На гостини до звірят. Заняття в логопедичній групі
Категорія: Дошкільна освіта

Програмовий зміст Мовленнєвий – розвивати розповідне мовлення, вчити дітей граматично правильно будувати речення, вдосконалювати фонематичний слух, активізувати вживання прийменників і дієслів, продовжувати вчити складати описові загадк                и про диких тварин за допомогою опорної схеми.Фізичний – розвивати дрібну моторику, розвивати уміння передавати імітаційними рухами поведінку тварин.Креативний – розвивати тактильно – кінестетичні відчуття на основі сенсорики, що сприяє активізації мовленнєвої діяльності, заохочувати дітей перевтілюватися в заданий образ.Емоційно – ціннісний – стимулювати дітей до творчо – мовленнєвого самовираження.Пізнавальний – розвивати увагу, мислення, пам’ять, розширювати знання дітей про світ тварин.Соціально – моральний – формувати в дітей бережливе ставлення до тварин.Обладнання: мякі іграшки ведмедика, зайчика, їжачка, білочки, площинне зображення дятла, дерева, лісові телевізори, люстерка, зображення лісової галявини, волоські горіхи із розрахунку на кожну дитину, грибочки і яблучка з пінопласту, дерев'яні дощечки і палички, соняшникове насіння, указка, запис «звуки лісу», «стукіт дятла», «ритмічна мелодія», «музика для релаксації.Вступна частина Організаційний момент. Діти заходять до зали, вітаються з гостями. Логопед: - Дітки сьогодні я пропоную вам здійснити подорож до весняного лісу. А для того, щоб дізнатися, кого ми можемо зустріти в лісі, треба подивитись у ці чарівні телевізори. Станьте рівненько, вдихніть повітря через носик і дмухайте ….. Подув легенький вітерець, потім сильніший, і нарешті, дме вітрище. (Діти дмухають спочатку легенько, потім сильніше, і нарешті ще сильніше звучить запис шуму вітру). Основна частина Роздивившись в чарівних телевізорах лісових мешканців діти складають описову загадку про них за допомогою опорної схеми. (Ця тваринка маленького розміру, колір хутра сірий, але буває і білий, полюбляє їсти моркву, капустку; хвостик в цієї тварини коротенький, живе в лісі). Інші діти відгадують ці загадки. З-за дверей чути сумний голос і зітхання. До зали заходить лисичка (психолог) і розповідає, що в неї сталася біда. Вона заблукала і не може знайти шляху до свого будиночка, просить діток їй допомогти. Діти погоджуються і разом з лисичкою вирушають в подорож до лісу. Логопед: А щоб дізнатися, кого ми зустрінемо першим, послухайте цю загадку: Хвіст куценький, довгі вуха, має в шафі два кожухи. Влітку одягає сірий, ну а взимку – теплий білий. Діти відгадують загадку і логопед знімає тканину, якою був вкритий зайчик. Зустрівши зайчика, в якого дуже неслухняний ротик, діти вирішують йому допомогти і показують зайчику, які вправи треба робити, щоб язичок, губки, щічки стали слухняними. (Виконують артикуляційну гімнастику із люстерками з елементами самомасажу). Діти вирушають далі разом з лисичкою і логопедом, підходять до деревця під яким сидять ведмедики, накриті тканиною. Логопед читає загадку: Хто все літечко гуляє, їсть малину, мед шукає, а зимою тільки спить, бо не знає, що робить? (Діти відповідають: ведмідь!) Логопед піднімає тканину, якою вкриті ведмедики. – Дітки, та це ж ті ведмедики, про яких ми знаємо з вами віршик. Я пропоную вам його розповісти і показати. Діти розповідають вірш «В лісі є зелена хата» і супроводжують його відповідними рухами. Дітки, а гляньте - но, це ведмежатко таке неслухняне, бешкітливе, весь час ховається від своєї мами. От і зараз воно сховалося, а давайте допоможемо мамі ведмедиці знайти його. (Діти по черзі називають місце знаходження ведмедика і показують указкою: ведмежа заховалося під кущиком, на гілочці, на пеньочку, між пеньочком і кущиком, біля грибочка). «Лисичка» (психолог) запрошує дітей погратися і відпочити на галявині (психогімнастика). Потім дітки сідають на галявину. «Лисичка» роздає дітям тактильні дощечки. Дітки, візьміть дощечку в руку, замружте очі і спробуйте уявити, на хутро якого звіра схожі ці дощечки. (Діти із замруженими очима погладжують рукою дощечку, звучить спокійна музика). І відповідають: Ця дощечка схожа на ведмедика. Ця дощечка нагадує мені котика. Чому? Тому, що вона м’якенька як хутро у котика). Діти вирушають далі, лисичка читає загадку про наступну тваринку. Діти відгадують і підходять до деревця, на якому сидить білочка. Логопед знімає тканину, якою була накрита білочка. Беруть горішки, що порозкидала білочка, і роблять пальчикову гімнастику. Діти підходять до наступного деревця. Логопед читає загадку про їжачка, діти відгадують, і логопед піднімає тканину, якою був вкритий їжачок, діти бачать їжачка, що розгубив свої припаси: грибочки і яблучка. Вони допомагають їжачку: нанизують їжачкові припаси на нитку, потім дарують це «намисто» їжачкові. Лисичка знаходить доріжку до своєї хатинки і хоче вже йти, але дітки не хочуть відпускати її і запрошують ще погратися з ними в лісі. Звучить запис стукоту дятла. Логопед запитує в дітей, чи впізнали вони, хто це? Діти відгадують, що це дятел, слухають, як він може стукати дзьобом по дереву і відстукують ритмічний малюнок дерев’яними паличками по дерев’яних дощечках разом з лисичкою.( 1-1,2-1,2-2,2-1,2-3,3-3). «Лисичка»: Дітки, я вже трохи стомилася і запрошую вас відпочити на галявині. Хвилинка релаксації з музичним супроводом. Логопед: Дітки, гляньте, що ж це порозкидав дятлик-жартівник? Це ж насінинки Я пропоную вам зібрати це насіннячко і виготовити з нього подарунки для наших звірят.( Діти сідають за столики і виготовляють подарунки для звірят: на дощечці, покритій пластиліном, викладають з насінинок горішки, яблучка, діжечку з медом, листочок і віддають їх лисичці, просять її передати ці подарунки лісовим звірятам. Заключна частина Логопед: Діти, куди ми з вами сьогодні подорожували? Що вам сподобалося в лісі? Кого ви зустрічали в лісі? А це дикі тварини чи домашні? Що нового дізналися на занятті?