Презентація на тему «Основні заходи захисту населення в надзвичайних ситуаціях»

Основні заходи захисту населення в надзвичайних ситуаціях
Роботу виконала
Учениця 10-А класу
Христевич Ілона


Інформування та оповіщення 
		Інформування й оповіщення у сфері захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру є основним і головним невід'ємним елементом усієї системи заходів такого захисту. Інформацію становлять відомості про прогнозовані або виниклі надзвичайні ситуації з визначенням їх класифікації, меж поширення і наслідків, а також способи і методи реагування на них. 
		Центральні і місцеві органи виконавчої влади, виконавчі органи рад зобов'язані надавати населенню через засоби масової інформації оперативну і достовірну інформацію про стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, про виникнення надзвичайних ситуацій, методи і способи їх захисту, уживання заходів щодо забезпечення безпеки. 
		Оповіщення про загрозу виникнення надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру та постійне інформування населення про них забезпечуються шляхом: 
		— завчасного створення і підтримки в постійній готовності загальнодержавної і територіальних автоматизованих систем централізованого оповіщення населення; 
		— організаційно-технічного об'єднання територіальних систем централізованого оповіщення і систем оповіщення на об'єктах господарювання; 
		— завчасного створення й організаційно-технічного об'єднання із системами спостереження.і контролю постійно діючих локальних систем оповіщення й інформування населення в зонах можливого катастрофічного затоплення, районах розміщення радіаційних і хімічних підприємств, інших об'єктів підвищеної небезпеки; 
		— централізованого використання загальнодержавних і галузевих систем зв'язку, радіопровідного, телевізійного оповіщення, радіотрансляційних мереж та інших технічних засобів передачі інформації.

Спостереження 
		


            3 метою своєчасного захисту населення і території від над-звичайних ситуацій техногенного і природного характеру, за-побігання і реагування на них відповідними центральними і місце-вими органами виконавчої влади здійснюються: 
		— створення і підтримка в постійній готовності загальнодер-жавної і територіальних систем спостереження і контролю з вклю-ченням у них існуючих сил і засобів контролю; 
		— організація збору, обробки і передачі інформації про стан навколишнього середовища, забруднення харчових продуктів, продовольчої сировини, фуражу, води радіоактивними, хімічними речовинами, мікроорганізмами й іншими біологічними агентами.

Укриття в захисних спорудах 
		Укриттю в захисних спорудах, у разі потреби, підлягає населення відповідно до його приналежності до груп (працююча зміна, населення, яке проживає в небезпечних зонах). 
		Створення фонду захисних споруд забезпечується шляхом: 
		— комплексного освоєння підземного простору міст і населених пунктів для взаємопогоджуваного розміщення в ньому споруд і приміщень соціально-побутового, воєнного і господарського призначення з урахуванням необхідності пристосування і використання частини приміщень для укриття населення у випадку виникнення надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру; 
		— обстеження й узяття на облік підземних і наземних будівель і споруд, які відповідають вимогам захисту споруд підземного простору міст, гірничих виробок і природних пустот; 
		— дообладнування з урахуванням реальної обстановки підвальних й інших заглиблених приміщень; 
		— будівництва заглнблених споруд, окремо розташованих від об’єктів виробничого призначення і пристосованих для захисту; 
		— масового будівництва в період загрози виникнення надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру найпростіших сховищ і укриттів;
		— будівництва окремих сховищ і протирадіаційних укриттів. 
		Перелік таких сховищ, укриттів та інших захисних споруд, які необхідно будувати, щорічно визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, до компетенції якої віднесені питання захисту населення і територій від надзвичайної ситуації техногенного і природного характеру, і затверджуються Кабінетом Міністрів України. 
		Наявний фонд захисних споруд використовується для господарських, культурних і побутових потреб у порядку, що визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, до відання якої віднесені питання захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру, і затверджується Кабінетом Міністрів України.
 

Евакуаційні заходи 
		В умовах неповного забезпечення захисними спорудами в містах та інших населених пунктах, які мають об'єкти підвищеної небезпеки, основним засобом захисту є евакуація населення і розміщення його в зонах, безпечних для проживання людей і тварин. 
		Евакуації підлягає населення, що проживає в населених пунктах, розташованих у зонах можливого катастрофічного затоплення, можливого небезпечного радіоактивного забруднення, хімічного ураження, у районах виникнення стихійних лих, аварій і катастроф (якщо виникає безпосередня загроза життю і здоров'ю людей). 
		У залежності від обстановки, що склалася під час надзвичайної ситуації техногенного і природного характеру, може бути проведена загальна чи часткова евакуація наєелення.тимчасового чи безповоротного характеру. 
		Загальна евакуація проводиться за рішенням Кабінету Міністрів України для всіх категорій населення і планується на випадок: 
		— можливого небезпечного радіоактивного забруднення територій навколо атомних електростанцій (якщо виникає безпосередня загроза життю і здоров'ю людей, які проживають у зоні ураження); 
		— виникнення загрози катастрофічного затоплення місцевості з чотиригодинним доходженням проривної хвилі. 
		Часткова евакуація проводиться за рішенням Кабінету Міністрів України у випадку загрози чи виникнення надзвичайної ситуації техногенного і природного характеру.
		Евакуаційні заходи здійснюються Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. 
		При проведенні часткової евакуації завчасно вивозиться не зайняте у сферах виробництва й обслуговування населення: діти, учні навчальних закладів, вихованці дитячих будинків разом з викладачами і вихователями, студенти, пенсіонери й інваліди, що містяться в будинках для осіб похилого віку, разом з обслуговуючим персоналом і членами їх родин. 
___________________
		У сфері захисту населення і території від надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру евакуація населення планується на випадок: 
	— аварії на атомній електростанції з можливим забрудненням територїі; 
	— усіх видів аварій з викидом сильнодіючих отруйних речовин; 
	— загрози катастрофічного затоплення місцевості; 
	— лісових і торф'яних похьеж, землетрусів, зсувів, інших геофізичних і гідрометеорологічних явищ з тяжкими наслідками, які загрожують населеним пунктам. 
		
Проведення організованої евакуації, запобігання проявів паніки і недопущення загибелі людей забезпечується шляхом: 
	— планування евакуації населення; 
	— визначення зон, придатних для розміщення евакуйованих з потенційно небезпечних зон; 
	— організації оповіщення керівником підприємств і населення про початок евакуації; 
	— організації управління евакуацією; 
	— усебічного життєзабезпечення в місцях безпечного розселення евакуйованого населення; 
	— навчання населення діям при проведенні евакуації. 
		
Евакуація населення проводиться способом, який передбачає вивезення основної частини населення із зон надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру усіма видами наявного транспорту, а у випадку його відсутності чи недостачі (а також у випадку руйнування транспортних шляхів) — організоване виведення населення пішки за заздалегідь розробленими маршрутами.


Інженерний захист 
		При проектуванні й експлуатації спорудта інших об’єктів господарювання, наслідки діяльності яких можуть шкідливо вплинути на безпеку населення і навколишнього середовища, обов'язково розробляються і здійснюються заходи інженерного захисту з метою запобігання виникнення надзвичайної ситуації техногенного і природного характеру. 
		Заходи інженерного захисту населення і території повинні передбачати: 
	— облік при розробці генеральних планів забудови населених пунктів і веденні містобудування можливих проявів в окремих регіонах і на окремих територіях небезпечних та катастрофічних явищ; 
	— раціональне розміщення об'єктів підвищеної небезпеки з урахуванням можливих наслідків їх діяльності у випадку виникнення аварій для безпеки населення і навколишнього середовища; 
	— будівництво будинків, будівель, споруд, інженерних мереж і транспортних комунікацій із заданими рівнями безпеки і надійності; 
	— розробку і впровадження заходів безаварійного функціонування об'єктів підвищеної небезпеки; 
	— створення комплексної схеми захисту населених пунктів і об'єктів господарювання від небезпечних природних процесів; 
	— розробку і здійснення регіональних та місцевих планів запобігання й ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру; 
	— організацію будівництва протизсувних, протипаводкових, протиселевих, протилавинних, протиерозійних та інших інженерних споруд спеціального призначення; 
	— реалізацію заходів санітарної охорони території.
 

Медичний захист 
		Заходи запобігання чи зменшення ступеня ураження людей, своєчасного надання медичної допомоги постраждалим і їх лікування, забезпечення епідемічного благополуччя в зонах надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру повинні передбачати: 
	— планування і використання існуючих сил і засобів установ охорони здоров'я незалежно від форм власності і господарювання; 
	— введення в дію національного плану соціально-психологічних заходів при виникненні і ліквідації надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру; 
	— розгортання в умовах надзвичайної ситуації техногенного і природного характеру необхідної кількості лікувальних установ; 
	— завчасне застосування профілактичних медичних препаратів і санітарно-епідеміологічних заходів;
	— контроль за якістю харчових продуктів і продовольчої сировини, питною водою і джерелами водопостачання; 
	— контроль за станом атмосферного повітря й опадів; 
	— завчасне створення і підготовку спеціальних медичних формувань; 
	— нагромадження медичних засобів захисту, медичного і спеціального майна й техніки; 
	— контроль за станом навколишнього середовища, санітарно-гігієнічною й епідемічною ситуацією; 
	— підготовку медичного персоналу і загальне медико-санітарне навчання населення. 

--------------------------------------------------------
		Постраждалому населенню, особливо дітям, а також залученим до виконання аварійно-рятувальних робіт у випадку виникнення надзвичайної ситуації техногенного і природного характеру за висновками Державної служби медицини катастроф чи лікарняно-трудової комісії, рятувальникам аварійно-рятувальних служб лікарями підрозділів аварійно-рятувальних служб надається гарантоване забезпечення відповідним лікуванням і психологічним відновленням у санітарно-курортних установах, при яких створені центри медико-психологічної реабілітації. 
		Центри медико-психологічної реабілітації створюються при діючих санаторно-курортних установах. Перелік центрів медико-психологічної реабілітації, порядок проходження медико-психо-логічної реабілітації, положення про медико-психологічну реабілітацію, відповідність санітарно-курортних установ вимогам медико-психологічної реабілітації щорічно визначаються у відповідних положеннях, розроблюваних центральним органом виконавчої влади з питань охорони здоров'я і затверджуваних спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, до компетенції якого віднесені питання захисту населення і території від надзвичайної ситуації техногенного і природного характеру.

Біологічний захист 
		Захист від біологічних засобів ураження включає своєчасне виявлення факторів біологічного ураження в залежності від їх виду і ступеня ураження, проведення комплексу адміністративно-господарських режимно-обмежувальних і спеціальних протиепідемічних і медичних заходів. 
		Біологічний захист нередбачає: 
	— своєчасне використання колективних та індивідуальних засобів захисту; 
	— введення режимів карантину і обсервації; 
	— знезаражування вогнища ураження; 
	— необхідне знезаражування людей, тварин і т.п.; 
	— своєчасну локалізацію зони біологічного ураження; 
	— проведення екстреної і специфічної профілактики; 
	— дотримання протиепідемічного режиму підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності й гос-подарювання і населенням
Радіаційний і хімічиий захист 
		Радіаційний і хімічний захист включає заходи для виявлення й оцінки радіаційної, хімічної обстановки, організацію і здійснення дозиметричного і хімічного контролю, розробку типових режимів радіаційного захисту, забезпечення засобами індивідуального і колективного захисту, організацію і проведення спеціальної обробки. 
		Виконання вимог радіаційного і хімічного захисту забезпечується шляхом:
	— завчасного нагромадження і підтримки в готовності засобів індивідуального захисту та приладів дозиметричного і хімічного контролю, обсяги і місця збереження яких визначаються відповідно до встановлених зон небезпеки, забезпечення вказаними засобами насамперед особового складу формувань, які беруть участь у проведенні аварійно-рятувальних й інших невідкладних робіт у вогнищах ураження, а також персоналу радіаційно і хімічно небезпечних об'єктів господарювання і населення, що проживає в зонах небезпечного зараження і навколо них; 
	— своєчасного впровадження заходів, способів і методів виявлення й оцінки масштабів та наслідків аварій на радіаційно і хімічно небезпечних об'єктах господарювання; 
	— створення уніфікованих засобів захисту приладів і комплектів дозиметричного й хімічного контролю; 
	— надання населенню можливостей купувати в установленому порядку в особисте користування засобів індивідуального захисту і дозиметрів; 
	— завчасного пристосування об'єктів побутового обслуговування і транспортних підприємств для проведення санітарної обробки людей і спеціальної обробки одягу, майна і транспорту; 
	— розробки загальних критеріїв, методів і методик спостережень щодо оцінки радіаційної i хімічної обстановки; 
	— завчасного створення і використання засобів колективного захисту населення від радіаційної i хімiчної небезпеки; 
	— пристосування наявних засобів колективного захисту від інших видів загрози для захисту від радіаційної і хімічної небезпеки.
 

______________________________________




                       ДЯКУЮ ЗА УВАГУ!