nyuuzyou/wikis huggingface dataset:
Niilo Ikola

Niilo Jalmari Ikola (vuoteen 1906 Selin; 25. syyskuuta 1883 Tyrvää – 30. joulukuuta 1971 Turku) oli suomalainen kielitieteilijä (fennisti) ja professori.
Niilo Ikola tuli ylioppilaaksi Porin klassillisesta lyseosta vuonna 1902 ja aloitti opintonsa Helsingin yliopistossa, josta hän valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1907. Hän jatkoi opintojaan Turun yliopistossa ja väitteli tohtoriksi vuonna 1927 Ala-Satakunnan suomen kielestä.
Ikola toimi Turun yliopiston suomen ja sen sukukielten professorina vuosina 1931–1933 sekä Turun kauppakorkeakoulun professorina ja rehtorina vuosina 1950–1954 ja kanslerina 1956–1961.
Myös Niilo Ikolan poika Osmo Ikola oli Turun yliopiston suomen kielen professori.
==Teoksia==
* Ala-Satakunnan murteen äännehistoria I–II (1925–1931)
* Ensimmäisen suomalaisen raamatun historiaa (1927)
* Etelä-Viron verbien persoonapäätteistä (1932)
* Ehdotus kauppaoppilaitoslainsäädännön uudistamiseksi (1937)
* Kauppakorkeakoulukysymyksiä (1959)
==Viitteet==
==Aiheesta muualla==
* 
* 
Luokka:Suomalaiset kielitieteilijät
Luokka:Turun yliopiston professorit
Luokka:Turun kauppakorkeakoulun professorit
Luokka:Suomen yliopistojen rehtorit ja kanslerit
Luokka:Vuonna 1883 syntyneet
Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Luokka:Suomalaiset professorit
Niilo Kosola

Niilo Vilho Kosola (22. helmikuuta 1911 Lapua – 15. maaliskuuta 1996 Lapua) oli suomalainen maanviljelijä ja Kansallista Kokoomusta edustanut poliitikko.
Kosola toimi kansanedustajana vuosina 1951–1970, maatalousministerinä vuosina 1958–1959 sekä eduskunnan toisena varapuhemiehenä 1964–1965. Kotikaupunkinsa Lapuan kunnanvaltuustossa Kosola istui vuosina 1953–1959.
Kosola toimi poliittisella urallaan myös kokoomuksen varapuheenjohtajana ja piirijärjestönsä puheenjohtajana.
== Ura ja elämä ==
=== Koulutus ===
Kosola kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1930. Siviiliammatiltaan Kosola oli maanviljelijä kotipaikkakunnallaan Lapualla vuodesta 1936. Agronomiksi hän oli valmistunut vuonna 1937. Kosola toimi myös sihteerinä ja neuvojana Etelä-Pohjanmaan hevosjalostusliiton palveluksessa 1930-luvulta 1950-luvulle.
=== Poliittinen ura ===
Ensimmäisen kerran Kosola valittiin eduskuntaan vuoden 1951 vaaleissa Vaasan läänin pohjoisesta vaalipiiristä. Hänet valittiin kansanedustajaksi yhteensä viisissä vaaleissa, kolme kertaa Vaasan läänin pohjoisesta vaalipiiristä ja kaksi kertaa Vaasan läänin vaalipiiristä. Valtiopäivillä 1964–1965 Kosola oli eduskunnan toinen varapuhemies. Hän toimi kansanedustajana vuoteen 1970.
=== Tulitikkuäänestysskandaali ===
Kosola aiheutti yhdessä puoluetoverinsa Tuure Junnilan ja Maalaisliiton Lauri Sollan kanssa ns. tulitikkuäänestyksellä vuoden 1954 eniten huomiota herättäneen eduskuntaskandaalin. Helmikuun 12. ja 13. päivien välisen yön kestäneessä täysistunnossa, äänestettäessä SKDL:n budjetin sosiaalimenoihin tekemistä lukuisista muutosesityksistä kolmikko kiilasi tulitikulla äänestysnappinsa näyttämään jatkuvasti ei-ääntä, jolloin he saattoivat poistua istuntosalista eduskunnan kahvilaan kyllästyttyään ”äänestysmaratoniin”. Puhemies K.-A. Fagerholm antoi Kosolalle, Junnilalle ja Sollalle tapauksen johdosta nuhteet ja varoituksen.
=== Ministerinä ===
Kosola toimi ministerinä elokuusta 1958 tammikuuhun 1959, yhteensä 138 päivän ajan, K.-A. Fagerholmin III hallituksessa, joka tunnetaan myös nimellä yöpakkashallitus. Kosola oli ministeri maatalousministeriössä eli II maatalousministeri.
=== Presidentin valitsijamiehenä ===
Kosola toimi kolmesti presidentin valitsijamiehenä, vuosina 1956, 1962 ja 1968. Urho Kekkosen oman arvion mukaan Kosola antoi ratkaisevan äänen vuoden 1956 presidentinvaalissa, jonka Kekkonen voitti valitsijamiesäänin 151–149. Kekkosen mukaan Kosola oli näyttänyt hänelle vaalilippunsa.
== Yksityiselämä ja palkinnot ==
Niilo Kosola oli Vihtori Kosolan, Lapuan liikkeen johtajan poika. Hän meni naimisiin vuonna 1937 Ilma Inkeri Vennan kanssa.
Kosolalle myönnettiin maanviljelysneuvoksen arvonimi vuonna 1977.
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
* 
* 
Luokka:Kansanedustajat
Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot
Luokka:Suomen ministerit
Luokka:Lapuan kaupunginvaltuutetut
Luokka:Vaasan vaalipiiri
Luokka:Vaasan läänin pohjoinen vaalipiiri
Luokka:Lapuan liikkeessä vaikuttaneet henkilöt
Luokka:Vuonna 1911 syntyneet
Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Nikolai (romaani)

Nikolai. Antikristuksen valtaannousu on yhdysvaltaisten kirjailijoiden, Tim LaHayen ja Jerry B. Jenkinsin, Viimeisten päivien vaellus -kirjasarjan kolmas osa. Kirja on julkaistu vuonna 1997, ja suomeksi kirja ilmestyi 1999. Kirja on jatkoa teokselle Todistajat.
Luokka:Kirstilliset romaanit
Luokka:Vuoden 1997 kirjat
Nikolai Lehto

Kaarlo Nikolai Lehto (15. joulukuuta 1905 Halikko – 6. marraskuuta 1994 Turku) oli suomalainen kuvataiteilija. 
Lehto aloitti taiteellisen uransa mainospiirtäjänä. Hän kiinnostui taiteesta muutettuaan Turkuun 1920. Aluksi hän maalasi traditionaalisia ja realistisia maisemia ja henkilökuvia. Vähitellen hän alkoi tietoisesti siirtyä naivistisempaan ja surrealistisempaan ilmaisuun. Hän jättäytyi vapaaksi taiteilijaksi vasta yli 50-vuotiaana.
Suurimman suosion Lehto saavutti töillään, joiden pääosassa ovat ihmiset tai eläimet. Henkilöt ovat vahvasti tyypiteltyjä ja poseeravat kuten vanhoissa perhevalokuvissa, katse kohti kameraa. Ihmiset ovat arvokkaan vakavia eikä töissä näy liikettä. Teokset ovat kertovia ja lämpimän humoristisia.
Lehto opiskeli Turun taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1930–1932. Hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1972 ja hän sai professorin arvon vuonna 1982.
== Lähteet ==
* 
* Turun Sanomat
==Aiheesta muualla==
* Nikolai Lehto Valtion taidemuseon kokoelmissa
* Nikolai Lehto Taide Salmelan kokoelmissa
* 
*Kansallisbiografia
Luokka:Suomalaiset taidemaalarit
Luokka:Naivistit
Luokka:Pro Finlandia -palkitut
Luokka:Vuonna 1905 syntyneet
Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Luokka:Aurora-mitalin saajat
Nikolai Matrosoff

