Стаття «Робота вчителя-логопеда з корекції звуковимови в умовах консультаційного центру для дітей які не відвідують дошкільні навчальні заклади»
Категорія: Методика та технологія

Порушене звуковимови є серйозною проблемою, оскільки тягне за собою ускладнення не тільки усного, але і письмового мовлення. Навіть після виправленого звуковимови помилки на письмі довго залишаються, оскільки не пригнічені умовно-рефлекторні зв'язки дефектів мовлення в корі головного мозку, поруш                ені фонематичні процеси. У дитини з дефектами мовлення найчастіше порушено повноцінне спілкування з однолітками, а це веде до формування комплексу неповноцінності. Корекція звуковимови пронизує всю корекційну роботу в умовах консультативного центру. Володіння методикою постановки звуків є однією з головних складових професіоналізму вчителя - логопеда. Цією проблемою займалися багато вчених: Т. Б. Філічьова, Г. В. Чіркіна, Л. Н. Ефименкова, М. Ф. Фомічова та інші. Багато написано книг, де дані чіткі рекомендації з подолання порушеного звуковимови у дітей. Визначено послідовність в роботі над звуком. Богомолова А. Г. рекомендує проводити постановку звуку в такій послідовності: шиплячі, свистячі, африкат, сонора, якщо у дитини порушено кілька груп звуків. Т. Б. Філічьова рекомендує виправляти недоліки звуковимови з урахуванням появи звуків в онтогенезі: свистячі, шиплячі, сонора. Автори не рекомендують брати для одночасної постановки ті звуки, артикуляція яких характеризується прямо протилежним укладом. Також не рекомендують одночасно працювати над важкими звуками "р", "ш", тому що це веде до великої витраті енергії, до швидкого стомлення. Дотримуючись в роботі системного і комплексного підходів, працюючи паралельно над розвитком дрібної моторики рук і тренуванням слухового сприйняття, використовуючи масаж, майже кожен вчитель - логопед зазнає труднощі, так як з кожним роком все більше дітей зі складними, стійкими порушеннями. Нерідко одна дитина має три діагнозу: псевдобульбарная дизартрия, гипердинамический синдром, затримка психічного розвитку. Слабка замикальна функція кори головного мозку, важке формування умовно-рефлекторних зв'язків, слабий контроль за своєю мовою. Постановка звуку, автоматизація та диференціація розтягуються на тривалі терміни. З боку батьків, найчастіше допомога мінімальна, часто присутня думка: "Підросте - сам навчиться". Робота з дітьми в умовах консультаційного центру передбачає корекція легких мовних порушень, а більша половина дітей які звернулись за допомогою мають по 2-3 діагнозу. Крім корекції звуковимови, вчителю - логопеду необхідно працювати і над іншими сторонами мови. Поставлені в такі складні умови, вчителі - логопеди шукають найбільш ефективні шляхи навчання дитини, нерідко порушуючи "логопедичні постулати". Доводиться при складних мовних порушеннях, коли у дитини страждають всі групи звуків, "йти від дитини", враховуючи, що шлях до правильного звуку у кожної дитини індивідуальний. Тому в ігровій формі, через артикуляційні вправи, починається формування укладів порушених звуків, пробується постановка. Відразу прояснюється картина, видна можливість постановки того чи іншого звуку. Вимальовується план роботи: який звук ставити в першу чергу, а що потім. Частіше першим виходить звук "Л". Ставлячи його і закріплюючи в мові, одночасно робота проводиться над формуванням артикуляційного укладу інших звуків. Не відбувається взаємного гальмування рухів органів артикуляції. Так, при одночасній постановки декількох звуків, нерідко навіть із протилежним укладом, потрібно стежити за станом дитини, дозую навантаження, чергувати їх з відпочинком. Над важкими звуками "Р", "Ш" теж робота проводиться одночасно, враховуючи, що їх артикуляційні уклади дуже близькі. Відпрацьовуючи артикуляційні вправи на два цих звуку, пробується їх постановка. Як тільки "пішов" один із звуків, починаємо його закріплювати, а другий продовжуємо викликати. Якщо у дитини свистячі міжзубні, то їх постановкою і автоматизацією займатися можна в останню чергу, тому що вони дуже довго автоматизуються і частіше залишаються на стадії "кабінетної мови". Враховуючи, що тривалість занять не повинна перевищувати 15-20 хвилин, тому що діти швидко втомлюються, і використовується цей час тільки на корекцію звуковимови, а роботу над іншими сторонами мови виносити до роботи дома, після проведення консультації з батьками та показу практичних занять. При виконанні артикуляційних вправ і постановки звуків, підключати можна руку дитини, вона імітує положення органів артикуляції. При постановці звуку "Л" імітується рух мови до зубів за допомогою його долоні і пальців логопеда, які виконують роль його зубів. При постановці звуку "Р" імітується пальцями вібрацію переднього краю чашечки і т. д. Враховуючи вікові особливості дітей, широко застосовуються ігрові прийоми, намагаючи обіграти кожну вправу. Ці прийоми допомагають утримувати статичну позу, дитині весело і цікаво, він менше втомлюється. У роботі над корекцією звуковимови використовується зоровий контроль за допомогою дзеркала, але головне перевага віддається кинестетическим відчуттях дитини. Використовуючи його здатність наслідувати дивлячись не в дзеркало, а на органи артикуляції вчителя-логопеда і при відтворенні артикуляційної вправи орієнтуватися тільки на свої м'язові відчуття. Логопедична практика свідчить про те, що цей прийом ефективний. Дуже важливий емоційний контакт дитини і логопеда. Враховуючи, що в сприятливому стані добре сприймається матеріал, потрібно намагатися, щоб кожному заняттю надати емоційне забарвлення, впливати на емоційну сферу дитини. Для цього при автоматизації звуків заучувати багато віршів зі смішним, зрозумілим дитині сюжетом. Він чує виразну мову, заражаючи емоціями, намагається сказати також. Практика підтверджує ефективність цих прийомів. Діти вступають до школи з чистим мовленням. Це досягається завдяки комплексному підходу з використанням різних прийомів, у тому числі й цих: одночасна робота над всіма порушеними звуками; імітація руками артикуляційних вправ; обігрування артикуляційних вправ; опора на кінестетичні відчуття дитини; метод штучної локальної гіпотермії; вплив на емоційну сферу дитини.