nyuuzyou/wikis huggingface dataset:
Jorma Suokko

Jorma Ilmari Suokko (s. 27. toukokuuta 1940 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja ja -valmentaja.
Suokko oli SM-sarjassa Kooveen luottopuolustajia kaudet 1958–1969. Hän oli hyökkäykseen panostavan joukkueen alakerran tuki. Suokko oli voittamassa 1968 Kooveen historian ainoata Suomen mestaruutta. SM-sarjassa Suokon saldoksi jäi 43 + 52 = 95 pistettä 202 ottelussa.
Suokko edusti Suomea kolmissa MM-kisoissa (Geneve ja Lausanne 1961, Colorado Springs 1962, Tukholma 1963) ja Innsbruckin olympialaisissa 1964.Jääkiekkokirja 2006–2007, s. 208, 210 . Yhteensä hän pelasi 68 A-maaottelua.
Koovee-uransa jälkeen Suokko siirtyi Vaasan Sportin pelaajavalmentajaksi ja nosti joukkueen aina liigaan asti. Liigassa hän toimi Sportin valmentajana. Suokon johdolla jalkapallokaupunkiin luotiin pohjat menestyvälle jääkiekkoseuralle.
== Palkinnot ja saavutukset ==
* 1 Suomen mestaruus (1968)
* 3 SM-hopeaa ja 2 -pronssia
* Lynces Academicin parhaan puolustajan patsas (1962)
* Valinta SM-sarjan All Stars -kentälliseen (1962)
* Suomen Jääkiekkoleijona #47
== Lähteet ==
*
* 
*Suokon tiedot Jääkiekkomuseon sivulla
* Eurohockeyn tilastosivu
=== Viitteet ===
Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat
Luokka:Suomalaiset jääkiekkovalmentajat
Luokka:Vuonna 1940 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Jouko Heinonen

Jouko Heinonen (14. marraskuuta 1946 Lahti – 30. maaliskuuta 2010 Lahti) oli suomalainen museonjohtaja ja museoneuvos. Hän toimi muun muassa Lahden kaupunginmuseon johtajana ja taidekeskus Retretin toimitusjohtajana ja taiteellisena johtajana.
== Elämä ==
Heinonen syntyi Lahdessa 1946. Hän luki 1965 ylioppilaaksi Lahden Lyseosta ja opiskeli sen jälkeen Helsingin yliopistossa, josta valmistui 1972 filosofian kandidaatiksi. Tohtoriksi hän väitteli 1999.
Heinonen nimettiin 1973 Lahden kaupunginmuseon johtajaksi. Hän toimi tehtävässä vuoden 2006 loppuun asti. Heinonen vaikutti museonjohtajana 1970- ja 1980-luvuilla voimakkaasti museoalan ja -lainsäädännön kehitykseen. Taidekeskus Retretin toimitusjohtajana ja taiteellisena johtajana hän toimi 1988–1991.
Heinonen siirtyi vuonna 2007 virkavapaalle Lahden kaupunginmuseosta ja toimi Lahden kaupungin sivistystoimialan projektinjohtajana. Hän irtisanoitui tehtävästä tammikuussa 2010 ja oli aikeissa jäädä eläkkeelle elokuun alussa. Heinonen kuitenkin kuoli vaikeaan sairauteen maaliskuussa.
== Tunnustukset ==
Presidentti Tarja Halonen myönsi 2003 Heinoselle museoneuvoksen arvon. Vuonna 1999 hän oli saanut sekä Lahti- että Päijät-Häme-mitalin.
Lahden kaupunginmuseossa paljastettiin vuonna 2011 Satu Loukkolan tekemä Heinosta esittävä muotokuvaveistos.
== Lähteet ==
Luokka:Suomalaiset museonjohtajat
Luokka:Vuonna 1946 syntyneet
Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Jouko Nordell

