nyuuzyou/wikis huggingface dataset:
Vestonomi (AMK)

Vestonomi (AMK) on vaatetusalan ammattikorkeakoulututkinnon tutkintonimike. Vestonomikoulutus on monialaista koulutusta, joka koostuu liiketalouden, tekniikan ja kulttuurin alueista. Opetusministeriön valtakunnallisessa luokittelussa vestonomikoulutus kuuluu kulttuurin alaan.Opetusministeriö Opiskelu ja tutkinnot ammattikorkeakouluissa. Erona muihin kulttuurialan koulutuksiin on, että vestonomikoulutukseen ei sisälly taideopintoja. 
Vestonomin koulutus on laajuudeltaan 240 opintopistettä, ja opinnot kestävät 4 vuotta. 
Liiketalouden alaan kuuluvat mm. ostotoiminnan, budjetoinnin ja hinnoittelun sekä alihankinnan opinnot. Keskeistä on globaalin toimintaympäristön hallinta, asiakaslähtöisyyden ymmärtäminen sekä alihankintaosaaminen. 
Kulttuurin alan opinoissa on keskeisellä sijalla kaupunkikulttuurin hallinta. Opintoihin kuuluvat mm. pukeutumisen kulttuurin ja historian, muotipiirustuksen sekä mallisto- ja valikoimasuunnittelun opinnot. Kulttuurialan opinnoissa korostuu trendien, tiheästi vaihtuvien valikoimien, kaupunkikulttuurin, kulttuurin kerrostumien ja kansainvälisten bisnes- ja messukäytäntöjen hallinta. Keskeistä on myös budjetoinnin ja hinnoittelun sekä mallisto- ja valikoimasuunnittelun yhteyden ymmärtäminen. 
Vaatetustekniikkaa edustavia opintoja ovat mm. vaatteen muodon ja materiaalin hallinnan opinnot. Keskeistä on kolmiulotteisen vaatteen sekä kaksiulotteisen kaavan suhteiden hallitseminen, ohjeistusosaaminen, teollisten toteutusratkaisujen sekä vaatetusteollisuuden tuotantoprosessien ymmärtäminen. 
Vestonomikoulutuksessa korostuu kokonaisprosessin hallinta sekä globaalissa toimintaympäristössä toimiminen. Varsinaisia suuntautumisvaihtoehtoja vestonomikoulutuksessa ei ole, mutta tutkintoon sisältyviä vapaasti valittavia opintoja voi ottaa liiketalouden, vaatetustekniikan tai kulttuurin alalta. Näin tutkinnon sisältöä voi painottaa esimerkiksi ostotoiminnan, mallistosuunnittelun tai kaavoitusosaamisen suuntaan. 
Vestonomit toimivat vaatetusalan suunnittelu- markkinointi- ja kehittämistehtävissä. Vestonomi voi työskennellä alihankintaan ja valmistuttamiseen liittyvissä tehtävissä, kaavakoordinaattorina, mallimestarina, mallistosuunnittelijana, suunnitteluassistenttina, tuotannonsuunnittelijana, tuotepäällikkönä, valikoimasuunnittelijana tai vähittäiskaupan sisäänostajana. Tyypillistä on, että aluksi työskennellään avustavissa tehtävissä ja työkokemuksen karttuessa työtehtävien vaativuus kasvaa. Vestonomi työskentelee useimmiten keskusliikkeessä, maahantuontiyrityksessä, pesulayrityksessä, tuotantoyrityksessä tai vaatekaupan parissa. 
== Katso myös ==
*Artenomi (AMK)
==Lähteet==
== Aiheesta muualla ==
* Vaatetusalan koulutusohjelma, vestonomi (Opintoluotsi) 
*Tekstiili- ja vaatetustekniikan insinööri (AMK)
Luokka:Ammattikorkeakoulututkinnot
Luokka:Kulttuurialan tutkinnot
Vesuviuksen tulivuorenpurkaus 79

Vesuviuksen purkaus Rooman aikoina vuonna 79 jaa. tuhosi Pompejin, Herculaneumin ja monia lähistön pikkukaupunkeja ja kyliä. Valtava räjähdysmäinen purkaus purki ulos 4 km3 vulkaanisia aineksia. Purkauksen alkamispäiväksi on perinteisesti oletettu 24. elokuuta 79 Plinius nuoremman kirjoittaman silminnäkijäkuvauksen mukaan, mutta vuonna 2018 Pompejista löydetty seinäkirjoitus viittaisi sen tapahtuneen lokakuun 17. päivän jälkeen. Purkaus alkoi kello 10 valtavalla räjähdyksellä, joka hajotti ja sinkosi kilometrien korkeuteen laavatapin, joka oli estänyt tulivuoren kaasuja purkautumasta. Purkaus sinkosi ilmaan suuria hohkakiven lohkareita ja pyöreitä tennispallon kokoisia lapilleja. Hetkeä myöhemmin tuhkaa alkoi sataa ympäristöön. Tämän jälkeen maa järisi voimakkaasti ja rakennuksia sortui. Vesisade muutti Vesuviuksen rinteen vyöryväksi mutavelliksi, ja kuuma lieju vyöryi tulivuoren rinnettä alas seuraavana päivänä. Lopulta laava virtasi tulivuoren rinnettä alas. Taivas pimeni tulivuoren ympärillä 2–3 päiväksi, ja purkauspilvestä satoi lapilleja jopa 10 kilometrin säteellä.
Räjähdys säikytti monet Pompejin asukkaista pakoon sataman laivoihin ja pitkin eteläisiä teitä. Ruoka jäi pöydälle, kotieläimet paikoilleen ja leivät uuniin, kun ihmiset pakenivat pakokauhun vallassa. Noin 2 000–3 000 kuoli kuumaan tuhkaan ja myrkkykaasuihin, kuten hiilidioksidiin, sen tunkeutuessa kellareihin, joista ihmiset etsivät suojaa tuhkasateelta. Kaupunkiin satoi pian räjähdyksen jälkeen lapilleja ja kiviä metrin paksuudelta. Hetkeä myöhemmin tuhkaa satoi toinen metri, mitä seurasi vielä maanjäristys. Kolmessa tunnissa kaupunki oli hautautunut 4–5 metriä syvän tuhka- ja hohkakivikerrostuman alle. Ihmiset hautautuivat elävältä maanjäristyksen sortamiin taloihin.
Kaiken kaikkiaan tuhkaa satoi Pompejiin 3–6 metriä. Vuoren huipulta alas laaksoon syöksyvä tuhkapilvi poltti ja hautasi alleen Pompeijin ja Herculaneumin sekä monien muiden pikkukaupunkien ihmisiä. Pompejiin satoi 3 metriä vulkaanista tuhkaa ja muita purkaustuotteita. Herculaneum hautautui 15–30 metrin paksujen vulkaanisten kerrosten ja mutavirtojen alle, jotka syntyivät sateen huuhtoessa liejua tulivuoren rinteiltä. Myös laavaa virtasi kaupunkiin. Stabiae peittyi tuhkaan vasta seuraavana päivänä. Luoteistuuli kuljetti tuhkaa kaakkoon laajentaen tuhoja entisestään.
Purkausta ennakoivat voimakkaat maanjäristykset olivat alkaneet vuonna 62 jaa. Plinius nuoremman mukaan nämä järistykset eivät olleet vaarallisia, koska ne olivat tavallisia Campaniassa. 24. elokuuta 79 Plinius nuorempi näki puuta muistuttavan tuhkapilven nousevan 32 kilometrin korkeuteen. Purkaus jatkui 19 tuntia ja tappoi paikalla liikkuneen Plinius vanhemman ehkä myrkkykaasuihin. Ihmiset ja rakennukset hiiltyivät jopa 750 °C:n kuumuudessa. Purkauksen arvellaan tappaneen yhteensä ehkä 10 000 ihmistä.
== Lähteet ==
Luokka:Tulivuorenpurkaukset
Luokka:Ensimmäinen vuosisata
Luokka:Onnettomuudet Italiassa
Luokka:Rooman valtakunta
Vetysyanidi

Vetysyanidi (HCN) on myrkyllinen, hyvin heikko happo. Se salpaa soluhengityksen ja suurina annoksina aiheuttaa välittömän kuoleman ihmiselle ja muille eliöille. Vetysyanidin suoloja kutsutaan syanideiksi. Yhdisteen vesiliuosta kutsutaan sinihapoksi. Sinihappo-nimitys tulee siitä, että sinihappo muodostaa raudan kanssa kompleksiyhdisteitä, jotka ovat väriltään sinisiä.
== Valmistus ==
Vetysyanidia valmistetaan suuria määriä kahdella eri tavalla. Degussan prosessissa ammoniakki ja metaani reagoivat 1 200 °C:n lämmössä. Katalyyttinä käytetään platinaa.
::CH4 + NH3 → HCN + 3H2
Andrussovin prosessissa lisätään myös happea.
::2CH4 + 2NH3 + 3O2 → 2HCN + 6H2O
Laboratorioissa pieniä määriä sinihappoa valmistetaan jostakin sinihapon alkalimetallisuolasta, esimerkiksi natriumsyanidista:
::H+ + NaCN → HCN + Na+
== Käyttö ==
Vetysyanidia käytetään hyönteismyrkkynä sekä orgaanisessa synteesissä muun muassa nitriilejä valmistettaessa.
Joissain USA:n osavaltioissa käytetyissä kaasukammioissa vetysyanidia käytettiin surmaamaan teloitettava. Reaktiossa munan kokoinen määrä kaliumsyanidia pudotettiin rikkihappoa sisältävään astiaan, jolloin tapahtui reaktio, joka vapauttaa sinihapon (HCN):
:2 KCN + H2SO4 → K2SO4 + 2 HCN (g)
== Myrkyllisyys ja vaarallisuus ==
Karvasmanteli (Prunus amygdalus) sisältää amygdaliinia, josta syntyy ihmisen ruuansulatuskanavassa vetysyanidia. Kuumennetuista ja ruuaksi valmistetuista karvasmanteleista sitä kuitenkin kertyy vain harmiton määrä. Kuumentamattomien karvasmanteleiden nauttiminen on vaarallista, joskin karvasmantelin epämiellyttävä maku tavallisesti estää myrkytysvaaran. Terveysviranomaisten kanta on rauhoittava: karvasmanteli on myrkyllinen, mutta pienen määrän syöminen aiheuttaa harvoin oireita.HUS Myrkytystietokeskus: Kasviluettelo – Karvasmanteli Mikäli altistus kuitenkin tapahtuu, myrkytyksen oireet kuten oksentelu, mahakipu, nopeutunut hengitys ja takykardia ilmenevät viimeistään kahden tunnin kuluttua.
Vetysyanidi voi kaasuuntuneena räjähtää yli 5,6 % pitoisuuksilla. Industrial Scientific Gas Detectors: Hydrogen Cyanide – HCN
== Vetysyanidi luonnossa ==
Vetysyanidia sisältävät karvasmantelin lisäksi monet muutkin yleisesti käytettyjen kasvien siemenet, lapakot tai kivet, joita ei tavallisesti käytetä ihmisravinnoksi. Näitä ovat esimerkiksi aprikoosi, kirsikka, luumu ja omena mutta myös pellavansiemenet.
== Katso myös ==
* Syanidi
* Zyklon B
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
*Kemikaalikortti: Syaanivety, nesteytetty
*PubChem: Hydrogen cyanide 
*Human Metabolome Database (HMDB): Hydrogen cyanide 
*Food Component Database (FooDB): Hydrocyanic acid 
*Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Hydrogen cyanide 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Hydrogen cyanide 
*Pherobase: Semiochemical - HCN 
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Hydrocyanic-acid 
Luokka:Epäorgaaniset hapot
Victor Hackman

Victor Axel Hackman (27. huhtikuuta 1866 Viipuri – 26. marraskuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen geologi, joka toimi valtiongeologina ja jonka mukaan on nimetty hackmaniitti.Kuka kukin oli Viitattu 22.4.2021.
Hackmanin vanhemmat olivat konsuli Woldemar Hackman ja Emilie Krohn. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1890 ja tutki jo seuraavana vuonna Wilhelm Ramsayn kanssa Kuolan niemimaan mineraaleja, erityisesti nefeliini-syeniittiä. Tutkimuksesta laatimaansa väitöskirjaa hän puolusti 1894. Hackman toimi Helsingin yliopistossa assistenttina 1894–1898, petrologian dosenttina 1899–1912, geologisen toimikunnan ylimääräisenä virkamiehenä 1902–1919, vanhempana apulaisgeologina 1919–1924 sekä valtiongeologina 1919–1935. Hän osallistui aktiivisesti alansa tutkimustoimintaan ja julkaisi sen tuloksia, vieraili konferensseissa sekä laati geologisia karttalehtiä. Suomen maantieteellisen seuran rahastonhoitajana hän toimi vuodesta 1903 vuoteen 1936, jolloin hänelle myönnettiin professorin arvonimi.
Hackman oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1900.
Hackmanin veljiä olivat arkeologi Alfred Hackman ja valtiopäivämies Oskar Hackman. Victorin puoliso vuodesta 1915 oli Tyra Holm. Hyönteistieteilijä ja museonjohtaja Walter Hackman oli heidän poikansa Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1978, s. 164 Viitattu 3.2.2019.. 
== Lähteet ==
Luokka: Suomalaiset geologit
Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet
Luokka:Suomalaiset virkamiehet
Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet
Luokka:Suomalaiset aateliset
Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet
Luokka: Vuonna 1866 syntyneet
Luokka: Vuonna 1941 kuolleet
Victor Ludvig Alexander Falck

Victor Ludvig Alexander Falck (5. lokakuuta 1852 Ulvila – 5. helmikuuta 1908 Helsinki) oli suomalainen juristi ja virka- ja valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 Falck Victor Ludvig Alexander Viitattu 13.4.2021. 
Falckin vanhemmat olivat protokollasihteeri, laamanni Paul Emil Falck ja Alexandra Charlotta Gustava Stjernvall ja puoliso vuodesta 1888 Agnes Amanda Stenberg. Tultuaan ylioppilaaksi Falck suoritti oikeustutkinnon 1878 ja sai varatuomarin arvon 1881. Hän oli lääninrahastonhoitaja Turun ja Porin läänissä 1888–1890 ja Uudenmaan läänissä 1890–1892 ja sitten yliopiston kamreeri vuodesta 1902. Falck oli aatelissäädyssä valtiopäivämies 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.
==Lähteet==
Luokka:Suomalaiset juristit
Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet
Luokka:Suomalaiset aateliset
Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet
Luokka:Vuonna 1852 syntyneet
Luokka:Vuonna 1908 kuolleet
Viena

Viena tai Wiena voi tarkoittaa seuraavia:
* Viena eli Vienan Karjala, historiallis-maantieteellinen alue Venäjän Karjalan pohjoisosassa
* Vienan lääni eli Arkangelin kuvernementti, hallintoalue Venäjällä 1784–1929, ulottui Vienan Karjalasta Uralille saakka
* Viena, suomalainen naisen etunimi
* Aputykkivene Viena, Suomen merivoimissa palvellut sota-alus
* Viena, Värttinän albumi vuodelta 2015
* Viena tai Wiena, sukunimenä:
** Topias Wiena (s. 1996), suomalainen jalkapalloilija
== Katso myös ==
* Vienan Karjala, Petroskoissa ilmestynyt vienankarjalankielinen sanomalehti
* Vienanjoki, joki Venäjällä Arkangelin alueella
* Vienankannas, kannas Äänisen ja Äänislahden välissä Venäjällä
* Vienanlahti, Vienameren lahti Arkangelin alueella
* Vienanmeri, meri Luoteis-Venäjällä
Vienan Kemi

Vienan Kemi voi tarkoittaa seuraavia:
*Kemi eli Vienan Kemi, kaupunki ja kaupunkikunta Karjalan tasavallassa Venäjällä
*Kemijoki, myös Kemi, Vienan Kemijoki tai Vienan Kemi, joki Karjalan tasavallassa Venäjällä
Vieras pääoma

Vieras pääoma (VPO) on yritykseen sijoitettua pääomaa, johon ei yleensä liity omistusoikeutta yrityksessä. Vieras pääoma on tavallisesti velkaa. Velkaan liittyy yleensä takaisinmaksuvelvollisuus ja velvollisuus maksaa korkoa. Vieraan pääoman "vastakohta" on oma pääoma.
Vieraalle pääomalle on ominaista, että sen tuottovaatimus on alhaisempi kuin oman pääoman.
Vieras pääoma kirjataan taseessa osaan Vastattavaa. Se jaetaan maksuajan mukaan lyhytaikaiseen ja pitkäaikaiseen. Lyhytaikainen vieras pääoma on maksettava takaisin pisimmillään vuoden ja pitkäaikainen vieras pääoma yli vuoden kuluttua.
== Katso myös ==
* Tilinpäätös
* Tilikausi
* Osakeyhtiö
* Oma pääoma
* Kirjanpito
* Tase
Luokka:Kirjanpito
Vierintämuovaus

Vierintämuovauksella muovataan tyypillisesti pyöreän putken pään osia käyttäen pyöriviä kartio- tai lieriövalsseja. Vierintämuovauskoneessa on pyörivä koneisto, jossa on muovauksen vastinosa ja työn tekevä valssi. Kehittyneimmissä koneissa voidaan valssia kallistaa. Putken päähän voidaan muovata kaulus, laajennus tai supistus. Muovaustapa muistuttaa joissakin tapauksissa painosorvausta.
Luokka:Muokkaustekniikka_(Metallit)
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1931

Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1931 järjestettiin 18.–19. heinäkuuta Tampereella Pyynikin kentällä.
==Yleisen sarjan mitalistit==
===Miehet===
 	 	Aika 	1. osuus 	2. osuus 	3. osuus 	4. osuus
4 × 100 m 	4 × 100 m 	4 × 100 m 	4 × 100 m 	4 × 100 m 	4 × 100 m 	4 × 100 m
1. 	Helsingin Kisa-Veikot 	43,0 	Vahtera 	Erkki Koponen 	Niilo Mattila 	Unto Salminen
2. 	Helsingin IFK 	43,7 	Johansson 	Bengt Sjöstedt 	Erik Wilén 	Börje Strandvall
3. 	Helsingin Kisa-Veikot II	44,1 	Kokkonen 	Juho Huhta 	Anton Husgafvel 	Väinö Mattila
4 × 400 m 	4 × 400 m 	4 × 400 m 	4 × 400 m 	4 × 400 m 	4 × 400 m 	4 × 400 m
1. 	Helsingin IFK 	3.21,7 	Bengt Sjöstedt 	Erik Wilén 	Paavo Mickelson 	Börje Strandvall
2. 	Helsingin Kisa-Veikot I 	3.22,7 	Väinö Mattila 	Niilo Mattila 	Korhonen 	Juho Huhta
3. 	Helsingin Kisa-Veikot II	3.31,2 	Anton Husgafvel	Ollila 	Peltonen 	Unto Salminen
4 × 800 m 	4 × 800 m 	4 × 800 m 	4 × 800 m 	4 × 800 m 	4 × 800 m 	4 × 800 m
1. 	Helsingin IFK 	8.09,1 	Erik Wilén 	Börje Strandvall	Frej Liewendahl 	Paavo Mickelson
2. 	Helsingin Kisa-Veikot 	8.01,3 	Hongisto 	Juho Huhta 	Volmari Iso-Hollo	Eino Purje
3. 	Helsingin Toverit 	8.02,3 	Ruotsalainen 	Tiainen 	Tarvainen 	Lauri Lehtinen
4 × 1 500 m	4 × 1 500 m 	4 × 1 500 m	4 × 1 500 m 	4 × 1 500 m 	4 × 1 500 m 	4 × 1 500 m
1. 	Jyväskylän Kisa-Toverit 	16.34,5 	Ylönen 	Koskinen 	Kinnunen 	Luomanen
2. 	Helsingin Kisa-Veikot 	16.36,4 	S.Malmelin 	Aakkula 	Volmari Iso-Hollo	Toivo Loukola
3. 	Viipurin Urheilijat 	17.03,2 	Purho 	Rauko 	Torikka 	Toivo Hoppania
==Lähteet==
*
*
Luokka:Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut
Luokka:Tampereen urheilutapahtumat
Luokka:Vuoden 1931 yleisurheilu
Viestin todennuskoodi

Viestin todennuskoodi (sanoman autentikointikoodi. MAC-koodi, ) on viestiin liitettävä koodi, jolla voidaan varmistua sen lähettäjästä sekä sisällöstä. Koodi takaa sekä viestin eheyden että aitouden, muttei kiistämättömyyttä. Viestin todennuskoodi luodaan viestistä (tai siitä saatavasta tiedosta) ja salausavaimesta.
Viestin todennuskoodi on samankaltainen kryptografisen tiivistefunktion kanssa, paitsi että se perustuu salaiseen avaimeen. Kun salaisen avaimen tieto on mukana kryptografisella tiivistefunktiolla käsiteltävässä tiedossa luotu tiiviste on HMAC.
Todennuskoodeja ovat muun muassa HMAC, CMAC, GMAC ja Poly1305.
==Katso myös==
* Sähköinen allekirjoitus
* Tarkistussumma
==Lähteet==
Luokka:Salakirjoitustekniikka
Viestinnän pääosasto

Viestinnän pääosasto (DG-COMM) on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa EU-politiikkaa koskevasta tiedottamisesta ulkopuolisille kohdeyleisöille. Pääosasto myös välittää komissiolle tietoa poliittisen ilmapiirin, yleisen mielipiteen ja mediailmaston kehityksestä. Lisäksi pääosasto koordinoi tiedotuskampanjoita.
Pääosaston poliittisena johtajana toimii Euroopan komission puheenjohtaja Jean-Claude Juncker. Pääosaston pääjohtajana toimii tanskalainen Pia Ahrenkilde-Hansen ja varapääjohtajina ranskalainen Sixtine Bouygues sekä kreikkalainen Margarítis Schoinás.
== Lähteet ==
Luokka:Euroopan komission pääosastot
Viestintäneuvos

Viestintäneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 2. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1991. 
Nro 	Päivämäärä 	Henkilö 	Ammatti tai arvo 	Kotipaikka 	Lähde
 1.  	21.11.1991 	Erkki Ripatti 	toimitusjohtaja, diplomi-insinööri 	Tampere  	
 2.  	2.6.1995  	Jaakko Paavela 	varatoimitusjohtaja, varatuomari 	Helsinki  	
 3.  	28.5.1999  	Erkki Kytönen 	toimitusjohtaja, diplomi-insinööri 	Jyväskylä 	
 4.  	9.6.2000  	Pertti Vuorio 	toimitusjohtaja, insinööri 	Salo  	
 5.  	1.12.2000  	Veli Honkola 	toimitusjohtaja, puhelininsinööri 	Ylivieska 	
 6.  	23.11.2001 	Tauno Äijälä 	varatoimitusjohtaja, valtiotiet. maist. 	Helsinki  	
 7.  	25.11.2002 	Martti Ojares 	varatoimitusjohtaja, kauppatiet. maist. 	Espoo 	
 8.  	14.11.2003 	Pertti Laiho 	toimitusjohtaja, DI 	Kuopio  	
 9.  	19.5.2004  	Seppo Kievari 	toimitusjohtaja 	Helsinki  	
 10. 	20.5.2005  	Tapani Mikola 	toimitusjohtaja, insinööri 	Raisio 	
 11. 	2.6.2006  	Erik Sjöberg 	toimitusjohtaja, DI 	Vaasa 	
 12. 	30.11.2007 	Seppo Toivonen 	toimitusjohtaja, DI 	Espoo  	
 13. 	2.12.2011  	Jorma Miettinen 	johtaja, valtiotieteen tohtori, dosentti 	Helsinki  	
 14. 	30.11.2012 	Marja Karjalainen 	toimitusjohtaja, diplomi-insinööri 	Kajaani 	
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
* 
Luokka:Suomalaiset arvonimet
Viestintätieteet

Viestintätieteet on tieteenala, jonka tutkimuskohteena ovat media, informaatio ja vuorovaikutus, viestintävälineet ja niiden sisällöt. Viestintätieteet käsittelevät tutkimuskohdettaan useista näkökulmista, kuten humanistisesta, yhteiskuntatieteellisestä, kulttuurintutkimuksellisesta, käyttäytymistieteellisestä sekä taiteellisesta näkökulmasta.
Viestintätieteet tuottavat tietoa viestintäilmiöistä. Tavoitteena on saavuttaa syvällistä ymmärrystä viestinnän eri ilmiöistä. Eri viestintätieteillä on erilaisia lähtökohtia ja lähestymistapoja viestinnän ilmiöihin. Valinnat siitä, millaista tutkimusta tehdään, millaisin käsittein, menetelmin ja aineistoihin perustuen, vaihtelee ajallisesti ja paikallisesti. Viestintätieteille yhteistä on kiinnostus viesteihin merkkeinä, tavaroina ja artefakteina yksilöllisenä, yhteisöllisenä, yhteiskunnallisena, kulttuurisena ja taloudellisena toimintana. Viestejä voidaan tutkia joko jossakin tietyssä tilanteessa, kasvokkaisviestinnässä ja jonkin välineen muokkaamana ja välittämänä. Näin ollen viestintätieteilijä voi esimerkiksi tutkia yksityisiä tai julkisia viestejä, analysoida niiden merkityksiä tai pohtia viestien saatavuutta teknologisena kysymyksenä.Sanna Kivimäki (2005): Pakkoavioliitosta – niin, mihin? Tiedotustutkimus 2005:3, 85–91
Viestintätieteiden alaan kuuluvia, Suomessa tutkittavia ja opetettavia oppiaineita ovat: elokuvataide, graafinen suunnittelu, informaatiotutkimus, journalistiikka, kulttuurienvälinen viestintä, mediatiede, mediatutkimus, organisaatioviestintä, puheoppi, puheviestintä, suomen kieli ja viestintä, tiedotusoppi, uusi media, valokuvataide, viestintä, viestintätieteet, yhteisöviestintä. Eri oppiaineiden käyttämät käsitteet ja näkökulmat vaihtelevat suuresti. 
== Lähteet ==
 
Luokka:Media
Viestintäverkkojen, sisältöjen ja teknologian pääosasto

Viestintäverkkojen, sisältöjen ja teknologian pääosasto (DG-CONNECT) on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa toimintapolitiikasta digitaalisiin sisämarkkinoihin, internetin turvallisuuteen sekä digitaaliseen tieteeseen ja innovointiin liittyvissä asioissa.
Pääosaston poliittisena johtajana toimii Von der Leyenin komission sisämarkkinoista vastaava komissaari Thierry Breton. Pääosaston pääjohtajana toimii italialainen Roberto Viola ja varapääjohtajina ranskalainen Khalil Rouhana sekä brittiläinen Claire Bury.
== Lähteet ==
Luokka:Euroopan komission pääosastot
Viettipohja

Viettipohja (saks. das Es, lat. id, jotka molemmat vastaavat suomen pronominia se) on psykoanalyysin keskeisimpiä käsitteitä. Id kuuluu Sigmund Freudin niin sanottuun psyyken strukturaaliseen malliin, jossa idissä on kaikki psyykkinen energia lähinnä libidon mutta myös thanatoksen alaisena. Libido ei ole täsmälleen sama kuin sukuvietti. Thanatos taas on ”kuolemanvietti”. Thanatos ei kuitenkaan tarkoita nimenomaan kuolemanpyrkimystä vaan enemmänkin halua päästä rauhaan esimerkiksi häiritsevästä ajatuksesta tai todellisesta häiriön aiheuttajasta. Muut psyyken struktuurit ovat minä ja yliminä (ego ja superego).
Käsitteen suomentaminen on osoittautunut vaikeaksi, ja siitä on käytetty nimityksiä ”se”, id, viettipohja ja viettikerrostuma.
== Kirjallisuutta ==
* 
* 
Luokka:Psykoanalyysi
Viha

Viha on voimakas pahansuopuus, suuttumus, raivo, vastenmielisyys tai muu senkaltainen tunne jotain asiaa tai henkilöä kohtaan. Ihminen tuntee vihaa, kun hänen rauhaansa, vapauttaan tai itsetunnolle tärkeitä arvoja loukataan tai uhataan. Viha ja suuttumus ovat kuitenkin eri asioita, koska suuttuessaan ihminen ei välttämättä tunne vihaa. Aggressiivinen käytöskään ei aina ole vihaa, mutta aggressiiviset tunteet voivat kehittyä vihaksi.
Kristillisessä maailmankatsomuksessa vihamielisyys on perinteisesti nähty yhdeksi seitsemästä kuolemansynnistä.
Viha vallassa eläminen on kuluttavaa. Sen valtaan joutumisen voi välttää, jos säilyttää kyvyn puolustaa itseään ja arvojaan. Keinoina ovat kyky sanoa “ei”, riippumattomuus, itsenäisyys ja niin sanottu terve aggressio. 
Viha voi perustua vihan kohteen pelkoon tai aiempiin kielteisiin kokemuksiin kohteesta tai jostakin siihen yhteydessä olevaan. Monesti vihaa kuvaillaan rakkauden tai ystävyyden vastakohdaksi, mutta rakkauden vastakohtana pidetään usein paremmin välinpitämättömyyttä, sillä vihan vallassa olevat voivat olla hyvinkin tiiviissä suhteessa toisiinsa. Välinpitämättömyys taas ei kosketa millään tavalla. 
Viha syntyy aina yksilön kokemasta subjektiivisesta epäoikeudenmukaisuuden tunteesta. Jos alistumme pakon tai kuvitellun pakon edessä, petymme myös itseemme. Tämän vihan purkaminen edelleen heikompiin voi edelleen lisätä vihaa itseä kohtaan. Itsensä vihaaminen on kuitenkin kuluttavaa, joten ihminen on taipuvainen vihaamaan omia heikkouksiaan muissa ihmisissä (vihan projektio). Myös kateus voi kehittyä vihaksi, jos kadehdimme esimerkiksi etuoikeutettuja ihmisiä tai niitä, jotka kykenevät nauttimaan meille kielletyistä iloista (moralismi). Vihan inhimillisyys havainnollistuu, kun ajatellaan vihaa omia läheisiä ja rakkaita kohtaan. Tämä johtuu ristiriidasta vapauden ja läheisyyden tarpeiden välillä. Tällainenkin viha usein projisoidaan esimerkiksi yli-innokkaaseen palvelualttiuteen tai ylisuojeluun.
Vihan ja tyytymättömyyden voima voi ajaa ihmistä myös loputtomiin ponnisteluihin itsensä kehittämisessä. Yhteiskunnassa taas sorrettujen viha sortajia kohtaan voi johtaa asioiden korjaantumiseen. Nämä edellyttävät, että ihminen ja ihmisryhmä ymmärtää vihansa eli tiedostaa sen.
Viharikoksiksi kutsutaan joihinkin ihmisryhmiin, yleensä etnisiin ryhmiin kohdistuvan vihan ilmauksia, yrityksiä luoda vihaa muissa, ja tekoja, jotka on tehty tällaisen vihan vallassa. Suomen rikoslaissa nämä ovat rangaistuksen koventamisperusteita.
==Lähteet==
== Aiheesta muualla ==
Luokka:Tunteet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit