nyuuzyou/wikis huggingface dataset:
Puoliläpäisevä kalvo

Puoliläpäisevä kalvo on ohut kalvo, joka päästää diffundoitumaan lävitseen vain tietyn koon tai varauksen omaavia molekyylejä tai ioneja. Tyypillisesti puoliläpäisevissä kalvoissa on hyvin pieniä reikiä, joista pienet molekyylit kuten vesi pääsevät kulkemaan kalvon lävitse. Liian suuret yhdisteet tai varaukseltaan vääränlaiset ionit eivät kykene läpäisemään puoliläpäisevää kalvoa. Puoliläpäiseviä kalvoja ovat muun muassa eliöiden solukalvot, eläinten iho, eräät synteettiset polymeerit kuten polyamidit ja eräät keraamiset aineet kuten kupariheksasyanoferraatti.Heinrich Strathmann: Membrane Separation Processes, 1. Principles, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2011. Viitattu 7.10.2013 
Puoliläpäiseviä kalvoja käytetään useissa erotusprosesseissa teollisuudessa. Puoliläpäiseviä kalvoja hyödynnetään muun muassa osmoosissa ja käänteisosmoosissa valmistettaessa suolatonta juomakelpoista vettä merivedestä, makromolekyyliseosten konsentroimiseen, erottamiseen ja puhdistamiseen muun muassa bioteknillisissä laitoksissa ja energiatekniikassa muun muassa polttokennoissa. Kiinteitä huokoisista keraameista valmistettuja puoliläpäiseviä kalvoja käytetään kaasujen erottamiseen ja kaasujen erottamiseen käytetään myös kalvoja, jotka on tehty orgaanisesta polymeeristä. Muita käyttökohteita ovat muun muassa dialyysi, ultrasuodatus ja geelipermeaatiokromatografia.
==Lähteet==
P
Puolueeton (Ukraina)

Puolueeton tarkoittaa Ukrainassa kansanedustajan tai ministerin kohdalla sitä, että hän ei ole ollut minkään puolueen jäsen parlamenttivaaleissa tai muuten tunnetusti, vaikka hän tultuaan valituksi osallistuisi puolueen vaalilistalle sitoutumattomana ehdokkaana tai sitoutuisi puolueen tai ryhmittymän parlamenttiryhmän päätöksiin.
Nimitys tulee Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan ajalta, jolloin yksipuoluejärjestelmässä saatettiin asettaa ehdokkaaksi myös Ukrainan kommunistiseen puolueeseen kuulumattomia ehdokkaita.
Luokka:Ukrainan politiikka
Puoluejärjestelmä

