nyuuzyou/ukr-lit huggingface dataset:
Презентація на тему «Риторика Арістотеля»

Риторика Арістотеля
Підготували учениці 11-а класу
 Манакова С. , Маріна Р.
Від своїх попередників, зокрема й від Платона, Арістотель відрізнявся тим, що зробив риторику наукою, чітко визначив загальні закони красномовства, створив теоретичне вчення про принципи досягнення прекрасного у сфері мовотворчості. 
Риторичне вчення Арістотеля викладене у двох трактатах:
Риторика, або Про мистецтво риторики
Поетика
 Арістотель вважав, що насолода, яку ми одержуємо від оратора, повинна виявлятися не в чуттєвому задоволенні від словесної гри, а в пізнавальному та інтелектуальному збагаченні слухача. Сказане ритором має бути цікавим, правдивим і правильно сформульованим. Великий філософ основним у риториці вважав логічність викладу, пошук доказів, способів переконань.
Арістотель скеровував увагу риторів і ораторів на такі чинники: 
предмет риторики; 
позу оратора; 
очікувані емоції слухачів; 
стиль промови. 

"Родзинкою" Арістотелевої теорії риторики була орієнтація на інтелектуальну насолоду, яку оратор має викликати у слухачів.
 Арістотель цінував пізнавальний і педагогічний характер риторики, для нього кращим навчанням були не дидактика й повчання, а стимулювання роботи розуму.
 "Холодність" стилю, на думку філософа, виникає з кількох причин: через складні слова, прикладки, довгі й несучасні епітети.
Висновок
У творах Арістотеля знайшли відображення всі найважливіші принципи, на яких ґрунтується доказовість, емоційно-психологічна і стилістична адекватність публічної мови. 
 
Аристотель заклав фундамент риторичної системи, що одержала назву класичної, і яка протягом понад двох із половиною тисячоліть приймалася як зразок для навчання мистецтву публічної мови.
Дякуємо за увагу!
Презентація на тему «Ernest Hemingway»

Ernest Hemingway
Ernest Hemingway, c. 1900
First novels and other early works 
After the war, Hemingway returned to Oak Park. Driven from the United States in part due to prohibition[citation needed], in 1920, he moved to an apartment on 1599 Bathurst Street, now known as The Hemingway, in the Humewood-Cedarvale neighborhood in Toronto, Ontario.[6] During his stay, he found a job with the Toronto Star newspper. He worked as a freelancer, staff writer, and foreign correspondent. Hemingway befriended fellow Star reporter Morley Callaghan. Callaghan had begun writing short stories at this time; he showed them to Hemingway, who praised them as fine work. They would later be reunited in Paris. 
The Forty-Nine Stories 
Later years 
One section of the sea trilogy was published as The Old Man and the Sea in 1952. That novella's enormous success satisfied and fulfilled Hemingway. It earned him the Pulitzer Prize in 1953. The next year he was awarded with the Nobel Prize in Literature. Upon receiving the latter he noted that he would have been "happy; happier...if the prize had been given to that beautiful writer Isak Dinesen", referring to Danish writer Karen Blixen. These awards helped to restore his international reputation.
The Old Man and the Sea 
Shortly after the publication of The Old Man and the Sea, one of his masterpieces, in 1952, Hemingway went on safari to Africa, where he was almost killed in two successive plane crashes that left him in pain or ill health for much of the rest of his life. Hemingway had permanent residences in Key West, Florida, and Cuba during the 1930s and 1940s, but in 1959 he moved from Cuba to Ketchum, Idaho, where he put an end to his life in the summer of 1961.
For Whom the Bell Tolls
Aboard his yacht, the Pilar, ca. mid 1950s 
Bartender at the famous  in Havana. Hanging on the bar is a plate with a likeness of Ernest Hemingway and a framed, signed message written by him. He was a regular patron. 
Suicide 
Hemingway attempted suicide in the spring of 1961, and received ECT treatment again. Some three weeks short of his 62nd birthday, he took his own life on the morning of July 2, 1961 at his home in Ketchum, Idaho, with a shotgun blast to the head. Judged not me ntally responsible for his final act, he was buried in a Roman Catholic service. Hemingway himself blamed the ECT treatments for "putting him out of business" by destroying his memory; some medical and scholarly opinion has been receptive to this view, although others, including one of the physicians who prescribed the electroshock regimen, dispute that opinion
Презентація на тему «Джордано Бруно»

італійський філософ і поет, засновник сучасної філософії
Джордано Бруно
Джордано Бруно народився в 1548 році в невеликому містечку біля Неаполя. Освіту він здобув у монастирській школі. У 1565 році Бруно став членом Домініканського ордену, а через 5 років прийняв сан священика.


У 1576 році Джордано звинуватили в єресі, тому він втік за межі Італії, постійно переїжджав з одного міста в інше. В цей період він працював над своїми науковими працями і паралельно читав лекції в різних навчальних закладах.

Уявлення про Бога можна скласти вивчаючи Природу. Він знаходиться в усьому, що сприймається нами, і в усьому, що лежить за межею нашого сприйняття. Таким чином, об'єктом філософії в  творах, стає споглядання єдності природи.
 Сповнений надією на майбутнє, він бачив попереду можливість появи певної філософської релігії, яка б замінила усі культи і об'єднала людство.

Уявлення про Бога
Бруно цікавився філософією і був знавцем астрономії . Він написав ряд книг . У своїх творах Бруно звертався до імені Гермеса Трисмегіста. Великий вплив на Бруно мали вчення Коперника . 


Вплив
Бруно стверджував, що Всесвіт нескінчений і існує незліченна кількість світів.
Про нашу Сонячну систему він образно висловлюється як про маленький атом, що розвивається і пересувається серед нескінченної кількості йому подібних всередині великого живого організму — нашого Всесвіту, що не має ані початку, ані кінця. Наш Всесвіт складається не лише з клітин-галактик, але також із великої кількості паралельних світів, що постійно трансформуються; в них виявляється нескінченна кількість форм життя і принципів еволюції.
Уявлення про Всесвіт
У 1592 році Джордано Бруно запросили до Венеції. Але, зраджений, Бруно був заарештований і переданий суду інквізиції. Завершували слідство у справі Бруно римські інквізитори. Вченого звинуватили у богохульстві та аморальній поведінці по відношенню до догматичної теології. Оскільки Джордано Бруно відмовився  Казнь Джордано Бруно визнавати свої ідеї помилковими, його засудили до смерті.

17 лютого 1600 року Бруно прилюдно спалили на багатті на одній з римських площ. Джордано Бруно залишив по собі кілька робіт, найважливішими серед яких визнані «Про причину, початок і єдине» і «Про нескінченність, Всесвіт і світи
Спасибі за     перегляд
Презентація на тему «Культура епохи Відродження» (варіант 2)

Культура епохи Відродження
Епоха Відродження або Ренесанс — період у культурі європейських країн, що охоплює кінець ХІІІ — початок ХVІІ століття. 
Цей період виник в Італії і поширився у Центральній і Західній Європі. Він твердо усталився тільки з 20-х років XV століття. У  Франції, Німеччині та інших країнах цей рух почався набагато пізніше. До кінця XV століття  він досяг свого найвищого розквіту. 
Відродження прийшло на зміну середньовічному періоду. 
Основні його риси — певна свобода від церкви, світський, «мирський» характер культури, інтерес до самої людини і її діяльності. 
Періоди епохи Італійського Відродження
Проторенесанс
Раннє Відродження
Високе Відродження
Пізнє Відродження
Період епохиРаннього Відродження
		

Період так званого
«Раннього Відродження»
охоплює в Італії час з1420 по 1500 роки

	
Боттічеллі    Мадонна с гранатом. Бл.1490 р.
Північне Відродження
Період Ренесанса на територіях Нідерландів, Німеччини і Франції прийнято виділяти  в  окремий стильовий напрям, маючий деякі розбіжності з Відродженням в Італії і називати «Північне  Відродження».

Замок Шамбор у Франції. 1519-1547.

Художники Північного Відродження
Ганс Бальдунг



Ієронім Босх

 
Пітер Брейгель





Альбрехт Дюрер
Лукас Кранах





Ханс Хольбейн

Ян ван Ейк
Шедеври епохи Відродження
“Несення хреста”
“Блудний син”
Образотворче        мистецтвоСандро Ботічеллі
«Весна»





«Народження Венери»

Леонардо да Вінчі
“Джоконда”
“Дама з горностаєм”
“Мадонна Літта”
Мікеланджело Буонаротті
“Давид”
“Розпис храму святого Петра”
Рафаель
“Сикстинська Мадонна”
“Мадонна Конестабіле”
Архітектура епохи Відродження
Собор Санта-Марія-дель-Фьоре, Флоренція. Перлина архітектури Ренесанса
		
Купол собора 
св. Марії дель Фьоре, Брунелескі, Росселіно, 1420-1436, 1446-1470, Флоренція
Церква Санта-Марія-Новелла Альберті,
 1456-1470, Флоренція
Палаццо Пітті Аманатті Бартоломео
1560-1565, Флоренція
МузикаФламандський композитор XV ст. Г. Дюфаї
		З’являються різні жанри громадського музичного мистецтва — фроттола и вілланелла в Італії, вільянсико в Іспанії, балада в Англії, мадригал, що виник в Італії

		Епоха Відродження закінчується появою нових музичних жанрів — сольної пісні, кантат, ораторій та опери
Презентація на тему «Gondola»


Gondola

The gondola is a traditional, flat-bottomed Venetian rowing boat, well suited to the conditions of the Venetian lagoon. 


The gondola is propelled like punting, except an oar is used instead of a pole 

For centuries gondolas were the chief means of transportation and most common watercraft within Venice. In modern times the iconic boats still have a role in public transport.


It is estimated that there were eight to ten thousand gondolas during the 17th and 18th century. There are just over four hundred in active service today, virtually all of them used for hire by tourists. 


Those few that are in private ownership are either hired out to Venetians for weddings or used for racing.





During their heyday as a means of public transports, teams of four men—three oarsmen and a fourth person, primarily shore-based and responsible for the booking and administration of the gondola


The profession of gondolier is controlled by a guild, which issues a limited number of licenses (425) granted after periods of training and apprenticeship, and a major comprehensive exam


The origin of the word "gondola" has never been satisfactorily established, despite many theories


In August 2010, Giorgia Boscolo became Venice's first female gondolier

THE END
Презентація на тему «Садово-паркова культура» (варіант 2)

Садово-паркова культура
Виконала учениця 11-Б класу
Рубан Альона
Визначення
Садова паркове мистецтво —  мистецтво створення декоративних садів, парків, що покликані відтворити в природі духовний стан людини, сприяючи гармонії душі. Має три головні принципи побудови:
Ритм
Рівновага 
Гармонія

Французький сад

Особливості
Велика кількість терас, багато сходів, клумб, газонів, оранжерей, басейнів, фонтанів, скульптури
Симетрія
Прямі лінії
Геометричні фігури
Головний вхід розташований знизу
Пишність, алегоричність, видовищність
Природа — «Друга Біблія» 

Петергоф
Версаль (Архітектор А. Ленотр)
Складається з :
Великий Тріанон
Малий Тріанон
Хутір Королеви
Система каналів «Маленька Венеція»
Припалацовий сад, що містить багато скульптур, фонтанів, басейнів
Французькі (регулярні) сади
Вальдштейнські сади в Чехії
Палац Сан-Сусі
Французькі (регулярні) сади
Кусково під Москвою
Стрельна під Санкт-Петербргом
Британський парк

Особливості
Батьківщина європейського пейзажного стилю
Немає прямих ліній
Відсутня симетрія
Імітація природи
Обов’язкові сходи, невелике озеро, огорожа з рослин, газон, тераси, трояндові клумби, решітки для рослин і доріжки з червоної цегли
Квітники
Квітники оформлювалися за однаковою схемою:
1(задня) лінія складалася з дерев з контрастними кольорами листя
2 лінія включала кущі
3 лінія являла собою широко смугу квітів, переважно нарциси, троянди, примули
Типові представники
Ексмур, Британія
Дартмур,Британія
Типові представники 
Пік-Дістрікт, Великобританія
Ермітаж в парку «Ховгартен», Мюнхен
Англійський парк в Україні
Воронцовський парк, Алупка
Парк «Софіївка», Умань
Японський сад

Різновиди
Для споглядання з однієї точки:
Райські
Сухі
Для прогулянок:
Ландшафтні
Чайні
Особливості
Специфічні рослини характерні лише для Японії: рододендрони, ялівець, мох, карликові сосни
Озеро та острів посеред нього, мости, звивисті дороги по суходолу та через озера викладені камінням
Застосування декоративного каміння
Сухі сади
Сад каменів в Като  

Сад каменів при Храмі Рьоандзі
Чайні сади
США
Сан-Франциско
Сад Санкей-ен
Тут зібрані 16 будівель з усієї Японії, зокрема пагода з Кіото, вілла з півострова Кії, чайний будиночок Тьосікаку, селянський будинок з Гіфу. 
Сад Ріцурі
Сад Синдзюку Гоен
Вілла Катсура
Сад Коракуен
Сад Мімурото
Презентація на тему «Арабески»

Європейська назва складного східного середньовічного орнаменту, який складається, в основному, з геометричних, каліграфічних та рослинних елементів і створеного на основі точного математичного розрахунку. 
Арабески
Сама ідея арабески співзвучна уявленням ісламських богословів про "вічно триваючої тканини Всесвіту". 
 Арабеска будується на повторенні і примноження одного або декількох фрагментів візерунка. Нескінченне, що протікає в заданому ритмі рух візерунків може бути зупинено або продовжена в будь-якій точці без порушення цілісності візерунка. Такий орнамент фактично виключає фон, тому що один візерунок вписується в інший, закриваючи поверхню (європейці називали це "страхом порожнечі").Арабеску можна розміщувати на поверхні будь-якої конфігурації, плоскою або опуклою. Немає ніякої принципової різниці між композиціями на стіні або на килимі, на палітурці рукописи або на кераміці. 
Тут наведені зображення килимів, створених в різний час в різних частинах мусульманського світу, Всі вони є прекрасними зразками арабесок (має сенс дивитися в розгорнутому вигляді (якщо є час)). 
Арабески отримали велике поширення в Європі в епоху Відродження. Пізніше європейське мистецтво ще не раз зверталося до цього вигадливого і вигадливим, дуже складного і вишукано-витончений виду живопису. Прекрасні зразки арабесок створили художники-модерністи (кінець XIX-початок XX в.в.), особливо Обрі Бердслі.
Презентація на тему «Ораторство»

Ораторство
Риторика - це
вид громадсько-політичної та професійної діяльності, мета якої – інформувати та переконувати аудиторію засобами живого слова

 високий ступінь майстерності публічного виступу, мистецьке володіння словом.

Її батьківщиною вважається Греція, хоча ораторське мистецтво було знане і в Єгипті, й в Асирії, і у Вавилоні, й в Індії. 
В античні часи відбулося зародження риторики як науки.
Першими почали навчати красномовству вчителі-софісти, найвідомішими серед них були Горгій, Лісій, Корак, Ісократ. Вони сприяли розвиткові теорії та практики риторики, заклали основи еристики (мистецтва полеміки) та діалектики (мистецтва доведення). Положення софістів критикували грецькі філософи Сократ, Платон, Аристотель.
Початок ХХ ст. був ознаменований відродженням риторики.



Ораторське мистецтво може бути використано як на благо, так і на шкоду, як у випадку з Гітлером. Фюрер, використовуючи свої ораторські здібності, зміг повести за собою весь німецький народ.
Багато чого в фюрері нормальним назвати було важко. 
Головне – його особистий магнетизм, який придушував все раціональне у тих, хто його слухав.

Показово, що свої промови Гітлер не просто ніколи не читав «з папірця» – але навіть «імпровізатором» в нормальному сенсі слова його назвати не можна. 
Вірить, як він писав у «Mein Kampf», що всі великі, найважливіші світові події викликані не друкованим словом, а саме сказаним словом, Гітлер постійно шліфував своє сценічне мистецтво. 
Слід визнати, що Гітлер був найвеличнішим оратором всіх часів і народів. У цьому і вся – майже вся – його загадка.
Презентація на тему «Рєпін, Васнецов, Суриков – історичний живопис»


Рєпін, Васнецов  , Суриков – історичний живопис
Рєпін Ілля Юхимович
Народився у Чугуєві, Україна, походить з родини військового поселенця. Одним із його предків був український козак Ріпа. Хлопцем навчався у місцевій іконописній майстерні. У 20 років подався до столиці Російської імперії — Санкт-Петербургу.
З 1863 року в Петербурзькій малювальній школі, у 1864-71 роках — у Петербурзькій Академії Мистецтв (учень І. М. Крамського), яку закінчив з золотою медаллю і відбув у студійну подорож до Італії та Франції.

Іван Грозний і син його Іван 16 листопада 1581 року
З 1893 — академік, професор Петербурзької Академії (до 1907); член товариства Передвижників (з 1878 року) і мистецької групи «Мир искусства» (з 1890 року). З ініціативи Великого князя Сергія Олександровича — Рєпін прийняв пропозицію працювати в Імператорській академії заради реформування навчального закладу. А майстерня художника була найпопулярнішою серед учнів того часу

Бурлаки на Волзі

Запорожці пишуть листа турецькому султанові
Васнецов Віктор Михайлович
Народився 15 травня 1848 в чуваському селі Лоп'ялі («Тихе село» в перекладі з чуваської) Уржумськой волості Вятскої губернії (нині —Кіровскої області), в сім'ї православного священика, що походив із стародавнього вятського роду Васнецових. Себе художник вважав за скіфа.
Освіту здобув в духовній Вятській семінарії. Вчився живопису в Петербурзі — спершу у І. М. Крамського в Рисовальной школе общества поощрения художеств (1867–1868), потім в Художній Академії (1868–1875).
У 1893 році Васнецов стає дійсним членом художньої Академії.

Богатирі

Після побоїща Ігоря Святославича з половцями

Ілля Муромець

Суриков Василь Іванович
Народився 24 січня 1848 в місті Красноярськ. Походить з родини козаків Сибіру. Мати походила з старовинної родини Торгошиних, відомої з кінця 17 століття. Молодий Василь згадував про власних предків, додаючи, що він козацького роду з 200 - річною історіє
Провінційна освіта парубка виявилася недостатньою, аби потрапити до Імператорської академії. Але наполегливий Суриков не відступився і пішов у малювальну школу Товариства заохочення художників. Він з успіхом закінчив малювальну школу Товариства за три місяці і таки став студентом академії 28 серпня 1869 року.
У 1877 році митець остаточно перебрався жити у Москву. Через рік ( у 1878 році ) він узяв шлюб з Єлизаветою Шаре, що була внучкою декабриста П.Н. Свистунова. До майстра прийшов невеликий статок, що дозволило не працювати по замовам. Суриков отримав можливість бути вільним митцем. І він добропорядно і відповідально використав цей статус вільного художника.


Апостол Павло пояснює догмати віри у присутності царя Агріппи, сестри його Береники і проконсула Феста


Ранок стрілецької страти
Мінусінськ
Презентація на тему «Любовь - это…?»

Любовь - это…?
Любо́вь — чувство, свойственное человеку, глубокая, самоотверженная[источник не указан 39 дней] привязанность к другому человеку или объекту, чувство глубокой симпатии.[1][2][3]
Любовь — одна из фундаментальных и общих тем в мировой культуре и искусстве. Рассуждения о любви и её анализ как явления восходят к древнейшим философским системам и литературным памятникам, известным людям.
Любовь рассматривается также как философская категория, в виде субъектного отношения, интимного избирательного чувства, направленного на предмет любви.
Способность к любви у высших животных может проявляться в форме привязанности, сложных взаимоотношений социального типа внутри группы, но в полной мере она спорна и пока не подтверждена.

Опредиление
Каждый из нас знает про любовь, но не каждый её впускает в своё сердце
Любовь эта, в которой только и есть жизнь, проявляется в душе человека, как чуть заметный, нежный росток среди похожих на нее грубых ростков сорных трав, различных похотей человека, которые мы называем любовью. Сначала людям и самому человеку кажется, что этот росток, – тот, из которого должно вырастать то дерево, в котором будут укрываться птицы, – и все другие ростки все одно и то же. Люди даже предпочитают сначала ростки сорных трав, которые растут быстрее, и единственный росток жизни глохнет и замирает; но еще хуже то, что еще чаще бывает: люди слышали, что в числе этих ростков есть один настоящий, жизненный, называемый любовью, и они вместо него, топча его, начинают воспитывать другой росток сорной травы, называя его любовью. Но что еще хуже: люди грубыми руками ухватывают самый росток и кричат: «вот он, мы нашли его, мы теперь знаем его, возрастим его. Любовь! Любовь! высшее чувство, вот оно!», 
Л. Н. Толстой полагал, что «Любовь есть единственная разумная деятельность человека»и предостерегал
Когда люди вместе, их сердца бьются в унисон
И даже самое холодное и одинокое сердце способно любить
Любовь - блеск солнечный, дождю идущий вслед...Любовь всегда свежа, как яркий вешний цвет... (Шекспир)
Любите, и будьте любимы, ведь есть люди, ради которых всегда хочется жить!!:)
Презентація на тему «Конкуренція» (варіант 3)

« Конкуренція » 
(від лат. concurrentia — змагання, суперництво)
Важливим компонентом функціонування 
ринкового механізму є конкуренція.
Конкуренція як один з важливих компонентів функціонування ринкового
механізму можлива тільки за умови, що більшість товаровиробників мають
свободу господарської діяльності і підприємництва. 
Цінова конкуренція — це вид конкурентної боротьби за допомогою зміни цін
на товари. 
Мета продавця — отримати максимальні надходження від реалізації свого товару. Грошова виручка залежить від обсягів
За нецінової конкуренції продавці привертають увагу і гроші покупців, не змінюючи ціни. Спонукання покупців придбати певний товар відбувається у такий спосіб.
 По-перше, продавець намагається забезпечити вищу якість свого товару, використовуючи технічні новинки. 
По-друге, фірма прагне створити сприятливі умови, пов'язані з продажем товару. 
Недобросовісна конкуренція — це діяльність суб'єктів ринку, спрямована
на забезпечення домінуючого становища на ринку й одержання максимальної
вигоди за допомогою обману споживачів і партнерів.
Міжгалузева конкуренція є специфічною формою конкуренції капіталів у
боротьбі за їх прибутковіше застосування. Міжгалузева конкуренція
зумовлена зростанням потреб на окремі групи товарів
Досконала або чиста конкуренція — це ситуація на ринку, де представлено
велику кількість продавців і покупців ідентичного товарного продукту
Монополістична конкуренція — це ринкова ситуація, за якої відносно
велика кількість виробників пропонують схожу, але не ідентичну
продукцію.
Аналіз основних видів конкурентної боротьби 
свідчить, що нею охоплені всі суб'єкти виробництва й обігу. 
Конкуренція є важливою рушійною силою
ринкової економіки. 
Дякую за увагу !
Презентація на тему «National Park Lake District»

The Lake District National Park is located in the north-west of England and is the largest of the English National Parks and the second largest in the United Kingdom. It is in the central and most-visited part of the Lake District.
    The National Park was formed in 1951 to protect the landscape by restricting unwelcome change from industry or commerce. 
    The highest mountains in England are within the Park boundary. The lakes and mountains combine to form impressive scenery unique to this corner of England. 
Below the tree line are wooded areas, including British and European native oak woodlands and introduced softwood plantations. The woodlands provide habitats for native English wildlife. The native red squirrel is found in the Lake District and in a few other parts of England. In parts of the Lake District the rainfall is higher than in any other part of England. This gives Atlantic mosses, ferns, lichen and liverworts the chance to grow. There is some ancient woodland in the national Park. Woodlands are differently managed: some are coppiced, some pollarded, some left to grow naturally, and some provide grazing and shelter. 
Lakes and rivers are cool and generally unpolluted. The level of nutrients in the water of different lakes varies providing a variety of habitats for various plant and animal species. Charr, crayfish, Schelly and whitefish in differentlakes. 
    I must find out what this mountain is called, it is obviously one of the bigger ones in the National Park.  
P
H
O
T
O
S