nyuuzyou/wikis huggingface dataset:
Valojaksoisuus

Valojaksoisuus eli fotoperiodismi on vuodenaikojen rytmiä noudatteleva yön ja päivän pituuden vaihtelu. Päivän pituuden muutokset vaikuttavat muun muassa kasvien kukkimiseen ja talvilepoon valmistautumiseen. Talvilepoon valmistautumisesta seuraa kasvien ruska. Kasveilla fytokromit toimivat valojaksoisuutta rekisteröivinä pigmentteinä.
Luokka:Biologia
Valta

Valta tarkoittaa yleisesti jonkun tai jonkin oikeutta tai mahdollisuutta hallita jotakuta, määrätä tai päättää jostakin. 
== Vallan ilmenemismuodot ==
Heikki Paloheimo ja Matti Wiberg erottavat neljä vallan ilmenemismuotoa: vastustuksen murtamisen, toimintavaihtoehtojen rajoittamisen, asenteiden muuttamisen sekä vallan muuttumisen oikeudeksi ja tottelemisen velvollisuudeksi. 
* Vastustuksen murtamisessa saadaan toinen henkilö toimimaan halutulla tavalla hänen vastustuksestaan huolimatta. 
* Toimintavaihtoehtojen rajoittamisessa vähennetään tai parannetaan vallanalaisen valintoja ja tällä tavalla saadaan hänet toimimaan halutulla tavalla. 
* Asenteiden ja arvojen muuttamisessa pyritään vaikuttamaan vallanalaisen mieltymyksiin ja muuttamaan hänen asenteitaan tekoa tai vallankäyttäjää kohtaan. 
* Kun valta muuttuu oikeudeksi ja tottelemisvelvollisuudeksi, on kyse sisäistetystä vallasta. Vallanalainen ajattelee, että hänen on velvollisuus totella, ja vallankäyttäjä pitää valtaa oikeutenaan.
Elias Canetti tarkastelee valtaa teoksessaan Joukko ja valta (1961). Hän havainnollistaa vallan () ja väkivallan () eroa toteamalla, että valtaa luonnehtivat seuraavat määreet: tila, toivonpilkahdus, valvonta ja tuhohalu. Hänen mukaansa väkivalta – välitön fyysinen hallinta – piilottelee aina vallan takana.
==Katso myös==
*Virka-aseman väärinkäyttäminen
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
* Heli Koivuniemi: Tutkija: Valta on tarkoitettu käytettäväksi Keski-Uusimaa 5.6.2013
==Antsadata-kohde==
Luokka:Filosofian termit
Luokka:Poliittinen filosofia
Valtakunnansyyttäjä

__NOTOC__
Valtakunnansyyttäjä on Suomen ylin syyttäjä. Virka on perustettu vuonna 1996, jolloin ylimmän syyttäjän tehtävät siirtyivät pois valtioneuvoston oikeuskanslerilta. Valtakunnansyyttäjä toimii valtakunnansyyttäjänvirastossa, jossa on myös apulaisvaltakunnansyyttäjä sekä noin kymmenen valtionsyyttäjää. Valtakunnansyyttäjänviraston alaisuudessa toimivat paikallistasolla kihlakunnansyyttäjät.
== Luettelo valtakunnansyyttäjistä ==
=== Valtakunnansyyttäjät ===
Suomen ensimmäisenä valtakunnansyyttäjänä toimi Matti Kuusimäki 1997–2010. Hänen jäätyään eläkkeelle virkaan nimettiin Matti Nissinen vuonna 2010. Nissinen irtisanottiin tammikuussa 2018 virkavelvollisuuden rikkomisen johdosta ja siitä seuranneen puolen vuoden irtisanomisaikana virkaa hoiti apulaisvaltakunnansyyttäjä Raija Toiviainen. Myöhemmin Toiviainen nimitettiin valtakunnansyyttäjän virkaan 1. elokuuta 2018 alkaen.
=== Apulaisvaltakunnansyyttäjät ===
Apulaisvaltakunnansyyttäjänä toimii Jukka Rappe. Aiemmin apulaisvaltakunnansyyttäjinä ovat toimineet Raija Toiviainen (2016–2018), Jorma Kalske (2002–2016) ja Martti Jaatinen (1997–2002).
==Lähteet==
==Aiheesta muualla==
*Valtakunnansyyttäjä Valtakunnansyyttäjänvirasto
Luokka:Oikeuslaitos
Luokka:Suomen viranomaiset
Valtakunnansyyttäjänvirasto

Valtakunnansyyttäjänvirasto () oli Suomen syyttäjälaitosta johtava oikeusministeriön alainen keskusvirasto. Virastoa johtivat valtakunnansyyttäjä ja apulaisvaltakunnansyyttäjä. Lisäksi virastossa työskenteli valtionsyyttäjiä. Kaikilla heillä on syyttäjän toimivalta koko maassa. Valtakunnansyyttäjänviraston alaisuudessa toimivat alueelliset syyttäjänvirastot.
Vuonna 2019 syyttäjälaitoksen organisaatiota muutettiin siten, että tuolloisesta Valtakunnansyyttäjänvirastosta ja sen alaisuudessa toimivista syyttäjänvirastoista muodostettiin yksi Syyttäjälaitos-niminen virasto. Uudistus tuli voimaan 1. lokakuuta 2019.
Toimialan hallinnon lisäksi valtakunnansyyttäjänvirastossa käsiteltiin rikosasioita, joissa tehtiin syyteharkinta ja käsiteltiin asiat tuomioistuimissa eri puolella Suomea. Tällaiset tapaukset ovat yhteiskunnallisesti merkittäviä. Valtionsyyttäjä on syyttäjänä asioissa, jotka hovioikeus käsittelee ensimmäisenä oikeusasteena, joita ovat korkeiden virkamiesten virkarikokset. Myös sananvapausrikoksissa syyteharkinta tehdään valtakunnansyyttäjänvirastossa.
Valtakunnansyyttäjänvirasto aloitti toimintansa 1. joulukuuta 1997. Aiemmin syyttäjälaitosta johti oikeuskansleri muiden tehtäviensä ohessa. Valtakunnansyyttäjänvirasto lakkautettiin 1. lokakuuta 2019, jolloin syyttäjälaitoksen organisaatio uudistettiin. Perustettiin uusi Syyttäjälaitos-niminen virasto, joka muodostuu keskusyksikkönä toimivasta valtakunnansyyttäjän toimistosta ja viidestä syyttäjäalueesta.
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla==
*Valtakunnansyyttäjävirasto - Organisaatio (vksv.oikeus.fi)
Luokka:Oikeusministeriö
Luokka:Suomen valtion virastot
Valtavaara

Valtavaara on tunturi Kuusamossa Rukatunturin koillispuolella. Sen korkeus on 492 metriä.WSOY Iso tietosanakirja 10, s. 117, WSOY 1997 ISBN 951-0-20163-4 Valtavaara on Pohjois-Pohjanmaan maakunnan korkein kohta. Sen laella on entinen palovartijan tupa, joka on nykyään retkeiljiöiden käytössä päivätupana. Valtavaara kuuluu Valtavaara-Pyhävaaran luonnonsuojelualueeseen ja on osa vaarajonoa Konttainen-Valtavaara-Rukatunturi-Pyhävaara. Valtavaaran halki kulkee Suomen tunnetuimpiin kuuluva vaellusreitti Karhunkierros.
== Lähteet ==
 
Luokka:Kuusamon tunturit
Luokka:Suomen maakuntien korkeimmat maastonkohdat
Valtio (täsmennyssivu)

Valtio voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
* valtio, yhteisö, jolla on tietyllä alueella muista yhteisöistä riippumaton valta
* Valtio, Platonin teos
* Valtio, Zenon Kitionilaisen teos
* Valtio, Ari Peltosen perustama mikrovaltio
* Valtio (engl. Nation), Terry Pratchettin kirjoittama nuortenkirja
* Valtiosta tai Valtio (lat. De re publica), Ciceron teos.
Valtiollinen protokolla

Valtiollinen protokolla on valtion politiikassa käyttämä arvojärjestys. Useimmiten protokollan mukaan ylimpänä on valtionpäämies (tasavallassa usein presidentti, monarkiassa kuningas tai keisari). Valtiollinen protokolla ei aina vastaa valtajärjestystä. Esimerkiksi useissa monarkioissa virallinen valtionpäämies on kuningas tai keisari, vaikka yleensä todellinen poliittinen valta on hallituksella ja pääministerillä.
== Suomen valtiollinen protokolla ==
=== Suomen suuriruhtinaskunta ===
Vuosina 1860, 1880 ja 1897 Venäjän keisari, Suomen suuriruhtinas vahvisti Suomen suuriruhtinaskunnan arvojärjestyksen. Siinä ensimmäiseen eli korkeimpaan luokkaan ei kuulunut ketään, toisessa luokassa olivat kenraali, amiraali ja todellinen salaneuvos. Kolmanteen luokkaan kuuluivat esimerkiksi ministerivaltiosihteeri ja Aleksanterin yliopiston kansleri. Senaattori kuului neljänteen luokkaan. Luokkia oli 14. Venäjän vallan aikana voimassa ollut arvojärjestys kumottiin Suomessa vuonna 1927.
=== Suomen tasavalta ===
Suomella ei ole virallista arvojärjestystä. Valtion virallisissa tilaisuuksissa käytännön arvojärjestyksessä korkeimmalla ovat kuitenkin seuraavat tahot:
# tasavallan presidentti 
# tasavallan presidentteinä toimineet, eläkkeellä olevat henkilöt (toimeenastumisjärjestyksen mukaan)
# eduskunnan puhemies
# pääministeri
# ministerit (ensin pääministerin sijainen, jonka jälkeen muut ministerit toimivuosien mukaan)
# korkeimman oikeuden presidentti
# korkeimman hallinto-oikeuden presidentti
# puolustusvoimain komentaja
# oikeuskansleri
# Turun ja Suomen arkkipiispa
# Vapaudenristin ritarikunnan kansleri
# Suomen Valkoisen Ruusun ja Suomen Leijonan ritarikuntien kansleri
# Helsingin yliopiston kansleri
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
* Suomen tasavallan arvojärjestys (täsmennyssivu Wikiaineistossa)
Luokka: Politiikan käsitteet
Valtionhallinto

Valtionhallinto on hallintoa, joka määrittyy valtiosta käsin perustuen valtion suvereniteettiiin. Valtionhallintoa yhtenäisvaltiossa edustaa keskushallinto. Liittovaltioissa sitä edustavat keskushallinto ja liittovaltion jäseninä olevien osavaltioiden hallinto. Näin valtionhallinto voi jakautua kahteen osaan: liittovaltiohallintoon ja osavaltiohallintoon.
Valtionhallinnon lisäksi on paikallishallintoa, joka perustuu paikalliseen tai alueelliseen autonomiaan, jonka valtionhallinto on vahvistanut.
==Katso myös==
* Suomen hallinto
== Kirjallisuutta ==
* 
*
Valtionperintö

Valtionperintö (aiemmin kruununperintö) tarkoittaa valtion oikeutta ottaa perintö itselleen, kun vainajalla ei ole perillisiä eikä hän ole testamentillakaan määrännyt omaisuudestaan.Marjos Rapola (toimittanut): Lakiasiain käsikirja, WSOY 1952, hakusana kruununperintö. Valtion oikeuksia perintöihin valvova Valtiokonttori voi kuitenkin luovuttaa omaisuuden osittain tai kokonaan vainajan läheiselle henkilölle, vainajan viimeiselle asuinkunnalle ja perittävän kiinteistön myös kiinteistön sijaintikunnalle.Perintökaari, 5 luku. Jos jäämistön perunkirjoitusarvo on yli 750 000 euroa, päätöksen omaisuuden luovuttamisesta tekee valtioneuvosto.Valtioneuvoston asetus valtion perintönä saaman omaisuuden luovuttamisesta. 
Valtionperinnöstä säädetään perintökaaren (40/1965) 5 luvussa ja Ahvenanmaan maakunnan osalta Ahvenanmaan itsehallintolain (1144/1991) 63 pykälässä. Ahvenanmaalla vakinaisesti asuneen henkilön perintö menee maakunnalle, pois lukien maakunnan ulkopuolinen omaisuus, joka menee valtiolle, ellei sitä tarvita kuolinpesän velkojen kattamiseen.Ahvenanmaan itsehallintolaki.
Kun ilman perillisiä oleva henkilö kuolee ja hänellä on testamentti, on testamentti annettava tiedoksi Valtiokonttorille. Jos testamenttia ei ole, tehdään kuolemasta kirjallinen ilmoitus Valtiokonttoriin ja se valitsee kuolinpesälle pesänhoitajan.Valtiokonttorin perintöasioiden pääsivu. 
Valtiokonttorin tekemään omaisuuden luovuttamista koskevaan päätökseen haetaan muutosta hallinto-oikeudelta ja sen antamaan ratkaisuun korkeimmalta hallinto-oikeudelta, jos se myöntää valitusluvan. Valtiolla on myös oikeus moittia perittävän tekemää testamenttia nostamalla kanne kuuden kuukauden kuluessa testamentista tiedon saatuaan.Perintökaari 5 luku ja 14 luku 5 §.
Vuonna 2009 Valtiokonttorille ilmoitettiin 570 henkilöstä, jotka olivat kuolleet ilman perillisiä. Heistä 343 henkilöltä löytyi testamentti. Kuolinpesistä 40 oli sellaisia, ettei niistä jäänyt omaisuutta jaettavaksi. Valtiolle tuli omaisuutta 154 pesästä yhteensä 19,8 miljoonaa euroa, josta kunnille luovutettiin 10,1 ja yksityisille 3,3 miljoonaa euroa. Valtiolla pysytettiin omaisuutta (rahaa, asuntoja, kiinteistöjä) yhteensä 6,4 miljoonan euron verran. 2000-luvulla on valtioneuvoston päätettäväksi vietyjä asioita ollut vuosittain 1–9 kappaletta.Valtiokonttorin perintöasioiden tunnusluvut. 
==Lähteet==
==Aiheesta muualla==
* Valtiokonttorin perintöasioiden pääsivu. 
Luokka:Perintöoikeus
Valtionsyyttäjä

Valtionsyyttäjä on valtakunnansyyttäjänvirastossa työskentelevä yleinen syyttäjä. Valtionsyyttäjä on toimivaltainen koko maassa. Valtionsyyttäjä toimii syyttäjänä yhteiskunnallisesti merkittävissä asioissa sekä asioissa, jotka hovioikeus käsittelee ensimmäisenä oikeusasteena. Sellaisia ovat lähinnä kaikkein korkeimpien virkamiesten virkarikokset, korkeiden upseerien tekemät sotilasrikokset sekä maanpetos- ja valtiopetosrikokset.
Valtionsyyttäjän nimittää valtioneuvosto Valtakunnansyyttäjänviraston esityksestä.
== Valtionsyyttäjät ==
* Leena Metsäpelto, syyttäjätoimintayksikön päällikkö
* Tuuli Eerolainen
* Anssi Hiivala
* Tom Laitinen
* Anu Mantila
* Mikko Männikkö
* Lilja Limingoja, Suomen kansallinen jäsen Eurojust-yksikössä
* Sampsa Hakala
* Ritva Sahavirta
* Mika Appelsin
* Tommi Hietanen
Luettelo valtionsyyttäjistä löytyy myös Syyttäjälaitoksen verkkosivustolta.
== Lähteet ==
Luokka:Oikeuslaitos
Luokka:Suomalaiset syyttäjät
Valtionvero

Valtionvero on valtiolle tulon perusteella maksettava vero. Valtioveroon kuuluu valtiolle ansiotulosta sekä pääomatulosta suoritettava vero. Suomessa valtionvero koskee vain luonnollisia henkilöitä - yhteisöt maksavat yhteisöveroaSanasto, Vero.fi.
== Katso myös ==
*Kunnallisvero
*Kirkollisvero
*Tulovero
== Lähteet ==
Luokka:Tuloverotus Suomessa
Valtiopäiväneuvos

Valtiopäiväneuvos () on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 2. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .
Arvonimi on myönnetty ensimmäisen kerran vuonna 1990. Vuosien 1918–2013 aikana valtiopäiväneuvoksen arvonimi on myönnetty 20 henkilölle. 
Vuoteen 2013 mennessä arvonimen oli saanut 18 entistä suomalaista kansanedustajaa, ruotsalainen poliitikko Sinikka Bohlin sekä eduskunnan entinen pääsihteeri Erkki Ketola. 
==Arvonimen saaneet==
 Nro 	Päivämäärä 	Henkilö 	Arvo, ammatti tai toimi 	Kotipaikka 	Lähteet
1. 	14.12.1990 	Elsi Hetemäki-Olander 	eduskunnan 1. varapuhemies, filosofian maisteri 	Espoo 	
2. 	14.12.1990 	Sakari Knuuttila 	kansanedustaja, insinööri 	Jyväskylä  	
3. 	27.5.1992  	Erkki Ketola 	eduskunnan pääsihteeri, varatuomari 	Helsinki  	
4. 	30.11.1994 	Pentti Mäki-Hakola 	kansanedustaja, maanmittausneuvos, diplomi-insinööri  	Nurmo 	
5. 	30.11.1994 	Henrik Westerlund 	kansanedustaja, maanviljelijä, agrologi 	Perniö 	
6. 	2.6.1995  	Ensio Laine 	kansanedustaja, toiminnanohjaaja 	Turku 	
7. 	27.11.1998 	Håkan Malm 	kansanedustaja, agrologi 	Maalahti  	
8. 	23.5.2001  	Kalevi Mattila 	ent. kaupunkitarkastaja, ent. kansanedustaja 	Ylivieska  	
9. 	23.11.2001 	Markus Aaltonen 	ent. kansanedustaja, taloustiet. maisteri 	Seinäjoki  	
10. 	20.5.2005  	Mikko Pesälä 	kansanedustaja, maanviljelijä 	Iitti 	
11. 	2.6.2006  	Esko Helle 	kansanedustaja, hammaslääketieteen lisensiaatti 	Janakkala 	
12. 	15.6.2007  	Kaarina Dromberg 	ent. kansanedustaja 	Vantaa 	
13. 	15.6.2007  	Kari Urpilainen 	ent. kansanedustaja, sosionomi 	Kokkola 	
14. 	15.6.2007  	Matti Väistö 	ent. kansanedustaja 	Joensuu 	
15. 	30.11.2007 	Jukka Vihriälä 	ent. kansanedustaja, agronomi 	Nurmo 	
16. 	12.6.2009  	Gunnar Jansson 	ent. kansanedustaja, varatuomari 	Maarianhamina 	
17. 	20.5.2011  	Sinikka Bohlin 	kansanedustaja Ruotsissa, opettaja 	Gävle, Ruotsi 	
18. 	2.12.2011  	Mikko Elo 	ent. kansanedustaja, filosofian lisensiaatti  	Pori 	
19. 	2.12.2011  	Erkki Pulliainen 	ent. kansanedustaja, filosofian tohtori, maat. ja metsätiet. maisteri  	Oulu 	
20. 	30.11.2012 	Raimo Vistbacka 	ent. kansanedustaja, varatuomari, nimismies 	Alajärvi 	
21. 	11.12.2015 	Jouko Skinnari 	ent. kansanedustaja, lakimies, oikeustieteen kandidaatti 	Lahti 	
 	 	 	 	 	
  	19.12.2018 	Martti Korhonen 	entinen kansanedustaja ja ministeri, autonasentaja 	Oulu 	
  	19.12.2018 	Reino Paasilinna 	ent. kansanedustaja ja Euroopan parlamentin jäsen, yhteiskuntatieteiden tohtori 	Helsinki 	
  	19.12.2019 	Kari Rajamäki 	ent. kansanedustaja ja ministeri, hallintotieteiden maisteri 	Varkaus 	
== Lähteet ==
Luokka:Suomalaiset arvonimet
Valtiosopimus

Valtiosopimus on kansainvälisen oikeuden alaan luokiteltava sopimus, jonka osapuolina on kaksi tai useampia valtioita tai kansainvälistä järjestöä. Valtiosopimuksella luodaan tietty hallinnollinen, oikeudellinen, poliittinen tai taloudellinen järjestely sopimusosapuolten välille. Valtiosopimuksissa saatetaan käsitellä myös kulttuurisuhteita, liikennejärjestelyjä tai sosiaalisia kysymyksiä.
==Valtiosopimusten luonne==
Valtiosopimukset ovat kansainvälisen oikeuden merkittävin oikeuslähde tapaoikeuden ohella ja ne muodostavat kansainvälisen yhteistyön perustan. Valtiosopimukset voivat olla kahdenkeskisiä eli kahdenvälisiä eli bilateraalisia tai monenkeskisiä eli monenvälisiä eli multilateraalisia. Usean valtion keskinäistä sopimusta voidaan nimittää myös yleissopimukseksi eli konventioksi.
Yleissopimukset ovat joko avoimia tai suljettuja, jolloin sopijaosapuoleksi pääseminen eli sopimukseen yhtyminen vaatii jokaisen sopijapuolen hyväksynnän. Sopimusta, jolla valtio yhtyy toisten aiemmin solmimaan sopimukseen, kutsutaan adheesiosopimukseksi. Valtiosopimuksen voimassaoloaika voi olla rajoittamaton tai määräaikainen tai siinä voi olla irtisanomisehto. Sopimuksessa voi olla maininta sen purkautumisesta sopimuksen rikkomisen, yhteisen päätöksen tai uuden sopimuksen vuoksi. Myös olennainen ja odottamaton olosuhteiden muutos voi aikaansaada sopimuksen päättymisen; tällöin kyseessä on clausula rebus sic stantibus.
Valtiosopimukset tehdään kirjallisesti. Sopimusta solmittaessa voidaan käyttää yksinkertaista menettelytapaa, jolloin sanamuodosta sopineet toimielimet tekevät myös lopullisen päätöksen sopimuksen hyväksymisestä. Toinen tapa on käyttää yhdistettyä menettelyä, jolloin neuvottelijat allekirjoittavat sopimuksen, mutta lopullisen hyväksynnän tekee siihen oikeutettu valtioelin. Tällaista menettelyä kutsutaan ratifioinniksi ja tällöin sopimus saatetaan lopullisesti voimaan vaihtamalla ratifiointikirjoja tai tallettamalla ne sopimuksessa sovittuun paikkaan.
==Suomen valtiosopimukset==
Suomessa päätöksen valtiosopimuksen solmimisesta tekee tasavallan presidentti yhteistoiminnassa valtioneuvoston kanssa. Eduskunnan suostumuksen tarvitsevat lainsäädännön alaan luokiteltavat tai merkitykseltään tärkeät sopimukset. Eduskunnan suostumus tarvitaan esimerkiksi silloin, kun sopimus aiheuttaa pysyviä menoja tai koskee valtionrajojen muutoksia.
Suomen tekemät valtiosopimukset on saatettava erikseen valtionsisäisesti voimaan, jotta ne velvoittavat hallintoviranomaisia, tuomioistuimia ja yksittäisiä kansalaisia. Tähän käytetään blankettilakia, jos kyseessä on lainsäädännön alaan kuuluva sopimus. Muut valtiosopimukset saatetaan voimaan asetuksella. Asetus julkaistaan Suomen säädöskokoelmassa ja valtiosopimus Suomen säädöskokoelman Sopimussarjassa.
==Lähteet==
* Otavan iso tietosanakirja, Otava 1965
* Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1966
* Iso tietosanakirja, WSOY 1997
 
Luokka:Kansainvälinen oikeus
Valtiosääntö

Valtiosääntö käsittää kaikki ne keskeiset oikeussäännöt, jotka sääntelevät tietyssä oikeusjärjestelmässä noudatettavia perusoikeuksia, ylimpien valtioelinten valitsemista ja toimivaltaa sekä valtion aluetta ja kansalaisuutta. Valtiosääntö on valtiosääntöoikeuden keskeisin käsite.
Valtiosäännön käsite poikkeaa perustuslaista siten, että se kattaa kaikki tietyn sisältöiset säännökset riippumatta siitä, mikä niiden normihierarkkinen asema on. Valtiosäännön ydinsäädös voi tietysti olla tavanomaisesta lainsäädäntömenettelystä poikkeavassa järjestyksessä säädettävä perustuslaki. Suomen valtiosäännössä tällainen keskeinen säädös on Suomen perustuslaki.
Valtiosäännöllä tarkoitetaan useimmiten oikeudellista valtiosääntöä, joka merkitsee poliittisen vallan käyttöä, sen ehtoja ja siihen kuuluvia velvoitteita sääntelevää oikeussääntöjen kokonaisuutta. Oikeudellisen valtiosäännön ohella on kuitenkin olemassa myös poliittinen valtiosääntö. Se koostuu käytännöistä, jotka osoittavat, mille tahoille poliittinen tai yleensä julkinen valta tosiasiassa kuuluu ja miten sitä tosiasiassa käytetään. Päätösvaltaa voi käyttää esimerkiksi eduskuntaryhmä tai ministerivaliokunta. Yhteiskunnallista valtaa käyttävät suuressa määrin myös muut kuin suoranaisesti poliittiset toimijat, kuten elinkeinoelämä, ammattiyhdistysliike ja media.
== Lähteet ==
Luokka:Valtiosääntöoikeus
Valtiosääntöoikeus

Valtiosääntöoikeus on oikeudenala, joka tutkii valtiosääntöä eli niiden keskeisten oikeussääntöjen kokonaisuutta, jotka sääntelevät perusoikeuksia, ylimpien valtioelinten toimintaa ja niiden valitsemista sekä valtion aluetta ja kansalaisuutta. Nykyisin valtiosääntöoikeus tutkii myös Euroopan integraation ja kansainvälisen yhteistyön vaikutuksia valtiosääntöön. Valtiosääntöoikeus on osa julkisoikeutta.
E.W. BöckenfördenViitattu teoksessa mukaan valtiosääntöoikeuden erottaa muista oikeudenaloista neljä keskeistä erityispiirrettä:
*Valtiosääntönormisto on perustavanlaatuista (fundamentaalista) oikeutta, joka määrittää oikeussääntöjen tuottamisen ja soveltamisen tavan ja rajat.
*Valtiosääntönormisto kohdistuu politiikkaan, koska se sääntelee pääsyä poliittiseen ratkaisuvaltaa, määrää sen käytössä noudatettavan menettelyn ja asettaa sille rajat. Se on siten välttämättä poliittis-ideologisesti latautunut oikeudenala.
*Perustuslain sisältämä normisto on eräiltä osin fragmentaarista (epätäydellistä).
*Perustuslaki pitää tietoisesti sen soveltajan liikkumavaran avoimena sisältäen vain puitesääntelyä, jonka yksityiskohdat on jätetty muun oikeuden varaan.
== Lähteet ==
*
Valtiovarainneuvos

Valtiovarainneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka on myönnetty vain yhden kerran itsenäisyyden aikana (vuonna 1955) ja jota ei ole lueteltu tällä hetkellä voimassa olevassa arvonimistä annetussa tasavallan presidentin asetuksessa.
Nro 	Päivämäärä 	Henkilö 	Ammatti tai arvo 	Kotipaikka 	Lähteet
 1. 	1.4.1955 	Toivo Takki 	kansliapäällikkö, hallitusneuvos, lakitieteen lisensiaatti 	Helsinki 	 
== Lähteet ==
Luokka:Suomalaiset arvonimet
Luokka:Suomalaiset arvonimet jotka on myönnetty vain kerran
Valtuustoaloite

Valtuustoaloite (kuntalaissa valtuutetun aloite) on kunnanvaltuutetun tekemä aloite, joka esitetään kunnanvaltuuston kokouksessa. 
Valtuustoaloitteiden käsittelystä ei säädetä kuntalaissa. Sen sijaan kuntalaki edellyttää, että kunnan hallintosäännössä on päätettävä, miten valtuutettujen aloitteet on käsiteltävä. Kunta voi siis rajoittaa valtuutettujen aloiteoikeutta.Kuntalaisen aloiteoikeus perustuu vahvemmin kuntalakiin, mutta kuntalaisaloitteenkin käsittelystä säädetään kunnan hallintosäännössä.
Kuntaliiton julkaisemassa hallintosäännön mallipohjassa suositellaan, että valtuustoaloite lähetetään kunnanhallituksen käsiteltäväksi. Asiasta voidaan käydä lähetekeskustelu valtuustossa. Kuntaliiton mallipohjassa myös esitetään, että kunnanhallituksen tulee vuosittain esittää luettelo valtuustoaloitteista, joita ei ole edellisen vuoden aikana käsitelty loppuun. Valtuusto voi todeta, mitkä aloitteista on käsitelty loppuun.
== Lähteet ==
Luokka:Kunnallishallinto
Luokka:Hallinto
Valuuttamarkkinat

Valuuttamarkkinat ovat tilanteita, joissa valuuttaa vaihdetaan toiseen. Tällöin on sovittava niiden keskinäinen vaihtokurssi. 
Valuuttamarkkinat poikkeavat muista markkinoista siinä, että niillä vaihdettavat rahasummat ovat tavattoman suuria. Nämä rahasummat ovat lisäksi nopeassa kasvussa. Keskimääräinen päivittäisen kaupan määrä kansainvälisillä valuuttamarkkinoilla oli vuonna 2007 yli 3 biljoonaa dollaria. Rahamarkkinat ovat myös likvidit. Rahaa voidaan siirtää valuutasta toiseen kirjaimellisesti sekunnissa.
Edellä mainittujen ominaisuuksien vuoksi kansainvälisten valuuttamarkkinoiden katsotaan olevan lähimpänä ideaalisia täydellisen kilpailun markkinoita.
Valtiot voivat eri tavoin vääristää valuuttansa arvoa. Tätä nimitetään valuuttavääristelyksi. Oman valuutan arvon alentaminen on usein maalle edullista, sillä se tekee maan vientituotteet entistä kilpailukykyisimmiksi. Yhdysvaltojen vuonna 2015 hyväksymä tullilaki määrittelee, että valuuttavääristely on kyseessä, kun 
# Kyse on Yhdysvaltain ”merkittävästä kauppakumppanista”, jonka kanssa käytävän kahdenvälisen kaupan arvo on ainakin 55 miljardia dollaria.
# Kyseisellä kauppakumppanilla on Yhdysvaltain kaupasta ”huomattava” eli ainakin 20 miljardin dollarin ylijäämä.
# Kauppakumppani ylläpitää kansainvälisessä kaupassaan ”merkittävää” vaihtotaseen ylijäämää, joka on yli kolme prosenttia maan vuotuisen bruttokansantuotteen arvosta.
# Kauppakumppani vaikuttaa ”jatkuvalla ja yksipuolisella tavalla” valuuttamarkkinoihin ostamalla ulkomaisia valuuttoja enemmän kuin kahden prosentin bkt-osuutta vastaavalla summalla.Näkökulma: Trump voi perustella kauppasodan Saksaa vastaan oikeilla faktoilla. Taloussanomat 5.2.2017. Viitattu 5.2.2017.
==Katso myös==
*Valuutta
==Lähteet==
== Aiheesta muualla ==
Luokka:Raha
Luokka:Kansainvälinen talous
Valvetila

Valvetila on tajunnan tila, jossa ihminen tai eläin pystyy tekemään tiedostettuja toimintoja, kuten liikkumaan, syömään ja viestimään. Ihmiset ovat yleensä valveilla päivisin, mutta yöeläimet ovat valveilla öisin. Valvetilan vastakohta on uni.
Valvetilassa ei voi pysyä jatkuvasti, vaan ihmisten ja eläinten on nukuttava välillä.
==Katso myös==
* Sisäinen kello
==Lähteet==
Luokka:Kognitio
Luokka:Kognitiivinen neurotiede