nyuuzyou/wikis huggingface dataset:
Kalmarin linna

Kalmarin linna on Ruotsissa Kalmarin kaupungissa sijaitseva rakennus. Sitä alettiin rakentaa 1100-luvulla.Statens fastighetsverk: Kalmar slott Viitattu 27.1.2013. 1200-luvun lopussa Maunu Ladonlukko rakennutti paikalle uuden linnan ja kehämuurin. 1397 linna toimi merkittävän tapahtuman näyttämönä: Kalmarin Unioni perustettiin Margareetan johdolla.
Kustaa Vaasan ja hänen poikiensa aikana linna uusittiin renessanssipalatsiksi. Kalmarin sodassa tanskalaiset valtasivat linnan ja se vahingoittui pahoin. 1600-luvun lopulla linna päästettiin rapistumaan ja 1700-luvulla sitä käytettiin esimerkiksi viljavarastona ja vankilana. 1800-luvulla linnaa restauroitiin. Työt aloitettiin vuonna 1885 ja nykyisen muotonsa linna sai vuonna 1891.
Kun Tukholman ja Kalmarin linnoja muutettiin ja Vadstenan linna perustettiin, paikalle kutsuttiin saksalaisia ja italialaisia rakennusmestareita. Nämä tekivät tunnetuksi renessanssin ihanteita, joiden mukaan asuminen erotettiin puolustuksesta.
==Lähteet==
==Aiheesta muualla==
* Linnan kotisivut 
* Slottsguiden.info 
Luokka:Kalmar
Luokka:Vaasalinnat
Luokka:Kalmarin läänin linnat
Kalmarin sota

Kalmarin sota () oli Ruotsin ja Tanskan välinen sota aikavälillä 1611 - 1613 erinäisistä rajakiistoista, muun muassa Ruijan omistamisesta. 
Tanskaa johti kuningas Kristian IV. Ruotsin johdossa oli sodan alussa Kaarle IX, ja sodan päätti hänen poikansa Kustaa II Aadolf.http://runeberg.org/pieni/2/0467.html
Tanska julisti sodan alkaneeksi 4. huhtikuuta 1611 Örebrossa. Kristian IV:n joukot piirittivät Kalmarin 3. toukokuuta ja kaupunki vallattiin saman kuun lopussa. Tärkeän Älvsborgin linnoituksen tanskalaiset valtasivat 24. toukokuuta 1612 http://www.historiesajten.se/krigsinfo.asp?id=11
Rauha solmittiin Knäredissä 20. tammikuuta 1613.http://runeberg.org/pieni/2/0156.html Rauhan vuoksi Ruotsin täytyi luopua oikeuksistaan Jäämeren rannikkoalueisiinhttp://www.suomalaisuudenliitto.fi/?page_id=27.
==Lähteet==
==Antsadata-kohde==
Luokka:Ruotsin sodat
Luokka:Suomen sodat
Luokka:Tanskan historia
Luokka:Kalmar
Kalmarin unioni

