nyuuzyou/wikis huggingface dataset:
Larry Myricks

Lawrence Ellwyne ”Larry” Myricks (s. 10. maaliskuuta 1956 Clinton, Mississippi) on yhdysvaltalainen yleisurheilija, joka saavutti 1980–1990-luvuilla useita arvokisamitaleja pituushypyssä, ja kilpaili myös pikajuoksussa. 
Mississippi Collegessa opiskellut Myricks voitti NCAA:n pituushyppymestaruuden 1976. Hän pääsi samana vuonna Yhdysvaltojen olympiajoukkueeseen ja selviytyi Montrealissa loppukilpailuun, muttei voinut osallistua siihen murrettuaan jalkansa lämmittelyhypyssään. Vuonna 1979 hän voitti pituushypyssä NCAA:n mestaruuden, Yhdysvaltojen ulkoratamestaruuden ja maailmancupin. Lisäksi hän oli ensimmäinen maailman rankinglistalla. Hän voitti pituushypyn Yhdysvaltojen-mestaruuden myös 1980 ja selviytyi olympiajoukkueeseen, muttei voinut osallistua kisoihin kotimaansa boikotoitua niitä.
Myricks karsiutui 200 metrin juoksun alkuerissä Helsingin MM-kilpailuissa 1983. Los Angelesin olympialaisissa 1984 hän sijoittui pituushypyssä neljänneksi. Hän voitti saman lajin sisäratojen maailmanmestaruuden Indianapolisissa 1987 tuloksella 823. Samana vuonna niin ikään Indianapolisissa järjestetyissä Pan-Amerikan kisoissa hän sai hopeaa. Rooman MM-kilpailuissa 1987 hän sijoittui alkuperäisissä tuloksissa neljänneksi tuloksella 833, mutta nousi pronssille, kun toimitsijoiden todettiin mitanneen Giovanni Evangelistin viimeisen kierroksen hypyn liian pitkäksi.
Myricks voitti Yhdysvaltojen-mestaruuden 200 metrillä 1988. Saman vuoden olympiakarsinnoissa hän teki pituushypyssä ennätyksensä 874. Soulin olympialaisissa hän sai pronssia tuloksella 827. Hän voitti toistamiseen sisäratojen maailmanmestaruuden Budapestissa 1989 hypättyään 837. Hän voitti samana vuonna Yhdysvaltojen ulkoratamestaruuden, GP-finaalin ja maailmancupin. Hän sai pronssia Tokion MM-kilpailuissa 1991 tuloksella 842. 
Myricks voitti sisäratojen Yhdysvaltojen-mestaruuden pituushypyssä 1976, 1979, 1980, 1981, 1988, 1989 ja 1990.
== Ennätykset ==
=== Ulkoradat ===
Laji 	Tulos	Paikka 	Päivä
200 m 	20,03	Indianapolis	19. kesäkuuta 1983
Pituus	874 	Indianapolis	18. heinäkuuta 1988
=== Sisäradat ===
Laji 	Tulos	Paikka	Päivä
Pituus	845 	Liévin	27. tammikuuta 1990
== Lähteet ==
Luokka:Yhdysvaltalaiset pituushyppääjät
Luokka:Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat
Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit
Luokka:Vuonna 1956 syntyneet
Lars Henrik Törnroth

Lars Henrik Törnroth (24. marraskuuta 1796 Köyliö – 13. elokuuta 1864 Helsinki) oli Helsingin yliopiston kirurgisen synnytysopin professori, lääkintöhallituksen pääjohtaja ja arkkiatri. 
Törnrothin vanhemmat olivat kirkkoherra Henrik Törnroth ja Sofia Albertina Demoën ja puoliso vuodesta 1823 Agatha Taxell (k. 1870). Törnroth valmistui filosofian maisteriksi (tohtoriksi) 1819, lääketieteen lisensiaatiksi 1822 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1832. Toimittuaan lääkärinä Loviisassa, Viipurissa ja Turussa sekä Saarijärven ja Tampereen alueilla hän tuli 1834 Helsingin yliopistoon kirurgisen synnytysopin apulaiseksi. Tämän alan professoriksi hänet nimitettiin 1838. Vuonna 1855 Törnrothista tuli lääkintötoimen ylihallituksen vt. ylitirehtööri ja kun hän erosi professorin toimestaan, vakituinen ylitirehtööri eli pääjohtaja 1857–1863. Arkkiatrin arvo Törnrothille myönnettiin 1844.
Kirurgina varsinkin Törnrothin suorittamat kaihileikkaukset herättivät huomiota. Hän käytti ensimmäisenä Suomessa leikkauksessa eetteriä nukutuksessa vuonna 1847. Hän myös otti ensimmäisenä lääkärinä Suomessa käyttöön von Helmholtzin kehittämän silmäpeilin. Tutkijana Törnroth edusti empiiristä ja luonnontieteellistä koulukuntaa, toisin kuin hänen kollegansa ja ystävänsä sisätautiopin professori Immanuel Ilmoni, jonka kanssa hän kuitenkin toimitti yhdessä teossarjan Analecta clinica iconibus illustrata 1851–1854. Törnroth kirjoitti myös paljon käytetyn oppikirjan kätilöitä varten 1843. Lääkintöhallituksen pääjohtajana hän kehitti erityisesti piirilääkäri-, ja kätilö- ja rokotustoimintaa. Hän toimi useaan otteeseen Suomen Lääkäriseuran puheenjohtajana ja oli useiden ulkomaisten lääkäriseurojen jäsen.
== Lähteet ==
Luokka:Suomalaiset lääkärit
Luokka:Arkkiatrit
Luokka: Valtionlaitosten johtajat
Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat
Luokka:Helsingin yliopiston professorit
Luokka:Suomalaiset professorit
Luokka:Vuonna 1796 syntyneet
Luokka:Vuonna 1864 kuolleet
Laryngaali

Laryngaali on ääntämistä tutkivan fonetiikan termi, jolla viitataan äänteen artikulaatiopaikkaan. Laryngaaliksi kutsutaan konsonanttia, jossa ääni tuotetaan kurkunpäässä (larynx). Termiä käytetään kuvattaessa eri kielten äänteitä, ja se mahdollistaa myös niiden vertailun. Artikulaatiopaikan lisäksi äänteestä kuvataan myös artikulaatiotapa.
Esimerkiksi suomen kielessä kirjaimen h kuvaus voidaan luonnehtia (kahdesta allofonista johtuen) seuraavasti. H on laryngaali, joka voidaan ääntää ympäristöstä johtuen soinnittomana tai soinnillisena frikatiivina (art.tapa). Soinnittomana se ääntyy esimerkiksi sanoissa lahti ja helppo ja soinnillisena sanoissa paha ja laho.
==Muut artikulaatiopaikat==
*Labiaali
*Dentaali
*Palataali
*Velaari
== Lähteet ==
Luokka:Konsonantit
Laskennan malli

Laskennan malli on tietokoneen tai ohjelmointikielen matemaattinen malli ja siten formaali perusta algoritmeille.
Tunnetuimmat laskennan mallit ovat kaksi historiallisesti ensimmäistä. Alan Turing julkaisi Turingin koneen, tietokoneen matemaattisen mallin, vuonna 1936. Samaan aikaan Alonzo Church kehitti lambda-kalkyylin, jota nykyään pidetään funktio-ohjelmointikielen matemaattisena mallina. Myöhemmin mallien huomattiin olevan ekvivalentit eli niille kirjoitetut ohjelmat voidaan kääntää toisikseen. Turingin kone ja sen kanssa ekvivalentit eli Turing-täydelliset mallit voivat laskea kaikki ne ongelmat, joita ylipäätään osataan laskea.
Myös Turingin konetta heikompia laskennan malleja käytetään. Äärellinen automaatti eli tilakone on yksinkertaisen tilasta toiseen siirtyvän koneen malli. Sillä on ekvivalenssisuhde säännöllisten kielten kanssa. Malliin ei sisälly muistia, joten sitä voidaan käyttää hyväksi silloin, kun muisti on rajallinen.
Luokka: Tietojenkäsittelyteoria
Laskettavuus

