Сценарій театралізованого свята "То світлий Великдень господній дитячий звеличує спів"
Категорія: Позакласні заходи

Передмова Україна... Рідний край... Золота, чарівна сторона. Земля, рястом заквітчана, зеленом закосичена. Скільки ніжних, ласкавих слів придумали люди, щоб висловити свою гарячу любов до рідного краю, де народились і живуть. З давніх-давен линули по світу слова про Україн                у, про щирий і працьовитий народ, про її лани широкії, гаї зелені, про тихі ріки та озера. Що таке Україна? За віконцем калина, Тиха казка бабусі, ніжна пісня матусі, Дужі руки у тата, під тополями хата, Під вербою криниця, золотиста пшениця. Серед лугу лелека і діброва далека. Десь з часом, із заборонами, турботами про "хліб насущний", багато з нас розгубили пам'ять про скарби наших предків - звичаї, забули, що це саме ті прикмети, по яких розпізнається народ, його духовна культура. Звичаї - це ті написані закони, якими керуються в найменших щоденних і найбільших всенаціональних справах. Звичаї, а також мова - це ті найміцніші елементи, що об'єднують окремих людей в один народ, в одну націю. Наш великий поет Тарас Шевченко, звертаючись до України, як до матері, що вічно страждає, питає: Чи ти рано до схід - сонця Богу не молилась? Чи ти діточок непевних Звичаю не вчила? Як бачимо з цих слів Шевченка, не вчити своїх дітей звичаю - великий гріх. В усіх народів світу існує повір'я, що той, хто забув звичаї своїх батьків, карається людьми і Богом. Він блукає по світі, як блудний син, і ніде не може знайти собі притулку та пристановища, бо він загублений для свого народу. У нашого українського народу існує повір'я, що від тих батьків, які не дотримуються звичаїв, родяться діти, що стають вовкулаками. Вовкулака - це завжди похмурий, завжди чимось незадоволений чоловік; в день святого Юрія він перекидається вовком, бігає разом з іншими звірами по лісі і має лише опасок на своїй довгій кудлатій шиї; а в день зимового Миколи він знову перекидається чоловіком. Вовкулака, бувши в людській постаті, до церкви не ходить, з людьми не вітається і звичаїв людських не знає. Я сподіваюся, що серед учнів нашої школи таких немає. Бо одним з проектів виховної роботи педагогів нашого навчального закладу є плекання духовності шляхом збереження національних традицій. В рамках цього проекту ми провели "Різдвяну світлицю", Масляну, Покровські вечорниці, Великдень, "Зима прийшла, нам веселощі принесла!". Автор: Завертайло С. В., педагог-організатор, Дніпропетровського НВК № 33.