nyuuzyou/wikis huggingface dataset:
Kaksipuoluejärjestelmä

Kaksipuoluejärjestelmä on poliittinen järjestelmä, jossa vaalijärjestelmä tuottaa kaksi pääpuoluetta. Kaksipuoluejärjestelmässä toisella on hallitusvalta ja toinen on oppositiossa. 
Kaksipuoluejärjestelmä on käytössä muun muassa Britanniassa, Maltalla ja Yhdysvalloissa. Olemassa olevat kaksipuoluejärjestelmät ovat vapaita monipuoluejärjestelmiä, mutta enemmistövaalitapaa käyttävissä vaalipiireissä äänestäjien tahto polarisoituu kahteen. Toisin sanoen vain kahdella puolueella on mahdollisuus menestyä, mutta kaikki saavat osallistua. Pohjimmiltaan on äänestäjistä kiinni, keskittävätkö he äänensä kahdelle vai useammalle puolueelle.
Kaksipuoluejärjestelmään kuuluu usein varjohallitus. Esimerkiksi Britanniassa se on vakiintunut poliittinen käytäntö.WSOY Iso tietosanakirja 10, s. 147, WSOY 1997 ISBN 951-0-20163-4
==Suomalaista keskustelua==
Jotkut kokoomuslaiset ja eräät talouselämän vaikuttajat herättivät 2000-luvun alussa keskustelua siirtymisestä kaksipuoluejärjestelmään. Kolumnisti Pekka Seppänen on arvellut, että se helpottaisi puolueen valintaa ja kasvattaisi äänestysinnokkuutta. Muut puolueet ovat vastustaneet ajatusta. Esimerkiksi Vihreiden Osmo Soininvaara on arvostellut Kokoomuksen Heikki A. Ollilan arveluja siirtymisestä kaksipuoluejärjestelmään sanoen kaksipuoluejärjestelmän olevan "epärealistinen" ja "kansanvaltaa halveksiva". Sen on nähty vastaavan äänestäjien mielipiteitä silloin, kun nekin ovat kaksijakoisia. Kaksipuoluejärjestelmää on kritisoitu myös siitä, että sen on sanottu kaventavan ihmisten valinnanvapautta ja kasvattavan eriarvoistumista.
==Katso myös==
*Enemmistöparlamentarismi
*Yksipuoluejärjestelmä
== Lähteet ==
Luokka:Vaalitavat
Kaksivuotinen kasvi

'Kaksivuotinen kasvi on kukkakasvi, jonka normaali elinikä on kaksi vuotta. Ensimmäisen vuoden kasvukautena kaksivuotiset kasvit kasvattavat juuret, varren ja lehdet. Yleensä varsi jää lyhyeksi ja lehdet ovat matalalla maata vasten muodostaen ruusukkeen. Sen sijaan kasvi varastoi valmistamiaan aineita juureen tai maavarteen. Talven ajaksi kasvin maanpäälliset osat useimmiten lakastuvat, mutta joidenkin kaksivuotisten kasvien lehdet säilyvät talven yli. Seuraavana keväänä tai kesänä ne käyttävät varastoimansa aineet rakennusaineeksi, kasvattavat korkean varren, kukkivat ja valmistavat lopulta siemeniä. Yksivuotisten kasvien tavoin ne kukkivat vain kerran eläessään ja sen jälkeen kuolevat. Monet kaksivuotiset kasvit kukkivat lämpimässäkin ilmastossa vain, jos ne on välillä altistettu kylmälle. Kaksivuotisia kasveja on huomattavasti vähemmän kuin yksi- tai monivuotisia kasveja.
== Kaksivuotiset viljelyskasvit ==
Viljelyskasveista kaksivuotisia ovat varsinkin monet juures- ja vihanneskasvit kuten porkkana, punajuuri, lanttu, nauris ja kaalit. Juureskasvien kuitenkin annetaan kasvaa vain ensimmäisen kesän ajan, sillä seuraavana kesänä niiden juuret menettäisivät kaikki niihin kertyneet varastoaineet. Vain kasvatettaessa niitä siementen saamiseksi ne jätetään kasvamaan toiseksikin vuodeksi. Kylmät säät kasvukauden alussa voivat kuitenkin joskus saada aikaan, että ne kukkivat jo ensimmäisenä vuotena. Siinä tapauksessa sato tulee yleensä käyttökelvottomaksi.
== Kaksivuotiset koristekasvit ==
Myös monet koristekasvit ovat kaksivuotisia. kylvetään alkukesästä ja vasta loppukesästä taimet istutetaan.
pienoiskuva|Kuvassa illakko, joka on yksi kaksivuotisista kasveista.
== Esimerkkejä ==
Kaksivuotisia kasveja ovat muun muassa salkoruusu, sinirasti, keltasauramo, maariankello, kultalakka, alaskankleitonia, harjaneilikka, rohtosormustinkukka, karstaohdake, hohtopiikkiputki, syyssädekukka, illakko, kesäkuuruoho, harmaakäenkukka, puistolemmikki, kruunuohdake, myskisalvia, hopeatulikukka, purppuratulikukka ja tarhaorvokki. 
== Katso myös ==
* Yksivuotinen kasvi
* Kasvit
== Lähteet ==
Luokka:Kasvit
Kalajoen kirjasto

Kalajoen kaupunginkirjasto on Kalajoen kaupungin ylläpitämä yleinen kirjasto. 
Kalajoen pääkirjasto palvelee kaupungin keskustassa, Kauppa- ja kulttuurikeskus Merran toisessa kerroksessa (Kalajoentie 1). Himangan kirjasto toimii Himangan kirkonkylällä, Raumankarin koulun läheisyydessä osoitteessa Leipämäentie 4. Kaupunginkirjastoon kuuluu myös kirjastoauto Kirjameri, joka kiertää Kalajoen kaupungin alueella.
Tarjolla on myös verkkokirjasto ja lähikuntien kirjastojen kirjastovalikoima, sillä Kalajoen kaupunginkirjasto kuuluu Joki-kirjastoihin. Se on toukokuussa 2021 käynnistetty Pohjois-Pohjanmaan eteläosien yleisten kirjastojen kirjastokimppa.
== Historia ==
Kaupunginkirjasto on entisen Oulun läänin vanhin kirjasto Pyhäjoen kirjaston kanssa. Kirjastotoiminta alkoi Kalajoella vuonna 1849, kun Helsingin yliopiston Pohjalaisen osakunnan ylioppilaat toimittivat Kalajoelle 25 nidettä käytettäväksi. Kyseinen kirjastotoiminta jäi kuitenkin lyhytikäiseksi. Vuonna 1865 alettiin seurakunnan varoilla perustaa kirjastoa. Projektia johti pastori K. Blåfeld. 1877 perustettiin toimikunta parantamaan kulunutta kokoelmaa.
Vuonna 1967 avattiin kirjasto kunnan uuden virastotalon tiloissa. 1970-luvulla toimi pääkirjaston ohella kahdeksan sivukirjastoa. 1977 pääkirjasto sai toimitilat uudesta yläasteen rakennuskompleksista. Samana vuonna Kalajoelle hankittiin kirjastoauto, jolloin sivukirjastojen toiminta väheni. Vuonna 1978 kirjastoauto vastasi 40 prosentista kaikista kaupunginkirjaston lainoista.
Uusissa tiloissa kirjaston toiminta laajeni. 80-luvulla aloitettiin äänitteiden ja videoiden lainaus. 1990-luvulla taidenäyttelyistä oli tullut kiinteä osa kirjaston toimintaa.
Uusi pääkirjasto rakennettiin Kauppa- ja kulttuurikeskus Merran toiseen kerrokseen ja avattiin 14. syyskuuta 2018. Samoissa tiloissa toimivat myös Kahvila Kirja sekä kulttuuri- ja elokuvasali VirtaSali.
== Tapahtumat ==
Kirjastoissa järjestetään kertaluontoisia ja vakituisia tapahtumia, kuten lasten satutunteja, näyttelyitä, poistomyyntejä ja kirjailijavierailuita. Myös useita lukupiirejä on tarjolla vuosittain. Vuonna 2019 Kalajoen kirjastoissa järjestettiin 145 tapahtumaa. Koronan vuoksi poikkeuksellisena vuonna 2020 toimintaa oli vähemmän, 114 tapahtumaa. 
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
* Kalajoen kirjaston sivut
Luokka:Suomen kunnan- ja kaupunginkirjastot
Luokka:Kalajoki
Kalanti

Kalanti (, vuoteen 1936 Uusikirkko Tl, ) on Varsinais-Suomessa sijainnut entinen Suomen kunta. Kunnan pinta-ala oli 178 km², ja vuonna 1993 siellä asui 3 486 asukasta. Kalannin harmaakivikirkko on rakennettu vuosina 1430–1450. Alueella on myös Männäisten vanha markkinapaikka ja ruukki Sirppujoen varrella.
Kirjallisissa lähteissä Kalanti mainittiin ensi kerran jo 1316, Kalenningiatekt (Kalannin tahtoma),Muinainen Kalanti ja sen naapurit, 2003, Veijo Kaitanen, Esa Laukkanen ja Kari Uotila itsenäisenä pitäjänä se ehti olla vuodesta 1411 asti. Naapurikunnat olivat Laitila, Pyhäranta, Uusikaupunki ja Vehmaa. Kalanti liitettiin vuonna 1993 Uuteenkaupunkiin.
Kalannin muinaispitäjästä on kirjoitettu kirja Muinainen Kalanti ja sen naapurit.
Kalannin perinneruuaksi valittiin 1980-luvulla prossakka eli perunalaatikko sekä kuoritusta maidosta ja ohrajauhosta tehty leivonnainen, kalttiainen.Kolmonen, Jaakko 1988. Kotomaamme ruoka-aitta: Suomen, Karjalan ja Petsamon pitäjäruoat, s. 20. Helsinki: Patakolmonen Ky.
== Kyliä ==
* Alsila (Alsböle)
* Elkkyinen (Älgnäs)
* Hakoinen
* Hallu
* Halola
* Harikkala
* Haudo
* Haudonsaari
* Hyyninen
* Häähä
* Inhamo
* Jaakkolankorpi
* Kahlonen
* Kainu
* Kaivola
* Kallela
* Kaskinen
* Katina
* Kaukola
* Kinko (Kingo)
* Korvenkylä/Korpi (Skogsby)
* Kuuantaka
* Kylähiisi
* Kytämäki
* Lahti
* Maurumaa
* Männäinen
* Orivo
* Palsa
* Paulähde
* Pehto
* Petes
* Pettänen
* Piitorauma
* Putta
* Pyrrilä
* Ridanala
* Ruonanperä
* Saarnisto (Askholm)
* Sairinen
* Sannainen (Sannäs)
* Santtio (Sandö)
* Siivola
* Siivottu
* Siuttila
* Sundholm
* Suontaka
* Suurikkala
* Taipale
* Tammisto
* Tuorlahti (Torlax)
* Tynki
* Uussaari
* Vahterus
* Varhela
* Varjoranta
* Vellua
* Viisola
* Villilä
* Vestiö
== Lähteet ==
== Kirjallisuutta ==
* 
*
Kalastuskunta

Kalastuskunta tarkoittaa osakaskuntaa, joka muodostuu yhteisen kalaveden osakkaista. Kalastuskunnan tehtäviin kuului kumotun kalastuslain (286/1982) mukaan järjestää alueellaan kalastuksen harjoittaminen ja kalakannan hoito. Yhteisen alueen yleisestä hallinnosta vastasi osakaskunta, kun taas kalastukseen liittyvät tehtävät oli eriytetty kalastuskunnalle. 
Vuonna 2000 kaksinkertaisesta hallinnosta luovuttiin, ja säädettiin laki, jonka mukaan samalla alueella toimiva osakaskunta ja kalastuskunta yhdistyivät. Kalastuskunnan säännöt jäivät voimaan osakaskunnan sääntöinä, mutta kalastuskunta purkautui. Osakaskunnat ryhtyivät hoitamaan lainsäädännön kalastuskunnalle osoittamat tehtävät.
Sana kalastuskunta esiintyy edelleen monen osakaskunnan nimessä jäänteenä. Vuonna 2015 säädetty kalastuslaki ei tunne käsitettä kalastuskunta. 
== Aiheesta muualla ==
* 
Luokka:Kalastus Suomessa
Luokka:Kiinteistöoikeus
Kalastusneuvos

