Моральні цінності та ідеали наших предків. За драмою І. А. Кочерги "Ярослав Мудрий"
Категорія: Українська література

Обладнання: ілюстрації до твору, фото собору Софії Київської, портрети Ярослава Мудрого, картки, вікторина, лист учениці до Ярослава Мудрого, матеріал до п'єси, підготовлений учнями, платівка - арія Ярослава Мудрого з однойменної опери Мейтуса. Хід                уроку І. Актуалізація і корекція опорних знань 1. Літературний диктант (біографія письменника). Рік народження І. А. Кочерги ... (1881); ... (1899-1903) - навчається      в Київському університеті на ... (юридичному) факультеті. ... (1927) - "Алмазне жорно". Рік створення "Свіччиного весілля" ... (1930.) Роки евакуації - де? (Уфа, 1941-1944.) Пише драматичну поему 1944 р. ... ("Ярослав Мудрий.") Нагороджений 1948 року ... (орденом Трудового Червоного Прапора). Якого року йому присвоєно почесне звання заслуженого діяча      мистецтв України? (1950.) Рік смерті І. А.Кочерги? (1952.) Де похований письменник? (На Байковому кладовищі в м. Києві.) ІІ. виклад нового матеріалу Епіграф до уроку: "Кожна п'єса Івана Кочерги відкриває нову сторінку мистецтва... Коли я думаю про "Ярослава Мудрого", я згадую найвищі зразки поетичної драматургії - Пушкіна, Шекспіра, Олексія Толстого, Шиллера, Лесі Українки..." М. Рильський 1. Історія написання драми. Примітка: Доповідає представник групи істориків. Крім істориків, серед учнів є дослідники, біографи, які займалися пошуковою діяльністю, щоб узяти активну участь у роботі на уроці. Історик. П'єса І. Кочерги "Ярослав Мудрий" - це вершина його творчості. При її написанні драматург використав історичні події ХІ століття, коли князем Київської Русі був Ярослав Мудрий. Для п'єси Кочерга взяв лише невеличкий період з 1036 року. Це був час, коли князь після тривалих воєн міцно закріпив за собою великий київський престол і приступив до здійснення давно поставленої мети - високо піднести культуру руської землі. П'єса написана 1944 року. Остаточний варіант п'єси написаний 1946 року. І. Кочерга виділив у п'єсі п'ять дій, кожна з яких має свою назву і відповідає певному часові: Дія перша - "Сокіл" (1030 р.) Дія друга - "Закон і благодать" (1030 р.) Дія третя - "Квітневий сніг" (1032 р.) Дія четверта - "Каменяр і князь" (1032 р.) Дія п'ята - "Перша відміна", "Гуслі і меч",      "Друга відміна", "Золота брама" (1936 р.). 2. Проблемно-тематичний аналіз п'єси. Учитель (звертається до учнів). - Назвіть сюжетні лінії п'єси. - Яка композиція драми? - Жанр п'єси. - Тема. - Проблематика. Відповіді. У п'єсі немає єдиної стрижневої сюжетної лінії - усі лінії твору перетинаються в образі князя, усі найважливіші події стосуються саме його. Найголовніші з них: стосунки: Ярослав - Микита Ярослав - Журейко Ярослав - Гаральд Ярослав - Інгігерда Експозиція - І діяЗав'язка - ІІ діяРозвиток дії - ІІ, ІІІ дія композиція: хронологіяКульмінація - IV діяРозв'язка - V дія Жанр - історична драматична поема. Тема - показ синівської відданості батьківщині, полум'яної любові до рідної землі князя Київської Русі Ярослава Мудрого та широкого кола простих людей, які в жорстоких боях із різними нападниками відстоювали волю і незалежність своєї вітчизни. Проблематика - проблема миру, кохання, любові до рідної землі. Учні (літературознавець). Звернемо увагу ще й на символи, які відіграють велику роль у п'єсі. Це: гуслі - символ прагнення Ярослава до поширення культури на Русі; меч - символ захисту від нападників; золоті ворота - символ зодчества містобудування. Учитель (оголошує тему уроку). Сьогодні на уроці ми разом з автором відкриємо завісу на моральні цінності наших предків, їхні ідеали. Але найбільше будемо говорити про князя Ярослава, адже ця постать і є композиційним та сюжетним центром. Подивимося, хто він є, як його зображає автор у своєму творі. 3. Проблемно-тематичний аналіз образів. а) Ярослав. Дві основні риси: непримиренність до всіляких ворогів вітчизни; прагнення до будівництва, культури й освіти народу. б) Ярослав Мудрий - людина далекоглядна, цілеспрямована, розважлива. в) Жорсткий і добрий, мудрий і терплячий. г) Мрійник. д) Учинки величні: будує храм - Софіївський собор, створює перші закони "Руської правди", першу на Русі бібліотеку. є) Люблячий батько (ставлення до доньок Єлизавети і Анни), "тесть Європи". Інсценізація уривка з п'єси "Ярослав Мудрий". Епізод розмови Ярослава з доньками. Висновки (роблять учні). 1. Кочерга оспівує державну мудрість, величність у помислах, відданість князя Ярослава своїй батьківщині. 2. Ярослав дбає про культуру свого народу. 3. Мріє: "Поставити на Русі города, Щоб степова спинялася орда..." Микита - людина творча, обдарована. (Аналізує образ і підбирає      цитати до нього - І група учнів.) Сильвестер - учений-монах, який символізує нашу духовність.      (Аналіз ІІ групи.) Журейко - каменяр, любить свою вітчизну. (Аналіз ІІІ групи.) Інгігерда - шведська принцеса, княгина. Дружина Ярослава. (Аналіз      IV групи.) Єлизавета - молода князівна палко любить свій край. (Аналіз V      групи.) Милуша - дочка Людомира. (Аналіз VI групи.) Висновки. Герої п'єси "Ярослав Мудрий" - це патріоти свого краю, свого народу, мужні, красиві душею люди. ІІІ. Первинне усвідомлення поданого матеріалу 1. Дається дослідникам. У п'єсі "Ярослав Мудрий" є деякі неточності: а) на 1032 рік автор відніс шлюб Ярославової доньки Єлизавети з Гаральдом норвезьким, хоч насправді ця подія відбулася пізніше - 1044 року; б) за даними літописів Ярослав був у Новгороді і вже потім прийняв бій з печенігами. А в драмі Ярослав довідується про рух печенігів на Київ, перебуваючи саме в Києві. Але ж це є художній твір, в якому мають право на існування і історична достовірність, і художній вимисел. 2. Лист учениці 11-Б класу Назарук Надії до Ярослава Мудрого (додаток 1). 3. Вікторина "Чиї ці слова?" (Додаток 2). 4. Прослуховування арії Ярослава перед битвою з печенігами з однойменної опери Мейтуса. 5. Заключне слово вчителя. Наші предки вміли любити і ненавидіти, прощати і ставити на перший план загальнодержавні інтереси. Автор возвеличує ідеал вірності: рідній землі, коханій, князю. Отже, ми маємо змогу простежити моральні висоти наших предків: безкорисливу любов до батьківщини і ненависть до її ворогів, працьовитість, доброзичливість, щирість, вірність у коханні, уболівання за рідними і друзями. Поема Івана Кочерги вчить нас любити свою історію, своє славне минуле, і в цьому велике патріотичне значення його твору. П'єса своїм патріотичним пафосом залишається актуальною і в наш час. IV. Домашнє завдання Уміти аналізувати драму та образи героїв. Виписати п'ять цитат до персонажа, який найбільше сподобався учням (за власним вибором). Додаток 1 Лист до Ярослава Мудрого. Вельмишановний великий княже Ярославе! Звертаюся до тебе з далекого ХХ століття. Я живу на твоїй і моїй рідній землі, але тепер вона називається не Київська Русь, а Україна. Прочитала недавно п'єсу Івана Кочерги "Ярослав Мудрий", де розповідається про важкий період твого життя і правління. Твій образ змальовано з великою повагою, любов'ю, так що він не може не схвилювати душу читача. Я була вражена від твоєї розважливості та мудрості. Адже скільки сил тобі довелося покласти, щоб зберегти єдність країни та злагоду серед народу. Був ти, княже, і жорстким, і добрим, і терплячим. Мені у серце запали такі твої слова: "Людей учу я страхом і книжками, Але і сам я у людей учусь. Бо мудр народ, і житиме віками, В трудах і битвах вихована Русь". Зараз нам не вистачає таких державних діячів, тому в країні панує розлад, занепад економіки, науки і культури. О, якби зараз у людей були такі великі і чисті серця, то, може, й життя було б більш радісним і щасливим. Ти наш батько. Ми вчимося на прикладі твого життя бути чесними, здатними до самопожертви ради Батьківщини: "І, поки жив, стояти я клянусь за руську правду і єдину Русь!" А як ти говорив про книжки?! "І добрій книзі більше я радію, Ніж золоту в коморі". Мені боляче за наш народ, бо зараз мало хто шанує науку і культуру, книжки, за які ви платили золотими монетами. Я бачу, що наші предки понад усе цінували в людині не її гаманець, а високі моральні якості. Я думаю, що кожна людина повинна виховувати в собі ці найкращі риси. Упевнена, що для нашої країни ще настануть добрі часи. Ми, твої нащадки, дуже вдячні за цей мудрий життєвий досвід, який долетів до нас крізь віки. І ще не раз зустрінеться нам твій образ на сторінках історичних романів. З великою повагою до тебе, Ярославе, учениця 11-Б класу Назарук Надія Додаток 2 ВІКТОРИНА Чиї ці слова? "Щоб меч важкий поклавши і шолом, Палати білі й храми будувати... В істини золотоверхий храм Ввійти собі і двер відкрити вам".(Ярослав не хоче воювати, а бажає будувати прекрасні храми.) "Потщитесь, браття, треба поспішати, Щоб книги всі переписати нам".(Сильвестр.) "Да буде мир! І Богом я клянусь, Що кожного вразить моя сокира, Хто збаламутить Київ наш і Русь, Хто осквернить насильством справу миру".(Ярослав.) "Побіда, княже, Господа прослав! Побито вщент поганих супостатів".(Журейко.) "Де я знайду чудових стільки книг, Такі пісні, як в Києві у тата, Що королів мудріший всіх земних. А Київ наш - зелений і прозорий! Дніпро широкий... кучеряві гори, Палати білі, бані золоті... Де ще красу подібную знайти? І це все кинуть..."(Єлизавета.) "Людей учу я страхом і книжками, Але і сам я у людей учусь". (Ярослав.) "Тому, хто руську правду поважає, Завжди у нас і шана, і хвала".(Ярослав.) "Хто вип'є раз дніпрової води, Тому ніколи Київ не забути..."(Сильвестр.) "О Господи великий, милосердний, Злих ворогів на Русь не допусти! І Ярослава в битві захисти!(Інгігерда.) "Я в Новгород помчав перед ордою І перстень твій громаді показав".(Журейко.) "Бо дивний світ, що бачила ти в чащі, І є, княжна, мистецтва дивний світ - Воно завжди підносить душу нашу..."(Микита.) "З того часу я Київ полюбила, Не там, а тут моя вітчизна мила. Прости, тобі я болю завдала".(Єлизавета.) "Бо мудр народ і житиме віками В трудах і битвах вихована Русь".(Ярослав.) "Раніш ніж храми будувать святі, Годиться правду ствердити в житті".(Журейко.) "Раніш закон, а потім благодать..."(Ярослав.) "З усіх небесних благ Найвищим благом кров я цю вважаю, Що є з народом вірний мій зв'язок. Мені не треба пишних тих казок, Що предків нам шукають десь за морем. Народ мій тут, на рідних цих просторах, Від Києва до Ладоги живе, І не заброд Ісландії суворих, - Мене своїм він предком назове!"(Ярослав.) Автор Л. Дидик