Дівчата й фізкультура
Категорія: Методика та технологія

"З дівчатами проводити заняття набагато важче, ніж з юнаками", - таке часто можна почути з вуст вчителя фізичної культури або тренера, особливо якщо він чоловік. Та це й не дивно: адже жіночий організм має свої "секрети", які, на жаль, ще не всі педагоги враховують у роботі. Одні - через н                езнання, інші - через лінощі розуму і душевної черствості. Про особливості фізичного виховання школярок тому й хочеться поговорити більш докладно. Жіночий організм відрізняє цілий ряд морфологічних і функціональних ознак. Статеві відмінності чітко дають про себе знати вже в дитячому віці. Так, порівняно з хлопчиками у дівчаток нижче рівень розвитку сили і швидкості рухової реакції; в той же час у них краще розвинені такі якості, як гнучкість, пластичність, почуття ритму. З початком періоду статевого дозрівання відмінності між дівчатками і хлопчиками стають все більш помітними. У 12-16 років дівчатка швидко ростуть і додають у вазі, причому за цими показниками вони можуть випереджати хлопчиків. Особливо швидке фізичний розвиток дівчаток спостерігається в 15-16 років. Потім до періоду його завершення (19-21 рік) ці показники змінюються мало. Дівчата істотно поступаються юнакам у зростанні, вазі, розвитку м'язів. Обсяги легенів і серця у дівчаток менше, ніж у хлопчиків. На 10-15% менше у дівчаток і маса серця. Ці морфологічні особливості в основному обумовлюють і функціональні відмінності. Так, у дівчаток знижений систолічний і хвилинний об'єм кровообігу, частота серцевих скорочень в середньому на 10 уд/хв більше, а максимальний артеріальний тиск на 5-7 мм рт. ст. нижче, ніж у хлопчиків. Відмінності стосуються і максимального споживання кисню: воно у дівчаток на 25-30% нижче, ніж у хлопчиків. Таким чином, дівчатка і дівчата мають відносно більш низькі функціональні можливості серцево-судинної та дихальної систем, що, природно, обумовлює і більш низьку їх фізичну працездатність. Крім цього фізіологічні особливості еволюції жіночого організму є причиною легкої вразливості серцево-судинної системи, зокрема в підлітковому і навіть у більш пізньому віці, що зазвичай збігається у дівчат з навчанням у випускному класі, вступом до вузу, влаштуванням на роботу. Зростання ж навантаження на тлі різних змін в організмі може викликати перевтому, виснаження нервової системи. У таких випадках повноцінне харчування, достатній сон, правильний режим праці та відпочинку, раціональні заняття фізичними вправами, атмосфера спокою і доброзичливості, чуйне і тактовне ставлення старших, насамперед батьків і вчителів, - неодмінні умови попередження та усунення неврозів серцево-судинної системи у дівчат. Все сказане вище говорить про те, що у фізкультурних заняттях зі школярками необхідно постійно орієнтуватися на особливості жіночого організму, його фізіологічні, психічні та інші відмінності порівняно з організмом чоловіків. Самою природою чоловікові і жінці уготовані різні ролі. Чоловік зобов'язаний бути атлетично розвиненим, сильним, могутнім, що має дозволити йому гідно працювати у всіх найбільш трудомістких галузях виробництва, долаючи всілякі складності, готуватися до захисту Батьківщини. Жінці, матері природа визначила м'якість, доброту, ніжність, душевну гнучкість, любов до дітей. На розвиток цих якостей і відповідних їм фізичних здібностей (пластики, витонченості, граціозності, високого ступеня координації рухів, фізичної досконалості, спрямованого в першу чергу на дітонародження, продовження роду людського) і повинні бути націлені фізкультурно-спортивні заняття в школі, починаючи з уроків фізичної культури. На жаль, поки роздільне навчання дівчат і юнаків офіційно передбачено лише в старших класах. У початкових і середніх класах тільки в ряді розділів навчальної програми міститься матеріал, спеціально призначений для дівчаток. Однак винятково важливо в будь-якому випадку, в кожному класі, на кожному уроці, спортивному тренуванні за допомогою варіювання навантажень, використання різних вправ, зміни їх спрямованості постійно диференціювати фізичний вплив на організм дівчаток і хлопчиків. У зв'язку з цим, думається, можна тільки вітати спроби ряду вчителів ділити класи за статевою ознакою на заняттях вже в початковій школі (при об'єднанні двох паралельних класів один вчитель працює з хлопчиками обох класів, інший - з дівчатками). Вже з самого молодшого віку треба прагнути також виховувати у школярок жіночність, повагу до себе, вміння зберігати свою гідність. Природно, нарівні з цим і хлопчиків з першого ж дня їх перебування а школі треба вчити бути чоловіками, завжди готовими прийти на допомогу своїм слабшим перевесницям. Передчуваю заперечення: звичайно, все це правильно, кількісні характеристики жіночого і чоловічого організму (ріст, вага, обсяги легенів і серця, м'язова маса тощо) не на користь першого. І це, безперечно, треба враховувати. Зокрема, даний аналіз показує, що реальні фізичні можливості жіночого організму вище тих, які можна передбачити, виходячи з порівняння окремих його складових. ККД жіночого організму, що виражається відношенням виконуваної роботи до ресурсів, якими він володіє для її здійснення, виявляється вищою. Це добре видно на прикладі спортивних результатів жінок, адже вони поступаються досягненням чоловіків набагато менше, ніж варто було б очікувати. До того ж якщо проаналізувати криві рекордів в самих різних видах спорту, то можна побачити, що рекорди жінок прогресують набагато швидше, ніж чоловіків. Виявлено й великі здібності "слабкої статі" до навантажень, які вимагають граничної витривалості. З'ясувалося, наприклад, що до кінця марафонського бігу жінки не страждають від крайньої втоми, непритомної знемоги, як це нерідко відбувається з представниками "сильної статі". І справа тут, як стверджують фахівці, аж ніяк не в тому, що чоловіки значно більше, ніж жінки викладаються в спортивних змаганнях. Приводять і такий цікавий факт. Відомо, що результати в багатьох видах спорту залежать від сили м'язів, яка у жінок, як уже зазначалося, менше, ніж у чоловіків. Однак якщо визначити силу м'язів по відношенню до маси тіла і його розмірів, то виявиться, що у жінок ці показники, як правило, не поступаються чоловічим. А під впливом систематичного тренування сила і витривалість м'язів у жінок зростають навіть більше, ніж у чоловіків, причому без помітного збільшення м'язової маси. Зазначений факт, який фахівці пояснюють гормональними відмінностями (зокрема, тим, що ряд статевих гормонів, особливо тестостерон, виробляється в жіночому організмі в 20-25 разів менш інтенсивно, ніж у чоловічому), свідчить на користь тієї думки, що спортивні заняття | в тому числі силові) не формують у жінок чоловічої статури. Як тренуватися з дівчиною. Це дозволяє деяким фахівцям стверджувати, що жінки можуть виявитися дуже перспективними важкоатлетками, причому деформація фігури, пов'язана з силовими навантаженнями, їм загрожує набагато менше, ніж чоловікам. У загальноосвітніх школах фізичним вихованням охоплено всі дівчатка і дівчата, серед яких може не бути жодної з видатними фізичними здібностями. Тому в першу чергу в роботі загальноосвітніх шкіл потрібно орієнтуватися на відносну слабкість і пов'язані з нею особливості жіночого організму, а не на його силу, "рівноправність" з організмом чоловіка, яка спостерігається спортивними фахівцями. Та й не слід забувати, як ми вже підкреслювали, що їй належить стати матір'ю, від здоров'я якої багато в чому залежить і здоров'я її дитини. А тільки що перераховані нами види спорту та інші, пов'язані з підніманням граничної ваги, жорстким, фізичним єдиноборством, із зайвим перезбудженням, з переохолодженням організму, якраз можуть порушити дітородну функцію жінки. Чому ми на цьому загострюємо увагу вчителя фізичної культури! Та тому, що останнім часом, у зв'язку зі зростанням злочинності і насильства, дівчата, прагнучи знайти засоби самозахисту, потягнулися до багатьох суто чоловічим видів спорту. Дівчата вимагають організації занять з цих видів спорту. І вчителі фізичної культури не можуть стояти осторонь від їх запитів. Саме вони повинні наштовхнути своїх вихованок на правильний вибір виду спорту. Саме їм у всьому слід проявляти розсудливість, враховувати специфіку жіночого організму і призначення жінки в суспільстві. Помічено, наприклад, що при правильній організації занять не шкодить жіночому організму захоплення дівчат дзюдо, самбо, боротьбою. Такі заняття не відбиваються згубно на жіночій фігурі, поставі, не викликають не властиві дівчатам повадки. Як правило, не викликає заперечень і захоплення дівчат атлетичною гімнастикою, якщо, звичайно, ці заняття проводить досвідчений фахівець під постійним наглядом медичного працівника. Музичний супровід, підібране відповідно виконуваних вправ, підвищує ефективність таких занять. Безумовно, батьків дівчат, та й їх самих хвилює питання, чи не позначаться спортивні заняття, тим більше не зовсім звичайними для жінок видами спорту, на специфічних функціях жіночого організму. Думається, що відповідь може бути однозначною: при розумному виборі цих видів спорту, при правильній, всебічно продуманій методиці тренувань, яка виключає важкі травми, перенапруження функціональних систем і перевтому організму, шкідливих наслідків для здоров'я юних спортсменок бути не повинно. Це підтверджують дослідження багатьох учених і життєва практика видатних спортсменок, які відчували серйозні фізичні навантаження вже з шкільного віку. Школярок цікавить питання, чи не відображаються несприятливо заняття фізичною культурою і спортом на менструальному циклі. Пристрасті навколо даної проблеми не вщухають, причому і серед вчителів фізичної культури. Тому, напевно, варто знову поговорити і про це. Оскільки оваріально-менструальний цикл пов'язаний з функцією залоз внутрішньої секреції, гормони яких з потоком крові розносяться по всьому організму, то це не може не впливати на стан дівчат у цілому. Передменструальний період у них буває різним: у одних підвищується загальний тонус організму, частішає пульс, трохи підвищується артеріальний тиск і збудливість нервової системи; у інших же тонус знижується, відзначається депресія. Під час менструації, особливо в перші дні, в організмі відбуваються значні зрушення: зменшується хвилинний і систолічний об'єм серця, знижується здатність до максимального поглинання кисню і т. д. Деякі скаржаться на загальне нездужання, головні болі, млявість, відчуття розбитості, дратівливість, ослаблення уваги, слуху, болі в попереку і в нижній частині живота. Іноді бувають нудота, блювота, розлад функції кишечника, приливи крові до голови, відчуття холоду або жару та ін. До кінця менструації знижується артеріальний тиск, пульс і дихання сповільнюються зменшується кількість еритроцитів і вміст гемоглобіну в крові. Все це свідчить про те, що в періоди менструації в організмі відбувається значна перебудова, яка, звичайно ж, не може не відбитися на працездатності дівчини - як розумової, так і фізичної. І вчитель фізкультури повинен рахуватися з цим. У той же час добре відомо, що на період менструації жінку ніхто не звільняє від роботи, від виконання обов'язків по домашньому господарству і т. д. Адже найчастіше ці навантаження нітрохи не менше, а часом навіть і більше, ніж на уроках фізичної культури. Більше того, останнім часом вчені довели, що раціонально побудовані заняття фізичними вправами і спортом благотворно впливають на всі функції жіночого організму, в тому числі і оваріально-менструальний цикл. До того ж помічено, що у здорових дівчат менструації можуть і не викликати істотного зниження фізичної працездатності. Ось чому деякі спортсменки тренуються і навіть виступають не змаганнях в період менструації. Але що безсумнівно шкідливо, так це затримка або прискорення менструації за допомогою різних гормональних препаратів, особливо якщо цим користуються часто. Отже, школяркам, у яких немає ніяких порушень в менструальному циклі (менструації регулярні, не рясні, не тривалі, відсутні болі і т. д., можна і навіть потрібно займатися на уроках фізичної культури, хоча навантаження для них у цей період треба знизити. Слід головним чином уникати вправ, пов'язаних з сильним струсом тіла, великими зусиллями, напругою. Потрібно побоюватися і охолодження тіла. Однак дівчатам, погано тренованим, особливо тим, що переживають період статевого дозрівання, під час менструації брати участь у змаганнях не рекомендується. Юним спортсменкам, у яких є певні відхилення в менструальному циклі, а також дівчатам з недорозвиненою статевою системою фізичні вправи під час менструації протипоказані, так як фізичне навантаження в цьому випадку може несприятливо відбитися на розвитку та функції статевої сфери. При розладах менструального циклу, що супроводжуються іншими порушеннями в організмі дівчат, заняття спортом не рекомендуються до усунення вказаних порушень. До таких належать: виражена дисменорея (загальний розлад циклу з найсильнішими болями під час менструації) у поєднанні з ослабленням організму; гіперменорея (ненормально рясні менструації), що супроводжується функціональною недостатністю серця і підвищеною збудливістю серцево-судинної та нервової систем; гіпоменорея (ненормально короткі і мізерні менструації) і аменорея (відсутність менструацій в результаті серйозного захворювання матки або яєчників) у поєднанні з гіпертонією, істерією і неврастенію; поліменорея (коли менструації бувають ненормально часто); олігоменорея (ненормально рідкі менструації) за наявності збільшеної щитовидної залози, різкою збудливості. У подібних випадках необхідні заняття лікувальною фізкультурою під наглядом досвідченого лікаря, про що повинен знати і шкільний учитель фізичної культури. Зі сказаного напрошується наступний висновок: якщо менструації протікають нормально, то вони не повинні служити підставою для звільнення школярок від уроків фізичної культури. Однак при порушенні оваріально-менструального циклу кваліфіковано вирішити питання про допуск до занять фізичною культурою і спортом може тільки лікар. І ось на що ще хотілося б звернути увагу вчителя фізичної культури. При проведенні уроків, тренувань ніколи не можна забувати, що перед вами нехай поки ще маленька, але жінка - з ще несформованим організмом, з легко ранимою психікою, дуже чутлива до грубого слову і образи. А що часом можна почути від вчителя на адресу школярок! Перелік невтішних епітетів іншого горе - вихователя часом просто вражає своєю різноманітністю і повною неповагою ні до учениць, ні до самого себе. Це неприпустимо! Невихованість вихователя найчастіше є основною причиною затяжних конфліктів між ученицями, їх батьками та школою, причиною відмови дівчат від занять фізичною культурою.