nyuuzyou/wikis huggingface dataset:
Suku ja laji

Suku (, mon. genera) ja laji (species, mon. species) ovat Aristoteleelta peräisin olevia ontologisia luokitteluja. Ne olivat keskeisellä sijalla skolastisessa logiikassa, ja ne ovat vaikuttaneet myöhempään tieteelliseen luokitteluun.
== Aristoteleen järjestelmä ==
Aristoteleen luokittelujärjestelmässä yksilö tai laji määritellään antamalla sen suku sekä sille välttämättä kuuluva erottava tekijä, joka erottaa sen kaikista muista samaan sukuun kuuluvista lajeista. Lisäksi lajilla voi olla ominaispiirteitä, jotka ovat tyypillisiä vain sille, mutta jotka eivät ole välttämättömiä, joten ne eivät kuitenkaan toimi erottavana tekijänä.
Aristoteleen viisi predikaabelia, eli viisi suhdetta, joissa predikaatti voi olla subjektiinsa, olivat näin:Aristoteles: Topiikka I.4 101b17-25.
# Määritelmä (kr. , horos; , horismos) - Aristoteleen mukaan kuvaus siitä, mitä on olla jokin (logos ho to ti ēn einai sēmainei); toisin sanoen kuvaus olion olemuksesta. Näin määritelmä koski vain jotain sellaista, millä oli olemus. Näitä olivat ennemmin lajit (, eîdos) kuin yksilöoliot.
# Suku (kr. , génos)
# Ero (kr. , diaforá)
# Ominaisuus (kr. , ídion)
# Aksidenssi (kr. , symbebekós)
Aristoteleen mukaan suku ”sanotaan” lajista (eli predikoidaan lajille: laji kuuluu johonkin sukuun), ja sekä suku että laji ”sanotaan” yksilöstä (yksilöt kuuluvat johonkin lajiin ja sukuun).
== Skolastinen järjestelmä ==
Skolastinen ajattelu omaksui Aristoteleen käyttämän järjestelmän, mutta korvasi määritelmän lajilla. Tämä oli peräisin Boethiuksen tekemästä Isagogen käännöksestä.
Skolastisessa logiikassa luokitteluun liittyivät näin seuraavat viisi käsitettä (quinque voces, ”viisi sanaa”):Porfyrios: Isagoge Porphyrius: Isagoge 
# Suku (lat. genus) – luokka joka käsittää useita rinnastettuja luokkia, lajeja; esimerkiksi eläin.
# Laji (lat. species) – laji, joka eroaa differentia specifican perusteella suvun muista lajeista; esimerkiksi ihminen.
# Ero (lat. differentia (specifica)) – ne ominaisuudet jotka erottavat sukuun kuuluvan lajin toisista samaan sukuun kuuluvista lajeista.
# Ominaispiirre (lat. proprium) – ne ominaisuudet jotka tosiasiallisesti kuuluvat tietyn luokan jäsenille, mutta eivät millekään muille oliolle: yhteisiä mutta eivät välttämättömiä; esimerkiksi ihmisellä nauru.
# Aksidenssi (lat. accidens) – satunnainen ominaisuus, joskus tiettyyn lajiin kuuluvilla oliolla ja joskus taas ei; esimerkiksi istuminen ja seisominen.
== Perintö ==
Nykyaikaisen tieteellisen luokittelun terminologia on osittain peräisin Aristoteleen luokittelusta. Tieteellisen luokittelun yleisimmin käytettyjä taksonomisia tasoja ovat kunta, pääjakso, luokka, lahko, heimo, suku ja laji.
== Katso myös ==
* Kategoria
* Luokka
* Porfyrioksen puu
* Sui generis
== Lähteet ==
Luokka:Filosofian termit
Luokka:Ontologia
Sukukypsyys

