nyuuzyou/wikis huggingface dataset:
Seututie 110

Seututie 110 on Helsingistä Turkuun johtava seututie. Tie on entinen valtatie 1 ja nykyisen valtatie 1:n rinnakkaistie.
Seututie 110 alkaa varsinaisesti Haagan liikenneympyrästä. Siinä se erkanee seututie 120:stä eli Vihdintiestä, joka taas alkaa Mannerheimintien pohjoispäästä. Tie kulkee Helsingistä Lohjan Nummenkylään ja sieltä Salon Lahnajärven, Muurlan ja Salon keskustan kautta Turun Kupittaalle. Tien linjaus seuraa osittain vanhaa Kuninkaantietä.
Nopeusvalvontakamerat otettiin Suomessa ensimmäisenä käyttöön keväällä 1992 kokeiluna silloisella ykköstiellä välillä Muurla–Piikkiö. Ne vähensivät merkittävästi etenkin suuria ylinopeuksia, ja kokeilu johti kameravalvonnan merkittävään kasvuun 1990-luvun lopulla.
==Tien eri nimet==
Tiellä on eri nimiä eri kuntien alueella. Helsingissä se on Pitäjänmäentie, Espoossa Helsingin rajalta Kehä III:lle saakka Turuntie, lännempänä Nupurintie, Kirkkonummella Turuntie, Salossa Salosta itään Helsingintie ja länteen Valtatie, Paimiosta eteenpäin Helsingintie ja Turussa Uudenmaantie.
Seututie 110 on nykyään paikallisen ja kevyen liikenteen käytössä osittain. Maisemat vaihtelevat pelloista metsiin ja järviin, ja tien varrella on monia entisen valtatie 1:n linjauksen nähtävyyksiä. Tie on ainakin toistaiseksi vielä valtatietasoinen ohituskaistoineen.
==Lähteet==
== Aiheesta muualla ==
*
110
110
Luokka:Valtatie 1
Luokka:Helsingin liikenne
Luokka:Espoon liikenne
Luokka:Lohjan liikenne
Luokka:Suomusjärvi
Luokka:Muurla
Luokka:Salon liikenne
Luokka:Turun liikenne
Seututie 224

Seututie 224 on seututie, joka kulkee Aurasta Tarvasjoen ja Marttilan kautta Saloon Varsinais-Suomen maakunnassa Suomessa. Tie on melko suora, ja sillä on valtatie 10:n risteyksestä Märynummelle asti nopeusrajoitus 100 kilometriä tunnissa. Tien pituus on 43 kilometriä.
==Tien kulku==
Tie alkaa valtatieltä 9 (E63) Aurassa, mistä se kulkee Auran keskustan halki alittaen Turku–Toijala-radan. Paikalla oli vuoteen 2000 asti tasoristeys, joka kuitenkin poistettiin tuolloin tehdyn rataosuuden sähköistämisen yhteydessä. Auran keskustassa tiehen yhtyy Turusta alkunsa saava Seututie 222, minkä jälkeen tie ylittää Aurajoen ja jatkuu vähän matkaa Auran keskusta-alueella, kunnes alkavat laajat peltomaisemat. Aurassa tien osoitenimenä on valtatien 9 ja seututien 222 välillä Yhdystie ja tästä eteenpäin Tarvasjoentie.
Tarvasjoen Horisissa tien kanssa risteää valtatieltä 10 Tarvasjoen kautta kantatielle 41 Pöytyällä johtava yhdystie 2250 ja tie ylittää Tarvasjoen. Tällä osuudella tie on melko suoraa, tosin paikoin mäkistä ja nopeusrajoitus on 80 kilometriä tunnissa valtatien 10 risteykseen asti Marttilassa. Tarvasjoella tien osoitenimenä on ensin Aurantie ja yhdystien 2250 risteyksen jälkeen Salontie.
Marttilassa, pian valtatien 10 jälkeen tie risteää Hämeen Härkätiehen kuuluvien yhdystien 12307 ja yhdystien 2264 kanssa Marttilan Vättilässä ja ylittää pian Paimionjoen, jonka jälkeen tie kulkee suorana halkoen lähinnä mäkisiä peltomaisemia. Marttilassa tien osoitenimenä on valtatien 10 risteykseen asti Aurantie ja sen jälkeen Salontie.
Salon puolella tie ylittää ensin Vaskionjoen, saapuu sitten Halikon Vaskion taajamaan, ylittää Kuusjoen lähellä sen ja Vaskionjoen yhtymäkohtaa ja saapuu Halikon Märynummen taajamaan. Liittymässä Märynummen eteläpuolella tie ylittää valtatien 1 (E18). Tämän jälkeen tie etenee noin kilometrin kunnes siitä erkanee niin ikään eritasoliittymässä Halikkoon Vaskiontie, jonka linjausta tie aiemmin on noudattanut. Heti tämän jälkeen tie ylittää Halikonjoen ja alittaa parin kilometrin päästä Turku–Karjaa-radan. Tämän jälkeen tie tekee vielä kaksi melko loivaa mutkaa kunnes se saapuu päätepisteeseensä seututien 110 kiertoliittymässä. Salossa tien osoitenimenä on Märynummen eteläpuoliseen liittymään asti Vaskiontie ja siitä eteenpäin Mahtimiehentie.
==Lähteet==
==Aiheesta muualla==
*
224
Luokka:Auran liikenne
Luokka:Marttilan liikenne
Luokka:Salon liikenne
Luokka:Liedon liikenne
Luokka:Tarvasjoki
Luokka:Halikko
Shoppailu