Nikolai Ivanovitš Matrosoff (1854 Jaroslavin kuvernementti, Venäjä – 4. marraskuuta 1938 Helsinki) oli suomenvenäläinen Helsingissä vaikuttanut kauppaneuvos ja kauppias.Biografiasampo : Nikolai Matrosoff
Matrosoffin vanhemmat olivat puutarhamestari Ivan Timofejevitš Matrosoff (1825–1888) ja Eudokia Matrosoff. Matrosoffin isä saapui perheineen Helsinkiin Jaroslavista Venäjältä 1860-luvun puolivälissä ja hän harjoitti sitten Helsingissä tarhaviljelyä. Nikolai Matrosoff aloitti uransa 1880-luvulla jauho- ja siirtomaatavarakauppiaana. Hän toi 1880- ja 1890-luvuilla höyrylaivoilla Pietarista Helsinkiin suuria määriä vehnä- ja ruisjauhoja ja hän toi myös muita kulutustavaroita ja elintarvikkeita. Vuonna 1890 Fiskars Ab:n toimitusjohtaja Albert von Julin nosti oikeusjutun Matrosoffia sekä kahta muuta kauppiasta vastaan plagioitujen tuotteiden myymisestä. Kauppiaat olivat myyneet saksalais- ja venäläisvalmisteisia veitsiä Finskars-tuotemerkillä joka muistutti erehdyttävästi Fiskarsin tuotemerkkiä. Oikeus tuomitsi Matrosoffin ja muut kauppiaat maksamaan sakkoja ja Fiskarsin oikeudenkäyntikulut.
Vuonna 1898 Nikolai Matrosoff ja hänen veljensä Aleksander Matrosoff perustivat toiminimen Bröder Matrosoff. He ostivat kauppias J. Koroleffin vuonna 1843 perustaman siirtomaatavara- ja viljakauppayrityksen ja jatkoivat sen toimintaa uudella nimellä. Nikolai Matrosoff vastasi yhtiön rahoituksesta ja Aleksander Matrosoff hoiti itse liikettä. Veljesten yhteistyö jatkui vuoteen 1914 saakka jolloin Nikolai Matrosoff vetäytyi pois yhtiöstä. Aleksander Matrosoff jatkoi yhtiön toimintaa vuoteen 1917 saakka. Nikolai Matrosoff sai kauppaneuvoksen arvon 1911.
Aleksander ja Nikolai Matrosoff olivat mukana perustamassa vuonna 1918 Helsingin Venäläistä Kauppiasyhdistystä. Nikolai Matrosoff toimi yhdistyksen puheenjohtajana lyhyen aikaa 1938. Hän oli myös Uspenskin katedraalin isännöitsijänä 1907–1929. Veljekset Nikolai, Aleksander ja Nestor Matrosoff lahjoittivat vuonna 1916 pääoman Helsingin ortodoksisen seurakunnan stipendirahastolle, kun oli kulunut 50 vuotta Matrosoffin perheen tulosta Helsinkiin. 
== Lähteet ==
Luokka:Suomalaiset kauppiaat
Luokka:Kauppaneuvokset
Luokka:Suomen venäläiset
Luokka:Vuonna 1854 syntyneet
Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Nils Bernt Grotenfelt