Sukukypsyys on eliön kehityksessä saavutettu vaihe, jolloin se pystyy lisääntymään. Ihmiset saavuttavat sukukypsyyden murrosiässä.
Useimmat monisoluiset eliöt eivät ole syntyessään (tai itäessään) sukukypsiä, ja riippuen lajista, sukukypsyyden saavuttamiseen voi kulua aikaa päiviä, viikkoja tai vuosia. 
Sukukypsyyteen liittyy sukusolujen tuoton alkaminen ja eliön fenotyypissä voi tapahtua suuriakin muutoksia. Sukukypsyyden saavuttamisen aikoihin eliölajin eri sukupuolet voivat muuttua enemmän toisistaan eroaviksi. 
Eliön saavutettua sukukypsyyden siitä voi myöhemmin tulla taas lisääntymiskyvytön. Joissain tapauksissa sukukypsyyden saavuttanut eliö voi vaihtaa sukupuoltaan tai se voi olla hermafrodiitti eli kaksineuvoinen.
Luokka:Lisääntyminen
Luokka:Kehitysbiologia
Sukupuoli-identiteetti

Sukupuoli-identiteetti tarkoittaa yksilön käsitystä omasta sukupuolestaan.
Sukupuoli-identiteetin käsitteen teki tunnetuksi psykologi John Money 1960-luvulla. Moneyn teorian mukaan lapsi omaksuu tytön tai pojan sukupuoli-identiteetin vähän yli kahden vuoden ikään mennessä.Nousiainen, Anu: Ei tyttö eikä poika – moni suomalaislapsi syntyy ilman sukupuolta. Helsingin Sanomat, Kuukausiliite 2.1.2016. Viitattu 5.6.2022. 
== Katso myös ==
* Muunsukupuolisuus
* Sosiaalinen sukupuoli
* Transsukupuolisuus
== Lähteet ==
Luokka:Sukupuoli
Sukusolu

Sukusolu eli gameetti on suvullisesti lisääntyvien eliöiden suvunjatkamiseen erikoistunut solu. Sukusolut syntyvät sukurauhasissa sijaitsevista ituradan soluista meioottisten solunjakautumisten kautta, ja läpikäyvät meioosin yhteydessä lisääntymiseen tarvittavan erilaistumisprosessin.
Naaraalla ituradan solut käyvät kehittyessään läpi oogeneesin ja meioosin ja lopputuloksena on haploidi munasolu. Oogeneesissa munasoluun varastoituu suuri määrä vararavintoa alkion alkukehityksen turvaamiseksi. Meioosin tuottamista haploideista tumista vain yksi kehittyy munasolun tumaksi, muut kolme tumaa surkastuvat.
Koiraalla ituradan solut käyvät kehittyessään läpi meioosin ja spermatogeneesin ja lopputuloksena ovat haploidit siittiöt. Meioosin jälkeen haploidit meioosituotteet läpikäyvät voimakkaan rakenteellisen muuntumisen. Tuma tiivistyy hyvin tiukaksi paketiksi ja siittiön siima ja sille energiaa tuottavat elimet kehittyvät.
Hedelmöityksessä vain siittiön haploidi tuma tunkeutuu munasoluun ja hedelmöittää haploidin munasolun (n + n → 2n). Syntyy diploidi tsygootti, josta uusi yksilö saa alkunsa.
Kasveilla naaraspuoliset sukusolut kehittyvät alkiorakon emosolusta (), läpikäyvät meioosin ja sen jälkeen muutaman mitoosin. Monitumaisessa alkiorakossa yksi tuma on haploidi munasolun tuma, muut ovat avustavia tumia.
Kasveilla koiraspuoliset sukusolut kehittyvät siitepölyhiukkasen emosolusta (), läpikäyvät meioosin ja sen jälkeen pari mitoosia. Siitepölyhiukkanen sisältää kolme haploidia tumaa.
Koppisiemenisillä kasveilla hedelmöityksessä siitepölyhiukkasen tumista yksi kasvattaa siiteputken, yksi hedelmöittää munasolun (n+n → 2n) ja yksi hedelmöittää kaksitumaisen keskustuman (n+n+n → 3n). Hedelmöitetystä munasolusta kehittyy diploidi yksilö (alkio), hedelmöitetystä keskustumasta syntyy siemenen triploidi ravintosolukko.
== Katso myös ==
* Raskaus
* Kuukautiskierto
== Lähteet ==
Luokka:Solut
Sukuvainajala

Sukuvainajala on mytologinen tuonpuoleisessa oleva kuolleiden koti, vainajala, joka on varattu vain tietyn suvun vainajille. Sukuvainajalaan ovat uskoneet eräät suomalais-ugrilaiset, myös jotkut karjalaiset. Sukuvainajalasta oli peräisin esimerkiksi luonto, elävän ihmisen suojelushaltija ja entinen suvun kantavanhempi. 
Käsitykset sukuvainajalasta liittyvät vainajien palvontaan. Eri sukujen jäsenet menivät omiin vainajaloihinsa, joista heidät saattoivat jälkipolvet tavoittaa. Käsityksillä sukuvainajaloista saattoi olla tekemistä sen seikan kanssa, että oli myös sukukalmistoja, suvun omia hautausmaita.
Luokka:Kuolemanjälkeinen elämä
Luokka:Suomalaisen mytologian paikat ja olotilat
Sun NeWS

NeWS () oli Sun Microsystemsin kehittämä ikkunointijärjestelmä.
Järjestelmä perustui PostScript-kieleen ja sitä kehittivät David S. H. Rosenthal ja James Gosling (tuolloin nimellä SunDew).
Järjestelmä kilpaili X Window Systemin kanssa, mutta perustui suljettuun lähdekoodiin toisin kuin X. X oli valmistajariippumaton ja myöhemmin myös Sun tuki sitä. Muun muassa Sunin Bill Joy sanoi NeWS:iä teknisesti paremmaksi.
== Kirjallisuutta ==
* 
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
* Dokumentaatiota Bitsavers.org -sivustolla 
* NeWS - Network extensible Window System 
* NeWS: A Networked and Extensible Window System, lecture by James Gosling 
Luokka:Ikkunointijärjestelmät
Luokka:Sun Microsystems
Suolakurkku

Suolakurkku on kurkuista suolaliuoksessa ilman kuumennusta valmistettu säilötty elintarvike. Suolakurkut valmistetaan avomaankurkuista. Yleiskielessä suolakurkuiksi kutsutaan erilaisia säilöttyjä kurkkuja: etikalla valmistettuja etikkakurkkuja, maustekurkkuja, joissa on suolan ja etikan lisäksi mausteita, ja "venäläisiksi suolakurkuiksi" kutsuttuja hapankurkkuja, jotka säilyvät kuten hapankaali maitohappokäymisen takia laskeneen pH:n, eivät niinkään korkean suolapitoisuuden takia.
Koska liuoksen suolapitoisuus on suurempi kuin kurkussa, niin suolaa siirtyy nesteestä kurkkuun, ja kurkusta tulee suolainen. Suolaliemikäsittelyn jälkeen kurkut voidaan säilöä etikkaliemeen.
Suolakurkkuja tarjoillaan usein alkupaloina smetanan ja hunajan kanssa tai siivuina leivänpäällisenä. Suolakurkusta valmistetaan Venäjällä myös erityistä suolakurkkukeittoa: rassolnikia.
== Katso myös ==
* Maustekurkku
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
* Venäläisiä ruokareseptejä
Luokka:Ruokalajit
Luokka:Säilykkeet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Suomalainen kansanparannus

Suomalainen kansanparannus perustuu pitkälti käsityksiin henkiolennoista ja taioista ja niiden vaikutuksesta ihmiseen, sekä käytännön hoitotoimissa erilaisiin hoitaviin paikkoihin kuten saunaan sekä hoitaviin aineisiin ja esineisiin kuten yrtteihin ja taikaesineisiin.
Parantaja eli parantamiseen erikoistunut henkilö oli usein koko yhteisön arvostama tietäjä, joka osasi paljon muutakin. Joillakin taas oli verenseisauttajan kyky.
Tautien syyksi katsottiin usein paha henkiolento tai vihamielinen noita. Ihmistä vahingoittivat esimerkiksi henkiolentojen väki vihastuessaan, vihamielisten ihmisten ampumat noidannuolet ja kateet eli kateelliset ihmiset taikoineen. Syöpä oli mato, käärme tai muu olio, joka tunkeutui ihmiseen, ja söi tätä sisältäpäin. Riisi on tarkoittanut erilaisia kalvavia ja riuduttavia pitkäaikaisia sairauksia.
Asioille oli luonnollinen paikkansa, johon ne kuuluivat. Monet terveydelliset ja muutkin ongelmat johtuivat siitä, että asioita oli väärissä paikoissa, ja maailman järjestys ja tasapaino oli järkkynyt. Usein sairaus tai sairauden aiheuttanut henkiolento pyrittiin palauttamaan sinne, mistä se oli tullutkin, tai jos jotain puuttui ihmisestä, se pyrittiin palauttamaan ihmiseen. Esimerkiksi veden luona tarttunut sairaus johtui ihmiseen tarttuneesta veden väestä, joka piti palauttaa veteen. 
 
Monia vaivoja hoidettiin loitsuin. Loitsuilla usein käskettiin tai pyydettiin henkiolentoja siirtymään luonnolliselle paikalleen. Loitsuilla myös pyydettiin parantamaan kykeneviä henkiolentoja puuttumaan asioihin. 
Ihmisen sielu tai jokin sielun osa, kuten itse saattoi lähteä omille teilleen, jolloin seurasi vakava sairaus tai masennus, itsettömyys. Tällöin sielu tai sen osa oli palautettava ihmiseen.
Käytännön hoito tapahtui usein saunassa. Saunassa asui tulen väkeä, henkiolentoja, jotka karkottivat muut, vihamieliset henkiolennot pois. Terva oli monikäyttöinen aine, jota käytettiin muun muassa vammojen, täiden ja iho-oireiden hoitoon.
== Kansanparannuksen hiipuminen ==
Nykyisin kansanparannuksen perinne on lähes täysin katkennut. Vielä 1800-luvulla siihen jouduttiin kuitenkin turvautumaan usein, sillä lääkäreitä oli vähän ja lääketiede kehittymätöntä. Usein saattoi jopa olla parempi tulla loitsituksi tai saunotetuksi, kuin joutua 1800-luvun lääketieteen armoille. Suomalaisen kansanparannuksen viimeisiä vaiheita kuvaa sananlasku: ”Jos ei viina, terva eikä sauna auta niin silloin perii hauta” Tässä vaiheessa oltiin jo luopumassa yliluonnollisista selityksistä, ja turvauduttiin toimiviksi koettuihin keinoihin lääkärin hoitojen korvikkeena tai lisäksi.
== Kirjallisuutta ==
* 
* 
* 
* 
== Katso myös ==
* Anni Pölönen
* Hätämaan tietäjä
== Aiheesta muualla ==
* Arno Forsius: Pyhimykset parantajina. 
* Arno Forsius: Pyhimykset suomalaisessa kansanparannuksessa. 
* Kansanlääkintäseura.
* Elävä arkisto: "Kun kerran kipunsa tiäsi, niin mitäs sitä lääkäriin mentiin" – kansanparannuksen historiaa.
Suomalainen oikeus

Suomalainen oikeus (, ) oli keskiaikainen Ruotsin valtakuntaan kuuluneessa Lounais-Suomessa käytössä ollut verotustapa. Tälle vanhalle peltoviljelyalueelle soveltui hyvin käytäntö suorittaa verot viljana. Verotustavassa valtiolle suoritettiin täydet viljakymmenykset eli valtio sai 10 % sadosta ja ruisruokalisän. Etelä-Suomen ja Lounais-Suomen ruotsalaiset uudisasukkaat suorittivat veronsa osaksi viljana ja osaksi voina eli heillä oli käytössä ruotsalainen oikeus (, ). He suorittivat vain kaksi kolmasosaa viljakymmenyksistä ja piispankymmenysten sijasta nokkaverovoita sekä ruokalisän voina. Tällainen menettely soveltui paremmin karjataloutta suosineille uudisasukkaille.Pirinen, Kauko: Suomalainen oikeus. Teoksessa 
Kullakin paikkakunnalla käytössä olleen verotustavan mukaan on voitu päätellä, mitä kansallisuutta seudun asukkaat olivat. Karjataloutta suosineille uudisasutusalueille hyvin soveltuvaa ruotsalaista oikeutta alettiin käyttää myös suomalaisten pitäjien takaosien karjatalousvaltaisissa uudiskylissä, mistä seurasi etteivät suomalaisen ja ruotsalaisen oikeuden alueet enää olleet yhteneväisiä eri kansallisuuksien asuma-alueiden kanssa.
== Antsadata-kohde ==
==Lähteet==
Luokka:Verotuksen historia
Suomalaiset loitsut

Suomalaisia ja karjalaisia loitsuja tunnetaan muistiinmerkittyinä paljon, useimmat niistä kalevalamittaisia. Alkujaan suomalaiset loitsut on laulettu. Myös Kalevalan sankarit laulavat loitsunsa. Vanhin kirjallinen tieto itämerensuomalaisesta loitsusta on 1200-luvun Novgorodista. Kyseessä on tuohikirje, jossa on ilmeisesti salamaa koskeva loitsu. (Tuohikirje 292)
Suomalaisen loitsun eräs perustyyppi perustuu loihdittavan kohteen alkuperän eli synnyn tuntemiseen ja julkilausumiseen. Jos jonkun asian, esimerkiksi vihollisen, raudan, veren tai pedon myyttinen alkuperä ja kehitys nykymuotoonsa asti tunnetaan, sitä voidaan myös tällä tiedolla hallita. Uskottiin, että vihollinen voitettiin tai luonnonvoimaa hallittiin kertomalla sille, miten se oli syntynyt ja kehittynyt.
Tällaiset loitsut ovat samalla syntykertomuksia, ja sisältävät siksi paljon tietoa siitä, mistä muinaiset suomalaiset ovat ajatelleet asioiden ja ilmiöiden johtuvan.
Joitakin loitsukatkelmia on säilynyt elävänä kansanperinteenä näihin päiviin, muun muassa lastenloruina. Oli ennen onnimanni –loru saattaa olla alkujaan loitsu. Lastenloruna on säilynyt myös kivunlievitysloitsun pätkä:
::Mene kipu kiven kolohon,
::alle paaen paakkuraisen;
::ei kivi kipuja itke,
::paasi vaivoja valita!
Kivun synty ei tässä katkelmassa ole enää mukana, mutta alkujaan se on loitsuun kuulunut. Kalevalan mukaan:
::Kiputyttö, tuonen neiti
::joka istut kipukivellä
::joen kolmen juoksevassa,
::veen kolmen jakaimessa
::jauhaen kipukiveä,
::kipuvuorta väännätellen,
::käy kivut kereämähän
::kitahan kiven sinisen...
Alkuperäisen loitsun mukaan Kiputytti on siis luonut kivut raastaen järkälettä. Loitsussa kivun käskettiin palata kiveen, mistä se oli tullutkin.
Toiset loitsut ovat myös rukouksia jollekin jumaluudelle tai henkiolennolle. Esimerkiksi loitsua, jolla pyydetään Ukko ylijumalalta tulista miekkaa, voidaan pitää myös rukouksena.
Joissain loitsuissa on vedottu yhtä aikaa neitsyt Maarian, Ukko ylijumalaan, Jeesukseen ja Ilmariseen.
== Katso myös ==
* Kilpalaulanta
* Synty
== Kirjallisuutta ==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
Luokka:Suomalainen taikuus
Luokka:Suomalainen mytologia
Suomalaisia sosialisteja

Suomalaisia sosialisteja I – III on Työväen sivistysliiton vuosina 1943–1947 julkaisema kolmiosainen teossarja, jossa esitellään Suomen työväenliikkeen keskeisiä henkilöitä N. R. af Ursinista Väinö Vankkojaan. Kirjasarjan tarkoituksena oli ”sanomalehtikirjoitusta laajemmin arvioida vanhojen suomalaisten sosialistien työtä”. Teoksen toimitti Työväen Kirjarenkaan työvaliokunta.
==Tarkoitus==
Suomalaisten sosialistien tarkoituksena oli esitellä edesmenneitä suomalaisia työväenjohtajia ja heidän työtään nuoremmalle polvelle. 
1960-luvun lopulla teos uusittiin Hannu Soikkasen johdolla. Uusi työväenjohtajia esittelevä teos sai nimekseen Tiennäyttäjät.
==Sisältö==
===Osa I===
*Nils Robert af Ursin (R. H. Oittinen)
*Eetu Salin (Vihtori Huhta)
*Yrjö Mäkelin (Veikko Kanerva)
*Taavi Tainio (Ernst Lähde)
===Osa II===
*Matti Kurikka (Arvi Hautamäki)
*Edvard Valpas (Kalle Hämäläinen ja Sulo Wuolijoki)
*Hilja Pärssinen (Sylvi-Kyllikki Kilpi)
*Matti Paasivuori (E. K. Louhikko)
===Osa III===
*Matti Turkia (Y. K. Laine)
*Yrjö Sirola (Elli Stenberg)
*Väinö Vankkoja (Vihtori Huhta)
Luokka:Suomalaiset tietokirjat
Luokka:Kirjat politiikasta
Luokka:Yhteiskunnalliset kirjasarjat
Luokka:Suomen Sosialidemokraattinen Puolue
Suomalaisten Kemistien Seura

Suomalaisten Kemistien Seura (SKS) on yksi kolmesta Suomen Kemian Seuran (SKKS) jäsenyhdistyksestä. Vuonna 1919 perustettu seura pyrkii edistämään kemiaa ja sen sovellutuksia, erityisesti kemian tutkimusta ja -teollisuutta. Seuran jäseneksi otetaan kemistin pätevyyden osoittaneita hakijoita. Seura harjoittaa kokous-, julkaisu- ja esitelmätoimintaa. SKS antaa nuorille kemisteille ja lahjakkaille kemian opiskelijoille stipendejä ja palkintoja. 
== Historiaa ==
Ensimmäinen suomalainen kemianalalla toimiva yhdistys oli Kemistiklubi, jonka perustivat Suomen Polyteknillisen opiston opiskelijat. Se aloitti toimintansa 1891 Gustaf Kompan ehdotuksesta. Finska Kemistsamfundet perustettiin samana vuonna. Se sai myöhemmin nimen Suomen Kemistiseura. Vuonna 1919 suomenkieliset kemistit perustivat Suomalaisten Kemistien Seuran. Ensimmäisenä puheenjohtajana toimi kansleri Komppa. Seura itsenäistyi 1924 Suomalaisten Teknikkojen Seurasta.
== Gadolin-mitali ==
Seura on myöntänyt vuodesta 1937 erittäin ansioituneille kemisteille Johan Gadolinin muistoksi lyödyn Gadolin-mitalin, johon on kullan lisäksi sekoitettu hieman gadoliniumia. Mitali on myönnetty vuoteen 2000 mennessä yhteensä kymmenelle henkilölle. Mitalilla on palkittu seuraavat henkilöt:
* Prof. Ossian Aschan (1937)
* Kansleri Gust. Komppa (1937)
* Prof. Niilo Toivonen (1949)
* Prof. Artturi I. Virtanen (1949)
* Prof. Hans von Euler-Chelpin (1954)
* Prof. Sulo Kilpi (1967)
* Prof. Herbert A. Laitinen (1984)
* Prof. Heikki Suomalainen (1984)
* Prof. Kyösti Sarkanen (1989)
* Prof. Jorma K. Miettinen (1994)
==Lähteet==
== Aiheesta muualla==
*Suomalaisten Kemistien Seuran kotisivut
Luokka:Kemian järjestöt
Luokka:Suomalaiset tiedeyhdistykset
Suomen Ajurien Liitto

Suomen Ajurien Liitto oli suomalainen ajureita edustanut ammattiliitto, joka kuului Suomen Ammattijärjestöön vuosina 1917–1925Suomen Ammattijärjestö I, Dds Toimintakertomukset 1907–1929 (Työväen Arkisto). Liitto julkaisi Ajuri-lehteä, joka ilmestyi vuosina 1906–1913 ja 1917–1924 Helsingissä ja Tampereella.kansalliskirjasto.finna.fi
Liitto perustettiin kesällä 1908 Suomen ajurien viidennessä yleisessä kokouksessa, johon otti osaa edustajia Helsingistä, Turusta, Tampereelta, Viipurista, Oulusta ja Vaasasta. Liiton keskuspaikaksi valiittiin Tampere. Osa edustajista olisi halunnut ajurien yhdistyvän Suomen Satama- ja Vesiliikennetyöntekijäin Liittoon.
Aiemmin keskusjärjestöjen ulkopuolella pysynyt ajuriliitto liittyi SAJ:hin 1917.Suomen Ammattijärjestö I, Dds Toimintakertomukset 1917–1918 (Työväen Arkisto) Vuonna 1924 SAJ päätti järjestellä liittoja uudelleen ja SAL yhdistettiin uuteen Suomen Kuljetustyöntekijäin Liittoon 1925.Suomen Ammattijärjestö I, Dds Toimintakertomukset 1925 (Työväen Arkisto)
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
*Ajuri-lehdet Kansalliskirjaston digikirjastossa: 1906-1913, 1917-1924
Luokka:Hevosajo
Luokka:Suomen tieliikenne
Luokka:Suomalaiset liikennejärjestöt
Luokka:Lakkautetut suomalaiset ammattiliitot
Suomen Farmasialiitto

Suomen Farmasialiitto (SFL, vuoteen 1976 Suomen Farmaseuttiliitto) on vuonna 1917 perustettu farmasian alalla työskentelevien proviisorien, farmaseuttien, lääkealan erikoiskoulutettujen ja alan opiskelijoiden ammattiliitto. Farmasialiitto kuuluu Akavaan.
Farmasialiittoon kuuluu noin 8 000 jäsentä, joista 93 prosenttia on naisia. Valtaosa jäsenistä työskentelee apteekkisektorilla. Lisäksi farmasian alan työntekijöitä on myös kuntasektorilla, valtiolla, Kelalla, yliopistoissa ja lääketeollisuudessa.
Farmasialiitto neuvottelee farmasian alan työehtosopimukset ja valvoo jäsenistön etuja työpaikoilla. Liiton alueellisesta toiminnasta vastaavat 14 alueverkostoa.
Farmasialiitto kustantaa Farmaseuttista aikakauskirja Dosista, joka on ainoa suomenkielinen farmasian alan tieteellinen julkaisu. 
Farmasialiitto valitsee vuorovuosin Vuoden Farmaseutin ja Vuoden Proviisorin.
==Lähteet==
==Aiheesta muualla==
* Suomen Farmasialiiton kotisivut
* https://farmasialehti.fi/
*https://dosis.fi/
Luokka:Ylemmät Toimihenkilöt YTN
Luokka:Farmasia
Suomen Huippu-urheilijoiden Unioni

Suomen Huippu-urheilijoiden Unioni (SHU) on suomalainen ammatti- ja huippu-urheilijoita edustavien yhdistysten kattojärjestö.Huippu-urheilijoiden jäsenyys SAK:ssa hyväksyttiin SAK 5.11.2012 SHU perustettiin vuonna 2002. 
Yhdistyksen tehtävänä on huippu-urheilijoiden yhteiskunnallisten, sosiaalisten ja koulutuksellisten etujen ajaminen. Jäseniä SHU:ssa oli tammikuussa 2022 noin 1 700, joista miehiä oli noin 76 %.
SHU muodostuu palloilulajien pelaajayhdistyksistä sekä yksilöurheilijoita edustavasta yhdistyksestä. Joulukuussa 2021 perustettiin uusi Joukkueurheilijat ry, joka edustaa koripallon, lentopallon, pesäpallon ja salibandyn pelaajia.
SHU:n puheenjohtajana toimi vuoteen 2020 saakka Jarmo Saarela. SHU:n puheenjohtana toimii Teemu Ramstedt ja varapuheenjohtajana Panu Autio.
SHU haki Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK:n jäsenyyttä 25. lokakuuta 2012, ja keskusjärjestön hallitus hyväksyi hakemuksen 5. marraskuuta.
==Jäsenyhdistykset==
* Jalkapallon Pelaajayhdistys
* Joukkueurheilijat
* Suomen Jääkiekkoilijat
* Urheilijayhdistys Kilpa
==Lähteet==
Luokka:Suomalaiset urheilujärjestöt
Luokka:SAK:n jäsenjärjestöt
Suomen Jalkinetyöntekijäin Liitto

Suomen Jalkinetyöntekijäin Liitto oli suomalainen suutareita edustanut ammattiliitto, joka kuului Suomen Ammattijärjestöön vuosina 1907–1910Suomen Ammattijärjestö I, Dds Toimintakertomukset 1907–1929 (Työväen Arkisto). Liitto julkaisi Jalkineseppä-lehteä, joka ilmestyi vuosina 1899 ja 1907–1909 Helsingissä.kansalliskirjasto.finna.fi
Liitto perustettiin ensimmäisen kerran vuonna 1897 alan työntekijöiden yleisessä edustajakokouksessa. Järjestö kuitenkin lopetti toimintansa pian ja uusi Suomen Jalkinetyöntekijäin Liitto muodostettiin heinäkuussa 1905 Viipurissa pidetyssä suutarien neljännessä edustajakokouksessa. Liiton keskuspaikaksi valittiin Helsinki.
Vuonna 1906 liittoon kuului 9 osastoa ja 450 jäsentä. Liiton puheenjohtajaksi valittiin 1907 K. Hietanen.
Vuonna 1910 liitto yhdistyi Suomen Nahanjalostustyöntekijäin Liiton kanssa muodostaen Suomen Nahkatyöväen Liiton. Lakkautettaessa liittoon kuului 207 jäsentä ja 10 osastoa.Suomen Ammattijärjestö I, Dds Toimintakertomukset 1910 (Työväen Arkisto)
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
*Jalkineseppä-lehdet Kansalliskirjaston digikirjastossa: 1899, 1907-1908
Luokka:Jalkineteollisuus
Luokka:Lakkautetut suomalaiset ammattiliitot
Suomen Kaakeli-, Fajanssi- ja Uunityöntekijäin Liitto

Suomen Kaakeli-, Fajanssi- ja Uunityöntekijäin Liitto oli suomalainen vuosina 1906–1915 toiminut ammattiliitto, joka kuului keskusjärjestö Suomen Ammattijärjestöön 1907 alkaenSuomen Ammattijärjestö I, Dds Toimintakertomukset 1907–1929 (Työväen Arkisto).
Ensimmäiset uuni-, kaakeli- ja fajanssityöläisten ammattiosastot perustettiin vuosina 1896–1897. Vuosina 1899–1900 toimi Kaakeli- ja fajanssityöntekijäin liitto. Suomen Kaakeli-, Fajanssi- ja Uunityöntekijäin Liitto perustettiin syyskuussa 1906. Perustavassa kokouksessa puheenjohtajaksi valittiin Robert Salonen, varapuheenjohtajaksi August Aaltonen, rahastonhoitajaksi K. J. Koski ja sihteeriksi Artturi Aalto. Liittoon kuului vuoden 1906 lopussa 7 osastoa.
Liitto hajosi vuonna 1915, jolloin uunintekijät liittyivät Suomen Muurarien Liittoon ja kaakeli- ja fajanssityöntekijät Suomen Tehdas- ja Sekatyöväen Liittoon.
== Lähteet ==
Luokka:Keramiikkateollisuus
Luokka:Lakkautetut suomalaiset ammattiliitot