nyuuzyou/wikis huggingface dataset:
Turvallisuus

Turvallisuus tarkoittaa vaarojen ja uhkien (riskin) poissaoloa, kuin myös psykologista kokemusta niiden poissaolosta. Turvallisuus esiintyy siis ilmiönä kaikkialla, missä esiintyy jonkinlaista vaaraa. Maailman monimutkaistuessa, verkottuessa myös turvallisuus saa uusia piirteitä. Turvallisuus on (usein) absoluuttisesti mahdotonta, joten turvallisuus on suhteellinen määre.
Turvallisuutta uhkaavaa vaaraa ei pystytä useinkaan poistamaan kokonaan, kyse on uhan vähentämisestä ja paljonko siihen halutaan panostaa. Näin erityisesti niissä toiminnoissa, joissa ihminen ja tekniikka ovat mukana.
Turvallisuus-termiä käytetään viittaamaan esimerkiksi sotiin (sotilaallinen turvallisuus), rikollisuuteen, onnettomuuksiin, työhön (työturvallisuus), elintarvikkeisiin, liikenteeseen tai tietoturvaan.
==Turvallisuuden tunne==
Turvallisuuden tunne on Maslowin tarvehierarkiassa yksi viidestä ihmisen perustarpeesta. Maslowin mukaan ihminen pyrkii tyydyttämään nämä perustarpeensa ennen kaikkea, mukaan lukien siis myös oman henkilökohtaisen turvallisuuden tunteensa. Tunteena turvattomuus liittyy yleensä tulevien tapahtumien ennustamattomuuteen eli epävarmuuteen. Yksilö tuntee olonsa usein turvattomaksi, jos lähitulevaisuuden uhkakuvat ovat vaikeasti ennustettavia tai -ymmärrettäviä. Tällaisissa tilanteissa yksilö kokee olonsa usein turvattomammaksi kuin mitä järkevästi ajatellen olisi tarpeellista. Esimerkkinä tällaisesta tilanteesta toimii vaikkapa SARS tai lintuinfluenssa. Molempia aiheita käsitellään julkisuudessa, mutta niihin sairastuminen on äärimmäisen epätodennäköistä. Todellisia riskejä arvioitaessa meidän tulisi huolehtia mieluumminkin esimerkiksi malariaan sairastumisesta. 
==Riski ja turvallisuus==
Riski määritellään yleisimmin epätoivotun tapahtuman todennäköisyyden ja sen seurauksien tuloksi. 
Näin ollen Riski = Tapahtuman todennäköisyys * kokonaisseuraukset (Suominen, Riskienhallinta, 2000). Riskien arvioinnin avulla pyritään siis ennustamaan epätoivottujen tapahtumien taajuus ja seuraukset sekä varautumaan tapahtumiin ennalta järkevällä ja kustannustehokkaalla tavalla. Tätä prosessia kutsutaan yleensä liike-elämässä riskien hallinnaksi. Riskien hallinta pyrkii parantamaan tapahtumien ennustettavuutta, ja siten myös epävarmuutta ja turvattomuutta.
== Katso myös ==
* Kokonaisturvallisuus
* Tietoturva
* Turvatekniikka
* Riski
== Aiheesta muualla ==
* Kalle Heiskanen: Viina ja väkivalta suurimmat turvauhkat. Kaleva 21.9.2009.
*
Tussari

Tussari on aikaisemmin käytetty lyhyt, isokaliiperinen ammuttaessa rintaan tuettava sotilaskivääri. Myöhemmin tussareiksi on nimitetty lyhyitä metsästyskivääreitäFacta, osa 9 vuodelta 1977, palstat 1033–1034Factum-tietosanakirja, osa 7 vuodelta 2005, s. 368 ja kaikenlaisia omatekoisia ampuma-aseita.Otavan Iso tietosanakrja, osa 9 vuodelta 1965, palsta 224
== Lähteet ==
Luokka:Aseet
Tutkija

Tutkija on Suomessa ammattinimike, ja tutkijan työnantaja on yleensä yliopisto, ammattikorkeakoulu, itsenäinen tutkimuslaitos tai suuryrityksen tutkimusosasto. Lisäksi tutkijoiksi kutsutaan tieteitä tai muita asioita intensiivisesti ilman tutkijan työtehtävää tutkivia henkilöitä. Tieteen tai tutkimuksen harrastajia kutsutaankin joskus yleistermillä harrastajatutkija sekä joillakin laajemmin harrastetuilla aloilla erilaisilla tutkija-termin johdannaisilla (esimerkiksi sukututkija tai ufotutkija).
== Koulutus ==
Tutkijana toimimiseen vaaditaan yleensä tutkimusalalta tai sen lähialalta suoritettu ylempi korkeakoulututkinto ja ammattimaisiin tutkijanvirkoihin tohtorin tutkinto. Suomessa tutkimushenkilöstöä on kaikkiaan noin 80 000. Tutkijoista varsinainen tutkijankoulutus on noin 13 prosentilla. Tohtorintutkintoja suoritetaan vuosittain noin 1 500.
== Urakehitys yliopistoissa ==
Suomessa yliopistollinen tutkijanura on neliportainen. Ensimmäiselle portaalle kuuluvat väitöskirjaa tekevät tohtorikoulutettavat eli nuoremmat tutkijat, toiselle tutkijatohtorit ja yliopisto-opettajat, kolmannelle yliopistonlehtorit, yliopistotutkijat ja apulaisprofessorit, ja neljännelle professorit. Yliopisto-opettajat, yliopistonlehtorit, yliopistotutkijat ja professorit ovat tyypillisesti vakinaisia työsuhteita, muut määräaikaisia. Neliportainen järjestelmä on jo yleisesti käytössä, mutta vanhasta järjestelmä on vielä jäänteitä näkyvissä (muun muassa assistentti-, yliassistentti- ja lehtorinimikkeet). Järjestelmä tuli käyttöön aluksi Helsingin ja Oulun yliopistoissa.
Yliopistoissa monet tutkijat pitävät myös luentoja tai antavat muuta opetusta. Työehtosopimus rajoittaa muuhun kuin tutkimukseen käytettävää aikaa erityisesti tohtorikoulutettavien osalta.
Tutkimuksen rahoitus voi tulla tutkijan edustaman laitoksen rahoituksesta tai ulkopuoliselta rahoittajalta, kuten säätiöltä, Suomen Akatemialta, Euroopan unionilta tai yrityksiltä. Erilaisten apurahojen turvin työskentelemisestä ei ole aikaisemmin kertynyt eläkettä eikä se edelleenkään tarjoa tavanomaista työntekijän sosiaaliturvaa, mikä on nähty ongelmallisena. Muita tutkijoiden urakehityksen haasteita ovat Suomessa muun muassa työsuhteiden epätyypillisyys, matalaksi koettu palkka, kilpailu työpaikoista ja tutkimusrahoituksesta sekä naistutkijoiden miestutkijoita hitaampi urakehitys.
== Katso myös ==
* Asiantuntija
* Hyvä tieteellinen käytäntö
* Näennäistiede
* Tutkimuseettinen neuvottelukunta
* Tutkimusvilppi
== Lähteet ==
== Kirjallisuutta ==
* 
== Aiheesta muualla ==
* Merimaa, Juha: Pakoon yliopistolta. Acatiimi 4/2014.
Luokka:Tiedealan ammatit
Luokka:Yliopiston virat
Tutkijakoulutettava

Tutkijakoulutettava (myös tohtorikoulutettava) on yliopiston jatkokoulutustehtävä, johon vaaditaan ylempi korkeakoulututkinto. Kansainvälisissä yhteyksissä tutkijakoulutettavasta käytetään nimitystä doctoral student.
== Työtehtävät ==
Tutkijakoulutettavien työtehtävät koostuvat pääosin itsenäisestä tai osana tutkimusryhmää suoritettavasta tutkimustyöstä sekä osaston tai laitoksen opetustoimintaa tukevasta työstä. Tohtorikoulutettavan keskeisimpiä tavoitteita ovat tieteellisten jatko-opintojen käyminen, väitöskirjan laatiminen ja lopulta itse tohtorintutkinnon suorittaminen. 
== Asema ==
Tutkijakoulutettavan nimike sijoittuu niin sanotun neliportaisen tutkijanurajärjestelmän ensimmäiselle portaalle. Tutkijakoulutettavat ovat kirjoilla jatko-opiskelijana siinä tiedekunnassa tai osastossa, jossa he työskentelevät. Osa tutkijakoulutettavista opiskelee tutkijakouluissa, jotka myöntävät myös rahoitusta. Aikaisemmin tutkijakoulut olivat kansallisia ja opetusministeriön alaisia, mutta nyttemmin ne ovat siirtyneet yliopistojen alaisuuteen. Muita jatko-opiskelijoille tarkoitettuja tehtäviä on mm. assistentti, mutta tästä nimikkeestä ollaan yleisesti luopumassa. Mikäli tutkijakoulutettava jatkaa tohtorintutkinnon suoritettuaan työtään yliopistossa, hänen nimikkeensä on yleensä tutkijatohtori.
== Rahoitus ==
Tutkijakoulutettavan rahoitus voi tapahtua esimerkiksi yliopiston omana rahoituksena, projektirahoituksena, apuraharahoituksena tai palkallisen tutkijakoulupaikan kautta. Palkkaus riippuu sekä työn vaativuusasteesta että tutkijan henkilökohtaisesta suoritustasosta. 
==Katso myös==
*Tutkimusavustaja
*Tutkijatohtori
==Aiheesta muualla==
* Tohtorikoulutuksen rakenteet muutoksessa, tohtorikoulutuksen kansallinen seuranta-arviointi Kansallinen koulutuksen arviointikeskus, 23.9.2011 
Luokka:Yliopiston virat
Tutkimuksen ja innovoinnin pääosasto

Tutkimuksen ja innovoinnin pääosasto (DG-RTD) on Euroopan komission Brysselissä sijaitseva tutkimuksesta vastaava osasto, jota johtaa Von der Leyenin komission innovoinnista ja nuorisoasioista vastaava komissaari Mariya Gabriel.
Pääsoaston johtajana toimii Jean-Eric Paquet ja varapääjohtajina Wolfgang Burtscher, Patrick Anthony Child ja Signe Ratso
== Organisaatio ==
Pääosasto jakautuu seuraaviin direktoraatteihin
* Direktoraatti A - Koordinointi
* Direktoraatti B - Eurooppalaisen tutkimusalueen (European Research Area, ERA) rakentaminen
* Direktoraatti C - Tiede ja yhteiskunta
* Direktoraatti D - Ihmiset, liikkuvuus ja Marie Curie-aktiviteetit
* Direktoraatti E - Biotekniikka, maatalous ja elintarvikkeet
* Direktoraatti F - Terveys
* Direktoraatti G - Teollisuuden teknologiat
* Direktoraatti H - Liikenne
** Yksikkö 1: Strategia ja politiikka
** Yksikkö 2: Pintaliikenne
** Yksikkö 3: Ilmailu
** Yksikkö 4: Hallinto 
* Direktoraatti I - Ympäristö
* Direktoraatti J - Energia
* Direktoraatti K - Yhteyskuntatieteet
* Direktoraatti M - Investoinnit tutkimukseen
* Direktoraatti N - Kansainvälinen tieteellinen yhteistyö
* Direktoraatti R - Resurcsit
== Katso myös ==
* Tutkimuksen toimeenpanovirasto
* Euroopan tutkimusneuvosto
* Innovoinnin ja verkkojen toimeenpanovirasto
* Pienistä ja keskisuurista yrityksistä vastaava toimeenpanovirasto
== Aiheesta muualla ==
* Tutkimusosaston sivusto (englanniksi)
Luokka:Euroopan komission pääosastot
Tutkintavankeus

