Стаття „Використання проблемного методу як засобу активізації пізнавальної діяльності учнів на уроках історії”
Категорія: Методика та технологія

Проблемне навчання – це система розвитку учнів в процесі навчання, в основу якої покладено використання навчальних проблем у викладанні і притягнення школярів до активної участі цих проблем. Під навчальною проблемою розуміють завдання, вирішення якого неможливо отримати по готовому зразку. Від уч                ня вимагається прояв самостійності і оригінальності. Не репродуктивне сприйняття минулого і сучасного, а вироблення особистої громадянської позиції через власне відкриття факту, події, його переосмислення можливі лише тільки при використанні методу проблемного навчання, який забезпечує високу мотивацію учнів. Використовуючи проблемний метод, я враховую готовність учнів кожного класу до сприйняття проблемного матеріалу (загальний рівень знань, налаштованість на урок). В класі з високим рівнем мотивації учнів після викладення факту ставлю проблеми одна за одною, в класі з слабкою мотивацією пояснюю матеріал і в кінці проводжу опитування проблемного характеру. При поясненні нового матеріалу я використовую такі форми проблемного навчання як проблемна розповідь і пошукова бесіда. В ході проблемної розповіді проблему ставить і вирішує вчитель. Я не просто викладаю матеріал, розглядаю можливі підходи і шляхи вирішення. Проблемну розповідь застосовую, коли матеріал зовсім новий і дуже складний. Таку форму проблемного навчання застосовую при розгляді питання про рух Опору на Україні в роки ІІ світової війни, колабораціонізм, діяльність УПА і радянський партизанський рух. Учням пропоную різні точки зору істориків по даних питаннях, а вони пробують визначити свою власну позицію. Сенс пошукової бесіди полягає в тому, привернути учнів до вирішення проблем, які ставляться на уроці, за допомогою підготованої раніше системи запитань. Наприклад, на початку уроку з теми "Воєнні дії в середині 1941 – 1942 рр." даю питання проблемного характеру: "Які причини поразок Червоної Армії в перші місяці Великої Вітчизняної війни?", "Чому план "Барбаросса" зазнав краху?" Для вирішення цих проблем клас ділю на три групи, які рухаються по етапах: І – перевірка домашнього завдання в формі тестів. ІІ – кожній групі на листку паперу пишу терміни, дати, імена, пов’язані з новою темою, учні групи складають конспект з теми. ІІІ – робота з текстами документів. Після цієї роботи повертаюсь до проблемних питань. При викладенні нового матеріалу в проблемному ключі учні стають більш активними і самостійними. Наприклад, на підсумковому уроці в 7 класі з теми "Народження середньовічного світу, особливості його розвитку" ставлю питання: "Де в період середньовіччя цікавіше жити: в місті чи в селі?", "Чи хотіли б ви жити в період середньовіччя?". Учням надається можливість висловити свою власну точку зору і обґрунтувати її. Семикласникам подобається відповідати на такі питання, порівнювати минуле з сьогоденням, наводити аргументи, відстоюючи власну точку зору. Проблемний метод вимагає додаткової затрати часу, і не завжди я застосовую при перевірці домашнього завдання. В процесі вирішення нової проблеми матеріал минулих уроків сам по собі актуалізується. Наприклад, в 7 класі з теми "Візантійська імперія" я знайомлю дітей з політикою Юстиніана за фрагментами документів візантійських авторів, даю власне викладення теми. Учням пропоную висловити своє ставлення до цього правителя. В ході уроку діти збирають інформацію, слухають думки вчителя, щоб обґрунтовано висловити свою думку на етапі закріплення. Дослідницька атмосфера уроків проблемного навчання дозволяє втягнути учнів в активний пізнавальний процес. Змінюється роль вчителя. Він – консультант, помічник. Спостерігач, джерело інформації, координатор. Вчитель стає організатором самостійного навчального пізнання учнів. При вивченні в 11 класі теми "Міжнародні відносини наприкінці ХХ – на початку ХХІ століття" даю наступне завдання: одні історики (радянські) звинувачують у розв’язанні "Холодної війни" Захід, інші (західні) – СРСР, треті – обидві сторони. Учням пропонується визначити: хто винен? Клас поділяється на дві групи. Одна група виступає в ролі західних істориків, інша в ролі - радянських. Результатом роботи стають виступи груп. Учні приходять до висновку, що винними є обидві сторони. Вдома пропоную також вирішити проблемне завдання: "Холодна війна" продовжується і сьогодні". Доведіть або спростуйте дане твердження. У 8 класі на уроці з теми "Передумови і початок Національно-визвольної війни" використовую фрагменти фільму "Гетьман Богдан Хмельницький", через проектор на екрані з’являється епіграф до уроку: "Як не можна спинити річку, що, зламавши кригу навесні, бурхливо несеться до моря, так не можна спинити націю, що лама свої кайдани, прокинувшись до життя" (М. Міхновський). Формулюю проблемне питання: "Чому саме Богдану Хмельницькому вдалося згуртувати і об’єднати на боротьбу українське суспільство?" Потім даю характеристику гетьману подіям кінця 1647 – початку 1648 рр. і пропоную серію проблемно-пошукових питань: Чому Богдану так швидко вдалось зібрати військо? Чим тактика Хмельницького відрізнялась від тактики інших повстанців? Чому поляки недооцінили козацьке військо? Як союзники козаків вплинули на перебіг бойових дій? Чим ви поясните перші перемоги козаків? Яке вони мали значення для українського суспільства? І тепер учні, відповівши на них, будуть готові відповісти на головне проблемне запитання. Безумовно, якщо вирішення проблемного завдання зайшло в глухий кут, я допомагаю і направляю дітей в потрібне русло. Вивчаючи героїчну сторінку нашої історії "Бій під Кругами", я запропонувала учням таке проблемне завдання: доведіть або спростуйте ці твердження: "Краще смерть достойна слави, аніж зганьблене життя" (Ф. Достоєвський) Отже чи варто віддавати життя за ідею, за незалежну державу, чи варто щось робити заради людей? У процесі діалогу з десятикласниками я наводжу легенду про Данко, рядки поезії Б. Олійника: Страшно зустріти смерть, Страшно, не будьмо лукаві, Страшно безсило малим Відчувати себе перед смертю, Але страшніше, коли Нізащо вмерти. Знання, отримані в результаті вирішення проблемних завдань, твердо засвоюються, так як діти здобували їх самостійно, а не отримували в готовому вигляді. Проблемний матеріал розвиває здатність до аналізу. Вміння аргументовано відстоювати власну точку зору, тобто вести дискусію. До уроку за темою "Світ на межі тисячоліть" я запропонувала одинадцятикласникам виготовити візитні картки ХХ століття, до яких увійшли б такі компоненти: емблема століття. епіграф століття. видатні постаті століття в галузі економіки, політики, культури. найважливіші події століття. уроки ХХ століття. побажання віку прийдешньому. Ми спробували коротко, в загальних рисах, змалювати портрет ХХ століття і відповісти на запитання: "Чому ХХ стало найтрагічнішим в історії людства?" Пропоную формулу "Що стосується всіх, повинно бути схвалено всіма". Ставлю запитання: Які факти з історії окремих держав суперечать цій формулі? Чим можна пояснити це протиріччя? На етапі контролю і оцінки результатів навчальної діяльності пропоную самооцінку діяльності кожного учня через рефлексію. Рефлексія здійснюється через такі прийоми: 1. Незакінчене речення: найцікавішим для мене було…, тому що…; сьогодні на уроці я дізнався…; мені сподобалось, тому що…; мені не сподобалось…; 2. "Точка зору" Успіх використання проблемного методу багато в чому залежить від зацікавленої позиції вчителя і високої внутрішньої мотивації учнів. В процесі проблемного навчання відбувається і засвоєння матеріалу, і розвиток мислительної діяльності. Вважаю, що головним результатом використання технології проблемного навчання є те, що випускник школи орієнтується в сучасних цінностях, здобуває досвід творчої діяльності, що він готовий до міжособистісного і між культурного співробітництва.