Томатна історія
Категорія: Позакласні заходи

Перший європейський ботанік, що згадав в 1554 році помідорів, італієць Пьетро Андреа Маттіоллі, через більші плоди спочатку відніс його до роду мандрагора, що прославляється своєю отруйністю. А оскільки в Європу потрапили томати жовтого кольору, вони одержали італійську назву "помо д'оро" - золот                е яблуко. Пізніше помідор віднесли до роду пасленових і назвали Solanum lycopersicum (паслен вовчий персик). Та й сучасна його назва не краще - Lycopersicum aesculentum - вовчий персик їстівний. Гарні плоди томатів, які звисають ошатними гронами, викликали інтерес у квітникарів-аматорів, і нові декоративні рослини міцно влаштувалися в колекціях ботанічних садів і на клумбах. Французи назвали їх "пом д'амур" - яблуко любові. Хто з європейців першим спробував помідорів і коли це відбулося, невідомо, але ще в XVIII сторіччі ця рослина була маловживана як харчова. В 1780 році російський посол у Франції доповідав Катерині II, що французькі бурлаки їдять помідори із клумб і нібито від цього не страждають. Більш того, навіть в Америці, на континенті, де перуанські й мексиканські індіанці вже давно вирощували томати (назва "туматль" слідом за мексиканцями вперше вжив в 1572 році італійський учений Гіландіні), помідор до середини XIX сторіччя вважався отруйним. Причому настільки отруйним, що в 1776 році, під час боротьби Америки за незалежність, кухар Джорджа Вашингтона спробував отруїти його м'ясом, приготовленим з помідорами. Сам кухар був настільки наляканий вчиненим, що перерізав собі горло зі страху перед покаранням, а Джордж Вашингтон, покуштувавши томатного соусу, залишився й живий, і вдоволений. От так ботаніки, намудривши з помідорами, надовго залякали європейців їхньою мнимою отруйністю. Помідоровий бум у світі почався тільки після Першої світової війни - більш ніж через 350 років після першого знайомства європейців з помідорами.