nyuuzyou/wikis huggingface dataset:
Vainoaminen

Vainoaminen on rikos, johon syyllistyy henkilö, joka toistuvasti uhkaa, seuraa, tarkkailee, ottaa yhteyttä tai muulla näihin rinnastettavalla tavalla vainoaa toista. Vainoamisen on oltava sellaista, että se aiheuttaa vainotussa pelkoa tai ahdistusta. Vainoamisesta voidaan tuomita sakko- tai vankeusrangaistukseen enintään kahdeksi vuodeksi.
Vainoamisen tulee olla oikeudetonta, eli teot ovat perusteettomia ja ne tapahtuvat vastoin kohteen tahtoa. Vainotun ei tarvitse sanallisesti ilmaista, että hän ei tahdo yhteydenottoja, vaan tahdonvastaisuus päätellään olosuhteista. Vainoaminen on virallisen syytteen alainen rikos eli syyttäjä nostaa siitä syytteen, vaikka asianomistaja ei vaatisi rangaistusta.
Vainoaminen on melko yleinen ilmiö, joka on viime vuosikymmeninä tullut keskeiseksi aiheeksi oikeuspsykologisessa tutkimuksessa. Se voi olla vaanimista,Yle, Uutiset eli slangissa stalkkaamista (englannin sanasta stalk), joka tarkoittaa jonkun ihmisen ja tämän toiminnan luvatonta seuraamista hyväksikäyttämällä erilaisia teknisiä (tietokone, puhelin, posti, rekisterit, tiedotusvälineet) ja muita keinoja (sosiaaliset verkostot, fyysinen seuranta).
Yhdeksässä muussa EU-maassa on voimassa niin sanottu anti-stalking-laki.
Suomessa vuonna 2010 tehdyn väitöstutkimuksen mukaan vaanija ja uhri tuntevat usein toisensa entuudestaan. Saman tutkimuksen mukaan erityisen alttiita vaanimiselle olivat naisopiskelijat, joiden häiritsijät olivat usein tuttuja miehiä. Vainoaminen voi saada myös digitaalisen väkivallan muotoja, eli siinä hyödynnetään digitaalisia laitteita tai internetyhteyksiä. 
Pahimmillaan stalkkerointi johtaa kohteelle tehtäviin uhkauksiin ja väkivallantekoihin. Lievimmillään se voi olla suosikkilaulajan internet-nimimerkin selvittämistä.
Stalkkeri tarkoittaa henkilöä, joka seuraa kohdetta.
== Katso myös ==
* Vaino
* Vainoharha
== Lähteet ==
Luokka:Rikokset
Luokka:Aggressio
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Vakkola

Vakkola on kylä Askolan kunnassa itäisellä Uudellamaalla. Se sijaitsee viisi kilometriä Monninkylästä koilliseen ja pari kilometriä Askolan keskustasta lounaaseen Porvoonjoen varrella. 
Museovirasto on vuonna 2009 luokitellut Vakkolan kylän Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Vakkolan kylä on ollut pysyvästi asuttuna 1300-luvulta lähtien joen länsipuolelta, ja asutus on levinnyt itäpuolelle maantien varteen viimeistään 1700-luvun lopulla. Kylä on rakentunut näyttävälle paikalle Porvoonjoen Vakkolankosken kohdalle. Kolmiaukkoinen kiviholvisilta vuodelta 1908 on perinteisesti yksi tärkeimmistä Porvoonjoen ylityspaikoista. Koski on tuonut kylään vesivoimalla toimivaa mylly- ja sahatoimintaa. Sähkölaitos saatiin vuonna 1909. Yhtenäisenä ja tiiviinä säilynyt kylä koostuu maatilojen pihapiireistä vanhoine aittoineen.
Kylän keskusta viljavarastoineen ja apteekkeineen on muodostunut joen itärannalle. Funkistyylinen Askolan osuuskaupan rakennus on valmistunut vuonna 1938, apteekki 1950, tiilirakenteinen osuuspankki 1961 ja maisemaa hallitseva korkea viljavarasto 1966.
Vakkola on kirjailija Johannes Linnankosken synnyinpaikka. Johannes Linnankosken nuoruudenkoti toimii kotimuseona.
Kylän pohjoisosassa lähellä Askolan keskustaa toimii Askolan ja Pukkilan kuntien yhteinen yläkoulu Askolan koulu. Askolan kansakoulu valmistui 1960, minkä jälkeen sitä on laajennettu 1965, 1983 ja 1991. 
==Lähteet==
Luokka:Askolan kylät
Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Vakuuslaki

Vakuuslaki eli takuulaki on 1922 säädetty suomalainen laki, joka sisältää Ahvenanmaan maakunnan asukkaita koskevia säännöksiä. Se tuli voimaan 11. elokuuta 1922Laki sisältävä eräitä Ahvenanmaan maakunnan väestöä koskevia säännöksiä, Suomen asetuskokoelma 189/1922. ja kumottiin Ahvenanmaan itsehallintolailla, joka tuli voimaan vuoden 1952 alussa.Ahvenanmaan itsehallintolaki, Suomen asetuskokoelma 670/1951.
Ahvenanmaan maakunnan väestön keskuudessa syntyi kansanliike, jonka tarkoituksena oli erottaa maakunta Suomesta ja liittää se Ruotsiin. Suomen hallitus halusi maakunnan säilyvän osana Suomea. Erimielisyyksiin pyydettiin Kansainliiton ratkaisua. Kansainliiton neuvosto tunnusti Suomen suvereeniuden Ahvenanmaahan, mutta se katsoi samalla, että Ahvenanmaan itsehallinnosta annettuun lakiin sisältyviä maakunnan asukkaiden kansallisuustakeita oli laajennettava. Tätä tarkoitusta varten säädettiin laki sisältävä eräitä Ahvenanmaan maakunnan väestöä koskevia säännöksiä eli vakuuslaki.Hallituksen esitys Eduskunnalle eräiksi Ahvenanmaan maakuntaa koskeviksi laeiksi, HE 42/1921.
Vakuuslakiin sisältyi säännöksiä Ahvenanmaan maaherran nimittämisestä, koulujen opetuskielestä, Suomen kansalaisten kunnallisen ja maakunnallisen äänioikeuden saamisesta, verotulojen käytöstä ja lunastusoikeudesta, jos kiinteistö myytiin henkilölle, jonka kotipaikka ei ollut Ahvenanmaalla.
==Lähteet==
Luokka:Ahvenanmaan historia
Luokka:Suomen laki
Vakuustakavarikko

Vakuustakavarikko on pakkokeino, jolla turvataan maksuvelvollisuuden tai menettämisseuraamuksen täytäntöönpano. 
Jos on olemassa vaara, että se jota on syytä epäillä rikoksesta tai se, joka voidaan rikoksen johdosta tuomita korvaamaan vahinko tai menettämään valtiolle rahamäärä, pyrkii välttämään sakon, korvauksen tai menetettäväksi tuomittavan rahamäärän maksamista kätkemällä tai hävittämällä omaisuuttaan, pakenemalla tai muulla näihin rinnastettavalla tavalla, saadaan hänen omaisuuttaan panna hukkaamiskieltoon enintään määrä, joka oletettavasti vastaa tuomittavaa sakkoa, korvausta ja menettämisseuraamusta.
Jos hukkaamiskieltoa ei voida pitää riittävänä saamisen turvaamiseksi, voidaan irtainta omaisuutta panna maksamisen vakuudeksi vakuustakavarikkoon, eli ottaa ulosottomiehen haltuun.
Menettelyä koskevat samat säännöt kuin hukkaamiskieltoa.
Päätöksen vakuustakavarkosta tekee tuomioistuin, yleensä käräjäoikeus. Se päättää vain vakuustakavarikkoon pantavan omaisuuden määrästä, omaisuuden johon toimenpide konkreettisesti kohdistuu, päättää ulosottomies, joka panee päätöksen täytäntöön.
Luokka:Pakkokeinot
Vakuutusmaksuvero

Vakuutusmaksuvero eli vakuutusvero on vakuutussopimukseen perustuvasta vakuutusmaksusta perittävä vero. Vakuutusmaksuvero on mielletty arvonlisäverotusta täydentäväksi erityiseksi kulutusveroksi. Vakuutusmaksuveron verokanta on 24 prosenttia eli vastaava kuin arvonlisäveron yleinen verokanta.https://www.vm.fi/vm/fi/10_verotus/04_arvonlisaverotus/02_vakuutusmaksuvero/index.jsp
==Lähteet==
==Aiheesta muualla==
*Valtiovarainministeriö: Vakuutusmaksuvero
*Vero.fi: Vakuutusmaksuvero-ohje
*Vero.fi: Ulkomailta otetut vakuutukset - vakuutuksenottaja vakuutusmaksuverovelvollisena
Luokka:Verotus
Vakuutusmeklari

Vakuutusmeklari eli vakuutuksenvälittäjä on henkilö tai yritys, joka ammattimaisesti välittää useille vakuutuksenottajille useiden toisistaan riippumattomien vakuutusyhtiöiden vakuutuksia. Vakuutusmeklari on itsenäinen yrittäjä toisin kuin vakuutusyhtiöiden oma myyntihenkilökunta ja asiamiehet, jotka toimivat vakuutusyhtiön toimeksiannosta ja sen lukuun. Lehtipuro ym, sivu 97 Rantala-Pentikäinen, sivu 123
Keskeisin vakuutusmeklarin tunnusmerkki on riippumattomuus vakuutuksenantajista.
Useissa maissa suurin osa vakuuttamisesta tapahtuu vakuutusmeklarien välityksellä. Esimerkiksi Lontoon Lloyd's toimii meklareiden välityksellä.
==Vakuutusmeklaritoiminta Suomessa==
Suomessa vakuutusten välitys on perinteisesti hoidettu vakuutusyhtiöiden omien myyntikanavien kautta. Vakuutusmeklaritoiminta yleistyi Suomessa 1990-luvulta lähtien.
Vakuutusmeklaritoimintaa säätelee EY:n vakuutusedustusta koskevaan direktiiviin perustuva laki vakuutusedustuksesta. Sitä sovelletaan sekä vakuutusmeklareihin että vakuutusyhtiöiden omiin asiamiehiin.
Vakuutusmeklaritoimintaa harjoittavat yritykset ja henkilöt on Suomessa hyväksyttävä merkittäväksi Vakuutusvalvontaviraston ylläpitämään vakuutuksenvälittäjärekisteriin. Vain rekisteriin merkitty välittäjä saa käyttää nimikettä vakuutuksenvälittäjä tai vakuutusmeklari. Rekisteriin merkittävällä henkilöllä tai yrityksen vastuuhenkilöllä tulee olla kokemusta vakuutuksenvälityksestä. Lisäksi hänen tulee suorittaa Vakuutusvalvontaviraston, Finanssialan Keskusliiton ja Suomen Vakuutusmeklariliiton yhteisesti valvoma vakuutuksenvälittäjätutkinto.Lehtipuro ym, sivut 98-99
Vakuutusmeklarin tulee tehdä toimeksiantajanaan olevan vakuutuksenottajan kanssa toimeksiantosopimus, josta käy selville toimeksiannon sisältö sekä se, miten meklarin palkkio määräytyy. Lisäksi toimeksiantajan tulee antaa vakuutusmeklarille valtakirja joka oikeuttaa meklaria edustamaan päämiestään suhteessa vakuutusyhtiöön.Lehtipuro ym, sivut 100-101
Vakuutusmeklarien toimintaa valvoo Suomessa Vakuutusvalvontavirasto.
Suomessa toimivia vakuutusmeklariyrityksiä ovat mm. Söderberg & Partners, Marsh, NK Partners, Novum, Omameklari, WTW, Howden Finland, Risk Consult ja Brokerlink. 
==Lähteet==
*
*
===Viitteet===
==Aiheesta muualla==
Suomen Vakuutusmeklariliitto
Luokka:Vakuutustoimi
Vakuutusneuvos

Vakuutusneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 3. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1935, jolloin sen sai Aarne Kuusi.Vakuutusneuvos Aarne Kuusi 70-vuotias. Helsingin Sanomat, 23.6.1951, s. 8. Vuosien 1918–2013 aikana vakuutusneuvoksen arvonimi on myönnetty 44 henkilölle.  
== Lähteet ==
Luokka:Suomalaiset arvonimet
Vakuutusneuvosto

Vakuutusneuvosto oli Suomessa vuosina 1918–1942 toiminut erikoistuomioistuin, jonka tehtävänä oli käsitellä työntekijäin tapaturmavakuutuslainsäädännön sekä eräiden muiden lakien ja asetusten mukaan sille kuuluneet asiat, ja se toimi sosiaaliministeriön alaisena. Vakuutusneuvosto muuttui lainmuutoksella vuonna 1942 vakuutusoikeudeksi.
== Vakuutusneuvoston kokoonpano ==
Vakuutusneuvostoon kuuluivat johtaja, asessori lainoppineena jäsenenä, kaksi lääkäriä, kaksi työnantajia edustavaa jäsentä, kaksi työntekijöitä edustavaa jäsentä ja kaksi sotilasjäsentä sekä varajäseninä neljä lääkäriä, kuusi työnantaja- ja kuusi työntekijäjäsentä sekä kuusi sotilasjäsentä. Näiden lisäksi vakuutusneuvostossa oli sihteeri, apulaissihteeri, kirjaaja sekä muuta kansliahenkilökuntaa.
Vakuutusneuvoston johtajan, asessorin, sihteerin ja apulaissihteerin tuli olla ylemmän oikeustutkinnon tai vastaavan lainopillisen tutkinnon suorittaneita ja tuomarin tehtäviin perehtyneitä. Lääkärijäsenten tuli olla laillistettuja lääkäreitä. Työnantaja- ja työntekijäjäsenten tuli olla 24 vuotta täyttäneitä, kansalaisluottamusta nauttivia ja työoloihin perehtyneitä Suomen kansalaisia.
== Katso myös ==
* Vakuutusoikeus
== Lähteet ==
Luokka:Suomen entiset tuomioistuimet
Vakuutusyhtiö

Vakuutusyhtiö on vakuutuksia myöntävä liikeyritys.
==Vakuutusyhtiöt Suomessa==
Suomessa toimivia vakuutusyhtiöitä säätelee toisaalta Suomen vakuutusyhtiölaki ja toisaalta EU:n vakuutusyhtiöitä koskevat direktiivit.
===Yhtiömuodot===
Vakuutusyhtiö voi olla joko vakuutusosakeyhtiö tai keskinäinen vakuutusyhtiö. Niiden suurin ero on omistajien määräysvallan käyttämisessä. Osakeyhtiöissä omistajina ovat osakkeenomistajat, kun taas keskinäisissä yhtiöissä omistajina ovat vakuutuksenottajat.
Keskinäisen vakuutusyhtiön nimessä on oltava sanat "keskinäinen", "vakuutus" ja "yhtiö". Julkisen keskinäisen vakuutusyhtiön nimessä on lisäksi oltava sana "julkinen" tai lyhenne "jy", joka vastaa sanoja "julkinen yhtiö".Reinikainen–Pelkonen–Lydman, s. 34–35
Yksityisen vakuutusosakeyhtiön nimessä on oltava sanat "vakuutus" ja "osakeyhtiö" tai sitä vastaava lyhenne "oy". Julkisen vakuutusosakeyhtiön nimessä on oltava lisäksi sana "julkinen" tai lyhenne "oyj", joka vastaa sanoja "julkinen osakeyhtiö".
===Vakuutusyhtiölaki===
Vakuutusyhtiöiden perustamisesta, järjestysmuodosta, toiminnan peruslinjoista, vakuutettujen etujen turvaamisesta ja muista vastaavista seikoista on säädetty vakuutusyhtiölaissa. Myös osakeyhtiölain säännökset koskevat vakuutusyhtiötä, ellei vakuutusyhtiölaissa ole toisin säädetty.Rantala-Pentikäinen, sivu 119
===Työeläkevakuutusyhtiöt===
Suomen lakisääteistä työeläkevakuutustoimintaa harjoittavia yhtiöt on katsottu siinä määrin muista vakuutusyhtiöistä poikkeaviksi yhtiöiksi, että niitä varten on säädetty oma laki, Laki työeläkevakuutusyhtiöistä. Erityispiirteet perustuvat siihen, että yhtiöillä on sijoitustoimintaa lukuun ottamatta vain vähän liikeyrityksille ominaisia piirteitä. Työeläkevakuutusyhtiöiden tehtävänä on hankkia hallittavina oleville työeläkevaroille mahdollisimman hyvä, vakaa ja pitkäaikainen tuotto. Erityislainsäädännöllä halutaan myös varmistaa työeläkevakuutusyhtiöiden itsenäisyys suhteessa samaan yhtiöryhmään kuuluviin muihin vakuutusyhtiöihin.Lehtipuro ym, sivu 67
===EU:n vakuutusyhtiöitä koskevat säädökset===
EU:n vahinko- ja henkivakuutusta koskevien direktiivien keskeisiä periaatteita ovatLehtipuro ym, sivu 14
*Yhden toimiluvan periaate: oikeus perustaa sivukonttoreita ja tarjota vakuutuspalveluita yli rajojen
*Yhtiöiden vakavaraisuutta, tilinpäätöstä ja sijoitustoimintaa koskevat minimisäädökset
*Vakuutusmaksujen ja ehtojen ennakkohyväksymisen kieltäminen (valvonta luonteeltaan jälkikäteiskontrollia)
*Kotivaltion valvonnan periaate: Vakuutusyhtiön kotivaltion valvontaviranomainen valvoo yhtiön taloutta
*Kuluttajasuojan määräytyminen asiakkaan kotivaltion lainsäädännön mukaan
*Vakuutusmaksuverotus riskin sijaintivaltion lainsäädännön mukaan.
===Suomessa toimivia vakuutusyhtiöitä===
* If Vahinkovakuutus
* Pohjola Vakuutus
* LähiTapiola
* Pohjantähti
* Turva
* Suomen Vahinkovakuutus
* Fennia
Maaliskuussa 2004 Suomessa oli toimilupa 46 suomalaisella vakuutusyhtiöllä. Niistä keskinäisiä yhtiöitä oli 20 ja osakeyhtiöitä 26. Lehtipuro ym, sivu 34
==Lähteet==
*
*
*
===Viitteet===
==Aiheesta muualla==
*Luettelo Suomessa toimivista vakuutusyhtiöistä
*
Luokka:Yhtiömuodot
Valamon luostarin talvikirkko (Heinävesi)

Valamon luostari talvikirkko Heinävedellä sijaitsee Valamon luostarin pääkirkon yhteydessä. Se on pyhitetty Valamon luostarin pyhittäjäisien Sergei ja Herman Valamolaisen muistolle. Valamon luostarin pääkirkko ja talvikirkko noudattavat pohjoisvenäläisen ortodoksiluostarin arkkitehtuuria. Luostarissa on tyylin mukaisesti erillinen talvikirkko.
Luostarin pääkirkon ja talvikirkon on suunnitellut arkkitehti Ivan Kudrjavzev.
Talvikirkon ikonostaasi mukailee 1500- ja 1600-lukujen tyyliä. Osa sen ikoneista on peräisin Laatokan Valamosta ja osa on uudempia. Kirkon ulkoseinällä on mosaiikkityö, joka kuvaa Sergeitä ja Hermania,ja sen katolla on pieni sipulikupoli.
== Katso myös ==
* Luettelo Suomen ortodoksisista kirkoista
== Lähteet ==
Luokka:Suomen kivikirkot
Luokka:Suomen ortodoksiset kirkkorakennukset
Luokka:Heinäveden rakennukset ja rakennelmat
Luokka:Pohjois-Karjalan kirkkorakennukset
Valenssi (kielitiede)

Valenssi kielitieteessä viittaa siihen, kuinka monta argumenttia jokin tietty verbi hallitsee. Verbin kanssa tulee käyttää kaikkia näitä argumentteja, jotta lauseesta tulee kieliopillisesti täydellinen. Valenssi liittyy läheisesti verbien transitiivisuuteen, mutta siinä missä transitiivisuus keskittyy suoriin ja epäsuoriin objekteihin, valenssi kattaa myös lauseen ne subjektit, objektit ja pre- tai postpositiolauseet, joita verbi hallitsee. 
Valenssin merkitys kielitieteestä on johdettu kemiasta, jossa se viittaa atomien sidosten lukumäärään. Valenssilla tarkoitetaan verbin kykyä hallita tiettyä määrää erilaisia substantiivilausekkeita. Monovalentit verbit (esimerkiksi ”nukkua”) eivät saa suoraa objektia (*”Hän nukkui univelan.”). Divalentit verbit hallitsevat kahta argumenttia (”syödä”, ”lukea”). Trivalentit verbit taas hallitsevat kolmea argumenttia (esimerkiksi verbi ”antaa”, jolla on kolme argumenttia: antaja, annettu asia sekä saaja).
Avalentti verbi ei hallitse yhtään argumenttia. Esimerkiksi verbi ”sataa” voi olla monovalentti (”Sataa vettä.”) mutta se voi myös redusoitua avalentiksi (”Sataa.”). Avalenteiksi luetaan myös verbit, joiden ainoa argumentti on muodollinen subjekti (täytesana), esimerkiksi , ’sataa’.
Vaikka valenssi liittyy transitiivisuuteen, eivät ne ole yksi yhteen sama asia. Transitiivisuus viittaa siihen verbille kuuluviin ydinargumentteihin, jotka ovat pakollisia. Verbin valenssi ja transitiivisuus eivät siis aina vastaa toisiaan. 
Luokka:Lauseoppi
Valfrid August Vilhelm Blåfield

Valfrid August Vilhelm Blåfield (26. elokuuta 1868 Myttäälä, Pälkäne – 23. huhtikuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen kihlakunnantuomari, senaattori, valtiopäivämies ja oikeusneuvos.
==Henkilöhistoria==
Blåfieldin vanhemmat olivat laamanni Berndt Gustaf Emil Blåfield (1816–1884) ja Anna Aurora Karolina Blåfield (1830–1908). Blåfield oli naimisissa vuodesta 1913 filosofian maisteri Irene Aleksandra Nyqvistin (1882–1959) kanssa. Hän pääsi ylioppilaaksi 1885 Hämeenlinnan normaalilyseosta ja suoritti oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1891. Blåfield sai varatuomarin arvon 1894. Blåfield oli Suomen senaatin kanslistina 1900–1904 ja senaatin oikeusosaston protokollasihteerinä 1904–1908. Hän oli eduskunnan uudistuskomitean sihteerinä 1905–1906 ja oppivelvollisuuskomitean jäsenenä 1906–1907. Blåfield oli kesällä 1907 Mikkelin läänin kuvernöörin viransijaisena ja vuonna 1908 hänet nimitettiin Hauhon tuomiokunnan tuomariksi. Blåfield oli senaatin oikeusosaston senaattorina 1917–1918 ja korkeimman oikeuden oikeusneuvoksena 1918–1927. Hän toimi sitten vuodesta 1927 alkaen Lohjan tuomiokunnan tuomarina. Blåfield oli atelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1897, 1900 ja 1905–1906. Hän toimi lisäksi pappissäädyn sihteerinä valtiopäivillä 1904–1905 ja 1905–1906.Anneli Kotisaari : Margaretha Catharina Erikintytär Tigerstedt s. 23.10.1692 Turku ja hänen jälkeläisiään yhteensä 325 taulua, taulu 209Blåfield - sotilassukuGeni.com : Valfrid August Vilhelm Blåfield
Blåfieldin veli oli maanviljelijä, valtiopäivämies Karl Emil Blåfield.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Berndt Gustaf Emil Blåfield. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 4.8.2021.
== Teoksia ==
* Käsikirja kihlakunnanlautamiehille ja haastomiehille. Otava 1902, 2. lis. ja korj. painos 1911, 3. painos 1925
== Lähteet ==
Luokka:Suomalaiset juristit
Luokka:Suomalaiset tuomarit
Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet
Luokka:Suomalaiset aateliset
Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet
Luokka:Suomalaiset senaattorit
Luokka:Korkeimman oikeuden jäsenet
Luokka:Vuonna 1868 syntyneet
Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
Valkea Hirsijärvi

Valkea Hirsijärvi Hirsjärvi on Päijät-Hämeessä Padasjoella Takaperän kylän lähellä sijaitseva järvi.
== Maantietoa ==
Järven pinta-ala on 1,5 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
== Vesistösuhteet ==
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Miestämän–Vesijaon alueeseen (14.252) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 150,2 metriä mpy.
== Lähteet ==
Luokka:Lummennen ja Vesijaon valuma-alue
Luokka:Padasjoen järvet
Vallintaoikeus

Vallintaoikeus tarkoittaa oikeutta hallita omaisuutta ja oikeutta tehdä siihen liittyviä oikeustoimia.Iso tietosanakirja, WSOY 1995–1997, ISBN 951-0-20153-7, hakusana vallintaoikeus. Tarkemmin jaotellen vallintaoikeuteen sisältyy oikeusUusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1960–1966, hakusana vallintaoikeus.
* hallita jotakin irtainta tai kiinteää esinettä
* ryhtyä omaisuuden hoitamisen edellyttämiin toimiin
* tehdä oikeustoimia kolmannen osapuolen kanssa eli esimerkiksi myydä tai pantata omaisuutta
* esiintyä kantajana tai vastaajana omaisuutta koskevassa oikeudenkäynnissä.
Vallintaoikeus on hallintaoikeutta laajempi käsite. Hallintaoikeus sisältää ainoastaan oikeuden pitää omaisuutta hallussaan, käyttää sitä ja hoitaa sitä tavanomaisin toimenpitein.Otavan iso tietosanakirja, Otava 1960–1965, hakusana vallintaoikeus.
Vallintaoikeus on yleensä omaisuuden omistajalla. Jos omaisuuden omistusoikeus on vajaavaltaisella henkilöllä, on vallintaoikeus pääsääntöisesti holhoojalla joitakin poikkeuksia lukuun ottamatta. Vanhoissa lakiteksteissä käytetään toisinaan nimitystä hallinta merkitsemässä vallintaoikeutta. Näin on esimerkiksi vuoden 1898 holhouslaissa (34/1898) ja vuonna 1889 annetussa laissa aviopuolisoiden omaisuus- ja velkasuhteista (17/1889).
Nykyisen avioliittolain mukaan kumpikin puoliso vallitsee omaisuuttaan tietyin rajoituksin. Rajoitukset on lueteltu avioliittolain (234/1929) pykälissä 37–39.Avioliittolaki Avioliittolakia edeltäneen lainsäädännön aikana solmituissa niin sanotuissa vanhoissa avioliitoissa mies pääsääntöisesti vallitsi niin puolisoiden yhteistä kuin vaimon yksityistä omaisuutta. Säännöstä poiketen vaimo vallitsi työansioitaan, avioehtosopimuksessa hänelle määrättyä omaisuutta sekä lahjakirjalla tai testamentilla hänen vallintaansa määrättyä omaisuutta. Miehen vallintaoikeutta rajoitti myös se, että hän tarvitsi vaimon kirjallisen suostumuksen luovuttaessaan ja kiinnittäessään yhteistä tai vaimon kiinteää omaisuutta.Encyclopædia iuridica fennica, Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa III, palsta 857. Vanhoja avioliittoja koskeneessa pesäerossa kumpikin puoliso sai oman omaisuutensa vallintaansa ja vastasi vain omista veloistaan.Encyclopædia iuridica fennica, osa III, palsta 474.
==Lähteet==
Luokka:Esineoikeus
Valmistustekniikka

Valmistustekniikka käsittää menetelmät joiden avulla metalleista, puusta, muoveista ja muistakin raaka-aineista, kuten keraameista, tekstiileistä ja luusta valmistetaan esineitä työstämällä, muovaamalla tai yhdistämällä muihin materiaaleihin, kokoamalla, hitsaamalla, kutomalla, ompelemalla, liimalla tai muulla tavalla liittämällä. Valmistusteknisiä apukeinoja ihminen on joutunut käyttämään jo esihistoriassaan esimerkiksi piikirveiden valmistamiseksi. Tieteellisenä alana ja kouluissa opetettava oppina valmistustekniikka syntyi teollisen vallankumouksen myötä 1800-luvulla, kun kisällilaitos murentui. Sepän pajat muuttuivat samalla konepajoiksi. Konepaja-nimityksen rinnalla on alettu käyttää myös sanaa metallituotetehdas. 
Valmistustekniikan alueeseen kuluvat tuotantolaitokset koostuvat usein monista yksittäisistä, omalla ohjauksella toimivasta tai työntekijän käyttämästä tuotantokoneesta.
==Metalliesineiden valmistustapoja==
* Työstö
** Muovaus
*** Hydraulinen muovaus
*** Kylmämuovaus
*** Kylmäveto
*** Meisto
*** Metallin kuumamuokkaus
*** Metallin kylmämuokkaus
*** Painosorvaus
*** Rullamuovaus
*** Suurnopeusmuovaus
*** Syväveto
*** Taivutus (metallioppi)
*** Taonta
*** Valssaus
*** Venytysmuovaus
*** Vierintämuovaus
** Leikkaus
*** Mekaaninen leikkaus
*** Polttoleikkaus
*** Plasmaleikkaus
*** Laserleikkaus (teollisuus)
*** Vesileikkaus
** Lastuava työstö
*** Sahaus
*** Sorvaus
*** Jyrsintä
*** Poraus
*** Hionta
*** Kierteitys voidaan tehdä muovaamalla tai lastuavalla työstöllä
*** Aventaminen
** Sähköeroosio
*** Kipinätyöstö
** Pintakäsittely
*** Hoonaus/Laahinta
*** Hionta
*** Kiillotus
*** Hiekkapuhallus
*** Peittaus
*** Elektrolyyttinen kiillotus
*** Sinkitys
*** Fosfatointi
*** Maalaus
**** Jauhemaalaus
*** alumiiniesineiden anodisointi
* Liittämismenetelmiä
** Hitsaus
** Juottaminen
** Liimaus
** Niittaus
** Ruuviliitos
* Metallurgiset menetelmät
** Jauhemetallurgia
** Valu
** Metallin lämpökäsittely
==Puuesineiden valmistustapoja==
* Puuntyöstö
** Sahaus
** Höyläys
** Poraus
** Jyrsintä
** Veisto
** Viilaus
** Hionta
** Sorvaus
* Liittämismenetelmiä
** Liimaus
** Naulaus
** Ruuviliitos
** Tapitus
** Loveus
*Puun pintakäsittely
==Muoviesineiden valmistustapoja==
* Ruiskupuristus
* Alipainemuovaus ja Puhallusmuovaus
* Hitsaus
* Liimaus
* Laminointi
* Lastuava työstö
* Leikkaaminen
==Automaatio valmistustekniikassa==
* FMS flexible manufacturing system
* Automaattivarastot ja -trukit
* Numeerinen ohjaus
* Teollisuusrobotti
* Levytyökeskus
==Tuotannonohjaus==
* Tietokoneavusteinen valmistus (CAM)
* Automaatio
* Just-In-Time
* Logistiikka
** Vihivaunu
* Kapeikkoajattelu TOC (prosessi) tuotannonohjauksessa
==Katso myös==
* Tuotantotekniikka
* Teollisuus
* Metalliteollisuus
* Tehdas
* Laatu
*
Luokka:Konetekniikka