nyuuzyou/wikis huggingface dataset:
Maakaari

Maakaari () oli yksi yhdeksästä Ruotsin kuningaskunnan vuoden 1734 valistuksen ajan lain kaaresta, osasta. Sama nimi on myös Suomessa nykyisin voimassa olevalla, vuoden 1997 alussa voimaan tulleella lailla. Koko vuoden 1734 laki oli lakikoonnos useista siihen asti voimalla olleista Ruotsin valtakunnan laeista ja siihen sisältyi sekä yksityisoikeudellisia että julkisoikeudellisia osia. 
Maakaari kuului vuoden 1734 lain yksityisoikeudelliseen osaan. Se sisälsi lain säännökset kiinteistön kaupan pakottavat muotomääräykset, joita ilman kiinteistön kauppa, esimerkiksi kiinteistömuotoisen omakotitalon, maatilan, metsän, pellon, rantapalstan tai muun sellaisen kauppa ei ole pätevä.
Vuonna 1809 Suomi siirtyi Haminan rauhassa Venäjän yhteyteen, mutta Porvoon valtiopäivillä päätettiin, että Ruotsin vallan aikainen lainsäädäntö jäi Suomen suuriruhtinaskunnassa edelleen voimaan. Vuoden 1734 lain maakaari pysyi Suomessa voimassa, tosin moneen kertaan muutettuna, vuoden 1996 loppuun saakka. Seuraavan vuoden alussa tuli voimaan uusi saman niminen laki, joka kumosi aikaisemman. Nykyisen maakaaren säädösnumero on 540/1995. Säädösnumerossa oleva vuosiluku tarkoittaa, että laki vahvistettiin jo vuonna 1995, mutta sen voimaanastumispäiväksi määrättiin 1. tammikuuta 1997.
==Muutoksia==
===Ruotsin kuningaskunnan aikana===
*1805 kuninkaallinen selitys; täydennettiin epäselviä saannonmoiteaikoja.
===Suomen suuriruhtinaskunnan aika===
*1864 asetus sopimattomista ehdoista kiinteän omaisuuden kaupoissa
*1868 kiinteistöasetus; panttaussäännöstön uudistaminen
===Suomen tasavallan aika===
*1930 laki lainhuudatuksesta ja kiinteistösaannon moittimisajasta 28.2.1930/86
== Nykyisen maakaaren osat ja luvut==
===I osa ===
*1 luku Kiinteistön saantoa koskevat yleiset säännökset
*2 luku Kiinteistön kauppa
*3 luku Saannonmoite ja oikeuksien pysyvyys kiinteistön kaupassa
*4 luku Kiinteistön kauppaa koskevien säännösten soveltuminen muihin luovutuksiin 
===II osa===
*5 luku Kirjaamisasioita koskevat yleiset säännökset
*6 luku Kirjaamishakemus ja sen käsittely
*7 luku Lainhuuto- ja kiinnitysrekisteri
*8 luku Virheen korjaaminen
*9 luku Muutoksenhaku kirjaamisasioissa
===III osa===
*10 luku: Kiinteistön omistusoikeuden ja erityisen oikeuden kirjaamista koskevat yleiset säännökset
*11 luku: Lainhuudatusvelvollisuus
*12 luku: Lainhuudatusmenettely
*13 luku: Lainhuudon oikeusvaikutukset
*14 luku: Erityisen oikeuden kirjaaminen
===IV osa===
*15 luku: Kiinteistöpanttioikeutta koskevat yleiset säännökset
*16 luku: Kiinteistökiinnitys
*17 luku: Panttioikeus kiinteistöön
*18 luku: Kiinnityksen muuttaminen
*19 luku: Kiinnitys ja panttioikeus käyttöoikeuteen ja rakennuksiin
*20 luku: Lakisääteinen panttioikeus 
===V osa===
*21 luku: Tarkemmat säännökset ja voimaantulo
== Lähteet ==
==Aiheesta muualla==
* Agricola-historiasivut: Ruotsin valtakunnan vuoden 1734 laki 
* Vuoden 1995 maakaari Finlexissä
Luokka:Suomen laki
Luokka:Suomen oikeushistoria
Luokka:Ruotsin oikeushistoria
Luokka:Kiinteistöoikeus
Maakirja