Nils Bernt Armas Grotenfelt (5. joulukuuta 1851 Viipuri – 1. heinäkuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen valtiopäivämies, asessori ja kamarineuvos, joka toimi eduskunnan kirjaston johtajana.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Nils Bernt Grotenfelt Viitattu 7.6.2020.
Grotenfeltin vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Nils Karl Elias Grotenfelt ja Ottiliana Johanna Crusell ja puoliso vuodesta 1883 Helena Alexandra Augusta Levón. Lehtori Ossian Grotenfelt ja professori Gösta Grotenfelt olivat hänen veljiään, samoin kuin ylijohtaja Nils Grotenfelt.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Nils Grotenfelt Viitattu 7.6.2020. 
Grotenfelt tuli ylioppilaaksi 1870 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1875 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1881. Varatuomarin arvon hän sai 1883. Grotenfelt oli yliopiston kirjaston ylimääräinen amanuenssi 1876–1880, senaatin kopisti vuodesta 1883 ja kamreeri 1888–1897 ja samalla senaatin talousosaston kirjaaja 1888–1893. Valtiovarain toimituskunnan apukamreeri Grotenfelt oli 1893–1897 ja sen jälkeen tullihallituksen kamreeri. Vuodesta 1900 hän oli siellä asessori aina vuoteen 1912 asti, joskin hän oli erotettuna poliittisista syistä 1902–1906. Tuolloin hän toimi Helsingin raastuvanoikeudessa oikeusraatimiehenä. Grotenfelt edusti aatelissäädyssä sukuaan valtiopäivillä 1882, 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906. Säätyjen talouden- ja kirjastonhoitajana hän toimi 1884–1905 ja kirjastonhoitajana vuoteen 1906. Hänellä oli myös useita luottamustehtäviä.Kuolleita. Helsingin Sanomat, 3.7.1929, s. 2.
== Lähteet ==
Luokka:Suomalaiset kirjastonhoitajat
Luokka: Suomalaiset juristit
Luokka: Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet
Luokka: Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet
Luokka:Vuonna 1851 syntyneet
Luokka:Vuonna 1929 kuolleet
Nils Grotenfelt

Nils Grotenfelt -nimisiä henkilöitä ovat tai ovat olleet:
* Nils Grotenfelt, alk. Groth (1631–1703), suomalainen eversti, Grotenfelt-suvun kantaisä
* Nils Grotenfelt (1846–1902), Suomen maanviljelyshallituksen ensimmäinen ylijohtaja ja maanviljelysneuvos
* Nils Bernt Grotenfelt (1851–1929), suomalainen kamarineuvos ja valtiopäivämies
* Nils Gustav Grotenfelt (1923–2006), suomalainen yritysjohtaja, kirjailija ja varatuomari
* Nils Karl Elias Grotenfelt (1817–1868), suomalainen hovioikeudenneuvos ja valtiopäivämies
Nils Grotenfelt (eversti)

Nils Grotenfelt, vuoteen 1676 Groth (20. joulukuuta 1631 – 6. huhtikuuta 1703 Joroinen) oli suomalainen eversti, joka aateloitiin sodissa saavuttamistaan ansioista ja josta tuli Grotenfelt -suvun kantaisä.
Grothin isä oli liiviläinen ratsumies Per Groth. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1660 oli Elisabet von Göben (k. noin 1686) ja toinen vuodesta 1688 Märta Zelov (k. 1702). Groth pestautui vain 16-vuotiaana rakuunaksi Fabian Berendesin johtamaan rakuunarykmenttiin 30-vuotisen sodan loppuvaiheessa. Sen jälkeen hän osallistui Kaarle X Kustaan käymän Pohjan sodan alkuun Puolassa ja hänet korotettiin urhoollisuutensa takia vänrikiksi. Suomeen täydennysmiehistöä värväämään lähetetty Groth joutui venäläisiä vastaan käytyihin taisteluihin, joissa haavoittui, mutta yleni luutnantiksi. Liivinmaalle palattuaan hänestä tuli ratsumestari 1658. Seuraavana vuonna hän sai läänityksenä Paajalan Joroisten Kotkatlahden kylästä ja asettui ensimmäisen vaimonsa kanssa ilmeisesti juuri sinne sodan päätyttyä 1660. Viiden vuoden kuluttua hän astui uudelleen palvelukseen ratsumestarina. Vuonna 1668 hänestä tuli majuri Karjalan rakuunarykmenttiin, jota johti eversti Herman von Burghausen. Skoonen sodassa, joka alkoi Tanskaa vastaan 1675, Groth haavoittui vaikeasti, mutta jäi henkiin. Hänet aateloitiin 1677 Grotenfelt -nimellä ja ylennettiin seuraavana vuonna everstiluutnantiksi. Palveluksesta hän erosi 1680, mutta 1686 hän sai luvan värvätä Savosta oman rakuunarykmentin ja hänet ylennettiin sen päällikkönä everstiksi. Vielä lähes 70-vuotiaana Grotenfelt lähti Suureen Pohjan sotaan komentaen rykmenttiään, mutta joutui onnettomuuden takia keskeyttämään sotaretkensä. Hän laajensi Kotkatlahden tiluksia ja sai 1674 vielä Joroisten Järvikylän perinnölliseksi rälssiksi. Joroisten nykyistä kirkkoa edeltäneeseen vanhempaan kirkkoon Grotenfelt teki huomattavia lahjoituksia. 
==Lähteet==
Luokka: Suomalaiset everstit
Luokka: Suomalaiset aateliset
Luokka: Vuonna 1631 syntyneet
Luokka: Vuonna 1703 kuolleet
Nils Grotenfelt (maanviljelysneuvos)

Nils Gustaf Maximilian Grotenfelt (10. tammikuuta 1846 Joroinen – 9. helmikuuta 1902 Helsinki) oli suomalainen maanviljelyshallituksen ensimmäinen ylijohtaja, valtiopäivämies ja maanviljelysneuvos.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899. Viitattu 7.6.2020. 
Grotenfelt oli viraston johdossa 1892–1902 ja oli Suomen uudenaikaisen meijeritalouden luoja ja maatiaiskarjan jalostuksen alkuunpanija. Hän oli aatelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1872, 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899 ja 1900Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1900 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1900. Tredje häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1900, ss. 1117-1125.. Grotenfelt julkaisi myös alansa oppikirjoja. Otavan Iso tietosanakirja, osa 3, p. 165. Otava 1968.
Grotenfeltin puoliso vuodesta 1868 oli Maria von Wright, pankinjohtaja ja valtiopäivämies Tor Nils Adolf Grotenfelt oli heidän poikansa.Kuka kukin on 1934, s. 150. Viitattu 11.5.2021. Nils Grotenfeltin vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Nils Karl Elias Grotenfelt ja Johanna Ottiliana Crusell. Lehtori Ossian Grotenfelt, professori Gösta Grotenfelt ja kamarineuvos Nils Bernt Grotenfelt olivat hänen veljiään. 
==Lähteet==
==Kirjallisuutta==
* 
==Aiheesta muualla==
* 
Luokka:Valtionlaitosten johtajat‎
Luokka:Suomalaiset aateliset
Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet
Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat
Luokka:Vuonna 1846 syntyneet
Luokka:Vuonna 1902 kuolleet
Nils Gustav Grotenfelt

Nils Gustav Grotenfelt (10. huhtikuuta 1923 Juva – 2. elokuuta 2006 HelsinkiNils Gustav Grotenfeltin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.) oli suomalainen yritysjohtaja, arvoltaan varatuomari.
==Henkilöhistoria==
Grotenfelt oli Suomen Paperitehtaiden Yhdistyksen toimitusjohtaja 1966–1972 ja Tampellan toimitusjohtaja 1973–1982.Facta 2001, osa 5, p. 314. WSOY 1982. Arkkitehti, elokuvaohjaaja ja -tuottaja Georg Grotenfelt (s. 1951) on Nils Gustav ja Antonia Grotenfeltin poika.
==Teoksia==
Grotenfeltilta julkaistiin vuosina 1994–2002 hänen kotitilansa Juvalla sijaitsevan Wehmaan kartanon kolmiosainen historiikki, ja se käännettiin myös suomeksi. Viimeisessä osassa Takaisin Wehmaan kartanoon hän käsitteli myös omia vaiheitaan sotien aikana.
* En berättelse från Savolax, Söderström, 1994. ISBN 951-52-1509-9 
* Hovi Savossa. Suomentanut Pirkko Huhtanen. WSOY, 1995. ISBN 951-0-20237-1
* Herrgården: Wehmais under självständighetens tillblivelse. Söderström, 1997. ISBN 951-52-1656-7 
* Hovista kartanoksi: Itsenäistymisen vuosina 1916–1923. Suomentanut Matti Kinnunen. Helsinki: WSOY, 1997. ISBN 951-0-22028-0 
* Vägen tillbaka till Wehmais: Herrgården i skuggan av kriget. Söderström, 2002. ISBN 951-52-1977-9 
* Takaisin Wehmaan kartanoon: Herraskartano sodan varjossa. Suomentanut Matti Kinnunen. WSOY, 2003. ISBN 951-0-27901-3
== Lähteet ==
Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat
Luokka:Suomalaiset juristit
Luokka:Suomalaiset kirjailijat 
Luokka:Vuonna 1923 syntyneet
Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Nils Karl Elias Grotenfelt

Nils Karl Elias Grotenfelt (28. joulukuuta 1817 Joroinen – 1. huhtikuuta 1868 Viipuri) oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies. 
Grotenfeltin vanhemmat olivat tilanomistaja Gustaf Berndt Grotenfelt ja Anna Margareta Paldani ja puoliso vuodesta 1844 Ottiliana Johanna Crusell (k. 1908). Grotenfelt tuli ylioppilaaksi 1834 ja suoritti tuomarintutkinnon 1839, varatuomarin arvon hän sai 1842. Grotenfelt tuli Viipurin hovioikeuden ylimääräiseksi kanslistiksi 1840, kanslistiksi 1843, aktuaariksi 1846, ylimääräiseksi viskaaliksi 1850, notaariksi 1851, varakanneviskaaliksi 1856, sihteeriksi 1857, asessoriksi 1858 ja hovioikeudenneuvokseksi 1866. Hän oli aatelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1863–1864 ja 1867.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Nils Karl Elias Grotenfelt. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 13.12.2020.
Grotenfeltin poikia olivat maataloushallituksen ylijohtaja Nils Grotenfelt, Porvoon lyseon kollega Ossian Grotenfelt, tullihallituksen asessori Nils Bernt Grotenfelt ja maanviljelystalouden ja maanviljelysopin professori Gösta Grotenfelt.
==Lähteet==
Luokka:Suomalaiset juristit
Luokka: Suomalaiset virkamiehet
Luokka: Suomalaiset aateliset
Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet
Luokka:Vuonna 1817 syntyneet
Luokka:Vuonna 1868 kuolleet
Nimi

Nimi on sana tai sanaliitto, joka viittaa johonkuhun henkilöön, olioon, esineeseen, asiaan tai muuhun sellaiseen yksilönä tai lajinsa edustajana. Useat nimet, esimerkiksi henkilönnimet, ovat erisnimiä. Yleisnimiä ovat esimerkiksi lajinimet, joiden nimiä kutsutaan myös nimityksiksi.
==Nimityyppejä==
* henkilönnimi
** etunimi
** sukunimi
** patronyymi
** lempinimi
** salanimi
* lajinimi
* tieteellinen nimi
* paikannimi
==Lähteet==
==Aiheesta muualla==
*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Nintendo EAD Tokio

Nintendo EAD Tokyo (Nintendo Entertainment Analysis and Development Tokyo) on hiljattain perustettu Nintendon pelistudio, jota johtaa Yoshiaki Koizumi ja Takao Shimizu. Se on Nintendon ensimmäinen talonsisäinen pelistudio, joka sijaitsee Kioton ulkopuolella. Pelistudio on Nintendon peligurun Shigeru Miyamoton valvonnassa. Tiimi on toistaiseksi kehittänyt ainoastaan kaksi peliä; Donkey Kong Jungle Beat GameCubelle ja Super Mario Galaxy Wiille.
==Pelit==
*Donkey Kong Jungle Beat (2004,Eurooppa 2005, NGC) 
*Super Mario Galaxy (2007, Wii)
*Super Mario Galaxy 2 (2010 Wii)
Luokka:Nintendon jaostot
Nirvana-virhepäätelmä

Nirvana-virhepäätelmä eli täydellisen ratkaisun virhepäätelmä on argumentointivirhe, jossa torjutaan esitetty tai kokeiltu vaihtoehto vertaamalla sitä epärealistiseen, idealisoituun vaihtoehtoon tai jossa torjutaan jokin vaihtoehto siksi, että siinä on ongelmia, pohtimatta, ovatko vaihtoehdot (tai nykytila) vieläkin huonompia. 
Näin voidaan (virheellisesti) torjua mikä tahansa epätäydellinen ratkaisu, vaikka oikeasti täydellistä ratkaisua ei olisikaan. Virhepäätelmän käyttäjä ei välttämättä suoraan väitä, että täydellistä ratkaisua olisi, kunhan tyrmää vaihtoehdon sen epätäydellisyyden vuoksi.
==Esimerkki==
Nirvana-virhepäätelmä 1: Turvavöitä ei kannata käyttää, koska niistä huolimatta ihmisiä kuolee auto-onnettomuuksissa.
Vastaväite: Turvavyöt vähentävät liikennekuolemia vaikkeivät niitä kaikkia estäkään, ja tämä vähenemä on merkittävämpää kuin niiden käytöstä aiheutuva epämukavuus.
Selitys: Tässä virhepäätelmässä torjutaan turvavyöt siksi, että ratkaisu ei poista ongelmaa täysin – siis ikään kuin oletetaan, että olisi parempi keino, jolla kuolemat saisi kokonaan loppumaan. 
Koska sellaista täydellistä ratkaisua ei ole, se, että turvavyö ei ole täydellinen ratkaisu, ei todista, etteikö se voisi olla järkevä parannus. Tämä on siis myös esimerkki ”mustavalkoisesta ajattelusta”.
Nirvana-virhepäätelmä 2: Turvavöitä ei kannata käyttää, koska joskus turvavyö estää pelastautumisen palavasta autosta.
Vastaväite: Tuollaiset kuolemat ovat hyvin harvinaisia sen rinnalla, miten usein turvavyö pelastaa hengen tai lieventää vammoja.
Selitys: Tässä virhepäätelmässä torjutaan turvavyöt siksi, että ratkaisussa on huonoja puolia, siis ikään kuin oletetaan, että olisi täydellinen tai muuten yhtä hyvä ratkaisu, jossa ei olisi huonoja puolia. Koska sellaista ei ole, turvavyön käyttö voi olla järkevää, kun se kerran keskimäärin vähentää kuolemia ja vammoja huomattavasti.
== Historia ==
Nirvana-virhepäätelmän määritteli taloustieteilijä Harold Demsetz vuonna 1969.Demsetz, H.: "Information and Efficiency: Another Viewpoint," Journal of Law and Economics 12 (April 1969): 1, quoted in 
Tälle on sukua Voltairen lausuma ”Le mieux est l'ennemi du bien.” Se käännetään usein: ”Paras on hyvän pahin vihollinen.”Voltaire: La Bégueule (1772)
== Katso myös ==
* Nirvana
* Toiveajattelu
== Lähteet ==
Luokka:Argumentaatiovirheet
Niskajäykkyys

Niskajäykkyys eli meningismi on neurologisessa tutkimuksessa tavattava oire, joka johtuu aivokalvojen ärsytyksestä.
==Kuvaus==
Niskajäykkyys on oire, jolla tarkoitetaan niskalihasten jäykkyyttä eteenpäin, leukaa kohti rintaa taivutettaessa. Pään sivukierrot saattavat tässä tilanteessa olla normaalitkin. Oireen aiheuttaa aivokalvoihin (meningeihin) kohdistuva venytys eteentaivutuksen yhteydessä, jolloin eri syistä ärtyneet aivokalvot laukaisevat suojarefleksin, joka jäykistää niskalihakset estäen eteentaivutusta.
==Aiheuttajat ja merkitys==
Oireen merkitys tulee suhteuttaa tutkimuksessa havaittuihin muihin oireisiin ja yleisvointiin. Meningismiä aiheuttavat aivokalvon tulehdukset eli meningiitit, jotka voivat olla viruksen tai bakteerin aiheuttama. Tällöin tulehdusreaktio ärsyttää aivokalvoja. Toinen keskeinen meningismin syy on lukinkalvon alainen verenvuoto eli SAV, jolloin veren hajoamistuotteet toimivat ärsykkeenä. Meningismi on harvinainen SAV:n ensioire.
Niskajäykkyys on oire, jonka taustalla saattaa olla välitöntä hoitoa vaativia äkillisiä ja hengenvaarallisia sairauksia.
Luokka:Oireet
fr:Signe de Kernig
Nm

Nm tarkoittaa seuraavia asioita:
Mittayksiköitä:
* 
* 
* 
Muita:
* New Mexico, postilyhenne NM, Yhdysvaltain osavaltio
* 
* 
* Nummelan rautatieasema, liikennepaikkalyhenne Nm, rautatieliikennepaikka.
* Nm lyhenne englanninkieleisestä lauseesta, Not much
* nm käytetyssä kielessä tarkoittaa no message
Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinto

Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinto on yksi viidestä alkuperäisestä Nobel-palkinnosta. Ruotsin Karoliininen instituutti myöntää palkinnon vuosittain ansioituneille lääketieteen tai fysiologian edustajille. Palkintoa ei jaettu vuosina 1915, 1916, 1917, 1918, 1921, 1925, 1940, 1941 eikä 1942. Ensimmäisen ja toisen maailmansodan takia Nobelin palkintoja jätettiin jakamatta. Lisäksi säännöt sanovat, että jos kyseisenä vuonna kukaan ehdokkaista ei täytä ehtoja, palkintosumma tulee säästää seuraavalle vuodelle.
Kaikkien aikojen nuorin palkinnon saaja oli 32-vuotias Frederick Banting vuonna 1923.
Palkintoon kuuluu mitali, diplomi ja huomattava rahapalkinto. Vuonna 2019 palkintosumma oli 9 miljoonaa Ruotsin kruunua. Mitalin on suunnitellut Erik Lindberg. Siinä on kaksi naishahmoa: lääketieteen henki kerää kalliosta pulppuavaa vettä ja tarjoaa sen sairaalle tytölle. Mitaliin on kaiverrettu teksti Inventas vitam iuvat excoluisse per artes, palkinnon saajan nimi sekä sen myöntäjän, Karoliinisen instituutin latinankielinen nimi muodossa REG. UNIVERSITAS MED. CHIR. CAROL. Mitalin toisella puolella on Alfred Nobelin kasvokuva ja hänen syntymä- ja kuolinvuotensa.
__NOTOC__
==Katso myös==
*Luettelo Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saaneista
==Lähteet==
*Nobelprize.org – All Nobel Laureates in Medicine 
*Nobel Prize Winners in Physiology or Medicine 
=== Viitteet ===
== Aiheesta muualla ==
Luokka:Biologian palkinnot
Luokka:Lääketieteen palkinnot
fysiologia
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit