nyuuzyou/wikis huggingface dataset:
Eino Jauri

Eino Jauri, vuoteen 1918 Enroth (12. elokuuta 1886 Laihia – 1. maaliskuuta 1972 TampereKuolleita. Helsingin Sanomat, 5.3.1972, s. 11.) oli opetusneuvos, joka toimi opettajan ja rehtorin tehtävien lisäksi myös usean eri lehden toimittajana ja julkaisi tietokirjoja liiketalouden alalta.
==Henkilöhistoria==
Jaurin vanhemmat olivat asianajaja Karl Theodor Enroth ja Maria Mara ja puoliso vuodesta 1910 näyttelijä Tyyne Halme. Jauri tuli ylioppilaaksi 1904 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1908. Hän toimi kauppakoulun opettajana Kuopiossa 1909–1912 ja Viipurissa 1912–1917. Jauri oli Kauppalehden toimittaja 1917–1925, Viikko-Sanomien päätoimittaja 1926–1930, Talousmiehen 1928–1929 ja Finnish Trade Reviewin 1930–1931.Aikalaiskirja 1934, s. 262 (Viitattu 9.10.2018) Liiketaidon päätoimittaja Jauri oli 1930–1945 ja Liikemaailman 1939–1945. Suomen Liikemiesten Kauppaopistossa opettajana vuodesta 1929 ollut Jauri oli oppilaitoksen rehtori 1940–1956. Opetusneuvoksen arvonimen hän sai 1948.
==Teoksia==
* Uusi talouselämä. Die neue Wirtschaft, 1918, Walter Rathenau, suom. Eino Jauri
* Suomen kultaseppä osakeyhtiö 1899–1924 = Finska guldsmeds aktiebolag 1899–1924, O. F. Hammar ja Eino Jauri
* Osuuskauppa sosialismin edistäjänä, 1926
* Maaseutuväestömme suhtautuminen osuuskauppaliikkeeseen, 1927
* Suomen liikemaailman miehiä = Affärsvärldens män i Finlad 1, 1928, Eino Jauri, Ragnar Öller, B. Taulamo
* "Suomen ulkomaankaupan" vienti- ja laivauskäsikirja, 1934
* Vähäsen kaupan kansantaloutta, 1934
* Talouselämän sanasto : opas kansantaloudellisia opintoja varten, 1935, G. Westin Silverstolpe; Suomen oloihin sovittanut Eino Jauri
* Kyösti Järvinen 70 vuotta. Professori Kyösti Nestor Järviselle 31.III.1939, 1939
* 25 vuotta määrätietoista työtä Suomen ulkomaankaupan hyväksi, 1944
* Liikkeenhoidon oppikirja, 1944
* Ulkomaankaupan käsikirja, 1946
* Kauppalehti 1898–1948, 1948
* Puoli vuosisataa suomalaista liike-elämää: Suomen uusinta taloushistoriaa taustakuvauksineen, 1948
==Lähteet==
Luokka: Suomen oppilaitosten rehtorit
Luokka: Suomalaiset päätoimittajat
Luokka: Suomalaiset opettajat
Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat
Luokka:Vuonna 1886 syntyneet
Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Eino Leinon palkinto

Eino Leinon palkinto on Eino Leinon mukaan nimetty suomalainen kirjallisuuspalkinto, jota on jaettu vuodesta 1956 alkaen. Kirjailija voidaan palkita sillä vain kerran.
Eino Leinon Seura jakaa palkinnon vuosittain yhdelle kirjailijalle arvokkaasta teoksesta tai arvokkaana pidettävästä julkaisutoiminnasta. Palkinto jaetaan kotimaisen kirjallisuuden tai sen tutkimuksen alalta ja sen etusijalla on runous.
Palkintosumma on 5 200 euroa, ja sen on lahjoittanut vuodesta 1995 Suomen Kirjasäätiö. Palkittu saa myös kunniakirjan ja Lauri Leppäsen suunnitteleman mitalin.
==Palkinnonsaajat==
*1956 Viljo Kajava
*1957 Helvi Juvonen
*1958 Rabbe Enckell
*1959 Simo Puupponen (Aapeli)
*1960 Olavi Paavolainen
*1961 Juha Mannerkorpi
*1962 Pertti Nieminen
*1963 Paavo Haavikko
*1964 Arvo Salo
*1965 Hagar Olsson
*1966 Einari Vuorela
*1967 Marja-Leena Mikkola
*1968 Kerttu Kauniskangas
*1969 Mirjam Polkunen
*1970 Heikki Palmu
*1971 Vilhelm Helander ja Mikael Sundman
*1972 Raoul Palmgren
*1973 Arvo Turtiainen
*1974 Kaisa Korhonen
*1975 Henrik Tikkanen
*1976 Eila Kivikk'aho
*1977 Nils-Börje Stormbom
*1978 Jukka Vieno
*1979 Mirkka Rekola
*1980 Elvi Sinervo
*1981 Väinö Kirstinä
*1982 Hannu Mäkelä
*1983 Pentti Linkola
*1984 Erno Paasilinna
*1985 Hannu Salama
*1986 Claes Andersson
*1987 Helvi Hämäläinen
*1988 Jyrki Pellinen
*1989 Tuomas Anhava
*1990 Olli Jalonen
*1991 Ilpo Tiihonen
*1992 Jaan Kaplinski
*1993 Jyrki Kiiskinen ja Jukka Koskelainen
*1994 Risto Ahti
*1995 Caj Westerberg
*1996 Risto Rasa
*1997 Thomas Warburton
*1998 Raija Siekkinen
*1999 Kai Nieminen
*2000 Sirkka Turkka
*2001 Markku Into
*2002 Virpi Hämeen-Anttila ja Jaakko Hämeen-Anttila
*2003 Hannu ”Tuomari” Nurmio
*2004 Veijo Meri
*2005 Antti Hyry
*2006 Juha Hurme
*2007 Eira Stenberg
*2008 Eeva Luotonen
*2009 Hannele Huovi
*2010 J. K. Ihalainen
*2011 Kari Aronpuro
*2012 Martti Anhava
*2013 Leif Salmén
*2014 Kimmo Pietiläinen
*2015 Leevi Lehto
*2016 Liisa Enwald
*2017 Leena Krohn
*2018 Kirsi Kunnas
*2019 Jaana Koistinen 
*2020 Johanna Venho
*2021 Miia Toivio
*2022 Kaiho Nieminen
==Lähteet==
Luokka:Eino Leino
Luokka:Suomalaiset kirjallisuuspalkinnot
Eino Rajamäki

Eino Johannes Rajamäki (s. 1939) on suomalainen poliitikko ja yrittäjä.
Rajamäki on Seinäjoen Varaosakeskuksen (SVK) perustaja. Hän perusti yrityksen vuonna 1970 Raimo Vainionpään kanssa ja sen omistus siirtyi kokonaan hänelle vuonna 1973. Hän on yrityksen hallituksen puheenjohtaja ja sen entinen toimitusjohtaja.
Rajamäki toimi Suomen Yrittäjäin Keskusliiton (SYKL) puheenjohtajana 1985–1994. Aiemmin hän toimi Seinäjoen Yrittäjien ja Etelä-Pohjanmaan Yrittäjien puheenjohtajana. Hänet on myöhemmin nimetty sekä Suomen Yrittäjäin Keskusliiton seuraajajärjestön Suomen Yrittäjien että Seinäjoen Yrittäjien kunniapuheenjohtajaksi. Rajamäki oli Keskinäinen Vakuutusyhtiö Fennian hallintoneuvoston puheenjohtaja vuodesta 1990 vuoteen 2007. Hän on toiminut myös Keskinäinen Vakuutusyhtiö Eläke-Fennian hallintoneuvoston varapuheenjohtajana. Vuonna 1990 Rajamäki sai yrittäjäneuvoksen arvonimen.
Rajamäki on puoluetaustaltaan kokoomuslainen. Hän on Seinäjoen kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen entinen jäsen sekä molempien entinen puheenjohtaja. Hän on toiminut myös Nurmon kunnanvaltuuston jäsenenä. Eduskuntavaaleissa 1991 hän oli kokoomuksen ehdokkaana Vaasan läänin vaalipiirissä ja sai yli 3100 ääntä. 
== Lähteet ==
Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot
Luokka:Seinäjoen kaupunginvaltuutetut
Luokka:Nurmon kunnanvaltuutetut
Luokka:Suomalaiset etujärjestöjen johtajat
Luokka:Suomalaiset yrittäjät
Luokka:Vuonna 1939 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Ekologinen virhepäätelmä

Ekologinen virhepäätelmä on argumentaatiovirhe, joka merkitsee yksilötason päätelmien tekemistä kollektiivitason korrelaatiosta. Se on sukua väärälle kompositiolle sekä väärälle divisiolle. Ekologisen virhepäätelmän yleinen kaava on seuraava:
# A:lla on korrelaatio X:ään
# B on yksilötason osa A:ta
# Siispä B:llä on korrelaatio X:ään
Esimerkki: Lämpimällä säällä tapahtuu paljon hukkumiskuolemia. Laimi aikoo mennä uimaan lämpimänä päivänä. Siispä Laimi on kuolemanvaarassa.
Luokka:Argumentaatiovirheet
Ekskursio

Ekskursio (lat. excursio, huvi- tai partioretki; hyökkäys) tarkoittaa erityisesti opiskelijapiireissä yritysvierailua, opintomatkaa tai tutkimusretkeä. Ekskursiolla voi olla erikseen virallinen ja vapaamuotoinen osuus, esimerkiksi yritysvierailun jälkeen on tapana viettää iltaa osallistujien kesken. Ekskursio voi olla myös täysin virkistystarkoituksessa järjestetty. Tavallisesti ekskursio kestää yhden tai useamman yön yli.
Sanaa ekskursio käytetään myös vertauskuvallisesti tutustumisesta johonkin asiaan tai aihepiiriin kuten seuraavassa: 
Erityisen pitkät ekskursiot kestävät yleensä kauemmin kuin kolme yötä ja suuntautuvat jollekin toiselle opiskelijapaikkakunnalle, jossa jokin opiskelijajärjestö toimii isäntänä ekskursiovierailleen. Killat ja ainejärjestöt järjestävät ekskursioita mielellään ja ovat yleensä hyvin vieraanvaraisia saman alan opiskelijoille.
Myös ulkomaanekskursiot ovat suosittuja. Opiskelijat ovat perustaneet myös erityisiä ekskursioryhmiä, jotka keräävät rahaa päästäkseen ekskursiolle yleensä jonnekin ulkomaille. On olemassa myös joitakin kerhoja, joiden pääasiallinen tarkoitus on järjestää jäsenilleen ekskursioita.
==Lähteet==
* 
* 
===Viitteet===
Luokka:Opiskelijakulttuuri
Luokka:Tiede
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Ekumeeniset uskontunnustukset

Ekumeeniset uskontunnustukset ovat kolme melkein kaikkien kristillisten kirkkokuntien hyväksymää uskontunnustusta: Apostolinen uskontunnustus, Nikean uskontunnustus ja Athanasioksen uskontunnustus, joista jokainen on syntynyt ennen suurta skismaa, jolloin kristikunta jakautui.
Useimmat läntiset kirkkokunnat hyväksyvät kaikki kolme ekumeenista tunnustusta. Näihin kuuluvat reformoidut kirkot, roomalais-katolinen kirkko, anglikaaniset kirkkokunnat, ja luterilaiset kirkot. Monet metodistikirkot hyväksyvät Nikean uskontunnustuksen ja apostolisen uskontunnustuksen. 
Ortodoksinen kirkko hyväksyy Nikean uskontunnustuksen, mutta ei apostolista uskontunnustusta eikä Athanasioksen uskontunnustusta.
Luokka:Kristilliset käsitteet
Luokka:Uskontunnustukset
Luokka:Tunnustuskirjat
Elektrolyytti

Elektrolyytti on aine, joka johonkin liuottimeen (esimerkiksi veteen) liuenneena tai sulassa tilassa johtaa sähköä ja joka voidaan hajottaa sähkövirralla kemiallisesti. Elektrolyyttiliuoksessa ionit (ioniliuos) kuljettavat liikkuessaan sähkövarauksia; ionien liike on sähkövirtaa. 
Yleisimpiä elektrolyyttejä ovat emäkset, hapot ja suolojen vesiliuokset. Ihmisen elimistö tarvitsee elektrolyytteinä toimivia magnesiumia, kalsiumia, kaliumia ja natriumia. Elektrolyyttejä käytetään myös muun muassa akuissa.
== Katso myös ==
* Elektrolyysi
* Metallien sähkökemiallinen jännitesarja
Luokka:Sähkökemia
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Elektroniikkateollisuus

Elektroniikkateollisuus on sähkötekniikkaan sisältyvä teollisuuden toimiala, joka suunnittelee ja valmistaa erilaisia elektronisia tuotteita ja laitteita. 
*Kulutuselektroniikka
** Viihde-elektroniikka
*Ammatti- ja teollisuuselektroniikka
*Tietoliikenne-elektroniikka
*Tietotekniikka
*Elektroniikan suunnittelu- ja valmistusyritykset
*Elektroniikan tuotantoyritykset
** Sopimusvalmistus
** Sopimussuunnittelu
*Elektronisten laitteiden huolto ja kunnossapito
*Elektronisten laitteiden kierrätys
Toimialan liikevaihto koko maailmassa oli vuonna 2003 noin 1 000 miljardia euroa. Suurimmat alatoimialat olivat tietoliikenne ja tietokoneet. Maailmanmarkkinat kasvavat 7-8 % vuodessa.
Suomen elektroniikkateollisuuden koko samana vuonna oli noin 30 miljardia euroa. Ala on Suomen teollisuuden nopeimmin kasvava alue, jonka osuus koko teollisuuden tutkimus- ja kehitysmenoista oli liki 70 %. 
Globalisaatioon liittyvä teollisuuden rakennemuutos on vaikuttanut nopealiikkeisessä elektroniikkateollisuudessa erityisen voimakkaana. Elektroniikkalaitteiden tuotanto on siirtynyt suurelta osin globaalisti toimivien sopimusvalmistajien käsiin, jotka nekin ovat siirtäneet tuotantoaan kasvavien markkinoiden ja halpojen työvoima- ja logistiikkakustannusten perässä kehyttyviin talouksiin kuten Kiinaan ja Etelä-Aasiaan. Kun sama osittain on tapahtumassa myös tuotekehityksessä ja tutkimuksessa, on elektroniikkateollisuus muuntunut yhä enemmän kohti verkostotaloutta, toimintatapaa jossa yhä suurempi osa tuotteen arvosta syntyy horisontaalisesti integroidussa ja ulkoistetussa tuotantoketjussa.
Finnwatch on kritisoinut elektroniikkateollisuutta tuotannon epäkohdista kehitysmaissa. Esimerkiksi makeITfair -kampanja on nostanut selvityksissään esiin vakavia työntekijöiden oikeuksien loukkauksia. Vakavimpia puutteita on raportoitu liittyen elämiseen riittävään palkkaan, työntekijöiden järjestäytymisoikeuksiin ja työehtoihin. Selvityksissä myös todetaan, että monikansallisten elektroniikkayritysten pitäisi aktiivisesti vaatia parannuksia työntekijöiden oloihin alihankintaketjussaan. 
== Lähteet ==
Luokka:Elektroniikka
*
Elektroniikkawiki

Elektroniikkawiki on Antsamedia Foundationin hallitsema ja ylläpitämä wikipohjainen verkkosivu, mikä keskittyy kaikenlaiseen elektroniikkaan. Sisältö toimii samalla lisenssillä kun muutkin Antsamedian hankkeet. Sivun oikea perustaja on Anton Ehrola. Shoutwiki on Elektroniikkawikin isännöitsijäpalvelu.
Luokka:Antsamedia
Elektroninen tiedustelu ja valvonta

Elektroninen tiedustelu ja valvonta, ( (ES), aiemmin myös Electronic Support Measures (ESM)) on elektronisen sodankäynnin osa-alue. Siitä käytetään kasvavasti myös termiä "elektroninen tuki".
Elektroninen tiedustelu ja valvonta etsii, havaitsee, tunnistaa, esittää ja seuraa taistelukentän elektronisia kohteita. Se voi kohdistua lähinnä vain lähettimiin. Hajasäteilyn osalta kohteina voivat olla myös vastaanottimet.
Elektronisen tiedustelun ja valvonnan tuloksia käytetään mm:
* taistelukentän elektronisen tilannekuvan luontiin ja esittämiseen
* elektronisen toiminnan seuraamiseen
* muun tiedustelun suuntaamiseen
* johtopäätöksiin vastustajan toiminnasta tai sen muutoksista
* elektroniseen uhkavaroitukseen
* elektronisen vaikuttamisen suuntaamiseen
* muun vaikutuksen, esimerkiksi epäsuoran tulen tai täsmäaseiden suuntaamiseen.
SIGINT, (strateginen) rauhan aikainen signaalitiedustelu luo koko elson pohjan ja erotetaan yleensä elektronisesta tiedustelusta ja valvonnasta, joka on enemmän sodan ajan operatiivista ja taktista toimintaa.
Luokka:Elektroninen sodankäynti
Elian luterilainen seurakunta

Elian luterilainen seurakunta on Suomen evankelisluterilaisen lähetyshiippakunnan seurakunta Sodankylässä. Seurakunnan toiminta alkoi vuonna 2011 Lapin luterilainen jumalanpalvelusyhdistys ry:n alaisuudessa, mutta seurakunta kuuluu nykyään Luther-säätiöön.
== Seurakunnan jäsenmäärä vuosittain ==
Vuosi	Jäseniä	Huomautus
2013 	10 	Jumalanpalvelusyhteisöstä muodostui Lähetyshiippakunnan seurakunta.
2014 	10 	
2015 	10 	
2016 	9 	
== Lähteet ==
Luokka:Suomen evankelisluterilainen lähetyshiippakunta
Luokka:Sodankylä
Elie Aiboy

Elie Aiboy (s. 20. huhtikuuta 1979 Jayapura, Länsi-Papua) on indonesialainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Indonesian jalkapallomaajoukkueessa vuodesta 2001. Hänen seuroinaan ovat olleet PSB Bogor (Indonesia), Persipura Jayapura (Indonesia), Semen Padang (Indonesia), Persija Jakarta (Indonesia), Selangor FA (Malesia), Arema Malang (Indonesia) ja PSMS Medan (Indonesia).
== Aiheesta muualla ==
* National Football Teams: Elie Aiboy 
Aiboy, Elie
Aiboy, Elie
Aiboy, Elie
Eliel Åberg

