Стаття „Літературна творчість - ефективний засіб розвитку творчих здібностей молодших школярів”
Категорія: Методика та технологія

Суспільство ставить перед школою завдання виховувати культурну і творчу особистість, здатну продукувати певні ідеї адекватними мовними засобами, висловлювати думки оригінально, нетрадиційно. Кожну дитину можна зробити творчо розвиненою. Учені – психологи дійшли одностайної думки про те, що                в кожному періоді дитинства є сензетивні можливості для розвитку одного з видів діяльності, і необхідно максимально використати їх, зважаючи на те, що вони мають тимчасовий характер. С. Рубінштейн вважав ядром здібностей якість тих психічних процесів, які регулюють навчальні операції, а не самі автоматизовані дії. Літературні спроби школярів – один з найефективніших засобів розвитку їхніх творчих здібностей. Отже, йдеться про розвиток літературних творчих здібностей школярів, які створюють міцний фундамент для поетичної творчості. Педагогічна ж наука стверджує, що здібності не лише виявляються в діяльності, а й формуються і розвиваються в ній. На думку С. Т. Шацького, задатки творчої сили є майже у всіх, потрібно лише створити сприятливі умови для їхнього розвитку. Саме тому метою означеного напрямку роботи є навчання словесної творчості, формування прийомів творчої уяви, розвиток творчого, нестандартного мислення. Практична реалізація завдань здійснюється через застосування методів та прийомів технологій розвитку творчої особистості. Проблема творчості нині - одна з найактуальніших проблем навчання. З'ясування особливостей творчих здібностей, вивчення умов їх характеру зумовлюються насамперед потребами практики. Саме тому з перших років шкільного навчання значну увагу потрібно приділяти не тільки здобуттю знань учнями, а й розвитку їхніх здібностей. Основними показниками творчих здібностей є швидкість і гнучкість думки, оригінальність, допитливість, точність і сміливість. Швидкість думки - кількість ідей, що виникають за одиницю часу. Гнучкість думки - здатність швидко і без внутрішніх зусиль переключатися з однієї ідеї на іншу; бачити, що інформацію, отриману в одному контексті, можна використати в іншому. Оригінальність - здатність до генерації ідей, що відрізняються від загальноприйнятих; до парадоксальних, несподіваних рішень. Оригінальність пов'язана з цілісним баченням усіх зв'язків і залежностей, непомітних під час послідовного логічного аналізу. Допитливість - здатність дивуватися; відкритість та інтерес до всього нового. Сміливість - здатність приймати рішення в ситуаціях невизначеності, не лякатися власних висновків і доводити справу до кінця, ризикуючи особистим успіхом та репутацією. Працюючи з дітьми, ми намагаємося допомогти учням досягти "вершини творчості". Для цього будуємо "творчі сходинки". Долаючи кожну з них, діти вчаться цінувати, любити рідне слово, відчувати його красу, збагачують свій словниковий запас, розвивають власне зв’язне мовлення; у них виникає бажання та виробляється вміння передавати свої враження й думки за допомогою слова. Це пробуджує фантазію й уяву, прагнення творити. Впевненість у своїх можливостях дає дітям цікаве спілкування між собою, з дорослими, з книгою, з довкіллям. І все це обов’язково поєднується з творчим завданням та кропіткою роботою над словом. Запропоновані вправи допоможуть розвивати літературну творчість дітей: заміна синонімів (антонімів) у реченні, побудова синонімічних (антонімічних) рядів та рядів з багатозначністю; вибір найбільш точних за значенням слів; будова варіативних форм слова; семантичне порівняння слів; навчання римування. Розвиток умінь користуватися виражальними можливостями слова для точної передачі думки повинен відбуватися паралельно із збагаченням і розширенням словникового запасу школярів. Навчання добору слів – найбільш важка частина зі збагачення дитячого словника. Наприклад, у першому класі починаємо з гри "Схожі хвости". Учитель пропонує слова, а учні добирають до них схожі за звучанням. Їжачок - павучок, черв’ячок... Пташка – ромашка, комашка... Після закінчення гри вчитель говорить дітям, що однією з характерніших ознак віршованих творів є рима. Далі можна запропонувати таку гру, де діти хором закінчують вірш і називають пару слів у риму. З часом, коли придумування римованих слів стане для дітей легким завданням, гру можна ускладнити. Запропонуйте їм не лише придумати слово до рими, але й спробувати, використовуючи їх, скласти два римовані рядки. Рак-мак, читати - розв’язати. Створення віршованих рядків – це один із засобів пробудження в учнів пізнавального інтересу, розвитку їхнього мовлення. А важливою умовою розвитку мовлення є робота, спрямована на збагачення їхнього словника. Для розвитку активного словника учнів дуже ефективною є гра "Який? Яка? Яке?" Учитель показує малюнки й пропонує дібрати слова, які допоможуть відгадати це слово (колір, форма, смак…). Кавун – круглий, солодкий, смугастий… Після такої роботи учні можуть самі спробувати скласти загадку. Якщо вони вже відчувають римовану форму, то в цій роботі зможуть спробувати її застосувати. Створені загадки, лічилки, вірші потрібно не лише зачитувати, а й аналізувати. Діти мають зрозуміти, що вони не просто розважаються, а вчаться засвоювати певний жанр творів, який має свої закони. Оскільки молодший шкільний вік – це період, найсприятливіший для активізації мовлення дитини, її творчості, фантазії та уяви, то поетичні здібності дитини варто формувати в початкових класах. У міру того, як школярі починають систематично творити залежно від своїх індивідуальних особливостей, формуються компоненти поетичних здібностей (поетичне сприймання, творча уява, образне мислення тощо). Відомий педагог – психолог В. О. Левін визначив етапи формування поетичних здібностей молодших школярів. Перший етап: включення в ігрову творчість і спілкування в дитячій групі. Цей етап потрібний для того, щоб компенсувати недоліки в розвитку уяви, спілкування і мотивації учня, які виникають ще в дошкільному віці. На цьому етапі готуються розв’язання трьох питань: який мотив стане провідним у навчанні: внутрішній чи зовнішній? чи будуть школярі спілкуватися один з одним? що стане для дитини критерієм оцінки і самооцінки її дій: думка вчителя або культурні змістовні ознаки? Другий етап: засвоєння елементів поетичної форми у грі. Його завдання: розвинути в учнів практичні вміння ігрового оволодіння художніми засобами: римою, розміром, звукописом, інтонацією, тропами (епітетами, порівняннями, метафорами, гіперболами); розвинути самооцінку – сформувати готовність і вміння оцінювати свою роботу з літературним матеріалом. Третій етап є кульмінаційним, на якому школяр усвідомлює комунікативні можливості художніх засобів (які на другому етапі були засобами гри); починає бачити у собі поета, здатного впливати на інших людей, їхній настрій, світогляд. Критерієм самооцінки літературної творчості стає реакція слухачів: чи їм цікаво? Чи почули щось нове і важливе для них? Завдання цього етапу: об’єктивація художніх засобів у якості засобів спілкування мистецтвом; об’єктивація у собі авторських здібностей; формування комунікативно – оціночного ставлення до своєї творчості та мистецтва. Четвертий етап: формування комунікативно – оціночного ставлення до мистецтва. На цьому етапі відбувається перенесення художньо – комунікативної позиції з власної творчості дітей на твори майстрів. Критерієм результативності поетичної творчості, яка сформувалася у власній навчально-поетичній діяльності, є усвідомлення учнями власних досягнень. Виразне читання художнього твору – один з ефективних напрямів у формування розвитку поетичних здібностей. Важливо ввести учня у світ почуттів автора, через поетичні мовні образи підвести до висновків та в художньому виконанні (виразне читання) їх озвучити. Одним з напрямків роботи над розвитком поетичної творчості молодших школярів є аналіз поетичних творів з урахуванням жанрових особливостей. У початкових класах цей процес є складним і специфічним, спирається він на загальновідомі, описані в літературі принципи аналізу твору в єдності його змісту і форми: безпосередність у сприйнятті літературного твору, який має бути повністю прочитаний або прослуханий; безперервність у сприйнятті художнього твору. Дотримуючись закону безперервності, вчитель на уроці читає учням цей поетичний твір повністю, напам’ять. На завершення уроку – бесіда про враження від прочитаного; правильне співвідношення читання та аналізу, який не повинен бути тривалішим за сам процес читання (чи слухання); поєднання загальноприйнятих оцінок художнього твору з особистими. Усвідомивши психолого-педагогічні аспекти зазначеної проблеми, учитель використовує величезні можливості уроку літературного читання. Науково – педагогічні дослідження свідчать, що вміння розуміти поезію, наявність стійкого інтересу до читання поетичних творів є однією з передумов виховання самостійного читача. Варто зазначити, що розвиток поетичної творчості – це інтегрований безперервний процес, який триває не лише на уроках поетичної творчості, а й у позанавчальний час. Усім відомо, що діти від природи допитливі і йдуть до школи з бажанням вчитися. Щоб не згас цей вогник допитливості, щоб кожна дитина могла розвинути свої творчі можливості, необхідне розумне керування з боку вчителя. А для цього необхідно перетворити кожний урок у школі в урок реалізації засад особистісно орієнтованого навчання, спрямованих на розкриття учнем його індивідуальних здібностей. Розвиток творчих здібностей у кожного школяра потребує від учителя застосування на уроці творчих завдань, що складають систему, яка дасть можливість урізноманітнити творчу діяльність учнів і забезпечити перехід від репродуктивних, формально - логічних дій до творчих. У навчальній діяльності домінує пошукове, розвивальне і стимулююче навчання. Окрім удосконалення наявних мовних здібностей, у дитини формується вміння навчатися, розвивається пізнавальний інтерес і бажання творити. Таким чином, набуті учнями у початкових класах знання, особистісні якості, пов’язані із формуванням мовної особистості, стануть фундаментом для подальшого навчання, виховання, розвитку, самовираження, значною мірою зумовлять практичну, громадянську, професійну діяльність у майбутньому. Література Барташнікова І. А., Барташніков О. О. Розвиток уяви та творчих здібностей у дітей 5-6 років. – Тернопіль: Навчальна книга – Богдан, 2007. – 30 с. Телячук В. П., Лесіна О. В. Сходинками творчості. Методика ТРВЗ в початковій школі. –Харків: Видавнича група "Основа": "Тріада+", 2007. - 64 с. Воропаєва Н. Умови розвитку творчих здібностей дитини // Початкова освіта. – 2008. - № 13. – с. 15 – 16. Затовка І., Царьова Г. Розвиток творчих здібностей при написанні віршів // Початкова освіта. – 2007. - № 36. – 4 с. Іванова Л. Поетична творчість молодших школярів // Початкова освіта. - 2008. - № 16. – 4 с. Кільдяшова І. Розвиток зв’язного мовлення на засадах особистісно орієнтованого навчання // Початкова освіта. – 2007. - № 5. – 9 с.