksi heikentää iskun kohteen taistelutahtoa ja kasvattaa henkistä painetta. Yhä useammalla valtioilla on nykyään kybersodankäynnin joukot, jotka ovat valmiudessa joko puolustamaan maataan kyberhyökkäykseltä tai hyökkäämään toiseen maahan kyberhyökkäyksellä.
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
 
Luokka:Sodankäynti
Luokka:Tiedustelu
Luokka:Vakoilu
Kybersuurlähettiläs

Kybersuurlähettiläs on Suomen ulkoministeriössä palveleva virkamies vastuualueenaan kyberturvallisuus. Ensimmäinen tätä tehtävää hoitanut oli ulkoasiainneuvos Marja Rislakki. Häntä seurasivat virassa Pia Rantala-Engberg ja Janne Taalas sekä 1.8.2021 lähtien Jarmo Sareva. 
Kybersuurlähettiläs seuraa kybertoimintaympäristöä kokonaisuutena, sen sijaan muissa ministeriöissä tarkastellaan omaa hallinnonalaa. Rislakin mukaan ”kybersuurlähettilään työ ei ole teknistä vaan diplomatiaa”.
Vuonna 2018 Suomen ulkoministeriössä aloitti myös hybridisuurlähettiläs. 
== Lähteet ==
==Aiheesta muualla==
*Kyberturvallisuus ja kybertoimintaympäristö (um.fi)
Luokka:Diplomatia
*
Luokka:Tietoturva
Luokka:Tietoverkkojen tietoturva
Kyberturvallisuus

Kyberturvallisuus on turvallisuuden osa-alue, jolla pyritään sähköisen ja verkotetun yhteiskunnan turvallisuuteen. Kyberturvallisuudessa tunnistetaan, ehkäistään ja varaudutaan sähköisten ja verkotettujen järjestelmien häiriöiden vaikutuksiin yhteiskunnan kriittisiin toimintoihin. Kyberturvallisuusajattelussa yhdistyy tietoturvallisuuden, jatkuvuuden hallinnan ja yhteiskunnan kriisivarautumisen ajattelua. 
Useat yhteiskunnan kriittiset toiminnot kuten esimerkiksi rahaliikenne, energiantuotanto, vesihuolto ja lennonjohto ovat riippuvaisia tietojärjestelmien ja verkkojen toimivuudesta.Yhteiskuntaturvallisuus.fi Näitä toimintoja tukeviin järjestelmiin ja verkkoihin kohdistuvien häiriöiden syy voi olla tietoturvakysymyksissä, kuten haittaohjelmissa tai vikaantuvissa laitteissa, mutta häiriön vaikutus yhteiskunnan näkökulmasta tarkasteltuna muodostaa kyberturvallisuusuhkan. Olennaista kyberturvallisuusuhkien tarkastelussa on fyysisen maailman vaikutusten tarkastelu erona tietojärjestelmävaikutuksiin.
==Kyberturvallisuus Suomessa==
Suomen valtion ensimmäinen kyberturvallisuusstrategia hyväksyttiin valtioneuvoston yleisistunnossa 24. tammikuuta 2013. Se pohjautuu Tasavallan presidentin ja valtioneuvoston ulko- ja turvallisuuspoliittisen ministerivaliokunnan päätökseen 8. maaliskuuta 2011. Suomessa kyberturvallisuus on määritelty mm. tavoitetilaksi, jossa kyberympäristöön voidaan luottaa ja jossa sen toiminta turvataan. Se pitää sisällään toimenpiteet, joiden avulla voidaan ennakoivasti hallita ja tarvittaessa sietää erilaisia kyberuhkia ja niiden vaikutuksia.
Kokonaisturvallisuuden järjestelyt on kuvattu valtioneuvoston 5.12.2012 periaatepäätöksessä kokonaisturvallisuudesta. Yhteiskunnan elintärkeiden toimintojen turvaamisen periaatteet on puolestaan kuvattu Yhteiskunnan turvallisuusstrategiassa (julkaistu 2010).
Turvallisuuskomitea (tammikuuhun 2013 turvallisuus- ja puolustusasiain komitea TPAK) seuraa strategian toimeenpanoa. Osana kyberstrategian toteuttamista perustettiin Viestintävirastoon CERT-toiminnat kokoamalla erityinen Kyberturvallisuuskeskus vuoden 2014 alussa. Ensimmäinen kansallisen kyberturvallisuusstrategian toimeenpano-ohjelman Turvallisuuskomitea hyväksyi 11.3.2014.
Vuonna 2018 Suomen kyberpuolustuksen suunnittelun johdossa oleva prikaatikenraali Mikko Heiskanen näki 2013 kyberstrategian tavoitteiden toteutuneen huonosti. Hän kaipasi kipeästi uuden tiedustelulain lupaamia mahdollisuuksia ja sanoi, että kyberturvallisuuden kokoavaksi johtajaksi tarvittaisiin pieni johtoelin, joka loisi yhteisen tilannekuvan ja ennusteen valtiojohdolle.
==Katso myös==
*CAPTCHA
*CERT
*Hiekkalaatikko (tietotekniikka)
*Identiteetin hallinta
*Identiteettivarkaus
*Palomuuri
*Salaus
*Tietoturva
*Tietoturva-aukko
*Todennus
*Vikasietoisuus
*Yksityisyys internetissä
== Lähteet ==
== Kirjallisuutta ==
* 
* 
* 
== Aiheesta muualla ==
* 
* 
* 
* 
* 
* Kyberturvallisuus , Helsingin Sanomien kokoelma kyberturvallisuutta koskevista artikkeleista.
* - Internet Security Glossary, Version 2 (informatiivinen, ei standardi) 
Luokka:Tietoturva
Luokka:Tietoverkkojen tietoturva
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kyberturvallisuuskeskus

Kyberturvallisuuskeskus () on Liikenne- ja viestintäviraston alainen viranomainen, jonka toiminta alkoi 1. tammikuuta 2014. Sen vastuulle siirtyivät kaikki CERT-toiminnot. Vuoden 2018 loppuun saakka Kyberturvallisuuskeskus toimi Viestintäviraston alaisuudessa.
Keskus perustettiin osana Suomen valtion ensimmäistä kyberturvallisuusstrategiaa, joka hyväksyttiin valtioneuvoston yleisistunnossa 24. tammikuuta 2013.
Teleyritykset ja Kyberturvallisuuskeskus valvovat verkkoa haittaohjelmien ja haitallisen liikenteen aiheuttajien poistamiseksi. Sähköisen viestinnän palveluista annetun lain nojalla teleyrityksillä on velvollisuus huolehtia palvelujen tietoturvasta ja oikeus ryhtyä välttämättömiin toimenpiteisiin, kun haittaohjelmia havaitaan. Tarvittaessa ne rajoittavat tai estävät asiakkaansa liikennettä ja antavat opastusta. Suomi on muun muassa tämän johdosta yksi maailman puhtaimmista tietoliikenneympäristöistä.
==Katso myös==
* Kyberturvallisuus
==Lähteet==
== Aiheesta muualla ==
* Kyberturvallisuuskeskuksen verkkosivut
Luokka:Liikenne- ja viestintäministeriö
Luokka:Tietoverkkojen tietoturva
Luokka:Suomen valtion virastot
Kylkiäinen

Kylkiäinen on tuote, jonka kuluttaja saa ostaessaan muun tuotteen tai palvelun. Kylkiäisillä pyritään tekemään päätuotteen ostaminen houkuttelevammaksi tai saamaan kuluttaja käyttämään kyseisen yrityksen palveluita uudelleen. Kylkiäiset ovat varsinaista tuotetta halvempia.
Kylkiäinen voi olla esimerkiksi lelu tai muu pienimuotoinen tuote. Se voi olla myös etuseteli, joka oikeuttaa saamaan muun tuotteen tai palvelun ilmaiseksi tai halvemmalla.
Kuluttajansuojalaki määrää, että lapsille suunnatussa mainonnassa kylkiäistä ei saa markkinoida pääasiallisena tuotteena. Viallisia kylkiäisiä koskevat samat säännökset kuin muitakin tuotteita, myös silloin kun kylkiäinen ei kuulu myyjän normaaliin tuotevalikoimaan.
Suomen Luonto -lehti valitsi vuonna 2003 vuoden turhakkeeksi hampurilaisaterian kylkiäisen, joka on usein pieni lelu.
== Lähteet ==
Luokka:Talous
Kylmä vyöhyke

Kylmä vyöhyke on maapallon lämpövyöhyke, jossa lämpimimmän kuukauden keskilämpötila on alle +10 °C. Köppenin ilmastoluokituksessa kylmää vyöhykettä vastaa luokka E (jääilmasto, polaari-ilmasto, napailmasto). Luokka jaetaan lämpimämpään tundrailmastoon, jossa vähintään yksi, mutta enintään 3,5 kuukautta on keskilämpötilaltaan yli 0 °C, ja kylmempään jäätikköilmastoon, jossa enintään yksi kuukausi on keskilämpötilaltaan yli 0 °C.
Kylmään vyöhykkeeseen kuuluu Etelämanner kokonaan, Euraasian mantereen pohjoisosat Skandinavian pohjoiskärjestä Beringinsalmeen, Alaskan ja Kanadan pohjoisosat, Grönlanti lukuun ottamatta vähäisiä rannikkokaistaleita ja noin puolet Islannista. Kylmä vyöhyke vallitsee myös monilla
vuoristoalueilla puurajan yläpuolella, jossa sitä nimitetään alppi-ilmastoksi.
Kylmän vyöhykkeen kasvi- ja eläinlajien on sopeuduttava ankaran luonnon oloihin.
Kasvillisuus on matalaa tundrakasvillisuutta (jäkälä-, sammal-, heinä-, varpu- ja pensaskasvillisuutta). Suot ovat yleisiä.
==Katso myös==
*Arktinen alue
*Tundra
*Jäätikkö
*Lauhkea vyöhyke
*Trooppinen vyöhyke
K
Kylmämuovaus

Kylmämuovauksella eli ohutlevyn muovauksella ymmärretään erilaisia prosesseja, joissa levykappaleelle annetaan kolmiulotteinen muoto. Näitä menetelmiä ovat:
*syväveto
*venytysmuovaus
*taivutus
*rullamuovaus
*painosorvaus
*suurnopeusmuovaus
*hydraulinen muovaus
*vierintämuovaus
Erilaisia muovausmenetelmiä on kyetty mallintamaan ja muovauksen simuloinnista on nykyään hyötyä kehittyneille konepajoille. Simulointi on askel muovauksen robotisointiin, mikä on nopeasti kehittymässä ohutlevyteollisuudessa.
Luokka:Muokkaustekniikka_(Metallit)
Kylmäsavustus

Kylmäsavustus on menetelmä kalan tai lihan säilöntään. Säilymistä edistävät savun ainesosaset, kuivuminen, matala lämpötila (17–30 celsiusastetta) ja suola (esimerkiksi merisuola). Savustaminen antaa tuotteelle väriä, tekee siitä savun makuisen ja tuhoaa pieneliöitä. Nykyään savustamisen tärkein merkitys on maun antaminen, kun taas entisaikaan tärkeintä oli pitkä säilymisaika. Tehdasmaisesti prosessi tehdään tunneissa, muutoin 4–5 vuorokaudessa tai jopa 1–3 viikossa. 
Esikäsittelynä kala perataan, suomustetaan (nahka jää pitämään filettä koossa), fileoidaan, poistetaan ruodot, puhdistetaan ja suolataan. Paksummat kappaleet tarvitsevat pitemmän kypsymisajan.
Liha tai kala laitetaan savustusastiaan tai -kaappiin. Savua johdetaan tai kehitetään tilassa. Samalla päästetään ulos kosteaa ilmaa.
Prosessi ei tuhoa eikä muuta ravintoaineita paljoakaan. Samoin säilyvät bakteerit ja loiset, joten raaka-aineen on oltava puhdasta ja sopivaa. Lopputuotteen säilytystä ja käyttöohjeita on myös noudatettava.
==Lähteet==
 
Luokka:Ruoanlaittotekniikat
Kylmäveto

Metallin kylmävedolla tarkoitetaan muokkausprosessia, missä pitkä metallituote vedetään kartiomaisen reikätyökalun, vetokiven, läpi. Prosessissa metallituotteen poikkipinta-ala pienenee. Tyypillinen kylmämuokkausaste vedossa on 10-30%.
Tyypillisiä vedettyjä tuotteita ovat esimerkiksi kuparilanka, metalliputket ja -tangot.
== Kylmävetoprosessin tavoitteet ==
*valutuotteen karkean raerakenteen hienontaminen
*kappaleen saattaminen oikeaan mittaan ja toleranssiin
*kappaleen muokkauslujittaminen (dislokaatiolujitus)
== Vetoprosesseja==
*Kaavinveto, missä tuotteen pinta kaavitaan pois
*Vetovalssaus tai turkinpäävalssaus, missä muovaavan työkalun muodostaa 2, 3 tai 4 vapaasti pyörivää muovausrullaa
*Putken tuurnaveto, missä putken sisällä on joko uiva tai pitkällä tangolla kiinnipidetty tuurna
*Laakaveto on putken vetoa ilman sisäpuolista tuurnaa
== Vetolaitteet ==
Yksinkertaisin vetolaitteisto on kultaseppien käyttämä reikälevy. Levyssä on lukuisia, halkaisijaltaan erikokoisia reikiä. Hopealanka pakotetaan työntämällä sopivan reiän läpi, läpitulleesta päästä tartutaan hohtimilla ja vedetään loppu lanka läpi. 
Kaikki vetolaitteistot on varustettu pääntekoasemalla. Päänteko on työvaihe missä vedettävän tuotteen pää supistetaan niin pieneksi, että se voidaan pujottaa vetokiven läpi. Yleisin pääntekolaite on epäkeskovalssi.
Teolliset vetokoneet voidaan jaotella jatkuvatoimisiin ja syklisesti toimiviin.
===Sykliset vetolaitteet, vetopenkit===
Vetopenkeissä tuote vedetään vetokiven läpi kelkalla, joka kulkee edestakaisin. Pisimmät suprajohdeteollisuudessa käytettävät vetopenkit ovat jopa 50 metriä pitkiä. Yleisimmin kelkkaa vedetään ketjulla, mutta myös hydraulisylinteri- ja hammastankovetoisia penkkejä on valmistettu erikoistarkoituksiin.
===Jatkuvatoimiset vetokoneet===
*Vetokela
*Sarjavetokoneet
*Schumag-tyyppiset vetokoneet
==Vetokivi==
Vetokivi on työkalu, jonka läpi metallituote vedetään.
Vetokivien materiaalina käytetään joko kovametallia tai teollista timanttia. Kaavinvetokivi poistaa vedettävän tuotteen pinnalta ohuen materiaalikerroksen.
==Aiheesta muualla==
* MRB Schumag GmbH sivut
* ASMAG GmbH sivut
* EJP Maschine GmbH sivut
Luokka:Metalliteollisuus
Luokka:Metallurgia
Luokka:Muokkaustekniikka_(Metallit)
Kyläkokous

Kyläkokouksia on pidetty sarkajakoisesta yhteiskunnasta saakka, sillä isäntien oli neuvoteltava yhteisten maataloustöiden aloittamisesta ja suorittamisesta, aidoista, metsänkäytöstä, kalavesistä ja muista maatalouskysymyksistä. Kokoukset olivat yleensä epävirallisia arkipäiväisine keskustelunaiheineen. Ne olivat tärkeitä, ja toisinaan kylän raitilla oli kokoontumispaikkoja, joissa naapurit kohtasivat toisiaan. Kyläkokouksia pidettiin lisäksi erilaisten maanjakojen yhteydessä. Jutikkala, Eino, Sääksmäen pitäjän historia. Jyväskylä 1934, s. 296.
Etelä- ja Keski-Pohjanmaalla sekä yleensä niillä alueilla, joissa toteutettiin oltermannihallintoa, kyläjärjestysten käyttöönotto institutionalisoi kyläkokoukset. Niihin oli kaikkien isäntien osallistuttava sakon uhalla ja niitä pidettiin säännöllisesti, tavallisesti kaksi kertaa vuodessa. Oltermannilaitokseen kuuluneet kyläkokoukset kutsui koolle kylänvanhin oltermanninsauvalla tai kylänkapulalla, mutta toisinaan niistä kuulutettiin kirkossa. Kallio, Reino, Pohjanmaan suomenkielisten kylien oltermannihallinto. Jyväskylä 1982, s. 173–178.
Kyläkokouksissa valittiin oltermannit ja lautamiehet sekä kylän tilien tarkastajat. Kokouksisa päätettiin aitojen, veräjien, teiden, ojien ja siltojen rakentamisesta ja kunnossapidosta, heinänteosta yhteisniityillä, laiduntamisesta, yhteismaiden ja -metsien käytöstä, paloturvallisuudesta ja muista kyläyhteisön asioista. Kylän isännillä oli esitysoikeus asioista ja toisinaan päätöksistä äänestettiin. Paikoin varsinkin 1800-luvulla kyläkokousten päätöksiä alettiin merkitä muistiin. Kyläkokousten pöytäkirjoja on säilynyt eniten Suur-Ilmajoen ja Kyrönmaan pitäjistä sekä Pohjanmaan ruotsalaisalueelta. Numminen, Jaakko, Jalasjärven Jokipiin kylän oltermannihallinto. Kyrönmaa X. Helsinki 1958, s. 297–300. Kallio 1982, s. 173–176.
Säännöllinen kyläkokoustoiminta hiipui 1900-luvun alussa oltermannilaitoksen päättymisen myötä. Lähinnä vain Kyrönmaan kunnissa perinteinen kyläkokousinstituutio jatkui vielä 1960-luvulla. Kallio 1982, s. 280–281. Kylätoimikuntien perustaminen 1970-luvulta lähtien on uudelleen virkistänyt kyläkokousten toimintaa. 
==Lähteet==
Luokka:Suomen asutus- ja yhteiskuntahistoria
Kylätoiminta