Puoluejärjestelmä koostuu kaikista demokraattisen valtion hallitsemiseen osallistuvista puolueista. Puoluejärjestelmät eroavat muun muassa puolueiden määrän, valta- ja liittolaissuhteiden sekä idologisen kirjon laajuuden mukaan.
==Tyypit==
Eräs paljon käytetty puoluejärjestelmien typologia on Giovanni Sartorin laatima. Siihen kuuluu seitsemän puoluejärjestelmää:
* yksipuoluejärjestelmä
* hegemoninen järjestelmä
* hallitsevan puolueen järjestelmä
* kaksipuoluejärjestelmä
* maltillinen monipuoluejärjestelmä
* polarisoitunut monipuoluejärjestelmä
* hajaantunut järjestelmä
Klaus von Beyme jakaa maltilliset monipuoluejärjestelmät niihin, joissa on liittoumia ja niihin, joissa ei ole liittoumia, sekä polarisoituneet monipuoluejärjestelmät niihin, joissa joko on tai ei ole sellaista keskusta, joka pystyisi hallitsemaan.
==Piirteet==
Jokaista puoluejärjestelmää voidaan arvioida sen sirpaloitumisen, polarisoitumisen ja vakiintuneisuuden mukaan.
Puoluejärjestelmän sirpaloitumista mitataan puolueiden määrällä. Laskuissa voidaan joskus ottaa huomioon puolueiden kokoerot ja niiden vaikutusvalta. Eräs sirpaloitumista mittaava laskukaava on kaikkien puolueiden ääniosuuksien ja/tai parlamenttipaikkojen osuuksien neliöiden summan käänteisluku. Jos puoluekenttä on sirpaloitunut, maahan ei välttämättä ole helppoa saada vakaita hallituksia.
Puoluejärjestelmä on voimakkaasti polarisoitunut silloin, kun puolueiden ideologinen kirjo ääripäästä toiseen on leveä. Polarisoitunut puoluejärjestelmä on yleensä myös sirpaloitunut, mutta kaikki sirpaloituneet puoluejärjestelmät eivät ole polarisoituneita. Polarisoituneessa puoluejärjestelmässä puolueet voivat joko kilpailla keskustalaisten äänestäjien äänistä, tai ääripäiden äänistä, jolloin puoluejärjestelmä on yleensä epävakaa.
Vakiintuneessa puoluejärjestelmässä puolueet, niiden ideologiat, kannattajakunnat ja organisaatiot sekä puolueiden väliset suhteet ovat pysyviä, eivätkä puolueet ole riippuvaisia yksittäisistä johtajistaan, vaan niillä on selkeät puoluekoneistot ja rakenteet. Vakiintumattomassa puoluejärjestelmässä puolueita tulee ja menee, ja ne saattavat vaihtaa polittisia kantojaan tiheään. Puoluejärjestelmän vakiintuneisuutta mitataan muun muassa vertailemalla puolueiden kannatusten vaihteluja peräkkäisten vaalien välillä.
==Lähteet==
Luokka:Poliittiset järjestelmät
Luokka:Puolueet
Purilanjoki

Purilanjoki (entinen Immalanjoki) on joki Halikossa, Varsinais-Suomessa. Joki saa alkunsa Kankareenjärven pohjoispuolella, ja toimii järven laskujokena. Purilanjoki virtaa Halikon läpi pohjois-etelä -suunnassa ja laskee Halikonlahteen Rauvolanselän läheisyydessä Vartsalassa.
Purilanjoki omaa todella pienen, alle 1 m³/s virtaaman. Joen valuma-alue on 83 km², josta 56% on metsämaata ja 40% peltoa. Joen rannat ovat pitkälti alas viettäviä pitkiä loivia rinteitä, jotka ovat tehokkaassa viljelykäytössä. Tämän vuoksi jokeen valuu vuosittain suuria määriä ravinteita, jotka kulkeutuvat Halikonlahteen.
Purilanjoki on aikoinaan ollut syvä ja leveä purjehduskelpoinen joki, jota pitkin on purjehdittu sisämaahan. Joen suussa oli pitkä vuonomainen merenlahti, minkä vuoksi Purilanjoenlaaksossa ovat Halikonjoenlaakson ohella sijainneet Halikon vanhimmat asutukset.
==Lähteet==
Luokka:Suomen joet
Luokka:Halikko
Luokka:Salon luonto
*
Purjo

Purjo eli purjosipuli (Allium porrum) on sipulin sukuinen mauste- ja vihanneskasvi. Sen lehtien tyvi kasvaa lieriönmuotoiseksi tupeksi.
Purjon kasvukausi on melko pitkä joten Suomessa se yleensä kasvatetaan taimeksi ennen istutusta. Purjon tyvi pysyy valkoisena, kun se pidetään maan alla multaamalla purjopenkkiä.
Purjo on kotoisin Välimeren alueelta jossa sitä on viljelty jo tuhansia vuosia sitten. Suomeen purjo on saapunut 1600-luvulla.
== Purjo ruoanlaitossa ==
Purjo on maultaan muita sipuleita miedompi, ja siinä on vain vähän rikkiyhdisteitä. Purjoa voi käyttää kokonaisuudessan ruoanvalmistukseen. Purjo sopii keittoihin, pataruokiin ja liemiin makua antamaan. Sitä voi myös käyttää raakana samaan tapaan kuin ruohosipulia. Purjoa on käytetty raakana salaateissa.
Purjoa käytetään paljon liemissä, keitoissa ja piiraissa. Klassisia reseptejä ovat muun muassa ranskalainen purjo-perunasosekeitto eli vichysoisse, italialainen purjokeitto eli crema di porri, perinteinen purjopata ja kreikkalainen marinoitu purjo. Purjosipulia käytetään usein myös ranskalaisissa suolaisissa quiche-piirakoissa. Suomessa suosittu purjoa sisältävä ruoka on siskonmakkarakeitto.
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
* 
* 
*Purjosipuli, Kotimaiset Kasvikset ry. Viitattu 30.12.2019.
* Köyhän parsa, kasvisten kuningatar, Kaleva 21.1.2011. Viitattu 30.12.2019.
Luokka:Sipulit
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Purola (Kajaani)

Purola on Kajaanin vanhimpia kaupunginosia. Se sijaitsee Kajaaninjoen eteläpuolella, Kaupunginlammen kupeessa, etelään menevän tien (entinen viitostie) länsipuolella. Naapurialueina vastapäätä tien toisella puolen on Puistolan kaupunginosa ja lännessä Kajaaninjokivarren Tihisenniemellä UPM-Kymmenen (entinen Kajaani Oy) entiset massa- ja paperitehtaat ja vielä toiminnassa oleva saha. Alkujaan Purolan omakotialue on muodostunut juuri sellutehtaan, paperitehtaan ja sahan työntekijöiden asuntoalueeksi. Muistona alkuaikojen rakennustyylistä Purolassa on vielä paljon vanhoja mansardikattoisia (taitekattoisia) puutaloja.
Purolan asemakaava on tavanomaisesta poikkeava, erikoinen. Kadut ovat sisäkkäisten U-kirjaimen muotoisia, alkaen viitostiestä ja palaten viitostielle. Nykyisin Purola on kaunis ja rauhallinen omakotitaloalue.
Purolassa oli ennen useita kauppoja:
* Alfred Heikkinen, 
* Pikku Osula
* Maakunta
* Ruoka- ja sekatavarakauppa Hannes Kärkkäinen/Toimi Kärkkäinen
* Ojala
* Osuusteurastamo
* Kusti Korhonen
Nykyään jäljellä on enää vain yksi päivittäistavarakauppa. Purolassa toimii myös grilli. Grillin yhteydessä toimi myös kauppa, joka kuitenkin meni vuonna 2011 konkurssiin. Purolassa oli aiemmin myös posti, pankki, useita kioskeja sekä kirjaston sivutoimipiste, joka kuitenkin tuhoutui tulipalossa. Purolassa oli myös muutama baari.
Purolan vuonna 1919 valmistunut koulu tuhoutui tulipalossa ystävänpäivän vastaisena yönä 14.2.2011. Koulun rakentamisen rahoitti aikanaan Kajaanin Puutavara Osakeyhtiö ja koulu toimi opetuskäytössä 2000-luvulle saakka.
==Lähteet==
* Purolan-Puistolan Kyläyhdistys
* Uutinen Purolan koulun tulipalosta
Luokka:Kajaanin kaupunginosat
Puskaradio

Puskaradio (myös viidakkorumpu) on leikillinen nimitys huhujen, kuulopuheen ja juorujen kautta kulkevista epävirallisista tietokanavista. Kuulopuheet saattavat olla täysin keksittyjä, tositapahtumiin perustuvia tai joidenkin tahallaan liikkeelle laittamia.
== Lähteet ==
Luokka:Viestintä
Luokka:Suomenkieliset sanat ja sanonnat
Put

Put () oli Raamatun Vanhan testamentin mukaan Haamin kolmas poika. Hänellä oli kaksi veljeä: Kus (Nubia) ja Misraim (Egypti). Put'ista käytetään satunnaisesti myös nimeä Put Libyalainen. Hänet liitetään usein libyalaisten kantaisäksi. Muinainen Libya ei tosin vastaa alueeltaan modernia Libyaa.
Luokka:Vanhan testamentin henkilöt
Putkilokasvit

Putkilokasvit (Tracheobionta tai Cormobionta) ovat kasveja, joiden solukot muodostavat erilaistuneita johtosolukoita eli putkiloita veden ja ravinteiden kuljettamiseen. Putkilokasvit on perinteisesti luettu sammalten (Bryobionta) ohella toiseksi kasvikunnan alakunnista.
== Luokittelu ==
Putkilokasvit on perinteisesti jaettu kahteen kaareen, jotka ovat siemenkasvit (Magnoliophyta) ja sanikkaiset (Pteridophyta). Liekomaiset on perinteisesti sisällytetty sanikkaisiin, mutta polveutumishistoriasta johtuen ne on nyttemmin esitetty myös omana erillisenä kaarenaan. Tarkempi luokittelu on alla olevassa luettelossa.
* Lycopodiophyta – liekomaiset
* Pteridophyta – sanikkaiset
** Equisetophytina – kortemaiset
** Psilophytina – haarusanikkaiset
** Pteridophytina – saniaiset
* Spermatophyta – siemenkasvit
** Cycadophytina – käpypalmut
** Ginkgophytina – neidonhiuspuut
** Gnetophytina
** Pinophytina – havupuut
** Magnoliophyta – koppisiemeniset
==Lähteet==
== Aiheesta muualla ==
* Problems of adaptation to a terrestrial environment
== Antsadata-kohde ==
*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Puutarha (blogiteksti)

Kukkivat kukat puutarhassa.
Kukkien myyjiltä saa erinomaisia ruukkukukkia kesän iloksi. Nyt on saatavilla Laventelia ja Neilikka, jotka värisävyltään sopivat hyvin yhteen. Laventeliassa on voimakas, raikas tuoksu, jopa yllätävä. Suosittelen. 🌾
Muistuttaa mieleen Italian Toscanan sinisiä kukkapeltoja 🌾🌾🌾🌾
Puuarhassa on nyt aika istuttaa kukansiemeniä. Auringonkukka on varma sijoitus ja saat loppukesästä isoja kukkasia. Myöskin hyötykasvit, kuten salaatti, tilli, persilja, minttu ja sitruunamelissa raikastavat juomaveden makua. 
Ryhdy puutarhuriksi ..🌾
P
Puutarhaneuvos

Puutarhaneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 8. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1948 valtionpomologi Olavi Collanille. Vuosien 1918–2013 aikana puutarhaneuvoksen arvonimi on myönnetty 50 henkilölle. 
== Lähteet ==
Luokka:Suomalaiset arvonimet
Puuvarsi

Puuvarsi on kasvin monivuotinen maanpäällinen varsi. Puuvartiset kasvit ovat kasvutapansa puolesta tavallisesti puita, pensaita, varpuja tai monivuotisia köynnöksiä.
== Rakenne ==
Havupuilla ja monilla puuvartisilla kaksisirkkaiskasveilla on yhtenäinen johtosolukkolieriö, jossa on jälsi keskellä. Jällestä muodostuu puukerrosta sisäsivulle ja nilaa ulkosivulle. Nilassa on muun muassa siiviläputkia, joiden kautta yhteyttämistuotteet kulkevat lehdistä muualle kasviin. Paksuuskasvun seurauksena suurin osa puuvartisen kasvin varresta on jällen kasvattamaa puuta. Puuosan pääaineksena ovat pystysuunnassa kulkevat pitkät elottomat johtosolut. Näitä ovat esimerkiksi putkilot ja putkisolut. Niiden suurimmaksi osaksi selluloosasta ja ligniinistä muodostuneet soluseinämät ovat paksuuntuneet ja puutuneet. Havupuilla on lisäksi eläviä soluja pihkatiehyeissä. Johtosolukkojen lisäksi puuosassa on rakennetta lujittavia tukisolukkoja. Lehtipuiden puuosan rakenne on vaihtelevampi kuin havupuilla. Niillä on putkiloiden ja putkisolujen lisäksi puusyitä ja eläviä tylppysolujonoja.
== Antsadata ==
== Katso myös ==
* ruohovarsi
* puuaines
P
Pyhämaan uhrikirkko

Pyhämaan uhrikirkko on vuosina 1647–1652 rakennettu torniton pitkäkirkko Pyhämaalla Uudessakaupungissa. Puukirkko on parhaiten säilyneitä 1600-luvun kirkkoja Suomessa. 
Kirkko on tunnettu maalauksistaan, jotka ovat merkittävä osa Suomen 1600-luvun taidehistoriaa.Museoviraston rekisteri Viitattu 16.5.2010 Kirkkosalin katon ja seinien runsaat liimavärimaalaukset on luultavasti tehty maalarimestari Christian Wilbrandtin johdolla 1667. Barokkihenkisiä ja kuvakudosmaisia maalauksia on hirsiseinien ja laakean tynnyriholvin ohella kuorikaiteen yläosassa. Seinissä kuvataan Raamatun tapahtumia, holvissa taas kukkaseppeleiden ympäröimiä pulleita enkeleitä. Väleissä on kukkaköynnöksiä ja hedelmäryhmiä.
Pyhämaan uhrikirkko sijaitsee vanhan purjehdusväylän varrella. Tasaleveän suorakaiteenmuotoisen kirkkohuoneen alttaripääty on kolmitaitteinen. Kuori on erotettu muusta kirkosta alaosastaan hirsistä salvotulla kuorikaiteella. Välissä on kapeista balustereista koostuva osa. Saarnastuoli on 1640-luvulta ja penkit 1700-luvulta, mutta niiden väritys on peräisin myöhemmältä ajalta.
Hirsiseinät on salvottu sulkanurkalle. Niitä peittää ulkopuolelta 1960-luvulla tehty tasaleveä punamullattu pystylaudoitus. Vesikaton länsipäähän on sijoitettu pieni kattoratsastaja. Kirkon sakaristo, asehuone ja kellotapuli purettiin 1800-luvulla.
== Lähteet ==
== Kirjallisuutta ==
* Karsikas, Auvo: Pyhämaan Luodon uhrikirkko : rakennus- ja kulttuurihistoriaa : raamatunkuvien uskonnollinen merkitys. 2000.
* Karsikas, Auvo: Pyhämaan uhrikirkon raamattukuvien uskonnollinen ja kirkkopoliittinen merkitys. 1999.
* Rancken, Aarne. Wilhelm.: Pyhämaan Luodon uhrikirkko. 1987.
* Salokangas, H. J.: Tietoja Pyhämaan luotoseurakunnan kirkon historiasta. 1908.
== Aiheesta muualla ==
* Pyhämaan kirkot Museoviraston rekisteriportaalissa
* Pyhämaan uhrikirkko Retkipaikan esittelyssä
Luokka:Suomen puiset pitkäkirkot
Luokka:Uudenkaupungin kirkkorakennukset
Luokka:Pyhämaa
Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Pyhämaan uusi kirkko

thumb|245px|Pyhämaan kirkko, sankarihaudatKalleimpien arvojen puolesta 1939-1940 1941-1944
Pyhämaan uusi kirkko rakennettiin Ruotsin yli-intendentinviraston vuonna 1795 laatimien piirustusten mukaan harmaakivestä vanhan uhrikirkon viereen. Kirkko on muodoltaan päätytornillinen pitkäkirkko ja se valmistui vuonna 1804. 
Kirkon katteena on satulakatto. Kirkon tornin päällä oli alun perin avolyhty, mutta vuoden 1908 remontin yhteydessä se uusittiin uusgoottilaista tyyliä noudatellen päättymään huippuun ja neljään pieneen kulmatorniin. Kirkkosalin sisäkatto on matala, laudasta tehty tynnyriholvi. Itäisen alttarin takana on sakaristo ja papin kamari ja niiden päällä lehteri. Kirkkoa voidaan pitää tyypillisenä 1700-luvun lopun ja 1800-luvun alun ruotsalaisen virastoarkkitehtuurin edustajana. Sellaisena se on arkkitehtonisesti vaatimaton.
Kirkon sisäilme on vuoden 1934 korjauksesta, jonka suunnitteli arkkitehti A. W. Rancken.
Kirkon alttaritaulun on maalannut Arvid Liljelund ja se on vuodelta 1883. Teos on nimeltään Kristuksen kirkastus. Taulun sanotaan olevan taiteilijan näkemys Rafaelin samannimisen taulun teemasta. Alttarin yläpuolella olevat 12 apostolia esittävät maalaukset ovat tuntemattomaksi jääneen taiteilijan käsialaa ilmeisesti 1820-luvulta. Kirkon urut ovat Jens Zachariassenin mekaaniset 7-äänikertaiset urut vuodelta 1877.
Kellotornissa olevat kellot ovat vuosilta 1782 ja 1810.
Museovirasto on määritellyt Pyhämaan kirkot ympäristöineen yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
== Lähteet ==
Luokka:Uudenkaupungin kirkkorakennukset
Luokka:Pyhämaa
Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Luokka:Suomen kivikirkot
Luokka:Suomen pitäjänkirkot
Pyhämaan vaakuna

Pyhämaan vaakuna oli Pyhämaan kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa tänä päivänäkin erityisesti merenkulkijoiden parissa tunnettuun Pyhämaan uhrikirkkoon sekä seudun mansikkaviljelmiin.
Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kultaristi, jossa sininen mansikanlehti.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Pyhämaan kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 22. lokakuuta 1968. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 12. maaliskuuta 1969.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1974, kun Pyhämaa liittyi Uuteenkaupunkiin.
== Lähteet ==
* 
* 
Pyhämaa
Luokka:Pyhämaa
Pyhän Mikaelin kappeli

Pyhän Mikaelin kappeli on vuonna 2006 avattu kappeli Ylöjärvellä. Kappelin rakennus aloitettiin vuonna 2005 ja se valmistui käyttöön vuonna 2006.
Kappelin vihki käyttöön piispa Paavo Kortekangas 28.5.2006. Sen on suunnitellut arkkitehti Ilari Henttinen. Kappeli oli Huurre Oy:n perustaja Paavo V. Suomisen idea ja hän vastasi myös hankkeen rahoituksesta. Kappeli on myös nimetty Suomisen mukaan – hänen kolmas nimensä on Mikael.
Aivan kappelin läheisyydessä sijaitsee Suomen jäähdytystekniikan museo, jossa on paljon Suomisen perustaman Huurre Oy:n kylmälaitteita. Suomisella on myös kappelin ja museon läheisyydessä oma kesämökkinsä.
== Lähteet ==
Luokka:Ylöjärven kirkkorakennukset
Pyhärannan vaakuna

Pyhärannan vaakuna on Pyhärannan kunnan tunnus. Vaakunan aiheessa yhdistyvät apilaristi ja ankkuri tekevät vaakunan puhuvaksi viitaten samalla myös maatalouteen ja talonpoikaiskippareihin.
Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kultainen apilaristi, jonka alaosa muodostaa ankkurin.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Pyhärannan kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 28. tammikuuta 1956. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 3. toukokuuta samana vuonna.
== Lähteet ==
* 
* 
== Antsadata-kohde ==
Pyhäranta
Vaakuna
Pyrokseeni

Pyrokseenit ovat silikaatteihin kuuluva mineraaliryhmä. Pyrokseenia esiintyy sekä magmakivissä että metamorfisissa kivissä. Pyrokseenit jaetaan kiderakenteensa puolesta klinopyrokseeneihin, joilla on monokliininen kidemuoto sekä ortopyrokseeneihin, jotka ovat ortorombisia. Nämä jaetaan vielä koostumuksensa perusteella eri mineraaleiksi. 
Nimi pyrokseeni on johdettu kreikan kielen sanoista pyro 'tuli' ja xenos 'vieras'. Nimen mineraaliryhmälle antoi Haüy.
== Pyrokseenimineraaleja ==
Oheisessa listassa on vain osa ryhmiin kuluvista mineraaleista. 
Klinopyrokseenit:
*Augiitti
*Diopsidi
*Egiriini
*Hedenbergiitti
*Jadeiitti
*Omfasiitti
*Pigeoniitti
*Spodumeeni
Ortopyrokseenit:
*Bronsiitti
*Enstatiitti
*Ferrosiliitti
*Hypersteeni
== Lähteet== 
== Aiheesta muualla ==
*Mineral Galleries - The Pyroxene group
Luokka:Silikaattimineraalit
Pyrstöpunavarpunen

Pyrstöpunavarpunen (Urocynchramus pylzowi) on pyrstöpunavarpusten heimoon kuuluva varpuslintu. Aikaisemmin laji luetiin peippojen heimoon, mutta on sittemmin erotettu omaan heimoonsa.
==Levinneisyys==
Pyrstöpunavarpusta tavataan Kiinan keskiosissa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
==Lähteet==
Luokka:Varpuslinnut
Pysyvä tunniste

Pysyvä tunniste on verkkoympäristössä käytettävä tunniste, jolla voidaan tunnistaa digitaalinen teos. Pysyvä tunniste on elektroninen vastine perinteisille bibliografisille tunnuksille, kuten ISBN ja ISSN. Termin englanninkielinen vastine on persistent identifier (PI).
Pysyvä tunniste
* mahdollistaa perinteisten tunnisteiden toimimisen verkossa
* tarjoaa pysyvän linkin aineistoon
* mahdollistaa sen, että tiedonhakija saa haluamansa teoksen, vaikka teoksen fyysinen sijaintipaikka olisi muuttunut. Jotta tämä onnistuisi, on pysyvä tunniste linkitettävä ajantasaiseen paikannuspalveluun, joka puolestaan tarjoaa pääsyn aineiston fyysiseen manifestaatioon.
Pysyvä tunniste tulisi antaa aineistoille, joita on tarkoitus säilyttää hyvin pitkään, useiden laitteisto- ja ohjelmistosukupolvien päähän. Pysyvän tunnisteen ja sen mahdollistaman palvelun pitäisi olla vähintään yhtä pysyvä kuin sen avulla tunnistettu aineisto. Käyttäjä pitäisi aina ohjata viimeisimpään versioon aineistosta tai sitten teostason metadataan, jonka avulla käyttäjä voi hankkia teoksen jossain muussa muodossa, esimerkiksi painettuna. Pysyvä tunniste ISBN:stä 951-45-9942-X voi olla esimerkiksi seuraavanlainen http://urn.fi/URN:ISBN:951-45-9942-X.
Pysyvien tunnisteiden järjestelmiä on luotu 1990-luvun puolivälistä lähtien Internetin syntymisen jälkeen. Yhtenä syynä tunnistejärjestelmien luomiselle oli perinteisten tunnisteiden (ISBN ja ISSN) toimimattomuus verkossa. Esimerkiksi selaimet eivät tulkitse ISBN-merkkijonoa hyperlinkiksi. ISBN-tunnuksen sisältävä pysyvä tunniste puolestaan voi toimia hyperlinkkinä, mikäli se ilmaistaan HTTP URIna. Toisena syynä tunnistejärjestelmien kehittämiselle on ollut verkko-osoitteiden vaihtumisesta syntyvät viittausongelmat.
Tunnistejärjestelmiä on kehitetty useita:
* Handle, 1994
* Persistent URL (PURL), 1995
* Uniform Resource Name (URN), 1997
* Archival Resource Keys (ARK), 2001
* Extensible Resource Identifier (XRI), 2005
== Katso myös ==
* Digital Object Identifier (DOI)
== Lähteet ==
* 
Luokka:Metadata
Pysyvän tilan teoria

Pysyvän tilan teoria on epästandardi kosmologinen teoria, jonka mukaan kaikkeus laajenee, mutta sen tiheys, säilyy vakiona sillä tyhjästä syntyy jatkuvasti uutta ainetta. Tämä malli pyrki yhdistämään havainnot ja ikuisen kaikkeuden, jolla ei ole alkua eikä loppua.
Teorian esittivät 1950-luvulla Hermann Bondi, Fred Hoyle ja Thomas Gold.
Teoria ei pysty kunnolla selittämään havaintoja, joten siitä on nykyisin luovuttu. Pysyvän tilan teorian kaikkeuden pitäisi näyttää samanlaiselta kaikilla etäisyyksillä. Hyvin suurilla etäisyyksillä näyttää kuitenkin esiintyvän kohteita, joita ei ole lähiavaruudessa. Alkuräjähdysmallissa tämä ero selittyy luonnollisella tavalla kohteiden ajallisen kehityksen avulla. Teoria ei selitä myöskään kosmista taustasäteilyä.
==Lähteet==
Luokka:Kosmologia
Luokka:Vanhentuneet tieteelliset teoriat
Pysyvän tulotason hypoteesi

Pysyvän tulotason hypoteesi () on Milton Friedmanin vuonna 1957 esittämä kulutusteoria, jota hän itse piti parhaana tieteellisenä työnään. Sen mukaan kuluttajat eivät muuta kulutustottumuksiaan, vaikka käteen jäävä ostovoima muuttuisi tilapäisesti, vaan olettavat ostokykynsä pysyvän vakiona.
Paul Diesing on esittänyt, että Friedman testasi pysyvän tulotason hypoteesia tilastollisin menetelmin, jotka eivät jättäneet mahdollisuutta hypoteesin kumoutumiselle.Diesing, Paul. 'Hypothesis and Data Interpretation: The Case of Milton Friedman', Research in the History of Economic thought and Methodology, Vol. 3: 61-9.
Friedmanin pysyvän tulotason hypoteesiä on pyritty kumoamaan. Kumoaminen olisi keynesiläisille tärkeää, koska Friedman on kyennyt sen avulla argumentoimaan keynesiläistä finanssipoliittista elvytystä vastaan. Friedmanin hypoteesin mukaan valtion tekemällä elvytyksellä ei ole toivottuja vaikutuksia. Niinpä valtion kansalaiselleen antamilla tukiaisilla ei Friedmanin mukaan olisi vaikutusta kulutuskäyttäytymiseen eikä tukiaisilla siten olisi taloutta elvyttävää vaikutusta. Hypoteesin kumoamiseen tähdänneen tutkimuksen julkaisivat vuonna 2016 Harvardin yliopiston tutkijat Peter Ganong ja Pascal Noel.How Does Unemployment Affect Consumer Spending? Scholar.harvard.edu. PDF. Viitattu 1.1.2020.Friedman proven wrong regarding accepted permanent income hypothesis. Business Day 16.1.2017. Viitattu 1.1.2020. 
==Lähteet==
Luokka:Taloustiede
Pyykkipata

Pyykkipata on pyykin käsinpesussa käytettävä, tulisijan päälle asetettava iso metalliastia pyykin ja pyykkiveden kuumentamista varten. Se voi olla irrallinen valuraudasta tehty pata tai muu kuumuutta kestävä metalliastia, joka nostetaan puulieden päälle tai pyykkiä ulkona pestäessä metallitelineen tai kivien varaan nuotion yläpuolelle. Ympärivuotisessa käytössä pyykkipata sijaitsee suomalaistaloissa perinteisesti pesutuvassa ja on kiinteä rakennelma, tiiliuunin sisään muurattu valurautainen muuripata.Lähde, Heikki K.: ”Pyykki pestiin kotikeittoisella saippualla”, Maatalon elämää lihasvoiman aikaan: Töitä puuskuttamatta ilman puksutusta. BoD Books on Demand 2014, s. 72, 131–132. 
==Lähteet==
Luokka:Puhdistusvälineet
Luokka:Säiliöt