Sanaluokka

Sanaluokka on ryhmä, johon kuuluu sanojen eri kategoriat. Sanat jaetaan muun muassa verbeihin, nomineihin ja taipumattomiin sanoihin. Sanaluokkien hallinnasta on hyötyä sekä vieraiten kielten opettelusta että erilaisten tekstien vertailussa. Jako perustuu sanojen taipumistapaan – esimerkiksi verbi taipuu aikamuodoissa, kun taas nominit sijamuodoissa.
== Verbit ==
Verbit ilmaisevat tekemistä, olemista, tuntemista ja tapahtumista. Lisäksi verbit paljastavat tekijän ja antavat tietoa tapahtumisen ajankohdasta ja esimerkiksi siitä, esittääkö puhuja väitteen, käskyn tai toivomuksen. Lauseen rakenteen kannalta verbin keskeinen tehtävä on toimia predikaattina eli lauseen ytimenä. 
=== Persoonamuodot ===
Verbit taipuvat persoonamuodoissa. Persoonamuotoisilla verbeillä aktiivi- ja passiivimuodot. Aktiivimuodon persoonapäätteessä näkee, onko tekijänä minä, sinä, hän, me, te vai he. Passiivissa tekijää ei mainita.
Yksikkö 	Malli 	Kielteinen malli
1. persoona (minä) 	Luen 	En lue
2. persoona (sinä) 	Luet 	Et lue
3. persoona (hän/se)	Lukee 	Ei lue
Monikko 	 	
1. persoona (me) 	Luemme 	Emme lue
2. persoona (te) 	Luette 	Ette lue
3. persoona (he/ne) 	Lukevat	Eivät lue
Passiivi 	Luetaan	
yksikkö = yks. | monikko = mon. | persoona = p. | aktiivi = akt. | passiivi = pass.
=== Aikamuodot ===
Verbit taipuvat myös aikamuotoihin. Suomen kielessä verbeillä on neljä aikamuotoa: preesens, imperfekti, perfekti ja pluskvamperfekti. Preesens kuvaa nykyhetkeä ja tulevaisuutta, kun taas imperfekti, perfekti ja pluskvamperfekti menneisyyttä. Perfektissä ja pluskvamperfektissä ei riitä yksi sana, vaan lisäksi tarvitaan aina olla-verbi. 
 	Preesens	Imperfekti	Perfekti 	Pluskvamperfekti
yks. 1. p.	Haluan 	Halusin 	Olen halunnut 	Olin halunnut
yks. 2. p.	Haluat 	Halusit 	Olet halunnut 	Olit halunnut
yks. 3. p.	Haluaa 	Halusi 	On halunnut 	Oli halunnut
mon. 1. p.	Haluamme	Halusimme 	Olemme halunneet	Olimme halunneet
mon. 2. p.	Haluatte	Halusitte 	Olette halunneet	Olitte halunneet
mon. 3. p.	Haluavat	Haluivat 	Ovat halunneet 	Olivat halunneet
Passiivi 	Halutaan	Haluttiin 	On haluttu 	Oli haluttu
Olen (preesens) innoissani, koska hyppäsin (imperfekti) laskuvarjolla. Olen halunnut (perfekti) pitkään tehdä sen, mutta olin pelännyt (pluskvamperfekti) yrittää.
== Nominit ==
=== Substantiivit ===
Substantiivit ovat kielen tärkeimpiä sanoja. Perusmuotoisia substantiiveja voi etsiä kysymyssanoilla mikä ja kuka. Substantiivit taipuvat sijanmuodoissa. Monissa kielissä substantiivin edessä on artikkeli, esimerkiksi englannissa a tai the. Substantiivit ovat joko yleisnimiä tai erisnimiä. Yleisnimi on minkä tahansa esineen, asian tai ilmiön yleinen nimitys. Yleisnimet kirjoitetaan suomessa pienellä alkukirjaimella. Erisnimet on tietyn henkilön, eläimen, teoksen tai paikan oma nimi. Erisnimet kirjoitetaan isolla alkukirjaimella. 
Substantiivit nimeävät:
* Asioita
* Ihmisiä
* Eläimiä
* Paikkoja
* Esineitä
* Toimintoja
* Tunteita
* Ominaisuuksia
=== Adjektiivit ===
Adjektiivi vastaa kysymykseen millainen. Adjektiivit kuvailevat ja tuovat esiin mielipiteitä ja vaikuttavat tekstin tunnelmaan. Osa niistä on myönteinen (hyvä, onnistunut) tai kielteinen (huono, epäonnistunut). Suomessa adjektiivi taipuu sijanmuodoissa. Muissa kielissä sitä voidaan taivuttaa myös esimerkiksi suvun eli genuksen mukaan. 
Adjektiiveja voi taivuttaa sijanmuotojen lisäksi myös vertailumuodoissa. Adjektiivi sellaisenaan on positiivi eli perusaste. Suurempaa astetta ilmaisevat komparatiivi ja superlatiivi. Komparatiivin tunnuksen edellä e (paha, pahempi), mutta kaikissa sanoissa ei ole niin, kuten adjektiivissa mahtava. Joissain adjektiiveissa sana muuttuu kuten adjektiivissa hyvä. 
Positiivi	Komparatiivi	Superlatiivi
Mukava 	Mukavampi 	Mukavin
Kylmä 	Kylmempi 	Kylmin
Hyvä 	Parempi 	Paras
=== Pronominit ===
Pronominit yhdistävät sanoja lauseiksi. Tiettyihin pronomineihin tarvitaan korreliaatti eli se sana tai asia, mihin pronomini viittaa. Joka- ja mikä-pronominien kanssa täytyy olla huolellinen. Joka viittaa edelliseen sanaan, mikä taas koko edeltävään lauseeseen.
Persoonapronominit: minä, sinä, hän, me, te, he
Demonstratiivipronominit: tämä, tuo, se, nämä, nuo, ne
Kysyvät pronominit: kuka, mikä, kumpi
Relatiivipronominit: joka, mikä
Muita pronomineja: itse, toinen, joku, jokin, jompikumpi, eräs, muuan, kaikki, jokainen, kukin, kumpikin, molemmat, kukaan, mikään, muutama, moni, usea
=== Numeraalit ===
Numeraalit ovat lukusanoja, jotka ilmaisevat määrää ja järjestystä. Numeraalit jaetaan peruslukuihin ja järjestyslukuihin. Perusluvut kertovat lukumäärän ja vastaavat kysymykseen kuinka monta. Järjestysluvut ilmaisevat järjestystä ja vatsaavat kysymykseen kuinka mones. Lukusanat yhdestä kymmeneen kirjoitetaan tavallisesti tekstissä kirjaimin, kuten myös tasaluvut (sata, miljoona). Suuret luvut merkitään yleensä numeroilla. Vaikka lukusana kirjoitetaan numeroin, täytyy sen taivutuspääte kirjoittaa kirjaimin (14:nteen). 
Peruslukuja 	Järjestyslukuja
4 = neljä 	4:s = neljäs
4:n = neljän 	4:nnen = neljännen
4:ään = neljään 	4:nteen = neljänteen
14:n = neljääntoista 	14:nnen = neljäteentoista
24:ään = kahteenkymmeneenneljään	kymmenenteen|neljänteen
=== Sijamuodot ===
Nomineja voi taivuttaa sijamuodoissa. Suomen kielessä on 15 sijamuotoa eli taivutusmuotoa. Sijamuodon tunnistaa sanan lopussa olevasta sijapäätteestä: kirjaksi. Monikon tunnus -i- sijaitsee sanan ja sijapäätteen välissä: autoista.
 	Malli (yks.) 	Malli (mon.)
Nominatiivi 	Uusi kirja 	Uudet kirjat
Genetiivi 	Uuden kirjan 	Uusien kirjojen
Partitiivi 	Uutta kirjaa 	Uusia kirjoja
Essiivi 	Uutena kirjana 	Uusina kirjoina
Translatiivi	Uudeksi kirjaksi 	Uusiksi kirjoiksi
Inessiivi 	Uudessa kirjassa 	Uusissa kirjoissa
Elatiivi 	Uudesta kirjasta 	Uusista kirjoista
Illatiivi 	Uuteen kirjaan 	Uusiin kirjoihin
Adessiivi 	Uudella kirjalla 	Uusilla kirjoilla
Ablatiivi 	Uudelta kirjalta 	Uusilta kirjoilta
Allatiivi 	Uudelle kirjalle 	Uusille kirjoille
Abessiivi 	Uudetta kirjatta 	Uusitta kirjatta
Komitatiivi 	 	Uusine kirjoineen
Instruktiivi	 	Uusin kirjoin
Akkusatiivi 	Minut, sinut, hänet	Meidät, teidät, heidät
== Taipumattomat sanat ==
=== Adverbit ===
Adverbit ilmaisevat aikaa (huomenna), paikkaa (täällä), tapaa (hitaasti) ja määrää (paljon). Abverbi lieventää tai vahvistaa sanomaa: "Asterix ja Obelix ovat aina ystäviä". 
* Osalla adverbeistä on muutama taivutusmuoto: täällä, täältä, tänne. 
* Osa adverbeistä taipuu myös vertailumuodoissa: nopeasti, nopeammin, nopeimmin.
* Adjektiivista voi tehdä abverbin liittämällä siihen -sti-johtimen: nopea => nopeasti.
=== Adpositiot ===
Adpositiot muistuttavat adverbejä, mutta niitä käytetään yhdessä nominin kanssa: ennen lomaa, ilman sinua, talon alla, sinun kanssasi. Muita adpositioita ovat esimerkiksi: päällä, vieressä, luona, jälkeen.
=== Liitepartikkelit ===
Liitepartikkelit vahvistavat tai lieventävät sanomaa: Teepä läksyt! Teekin ne hyvin! Liitepartikkeleita ovat esimerkiksi: -kin, -kaan/-kään, -pa/-pä.
* Liitepartikkelin ja sanan väliin ei kuulu ylimääräisiä kirjaimia: Tule + pa tänne = Tulepa tänne!
* Liitepartikkeli voi muuttaa koko lauseen merkityksen: Tintti onkin Miloun paras ystävä Tinttikin on Miloun paras ystävä.
=== Konjunktiot ===
Konjunktioiden avulla kytketään sanoja ja lauseita toisiinsa: Indiana Jones on professori, vaikka hän etsii aarteita. Konjunktiot jaetaan rinnastus- ja alistuskonjunktioihin:
==== Rinnastuskonjunktiot: ====
ja, sekä, eli, vai, mutta, vaan, sillä, sekä-että, joko-tai, -kä
==== Alistuskonjunktiot: ====
että, jotta, koska, kun, jos, vaikka, kunnes, mikäli, ellei, jollei
=== Huudahdussanat ===
Huudahdussanoja käytetään usein esimerkiksi tunnetilan ilmaisimessa ja tervehtimisessä. Huudahdussanoja ovat esimerkiksi huh, kääk, moi, seis, ai, oho, hups, pam, pläts, iik, hui, röyh, nam, maiskis, klup, uits, auts, hei.
==Katso myös==
*Morfeemi
==Lähteet==
* Iso suomen kielioppi:Sanaluokan määritelmä
*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit