Уплив інформаційно-методичного забезпечення експерименту на результативність і якість інноваційної діяльності педагога
Категорія: Методика та технологія

Вчительська професія вимагає особливої чутливості до постійно оновлюваних тенденцій суспільного буття, здатності до адекватного сприйняття, потреб суспільства і відповідного коригування своєї роботи. Стрижнем інноваційних процесів в освіті є впровадження досягнень психолого-педагогічної на                уки в практику, вивчення, узагальнення та поширення передового педагогічного досвіду. Аннотация Профессия учителя требует особенной чувственности к постоянно обновляемых тенденций общественного бытия, способности к адекватному восприятию, потребностей общества и соответствующего корректирования своей работы. Стержнем инновационных процессов в образовании является внедрение достижений психолого-педагогической науки в практику, изучение, обобщение и расширение передового педагогического опыта. Annotation The profession of teaching demands special sensitiveness to the constantly renewing tendencies of the social life, ability to the adequate reception, necessities of the community and corresponding work correction. Providing achievements of the psychology and pedagogical science to practice, studying, generalization and broadening of the advanced pedagogical experience are the basis/background of the innovating educational processes. Ключові слова: інновація, інноваційна діяльність педагога, інноваційний потенціал педагога, інноваційна компетентність педагога, інноваційний процес, експеримент, творчі здібності. Ключевые слова: инновация, инновационная деятельность педагога, инновационный потенциал педагога, инновационная компетентность педагога, инновационный процесс, эксперимент, творческие способности. Key words: innovation, innovating activity of the teacher, innovating potential of the teacher, innovating competence of the teacher, innovating process, experiment, creative abilities. "Дзвоники в душах дiтей видаютьдиво-мелодii – вiдповiдна реакцiядiтей на творчий пiдхiд учителя…"О. П. Макаренко Сьогодні освіта постала перед альтернативою: або зробити відчайдушний, рішучий стрибок на підніжку останнього вагона потягу, що швидко прямує в новий світ високих технологій та інноваційного розвитку, або залишитися на пероні науково-технологічної відсталості. Як вчителю розвинути природні здібності дитини, стати транслятором знань, дорадником і "сприячем" у навчанні? Саме в такому аспекті подаються нові стратегії розвитку навчання. Головне в них – формування принципово іншого образу навчального закладу, закладу майбутнього, який би створював для кожної дитини ресурс її особистісного розвитку. Підтримував би бажання навчатися відповідно до індивідуальних можливостей, оцінював досягнення, а не помилки. Одним із шляхів здійснення таких завдань є інноваційна професійна діяльність педагога, що потребує відповідної підготовки. Однією з важливих якостей педагога, умов успішності його як професіонала є готовність до інноваційної діяльності. Джерела готовності до інноваційної діяльності осягають проблематику особистісного розвитку, професійної спрямованості, професійної освіти, виховання й самовиховання, професійного самовизначення педагога. Готовність до інноваційної педагогічної діяльності формується під час педагогічної практики, акумулюючи все накопичене в теорії, навчання у вузі. Відповідно до державних нормативних документів в області щорічно конкретизуються основні напрями розвитку інноваційного руху і сьогодні вони регламентуються наказами управління освіти і науки № 282 від 19 травня 2005 року "Про стан та завдання інноваційної та експериментальної діяльності в області", № 672 від 12.12. 2005 року: "Про підсумки проведення обласного семінару директорів шкіл "Впровадження педагогічних інновацій у навчально-виховний процес освітнього закладу як шлях до створення "Школи майбутнього", № 278 від 27.05. 2006 "Про підсумки проведення обласного семінару директорів загальноосвітніх навчальних закладів області "Управління процесом впровадження інновацій як фактор створення "Школи майбутнього". Вчительська професія вимагає особливої чутливості до постійно оновлюваних тенденцій суспільного буття, здатності до адекватного сприйняття, потреб суспільства і відповідного коригування своєї роботи. Особливу значущість має ця здатність за постіндустріальної, інформаційної доби, яка потребує багатьох принципово відмінних від попередніх навичок, умінь, і відповідного мислення. Навчальний заклад як один із найважливіших інститутів соціалізації людини, підготовки молоді до ролі активних суб'єктів майбутніх суспільних процесів повинен бути винятково уважним як до нових реалій і тенденцій суспільного розвитку, так і до нововведень у сфері змісту, форм і методів навчання та виховання. Відповідно, інноваційність має характеризувати професійну діяльність кожного вчителя. Нововведення (інновації) не виникають самі собою, а є результатом наукових пошуків, аналізу, узагальнення педагогічного досвіду[14,17]. Інновації (італ. innovatione — новина, нововведення) — нові форми організації праці та управління, нові види технологій, які охоплюють не тільки окремі установи та організації, а й різні сфери. Вони є суттєвим діяльним елементом розвитку освіти взагалі, реалізації конкретних завдань у навчально-виховному процесі. Виражаються в тенденціях накопичення і видозміни ініціатив і нововведень в освітньому просторі; спричиняють певні зміни у сфері освіти. Інноваційна діяльність в Україні передбачена проектом Концепції державної інноваційної політики (1997) та проектом Положення "Про порядок здійснення інноваційної діяльності у системі освіти" (1999). Інновація освіти — цілеспрямований процес часткових змін, що ведуть до модифікацій мети, змісту, методів, форм навчання й виховання, адаптації процесу навчання до нових вимог. Інноваційну спрямованість педагогічної діяльності зумовлюють соціально-економічні перетворення, які вимагають відповідного оновлення освітньої політики, прагнення вчителів до освоєння та застосування педагогічних новинок, конкуренція загальноосвітніх закладів, яка стимулює пошук нових форм, методів організації навчально-виховного процесу, диктує відповідні критерії щодо добору вчителів [3]. Головною рушійною силою інноваційної діяльності є вчитель, оскільки суб'єктивний чинник є вирішальним і під час впровадження і поширення нововведень. Педагог-новатор є носієм конкретних нововведень, їх творцем, модифікатором. Він має широкі можливості і необмежене поле діяльності, оскільки на практиці переконується в ефективності наявних методик навчання і може коригувати їх, проводити докладну структуризацію досліджень навчально-виховного процесу, створювати нові методики. Основна умова такої діяльності — інноваційний потенціал педагога [4,10]. Інноваційний потенціал педагога — сукупність соціокультурних і творчих характеристик особистості педагога, яка виявляє готовність вдосконалювати педагогічну діяльність, наявність внутрішніх засобів та методів, здатних забезпечити цю готовність. Наявність інноваційного потенціалу визначають: творча здатність генерувати нові уявлення та ідеї. Обумовлюється професійною установкою на досягнення пріоритетних завдань освіти; вміннями проектувати і моделювати свої ідеї на практиці. Реалізація інноваційного потенціалу вчителя передбачає значну свободу дій і незалежність його у використанні конкретних методик, нове розуміння цінностей освіти, прагнення до змін, моделювання експериментальних систем; високий культурно-естетичний рівень, освіченість, інтелектуальна глибина і різнобічність інтересів педагога. На перший план виступає неповторна своєрідність кожної особистості, самооцінка соціокультурного та інтелектуального рівня розвитку; вибір різних форм культурної та наукової, творчої активності. відкритість особистості педагога до нового розуміння і сприйняття різних ідей, думок, напрямів, течій. Базується на толерантності особистості, гнучкості та широті мислення[9]. Інноваційні технології швидко увійшли в усі галузі нашого життя. В зв’язку з цим виникає нагальна потреба використання комп’ютерної техніки під час вивчення багатьох дисциплін шкільного курсу. Індивідуальні форми навчання, колективні творчі завдання для учнів, організація занять у групах з метою активізації діяльності у вигляді круглих столів, дискусій, імітаційно-рольових ігор, тренінгів, мозкового штурму, інсценівок, творчих завдань, проектів, пошукова, дослідницька робота кожного старшокласника дає свої результати: не всі у нас талановиті, але кожен має можливість розвивати свої здібності, здатний творити, мислити, аналізувати, проектувати. У сучасних умовах стрімкого розвитку науки і техніки, революції в галузі інформаційних технологій, зміни структури і змісту освіти, її гуманізації та гуманітаризації особливого значення набуває питання підготовки людини до повноцінного життя в інформаційному суспільстві. Тому використання інноваційних технологій має стати пріоритетним напрямком розвитку сучасної освіти[1,6]. Під інноваціями в широкому змісті розуміється використання нововведень у вигляді нових технологій, видів продукції і послуг, організаційно-технічних і соціально-економічних рішень виробничого, фінансового, комерційного, адміністративного або іншого характеру. Період часу від зародження нової ідеї, створення і поширення нововведення і до його використання прийнято називати життєвим циклом інновації. З урахуванням послідовності проведення робіт життєвий цикл інновації розглядається як інноваційний процес. Саме використання персонального комп’ютера в навчальному процесі і є новою технологією в навчанні, нововведенням в учбовому процесі. Інноваційна компетентність (лат. competens (competentis) —належний, відповідний) педагога — це система мотивів, знань, умінь, навичок, особистісних якостей педагога, що забезпечує ефективність використання нових педагогічних технологій у роботі з дітьми. Інноваційна педагогічна діяльність, заснована на осмисленні практичного педагогічного досвіду, це цілеспрямована педагогічна діяльність, зорієнтована на зміну та розвиток навчально-виховного процесу з метою досягнення вищих результатів, одержання нового знання, формування якісно іншої педагогічної практики. Інноваційна педагогічна технологія — це цілеспрямоване, систематичне й послідовне впровадження в практику оригінальних, новаторських способів, прийомів педагогічних дій і засобів, що охоплюють цілісний навчально-виховний процес від визначення його мети до очікуваних результатів. Існують різні підходи в обґрунтуванні необхідності впровадження інновацій у сучасну освіту (ідеї гуманістичної філософії, глобалістики). Загальним для різноманіття наукових положень є те, що основним напрямом педагогічної інноватики вчені розглядають підготовку людини до адекватного сприйняття світу та життя в ньому. Однак інноваційність, як дидактичний засіб чи система, має при цьому втілитися у навчальні предмети. Реалізація ідеї створення інноваційних курсів і уроків виявляється не дуже легкою. Ідея втілення інноваційних технологій в навчання стала останнім часом предметом інтенсивних теоретичних та практичних досліджень. Її теперішній етап характеризується як емпіричною спрямованістю – розробкою та проведенням учителями інноваційних уроків різних профілей, так і теоретичною – створенням та вдосконаленням інноваційних та інтегрованих курсів, у ряді випадків поєднуючи численні предмети, вивчення яких передбачено навчальними планами. Інноваційні технології дають можливість, з одного боку, показати учням ― світ у цілому, подолавши дисциплінарну розрізненість наукового знання, а з іншого – звільнений за рахунок цього навчальний час використовувати для повноцінного здійснення профільної диференціації у навчанні. В умовах необхідності модернізації освіти одним із важливих завдань інноваційного розвитку є оновлення методичної роботи з кадрами, науково-методичного супроводу освітнього процесу, адже робота в сучасному інформаційному просторі сьогодні є однією з головних умов творчого розвитку вчителя[8]. Сучасна педагогіка відмовляється від "авторитарного управління", у якому учень є "об'єктом" навчаючих впливів, і переходить до системи організації підтримки і стимулювання пізнавальної самостійності об’єкта учня, створення умов для творчості, до навчання творчістю, педагогіки співпраці. На це спрямована ідеологія активного навчання, у якій "школа пам'яті" віддає місце "школі мислення". Одним із засобів створення таких умов є застосування вчителями інноваційних технологій навчання, складовими котрих є інтерактивні методи, що допомагають учням розкритися як особистості і виступають як умови підготовки конкурентоспроможного фахівця. Інтерактивні методи навчання дозволяють залучити учнів до вирішення проблем, максимально наближених до майбутньої діяльності. Перевага застосування інноваційних технологій навчання проявляє себе у вирішенні більшості завдань навчання. У галузі дидактики це розширення кругозору, активізація пізнавальної діяльності, можливість застосування знань і вмінь на практиці, формування певних вмінь і навичок у професійній діяльності, розвиток або прищеплення вмінь реорганізації і систематизації, формулюванні висновків та інше. У вихованні — розвиток самостійності, активності, волі, певних позицій, моральних і світоглядних установок, формування вмінь роботи у колективі (керувати і підкорятись), комунікативних якостей. Крім того, застосування цих методів навчання сприяє розвитку уваги, пам'яті, мовлення, мислення, творчих здібностей, вміння знаходити оптимальні і прості рішення. Вони дозволяють спростити залучення до норм і цінностей соціуму, адаптуватись до умов оточення, здійснювати контроль, саморегуляцію, навчання стосункам, психотерапії, удосконалювати вміння виражати свої думки, вміння слухати співбесідника. В останні роки інтерактивні методи навчання з використанням моделей, кейс-методів, ігрових форм, імітацій приймають нові аспекти, які відрізняються примусовою активізацією мислення (примусова активність). Учень має бути активним незалежно від його бажання[12]. Проблема розробки і застосування інноваційних технологій навчання дуже актуальна на сучасному етапі розвитку освіти. Нові інноваційні технології наприкінці XX століття стали не тільки головною рушійною силою прогресу, засобом спілкування між державами, компаніями, університетами, новою формою торгівлі, але й потужним засобом навчання. Завдяки втіленню інноваційних технологій в різні сфери діяльності закладу, у ньому було створено інноваційний простір, до складу якого ввійшли: автоматизована система управління закладом; єдина інформаційна база методичного забезпечення з інформатики, математики, історії, хімії, фізики, української мови та літератури з локальним доступом до його ресурсів; власні розробки електронних засобів навчання; Web – бібліотека з мережевим доступом до її ресурсів; нетрадиційні уроки та уроки – ігри, уроки - екскурсії; творчі лабораторії вчителів; салон інновацій, майстер – класи, круглі столи, творчі групи з використання ППЗ; робота творчих груп вчителів різних предметів; навчально – методичний комплекс; системи пошуку інформації; роботи за проектними методиками для здійснення пошуково-дослідницької діяльності учнів. У напрямку вдосконалення роботи з творчими вчителями у закладі виступає пріоритетною та перспективною складовою методичної роботи така форма роботи, як започаткування "Творчої лабораторії вчителя". Як інноваційний структурний підрозділ науково-методичної роботи лабораторія має бути орієнтована на напрацювання практичного досвіду роботи з учнівською молоддю щодо підготовки до участі у Всеукраїнських предметних олімпіадах з базових дисциплін, інтернет-олімпіадах, інтелектуальних та творчих конкурсах, науково-практичних конференціях. "Творча лабораторія вчителя" займає важливе місце в формуванні інтелектуальної педагогічної еліти міста та підвищені професійної компетентності педагогів. Інноваційна система розвитку особистості засобами інформаційно-методичних технологій забезпечує високу якість освіти при умові: розвитку інноваційного простору навчального закладу; демократизації основ внутрішкільного управління; запровадження ідей педагогіки життєтворчості в практику роботи школи. Результативність та якість інноваційної діяльності педагога включає впровадження в педагогічну діяльність основних напрямків експерименту та методів дослідження: розробка нових форм навчально-виховної діяльності; розробка нових форм і методів управління. Методи дослідження: Емпіричні: вивчення науково-методичної літератури з проблеми; педагогічне спостереження; опитування; анкетування; тестування; рейтингові дослідження; експеримент. Теоретичні: аналітико-прогностичний; порівняння; систематизації; класифікації; узагальнення. Сучасні методи, методики та технології реалізації експерименту досить великою мірою орієнтовані на застосування комп’ютера, або передбачають можливість його застосування. Доцільний підбір необхідного комп’ютерного інструментарію є важливим фактором забезпечення належного рівня організації дослідження, без цього практично неможливо провести сучасний експеримент [5 11, 16]. Використання комп’ютера стає системним, і тому можна говорити про появу комп’ютерної технології психолого-педагогічного експерименту. Існують інформаційні технології, придатні для здійснення експерименту практично на всіх його етапах. Необхідно чітко визначити та обґрунтувати, на які кроки буде розбитий кожний етап, в якій послідовності вони будуть здійснюватись, як будуть фіксуватися, подаватися та оброблятися результати. Конструктивний опис послідовності кроків дослідження складає процедуру реалізації етапу [7]. Послідовність, специфіка та шляхи реалізації процедур відображаються у плані та програмі експерименту (Див. Додаток). Такий підхід до організації та планування дослідження містить елементи технологізації і завдяки цьому є придатним для найбільш ефективного використання новітніх комп’ютерних засобів. Комп’ютерні технології можуть бути ефективно застосовані на етапі підготовки експерименту, дослідницькому етапі, та етапі аналізу та інтерпретації даних дослідження, а також впровадження. Таблиця 1. Комп’ютерна технологія психолого-педагогічного експерименту. КОМП’ЮТЕРНА   ТЕХНОЛОГІЯ ПСИХОЛОГО-ПЕДАГОГІЧНОГО ЕКСПЕРИМЕНТУ Етап Підготовчиий Дослідницький Інтерпретації   та статистичного аналізу Впровадження Сутність   етапу Пошук   інформації Підготовка   демонстраційних та друкованих матеріалів Збір   даних Зберігання   даних Обробка   даних Подання   результатів обробки Статистичний   аналіз даних Валідизація Встановлення   надійності висновків     Етапи   впровадження Комп’ютерні   технології Інтернет-технології Текстові,   табличні редактори, редактори обробки зображень Засоби   мультимедіа Інтернет-тестування Тестові   технології СУБД,   електронні таблиці Прикладні   програми сортування, класифікації, редагування Засоби   побудови графіків, таблиць, діаграм Презентації Пакети   прикладних програм статистичного аналізу Дистанційні   технології статистичної обробки даних   Презентації,   електронні публікації Дистанційні   навчальні курси Електронні   підручники Сайти   експерименту Інтернет-форуми   Валідність – здатність тесту, процедури або приладу справді вимірювати ту ознаку, для якої їх призначено. У результаті розробки інноваційної системи розвитку особистості планується отримати дані, які визначать роль компетентнісного підходу в навчально-виховному процесі та вплив життєтворчих педагогічних технологій на становлення творчої, здатної до самоствердження та самореалізації особистості. Практичне значимість полягає уможливості використання розробленої системи розвитку особистості в умовах школи життєтворчості у загальноосвітніх навчальних закладах. Достовірність результатів забезпечуватиметься використанням методик і технологій за погодженням із науковими керівниками та консультантом експерименту; якісною обробкою експериментальних даних, систематичним порівняльним аналізом. Вірогідність негативних наслідків експерименту: відсутність явних позитивних зрушень в процесі розвитку особистості учня і педагога у наслідок неможливості повної реалізації особистісних потенційних можливостей; несприятливе фінансове чи управлінське забезпечення експерименту на кожному з етапів проведення, що обмежить вирішення його завдань; неможливість практично реалізувати програму експериментальної роботи через наявність розбіжностей між наукою і шкільною практикою. Експериментальна робота покликана створити систему розвитку творчо мислячої особистості засобами компетентнісно спрямованих життєтворчих технологій. У результаті розробки інноваційної системи розвитку особистості планується отримати дані, які визначать роль компетентнісного підходу в навчально-виховному процесі та вплив життєтворчих педагогічних технологій на становлення творчої, здатної до самоствердження та самореалізації особистості. Очікувані результати: високий рівень володіння здоров’язберігаючими технологіями; високий рівень навчання і виховання особистості учня; високий рівень володіння життєвою компетентністю учнями навчального закладу; високий рівень розвитку інтелектуальних та творчих здібностей учнів; високий рівень розвитку інноваційного простору навчального закладу. Втілення інноваційних технологій в навчально-виховний процес у закладі підпорядковане розвитку креативності і вчителя, і учня, спрямоване на формування індивіда, здатного вийти за межі отриманих знань, відкритого до інновацій, саморозвитку та неперервної освіти протягом усього життя. З цією метою для кожного окремого вчителя розробляються у вигляді блок – схеми алгоритми їх методичної роботи та втілення інновацій, які тісно пов’язані з алгоритмом підготовки вчителів до роботи з інформаційно-комунікаційними технологіями. Алгоритми затверджуються під час проведення "Педагогічної увертюри" на початку навчального року, підсумки їх виконання підбивають в кінці кожного навчального року. Література 1. Безруких М. М. Ступеньки к школе: Книга для педагогов и родителей, 3-е изд. – М.: Дрофа, 2002. – 256 с. 2. Бухлова Н. Навчаємо вчитися: діагностика і формування самоосвітньої компетентності учнів. – К.: Вид. дім "Шкільний світ": Вид. Л. Галіціна, 2006. – 128 с. – (Б-ка "Шкіл. світу"). – Бібліогр.: С. 124-127. 3. Ващенко Л. Інноваційні процеси в системі загальної середньої освіти особливості управління//Освіта і управління. – 2003. – т. 6. – №3. – С. 97–104. 4. Галіціна Л. Інноваційна діяльність ЗНЗ / Упоряд. Л. Галіціна. –К.: Вид. дім "Шкільний світ": Вид. Л. Галіціна, 2005. – 128 с. – (Б-ка "Шкіл. світу"). 5. Глазунов А. Т. Педагогические исследования: содержание, организация, обработка результатов. – М.: Издательский центр АПО, 2003. – 41 с 6. Дичківська І. М. Інноваційні педагогічні технології: Навчальний посібник. – К.: Академвидав, 2004. – 352 с. (Альма-матер). 7. Драйден Г., Джаннетт Вос. Революція в навчанні / Перекл. з англ. М. Олійник. – Львів: Літопис, 2005. –542 с. 8. Климчик І. Ділова кар'єра: принципи планування і управління //Освіта і управління. – 2004. – № 3-4. – С. 31-36. 9. Лактіонова Г. Виховання в епоху глобалізації: нові можливості, нові ризики // Шлях освіти. – 2005. – № 4. – С. 2-6. 10. Мармаза О. І. Проектний підхід до управління навчальним закладом. – Х.: Видав. Гр. "Основа", 2003. – 80 с. (Серія "Бібліотека журналу "Управління школою"; Вип. 12). 11. Морев И. А. Образовательные информационные технологии. Часть 2. Педагогические измерения: Учебное пособие. – Владивосток: Изд-во Дальневост. ун-та, 2004. – 174 с. 12. Клепко С. Ф. Наукова робота і управління знаннями: Навчальний посібник. - Полтава: ПОІППО, 2005. – 201с. 13. Клепко С. Шляхи вдосконалення досліджень в освіті//Управління освітою. –2004. – № 10-11. – С. 2-3. 14." Інтерактивні технології навчання: теорія, практика, досвід: метод. посіб. авт. -укл.: О. Пометун, Л. Пироженко. – К,: А. П. Н.; 2002, – 136с. 15. Підласий І. П. Практична педагогіка або три технології. Інтерактивний підручник для педагогів ринкової системи освіти – К.: Видавничий дім "Слово", 2004. – 616 с. 16. Селевко Г. К., Басов А. В. Новое педагогическое мышление: педагогический поиск и экспериментирование. – Ярославль: Ин-т усовершенствования учителей, 1991. 17. Сиротенко Г. О. Інновації як основа змін освітньої практики. Інформаційно-методичний збірник: /Упорядник Г. О. Сиротенко, Полтава, ПОІППО, 2005. - 160с. 123 Інтернет-посилання 1. http://www. du. edu/psychology/methods/experiments. htm Experiments in Psychology. Сторінка, присвячена психологічним експериментам. Містить програмне забезпечення вільного доступу, за допомогою якого можна відтворити низку класичних експериментів, а також корисні посилання. 2. http://www. du. edu/psychology/methods/concepts/index. htm Visualizing Statistical Concepts. Сторінка містить програмне забезпечення для візуалізації основних статистичних понять.