Eliel Wladimir Åberg (17. maaliskuuta 1861 Varkaus – 27. marraskuuta 1936 Kauniainen) oli suomalainen merikapteeni ja virkamies, joka sai merenkulkuneuvoksen arvonimen.
Åbergin vanhemmat olivat rakennusmestari Gustaf Fredrik Åberg ja Anna Lovisa Snellman ja puoliso vuodesta 1890 Edla Kristina Sundström. Åberg kävi Joensuun lyseota ja opiskeli sitten Polyteknillisessä opistossa, mutta keskeytti opintonsa ja pestautui vuonna 1880 oululaiseen fregatti Toivoon. Hän suoritti perämiehen tutkinnon Oulun merikoulussa vuonna 1886 ja hankki merikapteenin pätevyyden vuonna 1888. Vuonna 1891 hän sai myös höyrylaivan päällikön pätevyyden. Åberg palveli useilla venäläisillä ja suomalaisilla aluksilla vuoteen 1899 asti. Luotsitarkastaja luotsi- ja majakkalaitoksen palveluksessa hänestä tuli vuonna 1900. Åberg toimi Saimaan merenmittausretkikunnan päällikkönä vuodesta 1907. Virastaan Åberg erosi vuonna 1912 ja toimi sitten vuoteen 1917 pankin virkailijana ja konttoripäällikkönä. Vuonna 1918 hänet nimitettiin Merenkulkuhallituksen merikartastolaitoksen vanhemmaksi assistentiksi ja vuonna 1819 koko merikartastolaitoksen päälliköksi. Tätä tehtävää hän hoiti vuoteen 1931 asti, toimien kuitenkin välillä muissa tehtävissä, kuten lyhyen ajan Merenkulkuhallituksen vt. pääjohtajana. Merenkulkuneuvoksen arvonimen Åberg sai vuonna 1931. Hän oli sotilasarvoltaan komentajakapteeni.
==Lähteet==
Luokka:Suomalaiset merikapteenit
Luokka:Suomalaiset virkamiehet
Luokka:Vuonna 1861 syntyneet
Luokka:Vuonna 1936 kuolleet
Elimistö

Elimistö on kemiallis-fyysillinen kokonaisuus. Elimistöllä tarkoitetaan elinryhmää, organismia tai elimien muodostamaa kokonaisuutta. Elinjärjestelmät muodostuvat samoihin tehtäviin erikoistuneista elimistä, esimerkiksi verenkiertoelimistö muodostuu sydämestä ja verisuonista.
Elimistössä eri elimissä toimivat solut ovat erikoistuneet tiettyyn, yksilön elämän kannalta oleelliseen, tehtävään. Eliön kasvun alussa solut ovat omnipotentteja, eli ne voivat erikoistua minkä tahansa täysikasvuisen yksilön elimen rakentumiseen. Näitä ns. kantasoluja tutkitaan nykyään laajalti.
Elimistön toimintaa ohjaa keskushermosto ja sen osasta varsinkin aivoilla on suuri merkitys.
==Katso myös==
* Ihmisen elimistöt
==Lähteet==
== Aiheesta muualla ==
Luokka:Anatomia
Luokka:Systeemit
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Elina Hänninen

Elina Hänninen on entinen suomalainen taitoluistelija. Hän on vuoden 1984 Pohjoismaiden-mestari ja kolminkertainen Suomen-mestari. Hänen luistelukerhonsa oli Turun Riennon Taitoluistelu.
Luokka:Suomalaiset taitoluistelijat
Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Luokka:Elävät henkilöt
Elina Ikonen

Elina Ikonen on solu- ja kehitysbiologian professori Helsingin yliopiston biolääketieteen instituutissa (Medicum). Hän on akatemiaprofessori vuosina 2010–2019. Hänen tutkimusryhmänsä on tehnyt merkittäviä tieteellisiä läpimurtoja kolesterolitutkimuksen parissa. Professori Ikonen johtaa Suomen Akatemian kalvotutkimuksen huippuyksikköä.
==Lähteet==
==Aiheesta muualla==
*Kolesteroli - Elintärkeä aine voi tappaa (video, haastateltavana akatemiaprof. Elina Ikonen) (youtube.com)
*Vuoden 2014 Medix-palkinto kolesterolitutkijoille (helsinki.fi)
* Helsingin yliopisto. Akatemiaprofessorit
E
EI
Luokka:Solubiologit
Elina Rintala

Elina Rintala (ent. Salovaara, s. 28. huhtikuuta 1970 Vaasa) on suomalainen näyttelijä.
Rintala on koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri, valmistunut vuonna 1997. Hän on ollut siitä lähtien kiinnitettynä Tampereen teatterissa, jossa hän on esiintynyt muun muassa näytelmissä Rent, Papin perhe, Hedda Gabler, Paskateoria ja Täydelliset häät. Televisiossa Rintala on nähty myös televisiosarjoissa kuten Muodollisesti pätevä, Hovimäki, Hiljaista on, Tehdas ja Pirunpelto, sekä kesäteatterissa mm. Pirunpelto-näytelmässä. Rintala toimi 1990-luvulla myös Yle TV2:n kuuluttajana.
Rintala oli naimisissa kansanedustaja Pertti Salovaaran kanssa ja heillä on kaksi tytärtä, jotka ovat syntyneet vuosina 2000 ja 2005. Pariskunta erosi vuonna 2010. 
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
*
Luokka:Suomalaiset näyttelijät
Luokka:Vuonna 1970 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Elina Vaara

Elina Vaara (oik. Kerttu Elin Vehmas o.s. Sirén; vuodesta 1926 Viljanen, vuodesta 1930 Virtanen, vuodesta 1937 Vaaskivi, vuodesta 1944 Vehmas; 29. toukokuuta 1903 Tampere – 26. joulukuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen runoilija, satukirjailija ja suomentaja. Hän tuli ylioppilaaksi keväällä 1923 ja opiskeli sen jälkeen Turun yliopistossa suorittamatta kuitenkaan tutkintoa. Hän osallistui 1920-luvulla Tulenkantajiksi kutsutun kirjallisen ryhmän toimintaan.
Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Lauri Viljanen vuosina 1926–1930. Erottuaan Vaara avioitui samana vuonna taiteilija Väinö Vormalan (ent. Virtanen) kanssa. Liiton purkauduttua hän avioitui 1937 kirjailija Tatu Vaaskiven kanssa. Vaaskivi kuoli syksyllä 1942. Neljännen avioliittonsa Vaara solmi 1944 taiteilija Aarne Einari Wehmaksen kanssa. Avioliitostaan Väinö Vormalan kanssa Elina Vaaralla oli yksi poika.Toivo Pekkanen ja Reino Rauanheimo (toim.): Kailaasta Meriluotoon: suomalaisten kirjailijain elämäkertoja, s. 37. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1947.
Vaaraa on sanottu unen, lumotun ja romantiikan utuisten maisemien runoilijaksi. Professori Kerttu Saarenheimon hänestä kirjoittama elämäkerta ja syntymän satavuotisjuhlavuosi nostivat Vaaran hetkeksi esiin, mutta muuten Vaara on paljolti jäänyt unohduksiin.
Elina Vaara on haudattu Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle.
== Tuotanto ==
* Kallio ja meri (1924)
* Satu sydämestä ja auringosta (1925)
* Hopeaviulu (1928)
* Pilven varjo (1930)
* Kohtalon viulu (1933)
* Yön ja auringon kehät (1937)
* Loitsu (1942)
* Huone holvikaaren päällä (1943)
* Äiti ja lapsi (1943)
* Elämän armo (1946)
* Kaupunki ja erämaa (1948)
* Sadunkertoja (1954)
* Salaisuuksien talo (1955)
* Valikoima runoja (1958)
* Valitut runot (1959)
* Mimerkki (1963)
* Lokikirja (1965)
* Suru (1980)
* Radanvarren Fuuga (1981)
== Mukana antologioissa ==
* Kolme, 1930 (Katri Valan ja Katri Suorannan kanssa)
== Käännöksiä ==
* Torquato Tasso, Vapautettu Jerusalem, 1954
* 
* 
== Palkinnot ==
* Valtion kirjallisuuspalkinto 1928, 1930, 1933
* Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran palkinto 1948
* Pro Finlandia -mitali 1959
* Aleksis Kiven palkinto 1968.
==Lähteet==
==Kirjallisuutta==
* Saarenheimo, Kerttu: Elina Vaara. Lumotusta prinsessasta itkuvirsien laulajaksi, SKS 2001
* Koskimies, Satu: Hurmion tyttäret. Tammi 2009
==Aiheesta muualla==
* Satu Koskimies kirjoitti romaanin Elina Vaarasta ja Katri Valasta, Kirjastokaista-video
==Antsadata-kohde==
Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Luokka:Tulenkantajat
Luokka:Suomalaiset runoilijat
Luokka:Suomentajat
Luokka:Pro Finlandia -palkitut
Luokka:Aleksis Kiven palkinnon saajat
Luokka:Vuonna 1903 syntyneet
Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Elinkeino

Elinkeino on toimeentulon hankkimiseen tähtäävää toimintaa. Esimerkiksi palveluala, teollisuus, maatalous ovat elinkeinoja. Historiallisesti ihmislajin ensimmäinen elinkeino on ollut metsästys ja keräily.
Suomen pääelinkeino on palveluala, mutta myös teollisuus ja maatalous ovat tärkeitä elinkeinoja Suomessa.
==Katso myös==
* Ammatti
==Lähteet==
Luokka:Työ
Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus

Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukset (lyhyemmin ELY-keskukset, ) hoitavat valtionhallinnon alueellisia toimeenpano- ja kehittämistehtäviä Suomessa.Lait ja asetukset aluehallintovirastoista ja elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksista Valtiovarainministeriö ELY-keskukset kehittävät ja tukevat taloudellista, sosiaalista ja ekologisesti kestävää hyvinvointia. ELY-keskukset ovat merkittäviä alueiden kehittäjiä ja EU-rahoituksen myöntäjiä. Yhteistyö on tiivistä maakunnan liittojen ja muiden tahojen kanssa. ELY-keskus ohjaa työ- ja elinkeinotoimistoja.
== Tehtävät ==
Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukset perustettiin vuonna 2010. Ne korvasivat aiemmat työ- ja elinkeinokeskukset, Tiehallinnon tiepiirit, alueelliset ympäristökeskukset ja niihin siirrettiin eräitä lääninhallitusten koulutus- ja liikennelupatehtäviä.
ELY-keskusten tehtäviin kuuluuELY-keskuksen yleisesite
* yritysten rahoitus- ja kehittämispalvelut, työllisyysperusteiset tuet ja työvoimakoulutus, maatila- ja kalatalousasiat, maahanmuuttoasiat ja EU:n rakennerahastohankkeet;
* keksintöjen valtakunnalliset kehittämis- ja edistämispalvelut;
* ammatillinen koulutus, osaaminen ja luova talous;
* maanteiden kunnossapito, tiehankkeet, liikenteen lupa-asiat, liikenneturvallisuus, joukkoliikenne ja saaristoliikenne;
* ympäristönsuojelu, alueiden käytön ja rakentamisen ohjaus, luonnonsuojelu, ympäristön tilan seuranta, vesivarojen käyttö ja hoito; sekä
* siviilipalveluksen toimeenpano työ- ja elinkeinoministeriön ohjeiden ja siviilipalveluslain mukaisesti.
== Vastuualueet ==
ELY-keskuksia on viisitoista, vastuualueita kolme. Yhdeksän ELY-keskusta ylläpitää kaikkia kolmea vastuualuetta, neljä kahta ja kaksi yhtä vastuualuetta.
ELY-keskusten vastuualueet ovat seuraavat: 
* elinkeinot, työvoima ja osaaminen (työ- ja elinkeinoministeriö)
* liikenne ja infrastruktuuri (liikenne- ja viestintäministeriö)
* ympäristö ja luonnonvarat (ympäristöministeriö)
Kolmen vastuualueen ELY-keskukset:
* Lappi
* Pohjois-Pohjanmaa
* Etelä-Pohjanmaa
* Keski-Suomi
* Pirkanmaa
* Varsinais-Suomi
* Uusimaa
* Pohjois-Savo
* Kaakkois-Suomi
Kahden vastuualueen ELY-keskukset:
* Häme
* Kainuu
* Pohjois-Karjala
* Etelä-Savo
Yhden vastuualueen ELY-keskukset:
* Pohjanmaa
* Satakunta
== Katso myös ==
* ELY-keskusten ja TE-toimistojen kehittämis- ja hallintokeskus (KEHA)
* Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen ylijohtaja
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
* Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen sivut
*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit