nyuuzyou/wikis huggingface dataset:
Au pair

Au pair [aupair t. oˈpeer] tarkoittaa henkilöä, joka asuu ulkomailla perheessä hoitaen perheen lapsia ja tehden kotitöitä. Ammattinimikkeen pohjana on ranskankielinen ilmaisu au pair, jossa pääsana pair tarkoittaa toiminnaltaan ja sosiaaliselta asemaltaan samantapaista. Näin au pairina työskentely tarkoittaa alun perin työn vaihtamista samanarvoisina pidettyihin asioihin, majoitukseen ja ravintoon, myös ilman palkkaa. 
Au pairin edut vaihtelevat riippuen siitä, millaista työsuoritusta häneltä odotetaan. Hänellä on yleensä oma huone, hän ruokailee perheen kanssa ja lisäksi hän saa taskurahaa ja mahdollisesti muita työn kautta tulevia etuja esimerkiksi auton käyttöönsä. Au pairit ovat tyypillisesti nuoria. Au pairiksi voi lähteä aikaisintaan 17–18-vuotiaana, yläikäraja liikkuu 25:n ja 30:n ikävuoden välillä. Au paireiksi lähteviltä odotetaan kattavaa lastenhoitokokemusta, usein vaaditaan suosituksia kahdesta eri perheestä (ei sukulaisia). Au paireilta voidaan myös vaatia tai toivoa savuttomuutta, ajokorttia tai naimattomuutta. Au pairiksi voi hakeutua lehti-ilmoituksen perusteella, Internetin tai työvoimatoimistojen kautta. Organisoitua au pair -välitystä hoitavat esimerkiksi Allianssin nuorisovaihto, EF ja Nordic Nannies. 
Suomessa työvoimaministeriö välitti 1980-luvun alkupuolelle asti sekä Suomeen tulevien että Suomesta ulkomaille haluavien nuorten au pair -paikkoja. Työministeri Urpo Leppänen kuitenkin lakkautti ensin Suomessa sijaitsevien ja keväällä 1984 myös ulkomailla sijaitsevien au pair -paikkojen välityksen, perusteina ettei ”puoliorjien välittäminen” kuulu valtiolle eikä au pairina juuri opi vierasta kieltä.
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
* Uusi tv-sarja seuraa suomalaisten au pairien elämää Lontoossa (yle.fi)
Luokka:Palveluammatit
Luokka:Ranskankieliset sanat ja sanonnat
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
August Benjamin af Schultén

August Benjamin af Schultén (24. joulukuuta 1856 Viipuri – 28. – 29. syyskuuta 1912 Pariisi) oli suomalainen kemisti ja vapaaherra. Hän oli Helsingin yliopistossa dosenttina 1883–1904 ja siirtyi Pariisiin 1901. Hänen tutkimuskohteitaan olivat mineraloginen kemia, mineraalisynteesi ja epäorgaanisten suolojen valmistus.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 7 p. 1185Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
Af Schulténin vanhemmat olivat Suomen senaatin oikeusosaston varapuheenjohtaja, todellinen valtioneuvos, vapaaherra Otto Reinhold af Schultén ja Anna Karolina Törnqvist. Hän pääsi ylioppilaaksi 1873 Helsingin yksityislyseosta ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1877 sekä filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1881. Vuosina 1892–1894 hän toimitti Naturen -nimistä aikakauslehteä.
Af Schulten oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1894, 1897, 1899 ja 1900.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1894 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1894. Tredje delen. Helsingfors: Helsingfors Central-Tryckeri, 1895, ss. 1537-1544.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1897 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1897. Tredje häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1897, ss. 1699-1707.Förteckning öfver Finlands till urtima landtdagen i Helsingfors år 1899 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll fördt hos Finlands Ridderskap och Adel vid Urtima Landtdagen år 1899. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1899, ss. 207-215.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1900 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1900. Tredje häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1900, ss. 1117-1125.
Af Schultén oli naimisissa vuodesta 1883 Johanna Törngrenin kanssa. Hänen veljensä oli Maximus af Schultén.
==Lähteet==
Luokka:Suomalaiset kemistit
Luokka:Suomalaiset aateliset
Luokka:suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet
Luokka:Vuonna 1856 syntyneet
Luokka:Vuonna 1912 kuolleet
August Bergenstråhle

Carl August Johan Eugene Bergenstråhle (Bergenstråle) (29. syyskuuta 1829 Helsingin pitäjä – 16. kesäkuuta 1901 Helsinki) oli suomalainen sotilas ja valtiopäivämies. 
Bergenstråhlen vanhemmat olivat eversti Per August Bergenstråhle ja Henrika Gustava Krook. Bergenstråhle avioitui 1856, avioliitto oli lapseton. Hän meni Haminan kadettikouluun 1843 ja palveli sieltä valmistuttuaan vänrikkinä useissa eri joukko-osastoissa. Luutnantti hänestä tuli henkikaartin tarkka-ampujapataljoonassa 1854, alikapteeni 1855 ja kapteeni 1859. Everstiluutnanttina Bergenstråhle palveli tarkka-ampujapataljoonassa Viipurissa vuodesta 1865, eroten palveluksesta everstinä kesällä 1860. Hän toimi sen jälkeen sotilaiden leski- ja orpokassan kamreerina 1869–1877 sekä kamreerina ja kassanhoitajana maalaisten paloapuyhtiössä 1877–1897.Adelswapen-Wiki: Adliga ätten Bergenstråhle nr 1696, taulu 30. Viitattu 20.1.2021. (ruots.)Geni: Carl August Johan Eugén Bergenstråhle (Bergenstråle) Viitattu 20.1.2021. 
Bergenstråhle oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863–1864, 1872, 1877–1878, 1882 ja 1899.Eduskunta. Alla armahan lakimme – Valtiopäivät 1863–1864. Edusmiehet kartalla. Viitattu 10.4.2021.Förteckning öfver Ridderskapet och Adelnsmedlemmar vid Landtdagen i Helsingfors år 1882. Protokoll fördt hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1882. Tredje häftet. Helsingfors: Finska Litteratur-Sällskapets Tryckeri, 1885, ss. 1489-1493.
==Lähteet==
Luokka:Suomalaiset everstit
Luokka:Suomalaiset aateliset
Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet
Luokka:Vuonna 1829 syntyneet
Luokka:Vuonna 1901 kuolleet
August Magnus Gustaf Armfelt

August Magnus Gustaf Armfelt (26. elokuuta 1826 Turku – 26. toukokuuta 1894 Halikko) oli suomalainen tilanomistaja, kamariherra, kreivi ja valtiopäivämies. 
Armfelt kuului Tammikuun valiokuntaan ja osallistui aatellissäädyssä valtiopäiville 1863–1864, 1867, 1872, 1877–1878, 1882, 1885 ja 1894.Eduskunta. Alla armahan lakimme – Valtiopäivät 1863–1864. Edusmiehet kartalla. Viitattu 10.4.2021. Hän otti muun muassa esille asevelvollisuuskysymyksen 1877–1878. Armfelt oli perustamassa Varsinais-Suomen Maanviljelysseuraa ja toimi sen puheenjohtajana.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 1 p. 670 Armfelt toimi myös Rantarata-hankkeen komitean puheenjohtajana vuonna 1886.
Armfeltin vanhemmat olivat tilanomistaja, kreivi Magnus Reinhold Armfelt ja kreivitär Adelaide Gustava Aspasia (Vava) Armfelt ja puolisot vuodesta 1848 kreivitär Olga Lovisa Axelina Armfelt (k. 1855) ja vuodesta 1858 kreivitär Sigrid Constance Creutz (k. 1892). Kreivi, teollisuus- ja valtiopäivämies Carl Magnus Mauritz Armfelt oli hänen veljensä. August Magnus Gustaf Armfeltin poika toisesta avioliitosta oli tilanomistaja, kreivi, valtiopäivämies Carl August Reinhold Lars Armfelt.Adelsvapen-wiki: Friherrliga ätten Armfelt nr 213, Tab 18 Viitattu 5.7.2021. 
==Lähteet==
Luokka:Suomalaiset aateliset
Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet‎
Luokka:Tammikuun valiokunta
Luokka:Vuonna 1826 syntyneet
Luokka:Vuonna 1894 kuolleet
August Troberg

Matthias August Troberg (25. elokuuta 1855 Lemland – 18. tammikuuta 1935 Maarianhamina) oli merikapteeni ja laivanvarustaja, joka sai merenkulkuneuvoksen arvonimen.Biografia-sampo: August Troberg Viitattu 20.9.2021.
Trobergin vanhemmat olivat laivuri Anders August Troberg ja Maria Elisabet Melander ja puoliso Johanna Margareta Mattsson. Merille Troberg lähti jo kymmenvuotiaana, hän toimi parkki Eugenian kajuuttavahtina. Troberg suoritti merikapteenin tutkinnon Maarianhaminassa 1878 ja höyrylaivan päällikön tutkinnon Turussa 1883 ja purjehti sitten meriä vuoteen 1896 asti. Laivanvarustajaksi ryhtyneenä hänestä tuli Ahvenanmaan huomattavin rauta- ja teräsrunkoisten purjealusten hankkija sekä alusten yhteisvarustaja ja osakas 1896–1912, mukaan lukien Lawhill, aikanaan maailman suurin purjelaiva. Varustamotoiminnastaan Troberg luopui ensimmäisen maailmansodan jälkeen, myymällä aluksensa serkulleen Gustaf Eriksonille. Hänestä tuli vaimonsa kanssa erittäin huomattava lahjoittaja moniin eri kohteisiin. Merenkulkuneuvoksen arvonimen Troberg sai vuonna 1926. Hän menehtyi sydänkohtaukseen Ahvenanmaan vanhimpana merikapteenina vuoden 1935 alussa. 
Lääninrovasti, valtiopäivämies Karl Troberg oli August Trobergin veli.
==Lähteet==
Luokka:Suomalaiset merikapteenit
Luokka:Suomalaiset laivanvarustajat
Luokka:Suomalaiset lahjoittajat
Luokka:Vuonna 1855 syntyneet
Luokka:Vuonna 1935 kuolleet
August von Willebrand

August von Willebrand (25. elokuuta 1868 Uusikaupunki – 14. huhtikuuta 1903 Lahti) oli suomalainen virka- ja valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Von Willebrand August Viitattu 5.5.2021.
Von Willebrandin vanhemmat olivat tullinhoitaja, kollegiasessori August Reinhold von Willebrand ja Viktoria Fahler ja puoliso vuodesta 1895 Ina Amanda Wilenius. Von Willebrand tuli ylioppilaaksi Turussa ja suoritti kameraalitutkinnon 1889. Hän toimi tullivirkamiehenä, viimeksi tullinhoitajana Kristiinassa vuodesta 1898. Von Willebrand oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1900.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1900 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1900. Tredje häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1900, ss. 1117-1125.
August von Willebrandin veli oli kunnallispormestari Reinhold Alexander von Willebrand.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: August Reinhold von Willebrand. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 5.5.2021. 
==Lähteet==
Luokka:Suomalaiset aateliset
Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet
Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet
Luokka:Vuonna 1868 syntyneet
Luokka:Vuonna 1903 kuolleet
Aulikki Kananoja

Aulikki Marjatta Kananoja (s. 21. helmikuuta 1940 Kurikka) on suomalainen sosiaalipolitiikan asiantuntija, joka sai tasavallan presidentiltä ensimmäisenä ylisosiaalineuvoksen arvonimen 27. tammikuuta 2012.http://www.valtioneuvosto.fi/toiminta/paatokset/paatos/fi.jsp?oid=349700 Ylisosiaalineuvoksen arvonimi voi olla vain yhdellä henkilöllä samanaikaisesti.http://www.valtioneuvosto.fi/toiminta/paatokset/paatos/fi.jsp?oid=349544 
Kananoja on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri.
Kananoja on eläkkeellä Helsingin kaupungin sosiaalijohtajan virasta, johon virkaan hänet nimitettiin vuonna 1999. Hän on työskennellyt myös Pelastakaa Lapset ry:ssä, Vakuutusalan Kuntouttamiskeskuksessa, Helsingin yliopistossa, Sosiaali- ja terveyshallituksessa, sittemmin Stakesissa osastopäällikkönä vuosina 1991–1992 ja johtajana 1992–1999. 
Kananoja on toiminut Huoltaja-säätiön isännistössä vuodesta 1993. Säätiön hallituksen puheenjohtajana hän oli vuosina 2000–2008.http://www.huoltaja-saatio.fi/toimijat_tutuiksi/aulikki_kananoja Hän oli A-klinikkasäätiön hallituksen puheenjohtaja vuosina 2006–2011.http://www.a-klinikka.fi/kayttajat/aulikki-kananoja . Hän on toiminut Heikki Waris -instituutin johtoryhmän puheenjohtajana.
Kananoja on Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan kunniatohtori vuodelta 2006.http://www.valt.helsinki.fi/ajankohtaista/post220.htm
== Lähteet ==
== Julkaisuja ==
* Sosiaalityön käsikirja, 2007 (yhdessä muiden kirjoittajien kanssa)
* Kunnallinen sosiaalipolitiikka, 2008 (yhdessä muiden kirjoittajien kanssa)
== Aiheesta muualla ==
*Pitkä artikkeli Kananojasta Naisten ääni -sivustolla
Luokka:Sosiaalityön kehittäjät
Luokka:Suomalaiset yhteiskunta-aktivistit
Luokka:Vuonna 1940 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Suomalaiset sosiaalipoliitikot
Aune Kallinen

Aune Kallinen (s. 1975) on suomalainen, Raaseporissa asuva teatteriohjaaja ja esitystaiteilija. 
Kallinen toimii Teatterikorkeakoulussa yhteisen opetuksen keskuksen johtajana ja esittävien taiteiden professorina, opetusalanaan nykyteatteri. Koulutukseltaan hän on Teatteritaiteen maisteri (TeM) ja opiskellut Teatterikorkeakoulussa vuosina 1996–2000 ohjaajantyön koulutusohjelmassa. Hän toimi Ylioppilasteatterin taiteellisena johtajana vuosina 2001–2004 yhdessä ohjaaja Minna Harjuniemen kanssa. Heidät palkittiin Vuoden Kiila -kulttuuripalkinnolla vuonna 2004. Kallinen on toiminut myös Esa Kirkkopellon johtamassa Toisissa tiloissa -taiteilijakollektiivissa ja opettanut teatterikoulussa Mosambikissa. 
Kallinen on kirjoittanut artikkelin teatterin uudesta poliittisuudesta Nykyteatterikirja - 2000-luvun alun uusi skene -teokseen (toim. Annukka Ruuskanen LIKE 2011), jossa hän pohtii oman työskentelynsä periaatteita. Hän on problematisoinut töissään eturyhmäpolitiikaksi typistyvää yhteiskunnallista taidetta, valtaa sekä viihdettä. Hän haluaa töissään näyttää sen, että erilaiset poliittiset totuudet voivat elää yhtä aikaa. Henkilökohtaisuus ei tarkoita hänelle itseilmaisua tai halua paljastaa itsestään jotain. Henkilökohtainen on hänelle töissään arvokasta koska se on myös yleistä ja poliittisesti tunnustettua. Hän on pyrkinyt etenkin Yhteiskunnallista liikettä -trilogiassa luomaan yhteisen, moniäänisen, ennalta määrittelemättömän näyttämön yhdessä yleisön kanssa. Esitystä on kuvailtu nykypäivän Joseph Beuysin tyyliseksiHanna-Leena Helavuori TINFO-tiedotteessa 21/2012.
Aune Kallinen on tehnyt yhteistyötä muun muassa ohjaaja Minna Harjuniemen, kuvataiteilija Teemu Mäen, kuvataiteilija Jaana Kokon, muusikko Laura Murtomaan, koreografi Jenni Koistisen ja dramaturgi Tuomas Timosen kanssa.
== Taiteellinen työskentely ==
* Macondo (2000) Ylioppilasteatteri, ohjaus ja käsikirjoitus,
* Muotitalo ( politics and performance ) (2004) Ylioppilasteatteri, ohjaus,
* Tyttöjen ilta (2005) Ateneum-sali ohjaus (yhdessä Tuomas Timosen kanssa)
* Kuolevainen 2006-2007 videotyö Teemu Mäen kanssa,
* Juhlat (2009) Suvilahden Tiivistämö (yhdessä Laura Murtomaan, Teemu Mäen ja Jaana Kokon kanssa),
* Yhteiskunnallista liikettä -trilogia (2006-2012) Kiasma-teatteri
* Runar ja Kyllikki – koomiseksi uudistettu tragedia (2010) Rovaniemen teatteri, ohjaus
* Sädekehistä- täydellisen politiikka (2015) Kiasma-teatteri
== Lähteet ==
Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat
Luokka:Vuonna 1975 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Aune Saloheimo

Aune Maria Saloheimo, o.s. Reinilä (12. helmikuuta 1912 Oulu – 15. huhtikuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen kotitalousopettaja, joka sai ensimmäisenä Suomessa kotitalousneuvoksen arvonimen, vuonna 1992.
==Henkilöhistoria==
Aune Saloheimon vanhemmat olivat eläinlääkäri Ernst Lennart Reinilä ja Tyyne Maria Heikinheimo ja puoliso kirkkoneuvos Mauno Juhani Saloheimo. Aune Saloheimo tuli ylioppilaaksi 1931 ja valmistui kotitalousopettajaksi 1934 sekä maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1962 ja filosofian lisensiaatiksi 1974. Hän toimi kotitalousopettajana Oulun kaupungin keskuskansakoulussa 1935–1940, tuntiopettajana Kuopion tyttölyseossa 1943–1947, kotitalousopettajana Helsingin kaupungin jatkoluokilla/kansalaiskoululuokilla 1949–1962, rehtorina Helsingin kotitalousopettajaopistossa 1962–1975 sekä kotitalouden, erityisesti kotitalouden didaktiikan vt. apulaisprofessorina Helsingin yliopistossa 1975–1977. Saloheimolla oli myös useita luottamustehtäviä, kuten Suomen Naisyhdistyksen hallituksen puheenjohtajuus 1980–1988.Kuka kukin on 1978, ss. 855-856. (Viitattu 24.6.2020)Löyttyniemi, Leena: Suomen ensimmäinen kotitalousneuvos Aune Saloheimo. HS, 9.5.2002. (Tilaajille, Viitattu 24.6.2020)Aune Saloheimo – Helsingin Kotitalousopettajaopiston rehtori, kotitalousneuvos Naisten ääni, Aura Korpi-Tommola. (Viitattu 24.6.2020)
==Julkaisuja==
* Nuorten keitto-opas, 1956, Helmi Lummaan kanssa
* Kotitaloutta nuorille: kansalaiskoulun kotitalouden oppikirja, 1968
* Helsingin kotitalousopettajaopiston oppilasvalinnasta, 1974 (lisensiaatintyö)
==Lähteet==
Luokka:Suomalaiset opettajat
Luokka: Suomen oppilaitosten rehtorit
Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat
Luokka:Vuonna 1912 syntyneet
Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Aurinko ja kuu

Aurinko ja kuu ( on Vonda N. McIntyren vuonna 1997 ilmestynyt romaani. Teos on ilmestynyt suomeksi vuonna 2005 Liken kustantamana Paula Merjamaan käännöksenä.
Kirja on voittanut Nebula-palkinnon.
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
* Steven H. Silver: The Moon and the Sun. The SF Site 1997. 
* Cheryl Morgan: The Sun, the Moon and the Comet. Emerald City, maaliskuu 1998. 
* Vesa Sisättö: Ludvig XIV ja merinainen. Helsingin sanomat 10.7.2005.
* Russ Allbery: The Moon and the Sun. 1.2.2007. 
Luokka:Vuoden 1997 kirjat
Luokka:Yhdysvaltalaiset romaanit
Autoalan Keskusliitto

Autoalan Keskusliitto (AKL) on vuonna 1933 perustettu auto- ja konekaupan sekä korjaamo-, maalaamo-, ruosteenesto- ja katsastusyritysten taloudellisia ja työmarkkinaetuja ajava ja palveluja tuottava yhdistys. Autoalan Keskusliiton tehtävänä on edistää jäsenyritysten toimintaedellytyksiä. Vuoden 2019 loppupuolella Autoalan Keskusliitolla oli kaikkiaan 185 jäsenyritystä, joilla yhteensä oli noin 415 toimipaikkaa.
== Lähteet ==
Luokka:Suomalaiset järjestöt
Luokka:Autoilu
Autoetu

Autoetu on palkansaajan ja työnantajan välinen sopimus työnantajan omistaman tai hallinnoiman auton, niin sanotun työsuhdeauton, käytöstä. Autoedun saaja ajaa autolla työ- ja yksityisajoja. Myös muunlaiset sopimukset auton käytöstä ovat mahdollisia.
Autoetu jaetaan pääsääntöisesti kahteen luokkaan: vapaa autoetu ja käyttöetu. Vapaassa autoedussa työnantaja huolehtii kaikista auton käyttöön liittyvistä kustannuksista, kuten polttonesteistä, vakuutuksista, veroista, huolloista ja korjauksista. Käyttöedussa auton käyttäjä maksaa yksityisajojensa polttoainekustannukset.
Autoetu on palkanlisä ja siten verotettava etu. Autolle lasketaan verotusarvo verohallinnon kulloinkin voimassa olevan laskentamallin mukaisesti. Sen mukaan palkansaaja maksaa edustansa veroa palkanmaksun yhteydessä. Verotusarvo lisätään rahapalkan päälle. Se nostaa bruttotuloja ja siksi myös tuloveroprosenttia. Auton verotusarvon pienentäminen on mahdollista, jos vuosittaiset työ- ja yksityisajomäärät ylittävät tai alittavat erikseen määritellyn vuosittaisen ajomäärän. Nämä muutokset pitää sopia verottajan kanssa erikseen. Muutosten haku edellyttää tarkan ajopäiväkirjan ylläpitoa.
Monissa yrityksissä autoetu on tarkkaan määritelty työntekijän aseman mukaan. Määritelmä sisältää usein auton hintarajat ja jopa listan hyväksytyistä automerkeistä ja -malleista. Auton omistaa työnantaja tai ulkopuolinen leasing-yhtiö. Usein autoetuautoa kutsutaan myös puhekielessä leasing-autoksi.
== Aiheesta muualla ==
* Autoetulaskuri Vero.fi
* Autoetu 2021 Veronmaksajain keskusliitto
Luokka:Työ
Luokka:Tuloverotus Suomessa
Autoimmuunihepatiitti

Autoimmuunihepatiitti (AIH) on harvinainen autoimmuunisairaus, krooninen maksatulehdus. Geneettinen alttius vaikuttaa sen kehittymiseen. Erityisesti sairastumisriskissä ovat nuoret naishenkilöt. Heitä on sairastuneista jopa 70–80 %. Puolet ovat alle 30-vuotiaita. Sairastuminen on mahdollista myöhemmälläkin iällä ja myös miehillä. 
Tautia pyritään rauhoittamaan lääkkeillä. Erityisesti lääkehoito parantaa taudin ennustetta, jos diagnoosi on saatu varhaisessa vaiheessa. Hoitamattomana taudin ennuste on huono; potilaan riski kuolla maksan vajaatoimintaan on tällöin suuri. Sairaus voi pahimmillaan johtaa maksakirroosiin ja edellyttää maksansiirtoa. Useimmille potilaille krooninen aktiivinen autoimmuunihepatiitti ei kuitenkaan aiheuta vakavia oireita. Sairauden alkuvaiheessa maksan vajaatoiminnan vaara on suurimmillaan. Maksasyöpä on autoimmuunihepatiitista kärsivillä tavallista yleisempää mutta ei niin yleistä kuin kroonisista virushepatiiteista kärsivillä. Sairauteen liittyvät myös mahalaukun, suoliston ja ruokatorven verenvuotoriskit.
Sairauteen liittyy erilaisia mahdollisia oireita, kuten keltaisuutta, kuukautisten jäämistä pois, väsymystä ja ruokahaluttomuutta. Sairaus voidaan jakaa kolmeen tyyppiin: I, II ja III. II-tyyppiin sairastutaan useimmiten lapsena. Autoimmuunihepatiittiin III sairastuvat lähinnä 30–50-vuotiaat. II-tyyppi on hyvin vakava ja johtaa kirroosiin jopa 82 %:lla potilaista. I-tyyppi on kuitenkin tavallisin. Sen kanssa tavataan usein muitakin autoimmuunisairauksia.
== Lähteet ==
* Autoimmuunihepatiitti — harvinainen nuorten naisten sairaus
* Digestive Diseases Home Digestive Diseases Clearinghouse: Autoimmune Hepatitis 
* eMedicine: Autoimmune Hepatitis 
* Health Central: Autoimmune Hepatitis 
Luokka:Autoimmuunisairaudet
Luokka:Hepatiitti
Automaatioasentaja

Automaatioasentajan tavanomaisia työtehtäviä ovat mm. mittaus- ja säätöpiirien asennus, huolto-, viritys- ja kunnossapito. Automaatioasentajalta vaaditaan järjestelmien ja logiikoiden ohjelmointikykyä sekä toiminnallisten kokonaisuuksien ymmärtämistä. Automaatioasentajat työskentelevät paljon asennusliikkeissä, jotka tekevät "avaimet käteen" -palveluja. Automaatioasentajan koulutus sisältää myös paljon elektroniikkaa, sähkötekniikkaa sekä fysiikkaa. Automaatioasentajan peruskoulutuksen rinnalla voi suorittaa myös ylioppilastutkinnon (kaksoistutkinto).
== Aiheesta muualla ==
*Sähkö- ja automaatiotekniikan perustutkinto, automaatioasentaja (Opintoluotsi)
*Automaatioasentajan ammattitutkinnon kuvaus (Koulutusnetti)
*Automaatioasentajan ammatinkuvaus (Avo-ohjelma)
Luokka:Teknisen alan ammatit
Luokka:Tekniikan ja liikenteen alan tutkinnot
Luokka:Toisen asteen tutkinnot
Autonominen järjestelmä

Autonominen järjestelmä (AS, Autonomous System) tarkoittaa Internetin TCP/IP-reititysprotokollissa käytettävää yksittäisen toimijan (esimerkiksi verkko-operaattorin) verkkokokonaisuutta.
Autonomisen järjestelmän omistaja vastaa tiettyjen IP-osoitteiden liikenteen reitityksestä perille. Autonomisten järjestelmien on tunnettava toisensa ja niiden on käytettävä erityisesti autonomisten järjestelmien väliseen reititykseen suunniteltua reititysprotokollaa (Internetin runkoverkossa yleensä BGP-protokollaa) IP-osoitteistaan kertomiseen.
Jokaisella autonomisella järjestelmällä on numerotunnus (ASN), joiden jakamisesta vastaa Internet Assigned Numbers Authority (IANA) ja alueelliset Regional Internet Registry organisaatiot. Alun perin nämä numerotunnukset olivat 16-bittisiä, mutta laajennettujen 32-bittisten tunnusten käyttö alkoi vuonna 2007 autonomisten järjestelmien lukumäärän kasvun vuoksi.
Maailman IP-osoiteavaruus oli vuonna 2004 jakaantunut jonkin verran alle 200 000:een osaan. Jokaisen autonomisen järjestelmän on varauduttava muistamaan jokainen osoiteavaruuden osa ja siitä vastaava autonominen järjestelmä.
Autonomisten järjestelmien merkitys on tärkein Internetin runkoverkon reititykselle. Koska runkoverkossa ei ole oletusreittiä, kaikkien runkoreitittimien on oltava tietoisia kaikkien verkko-osoitteiden mahdollisista reiteistä. Tyypillisesti kukin AS on yhteydessä useisiin muihin AS:iin ja mainostaa sekä omia verkkojaan että kaikkia verkkoja, joista se on tietoinen (koko reititystaulua). Reititysprotokollat ja -algoritmit luovat tästä tiedosta paikallisen reititystaulun liikenteen edelleenlähettämiseksi. 
Useimpien AS:ien sisällä on oma sisäinen reititysjärjestelmä liikenteen ohjaamiseksi eri asiakkaille. AS:en käyttäminen piilottaa nämä yksityiskohdat ja kun IP-osoitteet pyritään jakamaan suurina verkkoavaruuksina suurille operaattoreille, pystytään runkoverkon reititystaulu pitämään kohtuullisen kokoisena. 
== Katso myös ==
* Regional Internet Registry
* Local Internet Registry
* Reititysprotokolla
* FICIX
Luokka:TCP/IP