Уплив кольорів на психоемоційний стан людини
Категорія: Психологія

Ми рідко замислюємося над тим, яке значення в нашому житті має колір. Звичка бачити небо - синім, траву - зеленою, а кров - червоної така сильна, що інших сполучень ми не можемо собі уявити. Кольори – це невід’ємна частина нашого життя. Життя повне тоді, коли воно наповнене фарбами, кольорами та                 відтінками. Починаючи з найдавніших часів колір був сильною, але все ж невловимою силою, що визначає поведінку людини. Проведено велику кількість дослідів, написано багато статей і все-таки, до цих пір, колір - це явище загадкове. На даний момент добре відомо, що оточуючі нас кольори є одними з найважливіших факторів встановлення суспільства. В сучасному, швидкоплинному, урбанізованому світі з величезним потоком інформації, критичним є показник самогубств та депресій, має місце загострення соціальних суперечностей, які обумовлюються індивідуальною психоемоційною неузгодженістю людей. Дуже багато людей, які потрапляють із села в місто стають заручниками долі. На них сильно впливають кольори, що їх оточують. Сірі стіни будівель дуже пригнічують, втомлюють. У таких людей постійні депресії та стреси, адже ці кольори не є кольорами природного середовища. Колір виявляє вплив на людину, на її підсвідомість, успішність, настрій, поведінку. За кольоровими перевагами, можна виявити темперамент, характер та психоемоційний стан особистості. Різнокольорове бачення світу пов’язане з тим, що речовини по-різному взаємодіють зі світлом. Падаючи на речовину, світло частково поглинається, а частково відбивається. Крім того, воно проникає крізь прозорі тіла. Якщо тіло поглинає майже всі промені, відбиваючи лиш червоні, то воно і здаватиметься нам червоним, а якщо поглинає майже всі промені, практично нічого не відбиваючи, то воно для нас буде чорним. Якщо ж, навпаки, об’єкт відбиває практично все випромінювання, то він виглядає білим [2, 5]. Ми звикли вважати, що у веселки сім кольорів. Однак із вами можуть посперечатися авторитетні люди. Аристотель вирізняв у ній лише три кольори: червоний, зелений та фіолетовий, вважаючи, що всі інші кольори є сумішшю цих трьох. У Київській Русі вас би запевняли, що веселка має чотири кольори. У 1073 році київський літописець писав: "У веселці властивості суть червоне, і синє, і зелене, і багряне". Аборигени Австралії нарахували в Райдужному змієві шість кольорів, а деякі племена Африки навіть досі вважають, що веселка має два кольори – темний і світлий. Нам відоме ім’я людини, яка побачила у веселці сім кольорів – Ісак Ньютон[3,4]. Але просто неможливо підрахувати кількість відтінків кожного з кольорів. Не можна, тому що світ, який нас оточує, наповнений величезною кількістю барв, і у кожного кольору є безліч відтінків. Потрібно навчитись дуже уважно дивитись на оточуючі нас предмети, щоб розібратись в кольоровому багатстві, яке створила для нас природа. 1. Фізичний вплив кольорів на психофізіологічний стан людини Здавалося б, що очевидним є твердження про те, що кольори, які з самого народження оточують кожного з нас, здійснюють на організм, нервову систему і психіку людини об'єктивний, безпосередній вплив, налаштовуючи його в унісон з оточуючим світом. Однак ця ідея про безпосередній вплив кольору на психіку людини, а тим самим, і іманентності колірних значень, викликала і викликає активне неприйняття прихильників соціокультурного підходу в поясненні генезису колірних асоціацій. Основним у їхньому підході є твердження про опосередкованість колірного впливу предметними зв'язками кольору, необов'язково представленими у свідомості в розгорнутій формі, але кожен раз актуалізуються, коли людина спостерігає той чи інший колір. В даному випадку можуть використовуватися поняття "латентного навчання", "культурної пам'яті", і т. д. Тим самим, ставлення до кольору цілком і повністю визначається культурно-історичними традиціями і звичаями. Не заперечуючи ролі предметних зв'язків кольору в становленні його значень, слід визнати, що провідним фактором у формуванні колірних значень є аж ніяк не вони, а об'єктивний характер колірного впливу на людину, як про це свідчать дані психофізіологічних і психологічних досліджень. Вперше спробу систематизувати значення окремих кольорів почав І. -В. Ґете. Так, на думку Ґете, жовтий колір створює тепле враження й створює добрий настрій. Синій він вважав кольором тіні – холодним і темним. Тому сині об'єкти здаються більш віддаленими. Червоному приписується серйозність і гідність, але також грація й принадність [http://iluzio. io. ua/s112524/spriynyattya_koloru]. При цьому Ґете мав на увазі тільки чисті кольори й практично не враховував ні особливостей сприймаючої їх людини, ні контексту сприйняття. В. В. Кандінський запропонував складніший погляд на дану проблему. Він відзначав двоякий вплив кольору на людину. У першу чергу, це фізичний вплив, при якому око зачароване красою кольору або ж, навпаки, зазнає найсильнішого подразнення. Це враження поверхневе й швидко забувається, якщо мова йде про звичні предмети. "Але як фізичне відчуття крижаного холоду, якщо воно проникає глибше, викликає більш глибокі почуття й може викликати цілий ланцюг психічних переживань, так і поверхневе враження від кольору може розвитися в переживання." Причому цей процес багато в чому обумовлений ступенем розвитку самої людини. Але й при низькій сприйнятливості, колір сприймається неоднозначно. Так, світлі фарби більше притягають око, ніж темні. Ще більш притягальну здатність мають світлі й теплі відтінки. Пофарбовані в такий спосіб об'єкти здаються ближчими [10]. Фізичний вплив кольору був багаторазово підтверджений численними експериментами фізіологів і психологів. Так, М. Деребіре приводить наступний опис впливу кольору на психіку: Зелений колір – болезаспокійливий, гіпнотичний. Він впливає на нервову систему, знімаючи дратівливість, безсоння, втому, знижує кров'яний тиск і піднімає тонус. Блакитний колір – антисептичний. Він ефективний при запаленнях і нагноєннях. Чутливій людині блакитний допомагає більше, ніж зелений, але від його "передозування" виникають деяка втома й пригніченість. Жовтогарячий колір стимулює почуття й прискорює пульсацію крові, не впливаючи при цьому на кров'яний тиск. Він має сильну стимулюючу дію, створює почуття благополуччя й веселощі, але може втомлювати. Жовтий колір впливає на мозок і тому ефективний при розумовій недостатності. Червоний колір має теплоту. Він стимулює мозок, ефективний при меланхолії, але в той же час легко робить дратівний вплив. Фіолетовий колір збільшує витривалість тканини, впливаючи на серце, легені й кровоносні судини [12, 7]. Однак В. В. Кандінський відзначив, що при більш високому розвитку цей елементарний вплив переходить у більш глибоке враження. Тоді можна говорити про інший вид впливу кольору на людину [10]. Світло і колір мають потужний вплив на формування психофізіологічного статусу організму людини. Цей вплив, у першу чергу, опосередковується діяльністю вегетативної нервової системи (далі - ВНС), її симпатичного і парасимпатичного відділів (далі - СНС і ПНС). Особливі заслуги в даному напрямку належать школі відомого російського фізіолога - проф. С. В. Кравкова. Головним підсумком численних експериментів, присвячених вивченню зв'язку колірного зору з іншими органами чуттів, було виявлення взаємозв'язку між колірним зором і ВНС, а також гіпоталамусом, який, як відомо, відіграє інтегруючу роль в діяльності фізіологічних і психічних функцій організму. Вважається, що ядра передньої гіпоталамічної області, тісно пов'язані з гіпофізом, мають відношення до інтеграції ПНС, а ядра задньої гіпоталамічної області, що прилягають до ретикулярної формації, - до інтеграції СНС. Зорові провідні шляхи анатомічно тісно пов'язані з усіма цими структурами. СНС забезпечує на психофізіологічному рівні поведінку за типами "боротьби" або "втечі". Активація СНС призводить до розширення зіниць, збільшення частоти серцевих скорочень (далі - ЧСС), посилення кровотоку, при цьому, кров приливає до мозку і м'язів. Слабшає моторика кишково-шлункової системи, сповільнюються процеси травлення. Дихання частішає, в крові зростає концентрація глюкози і жирних кислот. Все це забезпечує необхідний рівень активації організму для того, щоб він міг боротися або рятуватися втечею. При переважної активності ПНС, навпаки, створюються умови для відпочинку і відновлення сил. Загальний характер парасимпатичної активації нагадує той стан спокою, який настає після ситної їди. Посилюється приплив крові до травного тракту, скорочується ЧСС, зіниці звужуються і т. д. СНС і ПНС перебувають між собою в реципрокних відносинах, забезпечуючи як гомеостаз, так і адаптацію до зовнішніх впливів. Результати експериментальних робіт школи С. В. Кравкова (1935-1951 рр..) показали, що колірний вплив призводить до певних змін тонусу ВНС, а в свою чергу, зміна тонусу ВНС впливає на колірний зір [13]. Симпатикотропні подразники підвищують чутливість до синьо-зеленої частини спектру, а чутливість до червоно-жовтої частини у очей знижується. Особливо показово в цьому плані пряме введення в око адреналіну. І навпаки, парасимпатикотропні агенти покращують чутливість до червоного та жовтого, а до синього і зеленого - знижують. Сприйняття червоно-жовтої частини спектру викликає активацію СНС і гальмує ПНС. Синій і зелений надають депресуючу дію на СНС і активуючу на ПНС. З цього випливає, що чутливість ока до червоно-жовтою і синьо-зеленої частинам спектру носить реципрокного характер, аналогічно реципрокним взаємозв'язкам СНС і ПНС. Зниження (або підвищення) чутливості до кольору означає збільшення (або зменшення) абсолютного порогу розрізнення даного кольору. Тим самим, активація СНС призводить до поліпшення розрізнення синього і зеленого, а активація ПНС - червоного і жовтого, що в результаті призводить до відновлення балансу, тому що жовтий з червоним стимулюють СНС, а синій із зеленим - ПНС. Подібний характер взаємозв'язків колірного сприйняття з діяльністю ВНС, дозволяє зробити висновок про об'єктивну нужді останньої в колірних подразників для своєї саме регуляції. Можна сказати, що організм, що знаходиться в стані "боротьби" або "втечі" потребує більшою мірою в кольорах синьо-зеленої гами, ніж червоно-жовтою. У той же час, стану спокою і відновлення призводять до збільшення потреби в "активних" кольорах і зниження - в "пасивних". Тим самим, підтримується рівновага двох відділів ВНС між собою. При домінуванні СНС подальше збільшення її активації, якій сприяють червоний і жовтий, може призвести до дистресу, порушення гомеостазу і тому чутливість ока до цих кольорів знижується, вони як би не помічаються. Посилення ж чутливості до синього і зеленого надає гальмує вплив на СНС і сприяє відновленню балансу. Також небажано і тривалий превалювання ПНС, тому що це знижує готовність організму до активних дій [14, 23-42]. Звідси зрозумілим стає поліпшення чутливості зору до "активним" колірним подразників, що викликають підвищення тонусу СНС. Це - загальна схема взаємозв'язку колірного зору та ВНС, в рамках якої можливі певні нюанси в залежності від конкретних фаз в діяльності СНС і ПНС, та індивідуальних особливостей реактивності ВНС. Для стану функціонального збудження нервової системи (НС) характерний більш низький поріг (абсолютний) розрізнення червоного кольору в порівнянні із зеленим і особливо синім. При функціональному гальмуванні спостерігалося зворотне співвідношення порогів розрізнення для даних кольорів. Виходячи з цього, стає "психофізіологічно" зрозумілим ряд "позитивних" і "негативних" значень кольорів[15, 126-134]. Так синій, і в якійсь мірі зелений, виправдовують свої характеристики як релаксуючих, заспокійливих, і тому обираються людьми, котрі відчувають потребу в розслабленні та відпочинку. Проте тривала дія цих кольорів призводить до гальмування і навіть депресії, викликає враження чогось сумного і нудного. Червоний і жовтий як стимулюючі так само виправдовують свої традиційні характеристики квітів "активної сторони". У цих кольорах "зацікавлена" НС людини, добре відпочив, відновив сили, відчуває потребу в інтенсивній діяльності, прояві своєї енергії. Тривала дія цих кольорів може привести до перезбудження, а потім і до захисного гальмування НС. Характер взаємозв'язку білого і чорного з діяльністю ВНС є аналогічним: білий стимулює ерготропну систему організму, а чорний - трофотропну; активація ПНС збільшує "потребу" в білому кольорі, а СНС - в чорному. Після активного, напруженого, насиченого подіями дня (білий) настає ніч (чорний), коли людина може розслабитися і відпочити. Якщо з ранку похмуро і в природі переважають свинцево-сині тони, то налаштуватися на активну роботу буває дуже важко, людина може впасти в пасивний, дрімотний стан і знаходитися в ньому досить довго. І навпаки, яскраве, сонячне ранок сприяє швидкому переходу від сну до активного, досягненню необхідного рівня активності. Як вже зазначалося, характер впливу світлового та кольорового середовища на ВНС людини опосередковується її індивідуальною реактивністю як протягом доби, так і протягом більш тривалого часу [13]. Взаємозв'язок між кольорами і ВНС особливо наочно виявляється в умовах дистресу. При дистресі у випробовуваних зростає чутливість до короткохвильової (синій) частини спектру, а чутливість до середньої і довгохвильової (зелений, жовтий, червоний) - знижується. Кольоровий вплив може посилювати вегетативні прояви стресу. Так "колірне навантаження" з використанням коричневого, оранжевого і особливо жовтого помітно посилює наявну при кінетозі нудоту. Швидка установка перед випробуваним яскравого жовтого екрану могла при наявності нудоти викликати блювоту, при цьому, як зазначає Китаєв-Смик, випробовувані відчували суб'єктивне відчуття "удару в живіт". І навпаки, вплив блакитного, фіолетового і особливо синього кольору кілька знижувала нудоту при кінетозі [16]. Те, що колір впливає на діяльність Центральної нервову систему (далі -ЦНС), у світлі вищевикладених експериментальних даних є безсумнівним. Однак на відміну від вегетативної нервової системи, на яку колір має безумовний вплив, взаємозв'язок між кольором і ЦНС людини являє більш складну картину. Якщо для ВНС колір - це, перш за все, кванти енергії, що надходять в організм із зовнішнього світу, то для ЦНС, колір, якщо можна так висловитися, - і квант інформації про навколишній світ. Завдяки певним відділам ЦНС, у людини формуються колірні відчуття, а інтегративна діяльність ЦНС забезпечує функціонування колірного сприйняття і більш складні форми обробки інформації. Вплив кольору на ЦНС, з одного боку, визначається діяльністю її колірного аналізатора (специфічний інформаційний канал), а з іншого - ВНС (неспецифічний енергетичний канал). Колір, як енергія, необхідний для підтримки тонусу ЦНС. У дітей, які тривалий час проживають в умовах "колірного голодування", відзначаються навіть затримки інтелектуального розвитку (В. Є. Демидов - 1987). Енергетична сторона колірного впливу на ЦНС вивчена недостатньо. Наявні в колірній психології факти носять уривчастий, фрагментарний характер. Одним з небагатьох, достатньо широко висвітлених аспектів цієї проблеми, є колірні переваги. Здавалося б, колірні переваги мають непрямий стосунок до питання про енергетичний вплив кольору на ЦНС. Однак, не виключаючи інші чинники, що впливають на колірні переваги людини, не можна заперечувати, що на них впливають енергетичні властивості кольору [15]. 2. Роль кольорового забарвлення життєвого простору людини 2.1. Символічне наповнення кольорів Вживаючи кольори, потрібно усвідомлювати, що саме несе той чи інший колір. Колір ниточки, котрим створюється візерунок, може підкреслити, сплести, гармонізувати. Пращури про те добре знали. Червоний – це мамина любов, захист, здоров’я, активність, привертання уваги. Це найтепліший з усіх кольорів, він відповідає за репродукцію та ознаку статі. Є підсилювачем, наче каталізатор, сильний обереговий колір, символ живиці - крові, роду. Льоля з такою оздобою більше підійде для перших оглядин або просто, як варіант "на вихід", коли дитинку можуть побачити не батьківські очі. Червоний - найбільш агресивний колір, це біль, любов, гнів, кров, війна, смерть, мужність, а також здоров'я і дорослішання. Це колір життя, активності і агресії. У римлян червоний колір - божественний, колір перемоги. Коли римські полководці здобували перемогу, вони фарбували обличчя червоною фарбою на честь свого бога війни Марса, а вавилоняни назвали червону планету - Марс ім'ям свого бога смерті - "Неграл". Червоний - колір революції, виклику. У Британському військово-морському флоті червоний прапор "виклику на бій" існує з XVII століття; це колір народного бунту – прихильників національного італійського лідера Джузеппе Гарібальді називалися "червоносорочечники", і червоний колір вони носили як знак непокори існуючим порядкам. Червоний прапор було піднято в Парижі під час Французької революції, а натовп присвоїв цей прапор собі, щоб продемонструвати, що влада належить їм, а не закону. Червоний прапор - прапор міжнародного соціалізму, лівого крила політики в цілому. Але червоний колір - це ж і колір любові. Цікава перехідна символіка - червона троянда лейбористів. Концепція червоного як кольору кохання сходить до вогню, тепла, пристрасті. У середньовічному християнському мистецтві червоний - колір милосердя і божественної любові. Червоним кольором зображують зазвичай серафимів, що займають найвище положення в ієрархії ангелів. В день Святої Трійці цей колір служить уособленням Святого духу, який спустився з небес подібно полум'ю. Це і колір мучеників, які пролили кров за віру. Червоним бухгалтери відзначають збитки, а календарі - неробочі дні. Цей колір повсюдно використовується як попередження про небезпеку і сигнал "Стоп". Район будинків розпусти здавна називається районом "червоних ліхтарів" - саме такі ліхтарі раніше висіли перед подібними закладами. Але і капелюхи фей в Ірландії - теж завжди червоні. Нарешті, згадаємо червону літеру "А", яку повинні були носити на одязі жінки у Новій Англії в XVII-XVIII століттях, викриті в незаконній зв'язку [5, 8-12]. Жовтий колір - колір сонця і літа, в алхімії золото вважалося застиглим сонячним світлом. Як колір, близький золоту і сонцю, часто символізує славу і божественну владу. У грецькій міфології - це атрибут Аполлона, сонячного бога; в Китаї жовтий колір - колір імператора; під час останньої правлячої династії Цин (до 1911 року) тільки імператор мав право носити одяг жовтого кольору. В Індії наречена покриває свої руки жовтим для того, щоб позначити те щастя і єдність, якого вона чекає. Але жовтий - це і колір розлуки, зради, ревнощів, боягузтва і брехні. У Франції це був колір рогоносців; до XVI століття в Європі будинки зрадників мазали жовтою фарбою, а Юда Іскаріота і Каїна в церковному мистецтві зазвичай зображали з жовтими бородами. Євреїв у періоди антисемітизму змушували носити жовтий одяг, оскільки вони "зрадили Ісуса". Жовтий прапор - колір хвороби, означає, що на борту є інфекційні хворі або карантин. У жовтий забарвлюють рятувальні вертольоти, жовтий - знак попередження (жовта картка у футболі, жовтий сигнал світлофора). Жовта преса і жовтий журнал означають засоби масової інформації, що постачають спотворену інформацію та сенсації для збільшення тиражів (термін з'явився в кінці минулого століття, коли періодичні видання тільки-тільки почали переходити на кольоровий друк). У Китаї "жовтою літературою" і жовтими фільмами називається порнографічна продукція, з іншого боку, згідно з Книгою китайських символів, "жінкою жовтого кольору" називається цнотлива жінка [14]. Зелений - втілює добробут, дорослішання, розвиток, здоров’я, розуміння прояву любові, розум, сердечність. Це колір весни, дозрівання, зростання, природи, свободи, надії (прихід весни і оновлення життя), відродження. Часто символізує безперервність, навіть безсмертя (вічнозелений). Чи означає надлишок, процвітання, стабільність. Гроші у багатьох народів мають зелений колір. В деяких європейських країнах банкрутів зобов'язували носити капелюхи зеленого кольору. У морі зелений прапор означав корабельну аварію; на землі ж зелене світло світлофора говорить "шлях вільний" (таке значення було стандартизовано в Британії в 1983 році, а в США ще на 20 років пізніше, аж до цього зелений служив для застереження, а рухатися дозволяв білий). Це колір заздрощів і ревнощів, "зеленоокого монстра". Це символ молодості, незрілості, наївності, "зелених суджень". Це священний колір ісламу. Ірландію називають "смарагдовим островом"; зелене вбрання ірландці сприймають як про ірландські симпатії. Тепер цей колір став популярним в екологічному русі - захисники природи називають себе "зеленими". Блакитний - пасивність, поміркованість, спокій, втішання, розум, меланхолійність, фантазія, творчість. З голубою оздобою льоля ніби налаштовує на сон. Синій - розум, стійкість, поступове вдосконалення, зосередженість. Синьо-блакитний колір неба і моря представляє висоту і глибину, постійність, вірність, правосуддя, досконалість, розважливість і світ. Стародавні єгиптяни синім кольором позначали Правду. Це колір Зевса і Гери, що живуть вище хмар. Блакитний символізує доблесть і зверхність. "Блакитна стрічка" дається за видатні досягнення в найрізноманітніших областях, колись вона була вищою лицарської нагородою у Франції, стародавнім орденом Сент Еспрі (святого духу). А ще синій колір асоціюється з королівською владою і благородством походження; епітет "блакитна кров" для людей високого походження (вени у іспанських аристократів, вважалось, "більш сині", ніж у тих, хто походить від змішаних шлюбів). Вираз "синя панчоха" по відношенню до вченої дами сходить до ХУ ст., коли у Венеції збиралося суспільство чоловіків і жінок, зайнятих вивченням наук, і сині панчохи були просто атрибутом їхнього одягу. Цей звичай через 100 років перейняли паризькі інтелектуали. А сам термін виник в Англії в XVIII столітті, коли в салон місіс Елізабет Монтегю, письменниці та громадського діяча, став ходити джентльмен, що прагнув самовдосконалення і одягав сині панчохи замість модних шовкових чорних. І, навпаки, - носити блакитний колір у деяких африканських племен можна тільки вагітним жінкам. Синій висловлює ще сумнів і депресію; французький вираз "подорож у синє" означає перебування подумки в хмарах, порожні мрії; блюз - меланхолійна, депресивна музика афроамериканців; в християнському мистецтві символізує побожність, щирість, розсудливість; символізуючи стійкість і відданість, асоціюється з Дівою Марією. Ізраїльтянам у книзі чисел велено було мати синю облямівку на краях одягу щоб це постійно нагадувало їм про Бога. Білий є втіленням найтонших енергій. Янголи теж в білих ризах. Він нейтральний, проте вбирає цнотливість, спокій. Відтінків білого є великий спектр, від синього, наче крига, до жовтуватого, наче перлинки або мамине молочко[http://myline. kiev. ua/article/index. html?aid=16]. Білий символізує чистоту, цнотливість, світ, невинність, світло, мудрість, безвинність і правду. Біла магія, на відміну від чорної, спрямована на благо або проти чорної магії. Це побожність і релігійні обряди. Священні Коні у Греції, Римі, у кельтів і германців були білими. Білим був і міфічний Єдиноріг. В Азії подекуди священними вважаються білі слони; вираз "Білий слон", втім, означає більше: значне, але марне придбання, тому що вартість прокорму білого слона швидко розорювала придворних, яким його дарували. Біла лілія - символ діви Марії і французького королівського дому; Біла троянда символізує невинність (білі квіти дарують нареченій). У церкві білий колір означає чистоту, правду, помірність. У Біблії та іншій релігійній літературі у білого кольору - безліч метафоричних значень. У Еклезіаста білий - колір радості; в книзі пророка Ісаї - це колір очищення від гріхів. Колір хрещення і причастя, свят Різдва, Великодня і Вознесіння. Білий прапор – добровільне визнання поразки, перемир'я, мир і добра волю. Ще білий означає сліпоту та абсолютну тишу. Може символізувати і смерть; в Китаї, Японії білий - колір скорботи, у Франції - колір жалоби членів королівської сім'ї. Чорний колір - ніч, смерть, каяття, гріх, зло, деструктивні сили. Тиша і порожнеча. Чорний, поглинаючи всі кольори, висловлює заперечення і відчай, протистоїть білому, в китайській філософії - це Інь, в християнській церкві - горе і оплакування, скорбота. В якості знака смерті - на прапорі анархістів, на прапорах піратів ("Веселий Роджер"); суддя в британському суді розривав при проголошенні смертного вироку квадрати чорної матерії. У Японії, однак, чорний колір означає радість. Чорне асоціюється з мороком і землею і є справжньою емблемою всього прихованого, таємного і невідомого. У багатьох народів чорнота зв'язується з ніччю, а ніч - зі злом і чаклунством. Вночі людське життя піддається найбільшій небезпеці. Фіолетовий - колір божественного мороку. Сірий - це фоновий колір. Колір стабільності твердої, як скеля. Негативний аспект цього кольору - туга та меланхолія. Позитивний - це реалізм та респектабельність. У тибетському буддизмі кольори характеризують основні пристрасті людини: жовтий - прив'язаність, червоний - гнів, блакитний - невігластво, зелений - заздрість, білий – гордість, зарозумілість. У китайській міфології основним п'яти елементам (стихій) відповідають кольори: воді - чорний, металу - білий, землі - жовтий, вогню - червоний, дереву – зелений [http://myline. kiev. ua/article/index. html?aid=16]. 2.2. Типологія особистостей за параметром кольору Психологи виділяють три типи колірних особистостей: колірні лідери, колірні скромники, колірні нейтрали. Колірний лідер Такі люди відразу помітні в натовпі. Жінки одягаються в яскраві наряди і змітають з прилавків речі актуальних кольорів за будь-які гроші. Всі аксесуари, від сумочки до мобільного телефону, у них яскраві і незвичайні. А чоловіки крім помітного одягу віддають перевагу і автомобілям самих божевільних відтінків. У гардеробі колірного лідера можна знайти всі барви веселки. Він любить експериментувати і часто міняє одяг, машини і життя в цілому. Як не парадоксально, але до цієї категорії відноситься не тільки молодь від 15 до 20 років, але і люди від 40 до 60. Останні починають експериментувати, щоб урізноманітнити життя. Вони виконали свій обов’язок, виростили дітей, зробили кар'єру, і колір стає для них ще одним способом самореалізації. Спілкуватися з колірними лідерами дуже цікаво. Вони, як правило, творчі та неординарні натури. Але складність в тому, що вони непостійні і не люблять зациклюватися на чомусь одному. Щоб утримати увагу колірного лідера, необхідно мінятися разом з ним, розвиватися і удосконалюватися. Якщо ти зможеш бути кожного разу різною в спілкуванні з колірним лідером, він ніколи не втратить до тебе інтерес. Більше того, твоя думка стане для нього авторитетною [http://koloristika. info/t_pvk. php]. Колірний скромник До цього типу відноситься добра половина населення, якщо не велика частина. Колірний скромник рідко зраджує коханому кольору впродовж багатьох років: наприклад, якщо жінка носить одяг світло-коричневих тонів, вони переважатимуть в її гардеробі дуже довго. Чоловік купить наступну машину того ж кольору, якого була попередня, або схожого. І це стосується всіх областей життя. Та все ж колірний скромник не безнадійний, іноді під впливом моди або якихось зовнішніх обставин він може поміняти свої колірні пристрасті. Але йому потрібний досить сильний стимул або тривалий час на обдумування, щоб зважитися на цей крок. Як правило, колірний скромник купує модну річ в той час, коли колірному лідерові вона вже набридла. Колірні скромники можуть бути самих різних вікових категорій. Як спілкуватися. Досить просто - це дуже звичний нам тип. Головне не тиснути на нього, а чітко і аргументовано висловлювати свою думку або бажання. Якщо аргументи будуть дійсно вагомими, він їх прийме. Якщо ж немає, не турбуйся, людина зовсім не хотіла тебе образити. Піди йому назустріч, і наступного разу він піде назустріч тобі [http://koloristika. info/t_pvk. php]. Колірний нейтрал Ці люди не міняють своїх колірних переваг протягом всього життя. Якщо, наприклад, вони зносять светр, то куплять собі новий такий самий. Найчастіше вони віддають перевагу функціональним кольорам: чорний, сірий, коричневий, темно-синій. Вони завжди зайняті і стабільні, роками живуть за одним сценарієм і відчувають себе цілком щасливими. А ось міняють щось тільки вимушено і з великим небажанням. Як спілкуватися. З колірними нейтралами це робити складно: дуже замкнуті люди. Потрібно постаратися добитися їх довіри. Але це тільки на початковому етапі. Якщо набратися терпіння і не віддалятися від колірного нейтрала, з часом ця людина розкриється, і ти виявиш, що він дуже цікавий і талановитий. Він завжди прийде на допомогу, тому що дотримується принципу "ми відповідаємо за тих, кого приручили". Іноді з колірним нейтралом буває нудно. Але якщо не звертати уваги на цей недолік, надійнішої людини не знайти [http://koloristika. info/t_pvk. php]. 3. Психологічне значення кольору у моделюванні життєвого простору особистості 3.1. Колір в одязі Багато-які відомі модельєри вважають, що колір одягу виражає внутрішню красу людини. І тут теж існують кольорові уподобання та асоціації (додаток А). 3.2. Кольори в інтер’єрі Колірне рішення, колорит - найбільш важливий елемент інтер'єру приміщення. Адже вся колірна гама завжди багато значила для психології людини, найчастіше визначаючи її щиросердечний настрій і створюючи психологічний комфорт, або дискомфорт. Тому до колірного рішення свого житлового простору ми повинні підходити з особливою старанністю. Перевантажувати приміщення колірною гамою не варто. Бажано вибрати не більш п'яти кольорів (а ще краще два-три плюс їхні відтінки). Спочатку підбирається домінуючий колір, а потім - підкреслюючи його, допоміжні. 3.3. Колірні сполучення Найважливіша умова колірного оформлення інтер'єра - гармонія в сполученні різних кольорів і відтінків. Для молодих людей, що обожнюють гучні вечірки, підходять сміливі контрастні рішення (фіолетовий з жовтим, синій з жовтогарячим і навіть червоний із зеленим). Тим же, для кого будинок насамперед, місце спокою і затишку, краще будувати колірне рішення на нюансах - тобто або підбирати відтінки кольору, обраного за основний, або світлі відтінки інших кольорів. А вже потім на цьому ненав'язливому тлі можна розмістити окремі контрастні плями - темні меблі, різнобарвні вітражі, ефектні вази. За допомогою різних кольорів можна виділяти "зони" у приміщеннях, особливо у випадку кімнат зі сполученими функціями ("кухня-їдальня", "кабінет-вітальня"). Контрастні кольори варто сполучати з особливою обережністю. Якщо ви вибираєте фіолетово-жовте сполучення, то перший колір повинен бути темним і насиченим, а другий, навпаки, - чистим (без домішок інших кольорів). Якщо ж ви вирішили розширити приміщення за допомогою білого кольору, треба враховувати, що він здатний освітлювати яскраві кольори. Наприклад, червоний поруч з білим прийме рожевий відтінок, а синій – блакитнуватий [http://www. ua-dproekt. com. ua/articles/light/text/92/]. 3.4. Кольори в рекламі Найважливіше значення для ефективної реклами має світло і колір. Займаючись підготовкою друкованої реклами, дуже важливо добре продумати дизайн: правильно розташувати текст, знайти ефектну картинку і вибрати ту колірну гамму, на тлі якої реклама товару буде сприйматися найкращим чином. Так, червоний, жовтий, оранжевий кольори візуально наближають предмет, збільшуючи його обсяг і як би "підігріваючи" його. Блакитний, синій, фіолетовий, чорний - візуально віддаляють об'єкт, зменшують і "охолоджують" його. Тому, вибираючи той чи інший колір для реклами товару, слід оцінити його з точки зору цих параметрів [http://psyfactor. org/lib/color9. htm]. 4. Роль кольорів у процесі оптимізації навчальної діяльності Сучасні діти переважно отримують інформацію через телебачення та відео, а не через книги, як було раніше. Це означає, що інформація сприймається здебільшого через праву півкулю, яка відповідає за образне мислення; ліва ж півкуля, яка відповідає за сприйняття знаків та логічне мислення, – працює менше. Очевидно, це впливає на розвиток дитини: має місце недостатній розвиток навичок аналізу та синтезу. Саме колір, на мою думку, здатен поєднати роботу обох півкуль для покращення вироблення навичок логічного мислення. Без сумніву, кольори не можуть не впливати на навчання, але як? Ми не знайшли відповіді в науково-популярній літературі. На сьогоднішній день мало вивчено значення кольорів у навчанні. Саме тому це питання стало одним із напрямків наших практичних досліджень. Колір є скрізь, уявити життя без кольору неможливо. Це частина нашого світобачення, нашої мови, нашого мистецтва та нашого фольклору. З давніх часів кольори були символами абстрактних ідей. Тим не менш, абстрактні ідеї щодо якого-небудь конкретного кольору не є універсальними за своїм значенням. Сенс кольорів варіюється в залежності від раси людини, віросповідання, національності і навіть фізичного, психологічного та культурного клімату. З усіх форм невербальної комунікації колір є самим швидким методом передачі почуттів та змісту. Перш ніж люди навчилися цінувати естетику кольору, були набагато більш практичні аспекти його використання. Саме наше виживання залежить від здатності ідентифікувати певні об’єкти або попереджувальні сигнали, де колір є невід’ємною частиною цього процесу ідентифікації. Крім цього, колір стимулює взаємодію усіх почуттів, символізує абстрактні поняття і думки, висловлює фантазії чи бажання, нагадує інший час або місце подій та виробляє естетичні чи емоційні реакції. Велика частина людської реакції на колір є підсвідомою і людина, як правило, не знає про переконливий ефект кольору - психологічний, який відбувається миттєво. Близько 90% інформації, яку ми сприймаємо за допомогою органів чуттів, є візуальною. Тим не менш, колір – це більше, ніж просто об’єктивна інформація про наш світ, оскільки колір впливає на те, як ми себе почуваємо. Колір має енергію та впливає на людину фізично, як наслідок - вплив кольору на фізіологічну, психічну та нервову діяльність нашого тіла. Іншими словами, ми фізіологічно та психічно реагуємо на дію кольору. На основі аналізу та узагальнення літературних джерел та результатів власних досліджень стає очевидним, що колір виявляє вплив на людину, на її підсвідомість, успішність, настрій, поведінку. За кольоровими перевагами, можна виявити темперамент, характер та психоемоційний стан особистості. Ми вже народжуємося із певними колірними вподобаннями. Наш колірний вибір є результатом взаємодії наших генів, ранніх спогадів дитинства, освіти, переконань батьків, рівня культури, політичних поглядів та інших аспектів життя. Маленькі діти зазвичай люблять яскраві кольори, якими намагаються виразити себе. Так само і дорослі за допомогою кольорових преференцій показують свою істинну особистість, характеристику свого "я", яким людина бачить себе із середини. Колір має величезне значення для спілкування. Він оживляє візуальні повідомлення, забезпечуючи миттєві враження, які найчастіше всі розуміють. Це особливо важливо у передачі настрою або понять, де формулювання не використовуються. Різні кольори по-різному впливають на людину та навчання. Синій – заспокоює, червоний – збуджує. Для того щоб учні могли вивчити складну тему потрібно зацікавити їх в ній. Потрібно допомогти учням кольорами, виділивши головне. Тоді інформація краще читатиметься та запам’ятовуватиметься. Потрібно підштовхнути, особливо дітей молодшої ланки, до вивчення предмету, бажано насичувати нову інформацію кольоровими картинками. При поясненні учням кожної нової теми потрібно враховувати, який це тип особистості. Також, для того щоб учні краще навчались, їм потрібно створити певну атмосферу, яка з одного боку – налаштовувала б на працю, а з іншого – могла б заспокоїти дитину, адже саме в школі більшість дітей перебувають у стані стресу. Найкращі кольори для стін - це беж, пастельно-жовтий, ніжно-зелений, блакитно-білий. Потрібно, щоб "голі" стіни прикрашали картинки, фото. Дошка повинна бути великою та зеленою. Також повинно бути хороше освітлення. Колір більше, ніж інші чуттєві сприйняття, спирається як на символічне значення, так і на пізнавальні сили. Це частина того, що ми дізнаємося і те, як ми дізнаємося про це. Тим не менш, ми знаємо мізерно мало про використання кольору у навчанні. У нас є всі підстави вважати необхідними проведення досліджень по використанню кольору в усіх навчальних середовищах, де беруть участь найбільш вразливі вікові категорії населення - діти та молодь. В своїй роботі для практичних досліджень ми використовували тест Люшера [http://tests. kulichki. com/cgi-bin/lusher. cgi]. Він заснований на експериментально встановленій залежності між наданням переваги людиною певних кольорів (відтінків) і його поточним психологічним станом. 96% учасників досліджень стверджують, що заключні результати тесту відповідають дійсності та є корисними для кращого розуміння себе та корекції поведінки. Лідером "колірних переваг" за нашими дослідженнями став синій колір. Провівши моніторингові спостереження та узагальнивши результати, я дійшла висновку, що серед людей різних вікових категорій зустрічаються всі типи колірних особистостей, але серед дітей більше лідерів та скромників, у яких ще складається власне світобачення; серед дорослих переважають нейтрали та скромники, вони мають стійке власне світобачення та стримують себе у своїх бажаннях. Все більшого значення набуває використання кольорів в інтер’єрі навколишнього середовища, адже люди все більше часу проводять всередині приміщень, ніж серед природи. Колір стін наших домівок, колір одягу та інтер’єру, кольорові поєднання на вулицях, в навчальних аудиторіях мають вплив на психоемоційний стан людини незалежно від статусу, віку та рівня інтелекту. Кожен колір по-своєму багатозначний. Він впливає на наші думки, поведінку, здоров’я та взаємовідносини з людьми. Колір є універсальною мовою, яка перетинає культурні кордони. Мова кольорів - коли ви навчитеся розуміти її - багато чого пояснить вам і допоможе вирішити ваші проблеми, підняти настрій. За допомогою цього знання ви станете мудрішими, зміцните своє здоров’я та позбавитися від нездужань. Список використаних джерел Я познаю мир: Дет. энцикл.: Физика/Сост., художн. А. А. Леонтович; Под. общ. ряд. О. Г. Хинн. – М.: ТКО "АСТ", 1995-480сДарія Біда. Білий-білий, найбіліший!// Колосок. - 2011 р. - № 1. - С. 4-7.Валерій Старощук. Скільки кольорів у веселки?//Колосок. -2011 р. -№ 9. -С. 4-7.Дарія Біда. Колір вогню, енергії і життя// Колосок. - 2011 р. - № 2. - С. 12-13.М. Ф. Золотницький "Квіти в легендах і переказах" /Пер. З рос. П. Ф. Кравчука. – К.: Фірма "Довіра", 1992. – 207 с.Дарія Біда. Сонячна квітка// Колосок. - 2011 р. - № 4. - С. 18-20.Дарія Біда. Зелений промінь// Колосок. - 2011 р. - № 5. - С. 32-35.Дарія Біда. Блакитний блюз// Колосок. - 2011 р. - № 6. - С. 4-6.Дарія Біда. Фіолетові примхи природи// Колосок. - 2011 р. - № 8. - С. 12-14.Біологія людини: Підруч. для 9-го кл. серед. загальноосвіт. навч. закл. / М. Н. Шабатура, Н. Ю. Матяш, В. О. Мотузний 3-тє вид., перероб. –К.: Генеза 2004. -176с.Кухлинг Х/К 95/Справочник по физике: Пер. с нем. - М:Мир, 1982 - 520с., илІрина Федор. Прийшов, побачив, переміг// Колосок. - 2011 р. - № 3. - С. 28-31.Кравков С. В. О связях цветового зрения с вегетативной нервной системой. //Проблемы физиологической оптики. М., т. 1. 1941.Кравков С. В. О взаимодействии органов чувств. //Исследования по психологии восприятия. Л., 1948. с. 23-42.Плишко Н. К. Особенности сенсомоторных реакций при изменении эмоционального состояния. //Диагностика психического состояния в норме и патологии. Л., 1980. с. 126-134.Китаев-Смык Л. А. Психология стресса. М., 1983. 368 с.Електронні ресурси http://www. npblog. com. ua/index. php/zoologiya/bilij-tigr. htmlhttp://uk. wikipedia. org/wiki/http://iluzio. io. ua/s112524/spriynyattya_koloruhttp://myline. kiev. ua/article/index. html?aid=16http://koloristika. info/t_pvk. phphttp://psyfactor. org/lib/color9. htmДодатки Додаток А Колір в одязі СИНІЙ — самий улюблений колір європейців, займає значну частину в кожній колекції. Хоча синій холодний колір, проте для більшості він асоціюється з гармонією, дружелюбністю, тугою за далеким і прекрасним країнам; ЧОРНИЙ — звичайно пов`язується з елегантністю, має деяку ауру сили і тим самим робить нас трохи сильніше. Цей колір є актуальним завжди. Різні стилі — діловий, елегантний, спортивний, вечірній, авангардний — велику увагу приділяють саме цьому кольору як найпрактичнішому, універсальному щодо всіх випадків життя та пір року. Велика кількість відтінків від вугільного до графітового, фактурних ефектів дає політ фантазії;ЧОРНИЙ ТА ТЕМНО-СИНІЙ надають респектабельний вигляд та сприяють рішенню важливих ділових проблем, чорний колір особливо підкреслює інші кольори та відтінки;ФІОЛЕТОВИЙ — завжди є присутнім у колекціях більшості екстравагантних дизайнерів, вважається кольором оригінальності, розкоші марнославства і фантазії;СИНІЙ і ФІОЛЕТОВИЙ сприяють спогляданню та роздумам, навівають фантазії, тому часто казкові персонажі, чарівники та фокусники одягнені в одяг цих кольорів;БІЛИЙ — колір чистоти, чистоти не тільки гігієнічної, але й духовної, колір досконалості;ЖОВТИЙ посилює концентрацію уважності, стимулює роботу мозку, "вселяє" оптимізм;СВІТЛО-БЛАКИТНИЙ ТА ТІЛЕСНИЙ втихомирять і заспокоять надмірно роздратованих;ПУРПУРОВИЙ "надасть" хазяїну велику кількість геніальних ідей (пригадайте історично відомий пурпуровий колір мантій королів);ОРАНЖЕВИЙ значно підвищить енергію для виконання важких та негайних справ;ЧЕРВОНИЙ допоможе боягузам набратися рішучості та сміливості, а у випадку повного падіння сил рекомендується червоний одяг;ЗЕЛЕНИЙ створює у самого хазяїна і всіх оточуючих заспокійливий настрій, дає надію, почуття гармонії, безпеки, вільності.