nyuuzyou/wikis huggingface dataset:
Materiaali

Materiaali on ainetta, josta voidaan valmistaa jotain. Useimmat nykyajan teollisuudessa eniten käytetyt materiaalit voidaan jaotella seuraaviin perusryhmiin:
* Metallit
* Keraamit
* Polymeerit
* Komposiitit
Materiaali voi olla orgaanista tai epäorgaanista.
Ensimmäiset ihmisen käyttämät materiaalit olivat komposiitteja: puuta, nahkaa ja erilaisia kasvikuituja, joilla voitiin vahvistaa toisiaan. Keraamit (keramiikka) ilmestyivät viimeistään 25000 eaa. ja metalleista ensimmäisiä oli pronssi, jonka käyttäminen aloitti pronssikauden kolmannella vuosituhannella eaa. Mahdollisesti ennen pronssia on käytetty kultaa, jota löytyy luonnosta puhtaana. Kulta on kuitenkin liian pehmeää työkaluihin, mutta koruihin hyvinkin sopivaa.
Materiaalin käyttökelpoisuuteen eri tarkoituksiin vaikuttavat sen lujuus, kovuus, sitkeys, iskunkestävyys, tiheys, korroosionkestävyys, lämmön- ja sähkönjohtavuus, monet muut ominaisuudet ja tietenkin hinta. 
Materiaalitiede, materiaalien ja niiden ominaisuuksien tutkimus ja se miten ne määräytyvät materiaalin rakenteesta, syntyi kiinteän olomuodon fysiikan, metallurgian ja kemian pohjalta Yhdysvalloissa vasta 1950-luvulla.
Tukittavia alueita ovat materiaalien koostumus, mikrorakenne, prosessointi, ominaisuudet ja suorituskyky. Tärkeitä apuvälineitä tähän ovat muun muassa mikroskopia ja aineenkoetus. 
==Materiaaleja==
*Metallit
**teräs
**alumiini
**kupari
**titaani
**magnesium
**valurauta
*polymeerit
**muovit
**kumi
**elastomeeri
*Keraamit
**teknilliset keraamit
**lasi
**kivi
*tekstiilit
**puuvilla
**nailon
**villa
*Komposiittimateriaalit
**lujitemuovi, Muovi - lujitekuitukomposiitit (hiilikuitu, lasikuitu)
**jauhemetallurgisesti valmistetut metalli-metalli tai metalli - keraami komposiitit
*Orgaaniset aineet
**paperi
**puu
**luu
**nahka
**biomateriaalit
== Ikääntyminen ==
Iän myötä materiaalin ominaisuudet voivat muuttua, yleensä heikompaan suuntaan. Merkittäviä ikääntymisilmiöitä ovat
* korroosio, joka ilmenee erityisesti nesteiden kanssa kosketuksissa olevilla pinnoilla, 
* väsyminen vaihtelevan kuormituksen alaisuudessa olevissa osissa, erityisesti kun rasituksenalaisessa osassa tapahtuu edestakaisia muodonmuutoksia sekä
* vanheneminen, eli rakenneaineiden mekaanisten ominaisuuksien heikkeneminen iän myötä.
== Kirjallisuutta ==
* 
Luokka:Raaka-aineet
Luokka:Materiaalifysiikka
Mathias Lundqvist

Mathias Lundqvist (13. tammikuuta 1853 Flaka, Lemland, Ahvenanmaa – 2. kesäkuuta 1926 Vargata, Vårdö, Ahvenanmaa) oli merikapteeni ja laivanvarustaja, joka sai merenkulkuneuvoksen arvonimen vuonna 1920. 
Myös Lundqvistin isän nimi oli Mathias. Lundqvist muutti Flakasta Lemlandista Vargataan Vårdöhön ja avioitui Emelie Elisabeth Mattsonin kanssa. Hän suoritti merikapteenin tutkinnon Maarianhaminassa 1884. Myös hänen pojastaan Hugo Lundqvistista tuli merikapteeni ja laivanvarustaja.KulturNav: Lundqvist, Mathias (1853–1926) (ruots.) (Viitattu 8.7.2020) Pojanpoika, laivanvarustaja Stig Lundqvist, sai isoisänsä tavoin mereenkulkuneuvoksen arvonimen.
==Lähteet==
==Aiheesta muualla==
* Seppinen, Ilkka: Lundqvist, Mathias. Kansallisbiografia-verkkojulkaisu. Studia Biographica 4. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1997–. (Maksullinen artikkeli)
Luokka:Suomalaiset merikapteenit
Luokka:Suomalaiset laivanvarustajat
Luokka:Vuonna 1853 syntyneet
Luokka:Vuonna 1926 kuolleet
Matka Albaniaan

Matka Albaniaan on Maarit Verrosen vuonna 1997 julkaisema matkakuvaus. Kirja kertoo kirjailijan vuonna 1995 tekemästä viikon kestäneestä matkasta Albaniaan.
==Lähteet==
Luokka:Vuoden 1997 kirjat
Luokka:Suomalaiset tietokirjat
Luokka:Matkakirjat
Matkailuneuvos

Matkailuneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 2. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983. Vuosien 1918–2013 aikana matkailuneuvoksen arvonimi on myönnetty viidelle henkilölle. 
Nro 	Päivämäärä 	Henkilö 	Ammatti tai arvo 	Kotipaikka	Lähteet
 1. 	9.12.1983  	Bertel Bjugg 	johtaja 	Helsinki 	
 2. 	8.6.1990  	Antero Tuomisto 	toimitusjohtaja 	Espoo 	
 3. 	15.5.1998  	Jorma Latvus 	toimitusjohtaja, yhteiskuntatiet. kand. 	Helsinki 	
 4. 	28.5.1999  	Martti Hagman 	toimitusjohtaja 	Vantaa 	
 5. 	25.11.2005 	Matti Pulkki 	johtaja, ekonomi 	Helsinki 	
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
* 
Luokka:Suomalaiset arvonimet
Matkakeskus

Matkakeskus on joukkoliikenteen solmupiste, jossa pitkän matkan sekä paikallisliikenteen linja-autot ja junat on sijoitettu samaan terminaaliin. Se on siis yhdistetty linja-auto- ja rautatieasema. Matkakeskuksen tavoite on, että vaihtaminen liikennevälineestä toiseen on helppoa. Matkakeskuksesta voi aikataulujen ja lipunmyynnin lisäksi löytyä myös muita palveluja.
== Matkakeskushanke 2007 ==
Hanke tähtää Suomen julkisen liikenteen käytön helpottamiseen. Tavoitteena on vuodesta 2007 lähtien toteuttaa 23 matkakeskusta ja kehittää matkakeskuksia mm. esteettömiksi.
Hankkeen perusti liikenne- ja viestintäministeriö 1990-luvulla.
=== Valmiit matkakeskukset ===
*Helsinki (yhdistetty linja-autoterminaali ja metroasema valmistui vuonna 2005, rautatieasema erillinen, lähellä.)Linja-autoasema on yhdistetty Kampin metroaseman ja rautatieasema Rautatientorin metroaseman kanssa.
*Jyväskylä (yhteinen matkakeskus valmistui vuonna 2002)
*Kajaani (yhteinen matkakeskus rautatieasema-alueelle valmistui vuonna 2019)
*Kirkkonummi (yhteinen matkakeskus rautatieasema-alueelle avattiin 1.1.2011)
*Kouvola (yhteinen matkakeskus valmistui vuonna 2002)
*Lahti (yhteinen matkakeskus valmistui vuonna 2016) Alun perin lähtökohdaksi Lahdessa asetettiin asemien erillinen yhteistyö, mutta Ranta-Kartanon alueen kaavasuunnitelma toi asian uudelleen käsiteltäväksi.http://www.lahti.fi/www%5Ccms.nsf/Pages/E0B5B8AFA119D0FAC2256FA8004B823B
*Lappeenranta (yhteinen matkakeskus valmistui vuonna 2002)
*Lapua (yhteinen matkakeskus valmistui vuonna 2012)
*Mikkeli (yhteinen matkakeskus valmistui vuonna 2007)
*Pori (rautatieaseman yhteyteen sijoitettu linja-autoliikenteen matkakeskus valmistui vuonna 2017)
*Riihimäki (yhteinen matkakeskus valmistui vuonna 2009)
*Seinäjoki (yhteinen matkakeskus valmistui vuonna 2000)
*Tammisaari (yhteinen matkakeskus valmistui vuonna 2013)
*Tikkurila (yhteinen matkakeskus valmistui vuonna 2015)
*Vaasa (yhteinen matkakeskus valmistui vuonna 2008)
*Varkaus (yhteinen matkakeskus valmistui vuonna 2006)
=== Suunnitteilla olevat matkakeskukset ===
*Imatra (yhteinen matkakeskus)
*Joensuu (nykyisestä linja-autoasemasta saneerataan yhteinen matkakeskus)
*Kemi (yhteinen matkakeskus rautatieasema-alueelle vuonna 2009)
*Kuopio (yhteinen matkakeskus)
*Oulu (yhteinen matkakeskus)
*Pieksämäki (keskusliikenneaseman kehittäminen matkakeskukseksi)
=== Asemien yhteistyön kehittämishankkeet ===
*Hämeenlinna (erillisten asemien yhteistyö)
*Rovaniemi (erillisten asemien yhteistyö)
*Tampere (erillisten asemien yhteistyö)
*Turku (erillisten asemien yhteistyö)
==Lähteet== 
== Aiheesta muualla ==
*Matkakeskus.fi
Luokka:Joukkoliikenne
Matkapuhelinvirus

Matkapuhelinvirukset ovat matkapuhelimissa tai langattomissa kämmentietokoneissa (PDA-laitteet) tuhoa aiheuttavia viruksia. Langattomat verkot kehittyvät yhä monimutkaisemmiksi, joten on yhä vaikeampaa suojautua elektronisilta hyökkäyksiltä virusten tai muiden haittaohjelmien muodossa.
Asennuttuaan tietokonevirus alkaa etsiä uusia kohteita käyttäen Bluetoothia, ja lähettää itsestään kopion toiseen matkapuhelimeen tai kaikkiin puhelinnumeroihin, joita puhelimen yhteystiedoissa on. Uuden sukupolven virukset saattavat tulevaisuudessa hyödyntää 3G-yhteyksiä. Uudet virukset voivat tulevaisuudessa hyödyntää nykyisten kehittämiä tekniikoita.
==Historia==
Kesäkuussa vuonna 2004 löydettiin ensimmäinen matkapuhelinvirus. Ojam-yhtiö valmisti antipiratismiviruksen heidän Mosquito-pelinsä vanhaan versioon. Tämä virus lähetti tekstiviestejä yhtiölle matkapuhelimen käyttäjän tietämättä. Virus poistettiin pelin uudemmista versioista, mutta se voi olla vielä ladattavissa jostain tiedostojenjakolähteestä tai ilmaisista ohjelmistolähteistä.
Heinäkuussa vuonna 2004 tietokoneharrastajat julkaisivat langattoman Bluetooth-yhteyden kautta leviävän Cabir-nimisen tietokoneviruksen.Malware Goes Mobile, Mikko Hypponen, Scientific American, November 2006, pp. 70-77.
Maaliskuussa vuonna 2005 raportoitiin, että tietokonemato Commwarrior-A on saastuttanut Symbian sarjan 60 matkapuhelimia. Tämä mato monistaa itseään multimediaviestien (MMS) kautta. Se lähettää itseään puhelimen osoitekirjassa oleviin matkapuhelimiin. Tätä tietokonematoa ei pidetä vaarallisena. Asiantuntijat pitävät sitä uuden sukupolven matkapuhelinhaittaohjelmana.
==Haitat==
Matkapuhelinviruksen lähettämien tekstiviestien kustannus tulee luonnollisesti liittymän omistajalle. Virukset kuluttavat laitteen akun virrat loppuun nopeasti etsiessään uusia laitteita. Suurin haitta puhelimen omistajalle tulee, jos virus latailee dataa Internetistä siinä tapauksessa, että operaattoriyhteys ei ole pakettihintainen vaan veloitetaan käytön mukaan.
==Suojautuminen==
Viruksilta voidaan välttyä käyttämällä Bluetooth-yhteyttä vain silloin kun sitä tarvitaan. Puhelimeen kannattaa ladata vain puhdasta aineistoa. Puhelimeen voi hankkia virustentorjuntaohjelmiston.
==Lähteet==
==Aiheesta muualla==
* Mobile Malware Evolution: An Overview
* JavaMites: Next Generation Mobile Security Threats
 
Luokka:Tietokonevirukset
Matriisiorganisaatio

Matriisiorganisaatio on linjaorganisaation ja prosessiorganisaation välimuoto. Matriisi syntyy, kun linjaorganisaation sisään rakennetaan linjoja poikkileikkaavia prosesseja.
Matriisiorganisaatio perustuu ristikkäisohjaukseen, jossa yhtäällä ovat esimerkiksi markkinointi- ja tuotantoyksiköiden kaltaiset resurssitekijät sekä toisaalla tulosvastuuyksiköt. Tällaisen organisaation jäsen vastaa toiminnastaan kahdelle tai useammalle taholle.
Matriisiorganisaatiossa organisaation johtamiseen on kaksi perusvaihtoehtoa: johtamistyö voidaan rakentaa
# linjaorganisaation perusteella tai
# prosessien perusteella.
Eräs matriisiorganisaation haasteista on työnjako prosessien ja linjaorganisaation välillä. Prosessien ja linjaorganisaation rajapinnat ovat matriisiorganisaation toimivuuden koetinkiviä, koska niissä kiteytyvät valta- ja vastuukysymykset. Epäselvyydet voivat tulla esille vaikkapa päätöksentekoon ja budjetointiin liittyvissä kysymyksissä, kuten esimerkiksi kenen vastuulla viime kädessä ovat sellaiset palvelut, jotka eivät sijoitu perinteiseen kuntasektorin toimialajakoon.
Esimerkkejä matriisiorganisaatiosta:
*projektiorganisaation jäsen on saman aikaisesti myös linjajohtajan alaisuudesta.
*Suuryritysten eri maiden myyntiyritykset on usein organisoitu siten, että eri maissa on maajohtajat ja linjaorganisaatio, mutta kukin myyjä tai osasto kuuluu eri liiketoiminta-alueeseen, jolla on oma johto.
*Useissa yrityksissä on prosessijohtajia, jotka valvovat ja kehittävät omaa prosessiaan (esimerkiksi tilaus-toimitusprosessi) poikki linjaorganisaation.
Riippuen siitä, onko pääasiallinen johtamisvastuu toiminnoilla vai linjaorganisaatiolla, erotetaan - heikko matriisi (linjalla päävastuu) - vahva matriisi (toiminnolla päävastuu).
2000-luvulla matriisiorganisaatiomalli on yleistynyt Suomen julkishallinnossa.
==Lähteet==
Luokka:Organisaatiomallit
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Matti K. Viljanen

Matti Kustaa Viljanen (s. 1. kesäkuuta 1946 Siikainen) on suomalainen professori ja Turun yliopiston vararehtori. Hän on toiminut Turun yliopiston bakteeriopin ja serologian vs. professorina vuodesta 2001 vuoteen 2003. Vuodesta 2003 lähtien Viljanen on toiminut yliopiston bakteriologian professorina ja vuodesta 2004 lähtien yliopiston vararehtorina.
Viljanen on tutkimusalana ovat olleet bakteriologia, lääketieteellinen mikrobiologia ja immunologia. Hän on julkaissut yli 220 alkuperäisjulkaisua tai katsausta. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 1998.
==Lähteet==
*Turun yliopiston rehtorit
Luokka:Suomalaiset lääkärit
Luokka:Turun yliopiston professorit
Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet
Luokka:Vuonna 1946 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Suomalaiset professorit
Matti Luttinen

Vilho Matti Luttinen (14. toukokuuta 1936 Haapavesi – 14. toukokuuta 2009 Lahti) oli suomalainen poliitikko. Hän toimi SDP:n kansanedustajana Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä 1975–1995 ja Sorsan IV hallituksen sisäasiainministerinä 1983–1984 ja liikenneministerinä 1984–1987.
==Elämä ja ura==
Luttisen lapsuudenkodin elämä oli aineellisesti niukkaa. Luttisen äiti kuoli vuonna 1944, hänen vanhin veljensä haavoittui jatkosodassa ja toiseksi vanhin veli menehtyi.Luttinen 2007, s. 175 Vuonna 1948 Luttinen muutti veljensä ja tämän vaimon kanssa Pyhärantaan, missä hän kävi Rohdaisten kansakoulua. Vuoden kuluttua hän kuitenkin palasi takaisin Haapavedelle.Luttinen 2007, s. 176 Luttinen pääsi kansakoulusta vuonna 1951.
Luttisen isä oli sairastanut keuhkotuberkuloosin vuonna 1936 ja menehtyi vuonna 1952,Luttinen 2007, s. 173, 178 jolloin Luttisen oli 16-vuotiaana elätettävä itsensä ja nuoremmat sisaruksensa. Hän aloitti työuransa vuonna 1952 lihanleikkaajana Mensan elintarviketehtaalla Hämeenlinnassa. Luttinen työskenteli tehtaalla eri tehtävissä vuoteen 1960, jolloin hän siirtyi Lahteen OTK:n lihanjalostustehtaalle. Siellä hän työskenteli vuoteen 1965 toimien vuosina 1962–1965 pääluottamusmiehenä. Luttinen toimi myös ay-liikkeessä. Hän liittyi vuonna 1952 Elintarviketyöläisten Liittoon, mutta erosi viiden vuoden jälkeen liiton ylipolitisoituneen toiminnan vuoksi.Luttinen 2007, s. 179 Lahdessa Luttinen toimi 1960-luvulla SAJ:läisen elintarvikealan ammattiosaston sihteerinä ja puheenjohtaja.Luttinen 2007, s. 180
Vuonna 1962 Luttinen liittyi Lahden sosialidemokraattisen työväenyhdistyksen jäseneksi ja vuonna 1963 SDP:n jäseneksi. Vuosina 1965–1969 hän toimi Lahden sosialidemokraattisen kunnallisjärjestön sihteerinä, minkä jälkeen hän työskenteli Lahden osuuskaupan jäsenasiasihteerinä, tiedotus- ja suhdetoimintaosaston osastopäällikkönä ja hallintokuntien sihteerinä, kunnes hänet valittiin kansanedustajaksi eduskuntavaaleissa 1975.Luttinen 2007, s. 181 Kansanedustajana hän toimi vuoteen 1995, jolloin hän jäi eläkkeelle.
Touko-syyskuussa 1983 Luttinen oli ministeri sisäasiainministeriössä ja lokakuusta 1983 marraskuuhun 1984 sisäasiainministeri. Liikenneministerinä hän toimi joulukuusta 1984 huhtikuuhun 1987. Luttinen oli presidentin valitsijamies vuosien 1978, 1982 ja 1988 vaaleissa. Eduskunnan ohella hän vaikutti myös Lahden kaupunginvaltuustossa vuosina 1969–1992, joista vuodet 1989–1992 valtuuston puheenjohtajana. Hän oli myös kaupunginhallituksessa vuosina 1971 ja 1973–1975. Luttiselle myönnettiin kaupunkineuvoksen arvonimi vuonna 1999.
M
M
M
Matti Makkonen

Matti Makkonen (16. huhtikuuta 1952Muistokirjoitus Helsingin Sanomissa 30.6.2015. Artikkelin verkkoversio. Suomussalmi – 26. kesäkuuta 2015 Seinäjoki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja matkapuhelinalan uranuurtaja. Hän toimi muun muassa Nokia Networksissa ja Telessä yksikön johtajana sekä Finnet Oy:n toimitusjohtajana. Makkosta pidetään tekstiviestin ja suurelta osin myös koko PTL-Tele-Soneran matkaviestintä-rahasammon isänä.
Matti Makkonen sai 2008 The Economist-lehden palkinnon (The Economist’s Computing & Telecommunication Award).
Keväällä 2015 Kansainvälinen televiestintäliitto (ITU) palkitsi Makkosen hänen työstään toimialan hyväksi.
==Ura==
Makkonen valmistui diplomi-insinööriksi pääaineenaan elektroniikka Oulun yliopistosta vuonna 1976. Sen jälkeen hän toimi Posti- ja telelaitoksen (PTL) palveluksessa järjestelmäsuunnittelijana kehittämässä langattomia kommunikaatiopalveluja (NMT) vuosina 1976–1983. Hän oli PTL:n Radioverkkoyksikön varajohtaja vuosina 1984–1988 ja kehitti samalla aktiivisesti myös GSM-tekniikkaa vuoteen 1988 asti. Hän nousi matkapuhelinpalveluyksikön johtajaksi vuonna 1989, jolloin yhtiön nimi oli vaihtunut Telecom Finlandiksi. Matkaviestinryhmän varatoimitusjohtaja hän oli vuosina 1995–2000. Vuonna 2000 hän ehti olla kesäkuusta lokakuuhun Mobile Internet Operator -yksikön johtaja ja johtoryhmän jäsen, yhtiön nimi oli vaihtunut Soneraksi. 
Marraskuun alusta 2000 Makkonen astui Nokia Networksin Professional Services -yksikön johtajaksi. Finnet Oy toimitusjohtaja hänestä tuli 1. helmikuuta 2003, ja hän oli tehtävässä 31. elokuuta 2005 asti.
Alkuvuonna 2006 Makkonen toimi Tieto-X:n ja Mainostoimisto Evian hallituksen jäsenenä ja konsulttina.
Makkonen toimi ICT-yhtiö Anvia Oyj:n toimitusjohtajana elokuusta 2010 kevääseen 2013, jolloin hän jäi vakavan sairauden takia sairauslomalle ja myöhemmin eläkkeelle. 
Makkonen kuoli vakavaan sairauteen 26. kesäkuuta 2015 Seinäjoella.
 
==Lähteet==
==Aiheesta muualla==
*Yle Radiouutiset: Matti Makkonen kertoo urastaan ja "insinöörin unelman" toteutumisesta, 10.9.2005.
*Melibom Tmi Matti Makkonen.
*Henkilökohtainen blogi.
Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat
Luokka:Nokian henkilöstö
Luokka:Suomalaiset insinöörit
Luokka:Vuonna 1952 syntyneet
Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Matti Mattila

Matti Emil Mattila (5. joulukuuta 1912 Nurmijärvi – 29. heinäkuuta 1990 Nurmijärvi) oli suomalainen maanviljelijä ja Keskustapuolueen kansanedustaja. Hän viljeli koko ikänsä Röykässä sijaitsevaa Ali-Korpi -nimistä perintötilaansa. Hän oli naimisissa maisteri Else Sylvia Parviaisen (1913–1980) kanssa vuodesta 1944 ja heillä oli yksi poika, sisustusarkkitehti Martti Juhani Mattila (1950–1980).
Mattila kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1934 ja valmistui agronomiksi 1941. Eduskuntaan hänet valittiin Uudenmaan vaalipiiristä vuoden 1954 vaaleissa ja hänen kautensa kesti 1975 asti. Mattila oli eduskunnan maa- ja metsätalousvaliokunnan (pj) sekä puolustusasiainvaliokunnan puheenjohtaja ja useiden muiden valiokuntien, muun muassa perustuslakivaliokunnan, ulkoasiainvaliokunnan ja suuren valiokunnan jäsen. Hän kuului myös Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskuntaan. Lisäksi hän oli presidentin valitsijamies vuosien 1956, 1962 ja 1968 vaaleissa sekä Nurmijärven kunnanvaltuuston ja kunnanhallituksen puheenjohtaja.
Sotilasarvoltaan Matti Mattila oli majuri (1962). Aselaji oli tykistö ja tehtävä tulenjohtaja. Hän aloitti sotatoimet Mittauspatteristossa. Rintamaosuudet painottuivat eteläiseen Itä-Karjalaan ja Karjalankannakselle. Mattilan rintamavastuu alkoi talvisodasta ja sitä kesti jatkosodan loppuun Nurmijärveläiset isänmaan asialla, sotaveteraanimatrikkeli, s. 289.
Mattila oli Keskustapuolueen Uudenmaan piirin puheenjohtaja ja puoluevaltuuston jäsen. Hän oli myös Uudenmaan maataloustuottajien liiton, Etelä-Suomen osuuspankkiliiton hallintoneuvoston, Suomen kenttäsahojen liiton hallintoneuvoston, Kemira oy:n hallintoneuvoston, Porvoon kirjapaino oy:n hallintoneuvoston, Valtion pukutehtaan johtokunnan, Tuusulan kansanopiston johtokunnan, Kotiteollisuuden keskusliiton valtuuskunnan, Kiljavan parantolan liittovaltuuston, Maaseudun autoliiton Uudenmaan piirin ja Nurmijärven mieskotiteollisuuskoulun johtokunnan puheenjohtaja. Hän kuului lisäksi Maalaiskuntien liiton liittovaltuustoon, MTK:n valtuuskuntaan, Osuuskunta Metsäliiton edustajistoon, Reserviupseeriliiton hallitukseen ja valtuuskuntaan, Osuuspankkien Keskuspankin ja sen eläkekassan hallintoneuvostoon, Kotiteollisuuden keskusliikkeen hallitukseen, Kaupan maataloussäätiön hallitukseen, Turengin sokeritehtaan hallintoneuvostoon, Vuorikemia oy:n hallintoneuvostoon, Etelä-Suomen osuusteurastamon johtokuntaan ja Uudenmaan läänin liikennetoimikuntaan.
Mattila sai maanviljelysneuvoksen arvon vuonna 1969.
== Lähteet == 
* 
* Nurmijärveläiset isänmaan asialla. Sotaveteraanimatrikkeli. ISBN 952-91-5619-7
===Viitteet===
Luokka:Maanviljelysneuvokset
Luokka:Kansanedustajat
Luokka:Suomen Keskustan poliitikot
Luokka:Nurmijärven kunnanvaltuutetut
Luokka:Uudenmaan vaalipiiri
Luokka:Vuonna 1912 syntyneet
Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Matti Pulkki

Matti Jalmari Pulkki (s. 27. marraskuuta 1947 Alatornio) on suomalainen hotelli- ja ravintola-alan yritysjohtaja ja rehtori, joka on saanut matkailuneuvoksen arvonimen. Viitattu 17.6.2022.
Pulkki tuli ylioppilaaksi Munkkivuoren yhteiskoulusta, suoritti hotelli- ja ravintolaopiston liikkeenjohdon tutkinnon 1969–1971 ja Suomen Osuuskauppaopiston hotellin ja ravintolan johtajakoulutuksen 1972–1973. Ekonomiksi hän valmistui Helsingin kauppakorkeakoulusta 1978 ja suoritti myöhemmin vielä useita liikkeenjohdon kursseja ja koulutuskokonaisuuksia. Pulkki oli helsinkiläisen hotellin keittiöharjoittelija, tarjoilija ja hovimestari 1969–1970, esimiesharjoittelija hotellissa Göteborgissa 1971–1972, hotellin ravintolapäällikkö Ylivieskassa 1972–1973, hotellinjohtaja Porissa 1973–1975, SOK:n hotelli- ja ravintolaliiketoiminnan jaostopäällikkö ja apulaisjohtaja 1975–1980, Sokoteria-yhtiön toimitusjohtaja 1981–1983, Haaga-instituutin rehtori 1983–1985, HRB-Group-yhtiön konsultti ja yrittäjä 1986–1989, Hotre Consulting -yhtiön toimitusjohtaja 1988–1993, Jollas Instituutin rehtori 1993–2001, Pohjois-Karjalan Osuuskaupan toimitusjohtaja 2001–2002, Sokotelin toimitusjohtaja 2002–2007, SOK:n hotelli- ja ravintolaliiketoiminnan toimialajohtaja 2002–2007 ja A&PM-Business -yhtiön toimitusjohtaja vuodesta 2007. Hänellä oli uransa aikana myös lukuisia asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Matkailuneuvoksen arvonimen vuonna 2005 saanut Pulkki on sotilasarvoltaan reservin luutnantti.
==Lähteet==
Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat
Luokka:Suomalaiset yrittäjät
Luokka:Suomen koulujen rehtorit
Luokka:Vuonna 1947 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Matti Rasila

Matti Rasila (s. 28. maaliskuuta 1945) toimi Salon kaupunginjohtajana vuodesta 1999 vuoteen 2009, jolloin hän jäi eläkkeelle. Rasilalle myönnettiin kaupunkineuvoksen arvonimi vuonna 2008.
Rasila valmistui ylioppilaaksi Forssan yhteislyseosta vuonna 1965 ja filosofian maisteriksi Turun yliopistosta vuonna 1972. Sotilasarvoltaan Rasila on reservin majuri. Hän harrastaa mökkeilyä, veneilyä, tennistä ja hiihtoa.
==Lähteet==
==Aiheesta muualla==
Luokka:Salon kaupunginjohtajat
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Vuonna 1945 syntyneet
Matti Rinne

Matti Rinne (27. marraskuuta 1934 – 3. toukokuuta 2020) oli suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa pääaineenaan yleinen historia ja valmistui 1958 fil. maisteriksi. Hän toimi Ilta-Sanomien vastaavana kulttuuritoimittajana 1967–1998. Hän oli monien media- ja kulttuurialan järjestöjen puheenjohtaja sekä julkaisi useita kulttuurihistoriallisia tietokirjoja. Rinne oli vanhaa lammilaista sukua. Hän oli muun työnsä ohella veljensä Eero Rinteen kanssa viljellyt Lammilla Kilkon sukutilaa vuosina 1965–1982.
== Työhistoria==
* Jämsän työväenopisto, vt.johtaja 1960
* Väestöliitto, toimistosihteeri 1961–62
* Kansalaiskasvatuksen keskus, tiedotuspäällikkö 1962–1965
* Mielenterveyslehti, toimitussihteeri 1964–67
* Ilta-Sanomat, vastaava kulttuuritoimittaja 1967–98
== Teokset ==
* Suomen opettajain liitto 1893–1973, SOL 1973
* Metallin toinen puoli, Gummerus 1975
* Taiteilijoiden rauhanjuna (Pertti Hietasen kanssa), 1982
* Rohkaisupistoksia – Eino Leinon seuran viisi vuosikymmentä, Otava 1999
* Aseman kello löi kolme kertaa – Suomen rautateiden kulttuurihistoriaa, Otava 2001
* Hesperian herra – Toivo A. Pihkasen elämä, Tammi 2004
* Kiila 1936–2006 – Taidetta ja taistelua, Tammi 2006
* Yksitoista Tapiovaaraa – Tauluja, tuoleja, elokuvia, Teos 2008
* Tohtori Brusiinin oikeusopillinen elämä, Teos 2011
*Kulttuuritoimittaja - Kurkistus elettyyn, Into 2019
== Luottamustoimet ==
* Helsingin Sanomalehtimiesyhdistys, puheenjohtaja 1974
* Suomen Arvostelijain Liitto, puheenjohtaja 1975–81
* Taiteen puolesta -kampanja, puheenjohtaja 1975–83
* Risto Jarva -seura, hallituksen jäsen 1978–80
* Pand – Taiteilijat rauhan puolesta, hallituksen jäsen 1983–90
* Kiila – kirjailija- ja taiteilijaryhmä, puheenjohtaja 1982–90
== Lähteet ==
* Kuka kukin on 2005, Otava 2004
* Vem och Vad 2008, Schildts Förlag 2008
* www.teos.fi/kirjailijat
* www.hamewiki.fi/ihmisiä Hämeestä
=== Viitteet ===
Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat
Luokka:Suomalaiset toimittajat
Luokka:Vuonna 1934 syntyneet
Luokka:Vuonna 2020 kuolleet