Tutkintavankeus on turvaamistoimi, jolla varmistetaan, ettei rikoksesta epäilty tai syytetty vaikeuta asian käsittelyä, jatka rikollista toimintaansa tai pakenemalla estä oikeudenkäyntiä tai tulevan rangaistuksen täytäntöönpanoa. 
Tutkintavankeudesta määrää tuomioistuin päättämällä vangita rikoksesta epäillyn. Suomessa vangitsemisesta päättää käräjäoikeus. Eräissä oikeuskulttuureissa vangitsemisesta päättää poliisi tai syyttäjä. Suomessa tästä luovuttiin vuonna 1988 kun pakkokeinolaki tuli voimaan.
Suomessa vangitseminen on mahdollista, jos epäilyn tueksi on todennäköisiä syitä ja laissa säädetyt erityiset edellytykset täyttyvät. 
Tutkintavankeutta edeltää pidätysaika, joka Suomessa voi kestää kolme päivää, jolloin viimeistään neljäntenä päivänä tuomioistuimen on päätettävä vangitsemisesta. Pidättämisestä päättää esitutkintaviranomainen. Monessa maassa pidätysaika on vain 24 tuntia. Vuonna 2013 tutkintavankeja oli Suomessa yhteensä 1 646. Heistä 357 istui tutkintavankeudessa yli 180 päivää. Keskimäärin tutkintavankeus kesti kolme ja puoli kuukautta.Hekin istuivat pitkään tutkintavankeudessa Iltalehti 11.11.2014. Tutkintavankeus päättyy kun tuomioistuin vapauttaa tutkintavangin tai kunnes rangaistuksen suorittaminen alkaa. Suomessa tutkintavankeus jatkuu myös mahdollisen hovioikeuskäsittelyn ajan. Jos määräaikainen vankeusrangaistus tuomitaan teosta, jonka johdosta rikoksen tehnyt on ollut vapautensa menettäneenä, tuomioistuimen on vähennettävä rangaistuksesta vapaudenmenetystä vastaava aika tai katsottava vapaudenmenetys rangaistuksen täydeksi suoritukseksi.Rikoslaki 6 luku 13 § Vapaudenmenetysajan vähentäminen Finlex - Ajantasainen lainsäädäntö.
Tutkintavangeilla on erilaiset oikeudet kuin vankeusvangeilla. Tutkintavangit saavat mm. käyttää omia vaatteitaan. Tutkintavankeus voi olla rankempaa ja rajoitetumpaa kuin varsinainen vankeusrangaistus, koska yhteydenpito ulkomaailmaan voidaan rajoittaa jopa kokonaan ja muiden tutkintavankien tapaaminen on kielletty.Aarnion tutkintavankeus harvinaisen pitkä – tällaisia aikoja istutaan yleensä MTV 30.07.2014.
== Katso myös ==
* Vankeus
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
* Tutkintavankeuslaki Finlex - Ajantasainen lainsäädäntö.
Luokka:Rikosoikeus
Luokka:Pakkokeinot
Tuukka

Tuukka on suomalainen miehen etunimi. Nimen alkuperä on mahdollisesti ruotsalaisissa nimissä Tore ja Tor, mutta toisten tutkimusten mukaan lähtömuoto on ollut Thoke, ja Thuki. Nimi on annettu toukokuuhun 2017 mennessä 5 663 suomalaiselle. Suomalaisessa kalenterissa Tuukan nimipäivä on 24. toukokuuta. 
== Tunnettuja Tuukkia ==
* Tuukka Anttila, lentopalloilija
* Tuukka Heikkinen, kehonrakentaja ja valmentaja
* Tuukka Heinonen (Tunkio, Tunk Yayo), rap-artisti
* Tuukka Huttunen, näyttelijä ja käsikirjoittaja 
* Tuukka Huumonen, jääkiekkomaalivahti
* Tuukka Kangasluoma, kirjailija ja kääntäjä
* Tuukka Kaukoniemi, alppihiihtäjä
* Tuukka Kiviranta, salibandyn pelaaja
* Tuukka Kotti, koripalloilija
* Tuukka Kulha, koripalloilija
* Tuukka Leppänen, näyttelijä
* Tuukka Luukas, kirjailija
* Tuukka Mäkelä, jääkiekkoilija
* Tuukka Mäntylä, jääkiekkoilija
* Tuukka Petäjä, fyysikko ja kokeellisen ilmakehätieteen professori
* Tuukka Pulliainen, jääkiekkoilija
* Tuukka Raitala, näyttelijä, laulaja ja tanssija
* Tuukka Rajamäki, jääkiekkoilija
* Tuukka Rask, jääkiekkoilija
* Tuukka Rihkola (Leijonamieli), rap-artisti
* Tuukka Saarimaa, taloustieteilijä
* Tuukka Salonen, jalkapalloilija ja valmentaja
* Tuukka Smura, jääkiekkomaalivahti
* Tuukka Talvio, arkeologi ja numismaatikko
* Tuukka Temonen, muusikko
* Tuukka Tiensuu, tv-ohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja
* Tuukka Tomperi, kasvatustieteilijä, toimittaja ja kirjoittaja
== Kuvitteellisia Tuukkia ==
* Tuukka Aaltonen, tv-sarjassa Salatut elämät
== Lähteet ==
* 
=== Viitteet ===
Luokka:Etunimet
Tuukka Heikkinen

Tuukka Heikkinen (s. 1981) on suomalainen Classic Bodybuilding -kilpailija ja valmentaja. Hän on kilpaillut vuodesta 2008 lähtien ja voittanut tämän jälkeen mm. kolme Suomen mestaruutta (2010, 2013, 2015) sekä Pohjoismaiden mestaruuden (2015). Hän voitti myös yleismestaruuden (overall) Suomessa vuonna 2013. Heikkinen on sijoittunut kahdesti finaalikuusikkoon Euroopan mestaruuskilpailuissa, ollen vuonna 2013 neljäs ja 2018 viides.
Luokka:Suomalaiset kehonrakentajat
Luokka:Vuonna 1981 syntyneet
Tuula Falk

Tuula Sinikka Falk (o.s. Hänninen, s. 29. maaliskuuta 1957 Helsinki) on suomalainen sisustusarkkitehti ja huonekalumuotoilija, joka on 1980-luvun puolivälistä saakka asunut Ruotsissa.
Falk opiskeli Göteborgin yliopiston muotoilu- ja taideteollisuuskorkeakoulussa 1977–1979 ja valmistui sisustusarkkitehdiksi Helsingin Taideteollisesta korkeakoulusta 1984.
Tuula Falk on suunnitellut huonekaluja etenkin puusta monille suomalaisyrityksille kuten Rintala Meuble, Piiroinen Oy ja Peltola Oy. Hänet valittiin vuonna 1996 Suomessa Vuoden huonekalusuunnittelijaksiVuoden kalustesuunnittelija (SIO), SIO ry. Internet Archive 21.10.2017. Viitattu 23.11.2021..
Falkin vanhemmat ovat sisustusarkkitehti Olavi Hänninen ja tekstiilitaiteilija Airi Snellman-Hänninen. Hänen puolisonsa on ruotsalainen arkkitehti Anders Falk, ja avioparilla on Ruotsissa yhteinen toimisto, Falk Arkitekter Ab.
==Lähteet==
==Kirjallisuutta==
*Viisi naista: Tuula Falk, Brita Flander, Kristina Riska, Janna Syvänoja, Ulla-Maija Vikman. Suomalaisen muotoilun edistämiskeskus Design Forum Finland, 1997.
==Aiheesta muualla==
*Falk Arkitekter AB
Luokka:Suomalaiset muotoilijat
Luokka:Ruotsalaiset muotoilijat
Luokka:Suomalaiset sisustusarkkitehdit
Luokka:Vuonna 1957 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Tuuletar

Tuuletar tarkoittaa naispuolista tuulta hallitsevaa luonnonhenkeä tai tuulen personoitumaa. Tuulettaria on hyvin erilaisia. Tuuletar saattaa olla yksittäinen tuulenpuuska, vihuri, tuulispää tai tietynlainen jatkuva tuuli. Tuuletar voi myös olla tuulen jumala, jolta pyytämällä saa suotuisaa ilmaa. Tuulettaria ovat myös vanhoihin karttoihin piirretyt naishahmot, jotka puhkuvat eri ilmansuuntien tuulet maailman reunoilta. Tässä tapauksessa tietty tuuletar vastaa tietystä ilmansuunnasta tulevaa tuulta.
Runonlaulaja Mateli Kuivalattarelta (1771–1846) muistiin saadussa runossa henkilö löytää etsittyään sopivan purjehdustuulen: Löysin tuolta Tuulettaren, ahavaisen armahaisen, kaunosuisen Koiterelta, Matelin matalikolta...
Luokka:Suomalaiset jumalat ja taruolennot
Tuulikki Orrenmaa

Tuulikki Orrenmaa (s. 23. huhtikuuta 1939) on suomalainen kuoronjohtaja ja opettaja.Tuulikki Orrenmaa Porstua-verkkopalvelu: Pohjalaiset musiikintekijät
Orrenmaa kirjoitti Kauhavan yhteiskoulusta ylioppilaaksi vuonna 1959 ja valmistui Helsingin opettajakorkeakoulusta kansakoulun opettajaksi vuonna 1962. Musiikkiin erikoistuneen luokanopettajan pätevyyden hän sai vuonna 1969. Vuonna 1974 Orrenmaa aloitti Seinäjoen tyttökuoron johtamisen.Musiikkineuvos Tuulikki Orrenmaa... Helsingin Sanomat Kuoro on julkaissut lukuisia levytyksiä, ja Orrenmaa on kuoron kanssa tehnyt kansainvälisiä esiintymisiä Euroopassa, Amerikassa, Afrikassa ja Aasiassa. Kuoro on saavuttanut myös kansainvälistä kilpailumenestystä.
Orrenmaalla on musiikkineuvoksen arvonimi. Lisäksi hänelle myönnettiin vuonna 1982 Seinäjoen kaupungin kulttuuripalkinto, vuonna 1984 Artturi Leinosen palkinto, vuonna 1987 Yleisradion kunniapunnus ja vuonna 1987 kouluhallituksen Cygnaeus-palkinto. Nuorten Kuoroliitto ry myönsi Orrenmaalle vuonna 2003 Heinz Hoffman -mitalin. Orrenmaa on naimisissa, ja hänellä on kaksi lasta sekä monia lapsenlapsia. 
== Lähteet ==
Luokka:Suomalaiset kuoronjohtajat
Luokka:Suomalaiset opettajat
Luokka:Vuonna 1939 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Tuure Holopainen

Tuure Holopainen (18. helmikuuta 1943 Ylivieska – 6. maaliskuuta 2019 Oulu) oli kulttuurineuvos, päätoimittaja ja Pohjois-Pohjanmaan liiton pitkäaikainen kulttuurijohtaja. 
==Henkilöhistoria==
Ylivieskassa syntynyt Holopainen kirjoitti ylioppilaaksi Iin yhteiskoulusta ja valmistui filosofian maisteriksi Oulun yliopistosta 1978, pääaineenaan kotimainen kirjallisuus. Oulun ylioppilaslehden toimitussihteerinä ja päätoimittajana työskennellyt Holopainen oli Oulun yliopiston ylioppilaskunnan pääsihteeri 1975–1976. Pohjois-Pohjanmaan liiton kulttuurisihteeriksi Holopainen tuli 1978 ja kulttuurijohtajaksi 1982, mistä tehtävästä hän jäi eläkkeelle 2011. Oulun kaupungin kulttuurilautakunnassa Holopainen toimi kahteen otteeseen, 1980-luvun ja 2000-luvun alussa, kuvataidelautakunnan puheenjohtaja hän oli 1985–1986. Kulttuurilehti Kaltion päätoimittajana Holopainen työskenteli 1988–1995. Hän toimi myös useiden kulttuurialan säätiöiden ja hankkeiden parissa. Holopaisen Santeri Alkiota käsittelevän väitöskirjan julkaisusopimus tehtiin vain pari päivää hänen kuolemansa jälkeen. Työstään Holopainen sai palkintoja ja tunnustuksia, kuten Oulun läänin taidetoimikunnan taidetunnustuksen 2010 ja Suomen Kotiseutuliiton ansiomitalin vuonna 2012.Kuolleita. Pohjoispohjalaisen kulttuurin vahvistaja. Kaleva, 7.4.2019, s. K2/45.Kotiseututyössä parhaiten ansioituneille valtakunnallinen tunnustus. Suomen Kotiseutuliitto 4.8.2012. (Viitattu 7.4.2019)Oulun läänin taidetoimikunta jakoi taidepalkinnon säveltäjä Jukka Ruohomäelle. Taiteen edistämiskeskus, 25.11.2010. (Viitattu 7.4.2019)
==Julkaisuja==
* Rauhala: porvariskodista ylioppilastaloksi: Rauhala-historiikki, 1985
* Oulun ylioppilasapu ry 25 vuotta, 1987
* Ruka art: [taidenäyttely Kuusamon Ruka Klubilla] 10.6. – 23.9.1990, Artturi Puusti, Eero Lindvall, Tuure Holopainen
* Uunosta välkyksi: Oulun yliopiston ylioppilaskunta vuosina 1959–2009, 2010, Anna Nieminen, Tuure Holopainen, ym.
* Nuutti ja Kuutti, 2011
* Abrobaturi, apporobatus, approbatur: Pohjois-Pohjanmaan kesäyliopisto 60 vuotta, 2011, Anna Nieminen, Heidi Myllylä, Olavi K. Fält, Tuure Holopainen, Erkki Hämäläinen, Kari Laine, Irene Myllylä
* Tanssi kohden taiteen tasavertaa: Oulun läänin Tanssialan Tuki ry 25 vuotta, 2012, Tuure Holopainen, Mira Kolanen, Liisa Kontturi-Paasikko
* Paavo Tolonen: vaeltaja 1936–2009, 2013, Paavo Tolonen, Tuure Holopainen
==Lähteet==
Luokka:Suomalaiset päätoimittajat
Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat
Luokka:Vuonna 1943 syntyneet
Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Tuutari

Tuutari (venäjäksi Дудерово, Дудорово, Дудергоф, ruotsiksi Duderhof, Dudern) on seurakunta keski-Inkerissä. Seurakunnan kirjoilla oli aikoinaan 6500 henkeä (1937). Nykyisin alueen suurin asutus on Taaitsa, jossa on mm. inkeriläisvanhusten palvelutalo. Tuutarissa sijaitsee myös hiihto- ja laskettelukeskus Tuutari Park.
==Historia==
Tuutari on yksi Inkerin vanhimpia seurakuntia. Se perustettiin jo Ruotsin vallan aikana, jolloin kirkko sijaitsi Kraasselassa, johon myöhemmin rakennettiin Venäjän keisarin palatsi. Uusi kirkko rakennettiin Mölkön eli Kirkonmäelle 1736. Nykyinen, toisessa maailmansodassa raunioitunut kivikirkko rakennettiin 1836 tsaari Nikolai I:n lahjoittamin varoin. Se oli alueen suurimpia kirkkoja 2200 istumapaikkoineen. Vuonna 1937 kirkko otettiin pois seurakunnalta. 1950-luvulla kirkon rauniot räjäytettiin ja purettiin. Paikalla on nykyään hiihtokeskus Tuutari Park. 
Tuutarin seurakunnan nykyinen kirkko on rakennettu läheiseen Pikkolan kylään pääosin suomalaisin talkoovoimin. Kouvolan seurakunta Suomessa on tukenut Tuutarin seurakuntaa kirkkohankkeen toteuttamisessa sekä taloudellisesti että talkoovoimin. Kirkko on rakennettu arkkitehti Pentti Kärjen suunnitelmien mukaan, ja se vihittiin käyttöön helatorstaina vuonna 2006.
==Tuutarin kylät==
Alajoki, Hannola, Hieprola, Hirvosi (Ruotsi), Honkasi (Hämäläinen), Humalisto, Ihalaisi, Jänismäki, Järvelä (Pieni-Karhila), Karhila (Karlino), Kaurasaari, Kavelahti, Kirppula, Kirveelä, Koirova, Korpelaisi, Kuittila, Kurkela, Kyllisi, Kylmälä (Ala-Sparri), Laakala, Lamppula, Leininmäki (Sulkala), Lemetinmäki, Lintusi, Lottula, Metsävainikka (Venäjänrasi), Muikkala, Murjala (Kotsala), Myrälä, Mäkeläisi, Mäntyharju (Ilmosti), Naumosi, Nuijala (Pieni-Kapasi), Nurkkaporu (Pori), Närhilä (Tuippola), Pajula, Parkonmäki, Partasi, Peikalaisi, Pelkola, Peräkylä, Pikkola, Pulkkisenmäki, Pökkösenmäki, Pöllälä, Raja-Leinilä, Raskela (Lokovala), Revonpesät (Palmula), Riehkala (Kapasi), Rötsälä, Saarela (Karvala), Saksala, Suolasi, Taaitsa, Tallikkola, Talsinmäki (Talsila), Tolppala, Tököttilä, Uusi-Ihalaisi, Variksela (Vauhkola), Viholaisi, Viittala (Suuri-Viittala), Villasi, Ylipelto (Pieni-Viittala)
==Lähteet==
Luokka:Inkerin historialliset luterilaiset seurakunnat
Tykit, taudit ja teräs