Kalastusneuvos on Suomessa valtionhallinnon virkanimike maa- ja metsätalousministeriön kalastusosaston virkamiehille tai suomalainen arvonimi.
== Kalastusneuvoksen arvonimi ==
Kalastusneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 7. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1982.
Nro 	Päivämäärä 	Henkilö 	Ammatti tai arvo 	Kotipaikka 	Lähteet
 1. 	12.2.1982  	Lauri Liedes 	toiminnanjohtaja 	Helsinki 	
 2. 	1.12.2000  	Mauri Vanhanen 	entinen kalatalousvalvoja, kalatalousteknikko 	Helsinki 	
 3. 	26.11.2004 	Jukka Pirttijärvi 	toiminnanjohtaja, kalatalousteknikko 	Raahe 	
 4. 	27.11.2009 	Juha Keto 	vesiensuojelupäällikkö, maa- ja metsätiet. maist. 	Lahti 	
 5. 	13.12.2013 	Jukka Nyrönen 	entinen kalatalouspäällikkö, filosofian kand.  	Sotkamo 	
 6. 	11.12.2015 	Markku Myllylä 	toiminnanjohtaja, filosofian maisteri  	Kerava 	
== Kalastusneuvoksen virkanimi ==
=== Kalastus- ja maataloushallituksessa ===
Kalastusneuvos oli myös entisen kalastushallituksen korkeiden virkamiesten virkanimike 1920-luvun vaihteessa. Kalastushallituksen puheenjohtajana toimi ylijohtaja ja jäseninä kaksi kalastusneuvosta ja asessori. Viraston tultua yhdistetyksi maataloushallitukseen sen kalatalousosastolla oli virkamiehinä kalastusneuvoksia, kuten Don Wikström.
== Katso myös ==
* Kalatalousneuvos, ryhmän 8 arvonimi
== Lähteet ==
Luokka:Suomalaiset arvonimet
Kalatalousneuvos

Kalatalousneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 8. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1985.
Nro	Päivämäärä 	Henkilö 	Ammatti tai arvo 	Kotipaikka 	Lähde
1. 	14.6.1985  	Viljo Orpana 	toimitusjohtaja, kalatalousteknikko 	Tervo 	
2. 	12.6.1987  	Veli Lindström 	kalastaja 	Taivassalo 	
3. 	29.12.1988 	Henry Sandin 	johtaja 	Hanko 	
4. 	28.6.2002  	Raimo Ahlberg 	toiminnanjohtaja, kalatalousteknikko 	Asikkala 	
5. 	25.11.2002 	Martti Uusimäki 	kalatalouskonsulentti, kalatalousteknikko 	Lappeenranta 	
6. 	26.11.2004 	Juho Ahvenniemi 	ent. suunnittelusihteeri, kalatalousteknikko 	Helsinki 	
7. 	20.5.2005  	Hannu Uusitalo 	maanviljelijä, maanvilj. teknikko 	Korpilahti 	
8. 	1.12.2006  	Tarmo Jalava 	toimitusjohtaja, kalatalousteknikko 	Köyliö 	
9. 	12.6.2008  	Johannes Pelkonen	ent. toiminnanjohtaja, kalatalousteknikko 	Turku 	
10.	12.6.2008  	Matti Tuhkanen 	toiminnanjohtaja, kalatalousteknikko 	Seinäjoki 	
11.	5.12.2008  	Juhani Salminen 	toimitusjohtaja 	Uusikaupunki 	
12.	26.11.2010 	Jouko Härkönen 	maanviljelijä 	Kajaani 	
13.	2.12.2011  	Anssi Päivärinta 	yrittäjä, toimitusjohtaja 	Taivassalo 	
14.	19.12.2014 	Ilkka Janhonen 	entinen toiminnanjohtaja, kalatalousteknikko 	Jyväskylä 	
 	 	 	 	 	
 	1.12.2017  	Veijo Hukkanen 	toimitusjohtaja, hallituksen puheenjohtaja 	Sastamala 	 
== Katso myös ==
* Kalastusneuvos, ryhmän 7 arvonimi
== Lähteet ==
Luokka:Suomalaiset arvonimet
Kalenteri

thumb|Asteekkikalenteri.
Kalenteri (latinan sanasta calendarium, tilikirja) on vuotuisen ajanlaskun esitys, tapa kuvata ajan jaksoja, yleisimmin päiviä päivämäärinä. Kalenterit perustuvat yleensä taivaankappaleiden liikkeisiin. Länsimainen gregoriaaninen kalenteri on aurinkokalenteri, joka perustuu auringon kiertoon, ja tärkeitä siinä ovat vuodenajat, jotka pyritään pitämään paikoillaan. Kalenteri voi perustua myös kuun vaiheisiin, jolloin uuden vuoden paikka vaihtelee vuodenaikoihin nähden, ja kalenterivuosi on lyhyempi. Esimerkiksi islamilainen kalenteri on tällainen kuukalenteri. Siinä kalenterikuukaudet kiertävät noin 30 vuodessa kaikkien vuodenaikojen ympäri. On olemassa myös yhdistettyjä aurinko- ja kuukalentereita, joissa kuukaudet on määritetty kuun vaiheiden mukaan, mutta aika ajoin vuoteen lisätään ylimääräinen kuukausi, jotta kalenterikuukaudet pysyvät ainakin suunnilleen samana vuodenaikana. Sellaisia ovat esimerkiksi juutalainen ja vanha kiinalainen kalenteri, ja sellaisia olivat myös antiikin kreikkalaisten ja roomalaisten kalenterit ennen juliaanisen kalenterin käyttöönottoa. 
Sanalla kalenteri tarkoitetaan paitsi vuosittaisen ajanlaskun ilmaisua myös kalenterijulkaisua eli teosta, jossa kalenteri on kuvattu. Tavallisesti kalenterit sisältävät vuosittaisen varsinaisen kalenteriosan (kalendaario) sekä muita tietoja, esimerkiksi erilaisia katsauksia ja luetteloita. Suomessa kalenteria on vanhastaan kutsuttu almanakaksi. 
Sanaa kalenteri käytetään myös muista vuotuisista käsi- ja muistikirjoista. Sana kalenteri voi siis tarkoittaa päivyriä, muistiota tai käsikirjaa. Kalenteriksi on myös kutsuttu runoja ja muita kirjoitelmia sisältäviä julkaisuja. 
== Luettelo kalentereista ==
* Buddhalainen kalenteri
* Etiopialainen kalenteri
* Gregoriaaninen kalenteri
* Hindukalenteri
* Intialainen kalenteri
* Islamilainen kalenteri
* Juchekalenteri
* Juliaaninen kalenteri
* Juutalainen kalenteri
* Kiinalainen kalenteri
* Koptilainen kalenteri
* Maailmankalenteri
* Mayakalenteri
* Muinaisen Egyptin kalenteri
* Neuvostokalenteri
* Roomalainen kalenteri
* Ruotsalainen kalenteri
* Vallankumouskalenteri
* Venäläinen kalenteri
* Viikkokalenteri
== Katso myös ==
* Kalenterivuorokausi
* Kalenterivuosi
* Luettelo vuosipäivistä
* Les Très Riches Heures du Duc de Berry
* Pyhimyskalenteri
* Holoseenin ajanlasku
== Kirjallisuutta ==
* 
* 
* 
== Aiheesta muualla ==
* Kalenteri 1800 - 2400. 
* Kalenteri 2016. 
* Erilaisia kalentereita ja niiden historiaa kiinalaisesta juutalaiseen. 
* Ihmiskunnan vanhimpia kelloja ja kalentereita. 
* Forsius, Arno: Kalenteri ja almanakka. 4.1.2003.
Luokka:Ajanlasku
Kalenterivuosi

Kalenterivuosi on kalenterin määräämän vuoden pituinen ajanjakso.
Länsimaissa käytössä olevan gregoriaanisen kalenterin mukainen kalenterivuosi on 12 kuukautta sisältävä ajanjakso, jossa on 365 tai 366 päivää. Kalenterivuosi alkaa 1. tammikuuta ja päättyy 31. joulukuuta.
Gregoriaanisen kalenterin keskimääräisen kalenterivuoden pituus on 365,2425 vuorokautta, mikä poikkeaa noin puoli minuuttia trooppisesta eli aurinkovuodesta (365,2422 d).
== Katso myös ==
* Kalenteririitti
Luokka:Ajanlasku
Kalevalan maa

Kalevalan maa eli Väinölä on Kalevalan sankarien, kuten Seppo Ilmarisen ja Väinämöisen kotimaa. Kalevalan maan vihollinen oli Pohjolan maa.
Alkuperäisessä runostossa Kalevala mainitaan vain satunnaisesti, mutta Lönnrot on silti ottanut sen sekä eepoksen että sankarien kotipaikan nimeksi. Valinta ei silti ollut satunnainen - Kaleva on mytologinen hahmo, ja varsinkin Kalevanpojat olivat tunnettuja tarinoiden jättiläisiä niin Suomessa kuin Virossakin. Kalevanpoikien mukaan on nimetty myös Viron kansalliseepos Kalevipoeg.
Runonlaulajien mielestä sankarien koti sijoittui usein suunnilleen niille main, missä runonlaulaja asui. Myös Länsi-Suomessa oli alun perin kalevalaisen runouden perinne, ja eräs yleinen oletus on, että kalevalainen runosto on peräisin juuri Länsi-Suomesta. 
Silloin myös alkuperäinen sankarien koti olisi sijainnut Länsi-Suomessa. Jotkut ovat arvelleet, että Pohjolan ja Väinölän vastakkainasettelu kuvastaisi kainulaisten ja jonkin länsisuomalaisen heimon vastakkainasettelua. On kuitenkin kyseenalaista, voidaanko Väinölää ja Pohjolaa samaistaa todellisiin maantieteellisin alueisiin ja niiden asukkaisiin. Nykykäsityksen mukaan kyse on pikemminkin myyttisestä maantieteestä, vaikka siihen on ehkä sekoittunut mielikuvia todellisistakin tapahtumista. Kalevalan keskeisistä hahmoista Väinämöinen ja Ilmarinen ovat nykykäsityksen mukaan olleet alun perin jumalahahmoja ja muuttuneet vasta myöhemmin inhimillisiksi sankareiksi.
Luokka:Kalevala
Luokka:Suomalaisen mytologian paikat ja olotilat
Kalevi Heinilä

Kalevi Tuovi Mikael Heinilä (16. helmikuuta 1924 Salo – 30. heinäkuuta 2022 Espoo) oli suomalainen liikuntatieteilijä ja suomalaisen liikuntatutkimuksen uranuurtajaPumu.fi . Hän oli Jyväskylän yliopiston liikuntapedagogiikan professori vuosina 1965–1972 ja liikuntasosiologian professori vuosina 1972–1987. Jyväskylän yliopiston vararehtori hän oli vuosina 1971–1974 ja rehtori vuosina 1977–1982.Facta2001, WSOY 1982, 5. osa, palsta 607 Häntä kunnioittamaan perustettiin vuonna 2008 Heinilän nimeä kantava rahasto lasten liikunnallisen leikkikulttuurin edistämiseksi.
==Julkaisuja==
*Vapaa-aika ja urheilu, 1959
*Tupakoiva nuoriso, 1962
*Suomalainen urheiluideologia, 1974
*Urheilu – Ihminen – Yhteiskunta, 1974
*Minne menet Suomen urheilu? – Kilpavarustelusta kestävään kehitykseen. Helsinki: Into, 2018.
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
*Kalevi Heinilän muistokirjotus Helsingin Sanomissa
Luokka:Suomalaiset liikuntatieteilijät
Luokka:Suomalaiset professorit
Luokka:Jyväskylän yliopiston professorit
Luokka:Suomen yliopistojen rehtorit ja kanslerit
Luokka:Vuonna 1924 syntyneet
Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Kalevi Mattila

Kalevi Kustaa Mattila (s. 11. marraskuuta 1934 Ylivieska) on suomalainen entinen keskustan kansanedustaja. Hän edusti Oulun läänin vaalipiiriä 1975–1995. Mattila oli presidentin valitsijamies 1978, 1982 ja 1988. Valtiopäiväneuvoksen arvonimen Kalevi Mattila sai 2001.
== Aiheesta muualla ==
* 
Luokka:Kansanedustajat
Luokka:Suomen Keskustan poliitikot
Luokka:Ylivieskan kaupunginvaltuutetut
Luokka:Alavieskan kunnanjohtajat
Luokka:Oulun vaalipiiri
Luokka:Suomalaiset opettajat
Luokka:Valtiopäiväneuvokset
Luokka:Vuonna 1934 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Kalimenkylä

Kalimenkylä eli Kalimeenkylä on Oulun kaupunginosa ja kylä Kellon suuralueella entisen Haukiputaan kunnan alueella Oulu–Tornio-rautatien ja Nelostien itäpuolella, Kalimeenojan varrella. Kylän asukasluku on noin .
Kaupunginosan keskus on omakotitalokylä lähellä Oulun ja Haukiputaan palveluita. Lähimmät taajama-alueet ovat Pateniemi ja Kello.
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
Luokka:Haukipudas
Luokka:Oulun kaupunginosat
Kaliumferrisyanidi

Kaliumferrisyanidi eli kaliumheksasyanoferraatti(III) (K3[Fe(CN)6]) on kalium- ja ferrisyanidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa pigmenttien valmistukseen, teräksen lisäaineena, valokuvauskemikaalina ja orgaanisen kemian synteeseissä. Kaliumferrisyanidin vanha yleiskäyttöinen nimi oli punainen verilipeäsuola.
==Ominaisuudet==
Huoneenlämpötilassa kaliumferrisyanidi on tummanpunaista tai oranssia kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja vesiliuokset ovat väriltään keltaisia. Lisättäessä kaliumferrisyanidin liuokseen happoa, muodostuu ruskehtava saostuma, joka on ferrisyaanihappoa H3[Fe(CN)6]. Erittäin voimakkaat happoliuokset reagoivat yhdisteen kanssa muodostaen myrkyllistä vetysyanidia. Kaliumferrisyanidi ei itsessään ole erityisen myrkyllistä ja on lähinnä ärsyttävää iholle, silmille ja hengitysteille. Viitattu 24.5.2018.
==Valmistus ja käyttö==
Kaliumferrisyanidia valmistetaan hapettamalla kaliumferrosyanidia joko kloorin tai bromin vesiliuosten avulla tai elektrolyyttisesti. Yhdistettä käytetään väriaineiden valmistukseen, esimerkiksi reaktiolla rauta(II)suolojen kanssa muodostuu niin kutsuttua preussinsinistä. Yhdistettä käytetään myös lisäämään teräksen lujuutta, metallien pinnoitusprosesseissa, tekstiilien värjäyksessä, valokuvausreagenssina ja sinikopioiden valmistamiseen. Orgaanisen kemian synteeseissä yhdistettä käytetään hapettimena, eräissä kytkentäreaktioissa ja asymmetrisissä alkeenien dihydroksyloinneissaHoi‐Lun Kwong, Carlos A. M. Afonso & Luís C. Branco: Potassium Ferricyanide, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis, John Wiley & Sons, New York, 2007. Teoksen verkkoversio Viitattu 24.5.2018..
==Lähteet==
Luokka:Kaliumyhdisteet
Luokka:Rautayhdisteet
Kaliumferrosyanidi

Kaliumferrosyanidi eli kaliumheksasyanoferraatti(II) (K4[Fe(CN)6]) on kalium- ja ferrosyanidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Kaliumferrosyanidia käytetään muun muassa elintarvikkeiden lisäaineena, tekstiiliteollisuudessa, väriaineiden valmistuksessa sekä analyyttisenä reagenssina. Kaliumferrosyanidin vanha yleiskäyttöinen nimi oli keltainen verilipeäsuola.
==Ominaisuudet==
Huoneenlämpötilassa kaliumferrosyanidi on valkoista tai vaaleankeltaista kiteistä ainetta. Kidevedettömän muodon lisäksi tunnetaan kidevedellinen trihydraatti (K4[Fe(CN)6]·3H2O). Kaliumferrosyanidi liukenee hyvin veteen. Kuumennettaessa yhdistettä voimakkaasti se hajoaa muodostaen kaliumsyanidia, rautaa ja typpeä. Esimerkiksi halogeenit hapettavat kaliumferrosyanidin kaliumferrisyanidiksi.
==Valmistus ja käyttö==
Kaliumferrosyanidia on aikaisemmin valmistettu kuumentamalla kaliumkarbonaattia, rautaa ja orgaanista jätettä. Nykyään yhdistettä valmistetaan kivihiiltä käyttävien polttolaitosten savukaasujen käsittelyssä syntyvästä kalsiumferrosyanidista kaliumsyanidin avulla. Pienemmässä mittakaavassa käytetään rautasuolojen ja kaliumsyanidin välistä reaktiota.
Kaliumferrosyanidia voidaan lisätä suolan joukkoon paakkuuntumisenestoaineeksi. Yhdisteen E-koodi on E536. Yhdistettä käytetään myös tekstiilien käsittelyssä, teräksen valmistuksessa, väriaineiden valmistuksessa sekä reagenssina analyyttisen kemian tutkimuksissa.
==Lähteet==
Luokka:Kaliumyhdisteet
Luokka:Rautayhdisteet
Kalkki

Kalkki eli kalsiumoksidi (CaO), josta käytetään myös nimiä poltettu kalkki tai sammuttamaton kalkki, on valkoinen emäksinen kiteinen yhdiste. Kalkkia valmistetaan esimerkiksi kalkkikivestä saatavasta kalsiumkarbonaatista kuumentamalla sitä kalkkiuunissa noin 1 000 °C:n lämpötilassa, jolloin siitä lohkeaa hiilidioksidia. Kalsiumoksidia muodostuu myös eräiden muiden kalsiumyhdisteiden, kuten kalsiumnitraatin kuumentamisen yhteydessä.
CaCO3 → CaO + CO2.
Kalkkia käytetään sementin ja laastin valmistukseen sekä maataloudessa peltojen kalkitsemiseen. Se reagoi herkästi veden kanssa, jolloin syntyy kalsiumhydroksidia, jota sanotaan myös sammutetuksi kalkiksi. Reaktio on tällöin seuraava:
CaO + H2O → Ca(OH)2.
Kalkin pH-arvo on 13.
== Merkittävimmät esiintymisalueet ==
*Britannia
*Yhdysvallat
==Lähteet==
==Aiheesta muualla==
*
*OVA-ohje: Kalsiumoksidi
*PubChem: Calcium oxide 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Calcium oxide 
*Food Component Database (FooDB): Calcium oxide 
*Food and Agriculture Organization (FAO): Calcium oxide (pdf) 
*ChemBlink: Calcium oxide 
Luokka:Kalsiumyhdisteet
Luokka:Luonnonvarat
Luokka:Oksidit
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kalkkila

Kalkkila on kylä Halikon kunnan keskiosissa Jokikaustan alueella. Valtaosa Kalkkilasta on asumatonta metsää, ja pääosa kylän rakennuskannasta sijaitsee Jokikaustan tien varrella aivan Kanniston kylän vieressä. Maasto Kalkkilassa on hyvin mäkistä, ja se laskeutuu pohjoisessa jyrkästi syvässä laaksossa virtaavaan Seijärinojaan. Seijärinoja toimii kylän rajana lounas–koillinen-suunnassa. Idästä ja kaakosta vastassa ovat Kannisto ja etelästä Kavantola. Aivan kylän lounaiskolkassa kulkee Seututie 110.
Kalkkila sijaitsee Purilanjoen laaksossa, joka on ollut kiinteästi asuttu viimeistään varhaiskeskiajalta lähtien. Kalkkilan päätilasta on maininta Varsinais-Suomen vanhimmassa maakirjassa vuodelta 1540. Isojako toteutettiin kylässä vuonna 1782, joskaan sillä ei ollut suuria vaikutuksia kylän rakenteeseen, koska kylässä oli vain yksi kantatila. Kalkkilalla on ollut ainakin neljä torppaa, Valkiakallio, Sillanpää, Tytylä ja Kankare, joista Tytylä on myöhemmin kehittynyt merkittäväksi tilaksi. Siirtoväelle lohkottiin kylän alueelta neljä tilaa.
== Lähteet ==
Luokka:Halikon kylät