Kalmarin unioni oli personaaliunioni Pohjoismaissa vuosina 1397–1523. Personaaliunioniin kuuluivat aikoinaan Tanskan, Norjan ja Ruotsin valtakunnat. Näiden valtakuntien alueisiin kuuluivat myös suuri osa Suomesta, Islanti ja Färsaaret, pieni osa Pohjois-Saksaa ja aina 1470-luvulle asti sittemmin Skotlannille siirtyneitä saaria, kuten Shetlanti ja Orkneysaaret. Teoriassa myös Grönlanti oli unionin aluetta. Personaaliunionin jäsenvaltakunnat säilyttivät erilliset lakinsa ja valtaneuvostonsa, mutta niillä oli yhteinen kuningas.
== Synty ==
Kalmarin unioni syntyi, kun Tanskan ja Norjan kuningatar Margareeta I valittiin vuonna 1389 Ruotsin hallitsijaksi. Personaaliunionin katsotaan kuitenkin varsinaisesti alkaneen Eerik XIII Pommerilaisen kruunajaisista 1397, jolloin kuningatar Margareeta I laaditutti unionikirjeen. Kirjeen sitovuudesta on kuitenkin kiistelty, sillä siitä puuttuvat monien osanottajien sinetit. Vaikka Eerik XIII Pommerilainen kruunattiin kuninkaaksi, käytti Margareeta I todellisuudessa valtaa kuolemaansa asti. 
Kalmarin unionin päätökset tehtiin etupäässä Tanskassa. Personaaliunioni aiheutti lopulta ristiriitoja, sillä Ruotsi oli politiikassaan kiinnostunut idästä, nykyisen Venäjän suunnasta (Novgorod, Moskovan Venäjä, joka syntyi 1500-luvulla), kun taas Tanskan intressit suuntautuivat enemmän etelää kohti (Hansaliitto). 
== Hajoaminen ==
Kalmarin unioni pysyi koossa vuoteen 1412 asti, jolloin kuningatar Margareeta I kuoli. Tämän jälkeen osa ruotsalaisista kapinoi uutta unionikuningasta vastaan. Personaaliunioni palautettiin lopulta, mutta tämän jälkeenkin 1400-luvun historiaa leimasivat Ruotsissa esiintyneet jatkuvat pyrkimykset irrottautua personaaliunionista pysyvästi. Tämä johti väkivaltaisuuksiin sekä Ruotsin sisällä että Tanskan ja Ruotsin välillä. 
Vuonna 1520 Tanskan kuningas Kristian II hyökkäsi Ruotsiin ja valloitti samalla Tukholman. Kruunajaisjuhlissaan uusi kuningas teloitutti korkea-arvoisia ruotsalaisia. Tapahtumaa kutsutaan Tukholman verilöylyksi. Pian tämän jälkeen Kalmarin unioni hajosi lopullisesti ja Ruotsin kuninkaaksi nousi Kustaa Vaasa. Norja kuitenkin pysyi Tanskan yhteydessä vielä tämän jälkeen vuoteen 1814 saakka.
== Kalmarin unionin muisto ==
1800-luvun keskivaiheilla esiintynyt skandinavistinen aate sai innoitusta Kalmarin unionin muistosta. 
Uutta Kalmarin unionia ehdotettiin Ruotsissa vuonna 2009, kun ruotsalainen historiantutkija Gunnar Wetterberg ehdotti Pohjolan liittovaltion perustamista. Dagens Nyheter -lehteen kirjoittamassaan mielipidekirjoituksessa Wetterberg perustelee liittovaltiota monilla synergiaeduilla. Uudessa valtiossa olisi 25 miljoonaa asukasta, ja se olisi maailman kymmenenneksi suurin talousmahti; se jättäisi jälkeensä muun muassa Venäjän ja Brasilian. Suomessa lahtelainen apulaispoliisipäällikkö Aimo Ojanen esitti Kalmarin unionin henkiinherättämistä vuonna 2006 kirjassaan Eilispäivää ei ole. Personaaliunionin pääkaupungiksi hän esitti Maarianhaminaa.
== Lähteet ==
Luokka:Norjan historia
Luokka:Ruotsin keskiaika
Luokka:Tanskan historia
Luokka:Pohjoismaiden historia
Luokka:Euroopan entiset valtiot
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kaltevan pinnan argumentti

Kaltevan pinnan argumentti (, myös ”liukas rinne” tai ”viettävä pinta”) on argumentoinnin muoto, jossa jotain asiaa vastustetaan väittämällä, että sen hyväksyminen käynnistäisi huonoon asiaintilaan johtavan seurausten ketjun. Englanninkielinen nimitys juontaa vertauksesta, jossa yhdenkin askelen ottaminen liukkaalle, viettävälle pinnalle vie auttamatta koko matkan rinnettä alas – hieman samaan tapaan kuin suomenkielisessä sananparressa ”Jos antaa Pirulle pikkusormen, se vie koko käden.”
Kaltevan pinnan argumenttia voidaan pitää epämuodollisena argumentaatiovirheenä, sillä tavallisesti käytetyssä muodossaan siihen sisältyy lausumaton oletus: että huonot, äärimmäiset seuraukset todella toteutuvat välttämättä tai todennäköisesti.Hurley s. 151–152
Kaavamaisesti kaltevan pinnan argumenttia voidaan tarkastella seuraavasti:
# A sinänsä voidaan hyväksyä.
# A:sta seuraa B.
# B:tä ei voida hyväksyä.
# A:ta ei voida hyväksyä.
Lausumaton oletus on, että seuraussuhde A:stä B:hen (tai pitempi seurausketju) on välttämätön tai todennäköinen.
Tarkastellaan esimerkkiä:
:Sensurointi aloitetaan yleensä paheksutuimmasta materiaalista, mutta jos edes sellaisen sensurointi sallitaan, vallanpitäjien on helppo laajentaa sensuurin alaa vähä vähältä muuhunkin, ja ennen pitkää olemme sensuurin armoilla.
Lausumaton oletus on, että jos sananvapauden rajoittaminen hyväksytään jossain tietyssä tapauksessa, ajaudutaan edelleen sananvapauden rajoittamiseen yhä uusissa tapauksissa, kunnes lopulta ollaan asiaintilassa, jota alkuperäistä päätöstä tehtäessä ei olisi hyväksytty. Sitä vastaan voidaan väittää esimerkiksi, että kokemusperäisesti näin ei ole: aivan yleisesti demokraattisissa maissa sananvapautta rajoitetaan tarkkaan rajatuissa erityistapauksissa, eikä sensuuri ole levinnyt hallitsemattomasti niiden ulkopuolelle.
Jos sen sijaan on todella perusteltua uskoa, että väitetyt huonot seuraukset toteutuvat, kyseessä ei ole argumentaatiovirhe. Tämä on kuitenkin erikseen osoitettava.
==Katso myös==
*Dominoteoria
*Porttiteoria
== Lähteet ==
* 
=== Viitteet ===
Luokka:Argumentaatiovirheet
Kamarikollegio

Kamarikollegio on kanslian ohella Ruotsin vanhin keskusvirasto. Se perustettiin 1539 saksalaisten esikuvien mukaan kamarineuvosto-nimisenä hoitamaan valtion varojen hallintoa. Kamarikollegio jakautui voutien toimintaa johtavaan sekä valvontaa ja tiliasioita hoitavaan laskukamariin sekä verovaroja valvovaan verokamariin.
Vuodesta 1560 lähtien kamarikollegion johdossa oli vaihteleva määrä kamarineuvoksia, joiksi kamarikollegion jäseniä nimitettiin. Kuningas Sigismundin 1594 antaman ohjesäännön mukaan kamarikollegion tuli hoitaa myös kauppaa, rahalaitosta, tulleja ja kaivosteollisuutta koskevia asioita. Lisäksi se hoiti valtion tiloja ja valtakunnan regalioita koskevia kysymyksiä. Vuodesta 1602 lähtien laitoksen päällikkönä toimi valtakunnan rahavarojen hoitaja. Laitos järjestettiin 1618 annetulla kamarijärjestyksellä kollegioksi, jossa päätösvaltaa käyttivät valtakunnan veromestari ja kamarineuvokset.
Vuoden 1634 hallitusmuoto teki laitoksesta yhden kuningaskunnan viidestä kollegiosta ja kamarikollegio-nimitys vakiintui lopullisesti 1650-luvulla. Laitoksen päällikkönä toimi Kaarle XI:n ajasta lähtien kamaripresidentti, jota myöhemmin alettiin kutsua presidentiksi. Laitoksen tehtäviä jaettiin 1630-luvulla vuori- ja kauppakollegioille ja myöhemmin myös muille keskusvirastoille. 1800-luvulla perustetut keskusvirastot saivat osan laitoksen tehtävistä muun muassa tulli- ja maanmittausasioiden sekä valtion metsien ja maatilojen hoidon.
Suomen asioita hoiti ainakin 1570-luvulla oma kamreeri ja vuodesta 1638 lähtien virka oli vakinainen. Suomen, Viron ja Inkerin kamreerin osastoa alettiin kutsua Suomen provinssikonttoriksi. Kamarikollegion rinnalla toimi Turussa erillinen laskukamari johtamassa julkiseen talouteen liittyviä asioita. Se oli toiminnassa 1558–1563, 1587–1590, 1598–1599, 1602–1612, 1614–1619 ja 1623–1641.
==Kirjallisuutta==
* Nils Edén, Erik Schalling ja L. Berglöf: Kammarkollegiets historia, Stockholm 1941
* Aulis J. Alanen: Suomen provinssikonttori ja suomalaisuuskysymys 1700-luvun keskivaiheilla. Teoksessa Historiallinen Arkisto 44, Suomen historiallinen seura 1938, s. 229–249
* Pentti Renvall: Kuninkaanmiehiä ja kapinoitsijoita Vaasa-kauden Suomessa, Tammi 1949, toinen painos 1962
* Erkki Lehtinen: Suomen kameraalinen keskushallinto 1600-luvun alkupuolella. Teoksessa Historiallinen Arkisto 57, Suomen historiallinen seura 1961, s. 124–199
==Lähteet==
* Tietosanakirja, Tietosanakirja-osakeyhtiö 1912
* Otavan iso tietosanakirja, osa 4, palsta 275, Otava 1962
* Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja Oy 1962
Luokka:Ruotsin valtion virastot
Luokka:Suomi Ruotsin suurvalta-ajalla
Kamarineuvos

Kamarineuvos () on Suomessa käytössä oleva arvonimi. Ruotsissa kamarineuvoksiksi kutsuttiin aiemmin kamarikollegion jäseniä.
== Kamarineuvos Ruotsissa ==
Kustaa Vaasa perusti 1539 kuninkaallisen kamarin, jonka palveluksessa olevia johtavia virkamiehiä kutsuttiin kamarineuvoksiksi. He vastasivat toimistaan aluksi suoraan kuninkaalle ja myöhemmin valtiovarainhoitajalle, joka toimi kamarin päällikkönä. Vuoden 1634 hallitusmuoto teki kamarista kollegion, jota nimitettiin kamarikollegioksi. Sen palveluksessa oli neljä kamarineuvosta, joista kaksi oli valtaneuvoksia. Näitä kahta nimitettiin valtakunnankamarineuvoksiksi (), mutta nämä virat lakkautettiin 1720. Kamarineuvosten virat lakkautettiin 1972, jolloin kollegion esimiehiä alettiin kutsua viraston johtajiksi (verkschef).
== Kamarineuvoksen arvonimi Suomessa ==
Kamarineuvos on suomalainen arvonimi, jonka myöntää tasavallan presidentti. Se kuuluu 8. ryhmään arvonimistä suoritettavien maksujen luettelossa. Arvonimestä maksettava vero on joko .
Arvonimi on myönnetty itsenäisyyden aikana Suomen tasavallassa 105 henkilölle vuosien 1919–2013 aikana.
Ensimmäisen kamarineuvoksen arvon itsenäisessä Suomessa sai Viipurin läänin lääninrahastonhoitaja Gustaf Timgren vuonna 1919. Televisiotoimittaja Niilo Tarvajärvi sai kamarineuvoksen arvon vuonna 1989 ja kirjailija Reino Palmroth vuonna 1982.
==Lähteet==
Luokka:Arvonimet
luokka:Suomalaiset arvonimet
Kamreeri

Kamreeri (lyhenne kamr.) on taloushallinnon alan virkamies tai toimihenkilö, joka valvoo kirjanpitoa ja rahaliikennettä.Facta 2001 WSOY 1984 7. osa, palsta 558 
Sana kamreeri on tullut suomen kieleen ruotsin kautta (kamrer). Alkusana on ollut myöhäislatinan camerarius, joka on johdettu klassisen latinan sanasta camera ’holvi’.
Käsite kamreeriajattelu viittaa taloushallinnon virkamiesten tapaan tasapainottaa budjetti leikkaamalla menoista vaikka se lisäisi kustannuksia tulevaisuudessa tai pienentäisi tuloja.
==Lähteet==
Luokka:Talousalan ammatit
Kamreeri (arvonimi)

Kamreerin nimi ja arvo on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 14. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1930. Vuosien 1918–2013 aikana kamreerin arvonimi on myönnetty 117 henkilölle. 
== Katso myös ==
* Kamreeri
== Lähteet ==
Luokka:Suomalaiset arvonimet
Kandidaatti

Kandidaatti (lyhenne kand.; ) on suomalaisessa korkeakoulujärjestelmässä yliopistossa suoritettava alempi korkeakoulututkinto. Sen laajuus on 180 opintopistettä (120 opintoviikkoa), mikä sisältää kandidaatintutkielman. Syksystä 2005 alkaen uusien opiskelijoiden on suoritettava kandidaatin tutkinto välitutkintona ennen maisterin tutkinnon opiskelua. 
Aiemmin, ennen vuotta 2005, filosofian kandidaatti oli ylemmän korkeakoulututkinnon nimitys, joka vastasi arvoltaan maisterin arvonimeä; sitä alempia kandidaattitutkintoja olivat nykyäänkin käytössä olevat luonnontieteiden kandidaatti (LuK) ja humanististen tieteiden kandidaatti (HuK). Nykyään luonnontieteellisellä ja humanistisella alalla ylempi korkeakoulututkinto on filosofian maisteri (FM). 
Useissa Itä-Euroopan maissa kandidaatin tutkinto (, tai tieteiden kandidaatti; кандидат наук) on jatkotutkinto, joka vastaa suunnilleen suomalaista tohtorin tutkintoa. 
=== Kandidaatintutkinnon englanninkielinen käännös ===
Kansainvälisesti tunnettuja nimityksiä kandidaatin tutkinnolle ovat mm. BSc (Bachelor of Science), BA (Bachelor of Arts) ja BPharm (Bachelor of Pharmacy)..
=== Ammattikorkeakoulututkinnon rinnastuvuus ja englanninkielinen käännös ===
Ammattikorkeakoulututkinnot (AMK) rinnastetaan Suomessa kandidaatin tutkintoon silloin, kun hakijan virkakelpoisuutta arvioidaan. Virkaa voi siis hakea joko alemmalla tai ylemmällä yliopistotutkinnolla (tyypillisesti kandidaatin tutkinto tai maisterin tutkinto) tai ammattikorkeakoulututkinnolla (ammattikorkeakoulututkinto tai ylempi ammattikorkeakoulututkinto).
Suomalaisesta ammattikorkeakoulututkinnosta voidaan käyttää opetushallituksen käännössuosituksen mukaisia nimikkeitä, kuten esimerkiksi BBA (Bachelor of Business Administration). Ammattikorkeakoulututkinnot eivät ole tieteellisiä tutkintoja yliopistotutkintojen tapaan, joten niistä ei voida käyttää esimerkiksi käännöstä Bachelor of Science.
== Lähteet ==
Luokka:Yliopistotutkinnot
Kangasalan urkutehdas

Kangasalan urkutehdas oli Suomen ensimmäinen urkutehdas ja se hallitsi aikansa urkumarkkinoita Suomessa. Se oli neljässä sukupolvessa toiminut perheyritys, joka valmisti vuosina 1844–1983 yli tuhannet urut. Urkutehdas oli Kangasalan merkittävimpiä vaikuttajia ja useina vuosikymmeninä kunnan suurin teollinen työnantaja. Suurin osa suomalaisten kirkkojen uruista ja suuri osa Suomen koulujen harmoneista on valmistettu Kangasalla.
== Historia ==
Kangasalan urkutehdas aloitti toimintansa vuonna 1844, jolloin senaatti antoi urkujen rakennusoikeuden Ruotsissa Västmanlandin Kilan pitäjässä syntyneelle Anders Thulélle, joka oli aikaisemmin työskennellyt työnjohtajana ruotsalaisen Gustaf Anderssonin urkurakentamolla. Thulén ensimmäiset omalla nimellä rakennetut urut valmistuivat vuonna 1844 Tammisaaren kirkkoon ja toiset vuonna 1845 Kangasalan kivikirkon ensimmäisiksi uruiksi. Thulén aikana yritys oli enemmän käsityöverstas kuin urkutehdas. Urkumestarin itsensä lisäksi tehtaalla työskenteli oppipoikia ja kisällejä.
Anders Thulén poika Bror Axel Thulé toimi tehtaan johtajana vuosina 1872–1911. Hän sai oppinsa isänsä rakentamossa, seurasi alan kehitystä ulkomailla ja teki useita keksintöjä ja parannuksia urkuihin. Bror Axel Thulén aikakaudella tehtaan tuotantokapasiteetti kasvoi, tuotantovälineistö koneellistui ja työntekijämäärä lisääntyi. Aikakauden huomattavimmat urut olivat silloiset Suomen suurimmat, vuonna 1885 valmistuneet Tampereen Aleksanterin kirkon 33-äänikertaiset urut.
Vuonna 1911 tehdas siirtyi Bror Axel Thulén pojalle Martti Tulenheimolle. Hänen aikanaan tehdas laajennettiin nykyiseen kokoonsa, ja tehtaaseen perustettiin myös harmoniosasto. Tulenheimon aikana rakennettiin Suomen suurimmat urut Lapuan tuomiokirkkoon, ja tehdas sai myös kansainvälistä arvostusta.
Aikanaan tehtaan toimintaa jatkoi Martti Tulenheimon poika, insinööri Pertti Tulenheimo. Hänen aikanaan tehdas oli Pohjoismaiden suurin, enimmillään tehtaassa oli sata työntekijää. Pertti Tulenheimon kaudella rakennettiin muun muassa Finlandia-talon konserttiurut.
Kangasalan urkutehdas teki konkurssin vuonna 1983. Tämän jälkeen urkujen rakentaminen jatkui paikkakunnalla (tosin eri tiloissa) Kangasalan Urkurakentamo Oy:ssä vuoteen 1995, jolloin rakentamo toimitti viimeiset urkunsa Pirkkalan uuteen kirkkoon.
== Tehdas nykyään ==
Tehtaan tiloissa oli Hotelli Urku 1990-luvulta vuoteen 2011 asti. Nykyään siellä on toimistotiloja ja yksityisasuntoja. Kangasalla pidetään edelleenkin syksyisin Urkuperinnepäivät.
== Katso myös ==
*Pentti Pelto
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
* Suomen historiallisia urkuja, urkurakentajat
* Kangasalan Urkutehdas yhtiönä (porssitieto.fi)
Urkutehdas
Luokka:Urkujen valmistajat
Luokka:Suomalaiset teollisuusyritykset
Kangaslammin kirjasto

Kangaslammin kirjasto on Varkauden kaupungin Kangaslammin kirkonkylässä toimiva yleinen kirjasto. Se on ollut vuodesta 2005 Varkauden kaupunginkirjaston lähikirjasto ja on osa Etelä-Savon Lumme-kirjastojen kirjastokimppaa. Kirjastokimpan jäsenkuntien asukkaat voivat lainata koko kirjastokimpan eri toimipisteiden fyysisiä aineistoja ja verkkoaineistoja.
Kirjastotoiminta alkoi Kangaslammilla 1800-luvun loppupuoliskolla. Nykyisin kirjasto toimii samassa Kangaslammin koulun pihapiirin koulurakennuksessa, jossa se toimi aiemmin jo 1880-luvulla. Samassa tilassa on myös Varkauden kaupungin Kangaslammin yhteispalvelupiste. Rakennus on Museoviraston suojelema. Kirjastolla on ollut oma rakennus vuosina 1966-2009, mutta vakavien kosteus- ja sisäilmaongelmien vuoksi tuosta tilasta luovuttiin.
== Lähteet ==
Luokka:Varkauden rakennukset ja rakennelmat
Luokka:Suomen kunnan- ja kaupunginkirjastot
Kangasniemen kirjasto

Kangasniemen kirjasto on Kangasniemellä toimiva kunnankirjasto. Se palvelee erityisesti kunnan keskustaajamassa sijaitsevan kirjastorakennuksen ja verkkokirjaston välityksellä. 
Alkujaan vuonna 1848 perustettu kirjasto oli Savon ensimmäinen. Kirjasto muutti vuoden 2017 alussa uudisrakennukseen. Samassa kiinteistössä sijaitsee myös Kankaisten koulu.
Vuonna 2018 Kangasniemen kirjaston kokoelmiin kuului noin 55 600 nidettä, joista 46 700 oli kirjoja. Lainauksia tehtiin noin 71 800 ja fyysisiä käyntejä noin 53 000.
== Lähteet ==
Luokka:Suomen kunnan- ja kaupunginkirjastot
Luokka:Kangasniemen rakennukset ja rakennelmat
Kankaantausta (Hämeenlinna)

Kankaantausta tai Kankaantaka on Hämeenlinnan 20. kaupunginosa. Vuoden 1948 osittaiseen kuntaliitokseen asti Kankaantaka oli yksi Vanajan kunnan kylistä. Kankaantausta sijaitsee 1–3 kilometriä Hämeenlinnan keskustan eteläpuolella, Myllymäen ja Hattelmalan kupeessa, rajoittuen pohjoisessa Jaakonkatuun, idässä Vanajaveteen, etelässä Turun valtatiehen ja lännessä Hattelmalanharjuun. Kaupunginosan kahtia jakavan Helsinki–Tampere-moottoritien itäpuolella Kankaantaustaan kuuluvat Virvelin ja Visamäen alueet. Kankaantaustassa on etupäässä omakoti- ja rivitaloja. 
Vanajan kunta rakennutti Kankaantaan kylään kansakoulun 1893–1894. Kankaantaan koulu on Kanta-Hämeen maakunnan seitsemänneksi vanhin yhä käytössä oleva kansakoulutalo. Hämeenlinnan kaupunginvaltuusto on päättänyt lakkauttaa koulun asteittain vuoteen 2009 mennessä.
Kankaantaustan itäosaan, nykyiselle Visamäen asuinalueelle, rakennettiin 1950-luvulla piirimielisairaala ja sen myötä useita kerrostaloja niin sairaalan kuin sen henkilökunnankin käyttöön. Mielisairaalan lopetettua toimintansa nämä Vanhan- ja Nuoren-Lapion ratsutilojen maille rakennetut rakennukset ovat nykyisin Hämeen ammattikorkeakoulun käytössä. Lisäksi samalle alueelle on vuonna 2006 valmistunut Innopark-niminen toimisto- ja toimintatilaa sisältävä suuryksikkö, joka tekee läheistä yhteistyötä ammattikorkeakoulun kanssa. Muutoinkin Visamäki on kehittyvää aluetta, ja sinne on valmistunut uutta rakennuskantaa tasaisesti 2000-luvun alusta lähtien.
==Lähteet==
==Antsadata==
Luokka:Vanajan kylät
Kannuksen kaupunginkirjasto

Kannuksen kaupunginkirjasto on Keski-Pohjanmaan Kannuksessa toimiva yleinen kirjasto. Kaupunginkirjaston päätoimipaikka on Kannuksen kirjasto. Tämän ohella kaupunginkirjastoon kuuluu Korpelan kylässä sijaitseva Korpelan lainausasema. Lisäksi Sievin kirjastoauto kiertää joka toinen viikko yhtenä viikonpäivänä Eskolan, Kannuksen keskustan ja Viirretkylän alueella. Vielä 2010-luvun alkupuolella Eskolassa ja Väli-Kannuksessa palveli oma lainausasema.
Kaustisen kirjasto kuuluu Keski-Pohjanmaan kunnankirjastoja yhdistävään Anders-kirjastokimppaan, jonka kokoelmia jäsenkuntien asukkaat voivat hyödyntää. Tarjontaan kuuluu niin fyysisiä teoksia kuin sähköisiä aineistojakin (esimerkiksi e-kirjoja, e-äänikirjoja, musiikkiäänitteitä, suoratoistoelokuvia sekä laulun ja musiikki-instrumenttien soiton oppikursseja). Verkkokirjaston aineisto on käytössä vuorokauden ympäri, kaikkina viikonpäivinä.
== Lähteet ==
Luokka:Kannuksen rakennukset ja rakennelmat
Luokka:Suomen kunnan- ja kaupunginkirjastot
Kansa

Kansa voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
* ihmisjoukko, väki
* etninen ryhmä
* kansakunta
==Muita merkityksiä==
* Kansa, kustannusyhtiö
* Kansa, Sortavalassa vuonna 1918 ilmestynyt sanomalehti, myöhemmin Kansan Voima
* Kansa, kuopiolaisen Savon Kansan nimi vuonna 1920
* Kansa-vakuutusryhmä
* kansat, intiaaniheimo
* Kansan Arkisto, lyhenne KansA.
==Sukunimi==
* Ahti Kansa (s. 1927), suomalainen työläiskirjailija
* Tapani Kansa (s. 1949), suomalainen laulaja
==Katso myös==
* Kansalaisuus
* Luettelo kansoista
Kansainvälinen ammattiyhdistysliitto

Kansainvälinen ammattiyhdistysliitto eli Amsterdamin internationaali (International Federation of Trade Unions, IFTU) oli vuosina 1903 (1913)–1945 toiminut kansainvälinen järjestö. Vuonna 1913 sillä oli 7,5 miljoonaa jäsentä. Työväenliikkeen jakautuessa se edusti sosiaalidemokratiaa lähellä olevaa reformistista suuntaa.Pauli Kettunen, Globaalin kansalaisyhteiskunnan lyhyt ja pitkä historia, luento 23.10.2003, viitattu 2.8.2017
Suomen Ammattijärjestö SAJ liittyi siihen 1909, mutta yhteys katkesi 1914 maailmansodan syttyessä. IFTU uudisti toimintansa Amsterdamissa 1919, ja siitä se sai nimen Amsterdamin internationaali. SAJ erosi IFTUsta 1921 äänestyksen tuloksena.Kansainväliset yhteydet, Historia, SAK, viitattu 2.8.2017
== Lähteet ==
Luokka:Ammattiliittojen kansainväliset järjestöt
Kansainvälinen journalistiliitto

Kansainvälinen journalistiliitto () on laajin sanomalehtimiesten kansainvälinen ammattiliittojen keskusliitto. Se pyrkii maailmanlaajuisesti suojelemaan ja vahvistamaan sanomalehtimiesten vapauksia. 
Liitto perustettiin nykyisessä muodossaan vuonna 1952.International Federation of Journalists 
IFJ:n suomalainen jäsenliitto on vuodesta 1956 ollut Suomen Journalistiliitto.
==Lähteet==
==Aiheesta muualla==
* International Federation of Journalists 
Luokka:Ammattiliittojen kansainväliset järjestöt
Luokka:Journalismi
Kansainvälinen kauppa

Kansainvälinen kauppa on tavaroiden ja palveluiden vaihtoa kansainvälisten rajojen yli. Useimmissa maissa se muodostaa merkittävän osan bruttokansantuotteesta. Kansainvälinen kauppa on lisääntynyt voimakkaasti vapaakaupan yleistyttyä.
Vienti on tavaroiden tai palveluiden myyntiä ulkomaille ja tuonti on vastaavasti ostamista ulkomailta. Kansantalouden tilinpidossa lasketaan viennin ja tuonnin perusteella kauppatase.
Tuodessa tavaraa EU:n ulkopuolelta pitää muistaa, että tavarasta voi joutua maksamaan tullimaksua.
==Aiheesta muualla==
*Findikaattori - ulkomaankauppa kansantaloudessa (aikasarja vuodesta 1975 alkaen)
*
Kansainvälinen kauppakamari

Kansainvälinen kauppakamari (International Chamber of Commerce, ICC) on kansainvälinen kaikki alat kattava yhteistyöjärjestö. Sillä on jäsenenään noin 6,5 miljoonaa yritystä ja järjestöä yli 140:stä maasta. Kansainvälisen kauppakamarin sihteeristö sijaitsee Pariisissa ja sen pääsihteeri on John Danilovich. 
== Historia ==
Kansainvälinen kauppakamari perustettiin vuonna 1919. Suomi on ollut mukana vuodesta 1927 lähtien.
== Lähteet ==
http://www.icc.fi/
Luokka:Kansainväliset talousjärjestöt
Luokka:Kauppakamarit