nyuuzyou/wikis huggingface dataset:
Vihan ja ahdistuksen aika

Vihan ja ahdistuksen aika eli Vaivanaika eli Suuri ahdistus on Raamatun ennustama ajanjakso, joka liittyy lopun ajan tapahtumiin. Siihen viitataan muun muassa Danielin kirjassa, Matteuksen evankeliumissa ja Ilmestyskirjassa. Ajanjakso kestää Raamatun tulkinnasta riippuen joko seitsemän vuotta tai kolme ja puoli vuotta.
== Yleistä==
Raamatussa, sekä Vanhassa että Uudessa testamentissa, mainitaan vertaansa vailla oleva ahdistuksen aika, joka on koittava maailman lopulla. Osa tähän aikaan liitetyistä Raamatun ennustuksista voidaan nähdä myös viittauksina oman aikansa tapahtumiin, mutta osa viittaa selvästi yleismaailmallisiin viimeisten aikojen tapahtumiin. 
Vihan ja ahdistuksen aika kestää tulkinnasta riippuen seitsemän vuotta tai puolet tästä, kolme ja puoli vuotta. Seitsemän vuoden "vuosiviikko" mainitaan Danielin kirjassa. Jeesuksen mukaan ahdistuksen aika lyhennetään "valittujen tähden". Kolmen ja puolen vuoden ajanjakso mainitaan Raamatussa seitsemästi, ja ilmoitetaan erikseen vuosina, kuukausina ja päivinä. 
Vihan ja ahdistuksen saavat Raamatun mukaan aikaan monet eri tekijät. Vihalla tarkoitetaan ensinnä ihmisten vihaa Jumalaa ja toisiaan kohtaan, toiseksi Jumalan vihan lankeamista ihmisten päälle, ja kolmanneksi Paholaisen vihaa sekä ihmisiä että Jumalaa kohtaan, kun hänet on syösty taivaasta maan päälle. Jumalan viha liittyy siihen, että Antikristus ottaa hänen paikkansa ihmisten palvonnan kohteena. 
==Vihan ja ahdistuksen aika ja ylöstempaus==
Kristittyjen kesken on eri näkemyksiä siitä, onko kristillinen seurakunta vielä maan päällä Suuren ahdistuksen aikana vai tempaako Jeesus omansa pois sitä ennen. Raamatusta löytyy tukea molemmille näkemyksille: yhtäältä uskovia kehotetaan kestämään loppuun saakka, kunnes kaikki ennustettu on tapahtunut, toisaalta valvomaan, koska Jeesus voi tulla takaisin milloin tahansa. Ristiriitaa on yritetty ratkaista kahdella tavalla: yhtäältä jakamalla vaivan aika kahteen kolmen ja puolen vuoden jaksoon, jonka puolivälissä Jeesus tempaa seurakunnan ylös, toisaalta ajattelemalla osan seurakunnasta jäävän vaivan aikaan vain kaikkein uskollisimpien tullessa ylöstemmatuksi. Viimeksi mainitulle on teologien mukaan vaikeinta löytää tukea Raamatusta. Lisäksi osa kristillisistä teologeista tulkitsee Jeesuksen toisen tulemisen vain symbolisesti. Ylöstempauksen ajankohdasta onkin kiistelty lähinnä Raamatun arvovallan tunnustavien, enemmän tai vähemmän kirjaimellista tulkintaa kannattavien protestanttisten teologien kesken.
== Lähteet ==
== Kirjallisuutta ==
* 
* 
Luokka:Johanneksen ilmestys
Vihreä puolue

Vihreä puolue voi tarkoittaa jotakin useista ympäristöpuolueista:
== Euroopassa ==
*Belgiassa: Vihreät (Groen)
*Bulgariassa: Vihreä puolue (Zelena Partija)
*Englannissa ja Walesissa: Englannin ja Walesin vihreä puolue (Green Party of England and Wales)
*Euroopan unionissa: Euroopan vihreä puolue
*Irlannissa: Vihreä puolue
*Itävallassa: Vihreät (Die Grünen)
*Kosovossa: Kosovon vihreä puolue (Partia e të Gjelbërve të Kosovës)
*Kreikassa: mm. Ekologiset pasifistiset vihreät (Oikológoi Eirinistés Prásinoi), Ekologiset vihreät (Oikológoi Prásinoi), Vihreä liike (Prásino Kínima) ja Vihreät – Solidaarisuus (Prásinoi – Allilengýi)
*Latviassa: Latvian vihreä puolue (Latvijas Zaļā partija)
*Luxemburgissa: Vihreät (Déi Gréng)
*Ranskassa: Europe Écologie – Les Verts
*Romaniassa: Vihreä puolue (Partidul Verde)
*Ruotsissa: Ympäristöpuolue Vihreät, Ruotsin vihreät
*Saksassa: Liittouma 90/Vihreät
*Skotlannissa: Skotlannin vihreä puolue (Scottish Green Party)
*Suomessa: Vihreä liitto
*Suomessa: Ekologinen puolue vihreät (vuosina 1998–2003 Kirjava ”Puolue” – Elonkehän Puolesta), vuosina 1992–2003 toiminut suomalainen puolue
*Sveitsissä: Sveitsin vihreä puolue (Grüne Partei der Schweiz)
*Tšekissä: Vihreä puolue (Strana zelených)
*Virossa: Viron vihreät (Erakond Eestimaa Rohelised)
*Venäjällä: Vihreät (Российская экологическая партия «Зелёные»)
== Euroopan ulkopuolella ==
*Australiassa: Australian vihreät
*Dominikaanisessa tasavallassa: Partido Verde de la Unidad Democrática
*Kanadassa: Kanadan vihreä puolue (Green Party of Canada)
*Kolumbiassa: Partido Verde Oxigeno
*Uudessa-Seelannissa: Green Party of Aotearoa New Zealand
*Yhdysvalloissa: Yhdysvaltain vihreä puolue (Green Party of the United States)
== Muuta ==
*Vihreät oli myös sirkuspuolue keisariajan Roomassa.
*
Vihreä talous

Vihreä talous tarkoittaa talousjärjestelmää, jossa ekosysteemin hyvinvointi otetaan huomioon kiinteänä osana järjestelmää. Käsite kattaa laajan joukon erilaisia ideoita, eikä sen taustalla ole yhtenäistä teoriaa. Puhuttaessa vihreästä taloudesta korostetaan toimintamekanismien ja tavoitteiden erilaisuutta verrattuna valtavirran taloustieteeseen. Vihreä talous poikkeaa akateemisen taloustieteen valtavirrasta ja ympäristötaloustieteestä hylkäämällä eräitä sen peruspremissejä kuten hyödyn maksimoimisen.
Vihreä talous nähdään laajempana käsitteenä kuin ekologinen kapitalismi, joka tähtää lähinnä kestävän kehityksen saavuttamiseen tavanomaisen taloustieteen keinoin. Keskeinen teema on luonnon arvojen korostaminen, ja tuotantomäärän sekä rahan merkitystä pidetään ylikorostuneina. Luonnon ajatellaan tuottavan itsessään luonnon pääomaa, eikä sitä pidetä pelkkänä raaka-ainevarastona. Paikallista toimintaa yhteisön kokoon sopivassa mittakaavassa pidetään globaalia toimintaa parempana.
== Vihreä talous Suomessa ==
Alan suomenkielinen perusteos on Osmo Soininvaaran 1990 kirjoittama teos Vihreä markkinatalous. Soininvaaran markkinatalouden vihreässä versiossa yritetään sovittaa yhteen eriseuraisilta tuntuvat tavoitteet ekologinen vastuullisuus, sosiaalinen oikeudenmukaisuus, yksilön vapauden kunnioittaminen sekä taloudellisen hyvinvoinnin turvaaminen. Keinoja ovat muun muassa perustulo sekä haitta- ja resurssiverot.
== Kirjallisuus==
* Soininvaara, Osmo: Vihreä markkinatalous (Hanki ja jää, 1990) ISBN 951-8916-22-5
==Katso myös==
* Kestävä kehitys
* Luonnonkapitalismi
* Biotalous
Luokka:Talousjärjestelmät
Viipurinlahti

Viipurinlahti () on Suomenlahden itäosassa Leningradin alueella sijaitseva pohjoiseen työntyvä merenlahti, jonka perällä sijaitsee Viipurin kaupunki. Lahti sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Viipurinlahden etelärajana voidaan pitää Koivistonniemen kärjessä olevasta Pullinniemestä Kuninkaansaaren kautta Säkkijärvelle Vilaniemeen kulkevaa linjaa. Saimaan kanavan eteläpää on Viipurinlahden äärimmäisessä perukassa, Suomenvedenpohjassa, jonka yhdistävät muuhun lahteen Viipurin kaupungissa olevat salmet kuten Linnansalmi. 
Viipurinlahdessa on paljon saaria, joista suurimmat ovat Uuraansaari, Ravansaari ja Essaari lahden keskiosassa, Revonsaari Viipurinlahdesta etelään työntyvässä Makslahdessa sekä Kuninkaansaari lahden suulla. Viipurinlahteen laskevia jokia ovat muun muassa lännestä Tervajoki ja Rakkolanjoki–Hounijoki, pohjoisesta Juustilanjoki ja Kilpeenjoki sekä idästä Rokkalanjoki. 
Suomelle kuuluessaan Viipurinlahden rannoilla oli monia puutavara- ja muita satamia. Suurimmat olivat Viipurin ulkosatama Uuras sekä Viipurin sataman kuuluneet Etelä- ja Pohjoissatama. Muita satamia olivat Johanneksen Kirkkoniemi, Koiviston Makslahti ja Vahvialan Tervajoki. Nykyisin merkittävin satama on Uuraassa.
Luokka:Leningradin alueen lahdet
Luokka:Suomenlahti
Viitanlaakso

Viitanlaakso on Salon kaupunginosa, joka rajoittuu rantarataan, Hämeenkyläntiehen ja Merikulmantiehen.Salon kaupungin kartta, johon on merkitty kaupunginosien rajat ja numerot; lisäksi erillinen luettelo kaupunginosien nimistä. Alue on merkitty numerolla 11 Salon kaupungin asemakaavahankekarttaan.Salon asemakaavahankekartta
==Lähteet==
Luokka:Salon kaupunginosat
Viitannummi

Viitannummi on Salon uusin kaupunginosa Viurilanlahden rannalla Salosta Teijolle johtavan tien vieressäSalon kaupungin kartta, johon on merkitty kaupunginosien rajat ja numerot; lisäksi erillinen luettelo kaupunginosien nimistä.. Alueen erikoisuutena on kaksivesijärjestelmä, jossa esimerkiksi WC:n huuhteluun käytetään vettä, joka ei täytä juomavaatimuksia. Alue on liitetty kaukolämpöverkkoon. 
==Historia==
Alue on ollut aikaisemmin maaseutua, suurimmaksi osaksi metsää. Alueella sijaitsee muinaishauta Viitankruunu, jossa on kolme hautaa. Viitannummi on saanut tästä nimensä. 
==Lähteet==
Luokka:Salon kaupunginosat
Viitekorko

Viitekorko on rahalaitoksen otto- ja antolainauksen, joukkovelkakirjalainojen ja muiden velkainstrumenttien hinnoittelussa käytetty julkisesti noteerattu korko, jonka perusteella lainasopimuksen hinta eli korko määritellään. 
Esimerkiksi ottolainauksessa talletustilille maksettava korko saatetaan sitoa markkinakorkoon, kuten Euriboriin siten, että tilille maksettava korko on Euribor-korko vähennettynä tietyllä marginaalilla. Vastaavasti antolainauksessa esimerkiksi asuntolainan korko voidaan määritellä siten, että se on viitekorko lisättynä tietyllä marginaalilla.
Suomessa yleisesti käytettyjä viitekorkoja ovat suurten eurooppalaisten pankkien yhdessä noteeraamat Euribor-korot www.euribor.org: About Euribor ja yksittäisten pankkien noteeraamat Prime-korot. Viivästyskorot saatetaan sitoa myös Eonia-korkoon. Kansainvälisillä raha- ja pääomamarkkinoilla käytetään ensisijaisesti Euribor- ja LIBOR-korkoja. 
==Lähteet==
==Aiheesta muualla==
* Mikä Euribor-viitekorko tulee halvimmaksi?
Luokka:Pankkitoimi
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luokka:Korko
Vilho Sorvari

Vilho Sorvari (6. heinäkuuta 1906 Viipuri – 22. kesäkuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.
Sorvari pääsi kauppakoulusta 1926 ja hän opiskeli myös Viipurin kirkkomusiikkiopistossa sekä harjoitti jonkin aikaa viuluopintoja säveltäjä Väinö Haapalaisen johdolla. Sorvari työskenteli aluksi Viipurin kaupungin satamarakennusosastolla sekä Kaukas Oy:n palveluksessa laivaajana. Hän oli 1930-luvulla toimittajana Viipurissa, Joensuussa ja Helsingissä. Sotavuodet Sorvari palveli rannikkopuolustusjoukoissa. Sotavuosien jälkeen hän työskenteli toimittajana ja kustannusalalla käsikirjoitusten painokuntoon saattajana. Hän oli liikennetoimiston virkailijana Helsingin poliisilaitoksella 1945–1949, Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan kirjastovirkailijana ja kansakoulunopettajana Oulunsalossa 1952–1956. Vuodesta 1956 alkaen Sorvari oli vapaa kirjailija. Hän asui vuosina 1950–1960 Oulunsalossa kunnes palasi sitten Helsinkiin.
Vilho Sorvari julkaisi aluksi merimies- ja satamaelämää kuvanneita romaaneja (Kongon Oskari, Kultainen fregatti), mutta keskittyi sen jälkeen historiallisten romaanien tekemiseen.
== Teoksia ==
* Kongon Oskari, romaani. Otava 1945
* Kosto on minun, historiallinen romaani. 1946
* Kultainen fregatti, romaani. Otava 1947
* Etelämeren auringon alla, seikkailuromaani. Otava 1948
* Hammurabi, romaani suuren lainsäätäjän ajoilta (vv. 1728–1686 e.Kr.). Otava 1949
* Karthagon merituomari, romaani. Otava 1950
* Semiramis, Assyrian kuningatar, romaani naisen vaiheista n. v. 800 e.K.r. Otava 1951
* Ruukunvalaja ja hänen orjansa, romaani. Otava 1953
* Kraaterisaari. Poikien seikkailukirjasto 117. Otava 1954
* Ezeniläiset sadunsepittäjät romaani muinaisitämaalaisen talonpojan ja hänen vaimonsa vaiheista. Otava 1956
* Armottomat apajapaikat, romaani. Otava 1958
* Ikuisen elämän yrtti : radiokuunnelma. 1963
* Polttava leveysaste, romaani. Otava 1965
== Lähteet ==
* Suomen kirjailijat -tietokanta
* Kirjasampo.fi: Vilho Sorvari
* Panun pakinoita : "Itämainen" kirjailija pohjoisilla perillä, Kaleva 6.7.1956
* Helka WebVoyage – teosluettelo
Luokka:Suomalaiset kirjailijat
Luokka:Vuonna 1906 syntyneet
Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Viljo Eloranta

Viljo Olavi Eloranta (31. lokakuuta 1915 Helsinki – 1982) oli juristi ja poliisineuvos, joka toimi Poliisiopiston johtajana.
Viljo Elorannan vanhemmat olivat liikemies Gustav Robert Eloranta, entinen Envall, ja Amalia Mäkinen ja puoliso vuodesta 19140 opettaja Vappu-Liisa Pulkkinen. Eloranta tuli ylioppilaaksi 1934 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon ja oikeustieteen lisensiaatin tutkinnon 1954, varatuomarin arvon hän sai 1956. Eloranta oli Helsingin yliopiston rikosoikeuden assistentti 1955–1959, Eläinlääketieteellisen korkeakoulun sihteeri 1960–1961, valtion poliisikoulun vanhempi opettaja ja varajohtaja 1960–1962 ja Poliisiopiston johtaja ja poliisineuvos vuodesta 1962. Hän työskenteli 1950-luvulla myös korkeimman hallinto-oikeuden esittelijänä ja vuosikymmenen vaihteessa Helsingin raastuvanoikeuden apujäsenenä ja vt. rikosasiain notaarina. Elorannalla oli sekä kansallisia että kansainvälisiä luottamustehtäviä ja hän oli Nordisk Kriminalistisk Årsbokin suomalainen toimittaja 1957–1962. Sotilasarvoltaan Eloranta oli reservin kapteeni (1967).Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesmatrikkeli 1918–2000, s. 204 (Viitattu 26.6.2019)
==Lähteet==
Luokka: Suomalaiset juristit
Luokka: Suomen oppilaitosten rehtorit
Luokka: Suomalaiset virkamiehet
Luokka: Suomalaiset opettajat
Luokka: Vuonna 1915 syntyneet
Luokka: Vuonna 1982 kuolleet
Viljo Mertano

Viljo Ilmari Mertano (31. tammikuuta 1913 Turku – 21. lokakuuta 1964) toimi Salon kauppalan- ja kaupunginjohtajana vuosina 1949–1964. Hän suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1937 ja sai varatuomarin arvon 1944. Ennen nimitystään Salon kauppalanjohtajaksi Mertano työskenteli Turun kunnallishallinnossa ja oli Turun kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1948–1949.Kaupunginjohtaja Viljo Mertano (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 23.10.1964, HS Aikakone. Viitattu 3.4.2018.
==Lähteet==
Luokka:Salon kaupunginjohtajat
Luokka:Suomalaiset juristit
Luokka:Turun kaupunginvaltuutetut
Luokka:Vuonna 1913 syntyneet
Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
Viljo Orpana

Viljo Johannes Orpana (8. kesäkuuta 1923 Käkisalmi – 18. tammikuuta 2000 Tervo) oli kalankasvatukseen, kalatalouteen ja kalastusmatkailuun vaikuttanut yrittäjä, joka sai ensimmäisenä Suomessa kalatalousneuvoksen arvonimen, vuonna 1985. 
==Henkilöhistoria==
Kalastuskoulun Orpana suoritti 1946, kalatalousteknikoksi hän valmistui 1962. Hän työskenteli E.V. Ålbergin palveluksessa 1945, Satakunnan Maanviljelysseurassa 1946–1952 ja Kymin Uittoyhdistyksessä 1952–1968. 1950-luvulla Orpana perehtyi kalanviljelyyn Yhdysvalloissa ja oli sitten perustamassa useita kalanviljelylaitoksia Keski-Suomeen ja Savoon. Orpana perusti 1964 Rikhard Sotamaan kanssa Taimen -yhtiön ja toimi siinä vuoteen 1971 asti. Vuonna 1967 perustettua Savon Taimen -yhtiötä Orpana suunnitteli ja rakensi Mikko Jalkasen kanssa. Vuonna 1972 Orpana perusti Tervon Äyskoskelle vaimonsa kanssa kirjolohien tuotanto- ja jalostusyritys Nilakkalohi -yhtiön. Yritys sai valtakunnallisen yrittäjäpalkinnon vuonna 1982. Tämän ja muiden yritystensä toiminnassa Orpana oli mukana eläkkeelle jäämiseensä saakka, vuoteen 1990. Yksi hänen muista hankkeistaan oli Tervoon perustettu Lohimaan kalastusmatkailukeskus. Orpana oli perustamassa myös Suomen Kalankasvattajaliittoa, jonka hallituksen jäsen hän oli 1964–1981, puheenjohtaja 1981–1989 ja sitten kunniapuheenjohtaja. Orpanan asiantuntemusta käytettiin myös alan eri työryhmissä. Orpana vihittiin Kuopion yliopiston kunniatohtoriksi vuonna 1991, ensimmäisenä Suomessa kalatalouden alalta. Hänelle pystytettiin muistokivi Tervon Lohimaahan kesällä 2003.Erkki Manninen: Karjalaispojasta tuli kalanviljelijä. Kalatalousneuvos Viljo Orpana. HS Ihmiset, 25.1.2000. (Tilaajille, Viitattu 31.7.2020)Suomen Kalakirjasto: Suomen kalanviljelyn historiaa (Viitattu 31.7.2020) 
==Julkaisuja==
* Lohenkasvattajan opas: lohikalojen lammikkoviljely, 1963, Erkki Halme, Viljo Orpana
==Lähteet==
Luokka: Suomalaiset yrittäjät
Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat
Luokka:Vuonna 1923 syntyneet
Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Ville Leppänen

Ville Leppänen (25. tammikuuta 1902 Toijala – 11. elokuuta 1949 Helsinki) oli lentomestari ja liikennelentäjä, joka sai vuonna 1932 Gunnar Lihrin kanssa ensimmäisenä Suomessa lentokapteenin arvonimen.
Leppänen kävi Toijalan yhteiskoulun ja osallistui Suomen sisällissotaan Hämeen lentävässä ratsuosastossa. Varusmiespalveluksen hän suoritti 1923–1924 Ilmailukoulussa ja jäi sen jälkeen puolustusvoimien palvelukseen. Hän sai ohjaajatodistuksen 1925 ja toimi Ilmailukoulussa ohjaajaopettajana 1927–1929. Aero-yhtiön palvelukseen Leppänen siirtyi 1929. Hänet palkittiin vuoden 1931 Harmon-patsaalla. Leppänen oli ensimmäisiä mittarilennon taitajia Suomessa, joka myös koulutti siihen sekä sotilas- että siviililentäjiä. Miljoonannen lentokilometrinsä Leppänen saavutti marraskuussa 1939, yhteensä hän ehti lentää noin 2,7 miljoonaa kilometriä ja 18 tuhatta tuntia. Sota-aikana Leppänen toimi liikennelentäjänä. Sotien jälkeen KLM-yhtiöön lentäjäksi siirtynyt Leppänen palasi ohjaajaksi ja ohjaajaopettajaksi Suomeen vuoden 1948 lopulla.Harmon -patsas lentomestari Ville Leppäselle. Helsingin Sanomat, 25.3.1932, s. 4.Lentokapteeni Ville Leppänen kuollut. Helsingin Sanomat, 12.8.1949, s. 6.Lentokapteeni Leppäsen juhlallinen ruumiinsiunaus. Helsingin Sanomat, 19.8.1949, s. 3.
==Lähteet==
Luokka: Suomalaiset lentäjät
Luokka:Vuonna 1902 syntyneet
Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Viranhaltija

Viranhaltija on Suomessa yleisesti johonkin virkaan nimitetty henkilö eli virkamies tai erityisesti henkilö, joka on virkasuhteessa kuntaan.
== Kunnassa ==
Kunnallisesta viranhaltijasta annetussa laissa viranhaltijalla tarkoitetaan henkilöä, joka on virkasuhteessa kuntaan. 
=== Taustaa ===
Ennen kunnallisesta viranhaltijasta annetun lain (viranhaltijalaki) säätämistä viranhaltijoista säädettiin kuntalaissa ja kunnallisen viranhaltijan palvelussuhdeturvasta annetussa laissa (28.6.1996/484). Vuoden 1976 kunnallislain mukaan viranhaltijat olivat a) virkojen vakinaisia haltijoita eli vakinaisia viranhaltijoita, b) virkojen väliaikaisia hoitajia eli viransijaisia tai avoimen viran hoitajia tai c) tilapäisiä viranhaltijoita. Tästä jaosta luovuttiin viranhaltijalain säätämisen yhteydessä siten, että viranhaltija otetaan virkasuhteeseen joko toistaiseksi tai määräajaksi.
=== Asema ===
Kuntalain mukaan tehtävää, jossa käytetään julkista valtaa, hoidetaan virkasuhteessa. Viranhaltijoiden asema eroaa kunnan työntekijöiden asemasta siinä, että heidän palvelussuhteensa on julkisoikeudellinen, ja heidän asemansa määräytyy eri lakeihin sisältyvien erityisten säännösten mukaan. Viranhaltija otetaan virkasuhteeseen toistaiseksi tai määräajaksi.
=== Vastuu ===
Viranhaltija on vastuussa vahingosta, joka on aiheutunut hänen virheellisestä menettelystään. Perustuslain 118 §:n mukaan virkamies vastaa virkatoimiensa lainmukaisuudesta.
== Valtiolla ==
Valtion virassa olevia henkilöitä kutsutaan virkamiehiksi, ja heidän asemaansa sääntelee valtion virkamieslaki.
== Katso myös ==
* Viranhaltijapäätös
== Lähteet ==
== Aiheesta muualla ==
* 
Luokka:Kunnallishallinto
Viranhoitomääräys

Viranhoitomääräys on kunnan, kuntayhtymän, evankelis-luterilaisen kirkon tai seurakunnan viranhaltijalle annettava asiakirja, josta ilmenevät hänen virkasuhteeseen ottamiseensa liittyvät tiedot. Se voi olla pöytäkirjanote virkaan ottamispäätöksestä tai muu kirjallinen viranhoitomääräys. Asiakirjan antaa työnantajaa edustava henkilö viipymättä ja mahdollisuuksien mukaan ennen virantoimituksen alkamista. Kirkolliselle viranhaltijalle sen antaa tuomiokapituli. Viranhoitomääräyksestä tulee ilmetä ainakin viranhaltijan virkanimike, virkasuhteen kesto, määräaikaisuuden peruste, mahdollinen koeaika, virantoimituksen alkamisen ajankohta, pääasialliset tehtävät ja palkkauksen perusteet.Laki kunnallisesta viranhaltijasta, 9 § (viitattu 25.3.2014)Kirkkolaki, 6 luku 10–11 § (viitattu 25.3.2014) Tavallisesti viranhoitomääräyksestä ilmenee myös työnantajan nimi sekä viranhaltijan nimi, henkilötunnus, osoite, koulutus, verotuskunta ja vuosiloman määräytymisperusteet.
Evankelis-luterilaisessa kirkossa virkasuhteeseen otettavalle on viipymättä annettavan viranhoitomääräyksen lisäksi annettava selvitys virkasuhteen keskeisistä ehdoista, jos virkasuhteen kesto on vähintään kuukausi. Selvitys tulee antaa viimeistään ennen ensimmäisen täyden palkanmaksukuukauden loppua. Selvitystä ei kuitenkaan tarvitse antaa, jos tiedot ilmenevät viranhoitomääräyksestä.Kirkkolaki, 6 luku, 18 § (viitattu 25.3.2014) Viranhoitomääräys korvaa aiemmin käytössä olleen virkamääräyksen ja valtakirjan, jollainen annettiin kirkkoherralle, kappalaiselle, kanttorille ja vakinaiselle lehtorille. Työsuhteeseen otettavalle työntekijälle ei anneta pöytäkirjanotetta, vaan hänen kanssaan tehdään aina työsopimus.Kirkkohallituksen yleiskirje nro 7/2013 (viitattu 25.3.2014) Suomen ortodoksisen kirkon ja seurakuntien virkasuhteet muuttuivat työsopimussuhteiksi vuoden 2007 alussa. Siksi työntekijöille ei anneta viranhoitomääräystä.Laki ortodoksisesta kirkosta, 118 ja 120 § (viitattu 25.3.2014)
Kunnallinen virkasuhde alkaa sitä koskevan päätöksen tekemisestä eli esimerkiksi viranhoitomääräyksen antamisesta. Virkasuhteen alkamisesta lähtien päätös velvoittaa sekä työntekijää että työnantajaa. Virkasuhteesta voi vapautua esimerkiksi irtisanomisella, irtisanoutumisella, virkasuhteen purkamisella, eläkkeelle siirtymisellä tai määräaikaisen viranhaltijan toimikauden päättymisellä. Virkasuhteesta ei voi vapautua ilmoittamalla peruuttavansa viran vastaanottamisen. Virkasuhteen alkamishetki eroaa tavallisesti virantoimituksen alkamishetkestä. Virantoimitus alkaa silloin, kun viranhaltija tai vaikkapa virkasuhteinen tuntiopettaja ryhtyy hoitamaan työtehtäviään. Sen ajankohdan määrää työnantajan edustaja ja siitä hetkestä alkaa viranhaltijan virantoimitusvelvollisuus.Virkasuhteen ja virantoimitusvelvollisuuden alkamisen erot ja merkitys (viitattu 25.3.2014)Laki kunnallisesta viranhaltijasta, 34 § (viitattu 25.3.2014)
Valtion virkamiehille ei anneta viranhoitomääräystä, vaan heille annetaan todistukseksi nimittämisestä nimittämiskirja eli nimityskirja.Valtion virkamiesasetus, 16 § (viitattu 25.3.2014)
==Lähteet==
Luokka:Kunnallishallinto
Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon hallinto
Virasto

Virasto on viranomaisena toimiva laitos. Virastot ovat joko keskusvirastoja, joiden toiminta-alueena on koko valtio tai paikallisvirastoja, joiden toiminta-alueena on vain osa valtiota, kuten lääni, piiri tai kunta.
==Virastojen toimintatavat==
Virastot ovat toimintatavaltaan joko toimisto- eli päällikkövirastoja - tai kollegisia virastoja (joissa päätöksentekoon voi osallistua useampi virkakunnan jäsen, (lat. collē'gium = virkakunta)).
Toimistovirastossa käsiteltävät päätökset valmistelee ja esittelee esittelijäksi kutsuttu virkamies viraston päällikön tehdessä yksin ratkaisun. 
Kollegisessa virastossa, jonka kollegioon kuuluu vähintään kolme jäsentä, kaikki jäsenet ottavat osaa tärkeimmistä asioista käytävään neuvonpitoon, ja jos ilmenee erimielisyyttä, tehdään päätös äänestämällä.
==Esimerkkejä virastoista==
* Opetusvirasto
* Rakennusvirasto
* Kiinteistövirasto
* Kuluttajavirasto
* Kulttuurivirasto
*Tiedusteluvirasto
==Lähteet==
* Otavan iso tietosanakirja, Otava 1965
* Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1966
Luokka:Hallinto
Virheellinen analogia

Virheellinen analogia tarkoittaa argumentaatiovirheenä kahden yhteismitattoman asian rinnastamista. Kahden käsitteen, objektin tai tapahtuman (A ja B) analogia merkitsee sitä, että niillä on jokin yhteinen kvaliteetti (laadullinen suure) X. Premissinä on siis, että sekä A:lla on oltava kvaliteetti X että B:llä kvaliteetti X. Virheellisessä analogiassa A:lla ja B:llä ei kuitenkaan ole yhteistä kvaliteettia, vaan vain pelkkä yhteinen assosiaatio. Yleinen muoto on:
#A:lla ja B:llä on yhteinen assosiaatio X
#A ja B ovat siis analogisia keskenään
Toinen muoto virheellisestä analogiasta on:
#A:lla ja B:llä on yhteinen kvaliteetti X
#B:llä ja C:llä on yhteinen kvaliteetti Y
#A ja C ovat siis analogisia keskenään
== Apples and oranges ==
Virheellisen analogian tavat yhdistyvät argumentissa, josta käytetään englanninkielistä apples and oranges -nimitystä. Siinä verrataan omenoita ja appelsiineja toisiinsa, vaikka kyse on eri hedelmistä. Tämän yleinen kaava on:
#Argumentti A on yhteismitaton argumentin B kanssa
#Argumenteilla A ja B on jokin assosiatiivinen kvaliteetti
#Argumentti B on epätosi
#Siispä argumentin A on oltava epätosi.
Luokka:Argumentaatiovirheet