nyuuzyou/wikis huggingface dataset:
Erämaa-alue

thumb|Näkymä Aviaispäältä kohti horisontissa siintävää Hammastunturia.
Erämaa-alueiksi kutsutaan pohjoisimmassa Suomessa olevia laajoja ja asumattomia alueita. Erämaa-alueet on tarkoitus säilyttää lähes luonnontilaisena virkistykseen ja luontaiselinkeinojen harjoittamiseen soveltuvina alueina. Alueet ovat hyvin tärkeitä saamelaiskulttuurille, luontaiselinkeinoille ja luonnon monipuolisen käytön ja sen edellytysten kehittämiselle. Toisin kuin kansallispuistoissa, erämaa-alueilla ei ole juurikaan retkeilijöitä varten rakennettuja autiotupia eikä merkittyjä reittejä. Tästä syystä alueet ovatkin usein kokeneiden ja erämaan rauhaa hakevien vaeltajien suosiossa.
Suomeen säädettiin vuonna 1991 erämaiden säilyttämiseksi erämaalaki (17.1.1991/62), jolla määriteltiin silloiseen Lapin lääniin 12 erämaa-aluetta. 
== Erämaa-alueet ==
Erämaa-alue 	Kunnat 	Pinta-ala (km2)	Perustettu	Viite
Hammastunturi	Inari, Kittilä, Sodankylä	1 825 	1991 	
Kaldoaivi 	Inari, Utsjoki 	2 924 	1991 	
Kemihaara 	Savukoski 	302 	1997 	
Käsivarsi 	Enontekiö 	2 184 	1991 	
Muotkatunturi	Inari, Utsjoki 	1 570 	1991 	
Paistunturi 	Inari, Utsjoki 	1 570 	1991 	
Pulju 	Enontekiö, Kittilä 	614 	1991 	
Pöyrisjärvi 	Enontekiö 	1 280 	1991 	
Tarvantovaara	Enontekiö 	670 	1991 	
Tsarmitunturi	Inari 	150 	1991 	
Tuntsa 	Salla, Savukoski 	212 	1997 	
Vätsäri 	Inari 	1 550 	1991 	
Erämaa-alueita hoitaa ja ylläpitää Metsähallitus.
== Lähteet ==
* Lapin erämaa-alueet metsähallituksen Luontoon.fi-sivustolla
=== Viitteet ===
*
Eräneuvos

Eräneuvos () on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 7. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko . Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1989.  
Nro 	Päivämäärä 	Henkilö 	Ammatti tai arvo 	Kotipaikka 	Lähteet
 1.  	2.6.1989  	Seemi Pihlajamäki 	riistapäällikkö 	Seinäjoki  	
 2.  	7.6.1991  	Niels Torp 	riistanhoitaja 	Hattula  	
 3.  	3.6.1994  	Arto Mela 	maanviljelijä 	Nummi-Pusula  	
 4.  	15.11.1996 	Pekka Reinikka 	aluejohtaja, metsänhoitaja 	Kuopio  	
 5.  	28.6.2002  	Juha K. Kairikko 	toiminnanjohtaja  	Vihti  	
 6.  	26.11.2004 	Lorenz Uthardt 	maatalousyrittäjä, agrologi 	Malax/Maalahti 	
 7.  	1.12.2006  	Simo Syrilä 	ent. lehtori, filosofian maisteri  	Laihia 	
 8.  	30.11.2007 	Olavi Joensuu 	erätalouspäällikkö, fil. maist.  	Kiiminki 	
 9.  	8.5.2015  	Reijo Orava 	Suomen riistakeskuksen johtaja, agronomi 	Nurmijärvi 	
 10. 	27.6.2018  	Lars Ahlström 	maanviljelijä, merkonomi 	Helsinki 	
 11. 	19.12.2018 	Jaakko Ojanperä 	ent. projektipäällikkö, rakennusmestari 	Helsinki 	
== Lähteet ==
Luokka:Suomalaiset arvonimet
Esa Kirkkopelto

Esa Matti Kirkkopelto (s. 25. tammikuuta 1965 Luumäki)Kuka kukin on 2007, Otava 2006 on suomalainen teatteriohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän on toiminut myös Teatterikorkeakoulun taiteellisen tutkimuksen professorina vuosina 2007-2018. Koulutukseltaan hän on dramaturgi ja filosofian tohtori. Hän alkoi opiskella filosofiaa vuonna 1984 Helsingin yliopistossa ja vuotta myöhemmin dramaturgiaa Teatterikorkeakoulussa Jussi Parviaisen oppilaana. 
Kirkkopelto nousi julkisuuteen vuonna 1987 Jumalan teatteri -skandaalin yhteydessä. Esityksessä teatteriammattilaisista koostunut yleisö sai päälleen muun muassa ulostetta. Kirkkopelto on kommentoinut Jumalan teatterin synnyttämää kohua myöhemminkin. Hän toteaa skandaalista samoin kun Risto Alapuro, että muualla Euroopassa tapaus ei olisi nostanut kaiken median lävistämää kohua vaan olisi pikemminkin jäänyt teatteriksi ja esitykseksi herättämättä laajempaa huomiota ja aikanaan jopa määritelty esityksenä provosoivaksi, mutta silti sofistikoduksi korkeakulttuuriksi.Arminen, sivut 169–171 Hänen 1990-luvun ohjauksiaan ovat muun muassa Ylioppilasteatterin esitykset Mahnovitshina (1993, Teatteri-lehden kriitikkoäänestyksen voittaja) ja Kostamus-sinfonia sekä Q-teatterin Oidipus Kolonoksessa.
Kirkkopelto asui 1990–2000-luvuilla useita vuosia Ranskassa, Strasbourgissa ja väitteli siellä tohtoriksi vuonna 2003 väitöskirjallaan Tragédie de la Metaphysique – Contributions à la Théorie de la Scène. Suomeen paluunsa jälkeen Kirkkopelto on toiminut tutkijana ja opettajana Helsingin yliopiston taiteiden tutkimuksen laitoksella ja tehnyt samaan aikaan teatteria. Q-teatterissa esitettiin vuonna 2003 hänen näytelmänsä Vetoapua ja läheltä piti -tilanteita, ja vuodesta 2004 hän on vetänyt Nälkäteatteri-ryhmän Toisissa tiloissa -projektia. Ryhmän Harry Martinsonin tekstiin pohjautuva Aniara-esitys sai ensi-iltansa vuonna 2006. Ryhmän Franz Kafkan novelliin ”Perheenisän huoli” pohjautuva Odradek-muunnelmia-esitys sai ensi-iltansa Kiasma-teatterissa vuonna 2007. Ryhmä toimii edelleen ja on muun muassa järjestänyt työpajoja nimellä ”Salainen uudelleenkoulutusleiri”.
Kirkkopelto on myös suomentanut muun muassa Sofokleen ja Friedrich Hölderlinin teoksia. Vuonna 2007 Kirkkopellolta ilmestyi hänen 1990-luvun ohjauksiaan käsittelevä kirja Nuori kaarti: Esa Kirkkopellon 1990-luvun teatteri (Like, Teatterikorkeakoulu, 2007, ISBN 978-952-471-412-9. Sisältää artikkeleita sekä näytelmät Pontikkatehdas, Mahnovitsina, Yrjö Kallisen valaistuminen ja Kostamus-sinfonia).
Kirkkopelto on saanut muun muassa Nuoren taiteen Suomi-palkinnon vuonna 1995 ja Vuoden valopilkku -palkinnon vuonna 1995.
==Lähteet==
*
=== Viitteet ===
Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat
Luokka:Teatterikorkeakoulun professorit
Luokka:Vuonna 1965 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Suomalaiset professorit
Luokka:Ranskansuomalaiset
Esa Leskinen

Esa Kullervo Leskinen (s. 30. toukokuuta 1970 Jyväskylä) on suomalainen teatteriohjaaja ja näytelmäkirjailija. Vuodesta 2018 lähtien Leskinen on toiminut Suomen Kansallisteatterin pääohjaajana. Sitä ennen hän toimi Ryhmäteatterin taiteellisena johtajana 1997–2017.
Esa Leskinen kirjoittaa Pääohjaajan blogia, joka on osa Kansallisteatterin Avauksia-blogia.
==Ohjauksia==
Ryhmäteatterissa:
*Idiootti (1997)
*Myrsky (2002)
*Saatana saapuu Moskovaan (2007)
*Päällystakki (2009)
*Euroopan taivaan alla (2010)
*Jatkuvaa kasvua (2011)
*Jäniksen vuosi (2013)
*Mielipuolen päiväkirja (2015)
*Muodonmuutos (2017)
Kansallisteatterissa:
*Equus (1996)
*Rikos ja Rangaistus (2001)
*Godot (1999)
*Romeo ja Julia (2002)
*Neljäs tie (2013)
*Yhdestoista Hetki (2019)
==Lähteet==
Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat
Luokka:Suomalaiset näyttelijät
Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat
Luokka:Suomalaiset teatterinjohtajat
Luokka:Vuonna 1970 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Esimies

Esimies on erilaisissa organisaatioissa yleisesti käytetty nimitys henkilölle, joka on esimerkiksi yritykseen, kuntaan tai valtioon työ- tai virkasuhteessa oleva työntekijä, toimihenkilö, yrittäjä tai virkamies, jolla on tai jolle on määritelty oikeus käyttää ennalta määriteltyä työnjohto-oikeutta, direktio-oikeutta, siinä laajuudessa kuin se on määritelty, se on tehtävien suorittamisen vuoksi tarpeellista tai lainsäädännön ja hyvien tapojen mukaan mahdollista. Myös vapaaehtoistyöorganisaatiossa voi usein olla esimiehiä, mutta tällöin heidän työnjohdollinen oikeutensa saattaa olla varsin rajallinen.
Esimiehenä toimiminen voi olla työkohde- tai työmenetelmäkohtaista, projekti- tai prosessiluontoista, sivuluontoista, määräaikaista tai pysyvää. Mahdollinen työnjohto-oikeus saattaa ulottua jopa myös toisen yrityksen tai organisaation työntekijöihin esimerkiksi alihankintatyyppisissä tehtävissä. 
Esimiestehtävä ei aina tarkoita sitä, että henkilöllä olisi suoria alaisia tai työnjohdollista oikeutta. Esimiehen käytössä oleva tehtävänimike ei välttämättä eroa tavanomaisesta työtehtävää kuvaavasta nimikkeestä. Toisaalta esimiestehtävä tai työnjohto-oikeus saatetaan tuoda tehtävänimikkeen avulla esille. 
Suomessa esimiehiä koulutetaan eri tarpeisiin mm. aikuiskoulutuskeskuksissa, puolustusvoimissa, organisaatioiden omassa koulutuksessa tai ammatillisessa koulutuksessa.
== Katso myös==
* Linjaorganisaatio
* Matriisiorganisaatio
* Puolustusvoimat
Luokka:Ammatit
Esine

Esine on mikä tahansa ihmisen valmistama tavara, laite, kone tai muu väline. Esineet ovat elottomia. Ne ovat yleensä valmistettu jonkin työn tekemistä varten eli välineiksi mutta mm. koriste-esineillä ei tehdä työtä vaan esine itsessään täyttää jonkin tarpeen.
Runsas esineiden käyttö on ominaista ihmisille ja ihmistä on kuvattukin esineitä valmistavaksi eläimeksi.
== Aiheesta muualla ==
* Simo Heikkilä: Nykymaailma on täynnä joutavia esineitä. Helsingin sanomat 9.9.2010.
* Maria Manner: Suomi hukkuu roinaan. Ylioppilaslehti 13/2010.
*
Esine (oikeustiede)

Esine () oikeustieteessä on perinteisesti määritelty rajoitetuksi aineelliseksi, fyysisesti havaittavaksi kappaleeksi, johon ihmisellä voi olla oikeudellista määräysvaltaa.Jarno Tepora (2006): Johdatus esineoikeuteen, s. 32–42. 
== Esineiden ryhmittely ==
Esineitä voidaan ryhmitellä eri tavoin, joista yleisin on jako kiinteisiin ja irtaimiin esineisiin. Kiinteitä esineitä ovat kiinteistöt ja muut kiinteistörekisteriyksiköt. Irtaimia esineitä puolestaan ovat kaikki muut kuin kiinteät esineet. Irtaimet esineet voidaan esineoikeudessa jaotella ns. tavanomaisiin irtaimiin reaaliesineisiin ja ei-tavanomaisiin esineisiin. Tavanomaisia reaaliesineitä ovat esimerkiksi tuoli tai kolme tonnia soraa. Ei-tavanomaisia esineitä ovat tämän jaottelun mukaan 1) arvopaperit (mm. osakekirjat, haltijavelkakirjat, vekselit ja shekit), 2) rekisteröimisen piiriin kuuluvat irtaimet esineet (alukset, ilma-alukset ja eräät ajoneuvot) ja 3) toisen maalla olevat rakennukset. 
Esineet voidaan ryhmitellä myös toisin: aineellisiin esineisiin ja aineettomiin esineisiin. Aineettomia esineitä ovat esimerkiksi erilaiset keksinnöt, saamisoikeudet ja osakkeet. Nämä itsessään ovat aineellisia esineitä, mutta aineettomana esineenä pidetään niiden sisältöä. Osakkeella ei ole varallisuusarvoa, vaan sen taloudellinen merkittävyys perustuu sen sisältämään osuuteen osakeyhtiöstä, joka on varallisuusarvoinen etuus.
== Katso myös ==
* Esine – esine fyysisenä kappaleena, tavara tai kapine
== Kirjallisuutta esineoikeudesta ==
* 
* 
* 
== Lähteet ==
Luokka:Esineoikeus
Esineoikeus

Esineoikeus on siviilioikeuden haara, jonka kohteena on irtaimia ja kiinteitä esineitä koskevien varallisuussuhteiden sääntely. 
Esineoikeus kuuluu eri oikeudenalojen systematiikassa siviili- eli yksityisoikeuteen ja sen sisällä varallisuusoikeuteen.
==Tutkimusteemat==
Esineoikeus tutkii ja selventää omistusoikeutta ja sen siirtämistä sääntelevien oikeussääntöjen merkitystä talousjärjestelmässä sekä yhteiskunnallisten tekijöiden vaikutuksia näiden säännösten sisältöön, mukaan lukien sääntöjen historiallinen kehitys yhteiskunnallisten tehtäviensä ja vaikutustensa valossa sekä varallisuusoikeuksien vaihdannan (omistusoikeuden muutoksen) suojajärjestelmät varallisuussuhteisiin liittyvässä täytäntöönpanossa.
Esineoikeuden mielenkiinnon kohteena ovat myös mm. seuraavat seikat:
* esineoikeuden käsitteelliset lähtökohdat ja esineoikeuksia koskevat yleiset periaatteet
* omaisuus ja omistusoikeus oikeudellisena ilmiönä ja sääntelyn kohteena
* kiinteä omaisuus vakuutena ja kiinnitysmenettely
* käyttöoikeudet ja muut rajoitetut oikeudet omaisuuteen
* suojakysymykset omaisuuden vaihdannassa ja täytäntöönpanossa.
==Lähteet==
==Kirjallisuutta==
* 
* 
*
Esittelijäneuvos

Esittelijäneuvos on tiettyjen esittelijöiden virkanimike korkeimmassa oikeudessa, korkeimmassa hallinto-oikeudessa ja oikeuskanslerinvirastossa. Korkeimmassa oikeudessa esittelijöinä toimivat esittelijäneuvosten lisäksi kansliapäällikkö ja vanhempia oikeussihteereitä ja oikeussihteereitä. Korkeimmassa hallinto-oikeudessa esittelijöinä on kansliapäällikkö, esittelijäneuvoksia ja oikeussihteereitä. Valtioneuvoston oikeuskanslerin käsiteltäviksi kuuluvat asiat ratkaistaan esittelystä, jota suorittavat kansliapäällikkö, esittelijäneuvokset, neuvottelevat virkamiehet, vanhemmat oikeuskanslerinsihteerit, oikeuskanslerinsihteerit ja esittelijät. Esittelijäneuvokseksi voidaan nimittää muun oikeustieteen ylemmän korkeakoulututkinnon kuin kansainvälisen ja vertailevan oikeustieteen maisterin tutkinnon suorittanut henkilö. Muilta osin kelpoisuusvaatimukset hieman vaihtelevat eri tehtävissä.
Valtioneuvoston ylimmän palkkaluokan esittelijänä toimi alkuaan esittelijäsihteeri, mutta vuodesta 1922 virka oli esittelijäneuvoksen virka, kunnes se vuoden 1944 alusta muutettiin hallitusneuvoksen viraksi.
==Lähteet==
Luokka:Virkanimikkeet
Esittelijäneuvos (arvonimi)

Esittelijäneuvoksen nimi ja arvo on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka on myönnetty vain yhden kerran itsenäisyyden aikana (vuonna 1938) ja jota ei ole lueteltu tällä hetkellä voimassa olevassa arvonimistä annetussa tasavallan presidentin asetuksessa.
Nro 	Päivämäärä 	Henkilö 	Ammatti tai arvo 	Kotipaikka 	Lähteet
 1. 	4.11.1938 	Albin Rimppi 	vanhempi hallitussihteeri, filosofian maisteri, mol. oik. kand. 	Helsinki 	 
== Katso myös ==
* Esittelijäsihteeri (arvonimi)
* Esittelijäneuvos (virka)
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
* 
Luokka:Suomalaiset arvonimet
Luokka:Suomalaiset arvonimet jotka on myönnetty vain kerran
Esittelijäsihteeri (arvonimi)

Esittelijäsihteerin nimi ja arvo on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka on myönnetty vain yhden kerran itsenäisyyden aikana (vuonna 1921) ja jota ei ole lueteltu tällä hetkellä voimassa olevassa arvonimistä annetussa tasavallan presidentin asetuksessa.
Ennen Suomen itsenäisyyttä esittelijäsihteerin arvonimi myönnettiin muun muassa Lars Rutger Jägerhornille. Keisarillisen Suomen Senaatin Esittelijäsihteeri luettiin vuoden 1897 arvojärjestyksessä viidenneksi korkeimpaan luokkaan kaikkiaan neljästätoista luokasta.Arvojärjestys Suomen Suuriruhtinaanmaalle 1897 Wikiaineistossa
Nro 	Päivämäärä 	Henkilö 	Ammatti tai arvo 	Kotipaikka 	Lähteet
 1. 	19.12.1921 	Georg Leinberg 	oikeusministeriön tilastollisen toimiston johtaja, filosofian maisteri 	Helsinki 	 
== Katso myös ==
* Esittelijäneuvos (arvonimi)
* Esittelijäsihteeri
== Lähteet ==
Luokka:Suomalaiset arvonimet
Luokka:Suomalaiset arvonimet jotka on myönnetty vain kerran
Esitystaide

Esitystaide on nykyteatterin, performanssin ja muiden esittävän taiteen eri perinteiden välimaastossa vaikuttava taiteen muoto. Termi "esitystaide" on syntynyt 2000-luvulla.
Erilaisille esityksille yhteistä on muun muassa yleisökontakti, käsitteellisyys ja elämyksen korostaminen. Esitystaiteessa etsitään teatterillisen kohtaamisen uusia muotoja.
== Esitystaiteen taustaa ==
Esitystaiteen taustalla on nykyteatterin eri muodot, performanssi ja elävä taide.
Kuten esitystaiteessa, monissa nykyteatterin muodoissa teoksen lähtökohtana ei ole enää draamateksti ja näytelmä. Esitystaiteen taustalla vaikuttanut performanssi sai alkunsa 1960-luvulla, sen innoituksena oli muun muassa toimintamaalaus, käsitetaide, happeningit, videotaide ja taiteen esineellisyydelle vaihtoehtoja etsivä taide.
Performanssitaide syntyi USA:ssa 1970-luvulla, 1980-luvun puolivälissä taas sai alkunsa elävä taide eli Live Art Britanniassa. Termi pyrki kattamaan laajempaa aluetta, ja se muistuttaa esitystaidetta.
 
== Esitystaide Suomessa ==
Teatterikorkeakoulussa aloitti 2001 Esitystaiteen ja -teorian maisteriohjelma, ja myös Turun Taideakatemia avasi samansuuntaisen koulutusohjelman. Vuonna 2010 aloitettiin koulutus myös Satakunnan ammattikorkeakoulussa.
Suomessa toimii (2012) noin 150-300 esitystaiteilijaa. Tapahtumia, klubeja ja festivaaleja järjestetään aktiivisesti.
Esitystaiteen kenttä on myös järjestäytynyt. Helsinkiin avattiin 2011 esitystaiteen keskus. Alan tiedotuskeskus Presentaatio on toiminut vuodesta 2008, vuotta aiemmin alkoi ilmestyä Esitys-lehti.
==Lähteet==
Luokka:Esittävät taiteet
Luokka:Performanssitaide
Esko Helle

Esko Antero Helle (28. toukokuuta 1938 Janakkala – 3. tammikuuta 2014 Hämeenlinna) oli suomalainen poliitikko ja valtiopäiväneuvos. Hän toimi Vasemmistoliiton ja Suomen kansan demokraattisen liiton kansanedustajana vuosina 1983–2003. Helle oli SKDL:n puheenjohtaja vuosina 1985–1988 ja eduskuntaryhmän puheenjohtaja 1988–1997.
==Elämä ja ura==
Helle valmistui ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta vuonna 1958. Hän aloitti opinnot Helsingin yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa vuonna 1961 ja toimi opiskeluaikanaan Akateemisessa Sosialistiseurassa. Helle valmistui hammaslääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1966 ja työskenteli hammaslääkärinä Hämeenkyrössä 1966–1973 sekä Janakkalassa 1973–1983. Hän oli naimisissa vuodesta 1965 Paula Helteen (os. Andreasén) kanssa ja heillä on kaksi tytärtä. 
Politiikasta Helle kiinnostui jo koululaisena SKDL:ssä toimineen isänsä kautta. Hän oli SKDL:n ehdokas vuoden 1960 kunnallisvaaleissa. Eduskuntaan Helle nousi vuoden 1983 vaaleissa kuudennella yrittämällä Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä. Hän lukeutui SKDL:n sosialisteihin ja korosti liiton itsenäisyyttä SKP:stä.Kyösti Karvonen: Esko Helle, new SKDL chairman profiled (Helsingin Sanomat 17.4.1985). teoksessa Western Europe Report (Foreign broadcast information service 25.5.1985), s. 19–21. Helle oli SKDL:n puheenjohtaja vuosina 1985–1988, jolloin puolueen sisäiset ristiriidat kärjistyivät ja SKP:n vähemmistö erotettiin puolueesta sekä eduskuntaryhmästä. Hän kertoi myöhemmin, ettei viihtynyt tehtävässä. 
Kansanedustajana Helle erikoistui ulkopolitiikkaan ja perustuslakiin. Helteestä tuli vasemmiston johtava hahmo valtiosäännön kysymyksissä. Hän otti usein kipakasti mutta aina korrektisti yhteen edustajatoverien ja presidenttien kanssa. Hän ajoi parlamentin vahvempaa asemaa ja presidenttivallan karsimista.
Helle kuului Janakkalan kunnanvaltuustoon yhtämittaisesti vuodesta 1977 kuolemaansa asti ja sitä ennen Hämeenkyrön valtuustoon 1969–1973. Presidentin valitsijamieheksi Helle valittiin SKDL:n listalta vaaleissa 1978 ja Liike 88:n listalta 1988.
==Yksityiselämä==
Helle harrasti historiaa, kirjallisuutta ja pyöräilyä. Lisäksi hän osallistui Iijokisoutuun vuosina 1983–2013 kahta kertaa lukuun ottamatta. Junamatkustamisenkin puolestapuhujana tunnettu Helle järjesti 75-vuotisjuhlakseen valtiosääntöseminaarin Turengin vanhalla asemalla. 
Tammikuussa 2014 Helle kuoli 75-vuotiaana nopeasti edenneeseen syöpään hämeenlinnalaisessa saattohoitokodissa.
==Lähteet==
==Aiheesta muualla==
* 
Luokka:Kansanedustajat
Luokka:SKDL:n sosialistit
Luokka:Suomen Kansan Demokraattisen Liiton puheenjohtajat
Luokka:Vasemmistoliiton poliitikot
Luokka:Hämeenkyrön kunnanvaltuutetut
Luokka:Janakkalan kunnanvaltuutetut
Luokka:Hämeen vaalipiiri
Luokka:Suomalaiset hammaslääkärit
Luokka:Valtiopäiväneuvokset
Luokka:Vuonna 1938 syntyneet
Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Esko Nokelainen

Esko Nokelainen (s. 19. maaliskuuta 1947) on pelaajauransa lopettanut suomalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Nokelaisen peliura alkoi 1960-luvulla Jyväskylässä, josta se jatkui vuodet 1971–78 Vaasan Sportissa. Nokelainen on valmentanut urallaan liigatasolla Hockey-Reipasta, Oulun Kärppiä, Ässiä ja KalPaa. Näiden lisäksi Nokelainen on valmentanut muun muassa Vaasan Sportissa ja Ruotsissa. Esko Nokelainen on valittu 1. divisioonan vuoden valmentajaksi kaudella 1989–90.
Esko Nokelainen on myös työskennellyt maajoukkueen valmentajana Hannu Aravirran työparina. 
==Lähteet==
*http://www.ess.fi/?article=149161
*http://www.ts.fi/erikoissivut/nhl/2000-2001/1073808812/Hannu+Aravirta+jaEsko+Nokelainen+NHLmatkalle
Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat
Luokka:Suomalaiset jääkiekkovalmentajat
Luokka:Vuonna 1947 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Esko Pennanen

Esko Väinö Pennanen (22. kesäkuuta 1912 – 20. heinäkuuta 1990) oli suomalainen kielitieteilijä ja professori. Hän oli kouluhallituksen kouluneuvos 1954–1966 ja Tampereen yliopiston englantilaisen filologian professori 1966–1975. Hänen tutkimusalaansa oli muun muassa englannin kielen sanasto.Facta 2001, WSOY 1985, 12. osa, palsta 640 Hän oli Suomen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1973. 
Esko Pennasen ja hänen puolisonsa Anna-Liisa Pennasen testamenttiin perustuva rahasto Suomen kulttuurirahaston yhteydessä tukee syöpätutkimusta.Anna-Liisa ja Esko Pennasen rahasto, Suomen kulttuurirahasto
== Tunnustukset ==
* British Empiren komentajamerkki
* Saksan Liittotasavallan Ansioritarikunnan suuri ansioristi
* Suomen Leijonan 1. luokan ritarimerkki 
* Goethe-mitali
* Päämajan risti
== Lähteet ==
Luokka:Suomalaiset kielitieteilijät
Luokka:Suomalaiset virkamiehet
Luokka:Suomalaiset professorit
Luokka:Tampereen yliopiston professorit
Luokka:Vuonna 1912 syntyneet
Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Esko Salmela

Ilmari Esko Johannes Salmela (s. 23. maaliskuuta 1950 Tampere) on suomalainen näyttelijä. Salmela on esiintynyt muun muassa tv-sarjoissa Jäinen horisontti (Kari Ranta, 1984), Kovaa maata (Aimo Andersson, 1994), Nortia (Konstaapeli Nieminen, 1996) sekä Pirunpelto (Vilho Tyrjälä, 2011). Elokuvarooleja hänellä on ollut muun muassa elokuvissa Tykkimies Kauppalan viimeiset vaiheet (1977), Pölhölä (1981) ja Uuno Turhapuron muisti palailee pätkittäin (1983).
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
* 
Luokka:Suomalaiset näyttelijät
Luokka:Vuonna 1950 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Esse

Esse eli Espoon seurakuntasanomat oli Espoon luterilaisten seurakuntien viikkolehti. Lehden julkaisussa oli mukana myös Kauniaisten suomenkielinen seurakunta. Esse on latinaa ja on olla-verbin infinitiivi. 
Esse ilmestyi 48 kertaa vuodessa ja sillä oli yli 100 000 lukijaa. Lehteä kustansi Kustannus-Osakeyhtiö Kotimaa.
Helmikuussa 2016 ilmoitettiin, että Esse-lehti lopetetaan ja sen tilalle perustetaan Helsingin, Espoon ja Vantaan seurakuntien yhteinen, joka toinen viikko ilmestyvä Kirkko ja kaupunki-niminen lehti, joka alkoi ilmestyä vuoden 2017 alusta alkaen.
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
* Esse-lehden kotisivu
Luokka:Suomalaiset uskonnolliset sanomalehdet
Luokka:Luterilaiset kirkot
Luokka:Uskonto Espoossa
Estimaattori

Estimaattori on tilastotieteessä ja ekonometriassa sääntö, jolla tilastollisesta aineistosta muodostetaan estimaatti eli arvio jollekin populaatioparametrille, eli luvulle, joka jollain tavalla kuvaa tutkittua populaatiota. Esimerkiksi populaatioparametri voi olla koululaisten keskipituus, jota arvioidaan koululaisia mittaamalla kerätyllä aineistolla. Tällöin estimaatti on jollain säännöllä eli estimaattorilla tehty arvio kaikkien koululaisten keskipituudesta käytössä olevan aineiston perusteella.
Estimaattoria kutsutaan tarkentuvaksi, jos estimaatti lähestyy populaatioparametrin todellista arvoa (esim. arvio keskipituudesta todellista keskipituutta), kun otoksen kokoa kasvatetaan.
==Katso myös:==
Estimointi
==Lähteet==
Vartia, Y.: Ekonometrian johdantokurssin kurssiaineisto. Helsingin Yliopisto, 2012.
Luokka:Tilastotiede
Luokka:Regressioanalyysi
Luokka:Ekonometria
Estrogeenireseptori

Estrogeenireseptori (ER) on reseptori johon estrogeenit kiinnittyvät. Estrogeenireseptorista on kaksi tyyppiä: tyyppi 1 (alfa) ja tyyppi 2 (beta). Tyypin 2 reseptori löydettiin vasta vuonna 1995. Selektiivisiä estrogeenireseptorin muuntelijoita (SERM) on kehitetty. Näitä käytetään lääkkeenä osteoporoosin hoitoon.http://www.ebm-guidelines.com/xmedia/duo/duo93913.pdf Estrogeenireseptoreilla on vaikutus rintasyövän kehittymiseen. Noin 80 prosentissa rintasyöpäsoluista on estrogeenireseptoreita.https://rintasyopa.fi/yleista/rintasyopasanasto/
==Katso myös==
*Progesteronireseptori
*Androgeenireseptori
==Lähteet==
Luokka:Reseptorit
Estynyt persoonallisuus

Estynyt persoonallisuushäiriö on mielenterveyshäiriö, joka kuuluu persoonallisuushäiriöiden C-ryhmään. Kyseiselle persoonallisuushäiriölle on ominaista liiallinen sosiaalinen ahdistuneisuus ja estyneisyys, läheisyyden muodostamisen pelko, vakavat riittämättömyyden ja alemmuuden tunteet sekä pelättyjen ärsykkeiden välttäminen sopeutumattomana selviytymismenetelmänä.
== Lähteet ==
Luokka:Persoonallisuushäiriöt