Kylätoiminta on asukkaiden omaehtoista toimintaa oman asuinalueensa, yleensä kylän, hyväksi. Kylätoiminta on kansalaisjärjestötoimintaa (ei-valtiollista).
==Kylätoiminnan perusteet==
Kylätoiminnan perustana on paikalliseen identiteettiin ja palveluihin liittyvät toiminnot. 
Kyläyhdistykset järjestävät kylän juhlia ja kerhoja sekä pitävät yllä toiminnan paikkoja, kuten uimarantoja, latuja ja kylätaloja.
Perinteisesti kylätoimintaan kuuluu myös kylän asioiden ajaminen paikallis- ja valtionhallinnossa.
Kyläyhdistykset ovat erityisesti 1990-luvulta lähtien alkaneet toimia enemmän kylän kehittäjinä. Yhtäältä palveluita on alettu tuottaa tai järjestellä itse, toisaalta on kehitetty kylän elinkeinojen edellytyksiä. Palveluista tärkeimmät ovat olleet vanhusten kotona asumista tukevat kyläpalvelut (kyläavustajat yms.). Elinkeinojen kehittämisessä on tuettu muun muassa maaseutumatkailua rakentamalla reitistöjä, jotka ovat sekä kyläläisten virkistyskäytössä että matkailun käytössä. Myös infrastruktuurin kehittäminen on monilla kylillä osa kylätoimintaa, vaikkakin monesti itse rakentaminen organisoidaan omaan organisaatioonsa.
== Kylätoiminnan organisaatio ==
Kylä- ja asukastoimintaa harjoitetaan kylällä kylätoimikunnissa, kyläyhdistyksissä, asukasyhdistyksissä tai muissa yhdistyksissä. (Yleisnimellä näitä kutsutaan kyläyhdistyksiksi.) 
Kuntakohtaisesti voi olla kyläneuvostoja tai pitäjäneuvostoja, joihin kaikki ko. kunnan kyläyhdistykset kuuluvat.
Maakunnallisesti Suomessa toimii maakunnallisia kylien yhdistyksiä, esimerkiksi Pohjois-Karjalan Kylät ry, joiden jäseninä on kyläyhdistyksiä ja muita kylien kehittämisestä kiinnostuneita järjestöjä
Valtakunnallisesti Suomessa keskusjärjestönä toimii Suomen Kylätoiminta.
Euroopassa kylätoimijoita ja muita maaseudun toimijoita yhdistää European Rural Alliance ERA.
Vastaavia organisaatiorakenteita on muun muassa Ruotsissa ja Virossa. Pohjois- ja Keski-Euroopan ulkopuolella kylätoiminnalla ei yleensä ole julkishallinnosta riippumattomia valtakunnallisia organisaatioita.
== Katso myös ==
* Kyläyhdistys
* Maaseutupolitiikka
== Lähteet ==
Voimaa kuin pienessä kylässä, Valtakunnallinen kylätoimintaohjelma 2003-2007. Suomen Kylätoiminta ry.
*