Shoppailu on ostoksilla käymistä ajanvietteenä tai harrastuksena. Shoppailuun kuuluu kiertelyä kaupoissa sekä hyödykkeiden arviointia ennen ostamista. Kulutustutkijoiden (Pantzar, Perälä, Kekki 1994) mukaan shoppailu on ”kulutusorientoitunutta liikettä tilassa, jossa on mahdollisuus ostaa”.
Shoppailija voi kaivata yllätyksiä, elämyksiä ja parannusta elämäänsä. Shoppailijalla ei välttämättä tarvitse olla mahdollisuutta tai halua ostamiseen, pelkkä uuteen tutustuminen ja hyödykkeiden vertailu voi tuottaa mielihyvää. Shoppailu on myös sosiaalista toimintaa, osallistumista yhteiskuntaan ja pakoa arjesta.
Shoppailu syntyi 1800-luvulla keski- ja yläluokan kotirouvien harrastuksena, kun suurkaupunkeihin rakennettiin tavarataloja. Nykyisin yhdysvaltalaisista on ostosriippuvaisia 5 prosenttia.
== Terveysvaikutukset ==
Taiwanilaisen Institute of Population Health Sciences -tutkimuslaitoksen mukaan päivittäinen shoppailu vähentää kuolleisuutta 27 prosentilla tarjoamalla liikuntaa, yhdessäoloa ja mahdollisuuksia terveellisen ruokavalion noudattamiseen.
== Sosiaalinen shoppailu ==
Sosiaalinen shoppailu voi tarkoittaa joko yhdessäoloa ystävien tai kumppanin kanssa kierrellen ostoskeskuksissa tavaroita hypistellen tai yhteisöllisiä viestimiä hyödyntävää sähköistä kaupankäyntiä, missä kierretään ostoskeskusten sijaan verkkokaupoissa, ja hankinnoista tai ostosuunnitelmista puhutaan keskustelupalstoilla ja verkkoyhteisöissä.
==Lähteet==
Luokka:Kauppa
Luokka:Harrastukset
Sianlihakastike

Sianlihakastike, arkikielessä läskisoosi, on suomalainen perinneruoka, joka on valmistettu sianlihasta. Sianlihan lisäksi läskisoosi sisältää nimensäkin mukaan kastiketta. Läskisoosin kanssa tarjoillaan usein perunamuusia, maustekurkkuja ja etikkapunajuuria.
==Lähteet==
Luokka:Suomalainen keittiö
Sidosryhmätutkimus

Sidosryhmätutkimus on toimenpide, jonka avulla systemaattisesti kerätään ja analysoidaan tietoa esimerkiksi organisaation rahoittajilta, sijoittajilta, jälleenmyyjiltä, yhteistyökumppaneilta, asiakkailta, henkilöstöltä, medialta tai kuluttajilta. Sidosryhmätutkimus vastaa kysymykseen "Kuinka hyvin organisaation toiminta vastaa sidosryhmien odotuksia?".
Sidosryhmätutkimuksen toteutusprosesseja on monenlaisia, mutta yhteisenä piirteenä kaikissa:
# Määritellään nykyiset ongelmat sekä tavoitteet
# Luodaan tutkimuskonsepti
# Kerätään tietoa sidosryhmiltä
# Analysoidaan kerätty tieto
# Tehdään johtopäätöksiä toimenpiteitä analyysien pohjalta
Sidosryhmätutkimus antaa kattavan kuvan organisaation kanssa tekemisissä olevien tahojen tyytyväisyydestä, tarpeista ja odotuksista organisaatiota kohtaan. Sidosryhmätutkimuksessa tarvittava tieto ja mielipiteet kerätään tyypillisesti käyttäen esimerkiksi:
* Kirjepostitus, jossa tutkimuslomake
* Sähköpostikysely
* Web-lomake
* SMS-kysely
* Kasvotusten tapahtuva haastattelu
* Puhelinhaastattelu
* Jatkuva/reaaliaikainen sidosryhmätyytyväisyyden seuranta
Sidosryhmätutkimuksia Suomessa toteuttavat esimerkiksi osa markkinatutkimusalan yrityksistä sekä jotkin konsultointialan yritykset. 
== Katso myös ==
* Markkinatutkimus
* Markkinointitutkimus
* Asiakastutkimus
* Henkilöstötutkimus
* ISO 20252
== Lähteet ==
# ESOMAR, markkinatutkimus- ja markkinointitutkimus käsitteiden laadulliset tekijät
# ISO (International Organization for Standardization) ISO 20252 standardi
== Aiheesta muualla ==
*SMTL (Suomen Markkinatutkimusliitto)
*ESOMAR (European Society for Opinion and Marketing Research) 
*The Market Research Society 
*Marketing Research Association 
Luokka:Talous
Luokka:Tutkimus
Sielulintu

Sielulintu oli linnun hahmoinen sielueläin ja vertauskuva suomalaisessa ja karjalaisessa muinaisuskossa. Lintu ehkä toi sielun syntymässä, ja vei sen kuoleman hetkellä. Joidenkin perinteiden mukaan nukkuessa oli hyvä olla lähellä puusta veistetty sielulintu, joka pitäisi huolta sielusta unen aikana, ettei se lähtisi omille teilleen. Sielulintuja käytettiin Karjalassa vielä 1900-luvulla. Ihmisen kuoltua hänen puinen sielulintunsa laitettiin ortodoksisen hautaristin yläpuolelle. Tällaisia hautaristejä on vielä ollut olemassa 1900-luvun lopullakin.
Lintujen ruokkiminen jouluna on vanha tapa. Muinaissuomalaiset ehkä ajattelivat, että kuolleet eli sielulinnut olivat elävien kanssa mukana keskitalven juhlassa.
Voi olla, että ihtiriekko (*itse-riekko) oli äpärälapsen sielulinnun hahmoinen itse-sielu.
== Lähteet ==
Luokka:Uskonto
Luokka:Suomalaiset myyttiset esineet
Luokka:Suomalaiset jumalat ja taruolennot
Luokka:Suomalaiset taikaesineet
Luokka:Kuvitteelliset linnut
Siemenkasvit

Siemenkasvit (Spermatophyta) ovat putkilokasveja (Tracheobionta), jotka nimensä mukaisesti lisääntyvät siemenistä. Siemenkasvi koostuu tyypillisesti varresta, lehdistä sekä yhdestä tai usemmasta kukasta. Siemen kehittyy kukan emiössä olevasta siemenaiheesta. Siemen sisältää alkion ja yleensä varastoravintoa, ja sitä ympäröi siemenkuori. Siemenkasvien kukkalehdet eivät muistuta kasvulehtiä, esimerkiksi männyn käpy. Värikkäitä kehälehtiä on kuitenkin vain osalla koppisiemenisistä.
Muut kasvit kuin siemenkasvit ovat yhteiseltä nimeltään itiö­kasveja.
== Luokittelu ==
Siemenkasvit jaetaan viiteen alakaareen:
* Cycadophytina — käpypalmut
* Ginkgophytina — neidonhiuspuut
* Gnetophytina
* Magnoliophytina — koppisiemeniset
* Pinophytina — havupuut
Aikaisemmassa luokittelussa Cycadophyta, Gingkophyta, Gnetophyta ja Pinophyta sijoitettiin kaikki paljassiemenisiin (Gymnospermae), mutta tarkempi tutkimus on osoittanut, että ne eivät muodosta monofyleettistä ryhmää, sillä niiden yhteinen kantamuoto on myös paljassiemenisiin kuulumattomien kasviryhmien kantamuoto.
== Katso myös ==
* Luettelo suurimmista kasvisuvuista
== Lähteet ==
*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Sigurd Wegelius

Sigurd Wegelius (22. kesäkuuta 1884 Helsinki – 26. huhtikuuta 1920 Viipuri) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
== Teoksia ==
* Ett blad ur lidandets underbara bok. Söderström, Helsingfors 1914
* Ackord : noveller. Söderström, Helsingfors 1915
* Dårar : novell i dialog. Söderström, Helsingfors 1916
== Lähteet ==
* 
Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat
Luokka:Vuonna 1884 syntyneet
Luokka:Vuonna 1920 kuolleet
Sihteeristö

Sihteeristö hallinnoi YK- järjestelmän toimintaa. Sihteeristössä toimii parhaillaan noin 40 tuhatta työntekijää eri maista, ja YK:n pääsihteeri on heidän ylin esimiehensä. 
== Toiminta ==
Sihteeristö valmistelee muun muassa jäsenmaiden tekemiä päätöksiä.
== Lähteet ==
Luokka:Hallinto
Luokka:Yhteiskunta
Luokka:Politiikka
Siirtoistutus

Siirtoistutus on prosessi, jossa eliö siirretään sille täysin uudelle alueelle ja sen toivotaan muodostavan luonnollisesti lisääntyvän kannan. Siirrettävät eliöt (eläimet, kasvit) voivat olla joko tarhassa kasvatettuja tai muualla luonnosta pyydettyjä tai kerättyjä yksilöitä. Siirretty kanta on uudella alueellaan vieraslaji, jos sitä ei ole esiintynyt alueella aiemmin.
Eläinten siirtoistutuksia tehdään
* vähentyneen tai sukupuuttoon kuolleen kannan korvaamiseksi samalla (esimerkiksi lumileopardi, metsäpeura) tai sukulaislajilla (euroopanmajava); tällöin kyseessä on palautusistutus
* riistakannan tai kalaston monipuolistamiseksi tai lisäämiseksi (fasaani, valkohäntäpeura, piisami)ALIENS – muukalaisia luonnossa Turun biologinen museo (2007)
* tuhoeläimeksi luokiteltavan lajin kannan rajoittamiseksi biologisessa torjunnassa
Eläinten siirtoistutukset olivat suosittuja 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa. Nykyisin niitä tehdään vähän, sillä vieraslajit horjuttavat usein kohdealueen ekologista tasapainoa. Tällaiset ongelmat ovat olleet suurimpia Uudessa-Seelannissa sekä Australiassa, jonka luonto on järkkynyt muun muassa kettujen ja kaniinien takia.
== Lähteet ==
*
Luokka:Ekologia
Luokka:Luonnonsuojelu
Luokka:Vieraslajit
Silja Paavola

Silja Paavola (s. 19. joulukuuta 1956) on Suomen lähi- ja perushoitajaliitto SuPerin puheenjohtaja. Paavola on pohjakoulutukseltaan apuhoitaja. Lisäksi hän on suorittanut muun muassa psykiatrisen hoidon erikoisammattitutkinnon.
Paavola valittiin SuPerin puheenjohtajaksi ensimmäisen kerran liittokokouksessa vuonna 2012. Sitä ennen hän toimi SuPerin liittohallituksen ja työvaliokunnan jäsenenä vuodesta 2008 lähtien. 
Paavola valittiin jatkamaan puheenjohtajana uudelle nelivuotiskaudelle SuPerin liittokokouksessa 8.6.2016. sekä 15.9.2020.
Vuosina 2004–2008 Paavola toimi SuPerin edustajiston jäsenenä.
Silja Paavola on työskennellyt muun muassa Helsingin kaupungin palveluksessa eri työpisteissä, ja hän on toiminut Helsingin kaupungin pääluottamusmiehenä vuosina 2007–2012.
Puoluetaustaltaan Paavola on sitoutumaton.
== Lähteet ==
Luokka:Vuonna 1956 syntyneet
Luokka:Suomalaiset ammattiyhdistysjohtajat
Luokka:Elävät henkilöt
Sinapinsiemen (yhdistys)

Sinapinsiemen ry on vuonna 1979 perustettu kristillinen järjestö. Toiminta-ajatuksensa mukaan yhdistys rohkaisee etsimään Raamattuun pohjautuvaa kristillistä elämäntapaa, jossa on tilaa rukoukselle, vuorovaikutukselle ja yhteisöllisyyden kautta toteutuvalle lähimmäisenrakkaudelle. Hiljaisuuden retriitit kuuluvat yhdistyksen toimintaan. Sinapinsiemen toimii taizéläisen liikkeen yhdyssiteenä.
== Toimintamuodot ==
Järjestö pitää yllä "tulisijaksi" kutsumaansa Ukinrantaa Kangasalan keskustassa. Sinapinsiemen ry:llä oli aikaisemmin Morbackan hiljaisuuden yhteisö Kaarinassa vuosina 1984–2009. Yhteisö sai alkunsa Halikon Omenapuukylästä. 
=== Intian kummilapsitoiminta ===
Sinapinsiemen hoitaa Suomessa kummilapsitoimintaa yhteistyössä Luoteis-Intian Gujaratissa toimivan Education Sponsorship Programmen kanssa. Vuodesta 1976 alkaen Suomessa on toiminut kummirengas, joka kerää koulutusvaroja vuosittain alkuasukas- eli adivasinuorten kouluttamiseen ja heidän kotikyliensä terveydenhuollon ja toimeentulon parantamiseen. Intian toiminnan keskus on Gujaratin osavaltion pääkaupungissa Ahmedabadissa.
==Lähteet==
== Aiheesta muualla ==
*Sinapinsiemen ry:n kotisivut
Luokka:Suomalaiset kristilliset järjestöt
Sinikka Mokkila

Sinikka Mokkila (s. 7. heinäkuuta 1954 Vesanto) on suomalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan televisiosarjasta Pirunpelto. Hän on näytellyt myös elokuvissa Kivinen lintu (1999), Kiltin yön lahjat (2004), Hiljaisuus (2011) ja Tähtitaivas talon yllä (2012).
==Filmografia==
Elokuvat	Elokuvat 	Elokuvat
Vuosi 	Elokuva 	Rooli
1999 	Kivinen lintu 	Anna
2010 	Napapiirin sankarit 	Jannen äiti
2011 	Eräänlainen rakkaustarina	
2011 	Hiljaisuus 	Miina
2012 	Aamua viisaampi 	
2012 	Tähtitaivas talon yllä 	Rauha
2015 	Napapiirin sankarit 2 	Jannen äiti
Televisiosarjat 	Televisiosarjat	Televisiosarjat
Vuosi 	Sarja 	Rooli
2009, 2011, 2013	Pirunpelto 	Saara Kievari
2009 	Juurikasvua 	Mänty
2012 	Uusi päivä 	Sakarin pomo
2016 	Roba 	Irma Eriksson
2018 	Syke 	Anneli
== Aiheesta muualla ==
* 
* 
Luokka:Suomalaiset näyttelijät
Luokka:Vuonna 1954 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Sinikka Vuola

Sinikka Onerva Vuola (s. 13. tammikuuta 1972 Rauma) on suomalainen kirjailija, koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän on työskennellyt muun muassa tietokirjatoimittajana ja tiedottajana.
Vuolan esikoisteos, runokokoelma Orkesteri jota emme kuule, ilmestyi keväällä 2007 Tammen julkaisemana. Se oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi, ja sille myönnettiin Kalevi Jäntin palkinto.Tuotanto. Vuola, Sinikka. Lukukeskus, Kirjalilijavierailut. Viitattu 21.7.2017. Runokokoelma Maailman vaikein kieli (Tammi 2013) oli puolestaan Yleisradion Tanssiva karhu -runopalkintoehdokas 2014. Esikoisromaani Replika (Tammi 2016) oli ehdokkaana Runeberg-palkinnon saajaksi. Vuolan runoja on käännetty albaniaksi, ukrainaksi, italiaksi ja venäjäksi sekä lyhytproosaa englanniksi. Hän on proosan keinoja tutkivan Mahdollisen Kirjallisuuden Seuran jäsen.
Sinikka Vuola asuu perheineen Helsingissä.
== Teokset ==
=== Proosa ===
* 
* 
=== Runokokoelmat ===
* 
* 
* 
=== Esseistiikka ===
* 
=== Toimitetut teokset ===
* 
=== Antologiat ===
* 
* 
* 
* 
* 
* 
== Palkinnot ja ehdokkuudet ==
* Runeberg-palkintoehdokas 2017
* Tanssiva karhu -palkintoehdokas 2014
* Kalevi Jäntin palkinto 2007
* Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokas 2007
== Aiheesta muualla ==
*Sinikka Vuola WSOY:n sivuilla 
*Sinikka Vuola Tammen sivuilla 
*Kirjasammossa
* Lukukeskuksen kirjailijarekisterissä
* Arvostelu teoksesta Maailman vaikein kieli Turun Sanomissa 12.3.2013
* Arvostelu teoksesta Maailman vaikein kieli Helsingin Sanomissa 9.2.2013
* Arvostelu teoksesta Musta ja punainen Helsingin Sanomissa 31.8.2009
* Arvostelu teoksesta Orkesteri jota emme kuule Turun Sanomissa 28.11.2007
* Arvostelu teoksesta Orkesteri jota emme kuule Helsingin Sanomissa 16.4.2007
==Lähteet==
Luokka:Suomalaiset kirjailijat
Luokka:Suomalaiset runoilijat
Luokka:Vuonna 1972 syntyneet
Sippola

Sippola on Kymenlaaksossa Kymijoen itäpuolella sijainnut entinen Suomen kunta, jonka alue kuuluu nykyiseen Kouvolaan. Sippolan ja myöhemmin myös Anjalankosken suurimmat taajamat olivat Myllykoski ja Inkeroinen. Kunnan kirkonkylä oli Sippola. Kunnan hallinto muutti sieltä hieman Myllykoskelta kaakkoon sijaitsevalle Keltakankaalle vuonna 1966.
Sippolan naapurikunnat olivat Anjala, Kymi (nykyisin Kotka), Luumäki, Valkeala ja Vehkalahti (nykyisin Hamina).
==Historia==
Sippola mainitaan Vehkalahden saarnahuoneena jo vuonna 1693. Kappeliseurakunnaksi se muodostettiin vuonna 1823 ja seurakunta itsenäistyi 1861.http://hiski.genealogia.fi Nykyinen Sippolan kirkko valmistui Sippolan kirkonkylään vuonna 1879.
Teollistumisen myötä Mämmälän kylän asutustaajama sai nimen Inkeroinen, Inkeroisten maakirjatalon ja Mämmälän kosken alueelle 1872 perustetun Inkeroisten puuhiomon ja paperitehtaan sekä myöhemmän Kouvolan–Kotkan-radan Inkeroisten rautatieaseman mukaan. Viialan kylän asutustaajama tunnetaan nimellä Myllykoski.
Sippolan kunta yhdistettiin vuonna 1975 Anjalan kunnan kanssa Anjalankosken kauppalaksi, josta tuli kaupunki 1977. Vuonna 2009 Anjalankoski liittyi uuteen Kouvolaan.
== Kylät ==
Tässä on lueteltu Sippolan rekisterikylät. Niiden perässä on niihin kuuluvat osakylät tai merkittävän kokoiset alueet. Sippolassa oli 10 rekisterikylää. 
* Enäjärvi 
* Haapala 
* Hirvelä 
* Kaipiainen 
* Liikkala 
* Mämmälä 
** Inkeroinen 
** Marinkylä 
** Karhunkangas 
* Ruotila 
* Saaramaa 
* Sippolan kirkonkylä 
* Viiala 
** Myllykoski 
** Keltakangas 
Vehkalahden pitäjän Sippolan kappeliin ja myöhempään itsenäiseen Sippolan pitäjään kuuluivat alkujaan seuraavat maakirjakylät: Enäjärvi, Hirvelä, Kaipiainen (Rautjärvi), Liikkala, Mämmälä, Sippola (kirkonkylä) ja Viiala. Myöhemmin siirrettiin Vehkalahdesta Sippolaan vielä Haapala ja Saaramaa.
Vuoden 1970 taajamarajauksen mukaan Sippolan taajamat olivat Enäjärvi (282 asukasta), Inkeroinen (4 696 asukasta, josta 4 675 Sippolan puolella), Kaipiaisten asemanseutu (414 asukasta), kirkonkylä (429 asukasta) ja Myllykoski (5 297 asukasta, josta 5 284 Sippolan puolella). Inkeroinen ja Myllykoski ulottuivat pieniltä osin myös Anjalan puolelle.
==Väestö==
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Sippolan väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1970.
==Lähteet==
== Aiheesta muualla ==
*
* Koti-Sippola ry:n Sippola-sivusto 
===Kirjallisuutta===
* 
* 
*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Sipuli

Sipuli voi tarkoittaa seuraavia:
* sipulit (Allium), kasvisuku
* ruokasipuli eli keltasipuli (Allium cepa), tunnetuin sipulilaji
* sipulilajien syötävä osa, joka muodostuu lyhyestä varresta ja useista siihen liittyvistä pienistä lehdistä
* sipuli, vastaavanlainen muodostuma, talvehtimiselin, useilla muillakin kasveilla kuten liljoilla ja tulppaanilla
* liekkikupoli, sipulin muotoinen ortodoksikirkon kupoli
Sirkka Hirsjärvi

Sirkka Anneli Hirsjärvi (s. 19. elokuuta 1940, Nivala) on Jyväskylän yliopiston kasvatustieteen emeritaprofessori. Hänestä tuli kasvatustieteen kandidaatti vuonna 1970 ja lisensiaatti vuonna 1975, ja hän väitteli tohtoriksi vuonna 1982. Hän oli partiotyttöjärjestön koulutusohjaaja 1963–1966, Jyväskylän yliopiston assistentti 1969–1970, viransijainen lehtori 1971–1975, yliassistentti 1976, yliassistentti ja viransijainen apulaisprofessori 1980–1983 ja kasvatustieteen professori vuodesta 1987 eläkkeelle jäämiseensä asti. Hirsjärvi on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1992.
== Teoksia ==
*Arvot ja aatteet kasvatuksessa ja eräillä kulttuurin pääaloilla. 1 (yhdessä Raimo Löfmanin kanssa, 1976)
*Kasvatustieteen sanasto (1978)
*Kasvatustietoisuus ja kasvatuskäsitykset : teoreettinen tarkastelu (1980)
*Teemahaastattelu (yhdessä Helena Hurmeen kanssa, 1980)
*Ihmiskäsitys kasvatusajattelussa (1982)
*Kasvatus- ja yhteiskuntatieteiden metodologisista lähtökohdista (1983)
*Kasvatustieteen käsitteistö (1983)
*Kasvatusfilosofia ja ihmiskäsitys (1984)
*Merkityksen ongelma haastattelututkimuksessa (1984)
*Johdatus kasvatusfilosofiaan (1985)
*Koulutustutkimuksen päivät Jyväskylän yliopistossa 27.-28.3.1985 = Symposium on Educational Research held at the University of Jyväskylä on 27th-28th March 1985. Osajulkaisu = Part 6, Koulutuksen tulevaisuus = The future of education (1985)
*Teemahaastattelu (1985)
*Kasvatuksen tulevaisuudenkuvat tieteiskirjallisuudessa : Koulutus- ja tietoyhteiskunta -tutkimuksen osaraportti = Visions of education in science fiction (yhdessä Irma Hirsjärven kanssa, 1986)
*Koulutus ja tietoyhteiskunta : opetushenkilöstön tulevaisuudenkuvat (yhdessä Pirkko Remeksen kanssa, 1986)
*Tutkimus ja sen raportointi (1986)
*Suomalaisen koulutuksen tulevaisuudenkuvat (1988)
*Tutkimus ja sen raportointi (1992)
*Tutki ja kirjoita (yhdessä Pirkko Remeksen kanssa, 1997)
*Tutkimushaastattelu : teemahaastattelun teoria ja käytäntö (yhdessä Helena Hurmeen kanssa, 2000)
*Lempeästi mutta lujasti : suomalaisia sanontoja ja arkiuskomuksia kasvatuksesta (yhdessä Leena Laurisen kanssa, 2004).
== Lähteet ==
* Kuka kukin on 2009.
===Viitteet===
Luokka:Jyväskylän yliopiston professorit
Luokka:Suomalaiset kasvatustieteilijät
Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat
Luokka:Suomalaiset professorit
Luokka:Vuonna 1940 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Sirkkula

Sirkkula on Salon kaupunginosa Perniön suunnassa. Alue rajoittuu Perniöntiehen ja Ylhäistentiehen.Salon kaupungin kartta, johon on merkitty kaupunginosien rajat ja numerot; lisäksi erillinen luettelo kaupunginosien nimistä.
==Palvelut==
Alueella sijaitsee Helisnummen kappeli, hautausmaa ja Sirkkulan koulu
==Lähteet==
Luokka:Salon kaupunginosat
Sisustusarkkitehti

Sisustusarkkitehti on sisustusalan ammattilainen, joka on keskittynyt erityisesti julkisten ja yksityisten liike- ja toimitilojen sekä asuntojen kokonaisvaltaiseen suunnitteluun, huonekalusuunnitteluun tai teolliseen muotoiluun.
Sisustusarkkitehdeilla on usein taiteen maisterin (MA) tai muotoilijan AMK (BA hons.) tutkinto. Suomessa sisustusarkkitehteja kouluttavat Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulu, Metropolia Ammattikorkeakoulu, Savonia-ammattikorkeakoulu, LAB-Muotoiluinstituutti sekä Kaakkois-Suomen ammattikorkeakoulu. Opinnot painottuvat sisustusarkkitehtuuriin, huonekalusuunnitteluun ja teolliseen muotoiluun. Jatkotutkintoina taiteen maisteri voi suorittaa taiteen lisensiaatin ja taiteen tohtorin tutkinnon.
Sisustusarkkitehdin työ edellyttää rakennuslainsäädännön ja rakennusmääräysten riittävää hallintaa sekä toiminnallista, taiteellista ja teknistä kokonaisosaamista. Lisäksi työssä vaaditaan hyvää tilan ja valon hahmotuskykyä, värisilmää sekä rakenteiden ja materiaalien tuntemusta.
Sisustusarkkitehti toimii yhteistyössä toimeksiantajien, tilan käyttäjien, arkkitehtien, urakoitsijoiden ja erikoissuunnittelijoiden (rakenne-, sähkö-, LVI-suunnittelijat) sekä kaluste-, valaisin- ja materiaalitoimittajien kanssa.
Alan ammattijärjestö on Sisustusarkkitehdit SIO ry, joka kuuluu Teollisuustaiteen Liitto Ornamoon. SIOn jäsenet voivat käyttää titteliä sisustusarkkitehti SIO. Toisin kuin monissa muissa EU-maissa ammatti ei ole Suomessa suojattu tai auktorisoitu.
==Lähteet==
*Sisustusarkkitehdit SIO ry:n kotisivut
Luokka:Taidealan ammatit
*