Презентація на тему «Закавказзя»

Закавказзя
Презентацію підготував 
 учень 10-А класу 
     ліцею №15  
    Шило Богдан
Грузія
Прапор
Герб
Символіка
Площа – 69 700 км2
Населення – 4.6 млн. чол.
Столиця – Тбілісі 
Мова – грузинська 
Державний устрій – президентсько-парламентська республіка
Грошова одиниця – Ларі 
Візитна картка
 

Республіка Грузія знаходиться на південному сході Європи і займає центральну і західну частину Закавказзя.
Межує на півночі з Росією, на сході з Азербайджаном, на півдні з Вірменією і Туреччиною. 
На заході омивається Чорним морем.
Географічне положення
Грузія складається із двох автономних республік, дев'яти регіонів та одного міста державного підпорядкування.
1 – Абхазія 
2 – Мегрелія-Гірська Сванетія 
3 – Ґурі 
4 – Аджарія 
5 – Рача-Лечхумі і Нижня Сванетія
6 – Імереті
7 – Самцхе-Джавахеті
8 – Шида Картлі
9 – Мцхета-Мтіанеті
10 – Квемо Картлі
11 – Кахеті
12 – Тбілісі
Адміністративно-територіальний поділ
Рельєф
Близько 87% території Грузії займають гори і передгір'я Кавказу, 13% — низини і рівнини (Колхідська та Алазанська    низини, Картлійська низовина). Найвищі точки Грузії — гора Шхара (5068 м) та гора Казбеґі (5033 м). Крайній південь Грузії зайнятий Південно-Грузинським вулканічним нагір'ям.
 Клімат в цілому перехідного типу від субтропічного до помірного, з безліччю відхилень. 
Середні температури січня від +3 (Колхіда) до −2 (Іверійськая западина), серпня від +23С до +26С. У Західній Грузії, зверненій до Чорного моря, випадає від 1000 до 2800 мм. (у горах) опадів на рік, в Східній Грузії 300–600 мм.
Клімат
Найважливіші корисні копалини Грузії — марганцеві, мідні, арсенові, свинцеві і цинкові руди, руди рідкісних і дорогоцінних металів, нафта, кам’яне вугілля(Ткібулі, Ткаварчелі), барит, діатоміт, бентонітові глини, доломіт, тальк.
Корисні копалини
 До Каспійського басейну належить Кура зі своїми крупними притокамиАрагві, Іорі,  Алазані, Ліахві, Храмі; річки Чорноморського басейну  - Ріоні, Інгурі, Кеда, Бзибь.
Внутрішні води
Земельні ресурси
Червоноземні ґрунти поширені в горбистій смузі Західної Грузії — особливо в Аджарії і Гурії. Там же поширені жовтоземи, чорноземи, каштанові, коричневі і сіро-коричневі ґрунти властиві східній частині міжгірської депресії. У горах під лісом сформовані бурі лісові ґрунти, а під альпійською рослинністю — гірничо-лугові. 
Лісові ресурси
Ліси займають понад третину території. Серед дерев найпоширеніші широколистяні (дуб, граб, каштан, бук) і хвойні (ялиця,ялина, сосна).
Популярні курорти: Абастумані, Авадхара, Бакуріані, Батумі, Бахмаро, Боржомі, Гагра, Джава, Кобулеті, Набеглаві, Новий Афон, Піцунда, Саїрме, Цхалтубо.
Рекреаційні ресурси
Населення
На 1 січня 2009 року чисельність населення становить 4600     тисячі осіб, з яких етнічних грузинів 83,8%,   азербайджанців 6,5%,         вірмен 5,7%, росіян 1,5%, інших 2,5% (2007). Грузинська мова поширена серед 71% населення, російською мовою розмовляють 9%, вірменською 7%,              азербайджанською 6%, іншими 7%.
Рівень урбанізації – 53%
Найбільші міста – Тбілісі, Кутаїсі, Батумі, Сухумі, Руставі.
Густота населення – 64 чол./км2
Населення
Більшість етнічних грузинів належить до грузинської православної церкви, гілки православного християнства. У Грузії є невелика кількість католиків, відносно багато грузинів-мусульман в Аджарії та уздовж південного кордону країни. Абхази — переважно мусульмани-суніти, але є і православні. 
Релігія
Промисловість
	Субтропічне господарство  (виноград, фрукти, цитрусові, чай, ефірноолійні)
   	Богарне землеробство (пшениця, кукурудза, овочі, фрукти. М'ясно-молочне тваринництво)
   	Пасовищне тваринництво гірських районів

   	Пасовищне тваринництво м'ясного напрямку (вівці, велика рогата худоба)




Сільське господарство
Транспорт
Залізничний


Автомобільний


Морський


Трубопровідний



Зовнішньоекономічні зв'язки
Вірменія
Візитна картка
Площа – 29800 км2
Населення – 2 970 000 чол.
Столиця – Єреван
Мова – вірменська
Державний устрій – президентсько-парламентська  республіка
Грошова одиниця – драм
Вірменія межує з Грузією на півночі, Азербайджаном на сході, Іран на півдні, і Туреччина на заході.
Вірменія - не має виходу до моря.
Географічне положення
Республіка Вірменія поділяється на марзи (області). Вірменія складається з 10 марзів: Арагацотн, Арарат, Армавір, Вайоц-Дзор, Гегаркунік, Котай, Лорі, Сюнік, Тавуш, Ширак та місто зі спеціальним статусом — Єреван (столиця).
Адміністративно-територіальний поділ
Країна займає північно-східну частину Вірменського нагір’я, обрамленого з півночі і сходу хребтами Малого Кавказу. У центральній частині країни простяглася смуга вулканічних гір, представлених слабо розчленованими середньовисотними і висотними лавовими плато та щитовидними масивами. У цій смузі є безліч конусів вимерлих вулканів. Найвища точка — г. Арагац, 4090 м. На півночі і південному сході переважають середньовисотні гори. Південно-Західна Вірменія знаходиться в межах плоскої Араратської рівнини,
Рельєф
Клімат Вірменії континентальний. На Вірменському нагір'ї середня зимова температура 0 °C, середня літня температура перевищує 25 °C. Середня величина атмосферних осадів від 250 мм на рік в низинах (долина ріки Аракс), до 800 мм на рік у горах.
Клімат
Надра Вірменії багаті рудними корисними копалинами. Пром. значення мають руди кольорових і чорних металів, кам. сіль, бентонітові глини, перліти, вогнетривкі глини, діатоміти, травертини, пемзи, туфи і туфолави, базальти, граніти, андезити, андезито-базальти, мармури, мармуровані вапняки і інші. Виявлені пром. скупчення напівдорогоцінних та виробних каменів (агат, аметист, бірюза, яшма, обсидіан).
Корисні копалини
 Найбільше озеро — Севан, найбільші річки — Раздан, Аракс, Дебед, Агстев, Арпа, Воротан, Ахурян, Трту, Ахавно та інші.
Водні ресурси
1. Високогірні примітивні грунти. 
2. Гірничо-лугові грунти.
 3. Гірничо-лісові грунти.
 4. Степові грунти. 
5. Каштанові грунти.
 6. Бурі грунти. 
7. Серози.
Земельні ресурси
Лісові ресурси
Широколистяні ліси з перевагою дуба, бука і граба займають не більш 12% площі країни і присвячені до її північно-східних районів. У складі лісонасаджень виділяються тополя і волоський горіх. 
Рекреаційні ресурси
Екологічний туризм
Туристичні об'єкти
Гірський туризм
Природні пам'ятники
Археологічні пам'ятки
Великі міста Єревані, Гюмрі, Ванадзор, Раздан, Чаренцаван, Абовян, Вагаршапат та Армавір.
Етнічний склад населення:
97,89%  вірмени;
1,26%  єзиди;
0,46%  росіяни;
0,11%  ассирійці;
0,05%  українці;
0,047%  курди;
0,036%  греки;
0,14% інші.
Густота населення: 100 осіб/км2
Рівень урбанізації: 64%. 

Населення
Релігія
 Домінуюча релігія: християнство. Релігійний склад населення: Вірменська Апостольська церква - 94,7%, інші християни - 4%, єзидизм - 1,3%
Основні сільськогосподарські культури - баштанні культури, картопля, пшениця, виноград, плодові, ефіроолійні, цукровий буряк, бавовна, тютюн, чай. Тваринництво спеціалізується на молочно-м'ясному скотарстві, у гірських районах розводять овець.
Сільське господарство
Провідними галузями промисловості є хімічна і нафтохімічна (мінеральні добрива, синтетичний каучук, шини), машинобудування (у тому числі хімічне і нафтове, електротехнічна і радіоелектронна промисловість, приладо- і верстатобудування, судноремонт), чорна й кольорова металургія, текстильна, харчова промисловість.
ПЕК – ТЕС(44%), ГЕС(26%), АЕС(30%).
Промисловість
Залізничний
Автомобільний
Морський
Трубопровідний
Канатний
Транспорт
Основні статті експорту: оброблені діаманти, машини й обладнання, мідна руда, металопрокат. Головні експорт-партнери:- Бельгія, Іран, Росія, США, Туркменістан, Грузія. Основні статті імпорту: газ, нафта, тютюнові вироби, продовольство, добрива, сільськогосподарська техніка. Головні імпорт-партнери: - Росія, США, Бельгія, Іран, Великобританія, Туреччина. 
Зовнішньоекономічні зв'язки
Азербайджан
Символіка
Візитна картка
Площа – 86,6 тис. км
Населення – 8,3 млн. осіб
Столиця – Баку (2,54 млн. осіб)
Офіційна мова – азербайджанська
Державний устрій – унітарний
Форма державного правління – президентська республіка
Грошова одиниця – манат
Географічне положення
Розташована на південному сході Європи, на узбережжі Каспійського моря. Межує на півночі з Росією, на заході з Вірменією, Грузiєю, Туреччиною, на півдні з Іраном. 
Адміністративно-територіальний поділ
Територіально Азербайджан поділяється на 59 районів, 11 міст  і 1 автономну республіку — Нахічеваньську Автономну Республіку.
На півночі простяглися хребти Великого Кавказу — Головний Кавказький і Бічний з вершинами Базар-Дюзі (4 480 м), і Шахдаг (4 250 м).
На заході та південному заході гірська система Малого Кавказу
На південному-сході Ленкоранська гірська система — Талишські гори з висотами до 2 500 м.
Між горами Великого і Малого Кавказу чверть площі держави займає Кура-Араксинська низовина, частина якої лежить нижче рівня океану (до -28 м).
На узбережжі Каспійського моря розташовані Самур-Дівічинська (на північному сході) і Ленкоранська (на південному сході) низовини.

Рельєф
Клімат
Типи клімату Азербайджану:1 — Клімат напівпустель і сухих степів з помірною зимою і сухим жарким літом2 — Клімат напівпустель і сухих степів з холодною зимою і сухим жарким літом3 — Помірно теплий клімат з помірною зимою4 — Помірно теплий клімат з сухим літом5 — Помірно теплий клімат з рівномірним розподілом опадів6 — холодний клімат з сухим літом7 — холодний клімат із сухою зимою8 — холодний клімат з великою кількістю опадів9 — Гірський клімат тундри
Корисні копалини
 Надра Азербайджану багаті нафтою, залізняком, алунітами, кобальтом, барієм, молібденом, арсеном, сірчаним колчеданом, туфом, є поклади золота, срібла, поліметалів. Найважливіші корисні копалини – нафта, газ і                       газоконденсат, руди чорних, кольорових і благородних металів, а також нерудна сировина, буд. матеріали і мінеральні води.
Водні ресурси
Країна малих гірських рік (понад 1000). Більшість з них належать басейну Кури. В Азербайджані протікають найбільші річки Кавказу — Кура з притоками Араксом (на кордоні з Іраном) і Алазані, які використовуються для зрошення і одержання гідроенергії. В Азербайджані налічується понад 250 озер, найбільші з них: Хаджікабюль (16 км²) і Беюкшор (10 км²).
Земляні ресурси
В низовинах переважно сіроземи й лучні ґрунти, солончаки, вище, до 500 м, — каштанові; на схилах гір, до 2 000—2 200 м, — бурі гірськолісові. Вище 2 000—2 200 м — гірськолучні ґрунти. На Ленкоранській низовині жовтоземні субтропічні ґрунти.
Лісові ресурси
2 000—2 200 м, — широколистяні ліси (бук, граб, дуб). Особливо розвинута лісова рослинність на південних схилах Головного Кавказького хребта. На схилах Талишу район вологих субтропіків, в широколистяних лісах зустрічаються релікти третинного часу (залізне дерево, дуб каштанолистий, дзелква, шовкова акація та ін.). В Азербайджані налічується понад 400 видів дерев і чагарників.
Рекреаційні ресурси
Заповідники Ак-Ґьольський, Басутчайський, Ґєокчайський, Гизилагаджський, Ґірканський, Іобустанський, Ґьой-Ґьольський, Ельдарська Сосна.У столиці — старе місто XI ст., в його межах — фортеця Ічері-Шехер, мінарет Синик-Кала, вежа Киз-Каласи, музеї: Історичний, Мистецтв, Азербайджанської літератури, Сільськогосподарський.У Ґянджі — руїни фортечних мурів, веж, мостів, мечеть Джума, мавзолей Нізамі, Краєзнавчий музей.У Нахічевані — фортеця, мавзолей Юсуфа, мавзолей Моміне-хатун, комплекс мечетей і мавзолеїв, Історичний музей, Музей літератури.
Населення
Етнічний склад населення: азербайджанці - 95%, дагестанці (лезгіни, аварці, цахури, хіналугці, будухі) - 2,7%, росіяни - 1,8%, талиші - 0,9%, інші - 1%
Густота населення: 96 осіб/км2
 Рівень урбанізації: 52%.
Найбільші міста: Баку (2,54 млн. осіб) Гянджа (350 тис. осіб), Сумгаїт (406 тис. осіб), Нахічевань (77 тис. осіб), Ханкенді (53 тис. осіб).
Релігія
Домінуюча релігія: іслам. Релігійний склад населення: мусульмани - 93,4%, православні - 4,8%, інші - 1,8%
Промисловість
Азербайджан — індустріально-аграрна держава, основний нафтогазовидобувний район Закавказзя. Основні галузі економіки: нафто- і газовидобувна, нафтопереробна, обладнання для нафтовидобутку, рудовидобувна, чорна і кольорова металургія, цементна, хімічна і нафтохімічна, текстильна, машинобудування (нафтопромислове обладнання, електронна, електротехнічна, приладобудівна, харчосмакова промисловість).
ТЕС – 90%, ГЕС – 10%
Сільське господарство
Площа сільськогосподарських угідь 4,2 млн. га. Посівна площа 1463 тис. га, зокрема зернові 40% (переважно пшениця), кормові 36%, технічні культури 20%. Вирощують зернові, овочі, фрукти, головні технічні (бавовник, тютюн, чай), субтропічні (гранат, цитрусові, хурма)культури, виноград. Головні галузі тваринництва — вівчарство, молочно-м'ясне скотарство, птахівництво, шовківництво.
Транспорт
Транспорт — залізничний, автомобільний, розвинений трубопровідний. Баку — основне портове місто і перевалочний пункт для нафти, нафтопродуктів, лісу. Найбільші міста Азербайджану пов'язані з Баку і між собою. В Баку є міжнародне летовище.
Зовнішньоекономічні зв’язки
 Імпорт країни становлять машини та устаткування, а саме легкові та вантажні автомобілі, техніка, мобільні телефони тощо, металеві вироби і напівфабрикати для виготовлення різних металевих труб, будівельні матеріали, цемент, дерево, скло і т.д.
Приблизно 90-96% експорту Азербайджану становлять нафта і нафтопродукти.
Файне місто Баку
Дякую за увагу!!! 