Maakirja () oli Suomessa 1530-luvulta 1900-luvun alkuun pidetty maarekisteri. Se sisälsi kaikki talonpoikaistilat ja kunkin tilan verovelvollisuuden. Aloitteen maakirjojen laatimiseksi teki kuningas Kustaa Vaasa ja Västeråsin valtiopäivät päättivät asiasta vuonna 1524.
Suomen ensimmäinen systemaattinen maakirja oli Hämeen maakirja vuodelta 1539, joskin jo keskiajalla oli pidetty maakirjoja. Yksityiskohtaisesti maakirjojen laatiminen ohjeistettiin vasta vuoden 1689 henkikirjoittajain johtosäännössä, ja tällöin tilat saivat pysyvän numeron.
== Maakirjan laatiminen ==
Varhemmin talonpojat luetteloitiin lääneittäin, pitäjittäin ja kylittäin. Vuodesta 1689 lähtien maakirjaan merkittiin kylä ja talon maanluonto ja veroluku. Talojen nimet merkittiin maakirjaan 1700-luvulta alkaen. Asukkaan nimet eivät ole täysin luotettavia, sillä perillisille siirtynyt tila jäi usein edesmenneen isännän nimiin. Lisäksi kirjassa mainittiin kalastuspaikat, koskien tuotto, myllyt, niityt, nuottapaikat, pajastot, pellot, ulkosaaret ja muut tilat, joita ei pidetty varsinaisina taloina.
Vuoden 1895 asetus velvoitti Suomen lääninmaanmittauskonttorit pitämään maarekisteriä, joka vähitellen syrjäytti maakirjat. Vuoden 1897 johtosäännön mukaan maaomaisuus jaettiin seuraavien otsikkojen alle: Johtosääntö 18.1.1897.
:1. talot
:2. verollepannut torpat
:3. ulkopalstat, siirtotalot, niityt ja saaret
:4. omaperäismyllyt
:5. kruununkalastukset
:6. tehtaiden kruununmetsät
:7. kaupungeille lahjoitetut tilat.
Maakirjat uusittiin vuoden 1802 jälkeen joka kymmenes vuosi. Sitä varten maaherra, lääninkamreeri, kruununvouti ja henkikirjoittaja tutkivat joka kunnan. Maakirja laadittiin kolmena kappaleena: yksi henkikirjoittajan arkistoon, toinen maaherranvirastoon ja kolmas valtiovarainministeriöön (myöhemmin maanmittaushallitukseen).
Vuonna 1905 laadittiin Suomen viimeiset maakirjat. Kun maaverot lakkautettiin vuoden 1925 alussa, menettivät maakirjat tehtävänsä veroluettelona. Maakirjoja kuitenkin täydennettiin, sillä niitä tarvittiin esimerkiksi perustettaessa uusia kuntia ja siirrettäessä tiloja kunnasta toiseen. Maakirjojen pito lopetettiin vuonna 1953.
Maakirjoja sisältyy jossain määrin Arkistolaitoksen Internetissä julkaisemaan Kansallisarkiston digitaaliarkistoon. Maakirjat ovat myös yhtenä lähdesarjana 1900-luvun alkupuolella kirjailija Jalmari Finnen aloitteesta osasta Suomea kerätyssä Suomen asutuksen yleisluettelossa.
== Katso myös ==
* Maarekisteri
==Lähteet==
* Iso tietosanakirja, Otava 1935
* Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja Oy 1963
* Otavan iso tietosanakirja, Otava 1963
===Viitteet===
==Aiheesta muualla==
* 
Luokka:Rekisterit
Luokka:Verotuksen historia
Luokka:Sukututkimus
Luokka:Kiinteistöoikeus
Maakirjatalo

Maakirjatalo oli verotuksen perustana olleen maakirjan kiinteistöyksikkö, jolla oli oma pysyvä verolukunsa. Maakirjatalo oli maata viljelevä tai muuta alkutuotantoa harjoittava maatila, johon kuului rakennuksia ja erilaisia tiluksia, ja se oli manttaaliinpantu.Otavan iso tietosanakirja, Otava 1960–1965, hakusana maakirjatalo.
Maakirjojen laadinta alkoi 1500-luvulla ja ne tulivat tarpeettomiksi, kun maaverot vuoden 1925 alussa lakkautettiin. Maakirjojen tiedot kiinteistöistä siirrettiin maarekisteriin, jolloin maakirjatalot siirtyivät maarekisterin kiinteistöyksiköiksi. Maarekisterin pito lopetettiin 1985,Kiinteistörekisterilaki, 392/1985, 19 §. ja sen korvasi kiinteistö­rekisteri. Vanhat talonnumerot ovat kuitenkin yhä yleensä käytössä kiinteistö­tunnuksen osana, ryhmä­­tunnuksena.
==Talo==
Lakikielessä ja ammatillisessa käytössä maarekisteriin merkittyä itsenäistä maatilaa kutsuttiin lyhyesti taloksi.Nykysuomen sanakirja, WSOY 1951–1961, hakusana talo. Yleiskielessä se tarkoittaa edelleen maatilaa rakennuksineen.Kielitoimiston sanakirja, Kotimaisten kielten tutkimuskeskus 2006, ISBN 978-952-5446-20-3, hakusana talo. Aiemmin taloa käytettiin Suomessa maanomistuksen ja maatilan kameraalisen suuruuden yksikkönä.Otavan iso tietosanakirja, Otava 1960–1965, hakusana talo. Se merkittiin maakirjaan omalla numerollaan ja veroluvullaan. Siihen kuului yleensä, mutta ei välttämättä aina rakennuksia.Iso tietosanakirja, Otava 1931–1939, hakusana talo. Tällainen talo saattoi koostua useammasta tilasta.
Monet talot syntyivät yksinäistaloina tai monen perheen tai henkilön hallitsemina taloryhminä. Taloista ja taloryhmistä muodostui kylä, jonka yhteisiin maihin ja vesiin niillä oli käyttöoikeus kyläosuutensa suuruuden mukaisesti. Talot olivat myös aikoinaan maaverotuksen veroyksikköjä. Verotuksessa pyrittiin saamaan kokonaiset eli täystalot samanarvoisiksi siten, että erilaatuisesta maasta huolimatta veroluku oli oikeudenmukainen. Tähän käytettiin esimerkiksi sarkajakoa. Aikaisemmin täystalo vastasi yhtä vanhaa manttaalia. Tällöin veroyksikkönä voitiin käyttää talolukua ja manttaalia toistensa asemesta. Molemmat mittasivat talon suuruutta. Myöhemmin verotusta tarkennettiin ja manttaalista tuli talon kameraalisen suuruuden mittayksikkö.
==Lähteet==
Luokka:Verotuksen historia
Luokka:Suomen asutus- ja yhteiskuntahistoria
Luokka:Oikeushistoria
Luokka:Kiinteistöoikeus
Maakuntakaava

Maakuntakaava on yleispiirteinen suunnitelma maakunnan alueiden käytöstä. Siinä osoitetaan valtakunnallisesti, maakunnallisesti ja seudullisesti merkittävä maankäyttö. Maakuntakaava laaditaan maakunnan tai sen osan alueelle, ja se voidaan laatia myös jotakin tiettyä aihekokonaisuutta käsittelevänä vaihemaakuntakaavana. Maakuntakaava ohjaa kuntien yleis- ja asemakaavoitusta ja viranomaisten muuta alueiden käytön suunnittelua. 
== Maakuntakaavan laatiminen ==
Maakuntakaavan laatimisesta vastaa maakunnan liitto, ja sen hyväksyy maakuntavaltuusto. Maakuntakaavan laatiminen perustuu maankäyttö- ja rakennuslakiin, jossa määritellään sen sisältövaatimukset. Maakuntakaavassa suunnitellaan yleispiirteisesti alueiden käyttöä alueella, muun muassa alue- ja yhdyskuntarakennetta, liikenneyhteyksiä, vesihuoltoa, luonnonsuojelua, kulttuuriympäristöarvoja ja virkistysalueita.
=== Taajamatoimintojen alue ===
Taajamatoimintojen alue merkitään maakuntakaavaan kirjaimella A.
=== Keskustatoimintojen alue ===
Keskustatoimintojen alue merkitään maakuntakaavaan kirjaimella C.
=== Palvelujen alue ===
Palvelujen alue merkitään maakuntakaavaan kirjaimella P.
=== Vähittäiskaupan suuryksiköiden alue ja vähittäiskaupan kehittämisen kohdealue===
Vähittäiskaupan suuryksiköiden alue merkitään maakuntakaavaan kirjaimin KM, vähittäiskaupan suuryksikkö kirjaimin km.
=== Työpaikka-alue ===
Työpaikka-alue merkitään maakuntakaavaan kirjaimin TP
=== Teollisuus- ja varastoalue ===
Teollisuus ja varastoalue merkitään maakuntakaavaan kirjaimin T
=== Kaupunkialue ===
=== Kehittämisen kohdealue ===
=== Muut kohteet ===
Maakuntakaavaan merkitään myös suuronnettomuusvaarallinen laitos ja suuronnettomuusvaaran aiheuttavan kohteen konsultointivyöhyke.
Lähde: Päijät-Hämeen maakuntaliiton maakuntakaava 2014, voimassa 2016-
== Historia ==
Ennen täyteen kuntaitsehallintoon siirtymistä vuonna 1993, jolloin maakuntakaavaa edeltäneen seutukaavan laatiminen siirrettiin maakuntien liitoille, seutukaavan laatimisvelvollisuus oli seutukaavaliitoilla.
Ennen keväällä 2016 voimaan tullutta maankäyttö- ja rakennuslain muutosta maakuntakaavat vahvistettiin ympäristöministeriössä.
==Katso myös==
*Yleiskaava
*Asemakaava
==Antsadata-kohde==
==Lähteet==
== Aiheesta muualla ==
* Maakuntakaava
* Tietoa kaavoituksesta Uudenmaan liiton sivuilla
M
Maakuntaneuvos

Maakuntaneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 6. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1974, ensimmäinen arvonimen saaja oli päätoimittaja Martti Emanuel Juusela. Vuosien 1918–2013 aikana maakuntaneuvoksen arvonimi on myönnetty 68 henkilölle.  
== Lähteet ==
Luokka:Suomalaiset arvonimet
Maalausneste

Maalausneste on taidemaalauksessa käytettävä ohennusaine. 
Öljymaalauksessa neste koostuu ranskalaisesta tärpätistä, pellavaöljystä ja dammarhartsivernissasta. Jos maalin kuivumista halutaan nopeuttaa, voi mukaan lisätä myös vernissaa. Maalausnesteen käyttö mahdollistaa työn jatkamisen, kun edellinen kerros on kuivunut. Periaatteena on, että öljyn määrää nesteessä lisätään kerros kerrokselta.
Akryylimaalauksessa maalauksen ohentamiseen käytetään paitsi vettä myös mediumeita, jotka vastaavat maalausnestettä.
==Katso myös==
*Öljyväri
*Unikkoöljy
== Lähteet ==
Luokka:Maalausmateriaalit
Maalittaminen (sodankäynti)

Maalittaminen eli maalitus tarkoittaa sodankäynnissä toimintaa, jossa ennalta määritetään kohteita hyökättäväksi, tuhottavaksi tai vallattaviksi. Maalituksen kohteena voi olla asia, paikka tai henkilö. Maalit voivat olla kokonaisten armeijakuntien yhteisiä tavoitteita tai pienemmän taisteluosaston tulisuunnitelmassaan määrittämiä tulenjohtomaaleja, joihin voidaan tarvittaessa ohjata epäsuoraa tulta.
Luokka:Sodankäynti
Maan tapa

Maan tapa on toissijainen oikeuslähde, jota sovelletaan silloin kun ensisijaista oikeuslähdettä eli kirjoitettua lainsäädäntöä ei ole käytettävissä. Jatkuvasti käytössä oleva ja vakiintunut maan tapa saattaa muodostua tapaoikeudeksi ja se saatetaan omaksua oikeudellisten ratkaisujen perustaksi. Maan tavan tulee olla kauan noudatettu ja yleisesti velvoittavaksi koettu käytäntö, joka koetaan asianosaisia kohtaan kohtuulliseksi. Vaikka jokin toiminta olisi yhteiskunnassa yleinen käytäntö, ei se kuitenkaan muutu sallituksi, jos se on lainsäädännöllä kielletty.Otavan iso tietosanakirja, Otava 1963Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1963Iso tietosanakirja, WSOY 1996, ISBN 951-0-20153-7
Prosessioikeudessa maan tavan käyttö oikeuslähteenä on kehittynyt erityisesti tuomioistuinkäytännön perusteella.Encyclopædia iuridica fennica, Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa IV palsta 422 Olaus Petrin tuomarinohjeiden mukaan maan tapaa oli pidettävä lakina, jos se ei ollut kohtuuton. Vuoden 1734 lain oikeudenkäymiskaaren 1 luvun 11 pykälä antaa maan tavan tuomitsemisohjeeksi, jos se ei ole kohtuuton ja jos säädettyä lakia ei ole. Ruotsalainen 1700-luvun oikeuslähdeoppi piti tapaoikeutta vähäarvoisena ja asetti tiukat ehdot maan tavan käytölle. Sitä oli pitänyt noudattaa pitkän ajan, sille vaadittiin lainsäätäjän hiljainen hyväksyntä, eikä se saanut olla lain tai luonnonoikeuden vastainen. Oikeuskirjallisuudessa tapaoikeuden katsottiin kuitenkin voivan muuttaa kirjoitettua lakia.Encyclopædia iuridica fennica, osa VII palsta 1047
Yleiskielessä maan tapa tarkoittaa usein laajasti hyväksyttyä menettelytapaa, joka kuitenkin on lain tai moraalin kannalta arveluttava.Kielitoimiston sanakirja, Kotimaisten kielten tutkimuskeskus 2006, ISBN 952-5446-20-4, hakusana tapa
==Lähteet==
Luokka:Yleinen oikeustiede
Maanantai

Maanantai (lyhenne ma tai maan.) on sunnuntain ja tiistain väliin jäävä viikonpäivä.
ISO 8601 -standardin mukaan maanantai on viikon ensimmäinen päivä ja useimmiten myös työviikon ensimmäinen päivä. Juutalaisessa traditiossa se on viikon toinen päivä.Time and Date: The Days of the Week
Suomessa maanantaista tuli viikon ensimmäinen päivä vuoden 1973 alussa, kun Suomessa siirryttiin kansainvälisen standardin mukaiseen viikkonumerointiin.Helsingin yliopisto: Yliopiston almanakka vuodeksi 2010 jälkeen Vapahtajamme Kristuksen syntymän, kappale Viikkonumerointi sivulla 4, Ajasto 2009, ISSN 1239-1654 Aikaisemmin viikon oli katsottu alkavan sunnuntaista.
==Maanantai muissa kielissä==
Sanan ”maanantai” etymologia on muinaisskandinaavisessa sanassa mánandagr, kuupäivä.Otavan iso Fokus, 4. osa (Kr-Mn), art. Maanantai, ISBN 951-1-00388-7 Maanantai on useissa muissakin kielissä kuun päivä. Latinan kielellä se on Dies lunae, englannin kielellä Monday (muinaisenglanti: Mōnandæg) ja ranskan kielellä lundi (latinan kuuta tarkoittavasta sanasta luna).
Venäjällä ja Virossa maanantaita on jo vanhastaan pidetty viikon ensimmäisenä päivänä. Venäjän kielellä maanantai on понеде́льник, ’pyhän jälkeinen päivä’, ja viron kielellä esmaspäev, ’ensimmäinen päivä’.
==Lähteet==
Luokka:Viikonpäivät
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Maaneuvos (arvonimi)

Maaneuvoksen nimi ja arvo () on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 5. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko . 
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1966. Maaneuvoksen arvonimi voidaan myöntää vain yhdelle ihmiselle kerrallaan. Vuosien 1918–2013 aikana maaneuvoksen arvonimi on myönnetty neljälle henkilölle.
Nro 	Päivämäärä 	Henkilö 	Ammatti tai arvo 	Kotipaikka 	
 1.  	9.9.1966  	Aarne Eskola 	filosofian maisteri 	Helsinki 	
 2.  	30.12.1982 	Paavo Pekkanen 	toimitusjohtaja, varatuomari  	Helsinki 	
 3.  	14.11.2003 	Jussi-Pekka Alanen	toimitusjohtaja, varatuomari 	Helsinki 	
 4.  	26.11.2004 	Simo Lämsä 	toimitusjohtaja, varatuomari 	Helsinki 	
 	 	 	 	 	
   	27.6.2018  	Timo Kietäväinen 	toimitusjohtaja, valtiotiet. maisteri	Helsinki 	
== Katso myös ==
* Maaneuvos, Ahvenanmaan maakuntahallituksen johtaja.
== Lähteet ==
Luokka:Suomalaiset arvonimet
Maankäyttö- ja rakennuslaki

Maankäyttö- ja rakennuslaki (, ) on Suomessa vuonna 2000 voimaan astunut laki, joka säätelee rakentamista ja maankäyttöä. Se korvasi vuoden 1958 rakennuslain, minkä myötä luovuttiin kuntien velvollisuudesta alistaa kaavat valtion viranomaisten tarkistettavaksi. Sen sijaan kunnan pitää taata kuntalaisille mahdollisuus mielipiteen ilmaisemiseen kaavoista ja kaavoituksesta.
Maankäyttö- ja rakennuslaki teki myös kehittämisalueet ja maankäyttösopimukset laillisiksi. Kehittämisalueeksi nimetään alue, jonka rakentamiseksi kunta ja rakennusyhtiö muodostavat yhteisön. Maankäyttösopimus on kunnan ja maanomistajan välinen sopimus kaavan toteuttamiseen liittyvistä asioista, ja se tehdään yleensä silloin, kun kunta ei halua hankkia kaavoitettavia maita omistukseensa. 1960- ja 1970-luvuilla kunnat ja rakennuttajat tekivät aluerakennussopimuksia, vaikka rakennuslaissa niitä ei mainittu.
Kuntalaisten uutta osallistumismahdollisuutta on kritisoitu epämääräisyydestä, ja yksityisen rakennuttajan ja kunnan väliseen sopimukseen perustuva projektirakentaminen voi jopa vähentää vaikuttamismahdollisuuksia. Toisaalta kuulemiskierrosten myötä yksityishenkilöillä on enemmän tilaisuuksia valittaa täydennysrakentamiseen liittyvistä kaavamuutoksista omaisuuden suojan nimissä.
Rakentamismääräyskokoelma sisältää tarkempia rakentamista koskevia määräyksiä ja ohjeita.
== Katso myös ==
* Suomen rakentamismääräyskokoelma
* Rakennuskaari
== Lähteet ==
M
M
M
Maanmittausneuvos

Maanmittausneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 7. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1977. Vuosien 1918–2013 aikana maanmittausneuvoksen arvonimi on myönnetty 36 henkilölle. 
== Lähteet ==
Luokka:Suomalaiset arvonimet
Maanpuolustusalue

Maanpuolustusalue (lyh. MpA, , ) oli Pääesikunnan alainen itsenäisiin sotatoimiin kykenevä alueellinen johtoporras. Suomi oli jaettu 1993–2007 kolmeen maanpuolustusalueeseen: Läntiseen, Itäiseen ja Pohjoiseen maanpuolustusalueeseen. Maanpuolustusalueet vastasivat alueensa sotilaallisen maanpuolustuksen suunnittelusta, valmisteluista ja johtamisesta sekä puolustusvalmistelujen yhteensovittamisesta eri puolustushaarojen ja viranomaisten kanssa.
Vuoden 2008 alusta maanpuolustusalueet korvattiin uudella organisaatiolla, johon kuuluu esikunta, neljä operatiivista sotilaslääniä, maavoimien materiaalilaitos, Utin jääkärirykmentti ja maasotakoulu. Perustetuilla sotilaslääneillä ei ollut samankaltaista itsenäistä toimintakykyä kuin entisillä maanpuolustusalueilla, mutta niitä tuettiin maanlaajuisesti keskitetyillä toiminnoilla.
==Lähteet==
*
Maanpuolustuskoulutus

Maanpuolustuskoulutus on erotuksena asevelvollisuuslakiin perustuvasta velvoittavasta koulutuksesta vapaaehtoista maanpuolustusta tukevaa koulutusta.
==Historiaa==
Suojeluskuntajärjestö aloitti Suomen maanpuolustuskoulutuksen vapaaehtoistoimintana vuoden 1918 tapahtumien jälkeen, kun katsottiin yleisesti, että sotilaskunnon ylläpitäminen olisi maanpuolustukselle hyväksi. Talvisodan noin 350 000 suomalaissotilaasta noin kolmasosa oli hankkinut sotilaskoulutusta myös suojeluskunnassa. Suojeluskuntajärjestö lakkautettiin Moskovan välirauhansopimuksen perusteella ja Suomessa kiellettiin järjestäytyminen sotilaallisilla perusteilla. Myös suojeluskuntien naistoiminnasta vastannut Lotta Svärd -järjestö lakkautettiin.
==Koulutus nykyään==
Suomessa määrällisesti laajinta maanpuolustuskoulutusta tarjoaa Maanpuolustuskoulutusyhdistys (MPK), mihin sisältyy turvallisuus-, varautumis-, johtamis-, kouluttajakoulutusta sekä sotilaallisia valmiuksia kehittävää koulutusta, muita koulutustapahtumia ja muuta koulutuksen järjestämiseen liittyvää toimintaa.
Vapaaehtoista maanpuolustuskoulutusta on olemassa myös Suomea ympäröivissä maissa, mutta koulutuksen luonne vaihtelee maittain perinteiden ja lainsäädännön mukaisesti. Näin ollen se voi olla operatiivisesti autonomisempaa kuin Suomessa. Virossa vapaaehtoinen maanpuolustuskoulutus liittyy kiinteästi Kaitseliittiin, Ruotsissa Hemvärnetiin.
==Aiheesta muualla==
*Maanpuolustuskoulutusyhdistys
*Reserviupseeriliitto 
*Reserviläisliitto
*Maanpuolustuskiltojen liitto 
Luokka:Sotilaskoulutus
Luokka:Vapaaehtoinen maanpuolustus
Maanpuolustuskurssiyhdistys

Maanpuolustuskurssiyhdistys (MPKY) on yhdistys, johon voivat kuulua kaikki valtakunnallisen maanpuolustuskurssin käyneet henkilöt. Yhdistyksen tavoitteena on tukea kurssin käyneiden mahdollisuuksia osallistua turvallisuuspoliittiseen keskusteluun ja ylläpitää heidän tietoisuuttaan ajankohtaisimmista turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa sekä kokonaisturvallisuutta koskevissa kysymyksissä. Tavoitteena on myös yhteistoiminnan edistäminen jäsenistön ja kokonaisturvallisuuteen osallistuvien tahojen välillä.
Yhdistys on perustettu 19. toukokuuta 1961. Jäseninä on 14 alueellista maanpuolustuskurssiyhdistystä sekä runsaat 5000 henkilöjäsentä (2018). Yhdistyksen kotipaikka on Helsinki.
Yhdistyksen lehti on nimeltään Maanpuolustus. Sitä julkaistaan neljästi vuodessa.
Yhdistyksen puheenjohtaja on korkeimman hallinto-oikeuden presidentti Kari Kuusiniemi.
== Historia ==
Vuonna 1961 ensimmäisen kurssinsa käyneet perustivat yhdistyksen. Aluksi se toimi nimellä Maanpuolustuskorkeakouluyhdistys. Myöhemmin 90-luvulla nimi muutettiin Maanpuolustuskurssiyhdistykseksi.
Aiempina puheenjohtajina ovat olleet:
* Vuorineuvos Kari Jordan (2011–2019)
* KHO:n presidentti Pekka Hallberg (2007–2011)
* Kansleri Risto Ihamuotila (1992–2007)
* Toimitusjohtaja Carl-Olof Homén (1986–1992)
* Pääjohtaja Mika Tiivola (1968–1986)
* Varatuomari Nils Svarstström (1961–1968)
Maanpuolustuskurssiyhdistyksen historia Viitattu 1.7.2022.
== Alueelliset yhdistykset ==
Alueelliset maanpuolustusyhdistykset ovat Maanpuolustuskurssiyhdistyksen yhteisöjäseninä. Nykyiset alueelliset yhdistykset:         
* Etelä-Savon Maanpuolustusyhdistys ry
* Kanta-Hämeen Maanpuolustusyhdistys ry
* Etelä-Savon Maanpuolustusyhdistys ry
* Kanta-Hämeen Maanpuolustusyhdistys ry
* Keski-Suomen Henkisen Maanpuolustuksen Liitto ry
* Kymen läänin Maanpuolustusyhdistys ry
* Lapin Maanpuolustusyhdistys ry
* Pirkanmaan Maanpuolustusyhdistys ry
* Pohjois-Karjalan Maanpuolustusyhdistys ry
* Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun Maanpuolustusyhdistys ry
* Pohjois-Savon Maanpuolustusyhdistys ry
* Päijät-Hämeen alueen Maanpuolustusyhdistys ry
* Satakunnan Maanpuolustusyhdistys ry
* Uudenmaan Maanpuolustusyhdistys ry
* Vaasan läänin Maanpuolustusyhdistys ry – Vasa läns Försvarsförening rf
* Varsinais-Suomen Maanpuolustusyhdistys ry
== Lähteet ==
Luokka:Suomalaiset maanpuolustusjärjestöt
Maanpuolustusvelvollisuus

Maanpuolustusvelvollisuus on Suomen perustuslain 127. pykälässä määritelty velvollisuus, jonka mukaan jokaisella kansalaisella on velvollisuus osallistua isänmaan puolustukseen tai avustaa sitä lain tarkemmin määräämällä tavalla. Vaikka asevelvollisuus koskee vain miehiä, maanpuolustusvelvollisuus koskee kaikkia Suomen kansalaisia, ja vaikka siviilipalvelus tarjoaa miehelle mahdollisuuden laillisesti vapautua asevelvollisuudesta (2010-luvulla lähtien sodanaikaisestakin), se ei vapauta maanpuolustusvelvollisuudesta.
Maanpuolustusvelvollisuus kattaa Suomessa asevelvollisuuden,Asevelvollisuuslaki, 1 §. siviilipalveluksen, työvelvollisuudenValmiuslaki, 95 §. sekä velvollisuuden osallistua väestönsuojeluun.Valmiuslaki, 116 1. Lisäksi erinäisiä muita velvollisuuksia, kuten väestönsuojien rakentamisvelvoitetta ja huoltovarmuuteen liittyviä varastointivelvoitteita, voidaan perustella maanpuolustusvelvollisuudella.
== Lähteet ==
*
*
*
*
=== Viitteet ===
Luokka:Turvallisuuspolitiikka
Luokka:Maanpuolustus
Luokka:Asevelvollisuus Suomessa