Jouko Mauri Nordell (9. lokakuuta 1935 – 1. lokakuuta 2018) oli suomalainen yritysjohtaja, joka nimitettiin isänsä Fjalar Nordellin jälkeen Salora Oy:n toimitusjohtajaksi vuonna 1974. Viitattu 21.6.2016 Vuonna 1981 hän jätti toimitusjohtajan tehtävät niin sanotun Salora-jutun seurauksena.
== Lähteet ==
Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat
Luokka:Talousrikolliset
Luokka:Vuonna 1935 syntyneet
Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Jouni Martikainen

Jouni Martikainen valittiin Askolan kunnanjohtajaksi lokakuussa 2016 hänen toimittua vt. kunnanjohtajana saman vuoden maaliskuusta lähtien. Koulutukseltaan Martikainen on diplomi-insinööri.Kunnanhallitus Pöytäkirja 21.11.2016/Pykälä 260 http://www.uusimaa.fi/artikkeli/375011-askolaan-yksi-vt-lisaa-jouni-martikainen-aloitti-kunnanjohtajan-virassa 
== Lähteet ==
Luokka:Suomen kunnanjohtajat ja pormestarit
Luokka:Suomalaiset insinöörit
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Jouni Mykkänen

Jouni Mykkänen (s. 6. lokakuuta 1939 Helsinki) on suomalainen poliitikko. Hän toimi kokoomuksen kansanedustajana Lapin läänin vaalipiiristä 1970–1974, minkä jälkeen hän työskenteli johtotehtävissä Yleisradiossa 1975–1994 ja Suomen elokuvasäätiön toimitusjohtajana 1995–2006.
Mykkäsen isä oli toimittaja Eino Mykkänen ja äiti keittäjä Martta Rissanen. Mykkänen kävi kansa- ja keskikoulun Sodankylässä, mistä hänen äitinsä oli kotoisin.Mykkänen 2007, s. 183, 184 Hän kirjoitti ylioppilaaksi Rovaniemen yhteislyseosta 1958.
Mykkänen valmistui valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta keväällä 1964 pääaineenaan yleinen valtio-oppi.Mykkänen 2007, s. 187 Hän opiskeli myös kansantaloutta, sosiologiaa, poliittista historiaa ja kansainvälistä oikeutta.Mykkänen 2007, s. 191 Opiskeluaikanaan Mykkänen työskenteli Maataloushallituksen toimistovirkailijana 1958–1959, Uuden Suomen toimittajana 1960 ja Yleisradion toimittajana 1960–1964. Hän liittyi Kansalliset Ylioppilaat ry:hyn ja samalla kokoomukseen vuonna 1959.Mykkänen 2007, 190 Mykkänen oli vuonna 1960 perustamassa Kansallisten Ylioppilaiden Liittoa, josta tuli myöhemmin Tuhatkunta.
Ennen valintaansa eduskuntaan Mykkänen työskenteli kokoomuksen tiedotussihteerinä ja -päällikkönä 1964–1970. Tehtävää tarjosi hänelle aiempi tiedotussihteeri Harri Holkeri.Mykkänen 2007, s. 188 Kansanedustajana Mykkänen toimi 23. maaliskuuta 1970 – 31. joulukuuta 1974. Hän on ollut myös Espoon kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen sekä Sodankylän kunnanvaltuuston jäsen.
Poliittisen uransa jälkeen Mykkänen toimi Yleisradiossa. Hän oli Radio 1:n johtaja 1975–1984, koko radion johtaja ja pääjohtajan varamies 1985–1989 sekä resurssi- ja varapääjohtaja 1990–1994. Hän oli Suomen elokuvasäätiön toimitusjohtaja vuodesta 1995. Mykkänen jäi tehtävästä eläkkeelle vuonna 2006. Hän sai kulttuurineuvoksen arvonimen vuonna 2007.
Mykkänen on ollut naimisissa kahdesti ja hänellä on kuusi lasta. Yksi lapsista on kansanedustajana vuodesta 2015 ja sisäministerinä vuosina 2018–2019 toiminut Kai Mykkänen.
==Lähteet==
* 
===Viitteet===
Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot
Luokka:Espoon kaupunginvaltuutetut
Luokka:Sodankylän kunnanvaltuutetut
Luokka:Kansanedustajat
Luokka:Lapin vaalipiiri
Luokka:Ylen toimittajat
Luokka:Vuonna 1939 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Jouni Raitio

Jouni Raitio (s. 9. tammikuuta 1968 Viitasaari) on suomalainen laulaja, joka kruunattiin tangokuninkaaksi vuonna 1990.
==Diskografia==
* Tangokuningas ja kuningatar (1990)
* Osa elämääni (1994)
== Lähteet ==
* 
==Aiheesta muualla==
* 
Luokka:Suomalaiset laulajat
Luokka:Tangokuninkaat
Luokka:Vuonna 1968 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Journalistin ohjeet

Journalistin ohjeet on Julkisen sanan neuvoston kannatusyhdistyksen laatima ammatillinen eettinen ohjeistus sanomalehtien, tv-kanavien ja vastaavien viestimien toimittajille. Ohjeiden nykyinen versio on astunut voimaan vuoden 2011 alusta.
Journalistin ohjeiden noudattamista valvoo kustantajien ja muiden sidosryhmien jäsenten muodostama Julkisen sanan neuvosto.
==Katso myös==
* Hyvä lehtimiestapa
==Aiheesta muualla==
*Journalistin ohjeet (2011)
*Suomen journalistiliitto
Luokka:Julkisen sanan neuvosto
Joustava perusopetus

Joustava perusopetus eli JOPO on Suomessa vuonna 2006 käynnistynyt hanke koulupudokkaiden aktivointiin tähtäävän toiminnan kehittämiseen perusopetuksessa ja toisen asteen nivelvaiheessa. Joustavan perusopetuksen tavoitteena on tukea oppilaita, jotka ovat vaarassa jäädä ilman perusopetuksen päättötodistusta. Samalla pyritään ehkäisemään toisen asteen koulutuksesta pois jäämistä ja koulutuksen keskeyttämistä. Toimintamallin avulla kehitetään perusopetukseen yksilöllisiä, oppilaiden erilaiset tarpeet huomioivia toimintatapoja ja opetusmenetelmiä. Joustavassa perusopetuksessa korostuvat toiminnallisuus, erilaisten oppimisympäristöjen käyttö ja työssäoppiminen.
Joustavan perusopetuksen piirissä oli vuonna 2015 n. 1800 oppilasta. Toiminnassa tehostetaan moniammatillista yhteistyötä, johon osallistuvat peruskoulut, kuntien nuoriso-, sosiaali- ja terveystoimi sekä ammatilliset oppilaitokset, lukiot ja mahdolliset nuorten työpajat. Toiminnan tueksi järjestetään alueellista ja valtakunnallista koulutusta.
 
Opetus järjestetään noin 10 oppilaan joustavan perusopetuksen JOPO-ryhmässä. Kouluissa toiminnasta vastaa tiimi, johon kuuluu opettajan lisäksi nuorisotyöntekijä, sosiaalityöntekijä tai vastaava. Opetus toteutetaan perusopetuksen opetussuunnitelman mukaisesti. Hankkeessa kehitetään perusopetuksen 7-9 luokilla oleville nuorille oppilaan yksilöllisistä elämäntilanteista lähteviä opetusjärjestelyjä, toiminnallisia ja työpainotteisia opetus- ja työmuotoja sekä kohdennettuja tuki- ja neuvontapalveluja. Oppilaan perheen kanssa tehtävällä työllä on keskeinen asema oppilaan kokonaistilanteen arvioinnissa ja sopivien työmuotojen valinnassa.
==Lähteet==
* 
===Viitteet===
==Aiheesta muualla==
*YLE: Jopo-luokista hyviä tuloksia: peruskoulu loppuun ja vainu opiskelupaikasta
Luokka:Suomen koulutus
Luokka:Peruskoulu
Joutavuuksien jumala

Joutavuuksien jumala on Arundhati Royn vuonna 1997 ilmestynyt esikoisromaani, joka kertoo Keralassa asuvan intialaisen suvun tarinan. Romaanin juoni kerrotaan pääosin perheen kaksosten, Rahelin ja Esthan, näkökulmasta. Romaani voitti ilmestymisvuotenaan Booker-palkinnon. Romaani julkaistiin suomeksi 1997 Hanna Tarkan suomentamana.
== Lähteet ==
Luokka:Intialaiset romaanit
Luokka:Vuoden 1997 kirjat
Juha Lankinen

Juha Jaakko Jalmari Lankinen (13. lokakuuta 1937 Viipuri – 11. syyskuuta 2015 Lahti)Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 31.10.2015 s. C 28 oli suomalainen arkkitehti, joka tutki Viipurin rakennushistoriaa ja toteutti työryhmineen Etelä-Karjalan museossa sijaitsevan Viipurin kaupungin pienoismallin, joka kuvaa kaupunkia sellaisena kuin se oli ilmakuvien perusteella 2. syyskuuta 1939 kello 10.30. Mallissa on noin 3 500 rakennusta. Mallin piirustusten pohjalta on toteutettu myös kolmiulotteisella mallinnuksella VirtuaaliViipuri 1939 projekti.Nastolan Uudenkylän rakennushistoriaa, Lankisen rivitalo s. 20VirtuaaliViipuri 1939
Lankisen isä oli arkkitehti Jalmari Lankinen.
==Teokset==
* Sven Hirn, Juha Lankinen. Viipuri – kansainvälinen kaupunki, Gummerus, 1988 ISBN 951-20-2956-1.
* Säiniö – "Viipurin portti", toim. Erkki Kuujo, Juha Lankinen, Eero Huotari ; julk.: Säiniön historiatoimikunta. Säiniön historiatoimikunta, 1988 ISBN 952-90-0423-0.
* Kaupan ja teollisuuden Viipuri – Pamaus 110 vuotta, juhlajulkaisu, julkaisija: Teollisuuden- ja liikkeenharjoittajain seura Pamaus ry. kustantaja: Karjalan kirjapaino, 2000 ISBN 952-5200-20-5.
* Sven Hirn, Juha Lankinen, Viipuri – suomalainen kaupunki, WSOY, 2000. ISBN 951-0-24390-6
* Juha Lankinen & Harri Miettinen. Viipurissa 2.9.1939, Tampereen ammattikorkeakoulu, 2009 ISBN 978-952-5264-88-3
== Lähteet ==
Luokka:Suomalaiset arkkitehdit
Luokka:Vuonna 1937 syntyneet
Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Juha Merilä

Juha Merilä on evoluutiobiologi ja populaatiogenetiikan professori Helsingin yliopistossa. Hän on ollut akatemiaprofessorina vuodet 2006–2011 ja 2013–2017. Hänen tutkimustyönsä käsittelevät mm. eliöiden sopeutumista eri ympäristöihin, sekä sopeutumista elinympäristöjen muutoksiin. Erityisesti ekologisesti merkityksellisten ominaisuuksien evoluutio ja genetiikka, sekä eliöiden sopeutuminen ilmastonmuutokseen ovat olleet hänen mielenkiintonsa kohteina. Töissään hän on soveltanut ekologian, evoluutiobiologian, ekofysiologian, perinnöllisyystieteen ja bioinformatiikan menetelmiä. Hänen tutkimustensa mallilajeja ovat olleet monet selkärankaislajit, erityisesti linnut, sammakot ja kalat. 
==Lähteet==
==Aiheesta muualla==
*Akatemiaprofessori Juha Merilä kansainvälisen evoluutiobiologien listan 22. sijalle (2014) (helsinki.fi)
*Julkaisut siteerauksen Google Scholarissa
Luokka:Suomalaiset professorit
Luokka:Suomalaiset geneetikot
Juha Perälä

Juha Perälä (s. 13. huhtikuuta 1982 Juupajoki) on suomalainen radiojuontaja. Hän on tullut tunnetuksi Radio SuomiPOPin Aamulypsy-ohjelmasta, jota hän teki yhdessä Jaajo Linnonmaan, Anni Hautalan ja Juha Vuorisen kanssa.Jaajo Linnonmaa ja Aamulypsy palaavat Radio Suomipopille! Perälä tunnetaan penkkiurheilu- ja vedonlyöntiharrastuksistaan, joista hän myös keskustelee paljon radiossa. Hänen radiojuonnoissa käyttämänsä huumori koostuu pääosin nopeista ja nokkelista puujalkavitseistä. 
Perälä teki syyskuusta 2009 huhtikuuhun 2012 Metro FM:n keskipäivälähetystä, mutta oli mukana myös Aamulypsyssä joulukuuhun 2011 eli ohjelman päättymiseen asti. Vuonna 2012 hän juonsi kesäkuusta marraskuuhun Iskelmän Aamuklubia yhdessä Anna-Mari Raaskan kanssa. 7. tammikuuta 2013 hän siirtyi takaisin Radio SuomiPOPin juontajaksi, kun Aamulypsy teki paluun. Perälä juonsi viimeisen lähetyksensä Aamulypsyssä 25. tammikuuta 2019.
Perälä on ollut vuodesta 2018 lähtien kihloissa laulaja Noora Alhon kanssa.
==Palkinnot==
Aamulypsy-radio-ohjelma palkittiin vuoden radio-ohjelmaksi Radio Gaalassa 2011, 2013Radio Suomipopille jättipotti vuoden 2013 RadioGaalassa - Jaajo Linnonmaa jälleen paras radiojuontaja, 2014Jaajo Linnonmaa jälleen vuoden radiojuontajaksi - viides kerta toden sanoi, 2015Jaajosta jälleen vuoden radiojuontaja! Katso lista kaikista Radiogaalan voittajista, 2017Jaajo Linnonmaa valittiin vuoden radiojuontajaksi seitsemättä kertaa – katso täältä kaikki Radiogaalan voittajat! ja 2018RadioGaala 2018 - Radio Nova on Vuoden radio, radiojuontajan valtikka pysyy Suomipopin Jaajo Linnonmaalla
==Lähteet==
Luokka:Suomalaiset juontajat
Luokka:Suomalaiset radiotoimittajat
Luokka:Vuonna 1982 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Juha Siltanen

Juha Siltanen (s. 2. syyskuuta 1959 Helsinki) on suomalainen näytelmäkirjailija, esseisti, suomentaja ja teatteriohjaaja.Juha Siltanen Näytelmät.fissä
Siltanen on kirjoittanut televisio- ja teatterinäytelmiä sekä kuunnelmia. Hän on saanut näytelmistään kotimaisia ja kansainvälisiä palkintoja, muun muassa Pro Finlandia -mitalin vuonna 2007.Pro Finlandia -mitali Katri Helenalle ja kymmenelle muulle taiteilijalle YLE 2007
Siltanen on työskennellyt usein myös musiikkiteatterin parissa. Hän on suomentanut näytelmiä englannista, ruotsista ja saksasta, esimerkiksi Harold Pinteriä, William Shakespearea, Edward Albeeta ja Eugene O'Neillia. Hänen omia töitään on käännetty ruotsiksi, englanniksi ja ranskaksi.
Siltanen on esiintynyt yhdessä ystävänsä M. A. Nummisen kanssa Radio Suomen radioshow Yömyöhässä. Siltanen myös ohjasi Nummisen kirjoittaman saksankielisen kuunnelman ”Einstein, Weinstein, Wittgenstein” suomeksi Turun kaupunginteatteriin. Siltanen on itse kääntänyt ja sovittanut tekstin.
Televisiossa hän on esiintynyt 1990-luvun alussa Levyraadissa ja 2000-luvun alussa Aivomyrsky-keskusteluohjelmassa yhdessä Kaarina Hazardin ja Leea Klemolan kanssa.
Valtion kirjallisuustoimikunta myönsi Siltaselle kolmivuotisen taiteilija-apurahan elokuussa 2010.
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
* Juha Siltanen Näytelmät.fi:ssä
Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat
Luokka:Suomentajat
Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat
Luokka:Suomalaiset esseistit
Luokka:Pro Finlandia -palkitut
Luokka:Vuonna 1959 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Juha Virkkunen

Juha Virkkunen (7. maaliskuuta 1941 Helsinki – 13. syyskuuta 2008 Dragsfjärd) oli Yleisradion kirjallisuustoimittaja. Hän sai Valtion journalistipalkinnon vuonna 2004. Vuonna 1998 hän sai Koura-palkinnon.
Virkkunen teki ensimmäiset ohjelmansa Ylelle freelancerina vuonna 1963. Varsinaisesti hän siirtyi Ylen palvelukseen vuonna 1967. Hänen erikoisalansa oli runous. Virkkunen toimitti Tämän runon haluaisin kuulla -ohjelmaa melkein sen historian alusta asti, yli kolmekymmentä vuotta. Hän oli myös perustamassa 1990-luvulla Tanssiva karhu -runopalkintoa.
Vuonna 1973 Virkkunen oli Kulttuurivihkot-lehden ensimmäinen sisällöstä vastannut toimittaja. Hän oli taistolaisen Toimittajaliiton jäsen.
Virkkusella oli kolme lasta. Hän kuoli 67-vuotiaana syyskuussa 2008.
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
* Ylen Elävä arkisto: Kulttuuritoimittaja Juha Virkkunen 1941-2008
Luokka:Suomalaiset radiotoimittajat
Luokka:Vuonna 1941 syntyneet
Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Juhana Minni

Juhana Vilho (Wilho) Minni (14. lokakuuta 1879 Joutsa – 11. joulukuuta 1954 Helsinki) oli hallitusneuvos, joka toimi valtiokonttorin pääjohtajana.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 (Viitattu 11.11.2018)
Juhana Minnin vanhemmat olivat apteekkari Paul Edvard Minni ja Matilda Sikanen ja puoliso vuodesta 1911 opettaja Gerda Thalus (k. 1949). Minni tuli ylioppilaaksi Viipurin lyseosta 1896, valmistui filosofian kandidaatiksi 1900 ja suoritti ylemmän hallintotutkinnon 1909. Hän oli Kansallis-Osake-Pankin palveluksessa 1900–1904, toimi säästöpankkien tarkastajan apulaisena 1904–1913, valtiokonttorin kirjanpitäjänä 1913–1915, metsähallituksen apukamreerina ja kamreerina 1915–1919, maatalousministeriön kanslistina 1919–1921, opetusministeriön apukamreerina 1921–1923 sekä valtiovarainministeriön vanhempana hallitussihteerinä 1923–1927 ja esittelijäneuvoksena 1927–1940. Valtiokonttorin pääjohtaja hän oli 1940–1947, vt. pääjohtaja 1947–1948 ja panttilainauslaitoksen tarkastaja vuodesta 1948. Hän oli myös muun muassa Suomen säästöpankkien liiton sihteeri 1910–1917, eduskunnan pankkivaliokunnan sihteeri 1910–1917 ja eduskunnan taloudenhoitaja 1935–1940, Suomen Pankin taloudenhoitaja 1911–1953 sekä useiden eri valiokuntien, työryhmien ja komiteoiden jäsen tai puheenjohtaja. Hallitusneuvoksen arvonimi Minnille myönnettiin 1939.Kuka kukin oli (Viitattu 11.11.2018)Hallitusneuvos J. W. Minni 75-vuotias. Helsingin Sanomat, 14.10.1954, s. 6.Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1954, s. 535 (Viitattu 11.11.2018)
==Lähteet==
Luokka: Suomalaiset virkamiehet
Luokka: Valtionlaitosten johtajat
Luokka:Vuonna 1879 syntyneet
Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Juhani Horma

Juhani Horma (11. kesäkuuta 1930 Tampere – 25. joulukuuta 1995 Hattula) oli suomalainen purjelentäjä.
Horman lentoura kesti yli 50 vuotta. Se alkoi Parolan lentokentällä 14-vuotiaana 14. tammikuuta 1945, jolloin hän lensi Grunau 9-liitokoneella 10 sekunnin mittaisen lennon autohinauksella. Ura jatkui vielä senkin jälkeen, kun hän oli joutunut vakavaan onnettomuuteen vuonna 1970. Horma hinasi moottorikoneella purjelentokonetta, jonka lentäjä teki ohjausvirheen ja hinauskone syöksyi maahan. Palomestarina työskennellyt Horma joutui työkyvyttömyyseläkkeelle, mutta pystyi edelleen purjelentoon.
Horma osallistui useisiin purjelennon maailmanmestaruuskilpailuihin, joissa hän sijoittui parhaimmillaan pronssille vuonna 1963. Hän osallistui myös SM-kilpailuihin yli 30 kertaa ja teki 22 Suomen ennätystä. Horma oli yksi tärkeimmistä toimijoista Räyskälän lentopaikan raivaamisessa harrasteilmailun käyttöön ja toimi purjelentokouluttajana 40 vuoden ajan.
Horma on palkittu lukuisilla kunnianosoituksilla toiminnastaan ilmailun hyväksi. Hän sai Harmon-patsaan 1964, Suomen Ilmailuliiton kultaisen ansiomerkin 1968 ja kansainvälisesti arvostetun Otto Lilienthal-mitalin 1987. Urho Kekkonen myönsi Hormalle vuonna 1979 lentokapteenin arvonimen ensimmäisenä pelkästään harrasteilmailun ansioista.
Horma lensi purjelentokoneella uransa aikana 8 000 tuntia ja 148 000 matkalentokilometriä.
Horma menehtyi 25. joulukuuta 1995, kun hän hukkui olleessaan auraamassa Lehijärven jäälle lentokenttää. Horman traktori upposi järveen, kun jää petti sen alta. 
== Lähteet ==
* 
* 
* Anneli Kokkola, Urheilu, historia ja julkisuus
=== Viitteet ===
Luokka:Suomalaiset purjelentäjät
Luokka:Vuonna 1930 syntyneet
Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Juhani Niemelä

Juhani Niemelä (s. 17. kesäkuuta 1941 Iitti) on suomalainen näyttelijä.
Niemelä oli pitkään kiinnitettynä Tampereen Työväen Teatteriin, jossa työskenteli vuodesta 1973, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 2008. Teatteriuran lisäksi hän on näytellyt merkittäviä sivuosarooleja useissa televisiosarjoissa ja elokuvissa. Muistettavimpia näistä ovat ehkä lomamatkalla itsensä toimitusjohtajaksi esittelevän vahtimestarin rooli Risto Jarvan komediassa Loma (1976) sekä Niemisen rooli Aki Kaurismäen elokuvassa Mies vailla menneisyyttä (2002). Hän näytteli myös vuonna 1991 tehdyssä draamasarjassa Autovaras, jossa hänen roolinsa oli Laasonen. Niemälä näytteli myös vuonna 2009 Timo Koivusalon ohjaamassa Täällä Pohjantähden alla -elokuvassa. Vuodesta 2016 lähtien hän on näytellyt yhtä päärooleista TV1:den draamasarjassa Korpelan kujanjuoksu. Vuonna 2018 Niemelä nähtiin lahkon johtaja Paavali Puseniuksen roolissa Karppi-rikossarjassa.
Niemelän tähänastisen elokuvauran ainoa päärooli on ollut Veikko Aaltosen westernmäisessä, mutta nykyaikaan sijoittuvassa trillerissä Tilinteko (1987). Siinä Niemelä näytteli vähäeleistä kostajaa, joka saapuu pieneen kaupunkiin vaatimaan tilille itsensä aikoinaan pettänyttä toveriaan (Esko Nikkari).
Teatterissa Niemelä on esiintynyt muun muassa näytelmissä Tuntematon Väinö Linna (1995), Runar ja Kyllikki (2006) ja Patukkaooppera (2007).
== Lähteet ==
Luokka:Suomalaiset näyttelijät
Luokka:Jussi-palkinnon saajat
Luokka:Vuonna 1941 syntyneet
Juhlapäivä

Juhlapäivä on päivä, jolloin on tarkoitus juhlistaa tai muistaa jotakin. Eri maissa vietetyt yleiset juhlapäivät, joihin kuuluu yleisesti noudatettuja juhlaperinteitä, liittyvät usein uskontoon tai kansalliseen historiaan. Usein ne ovat samalla yleisiä vapaapäiviä tai liputuspäiviä. Yksityisiä juhlapäiviä ovat esimerkiksi syntymä-, nimi-, hää- ja muut vuosipäivät. 
== Katso myös ==
* Kalenteririitti
* Suomen juhlapäivät
* Kansainvälinen vuosipäivä
Jukka Hapuoja

Jukka Hapuoja (24. syyskuuta 1914 Oulu – 2. heinäkuuta 2002 Kotka) oli suomalainen sellisti, kuoronjohtaja ja kapellimestari.Monipuolisen muusikon kuorot menestyivät Helsingin Sanomat Hän sai musiikkineuvoksen arvonimen vuonna 1980.Otavan Musiikkitieto A–Ö, uudistetun laitoksen 1. painos (1997), toim. Keijo Virtamo
Hapuoja oli alkuperäiseltä ammatiltaan opettaja, joka oli valmistunut Rauman seminaarista. Hän oli muusikkona muiden muassa Yrjö Selinin ja Enrico Mainardin oppilas. Musiikin parissa Hapuoja työskenteli ensin soolosellistinä ja kapellimestarina Oulun kaupunginorkesterissa, sitten vuodesta 1959 Jyväskylän kaupunginorkesterissa. Hän oli samanaikaisesti Jyväskylän kaupungin musiikinjohtajana vuosina 1959–1962 ja johti Naiskuoro Vappuja. Jyväskylän kaupunginorkesterin johtamisen aloittaessaan Hapuoja perusti kaupunkiin Orkesteriyhdistyksen kuoron.Meistä Jyväskylän Studiokuoro ry
Hapuoja vaikutti urallaan varsinkin Kotkan kaupungin musiikkielämään. Hän työskenteli Kotkan kaupunginorkesterin ja Kotkan Oopperan kapellimestarina vuosina 1963–1977. Vuosina 1965–1985 Hapuoja johti Kotkan Laulumiehiä ja vuosina 1971–1977 Kotkan Kantaattikuoro. 1980-luvun alussa hän aloitti Kotka-Canton johtamisen. Hapuojalle myönnettiin vuonna 1984 Sulasolin Klemetti-palkinto. Hapuoja kiersi johtamiensa kuorojen kanssa kansainvälisesti ja johti näitä myös kilpailumenestykseen eri maissa.
Hapuojan tytär Maija Hapuoja on luonut uran laulajana.
== Lähteet ==
Luokka:Suomalaiset sellistit
Luokka:Suomalaiset kuoronjohtajat
Luokka:Suomalaiset kapellimestarit
Luokka:Vuonna 1914 syntyneet
Luokka:Vuonna 2002 kuolleet