nyuuzyou/wikis huggingface dataset:
Meri- ja kalastusasioiden pääosasto

Meri- ja kalastusasioiden pääosasto (DG-MARE) on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa Euroopan unionin toimintapolitiikasta meri- ja kalastusasioiden alalla. Pääosaston tehtävä on varmistaa merten luonnonvarojen kestävä käyttö ja kalastusalan vauras tulevaisuus, edistää meripolitiikkaa ja kestävää sinistä taloutta sekä edistää valtamerten hallinnointia kansainvälisellä tasolla.
Pääosaston poliittisena johtajana toimii Von der Leyenin komission ympäristö-, meri- ja kalastusasioista vastaava komissaari Virginijus Sinkevičius. Pääosaston pääjohtajana toimii Charlina Vitcheva.
== Katso myös ==
* Euroopan kalastuksenvalvontavirasto
* Pienistä ja keskisuurista yrityksistä vastaava toimeenpanovirasto
== Lähteet ==
Luokka:Euroopan komission pääosastot
Meriniitty

Meriniitty on Salon kaupunginosa keskustasta Halikonlahdelle päin. Alue rajoittuu rantarataan, Salonjokeen, Halikon kunnan rajaan ja seututiehen 110Salon kaupungin kartta, johon on merkitty kaupunginosien rajat ja numerot; lisäksi erillinen lista kaupunginosien nimistä..
==Palvelut==
Kaupunginosassa on hotelli, kahvila, autoliikkeitä ja rautakauppa.
==Historiaa==
Meriniityn kaupunginosa ollut alkuaan Joensuun kartanon omistamaa peltoa.
Alue kaavoitettiin teollisuusalueeksi, ja sinne on rakennettu suuri määrä teollisuushalleja. Alueen suurimpana työnantajana oli Nokian matkapuhelintehdas. Nykyisin alueella toimii enimmäkseen salolaisia pk-yrityksiä.
==Lähteet==
Luokka:Salon kaupunginosat
Luokka:Suomen teollisuusalueet
Merja Raski

Merja Riitta Marianne Raski (s. 20. maaliskuuta 1965 Köyliö) on suomalainen laulaja, säveltäjä ja sanoittaja, jonka laulajan ura alkoi Seinäjoen Tangomarkkinoiden voitosta vuonna 1993. Ensimmäinen omaa nimeä kantava debyyttialbumi vuonna 1994 myi kultaa. Sen suurin hitti oli kappale "Aamuyö" ja se pysyi pitkään "Tätä suomi tanssii" listalla. Merja on toiminut Waldon taustalaulajana.
==Diskografia==
* Merja Raski (1994)
* Polttavaa tulta (1995)
* Nyt tiedän mitä rakkaus on (1996)
* Pisara (1997)
== Lähteet ==
* 
==Aiheesta muualla==
* 
* 
* 
Luokka:Suomalaiset laulajat
Luokka:Suomalaiset säveltäjät
Luokka:Suomalaiset sanoittajat
Luokka:Tangokuningattaret
Luokka:Vuonna 1965 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Merkantilismi

Merkantilismi eli merkantiilijärjestelmä oli itsevaltiuden ajan kauppa- ja teollisuuspolitiikkaa, jota toteutettiin 1500-luvulta 1800-luvulle. Tavoitteena oli ylijäämäinen kauppatase, eli viennin oli oltava tuontia suurempi. Tämä saavutettiin monopoleilla, tulleilla ja kauppakielloilla, jotka estävät merkantilismin mielestä haitallista kilpailua. Lisäksi pyrittiin voimakkaasti edistämään teollisuutta, erityisesti tuonnin korvaamiseksi kotimaisella tuotannolla. Merkantilismin taustalla oli käsitys, jonka mukaan maailman varallisuus (ennen kaikkea jalometallivarat) on vakio, ja jokainen itseään kunnioittava valtio pyrkii haalimaan siitä itselleen mahdollisimman suuren osan.
Joskus merkantilistinen politiikka sai pikkumaisia piirteitä: saatettiin esimerkiksi kieltää kahvinjuonti tai määrätä kuinka leveät pitsit kauluksessa sai olla. Joissakin tapauksissa valtion virkamiehet puuttuivat jopa kankaan kuviointiin. Merkantilismi johtikin laajaan salakuljetukseen.
Tärkeimpänä tällaisen talouspolitiikan kehittäjänä oli 1600-luvulla elänyt Aurinkokuningas Ludvig XIV:n talousneuvoja Jean-Baptiste Colbert. Ranskalaista merkantilismia on hänen mukaansa nimitetty colbertismiksi. — Saksassa kehittyi merkantilismia vastaava oppi kameralismi, joka käsitteli ruhtinaiden valtionrahaston hoitamis- ja kartuttamisperiaatteita.
Suurimmat toiveet merkantilismin toimivuudesta murensi valistusfilosofi David Hume 1700-luvulla kehittämällään rahan kvantiteettiteorialla, jonka mukaan rahamäärän kasvu yhteiskunnassa ei johda tuotannon lisääntymiseen vaan ainoastaan inflaatioon.
Käsitettä pidetään anakronistisena, sillä aikalaiset eivät käyttäneet nimeä merkantilismi. Ensi kerran nimitystä käytti, hyvin kriittisesti, Adam Smith. Merkantilismi ei myöskään ollut yhtenäinen teoria tai talouspolitiikka.
John Locken Toinen tutkielma osoitti, että vauraus ei ole vakio, vaan ihmisten toiminta voi lisätä sitä, joten yhden kansakunnan hyöty ei ole toisilta pois.
Liberaalit ovat valistusajasta asti kritisoineet vahvasti merkantilismia ja sen myöhempää muunnelmaa uusmerkantilismia. Heidän mukaansa ne hyödyttävät vain valtion suosimia yrittäjiä, kun taas vapaakauppa olisi kansalaisten kokonaisedun mukaista. Liberaalien mukaan suhteellisen edun periaate todistaa, että kansakunnan kannattaa keskittyä siihen, mitä se tekee tehokkaimmin, ja tuoda ulkomailta se, minkä ulkomaat tekevät halvemmalla.Liberal Anti-Imperialism, professori Daniel Klein, 1.7.2004.
Britanniassa kauppaa vapautettiin 1700- ja 1800-luvun ajan ja päädyttiin lähes täyteen vapaakauppaan (klassinen liberalismi). Ranskassa kaupan vapauttaminen alkoi vasta Ranskan vallankumouksesta (1789), mutta Saksassa merkantilistinen politiikka säilyi vahvana myös 1800-luvulla, aina natsi-Saksan kukistumiseen asti.Wilson, Charles (1963). Mercantilism. London: Routledge and Kegan Paul.
==Katso myös==
* Kameralismi
* Kameraalitieteet
* Uusmerkantilismi
* Fysiokratismi
* Siirtomaa
* Organisaatiomuodot
* Taloudellinen liberalismi
== Lähteet ==
Luokka:Kauppapolitiikka
Luokka:Taloushistoria
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Merkantti

Merkantti on vanha kaupallisen alan kouluasteen tutkinto, jota ylempänä on opistoasteen merkonomin tutkinto. Opintojärjestelmää uudistettiin vuonna 1998, jonka jälkeen uusia merkantteja ei enää ryhdytty kouluttamaan vaan heistä koulutettiin suoraan merkonomeja.
Merkantteja valmistui kauppakoulun kaksivuotisilta linjoilta. Merkantin tutkintoon liittyvä lainsäädäntö perustui lakiin kauppaoppilaitoksista (26.5.1939) ja asetukseen (27.2.1942). Koulutusta valvoi vuoteen 1967 saakka kauppa- ja teollisuusministeriön ammattikasvatusosasto ja sen jälkeen Ammattikasvatushallitus.
Koulutustilastoissa merkantin tutkintoon liitettiin vuonna 2010 seuraavia tarkennuksia tai erityisaloja: liiketalouden perustutkinto, kaupan ja hallinnon perustutkinto, laskentalinja, myyntilinja, toimistotekninen linja, varastotalouden linja sekä yleinen linja.
Merkanteilla oli oma järjestönsä, Merkanttiliitto ry, joka julkaisi Merkantti-lehteä. Yhdistyksen toiminta on Patentti- ja rekisterihallituksen yhdistysrekisterin mukaan lakannut.* 
==Lähteet==
Luokka:Kaupallisen alan tutkinnot
Merkintäkieli

Merkintäkieli (kuvauskieli) () on formaali kieli, jolla kuvataan tekstin rakennetta tai esitystapaa metainformaatiolla. Merkintäkielellä pyritään erottamaan tekstin looginen rakenne sisällöstä. Merkintäkielistä käytetyin on HTML. Metakielillä kuten XML ja SGML voidaan luoda uusia merkintäkieliä. Esimerkiksi XHTML on määritelty XML:n avulla.
Merkintäkielellä on aluksi tarkoitettu dokumenttimerkintäkieltä, jossa merkinnät tai tagit ilmaisevat sen loogisen rakenteen kuten kappalejaon. Merkintäkieli antaa sen sisältämän dokumentin asetteluun erityisesti elektronisessa viestinvälityksessä sekä näytöllä.
== Historia ==
Varhaisin julkinen esitys merkintäkielen ideasta on William W. Tunnicliffen vuonna 1967 pitämä esitys Canadian Government Printing Officelle. Tunnicliffe esitteli ajatuksen tietosisällön erottamisesta sen muotoilusta. Vuonna 1969 Charles F. Goldfarb työskenteli IBM:lle ja johti Generalized Markup Language -kielen (GML) kehitystä.
Tunnicliffe työskenteli 1970-luvulla GenCoden parissa ja GML johti SGML:n kehitykseen.
Muita varhaisia esimerkkejä merkintäkielistä ovat Unixille julkaistu troff ja Donald Knuthin TeX.
== Erikoistuneet merkintäkielet ==
Merkintäkieliä on erikoistuneita lukuisiin eri tarkoituksiin. Esimerkiksi RecipeBook on resepteihin erikoistunut XML-pohjainen merkintäkieli.
Yhteisiin standardeihin kuten XML perustuvia erikoistuneita merkintäkieliä biologian merkintäkieliä ovat muun muassa CellML ja SBML.
Merkintäkielien lajityyppejä ovat muun muassa:
* dokumenttimerkintäkieli, usein synonyyminä "merkintäkielen" kanssa, mutta voi tarkoittaa esimerkiksi tekstinkäsittelyyn erikoistunutta muotoa
* käyttöliittymän merkintäkieli, kuten QML
* matemaattinen merkintäkieli
* vektorigrafiikan merkintäkieli, kuten SVG
== Katso myös ==
* DocBook
* OpenDocument
* YAML
== Lähteet ==
*
Luokka:World Wide Web
Merkistökrakkaus

Merkistökrakkaus on yksi tietojärjetelmiin krakkaamisen muoto, jossa käytetään hyväksi järjestelmän tapaa käsitellä merkistöjä ja eri merkkejä. Järjestelmä ei esimerkiksi välttämättä ymmärrä isojen ja pienien kirjaimien eroa, ja voi tulkita ne samoiksi, aiheuttaen tietojen joutumista vääriin käsiin. Esimerkkinä kaksi eri käyttäjää nimimerkeillä User ja user, jotka saatettaisiin tulkita samoiksi. Yleensä tietojärjestelmät ja järjestelmien tekijät kuitenkin osaavat suodattaa tämän kaltaiset ongelmat.
== Linkkejä ==
* Spotify-tilejä kaapattiin
 
 
Luokka:Tietotekniikkarikollisuus
Merkitys

Merkitys on sekä arkiajattelun että semiotiikan ja kielifilosofian käyttämä käsite.
Arkiajattelussa merkitys voi viitata jonkin asian arvoon, sisältöön, konkreettiseen tai abstraktimpaan viitattuun kohteeseen eli referenttiin, tai sanan merkitykseen, jota selitetään samaa tarkoittavien sanojen eli synonyymien ja toisinaan myös vastakohtien (antonyymit) sekä käyttöesimerkkien avulla. Jälkimmäisestä merkityksen lajista käytetään myös nimitystä sanakirjamerkitys.
C. S. Peircen mukaan merkitys on ajatussisältö, joka on yhteydessä merkkiin.Jämsä, Tuomo: Kolmijäseninen merkki: Charles Sanders Peirce Gottlob Frege jakoi ilmauksen semanttisen sisällön mieleen ja merkitykseen (Sinn und Bedeutung). Ludwig Wittgensteinin mukaan merkitys on asioiden tila, jonka lause osoittaa. Sana merkitys symboloi kielen ja todellisuuden suhdetta toisiinsa. Sanojen merkitys saadaan selville kun tarkastellaan niiden käyttöä eri tilanteissa, eri kielipelien sääntöjen yhteydessä.Pulkkinen, Jarmo: Filosofia 1900-luvulla
== Katso myös ==
* Merkki
* Merkityksen isotopia
* Merkityksen verifikaatioteoria
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
* 
* 
Luokka:Kielifilosofia
Luokka:Semiotiikka
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Mervi

Mervi on suomalainen naisen etunimi.
Nimi Mervi tuli käyttöön 1900-luvun alkuvuosina. Nimi on peräisin paikannimistä. Yksi ensimmäisistä Mervi-nimisistä, Mervi Ahla (s. 1917), sai tämän nimen Hattulan Mervessä sijaitsevan Merven kartanon mukaan.
Nimi pääsi almanakkaan vuonna 1950, jolloin sen nimipäivä oli 6. tammikuuta. Vuodesta 1952 lähtien se on ollut nykyisellä päivällään, 21. syyskuuta.
Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan Mervi-nimen on syyskuuhun 2017 mennessä saanut 10 628 naista ja ainakin yksi mies. Suurin osa heistä on syntynyt vuosien 1940 ja 2000 välisenä aikana.
== Tunnettuja Mervejä ==
Mervi on seuraavien tunnettujen henkilöiden nimi:
* Mervi Ahla, rehtori ja yliopistonlehtori
* Mervi Heikkilä, kirjailija, runoilija ja kirjastonjohtaja
* Mervi Helkkula, ranskan kielen professori
* Mervi Hiltunen, suomalainen laulaja
* Mervi Junkkonen, elokuvaohjaaja 
* Mervi Järventaus, näyttelijä ja lausuntataiteilija
* Mervi Kallio, urheilutoimittaja
* Mervi Kianto, pianisti ja pianopedagogi
* Mervi Koistinen, pesäpalloilija 
* Mervi Koponen, laulaja, tangokuningatar 2011 
* Mervi Laaksonen, biologi
* Mervi Koski, kirjailija ja informaatikko
* Mervi Markkanen, ampumahiihtäjä
* Mervi Niskanen, rahoituksen professori
* Mervi Pesu (o.s. Väisänen), hiihto- ja pyöräsuunnistaja
* Mervi Pohjanheimo, tv-tuottaja ja ohjaaja
* Mervi Takatalo, näyttelijä
* Mervi Tapola, mäkihyppääjä Matti Nykäsen entinen puoliso
== Lähteet ==
* 
===Viitteet===
Luokka:Etunimet
Mervi Ahla

Annikki Mervi Maaria Ahla (29. lokakuuta 1917 – 22. elokuuta 1995) oli suomalainen rehtori ja yliopistonlehtori.Kuka kukin on 1978Ahla, Annikki Mervi Maaria, Porvarillisen työn arkistoKuka kukin on 1998, s. 1067. Otava, Helsinki 1998.
Ahlan vanhemmat olivat korkeimman hallinto-oikeuden presidentti Eino Johannes Ahla ja Lempi Maria Eskola.
Ahla valmistui ylioppilaaksi 1935, filosofian kandidaatiksi 1938 ja maisteriksi 1950 Helsingin yliopistosta. Hän kävi lisäksi sairaanhoitajan ja terveyssisaren koulutuksen 1944 sekä suoritti Yhdysvalloissa Celevelandissa M.Sc. -tutkinnon 1948. 
Ahla aloitti uransa Suomussalmen kunnan terveyssisarena 1944, sitten Helsingin maalaiskunnan, myöhemmin Helsingin kaupungin kasvatusneuvolan huoltohoitaja 1945–1946. Hänen varsinainen uransa oli Helsingin sairaanhoitajaopiston opettajana ja rehtorina 1946–1965. Hän toimi samalla Sairaanhoitajien jatko-opiston rehtorina 1951–1956 ja oli Pohjois-Karjalan keskussairaalan vt. sosiaalihoitaja 1954–1955, Helsingin yliopiston sosiaalihuollon lehtori 1964–1980. 
Ahla oli luottamustoimia terveyden- ja sosiaalihuollon ja kirkon piirissä, ja hän toimi kunnallispolitiikassa. Hän oli kokoomukselainen Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1969–1972 ja oli presidentin valitsijamies 1968.
==Teokset ==
* Referred by Visiting Nurse. Press of Western Reserve University, 1950 
* Henkilökohtainen huolto. Lauri Tarvaisen kanssa. WSOY, 1959
== Lähteet ==
Luokka:Suomen oppilaitoksen rehtorit
Luokka:Vuonna 1917 syntyneet
Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Mervi Heikkilä

Mervi Heikkilä (s. 21. helmikuuta 1974 Alajärvi) on suomalainen kirjailija ja Seinäjoen kaupunginkirjaston kirjastotoimenjohtaja. Hän kirjoittaa pääasiassa lasten- ja nuortenkirjoja.
Heikkilän teos Louhen liitto (2015) oli Topelius-palkintoehdokkaana vuonna 2016. Raadin mukaan kirjassa yhdistyvät taidokkaasti arki ja fantasia. Heikkilä hyödyntää kirjassa suomalaista mytologiaa ja kansanperinnettä.
Heikkilä on saanut Suomen kirjastoseuran Jyvä-palkinnon Kirjastolehden parhaasta artikkelista vuosina 2003 (yhdessä Kari Levolan kanssa) ja 2007.
Heikkilä on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän asuu Ylistarossa.
==Tuotanto==
===Runokirjat===
* Lupsukieli, ilomieli: Tassulan väen runoja, SudenHenki 2007 (ISBN 978-952-5660-10-4)
* Yöpuu: Höyhensaarten runoja, kuvittanut Heli Pukki, Kirjapaja 2008 (ISBN 978-951-607-658-7) 
* Mansikki ja moni MUU: runoja, kuvittanut Virpi Penna, Kirjapaja 2009 (ISBN 978-951-607-883-3)
===Lasten- ja nuortenkirjat===
* Kummakylä-sarja
** 
** 
** 
* 
* 
* 
* Aijalin saaren tarut -sarja
** 
** 
===Muut teokset===
* Satupiiri: seitsemän salaperäistä satua, muut kirjailijat: Seija Gauffin; Tarja Leinonen; Jussi Matilainen, Rumus Äänituotanto 2011 (CD-äänilevy ISBN 978-952-67400-8-9) (MP3 ISBN 978-952-67400-9-6)
* Satupiiri: kahdeksan kiehtovaa kertomusta, äänikirja muut kirjailijat: Seija Gauffin; Tarja Leinonen; Jussi Matilainen, Muruja-kustannus 2011 (ISBN 978-952-5907-06-3)
* Rakkaani, romaanihenkilö, muut toimittajat: Päivi Artikainen; Kirsi Haapamatti; Merja Mäki, Avain 2014 (ISBN 978-952-304-048-9)
==Lähteet==
Luokka:Suomalaiset runoilijat
Luokka:Vuonna 1974 syntyneet
Mervi Helkkula

Mervi Anneli Helkkula, myös: Helkkula-Lukkarinen (s. 27. toukokuuta 1957 Helsinki) on filosofian tohtori ja Helsingin yliopiston ranskan kielen professori. Hänet on valittu Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi 2014.Kotimaiset jäsenet. Suomalainen tiedeakatemia. 
Helkkula valmistui filosofian maisteriksi 1982, filosofian lisensiaatiksi 1988 ja väitteli filosofian tohtoriksi 2000 ranskalaisen filologian alalta Helsingin yliopistosta. Hän on ollut ranskan kielen professori Helsingin yliopistossa vuodesta 2000.Mervi Helkkula. 375 humanistia. Helsingin yliopisto. Viitattu 23.2.2017 Väitöskirja on nimeltään Construction de la scène d'énonciation dans À la recherche du temps perdu, ja se käsittelee Marcel Proustin teosta.
==Julkaisut==
* Éléments de syntaxe contrastive du verbe français-finnois, Mervi Helkkula, Ritva Nordström, Olli Välikangas. Hki : Université de Helsinki, 1987. - (Publications du Département des langues romanes, Université de Helsinki, ISSN 0359-775X ; 8.). ISBN 951-45-4521-4.
* Actes du 5e Colloque franco-finlandais de linguistique contrastive, édités par Olli Välikangas et Mervi Helkkula. Helsinki : Université de Helsinki, 1995. - (Publications du Département des langues romanes, Université de Helsinki, ISSN 0359-775X ; 9.). ISBN 951-45-6896-6.
* Construction de la scène d'énonciation dans À la recherche du temps perdu, Mervi Helkkula-Lukkarinen. Société néophilologique, 1999 Sarja:Mémoires de la Société néophilologique de Helsinki, 0355-0192 ; tome 57. Väitöskirja:Väitöskirja Helsingin yliopisto.
* Tra Italia e Francia = Entre France et Italie : in honorem Elina Suomela-Härmä, curaverunt Enrico Garavelli, Mervi Helkkula et Olli Välikangas ; adiuvante Marja Ursin. Helsinki : Société Néophilologique, 2006 - (Mémoires de la Société Néophilologique de Helsinki, ISSN 0355-0192 ; 69.). ISBN 951-9040-25-0.
* Le réel et son envers : actes des journées d'études à L'Institut finlandais de Paris (25-26 novembre 2005), edités par Mervi Helkkula et Ulla Tuomarla. Helsinki : [Université de Helsinki, Département des langues romanes], 2007 - (Publications du Département des langues romanes, Université de Helsinki, ISSN 0359-775X ; 19.). ISBN 978-952-10-3779-5.
* Du côté des langues romanes : mélanges en l'honneur de Juhani Härmä, éditeurs: Eva Havu, Mervi Helkkula et Ulla Tuomarla ; secrétaire de la rédaction: Marja Ursin. Helsinki : Société néophilologique, 2009 - (Mémoires de la Société néophilologique de Helsinki, ISSN 0355-0192 ; tome 77.). ISBN 978-951-9040-33-2.
== Lähteet ==
Luokka:Suomalaiset kielitieteilijät
Luokka:Suomalaiset professorit
Luokka:Vuonna 1957 syntyneet
Metaforaan vetoaminen

Metaforaan vetoaminen argumentaatiovirheenä tarkoittaa argumentointia asiaan liittyvällä metaforalla. Yleisessä muodossaan metaforaan vetoaminen tapahtuu seuraavasti:
#Objektilla A on metafora B'
#Metaforan subjekti B on premissi argumentti C:lle
#Siispä C on tosi, kun premissinä on A
Esimerkki:
:Kaikilla aaseilla on pitkät korvat:
:Jussi on aasi
:Siispä Jussilla on pitkät korvat
Tässä argumentaatiossa metaforana on ”Jussi (A) on aasi (B')”; aasi (Equus asinis) on yleinen metafora yksinkertaisesta ja typerästä ihmisestä. Argumentin C (pitkäkorvaisuus) premissinä on ”kaikki Equus asinis -lajin edustajat” (B)), ei suinkaan ”kaikki typerät ja yksinkertaiset ihmiset (B')”. Argumentti olisi kuitenkin pätevä, mikäli kyseessä todellakin olisi Jussi-niminen Equus asinis -lajin yksilö (A) eikä ”aasi” olisi pelkkä metafora-attribuutti ihmiselle.
Luokka:Argumentaatiovirheet
Metallin kylmämuokkaus

Kylmämuokkauksella tarkoitetaan pysyvää muodonmuutosta, joka tehdään materiaalille lämpötilassa, joka on sen rekristallisaatiolämpötilaa matalampi.
Kylmämuokkausaste, eli reduktio, ilmaisee kuinka paljon metallia on muokattu rekristallisaation jälkeen. Maksimaalinen kylmämuokkausaste, esimerkiksi pehmeäksihehkutetulla kuparille, yhdellä muokkauspistolla on noin 25%. Useilla perättäisillä kylmämuokkauspistoilla voidaan metallia muokata jopa 90%.
Erotukseksi kylmämuokkauksesta, sanotaan kylmämuovaukseksi sellaista prosessia, jossa metallilevystä kylmänä (yleensä huoneenlämpötila) eri menetelmillä muotoa antamalla tehdään kolmiulotteisia kappaleita.
Metalleja kylmämuokataan:
*Raerakenteen hienontamiseksi
:Kylmämuokkauksessa ja sitä seuraavassa rekristallisaatiohehkutuksessa raerakenne syntyy uudelleen ja hienonee. Rekristallisaatiohehkutuksessa muodostuu aluksi hienorakeinen ja tasa-aksiaalinen rakenne, josta muokkauksen jäljet (litistyneet rakeet) ovat hävinneet. 
*Tarkempien mittatoleranssien saavuttamiseksi
:Kuumamuokkausprosesseihin liittyy aina kappaleen ja muokkaustyökalujen lämpeneminen ja kuluminen sekä niihin liittyvät muodonmuutokset. Samaten työkappaleen pinta on usein alttiina hapettumiselle ja hilseilylle. Näiden syiden takia parhaimmillaankin kuumaprosesseissa saadaan kappaleita, joiden mittatoleranssit vaihtelevat +/- 0,05 mm. Kylmämuokkausprosesseilla päästään dekadia tai kahta parempiin toleransseihin. Esimerkiksi alumiinifolion kylmävalssauksessa tuotteen loppumitta on alle 5 µm ja toleranssi luokkaa 0,1 µm. 
 
*Kappaleen muokkauslujittamiseksi
:Metallikappaletta kylmämuokatessa sen rakeet litistyvät muokkaussuunnassa. Raerajan suhteellinen osuus kappaleen tilavuudessa ja dislokaatiotiheys kasvavat. Kappale lujittuu; sen myötöraja kohoaa, mutta venymä laskee. Alkuperäiset materiaaliominaisuudet voidaan palauttaa rekristallisaatiohehkutuksella.
:Esimerkiksi seostamattoman hehkutetun kuparin kovuus on 35–40 HV10, 10–15% kylmämuokkauksella kuparin kovuus nousee arvoon 80–95 HV10, kappaletta edelleen muokattaessa sen kovuus saavuttaa lopulta, noin 40% kylmämuokkauksen jälkeen, kovuuden 130–135 HV10.
Metallin kylmämuokkausprosesseja ovat esimerkiksi
*Kylmäveto
*Kylmävalssaus
*Tyssäys
*Kylmätaonta
*Rullamuovaus
*Rahan lyönti
*Syväveto
Luokka:Muokkaustekniikka (Metallit)
Metallin sulatus

Sulatuksella tarkoitetaan tapahtumaa, missä kappaleeseen on tuotu riittävästi energiaa jotta:
* lämpötila on noussut kyseisen materiaalin liquidus-lämpötilan yläpuolelle ja 
* faasimuutos kiinteästä sulaan pääsee tapahtumaan.
Perinteisissä valmistusprosesseissa metalli sulatetaan vähintään kahteen otteeseen. Ensimmäinen sulaprosessi tehdään prosessimetallurgisessa vaiheessa, kun malmista tehdään metallia. Jälkimmäinen sulatus tehdään, kun valmistus metalliseksi puolituotteeksi alkaa.
Uudet prosessi- ja jauhemetallurgiset innovaatiot ovat tehneet ainakin teoriassa mahdolliseksi ohittaa metallin sulatusprosessit. 
Sulatusmenetelmiä ovat:
* Sulatus liekillä 
: Metallin sulatus liekillä vanhin tapa. 
* Sähkökaarisulatus
* Induktiosulatus
: Induktiosulatusuuneja on kahdentyyppisiä; kouruinduktori ja ”coreless”.
* Skrymppaus () on hallittua sulatusta. Skrymppaamisessa kasvatetaan hienohopeapintaa hehkutus/hapotus-vaiheita useita kertoja toistamalla, jonka jälkeen kappaletta lämmitetään niin, että hienohopean alla oleva seostettu hopea alkaa pehmetä/sulaa pinnan pysyessä kiinteänä, jolloin pinta alkaa vetäytyä alla olevan sulan metallin mukana.http://www.ganoksin.com/borisat/nenam/ajm-reticulation.htm
== Lähteet ==
Luokka:Metallurgia
Luokka:Metalliteollisuus