nyuuzyou/wikis huggingface dataset:
Velaarinen nasaali

Velaarinen nasaali ("äng-äänne") on suomessa ja monessa muussakin kielessä esiintyvä äänne. Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa (IPA:ssa) äng-äännettä merkitään kirjaimella .
Useimmissa eurooppalaisissa kielissä tämä äänne esiintyy vain sanan keskellä tai lopussa. Sen sijaan esimerkiksi vietnamin kielessä se on yleinen sanan alussakin, esimerkiksi tavallisimmassa vietnamilaisessa sukunimessä Nguyễn.
Saamelaiskielissä äännettä merkitään kirjaimella Ŋ.
==Suomen kielessä==
Suomessa -äänteen asema on äännejärjestelmässä marginaalinen. Omaperäisessä sanastossa se esiintyy foneemina ainoastaan kaksoiskonsonanttina , jolloin se kirjoitetaan ng. Tämä on nk-yhtymän astevaihtelupari. Vahvan asteen nk:ta vastaa heikossa asteessa ng eli . 
Suomen vierassanoissa esiintyy myös lyhyt -foneemi, esim. englanti . Sen sijaan suomen nk-yhdistelmässä esiintyvä lyhyt on n-foneemin allofoni (samankaltainen variantti), esim. kenkä .
Suomen kielen aakkosissa äng-äänteellä ei ole omaa kirjainta, joten se on merkittävä poikkeus kielen muutoin hyvin foneettisessa ortografiassa. Äng-äänne kirjoitetaan monimutkaisten sääntöjen mukaan joko n- tai g-kirjaimena: lyhyt sanassa kirjoitetaan <kenkä>, kun taas pitkä taivutusmuodossa kirjoitetaan <kengän>. Poikkeuksia ja hankalasti määriteltäviä lisäsääntöjä on kuitenkin lukuisia, erityisesti lainasanoissa: kirjoitetaan <englanti>, kirjoitetaan <magneetti>, kirjoitetaan <kongestio>, jne.
Suomen kielen useissa eteläisissä murteissa [ŋk]-konsonanttiyhtymä on yleisesti osallistumatta astevaihteluun (niissä sanotaan esim. [keŋkän] ja [kaupuŋkissa]), joten niiden puhujien oli ennen vanhaan usein vaikea lausua [ŋŋ]-geminaattaa.
==Katso myös==
===Konsonanttiäänteet kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa===
*Nasaali
== Lähteet ==
Luokka:Konsonantit
Velallinen

Velallinen on velkasuhteen osapuoli, jolla on oikeudellinen velvoite (velka) täyttää tietty varallisuusarvoinen suoritus toiselle osapuolelle eli velkojalle.Suomalainen tietosanakirja, Weilin+Göös 1989–1993, hakusanat velallinen ja velka. Jos velallinen jättää suorituksen kokonaan täyttämättä tai täyttää sen virheellisesti, hänet voidaan velvoittaa korvaamaan velkojan kärsimä vahinko, suorittamaan puuttuva osuus tai myöntymään sopimuksen purkuun.Spectrum, WSOY 1976–1983, hakusana velkasuhteet, osa 13 sivu 208. Jos velallinen pahentaa maksukyvyttömyyttään ja näin vahingoittaa velkojan asemaa, hän syyllistyy velallisen epärehellisyydeksi nimitettyyn rikokseen. Velallisen petos on rikos, jossa velallinen pyrkii saamaan hyötyä antamalla vääriä tietoja. Velallisen vilpillisyydeksi nimitetään rikosta, jossa velallinen tekee petoksellisen teon ilman hyötymistarkoitusta.Suomalainen tietosanakirja, hakusanat velallisen epärehellisyys, velallisen petos ja velallisen vilpillisyys. Velallisenkuulustelu on käräjäoikeudessa tapahtuva konkurssimenettelyn vaihe, jossa velallinen esittää näkemyksensä velkojan konkurssihakemukseen ja jossa hakemuksen kohtalo ratkaistaan.Encyclopædia iuridica fennica, Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa IV palsta 831. Konkurssivelallinen on oikeussubjekti, jonka kohdalla täyttyvät konkurssinedellytykset.Encyclopædia iuridica fennica, osa IV palsta 181.
== Yhteisvelalliset ==
Jos kaksi tai useampi henkilö, esimerkiksi puolisot, ottavat yhdessä velkaa, heitä kutsutaan yhteisvelallisiksi. Velkavastuu on tällöin lähtökohtaisesti yhteisvastuullista eli solidaarista. Velkoja voi vaatia koko velan maksua yhdeltäkin velalliselta.
Jos joku velallisista on maksanut velkaa omaa osuuttaan enemmän, hänelle syntyy takautumisoikeus. Sen perusteella hän voi vaatia muiden puolesta maksamaansa osuutta takaisin toisilta velallisilta.
Yhteisvelalliset vastaavat velasta kukin yhtä suurin osuuksin, jos muuta ei ole sovittu. Jos tasaosuuksista halutaan poiketa, on määräosaisvastuut mainittava velkakirjassa. Voidaan esimerkiksi sopia, että A vastaa 10 000 euron osuudesta ja B 20 000 euron osuudesta.
==Lähteet==
Luokka:Velvoiteoikeus
Veli Honkola

Veli Aleksi Aarno Honkola (s. 20. tammikuuta 1937 Kurikka) on suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka on saanut viestintäneuvoksen arvonimen. Viitattu 19.6.2022.
Honkolan vanhemmat olivat opettajat Aleksi Honkola ja Eeva Toivonen. Hänen puolisonsa vuodesta 1962 on työterveyshoitaja Pirkko Sanna Marjatta Ala-Jyrä. Honkola kävi kuusi luokkaa Ilmajoen yhteiskoulua ja valmistui insinööriksi Helsingin teknillisestä oppilaitoksesta 1964. Hän oli Suomen Puhelinlaitosten Liiton koulutuspäällikkö 1964–1969, Helsingin Puhelinyhdistyksen suunnittelu- ja HR-insinööri 1969–1974 ja Pohjanmaan Puhelinosuuskunnan toimitusjohtaja 1974–2002. Vallilan ammattikoulun tuntiopettajana Honkola toimi 1964–1967. Hänellä oli uransa aikana myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Viestintäneuvoksen arvonimen Honkola sai vuonna 2000. Hän on sotilasarvoltaan reservin sotilasmestari. 
==Lähteet==
Luokka:Suomalaiset insinöörit
Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat
Luokka:Suomalaiset opettajat
Luokka:Vuonna 1937 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Velkasuhde

Velkasuhde on henkilöiden tai oikeushenkilöiden välinen sidonnaisuus, jossa toinen osapuoli (velkoja) on oikeutettu saamaan toiselta (velalliselta) tietyn suorituksen. Tällaiseen oikeussuhteeseen sisältyy velallisen velvoite eli velka velkojaa kohtaan ja velkojan saamisoikeus velalliseen nähden. Velkoja voi oikeusjärjestyksen nojalla vaatia velalliselta suorituksen täyttämistä. Velkasuhde voi perustua yksipuoliseen sitoumukseen, kaksipuoliseen sopimukseen tai lakiin. Lakiin perustuva velkasuhde syntyy esimerkiksi silloin, kun joku aiheuttaa toiselle vahinkoa.Otavan iso tietosanakirja, Otava 1960–1965. Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1960–1966. Rahamääräisestä velkasuhteesta annetaan yleensä saamistodistus.Factum, Weilin+Göös 2003–2005.
Velkasuhteeseen voi sisältyä vain yksi suoritusvelvoite ja sitä vastaava saaminen tai useita molemminpuolisia velvoitteita. Velkoja voi yleensä irrottautua velkasuhteesta luovuttamalla saamisen kolmannelle osapuolelle, mutta velallinen tarvitsee yleensä velkojan suostumuksen voidakseen siirtää velvoitteensa siirtoon suostuneen henkilön vastattavaksi. Velalliseen kohdistuva oikeudellinen vastuu sisältää myös sen, että täytettyään suorituksen virheellisesti tai jätettyään sen kokonaan täyttämättä hän voi joutua korvaamaan velkojan vahingon, tekemään uuden suorituksen tai taipumaan sopimuksen purkuun.
Yksinkertaisessa velkasuhteessa velallisen velvoitteena on maksaa velaksi saamansa rahamäärä ja mahdollinen korko velkojalle. Velkojalla on vastaava saamisoikeus velallista kohtaan. Usein samaan velkasuhteeseen sisältyy useita suorituksia. Sopimuksessa sama osapuoli voi olla jonkin suorituksen osalta velallinen ja toisen osalta velkoja. Esimerkiksi kauppaan sisältyy kaksi velvoitetta, toisaalta myyjän velvoite luovuttaa kaupan kohde ostajalle ja toisaalta ostajan velvoite maksaa kauppahinta myyjälle.
==Lähteet==
V
Velkoja

Velkoja on velkasuhteen osapuolena oleva henkilö tai oikeushenkilö, jolla on saamisoikeus toista osapuolta eli velallista kohtaan.Suomalainen tietosanakirja, Weilin+Göös 1989–1993. Velan oikeusperusteena voi olla velallisen antama sitoumus, sopimus, vahingonkorvausvelvollisuuden aikaansaanut teko, perusteettoman edun saaminen tai viranomaisen päätös.Otavan iso tietosanakirja, Otava 1960–1965. Jos velkojia on useita eli kyseessä on yhteisvelkasuhde, he määräävät koko velasta yhteisesti ja kukin voi vaatia velalliselta vain omaa osuuttaan.Spectrum, WSOY 1976–1983, hakusana velkasuhteet, osa 13 sivu 209.
Velkojalla, jonka saatavan perusteella on ulosmitattu osuus kuolinpesästä, on pesän osakkaan lailla oikeus vaatia perinnönjakoa.Encyclopædia iuridica fennica, Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa III palsta 440. Kuolinpesän osakkaan ulosmittausvelkojalla on myös oikeus saada tuomioistuin määräämään kuolinpesälle pesänselvittäjä.Encyclopædia iuridica fennica, osa III palsta 478 Konkurssivelkoja on saatavan haltija, joka on konkurssivalvonnassa valvonut vaateensa.Encyclopædia iuridica fennica, osa IV palsta 183. Velkojainkokous on konkurssipesässä ylintä päätösvaltaa käyttävä toimielin, jossa konkurssivelkojan äänivallan suuruus riippuu saatavan suuruudesta.Encyclopædia iuridica fennica, osa IV palsta 833. Velkojainkuulustelu on alioikeuden istunto, jossa ratkaistaan, onko edellytyksiä täysimittaiseen konkurssimenettelyyn vai lopetetaanko menettelyn jatkaminen.Encyclopædia iuridica fennica, osa IV palsta 834. Velkojansuoja tarkoittaa varallisuusoikeuden haltijalle kuuluvaa suojaa ulosmittauksen toimittamisen tai konkurssin alkamisen jälkeen ilmaantuvia velkojia vastaan.Encyclopædia iuridica fennica, osa I palsta 998–999.
==Lähteet==
Luokka:Velvoiteoikeus
Velkua

VelkuaFacta 2001 on Suomen entinen kunta Varsinais-Suomen maakunnassa Länsi-Suomen läänissä. Velkuasta tuli itsenäinen kunta vuonna 1863. Asutusta pitäjän saarilla oli ollut jo paljon tätä aiemmin. Suurimmat saaret – Palva, Velkuanmaa, Teersalo, Salavainen ja Kettumaa – asutettiin jo keskiajalla. Velkua liitettiin Naantalin kaupunkiin 1. tammikuuta 2009. Se oli pitkään Suomen pienin suomenkielinen kunta, sekä pienin kunta Ahvenanmaan ulkopuolella. Velkuan alue Naantalissa muodostuu 300 saaresta, joista yhdeksällä on ympärivuotista asutusta. Velkualle on maantie- ja lauttayhteys Askaisten kautta.
Väestöstä 99,60 % puhui vuonna 2002 äidinkielenään suomea ja 0,40 % ruotsia. Vakituisten asukkaiden lisäksi kunnan alueella oli noin 1 700 kesäasukasta.http://www.velkua.fi/hallinto-perustiedot/faktaa.html
Merimasku, Rymättylä ja Velkua päättivät liittyä osaksi Naantalia vuoden 2009 alussa. Kaupungin nimi säilyi ennallaan, ja asukasluvuksi tuli vajaat 20 000.Kuntaliitos hyväksyttiin valtuustoissa pienin murinoin (Turun Sanomat 28. elokuuta 2007) Evankelisluterilainen Velkuan seurakunta oli liitetty Naantalin seurakuntaan jo vuonna 2005.
Ennen lakkauttamistaan Velkuan naapurikunnat olivat Askainen, Iniö, Kustavi, Merimasku, Nauvo, Rymättylä ja Taivassalo.
Velkuan vaakunan suunnitteli Gustaf von Numers ja se vahvistettiin vuonna 1968. Mitä-Missä-Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1980, s. 173. Otava 1979, Helsinki. 
Kalle Isokallion romaani Vapaa Velkua vuodelta 1997 sijoittuu Velkualle.
Velkuan pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla vaspuukit eli pienistä silakoista tai kilohaileista tehty maustekala.Kolmonen, Jaakko 1988. Kotomaamme ruoka-aitta: Suomen, Karjalan ja Petsamon pitäjäruoat, s. 32. Helsinki: Patakolmonen Ky.
==Maantiede==
Velkua sijaitsee kokonaan Turun saaristossa. Sen pääsaari on Palva, johon on lossiyhteys Livonsaaresta , jonka eteläkärki Teersalo kuului Velkuaan. Palvasta on lossiyhteys edelleen Velkuanmaalle. Muita merkittäviä saaria ovat Lailuoto, Talosmeri ja Salavainen Palvan eteläpuolella.
Näiden lisäksi vakituista asutusta on Munninmaalla ja Kettumaalla.
=== Kylät ===
Haukka, Kalsor, Kettumaa, Krööpilä, Palva, Pohjakylä, Salavainen, Teersalo, Tiurla.
== Elinkeinorakenne ==
* maa- ja metsätalous 18,43 %
* jalostus 18,3 %
* palvelut 59,6 %
* muut 3,7 %
== Kuuluisia velkualaisia ==
* Roosa ja Roope (Pikku Kakkosen pienohjelma)
* Ville Itälä (kesämökkiasukkaana)http://www.yle.fi/a2/juttu.php?tunnus=241 (luettu 15. syyskuuta 2006)
== Lähteet ==
http://www.naantali.fi/Kunta-info/historiaa/fi_FI/velkuan_historiaa/
*
Velkuan vaakuna

Velkuan vaakuna toimii soveliaana vertauskuvana kunnan korostetulle saaristolaisluonteelle – kunta koostui yksinomaan saarista, joita oli yli 300 kappaletta.
Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kultainen veneen peräsin varsineen”. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 19. maaliskuuta 1968. Vaakuna muuttui epäviralliseksi 2009, kun Velkua liittyi Naantalin kaupunkiin.
== Lähteet ==
* 
Luokka:Suomen entisten kuntien vaakunat
Luokka:Velkua
Velvoite

Velvoite on velkasuhteessa olevan velallisen velvollisuus tehdä velkojalle tietty suoritus. Suoritus voi olla esimerkiksi rahasumman maksaminen, esineen luovuttaminen toisen omistukseen tai palvelun toteuttaminen.
Velkojalla on suoritukseen saamisoikeus. Suorituksen jäädessä täyttämättä velallinen on oikeudellisessa vastuussa velkojaa kohtaan. Tämä vastuu ilmenee muun muassa velvollisuutena korvata velkojalle aiheutunut vahinko.Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1960–1966.Iso tietosanakirja, WSOY 1995–1997.
Velvoitteita ovat rahavelvoite ja luontoisvelvoite. Rahavelvoite tarkoittaa, että velvoitteen sisältö on rahan maksaminen. Luontoisvelvoitteen () sisältö on muun kuin rahasuorituksen tekeminen. Tällainen velvoite voi olla esimerkiksi esineen luovuttaminen tai palvelusuorituksen tekeminen. Luontoisvelvoite voi käytännössä muuttua rahavelvoitteeksi, mutta rahavelvoite ei yleensä muutu luontoisvelvoitteeksi.
Luontoissuoritukseen ei voi pakottaa, jos se vaatisi henkilökohtaista työtä. Jos esimerkiksi arkkitehti kieltäytyy laatimasta häneltä tilattuja piirustuksia, häntä ei voi siihen ulosottotoimin pakottaa, vaan velkojan vaadeoikeus muuttuu oikeudeksi vaatia vahingonkorvausta.
== Velvoiteoikeus ==
Velvoiteoikeus on yksityisoikeuteen kuuluva oikeudenala, joka käsittelee sidonnaisuuksia ja suhteita velvoitetun ja oikeutetun välillä. Velvoiteoikeudellinen sidonnaisuus alkaa velvoitteen syntyessä ja lakkaa täytettäessä velvoite tai velvoitteen voimassaolon päättyessä esimerkiksi vanhentumisen vuoksi.Encyclopædia iuridica fennica, Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa I palstat 999–1000.
==Lähteet==
*
Velvoiteoikeus

Velvoiteoikeus on oikeustieteen ala, joka tarkastelee yksityisten toimijoiden välisiä velka- ja muita velvoitesuhteita. Velvoiteoikeus kuuluu eri oikeudenalojen systematiikassa siviili- eli yksityisoikeuteen ja sen sisällä varallisuusoikeuteen.
Velvoite merkitsee, että velkojalla on oikeus vaatia velalliselta suorituksen tekemistä. Suoritus voi olla esimerkiksi rahasumman maksaminen, esineen luovuttaminen toisen omistukseen tai palvelun toteuttaminen.
Velvoiteoikeuden tutkimuskohteita ovat erityisesti:
* Oikeussubjektit, oikeusobjektit ja oikeustoimet
Velvoiteoikeus voidaan jakaa seuraavasti:
* Sopimusoikeus
* Vahingonkorvausoikeus
* Perusteettoman edun palautus
* Velvoiteoikeuden suhde lainkäyttöön, lainkäytön periaatteisiin ja normistoon.
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
* Velvoiteoikeus Oikeustieteellinen tiedekunta, Helsingin yliopisto
*
Velvollisuus (oikeustiede)

Velvollisuus tarkoittaa oikeustieteessä sitä, että yhteiskunnan taholta tuleva paine pyrkii ohjaamaan henkilöä käyttäytymään lain mukaisesti eli tekemään tai tekemättä jättämään jotakin. Siihen liittyy läheisesti se, että yhteiskunnan odottaman käyttäytymisen jäätyä toteutumatta henkilöön voidaan kohdistaa tehosteita eli sanktioita, kuten rangaistus, vahingonkorvaus tai hallintopakko.Otavan iso tietosanakirja, Otava 1960–1965.Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1960–1966.
Oikeudellisia velvollisuuksia muodostuu oikeusnormien sääntelemissä tilanteissa. Tällöin mahdollisiin käyttäytymistapoihin liittyy rajoituksia. Oikeudellinen velvollisuus ilmenee perusmuodossaan siinä, että tietyt käyttäytymismuodot ovat normien pakottamia.Encyclopædia iuridica fennica, Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa VII palsta 607.
Virkavelvollisuudet tarkoittavat virkamiehen virkasuhteeseen liittyviä velvollisuuksia, jotka on määritelty oikeussäännöin. Tärkeimmät virkavelvollisuudet ovat virantoimitusvelvollisuus, virkakäskyjen noudattamisvelvollisuus, velvollisuus ottaa huomioon mahdollinen esteellisyys ja sivutoimien aiheuttamat rajoitukset, velvollisuus pidättyä luottamuksen vaarantavista eduista, salassapitovelvollisuus sekä vaitiolovelvollisuus.Encyclopædia iuridica fennica, osa V palsta 1216.
Oppivelvollisuus tarkoittaa kansalaisen velvollisuutta hankkia itselleen yleissivistävä peruskoulutus.Encyclopædia iuridica fennica, osa III palsta 402. Työnantajan päävelvoite on palkan tai muun vastikkeen suorittaminen työntekijän tekemästä työstä. Työsopimuslain (55/2001) mukaan työnantajan velvollisuus on huolehtia myös työturvallisuudesta ja noudattaa syrjintäkieltoa.Encyclopædia iuridica fennica, osa III palstat 690–694. Työntekijän päävelvoite on tehdä sovittu työ noudattaen työnantajan ohjeita ja määräyksiä. Työssään hänen on noudatettava myös työturvallisuuden edellyttämää varovaisuutta ja salassapitovelvollisuutta.Encyclopædia iuridica fennica, osa III palstat 705–707. Työrauhavelvollisuus tarkoittaa velvollisuutta välttää lainsäädännön tai työsopimuksen tai virkaehtosopimuksen kieltämiä työtaistelutoimia. Tämä koskee työmarkkinoiden kaikkia osapuolia.Encyclopædia iuridica fennica, osa III palsta 722.
==Lähteet==
Luokka:Oikeustiede
Venetti

Venetti on kahdentoista asukkaan kylä Kolarin kunnassa Sieppijärven ja Luovatuksen kylien välissä noin 14 kilometriä Kolarin kirkonkylästä etelään. 
Venetissä on ollut aikoinaan koulu ja kauppa, mutta ne on sittemmin lakkautettu. Venetin koulun toiminta lakkautettiin vuonna 1988. 
Venetti on myös Kolarin kunnan osa-alue. Osa-alueella oli 43 asukasta vuonna 2009.
==Lähteet==
Luokka:Kolarin kylät
Venytysmuovaus

Venytysmuovauksella tarkoitetaan levyn muovauksessa sitä, että levyä venytetään levyn tasossa eri suuntiin samanaikaisesti siten, että levy ohenee. Tällainen tilanne syntyy tyypillisesti muovauksessa, kun vedetään erilaisia matalia kuppeja, esimerkiksi puolipallon muotoon. Taivutuksessa syntyy taivutussärmän ulkokehälle venytystä.
Hyviä venytysmuovata ovat sellaiset metallit, joilla on suuri murtovenymä, esimerkiksi austeniittinen ruostumaton teräs.
Luokka:Muokkaustekniikka (Metallit)
Vepsä (Oulu)

Vepsä, myös Vepsänkylä, on noin 130 asukkaan kylä ja 1. tammikuuta 2009 alkaen Oulun 42. kaupunginosa entisen Ylikiimingin kunnan alueella. Vepsän kylä sijaitsee noin 13 kilometriä kaakkoon Ylikiimingin taajamasta, ja noin 50 kilometriä Oulusta itään. Alueen suurin järvi on Vepsänjärvi.
==Historiaa==
Vepsän kylän Kokon tilalla on asuttu jo 1600-luvulla, mutta 1600–1700-lukujen vaihteessa maakirjoihin on merkitty tilan olevan autiona ja talonpojan vaimoineen olevan kerjuulla. Tilan maille on myöhemmin rakennettu torppia, kansakoulun rakennukset sekä nuorisoseuran talo.
Seurantalo perustettiin virallisesti 10. huhtikuuta 1910. Aluksi toiminta oli vaatimatonta, ja seurantalolla tapahtui myös tulipalo. Se kuitenkin perustettiin uudelleen vuonna 1929, mutta paloi vuonna 1943. Vuonna 1947 seurantalolle saatiin tilat Jurvakaisen puojirakennuksesta, joka peruskorjattiin 1980-luvulla.
Vepsältä raivattiin metsäautotie 13 kilometrin päähän Kivijärvelle. Tie oli valmistuessaan vuonna 1952 Pohjois-Pohjanmaan ensimmäinen metsäautotie. Tie rakennettiin ilman koneellista apua vain hevosten avulla, ja työkaluina olivat lapiot, kuokat, kanget, kirveet ja pokasahat.
Nykyisin Vepsän kylään voi tutustua perinnepolun avulla. Perinnepolku alkaa Vepsän koulun laavulta, jossa on saatavilla myös reitin karttoja.
==Kulmakunnat==
thumb|250px|right|Vepsää Aittokylän risteyksestä itään päin.
===Vepsänkylä===
Vepsä on nykyisen seututien 836 varrelle noin 10 km² laajuiselle alueelle muodostunut kylä, jonka pääelinkeinoina ovat maa- ja metsätalous. Kylän oma koulu muodostaa Vepsän koulupiirin, johon kuuluvat Vepsän lisäksi myös jokelan, Alavuoton sekä Ylivuoton kylät. Vepsällä toimii nuorisoseura. Vepsänkylällä asuu 181 asukasta.
===Brunninkylä===
Brunninkylän kulmakunnan muodostavat viisi maatilaa. Se sijaitsee noin 1,5 kilometriä Vepsänkylän eteläpuolella paikallistien 18697 eli Aittokyläntien varrella. Alkuperäiset viisi maatilaa ovat kylälle nimensä antaneen Brunnin lisäksi Honkanen, Kukkula, Miehelä ja Lepistö.
===Ylikylä===
Ylikylä on noin 40 asukkaan kulmakunta noin kolmen kilometrin päässä Vepsänkylältä kaakkoon. Se sijaitsee lähes seututien 836 varrella.
==Lähteet==
== Kirjallisuutta ==
* Parkkinen, R. 1997. Kertomuksia. Vepsän Veitikat. Tuhannen miehen Maija. Suruton Sameli, ss. 1-126. ISBN 952-90-9465-5. 
* Taskila, E. (toim.) 1990. Vepsän viestejä vuosien varrelta. Kylähistoriaa Vepsänkylältä. 204 s. ISBN 952-90-2544-0. 
* Väänänen, S. 2004. Virta venhettä vie (osa 1) – kolmella kylällä kuulutettu. Julkaisija: Salo Väänäsen perikunta, Sotkamo, 2004. ISBN 952-91-6931-0
* Väänänen, S. 2004. Virta venhettä vie (osa 2) – nuoruus sodan varjossa. Julkaisija: Salo Väänäsen perikunta, Sotkamo, 2004. ISBN 9789529172276
==Aiheesta muualla==
*
Luokka:Ylikiimingin kylät
Vera Mіsevitš

Vera Antonovna Mіsevitš (, ; 10. huhtikuuta 1945 Kiova – 4. maaliskuuta 1995 Kiova) oli neuvostoliittolainen ratsastaja, olympiavoittaja.
Hän edusti Neuvostoliittoa vuosina 1975–1985. Hän osallistui olympialaisiin vuonna 1980. Hän sijoittui neljänneksi kouluratsastuksen yksilökilpailussa ja saavutti kultaa kouluratsastuksen joukkuekilpailussa (Juri Kovšovin ja Viktor Ugrjumovin kanssa). Hän saavutti pronssia joukkuekilpailussa Euroopan mestaruudessa vuonna 1977 ja 1981.
== Lähteet ==
* Profiili Sports-Reference-sivustolla 
=== Viitteet ===
Luokka:Neuvostoliittolaiset ratsastajat
Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat
Luokka:Vuonna 1945 syntyneet
Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Verbi

Verbit eli teonsanat on yksi useimpien kielten sanaluokista. Tyypillinen verbi ilmaisee tekemistä, olemista tai tapahtumista. Verbi voi taipua esimerkiksi toimijan persoonan tai luvun mukaan, mutta näin ei tapahdu kaikissa kielissä.
Lauseen rakenteen kannalta verbin keskeinen tehtävä on toimia predikaattina eli lauseen ytimenä. Suomen kielessä predikaatti on finiittinen eli persoonamuotoinen verbi, joita on jokaisessa lauseessa yksi. Predikaattiverbi myös määrää, mitä muita jäseniä lauseessa on. Verbin valenssiksi kutsutaan verbin pakollisten täydennysten määrää:
* Sataa. (0)
* Lintu lentää. (1)
* Anna syö omenaa. (2)
* Anna antaa omenan Liisalle. (3)
Sen mukaan, liittyykö verbiin tavallisesti objekti vai ei, verbit jaetaan transitiivi- ja intransitiiviverbeihin Esimerkiksi sataa ja lentää ovat intransitiiviverbejä, syödä ja antaa transitiiviverbejä.
Erityisesti indoeurooppalaisissa kielissä verbit jaetaan pääluokkiin, jotka ovat aktiivi ja passiivi. Perinteisesti tätä jaottelua on käytetty myös suomen kieliopeissa, vaikka suomen niin sanottu passiivi on luonteeltaan erilainen kuin esimerkiksi englannin tai ruotsin passiivi. 
Tempus on aikamuoto. Suomen kielessä on preesens (kestämä), imperfekti (kertoma), perfekti (päättymä) ja pluskvamperfekti (entispäättymä). Monissa muissa kielissä on myös futuuri (tulema). Suomessa ilmaistaan tulevaa aikaa preesensillä ja siihen liittyvällä tulevan ajan ilmaisimella (esimerkiksi isä menee illalla kotiin, siivoan huoneeni loppuun huomenna, hän tekee sen vuoden päästä), tulla-verbin ja kolmannen infinitiivin illatiivilla avulla muodostettavalla rakenteella (isä tulee menemään kotiin, tulen siivoamaan loppuun huoneeni, hän tulee tekemään) tai juhlatyylisellä olla-verbin ja partisiipin avulla muodostettavalla rakenteella (isä on menevä kotiin, olen siivoava loppuun huoneeni, hän on tekevä sen). Myös aikoa-verbi ilmaisee epävarmaa tulevaisuutta (esimerkiksi isä aikoo mennä kotiin, aion siivota loppuun huoneeni, hän aikoo tehdä sen).
Modus eli tapaluokka ilmaisee puhujan suhtautumista predikaatin kuvaamaan toimintaan. Suomen kielen modukset ovat indikatiivi (tositapa), potentiaali (mahtotapa), konditionaali (ehtotapa) ja imperatiivi (käskytapa). Muissa kielissä on myös muita moduksia, kuten subjunktiivi tai gerundi.
Verbeistä voidaan muodostaa substantiivia tai adjektiivia muistuttavia infinitiivejä (nimitapa) tai partisiippeja (laatutapa).
== Lähteet ==
Luokka:Sanaluokat
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Verdens Gang

Verdens Gang eli VG on Norjan suurin sanomalehti, noin 262 000 kappaleen levikillään. Se ilmestyy päivittäin, tabloid-koossa. Päätoimittajana toimii Torry Pedersen ja pääkonttori sijaitsee Oslossa. Sanomalehti perustettiin vuonna 1945, ja sen ensimmäinen numero ilmestyi 23. kesäkuuta 1945. Lehden omistaa norjalainen mediakonserni Schibsted.
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
* VG:n websivut
Luokka:Norjalaiset sanomalehdet