Tykit, taudit ja teräs: ihmisen yhteiskuntien kohtalot () on vuonna 1997 julkaistu, maantieteen professori Jared Diamondin kirjoittama kirja. Kirja voitti Pulitzer-palkinnon vuonna 1998. Vuonna 2005 valmistui kirjaan perustuva kolmiosainen dokumenttisarja.
Tykit, taudit ja teräs pyrkii selittämään sitä, miksi euraasialaiset kansat kokonaisuutena ovat selviytyneet ja valloittaneet muita kansoja. Diamond esittää, että erot kansakuntien voimasuhteissa ja teknologisessa kehittyneisyydessä selittyvät niiden elinympäristöjen erovaisuuksilla eivätkä niinkään kulttuurillisilla tai rodullisilla eroilla.
== Aiheesta muualla ==
* Kirjan pohjalta tehdyn televisiosarjan kotisivu.
* J. P. Roos: Leveän pensselin yhteiskuntatiedettä. Yhteiskuntapolitiikka 3/2004.
Luokka:Kirjat historiasta
Luokka:Vuoden 1997 kirjat
Tyyne Luoma

Tyyne Maria Luoma (30. tammikuuta 1893 Kauvatsa – 26. tammikuuta 1970 Helsinki) oli sairaanhoitaja, terveydenhoitaja, järjestötyöntekijä, opistonjohtaja ja lääkintöhallituksen asiantuntija, joka sai ensimmäisenä Suomessa terveydenhuoltoneuvoksen arvonimen, vuonna 1961.
==Henkilöhistoria==
Tyyne Luoman vanhemmat olivat rakennusurakoitsija Johan Jakob Luoma ja Liisa Sofia Rimmi. Hän tuli ylioppilaaksi 1914 ja valmistui sairaanhoitajaksi 1917. Terveyssisareksi hän pätevöityi Yhdysvalloissa 1924. Luoma työskenteli ensin useissa eri sairaaloissa ja sitten Suomen sairaanhoitajatarliiton palveluksessa vuoteen 1931, Valtion terveydenhoito-opiston johtajana vuoteen 1945 ja lääkintöhallituksen tarkastajana vuoteen 1960. Hänellä oli myös useita kansallisia ja kansainvälisiä luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Florence Nightingale -mitalin Luoma sai ansioistaan vuonna 1951 kansainväliseltä Punaiselta Ristiltä.Kuolleita. Helsingin Sanomat, 29.1.1970, s. 9.Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1954, s. 498. (Viitattu 14.7.2020) 
==Julkaisuja==
* Kotisairaanhoito: sairaanhoitolaukku ja sen käyttöohjeet, 1935
* Sairaanhoitohenkilökunnan koulutuksen uudistamista koskeva mietintö, 1945, A. J. Palmén, Tyyne Luoma, Väinö Horelli, y.m. 
==Lähteet==
==Aiheesta muualla==
* Tyyne Luoman henkilökuvaja terveyssisartyön ja -koulutuksen syntyvaiheita Marjut Kortehisto, Satu Vesajoki, 2017. Helsinki: Metropolia Ammattikorkeakoulu. (Viitattu 14.7.2020)
* 
* Tyyne Luoma: terveydenhoitajatyön uranuurtaja, 1973, Inkeri Benson (toim.)
Luokka: Suomalaiset sairaanhoitajat
Luokka: Suomalaiset virkamiehet
Luokka: Suomen oppilaitosten rehtorit
Luokka:Vuonna 1893 syntyneet
Luokka:Vuonna 1970 kuolleet