Laskettavuus tai laskettavuusteoria on teoreettisen tietojenkäsittelytieteen haara, joka tutkii ongelmien ratkeavuutta ja ratkaisemisen tehokkuutta algoritmisesti. Käytännössä laskettavuusteoriassa pyritään selvittämään, voidaanko jokin ongelma ratkaista tietokoneiden avulla vai ei, ja jos voidaan, kuinka tehokkaasti. Tehokkuus voi tarkoittaa joko laskennan vaatimaa aikaa tai muistikapasiteettia.
Ongelmanasettelu on ensin muotoiltava täsmällisesti erilaisten laskennan mallien avulla, joiden voidaan ajatella olevan tietokoneiden matemaattisia malleja. Esimerkki tällaisesta mallista on Turingin kone. Vasta tämän jälkeen voidaan analysoida, kuinka paljon laskentaresursseja tehtävä vaatii tai onko se ylipäänsä ratkaistavissa. 
== Katso myös ==
* Pysähtymisongelma
* P=NP
Luokka:Tietojenkäsittelyteoria
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Lasse Heikkilä

Lasse Heikkilä on ainakin seuraavien henkilöiden nimi:
* Lasse Heikkilä (1925–1961), runoilija
* Lasse Heikkilä (1929–2009), pesäpalloilija
* Lasse Heikkilä (s. 1934), jääkiekkovaikuttaja
* Lasse Heikkilä (s. 1961), säveltäjä.
Lasse Heikkilä (jääkiekkoilija)

Lasse Heikkilä (s. 27. toukokuuta 1934 Pori) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, jääkiekkovalmentaja ja -johtaja sekä jalkapalloilija. Hän on veljensä Antin kanssa tehnyt pitkän työn erityisesti porilaisen jääkiekkoilun hyväksi.
==Peliura jääkiekossa==
Lasse Heikkilä pelasi SM-sarjassa neljä kautta Karhuissa. Hän voitti Suomen-mestaruuden viimeisenä kautenaan vuonna 1965. Yhteensä hän teki pelaamissaan 61 ottelussa tehopisteet 18+13=31.
Maajoukkueessa Heikkilä ehti ennen valmennus- ja johtotehtäviin siirtymistään pelata yhden B-maaottelun.
1961–1962	Karhut 	SM-sarja	18	13	11	24	11	–	–	–	–	–
1962–1963	Karhut 	SM-sarja	8 	0 	0 	0 	2 	–	–	–	–	–
1963–1964	Karhut 	SM-sarja	18	3 	2 	5 	9 	–	–	–	–	–
1964–1965	Karhut 	SM-sarja	17	2 	0 	2 	6 	–	–	–	–	–
4 kautta 	yhteensä	SM-sarja	61	18	13	31	28	–	–	–	–	–
==Ura jääkiekkovalmentajana==
Peliuransa jälkeen Heikkilä aloitti vuonna 1965 valmentamisen Karhuissa ja jatkoi vuonna 1967 muodostetussa uudessa seurassa Porin Ässissä. Hän toimi seuran valmentajana aina vuoteen 1981 saakka, lukuun ottamatta kahden kauden mittaista ”syrjähyppyä” maajoukkuetehtäviin vuosina 1974–1975 ja 1975–1976. Ässien toimitusjohtajana Heikkilä oli vuosina 1981–1994. Valmentajaurallaan hän saavutti SM-tasolla kaksi kultaa ja kolme muuta mitalia.
Heikkilä toimi Suomen jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajana kauden 1976–1977. Hän johti Suomen peliä MM-kisoissa 1977 ja Kanada-cupissa 1976. Heikkilä palasi maajoukkueeseen vuosiksi 1984–1987, jolloin hän toimi joukkueenjohtajana.
==Jalkapallo==
Lasse Heikkilä oli nuorena myös lahjakas jalkapalloilija. Hän edusti lajissa 1950-luvulla Porin Karhujen lisäksi Turun Palloseuraa. TPS:n riveissä Heikkilä pelasi vuosina 1954–1955 toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Suomensarjassa sekä vuonna 1957 Mestaruussarjassa.Pelimiehet – Suomen jalkapallon pelaajatilastot 1930–2006. Viitattu 27.12.2012.
Heikkilä pelasi myös yhden nuorten maaottelun vuonna 1954.
==Saavutukset==
*1 jääkiekon Suomen mestaruus pelaajana (1965)
*2 jääkiekon Suomen mestaruutta valmentajana (1971, 1978)
*2 jääkiekon SM-hopeaa ja 1 -pronssi valmentajana
*jalkapallon SM-pronssia (1957)
*Suomen Jääkiekkoleijona #49
==Muuta==
Porin Ässät kunnioitti helmikuussa 2015 Porin Karhujen vuoden 1965 mestaruuden 50-vuotisjuhlaa pelaamalla ottelun Ilvestä vastaan sinipunaisissa Karhu-paidoissa ja nostamalla mestarijoukkueen pelaaja-valmentaja Lasse Heikkilän paidan numero 13 Isomäen hallin kattoon.
==Lähteet==
* 
*
*Heikkilän tiedot Jääkiekkomuseon sivulla
===Viitteet===
Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat
Luokka:Suomalaiset jääkiekkovalmentajat
Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat
Luokka:Vuonna 1934 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Lasse Heikkilä (muusikko)

Lasse Heikkilä (s. 1961 Sahalahti) on suomalainen säveltäjä. Hän on säveltänyt messuja ja musikaaleja sekä kirjoittanut lukuisien hengellisien ja yhteiskunta-aiheisien laulujen lisäksi kirjan.
Heikkilä toimii Tampereella kaupunginvaltuutettuna Kristillisdemokraattien valtuustoryhmässä, lasten ja nuorten palveluiden lautakunnan jäsenenä sekä käräjäoikeuden lautamiehenä.
Lasse Heikkilä on osallistunut valtakunnallisesti ja kansainvälisesti siltoja rakentaviin pioneerihankkeisiin, joita ovat isännöineet MESK, Fida, Vapaa Sisälähetys, Gospel Power ry. ja monet muut kristilliset järjestöt sekä herätysliikkeet. Hän on musiikin maisteri, joka säveltää, sanoittaa, sovittaa, johtaa, soittaa, laulaa, säestää, tuottaa, nuotintaa, äänittää ja julkaisee musiikkia.
Seth Heikkilä oli Lasse Heikkilän isoisän isä. Seth Heikkilän elämäntarina oli teemana vuonna 2018 ensiesityksen saaneessa musikaalissa Sovinto, jonka Lasse Heikkilä kirjoitti yhdessä Pekka Simojoen kanssa.
== Lähteet ==
*
*
*Lasse Heikkilä säveltäjänä - Fono.fi
*https://www.aamulehti.fi/a/201193881
=== Viitteet ===
Luokka:Suomalaiset muusikot
Luokka:Suomalaiset säveltäjät
Luokka:Suomen Kristillisdemokraattien poliitikot
Luokka:Tampereen kaupunginvaltuutetut
Luokka:Vuonna 1961 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Lasse Heikkilä (pesäpalloilija)

Lasse Aarne Ilmari Heikkilä (19. huhtikuuta 1929 Kuusankoski – 26. toukokuuta 2009) oli suomalainen pesäpalloilija.
Lasse ”Volle” Heikkilä edusti Kuusankosken Puhtia, jossa voitti TUL:n mestaruuden vuosina 1947, 1948 ja 1950. SM-sarjassa Puhti sijoittui Heikkilän pelivuosina parhaimmillaan viidenneksi, vuonna 1949. SM-sarjan lyöjätilastossa Heikkilä oli neljäs vuonna 1952. Hän oli TUL:n joukkueen koppari vuoden 1952 Helsingin kesäolympialaisissa pelatussa pesäpallon näytösottelussa.
== Lähteet ==
* 
=== Viitteet ===
Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat
Luokka:Vuonna 1929 syntyneet
Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Lasse Terho

Lasse Kullervo Terho (25. syyskuuta 1920 Kotka – 4. joulukuuta 2006 Helsinki) oli satamajohtaja ja Satamaliiton toimitusjohtaja, joka sai ensimmäisenä Suomessa satamaneuvoksen arvonimen, vuonna 1985.Luettelot myönnetyistä arvonimistä vuoteen 2012 saakka. Helsinki: Valtioneuvoston kanslia, 2014. 
==Henkilöhistoria==
Lasse Terhon vanhemmat olivat vaakamestari Joel Erhard Terho, entinen Törnqvist, ja Ester Sundberg. Hänen puolisonsa vuodesta 1947 oli Nelly Kyllikki Pitkänen, o.s. Ahonen. Terho tuli ylioppilaaksi Kotkan lyseosta 1939 ja valmistui ekonomiksi 1945. Hän oli Merihuolto Oy:n huolitsija Kotkassa 1947–1954, Kotkan kaupungin satamakamreeri 1954–1966, Helsingin sataman varastoimis- ja laiturihuolto-osaston johtaja 1966–1967 ja Kotkan kaupungin satamajohtaja vuodesta 1967. Kotkassa hän vaikutti vahvasti Hietasen rakentamiseen ja toimi ahtausteknillisen opiston opettajana 1956–1962 ja teknillisen koulun opettajana 1964–1966. Terho oli 1960- ja 1970-luvulla YK:n asiantuntija Kongossa, Algeriassa ja Genevessä. Satamaliiton toimitusjohtajaksi hän tuli 1975 ja jäi tehtävästä eläkkeelle 1983. Vielä eläkkeellä ollessaan hän osallistui satamien kehittämiseen Tansaniassa ja Portugalissa.Naski, Alpo: Satamaneuvos Lasse Terho. HS Muistot, 13.12.2006. (Tilaajille, Viitattu 14.7.2020)Örmark Hillevi, Örmark Kauko: Jurvanen Törnqvist. Esipolvitutkimus Vesa Örmarkin esiäidin suvusta. Lappeenranta: Lappeenrannan Kirjapaino, 1995, ss. 254–255.Salusvuori, Armas: Kaarniemen Sundberg-suku 1702–1990. Gummerus: Jyväskylä, 1990, s. 679. ISBN 952-90-1732-4.Kuka kukin on 1970. Helsinki: Otava, s. 1052. 
Talvisotaan Terho osallistui vapaaehtoisena, toimien kranaatinheittimen apusuuntaajana. Jatkosodassa hän toimi joukkueenjohtajana, ensin välirauhan aikana toukokuussa 1941 vänrikiksi ylennettynä ja lokakuusta 1942 luutnanttina. Reservin kapteeniluutnantiksi Terho ylennettiin 1980.Terho, Juha (toim.): Sodassa pitää olla onnea. Kotka: Kotka-seura r.y., 2013. 224 s. ISBN 978-952-67794-1-6
==Julkaisuja==
* Ehdotus satamamaksujen korottamiseksi. Satamakamreeri Terhon ehdotus muistioineen, 1961
* Ahtaustulkki, 1964 (2. täydennetty painos 1974)
==Lähteet==
Luokka: Suomalaiset järjestöjohtajat
Luokka: Suomalaiset virkamiehet
Luokka: Suomalaiset opettajat
Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat
Luokka:Vuonna 1920 syntyneet
Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Lasten laulukaupunki

Lasten laulukaupunki -festivaali on vuosittain Salossa järjestettävä lastenmusiikkiin keskittyvä tapahtuma. Se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1990 lasten laulukilpailuna, mutta laajeni kattamaan myös uusien lastenlaulujen kilpailun.http://www.lastenlaulukaupunki.net/ Tapahtuman järjestää Lasten Laulukaupunki r.y., ja se on Finland Festivals -yhdistyksen jäsen.Lasten ja nuorten . Finland festivals. Viitattu 22.3.2015.
==Historia==
Lasten laulukaupunki -festivaali perustettiin vuonna 1990 lasten laulukilpailuna. Kilpailu keskittyi alusta asti lastenkulttuuriin ja toisin kuin samoihin aikoihin televisiossa alkaneessa Tenavatähti-kilpailussa, iskelmämusiikki rajattiin pois. Ensimmäisen kilpailun voittajiksi valittiin Pikkupääsky Katariina Lantto, Laulurastas Lotta Lepistö ja Lintu Sininen Mikko Sahla.
Ensimmäinen laulukilpailu pidettiin paikallisena, mutta seuraavana vuonna toiminta laajeni valtakunnalliseksi ja alettiin järjestää myös uusien lastenlaulujen sävellyskilpailua. Sävellyskilpailun taltiointeja esitettiin useana vuonna 1990-luvulla sekä 2000-luvun alussa myös Yle TV1:ssä. Vuodesta 1996 alkaen sävellyskilpailun finalistit on koottu Salossa soi -kokoelmalevylle. 
Nykyään (v. 2007) Lasten laulukaupunki -festivaali kattaa myös musiikkiteatteria ja tanssiesityksiä. Festivaaleilla nähdään myös kansainvälisiä vieraita. Kaukaisimmat osanottajat ovat tulleet Egyptistä, Georgiasta, Turkista ja Ukrainasta asti.
Tapahtuman suojelijaksi on suostunut Eeva Ahtisaari.
==Voittajat eri vuosina==
===1990===
* Pikkupääsky Katariina Lantto
* Laulurastas Lotta Lepistö
* Lintu Sininen Mikko Sahla
Valtakunnalliset ja kansainväliset 
* Pikkupääskyt ja Laulurastaat 1991-1997 
===1991===
* PP Katariina Lindholm
* LR Antti Jylhäkoski
===1992===
* PP Lenna Kuurma, Viro
* LR Niina Laitinen 
===1993===
* PP Milla Mäkinen
* LR Liisi Koikson, Viro 
===1994===
* PP Elo Madissoon, Viro
* LR Kaisa Ruokolainen 
===1995===
* PP Anna Koljonen
* LR Tanel Nurk, Viro 
===1996===
* PP Elina Hokkanen
* LR Noora Laitinen 
===1997===
* PP Sini Alatalo
* LR Laura Pakarinen 
* Katariina Lantto oli Ylen Suomen edustajana Bolognan "Lapset laulavat lapsille" -tapahtumassa 1992 
* Noora Laitinen oli Lintu Sininen 1991 ja 1992
==Lähteet==
==Aiheesta muualla==
* Tapahtuman kotisivu 
Luokka:Musiikkikilpailut
Luokka:Musiikkitapahtumat Suomessa
Luokka:Salon kulttuuri
Lastensuojelulaki

Lastensuojelulaki (, ) on Suomen lastensuojelulainsäädännön ydin, johon on sisällytetty tärkeimmät lastensuojelua koskevat säännökset. Lastensuojelulain ohella muun muassa Laki lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta sekä Lapsen oikeuksien sopimus määrittelevat lasten suojelua ja kohtelua inhimillisenä ja oikeudellisena subjektina muun lapsi- ja rikosoikeuden ohella. Nykyinen lastensuojelulaki tuli voimaan 1.1.2008.
Vuonna 2014 lastensuojelulakia on pyritty uudistamaan ja näin tavoitellaan lastensuojeluongelmien vähentämistä.Heinonen, Hanna: Sosiaalihuoltolain uudistus poistaisi turhaa lastensuojelun asiakkuutta. Lastensuojelun Keskusliitto 8.5.2014.
== Katso myös ==
*Sosiaalihuoltolaki
*Rikos
*Väkivalta
*Pahoinpitely
*Lapsen kaltoinkohtelu
*Lapsen hyväksikäyttö
*Vauvan ravistelu
*Kuritus
*Mediaväkivalta
*Päihteet
*Alkoholismi
*Fetaalialkoholisyndrooma
*Huostaanotto
== Lähteet ==
==Kirjallisuutta==
* 
==Aiheesta muualla==
*Vuoden 1983 lastensuojelulaki (kumottu)
*Luonnos lastensuojelulaiksi 2014
Lastensuojelulaki
Luokka:Perhe
Luokka:Lastensuojelu Suomessa
Luokka:Syrjintä Suomessa
Luokka:Väkivaltarikokset
Latiivi

Latiivi eli suuntasija on yleisnimi paikallissijoille, jotka ilmaisevat siirtymistä. Suomen kielen latiiveja ovat erosijat elatiivi ja ablatiivi, tulosijat illatiivi ja allatiivi, sekä näitä abstraktimmat tulosija translatiivi ja erosija eksessiivi. Alkuperäisiä uralilaisia latiivin päätteitä on oletettu olleen useita. Näiden jatkajia ovat suomen kielessä esimerkiksi johdin -s sekä rajageminaatio (seuraavan sanan alkukonsonantin kahdentuma). Nämä eivät enää ole produktiivisia sijapäätteitä vaan esiintyvät johtimina lähinnä adverbeissa ja adverbinomaisissa sanoissa (lisäksi verbien ns. a-infinitiivin lyhyen muodon lopussa oleva rajageminaatio palautunee vanhaan latiivin päätteeseen -k). 
Esimerkkejä:
* ylös, alas, ulos, pois, kauas
* rannemmas, lähemmäs, sisemmäs, ulommas (komparatiivissa taipuvat substantiivit)
* lähes, lähestulkoon
* edestaas, edestakaisin
* irti (+ rajageminaatio)
* kiinni (+ rajageminaatio)
== Aiheesta muualla ==
* Panu Mäkisen adverbisijat
==Lähteet==
* Tieteen termipankki: latiivi. Viitattu 5.2.2018
Lauda Air

Lauda Air oli entisen F1-kuljettaja Niki Laudan vuonna 1979 perustama itävaltalainen lentoyhtiö. Yhtiö aloitti toimintansa vuonna 1985 tilauslennoilla. Vuonna 1989 alkoivat kansainväliset lennot Wienistä aluksi Australiaan ja myöhemmin Lähi-itään ja Amerikkaan. Austrian Airlines osti Lauda Airin vuonna 2000, ja yhtiö suoritti siitä lähtien lomalentoja emoyhtiönsä alaisuudessa.
Lauda Airin lento 004 putosi Thaimaassa suihkujarrun aktivoiduttua. Kaikki koneessa olleet menehtyivät. Kone oli Boeing 767.
Lauda Air lopetti toimintansa 6. huhtikuuta 2013, jolloin Austrian Airlines alkoi lentää omat lomalentonsa.
== Lähteet ==
L
Lauhkea vyöhyke

Lauhkea vyöhyke on maapallon ilmastovyöhyke subtrooppisen ja kylmän vyöhykkeen välillä, suunnilleen 40. leveysasteen ja napapiirin välissä molemmilla pallonpuoliskoilla. Eurooppa kuuluu suurimmaksi osaksi lauhkeaan vyöhykkeeseen, lukuun ottamatta subtrooppista Välimeren aluetta ja kylmään vyöhykkeeseen kuuluvia alueita Jäämeren rannikolla. Molemmilla pallonpuoliskoilla lauhkea vyöhyke ulottuu nauhamaisena maapallon ympäri.
== Ilmasto ==
Lauhkealla vyöhykkeellä yleisin tuulensuunta on länsi. Tämän vuoksi saderintamatkin tulevat melkeinpä aina lännestä. Tämän vuoksi mantereiden länsiosissa, esimerkiksi Euroopassa ja Pohjois-Amerikan länsirannikolla, on lauhkeaa ja kosteaa, kun taas mannerten itäosissa kuten Siperiassa, Itä-Aasiassa ja Pohjois-Amerikan itärannikolla on kuivempaa ja lämpötilan vaihtelut suurempia. Lauhkeaa vyöhykettä sanotaankin myös länsituulten vyöhykkeeksi. Länsituulten vyöhykkeen sijainti kuitenkin vaihtelee vuodenaikojen mukaan. Se siirtyy talvella etelämmäksi, jolloin länsituulten tuomat matalapaineet kastelevat Euroopassa runsaammin myös Välimeren seutuja, samalla kun kuivat ja kylmät arktiset ilmamassat pääsevät vapaammin pohjoisille havumetsäseuduille aiheuttaen sinne kylmiä korkeapaine-alueita talvella, mutta etenkin kevättalvella. Kesällä länsituulten reitti siirtyy pohjoisemmaksi, jolloin Euroopassa Välimeren maissa on lähes sateetonta, kun taas pohjoisilla seuduilla sateisuus vuorostaan lisääntyy.
== Keskilämpötilat ==
Lauhkean vyöhykkeen pohjoisemmassa osassa, viileässä vyöhykkeessä vuoden keskilämpötila on -3 ja +5 asteen välillä. Lauhkean vyöhykkeen lämpimämmässä osassa +5 ja +13 asteen välillä. Viileässä vyöhykkeessä kesän pituus on 2 – 4 ja lämpimämmässä osassa 4 – 7 kuukautta. Talven pituus on viileässä vyöhykkeessä 4 – 7 ja lämpimässä eteläosassa alle 4 kuukautta. Esimerkiksi Suomi sijaitsee lähes kokonaan viileällä vyöhykkeellä: Pohjoisimmassa Lapissa vuoden keskilämpötila on alle -2 °C ja etelärannikolla noin +5 °C ja lounaassa jopa hieman yli, jolloin aivan lounaisimmat osat rannikkoa ja lounaissaaristo kuuluvat jo enemmänkin lauhkeaan vyöhykkeeseen. Suomen lähiseuduilla, Ruotsissa sen sijaan Tukholman pohjoispuoliset alueet ovat viileää vyöhykettä ja eteläisemmät osat varsinaista lauhkeaa vyöhykettä. Virosta vain koillisosat lähellä Narvaa ovat viileää vyöhykettä, muu Viro on lauhkeaa vyöhykettä. Norjassa lauhkea vyöhyke sen sijaan tulee pitkälle pohjoiseen länsirannikkoa pitkin meren ja Golfvirran lämmittävän voiman ansiosta.
Köppenin ilmastoluokituksessa lauhkeiksi ilmastoiksi nimitetään luokkia C ja D. Luokkaan C kuuluu myös subtrooppisia alueita.
== Kasvillisuus ==
Lauhkea vyöhyke sisältää kasvillisuusvyöhykkeistä lämpimämmän lehtimetsävyöhykkeen ja kylmemmän havumetsävyöhykkeen, jota voidaan kutsua myös viileäksi vyöhykkeeksi. Lauhkealla vyöhykkeellä on myös laajoja aroja ja aavikoitakin.
== Katso myös ==
*Kylmä vyöhyke
*Trooppinen vyöhyke
L
Launeen tie

Launeen tie eli Lahden eteläinen kehätie on Lahden ohittava osuus valtatiellä 12, joka kulkee Hollolan Soramäestä kantatien 54 risteyksestä Etelä-Lahden halki ja liittyy idässä valtatiehen 4 Lahden itäisen ohikulkutien kohdalla Kujalassa. Tie on länsiosaltaan moottoriliikennetietä ja itäosaltaan moottoritietä, ja sillä on kuusi eritasoliittymää.
== Historia ==
Tietä alettiin suunnitella, koska haluttiin linjata valtatie 12 Lahden ja Hollolan keskustojen ohitse johtamalla se Hollolasta Riihimäen tien risteyksestä eteläisessä Lahdessa sijaitsevan Launeen kaupunginosan poikki itään. Nimensä tiehanke sai juuri reitillä olleen Launeen mukaan erotukseksi vaihtoehtoisesta Renkomäen kautta kulkevasta linjauksesta. Hanke oli ennen toteutumistaan kiistanalainen neljättäkymmenettä vuotta Lahden kaupunginvaltuustossa, Päijät-Hämeen seutukaavaliitossa ja Päijät-Hämeen liitossa.
Tietä perusteltiin liikenneruuhkien helpottamisella ja sillä, että näin turvataan vaarallisten aineiden kuljetukselta nykyisen valtatien 12 lähellä oleva pohjavesialue sekä vedenottamo. Valtatien 12 säilyttämistä alkuperäisellä reitillään perusteltiin sillä, että Launeen tie olisi investointina turha, Lahden kaupungin mahdollisesti kasvaessa edelleen etelään olisi eteläisempi Renkomäen linjaus parempi ja Launeen tie tulisi kehätieksi liikaa pohjoiseen muodostuvan asutuksen keskelle. Tämä mielipide järjestäytyi Puhdas Laune-liikkeeksi. Samalla kannalla olivat lahtelaiset kansanedustajat Maija-Liisa Lindqvist, Tuija Nurmi, Jouko Skinnari ja Matti Kauppila.
Tiehallinto ei ollut valmis tukemaan Renkomäen linjausta, vaan ainoastaan Launeen tietä. Joukkotiedotusvälineet olivat yleensä myönteisiä Launeen tielle sillä perusteella, että kauan vireillä ollut hanke saatettaisiin päätökseen.
Tie päätettiin lopulta linjata Launeen kautta. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 2018 ja kehätie avattiin liikenteelle loppuvuodesta 2020; viimeistelytyöt valmistuivat seuraavan vuoden aikana.
==Lähteet==
Luokka:Lahden liikenne
Luokka:Hollolan liikenne
Luokka:Suomen moottoritiet
Luokka:Suomen kehätiet