nyuuzyou/ukr-lit huggingface dataset:
Презентація на тему «Постембріональний Період»

Постембріональний Період 
Це період життя людини від моменту народження
і до смерті 
Виділяють 12 періодів життя людини:
Характеризуєтьсся зміною умов існування організму у зв’язку з переходом від внутрішньоутробного розвитку до розвитку в зовнішньому середовищі.  У цей період організм особливо чутливий до дії шкідливих факторів .
Новонароджений період :1-10 днів 
Особливий тим,що організм отримує основну масу поживних речовин із грудним молоком. У грудному молоці є,окрім поживних речовин , деякі антитіла, які забезпечують пасивний імунітет у новонародженого .  
Грудний вік(10 днів - 1рік)  
Дитина починає оволодівати тілом, керувати рухами рук. У ранньому віці дитина вже не безпомічна, а надзвичайно активна в своїх діях і  в прагненні до спілкування з дорослими.   
Раннє дитинство(1-3 роки)
У цей перід продовжується ріст,розвиваються легені. Частота дихання незначно знижується від 28 вдихів за хв. до 24 вдихів за хв. У цьому віці мускулатура слабка, м’язи не здатні до сильних і тривалих скорочень. 
Перше дитинство(4-7 років)
Ріст поступово спозросвільнюєтся, формуються дрібні м’язи кисті рук та ніг. Молочні зуби змінюються на постійні. 
Друге дитинство(8 - 12 р.(хлопчики)8-11(дівч.))
Посилюються вторинні статеві ознаки. У дівчат з’являються менструації, а у хлопців полюції. Підлітки інтенсивно ростуть ,також збільшується маса тіла. Формується скелет,відбуваються зміни у серцево-судинній системі.
Підлітковий вік13-16р(хлопчики) 12-15(дівч.)
Системи органів досягають зрілості,підвищення самоконтролю та саморегуляції.  У цей період відбувається  найбільш активний розвиток моральних та естетичних почуттів. 
Юнацький вік17-21(хлопчики),16-20(дівч.)
Людина створює сім’ю,народжує та виховує дітей.  Удосконалює професійні навички.
Зрілий вік І22-35(чолов.),21-35(жінки)
Людина реалізується у в обраній професії. У жінок і чоловіків настає клімаксичний період  -поступове згасання функцій статевих залоз. 
Зрілий вік ІІ36-60(чолов.),36-55(жінки)
Відбувається поступове  ослаблення діяльності організму.  Літні люди не такі сильні і не здатні витримувати фізичні і нервові навантаженя . Запас енергії стає все меншим. 
Літній вік61-74(чолов.)56-74 (жінки)
Втрачається жвавість тканин організму, що пов’язане з зменшенням в них вмісту рідин. В результаті цього суглоби тверднуть. Шкіра посушується, стає більш чутливою до подразнень.  
Старечий вік (75-90 років) 
Довгожителі УКРАЇНИ: 
Григорій Нестор: прожив 116 років,54дні
( 16.08.1891-17,12,2007)
Катерина Козак ( народилася 
14.02.1897р). Проживає на 
Івано-Франківщині 


Довгожителі  (90 років і старше)
Презентація на тему «Гигиена зрения»

 http://www.vesberdsk.ru/articles/2010/04/28/13596 http://owww.medicus.ru/?cont=article&art_id=14632&toprint=http://www.mediccity.ru/directions/9http://www.piedmonthospital.org/diw/Content.asp?PageID=DIW009707&More=DIW http://otvetin.ru/goroskopgadezo/page/14/http://kokoryan.livejournal.com/19338.htmlhttp://glazki69.ru/astigmatizm.phphttp://www.lit-clinic.ru/doctors/ophthalmologist/http://www.tedmontgomery.com/the_eye/eyephotos/Farsightedness-grphc.htmlhttp://www.tedmontgomery.com/the_eye/eyephotos/Nearsightedness-grphc.htmlhttp://www.morepozitiva.com/sonnik-tolkovanie-snov/tolkovanie-sna-blizorukost.htmlhttp://my.mail.ru/community/wwwsibvaleo/journalhttp://newsliga.ru/index.php?nma=news&fla=stat&nums=5698http://soft-drivers.my1.ru/news/vred_kompjutera/2011-03-26-32http://alfa.1nsk.ru/blog/?skip=10&find=&page=9http://vitaly.wellnet.me/Safe-to-see.phphttp://forum.hayastan.com/index.php?showtopic=32965
Презентація на тему «Теорії старіння»

ТеоріЇ старіння
   Біологічний процес старіння в усі часи викликав інтерес вчених і простих людей. Людина - єдина з живих істот, усвідомлює свою смертність. А також те, що їй передує старість. Які існують теорії та механізми старіння?
    Теломерна теорія старіння грунтується на відкритті американського геронтолога        Л. Гейфліка, зробленому в 1961 році. Він виявив, що здатні до поділу клітини шкіри діляться тільки близько 50 разів. Пізніше ця «межа Гейфліка» був поясненена тим, що кінцеві ділянки хромосом, при кожному діленні клітини, стають коротшими і в якийсь момент повністю втрачають здатність до подальшого поділу. 
     Нові клітини перестають утворюватися, і настає старіння. Однак «межа Гейфліка» справедливий не для всіх видів клітин - стовбурові і ракові можуть ділитися практично нескінченно, добудовуючи укорочені теломери.
Онтогенетична теорія старіння висунута російським геронтологом В.М. Дільманов, який припустив, що причина старіння в зниженні чутливості гіпоталамуса, до якого надходять регуляторні сигнали від нервової системи і залоз. За припущенням вченого старіння - це побічний ефект реалізації генетичної програми розвитку організму.
Наступну, адаптаційно-регуляторну модель старіння запропонував фізіолог і геронтолог В.В. Фролькіс. Він висунув гіпотезу, що старість генетично запрограмована. А тривалість життя і ймовірність розвитку тих чи інших старечих захворювань визначаються балансом процесу старіння і зворотного процесу, який він назвав «вітаукт» (з латини - збільшення життя).
У 1954 р. американський фізик М. Сциллард висунув гіпотезу, що старіння організму - це помилка. Суть цієї теорії в тому, що з плином життя клітини організму піддаються безлічі впливів, внаслідок чого вони мутують. А мутації викликають старіння.
Теорію апоптозу, самогубства клітин, обгрунтував академік В.П. Скулачов. Він припустив, що закінчує свій життєвий цикл клітина самознищується, щоб її місце зайняла нова і здорова. А процес старіння відбувається через те, що нових клітин народжується менше, ніж гине старих.
Презентація на тему «Трансгенный организм»

трансгенный организм

Содержание:

Что такое трансгенный организм?
Цель создания?
Использование трансгенных организмов.
Трансгенные бактерии.
Транс генные растения.
Трансгенные животные.
Трансгенные мыши.
Связь между трансгенными организмами и ГМО.
Чья продукция содержит трансгенные организмы.
Шутки про трансгенные организмы. 




Трансге́нный органи́зм — живой организм, в геном которого искусственно введен ген другого                                       организма.
Что такое трансгенный организм?
Целью создания трансгенных организмов является получение организма с новыми свойствами. Клетки трансгенного организма производят белок, ген которого был внедрен в геном. Новый белок могут производить все клетки организма (неспецифическая экспрессия нового гена), либо определенные клеточные типы (специфическая экспрессия нового гена).
Цель создания?
Создание трансгенных организмов используют:

в научном эксперименте для развития технологии создания трансгенных организмов, для изучения роли определенных генов и белков, для изучения многих биологических процессов; огромное значение в научном эксперименте получили трансгенные организмы с маркерными генами (продукты этих генов с легкостью определяются приборами, например зелёный флуоресцентный белок, визуализируют с помощью микроскопа, так легко можно определить происхождение клеток, их судьбу в организме и т. д.);
в сельском хозяйстве для получения новых сортов растений и пород животных;
в биотехнологическом производстве плазмид и белков.
В различных отраслях хозяйственной деятельности человека используются трансгенные бактерии. Кроме того, что бактерии используются для клонирования генов и производства белка, они реконструируются и для других целей.
Разрабатываются трансгенные растения, способные продуцировать в интересах человека химические вещества и лекарства. Реконструирован картофель для продукции альбумина человека. Предполагается, что в будущем растения смогут образовывать в своих семенах такие белки, как гормоны человека. Быстрыми темпами развивается биоинженерия животных.
Трансгенные животные созданы для производства продуктов медицинского значения. Цепным инструментом для генетических исследований стали трансгенные мыши. Они дают важную информацию при планировании генной терапии у человека. Ученые, изучающие мышечную дистрофию Дюшена, выделили ген и его продукт – нормальный белок дистрофин, что отсутствует у больных. Предложено способ обеспечения больных детей дистрофином.
Трансгенные мыши оказались крайне необходимыми при изучении моногенных болезней, злокачественных опухолей и даже мультифакториальных болезней человека. Однако трансгенная технология является неточной, так что введение ДНК не направлено в определенный ло- кус хромосомы. Ген, который переносится, может нарушить функцию другого гена или попасть под контроль других генов.
Близко по значению к термину «трансгенный организм» стоит термин «Генетически модифицированный организм», но это понятие шире и включает в себя не только трансгенные организмы, но и организмы с любыми иными изменениями генома.
Спасибо за внимание!!!
Презентація на тему «Перша допомога при переохолодженні»

Перша допомога при переохолодженні (замерзанні) повинна надаватись якомога раніше, ще до прибуття бригади швидкої медичної допомоги. Слід перенести хворого в тепле приміщення; зняти холодне взуття, одяг, рукавички. Замінити мокрий та холодний одяг на сухий і теплий; розтерти обережно вражені кінцівки горілкою чи спиртом, м'якою теплою тканиною; зігріти хворого шляхом накривання теплими ковдрами у ліжку; напоїти гарячим чаєм або кавою; прийняти 1-2 таблетки но-шпи, аспірину; при необхідності – викликати швидку допомогу або сімейного лікаря.
Перша допомога при відмороженні: припинити подальшу дію холоду; зняти тісне взуття, одяг; зігріти хворого, дати випити гарячий чай чи каву як і при переохолодженні, тому що ці два патологічні стани майже завжди розвиваються одночасно; зігріти відмороженні ділянки тіла шляхом розтирання спиртом чи горілкою, але лише у випадку відсутності міхурів із рідиною. Накласти зігріваючий компрес із м’якої тканини. Зігрівати вражену кінцівку чи частину необхідно поступово у воді кімнатної температури, тобто близько 20 градусів, поступово підвищуючи температуру до 40 градусів.
Відразу зігрівати кінцівку у гарячій воді чи біля багаття, обігрівача, батареї тощо не можна, тому що це призведе до порушення кровообігу і поглиблення некрозу. Розтирати відморожені частини тіла снігом не можна, оскільки при цьому виникають пошкодження шкіри через які потрапляє інфекція. Не слід також використовувати різні масла та жири.Слід прийняти 1-2 таблетки но-шпи, аспірину, при вираженому больовому синдромі – знеболюючий засіб. Звернутись за медичною допомогою до хірурга чи викликати швидку медичну допомогу.
Презентація на тему «Штучний синтез білків»

Штучний синтез білків
РоботаУчениці 11 класуДоценко Анастасії
    Штучний синтез білків дозволить отримувати білкові молекули із заданими корисними властивостями для людини або для самих організмів.
     Впровадження штучних амінокислот у структуру білків було здійсненно і раніше , проте досі природні обмеження природного генетичного коду не дозволяли вченим впроваджувати в білки більше однієї амінокислоти.
      Група вчених на чолі з Джейсоном Чином з Кембриджського університету вперше показала можливість впровадження в природні білкові молекули більше однієї амінокислоти у суворо визначеній позиції.
      Для цього вчені змусили органели клітини бактерій Escherichia coli , що відповідають за синтез білків , по новому " прочитувати " генетичний код ДНК , а саме: розпізнавати нуклеотиди ДНК - одиничні "букви " генетичного коду - в групах по чотири , а не по три , як це відбувається у всіх живих організмах.

   Усього в природі існує чотири "букви" ДНК: аденін, гуанін, тимін і цитозин, які зчитуються рибосомами, органелами, що відповідають за синтез білків в групах по три букви. Кожне поєднання трьох "букв", зване кодоном, відповідає якій-небудь одній амінокислоті або означає кінець процесу синтезу білка. Всього існує 64 таких кодони, які природа зуміла пристосувати для синтезу білків з 22 різних амінокислот.


   Синтетичні білки з штучними амінокислотами, які синтезуються всередині клітин організмів, можуть знайти застосування і в самих організмах, наділяючи їх новими можливостями. Наприклад, організми, що володіють у своїх клітинах більш стійкими білками, в порівнянні із звичайними, можуть бути більш стійкими до негативних впливів зовнішнього середовища.
Презентація на тему «Жири» (варіант 24)

Жири як компоненти їжі, їх біологічна роль
Підготувала 
Учениця 11 Б класу
Кунтиш Олександра
Жири є цінними продуктами харчування. Жири бувають рослинного і тваринного походження. У рослинах жир зосереджений в насінні, плодах. Ми споживаємо його у вигляді готових жирів: бобовий, кокосовий, какаовий, пальмовий, кукурудзяний, соєвий, соняшниковий або плодами горіхів, гарбуза, оливків тощо. Тваринні жири споживаємо у вигляді сала (яловичий, баранячий, свинне сало, жир домашньої птиці), м’яса, риби, сиру, сметани, масла, молока тощо.
Найважливішою властивістю жирів, як і всіх естерів, є їх гідроліз, в результаті якого вони розщеплюються на гліцерин і відповідні карбонові кислоти. Цей процес відбувається в організмі: жири, що входять до складу їжі, під впливом ферментів підшлункового і кишкового соку піддаються гідролізу. Продукти гідролізу – гліцерин і карбонові кислоти – всмоктуються в кишківнику й знову утворюють жир, необхідний організму.
Біологічна роль жирів
1 г жиру = 9,3 ккал
Жири – незамінний продукт харчування. Вони забезпечують такі життєві функції організму:
Добова норма жирів 1–1,5 г на 1 кг маси тіла.
При нестачі або надлишку жирів виникають порушення жирового обміну. В жировому обміні важливу роль відіграє печінка. При надлишку жирів, стресовому стані у кров потрапляють жирні кислоти, які накопичуються в печінці (норма жиру в печінці – 5%), що може призвести до жирового переродження печінки. В судинах, особливо головного мозку й нижніх кінцівках, серці утворюються атеросклеротичні бляшки, звужується русло судин, судини стають менш еластичними, що може призвести до паралічу, інфаркту та інших захворювань.
При нестачі жирів виникають авітамінози, хронічні захворювання шкіри.
Корисними для вживання є олії, які містять у своєму складі незамінні жирні кислоти (в організмі вони не синтезуються). Ненасичені жирні кислоти,  які входять до складу оливкової олії сприяють розчиненню жовчних каменів.
Обмін жирів в організмі
Частково емульгований в ротовій порожнині жир потрапляє в шлунок й кишківник. У шлунку під дією ферментів та кишківнику, під дією панкреатичного соку, він гідролізує на гліцерин та жирні кислоти. Жирні кислоти нерозчинні, тому сполучаючись з жовчними кислотами, вони утворюють розчинні комплекси, які всмокчуються в епітелій кишківника.
Тут комплекс розпадається, а жовчні кислоти через кров’яне русло потрапляють в печінку. Гліцерин як водорозчинний також проникає в епітелій кишківника, де з гліцерину й кислот синтезується жир тіла. Частина синтезованого жиру через кров’яне русло потрапляє в жирову клітковину, врешті відкладаючись прозапас. Частина через кров’яне русло потрапляє до клітин й органів. Тут відбувається гідроліз жиру, окиснення утвореного гліцерину та жирних кислот через ряд проміжних стадій до СО2 і Н2О з виділенням тепла.
Презентація на тему «Sir Walter Scott»

A novel Rob Roy
The historical basis of the novel
Sir Walter Scott (1771-1831)The Creator of the historical novel in the world literature
Sir Walter Scott was born of a lawyer's family in Edinburgh, Scotland on August 15, 1771. He suffered from many physical ailments, one particularly serious one in adolescence, which made him, in his own words, "a glutton of books.“
He attended Edinburgh High School and studied at Edinburgh University arts and law. At the age of sixteen he had already started to collect old ballads 'The Wild Huntsman‘, 'Lenore' and 'Goetz of Berlichingen‘ from Goethe's play.
Scott married in 1797 Margaret Charpentier in France. They had five children. In 1806 Scott became clerk to the Court of Session in Edinburgh.
In 1820 Scott was created a baronet. Scott visited France in 1826 to collect material for his Life of Napoleon. A few years earlier Scott had started to keep his Journal , recording in courageous spirit his deteriorating health and other misfortunes.
His popularity, both socially and as a writer, was almost unparalleled. Scott received his title and baronetcy from King George IV in the spring of 1820. He died, Sir Walter Scott, in 1832.

Biography
From 1796 to 1812 Scott was known as a poet, but he felt that he had not yet  found himself. In 1802 appeared Scott's first major work, “Minstrelsy of the Scottish Border”. As a poet Scott rose into fame with the publication of “The Lay of the Last Minstrel” (1805) about an old border country legend. In 1810 appeared “the Lady of the Lake” and in 1813 “Rokeby”. Scott's last major poem, “The Lord of the Isles”, was published in 1815.


Walter Scott's  poetry
The most famous works by Walter Scott
Waverley (1814)
Rob Roy (1817)
Ivanhoe (1819)
Kenilworth (1821)
The Fortunes of Nigel (1822) 
Quentin Durward (1823)
The Talisman (1825) 
Woodstock (1826)
The name of Sir Walter Scott is closely connected with the genre of the historical novel. He was interested in the romantic aspects of Scottish history and his historical novels changed attitudes towards the past, he made the world aware of Scotland, his novel struck the reader with their epic quality.
The young English hero, Frank, travels first to the north of England and then to the Scottish Highlands to retrieve money stolen from his father by his villainous cousin, and meets the famous outlaw Rob Roy. Despite the title, Rob Roy is not the main character, but his actions drive the plot. He appears out of the shadows, usually to help Frank, and disappears as quickly.
The novel is a brutally realistic depiction of the social conditions in Highland and Lowland Scotland in the early 18th century. Full of drama, rich language and humour, the novel created Rob Roy's iconic status. 
Rob Roy
Презентація на тему «The Tower Bridge»

THE TOWER BRIDGE
BUILDING THE TOWER BRIDGE
   Work was started in April 1886. The bridge was to have been finished by 1889, but difficulties arose and Parliament was twice asked to extend the time for the completion of the work.   The bridge was eventually opened on June 30, 1894, having cost about £1,000,000 sterling to build, a remarkably small sum for such a bridge in such a position. The total length of the bridge, including the approaches, is half a mile! When it was built, the Tower Bridge  was  the   largest and the hardest of all bascules bridges ever completed.
THE TOWER BRIDGE:
HYDRAULIC SYSTEM
The original raising mechanism was powered by pressurised water stored in several hydraulic accumulators. The entire hydraulic system along with the gas lighting system was installed by William Sugg & Co Ltd., the well known Westminster gas engineers. In 1974, the original operating mechanism was largely replaced by a new electro-hydraulic drive system, designed by BHA Cromwell House. Some of the original hydraulic machinery has been retained, although it is no longer in use. It is open to the public and forms the basis for the bridge's museum, which resides in the old engine rooms on the south side of the bridge.
NAVIGATION CONTROL
To control the passage of river traffic through the bridge, a number of different rules and signals were employed. Daytime control was provided by red semaphore signals, mounted on small control cabins on either end of both bridge piers. At night, coloured lights were used, in either direction, on both piers: two red lights to show that the bridge was closed, and two green to show that it was open. In foggy weather, a gong was sounded as well. Some of the control mechanism for the signalling equipment has been preserved and may be seen working in the bridge's museum.
TRAFFIC
Tower Bridge is still a busy crossing of the Thames: it is crossed by over 40,000 people (motorists, cyclists and pedestrians) every day. To maintain the integrity of the structure, the City of London Corporation has imposed a 32 km/h speed restriction, and an 18 tonne weight limit on vehicles using the bridge. A camera system measures the speed of traffic crossing the bridge, utilising a number plate recognition system to send fixed penalty charges to speeding drivers.The bascules of the bridge are raised around 1000 times a year. 
TRAFFIC
The bridge featured in publicity for the 2012 Summer Olympics being held in London. In June 2012 a set of Olympic rings was suspended from the bridge to mark one month to go until the start of the games. The rings cost £259,817 to make.Following the Olympics, the rings were removed from Tower Bridge and replaced by the emblem of the Paralympic Games for the 2012 Summer Paralympics.
Презентація на тему «Витаміни» (варіант 6)

Вітаміни

Вітамі́ни (лат. vitae — життя і "амін" — азотиста речовина, що містить NH2) — низькомолекулярні органічні сполуки різної хімічної природи, з високою біологічною дією, необхідні для нормального обміну речовин і життєдіяльності живих організмів в дуже малій кількості.
Вітаміни не синтезуються в організмі людини або накопичуються в недостатній кількості.[1] Ендогенний синтез деяких із них, що здійснюється мікрофлорою тонкої кишки, не може задовольнити потребу організму у вітамінах і тому потрібне постійне надходження їх з продуктами харчування.[1]

Класифікація
Відомо близько 30 вітамінів і вітаміноподібних речовин.[1]
До вітаміноподібних речовин відносять сполуки, які на відміну від вітамінів синтезуються, виконують ще й пластичні або енергетичні функції. Вони біологічно активні й проявляють лікувальний ефект за багатьох захворюваннь.
За фізико-хімічними властивостями вітаміни поділяють на дві групи: водо- і жиророзчинні.
розчинні у воді: В1 (тіамін), B2 (рибофлавін), В3 (нікотинамід, нікотинова кислота), B4 (Bр) (холін), B5 (пантотенова кислота), B6 (піридоксин, піридоксаль,піридоксамін), H (B7) (біотин), B9 (Bс) (фолієва кислота), B12 (кобаламін), B8 (інозитол), B10 (параамінобензойна кислота),B11 (карнітин), С (аскорбінова кислота), ;
жиророзчинні: А (ретинол), D2 (кальциферол), D3 (холекальциферол), Е (токоферол), К1 (філохінон).

Вплив вітамінів на людський організм
Сучасна наукова інформація свідчить про виключно різноманітну участь вітамінів в процесі забезпечення життєдіяльності людського організму. Одні з них є обов'язковими компонентами ферментних систем і гормонів, регулюючих численні етапи обміну речовин в організмі, інші є початковим матеріалом для синтезу тканинних гормонів. Вітаміни у великій мірі забезпечують нормальне функціонування нервової системи, м'язів та інших органів і багатьох фізіологічних систем. Від рівня вітамінної забезпеченості живлення залежить рівень розумової і фізичної працездатності, витривалості і стійкості організму до впливу несприятливих чинників зовнішнього середовища, включаючи інфекції та дії токсинів.

Добова потреба у вітамінах
За нормального раціону і здорового способу життя потреба у вітамінах задовольняється природним шляхом. Однак узимку і навесні відчувається нестача вітамінів, що спричиняє гіповітамінози. Надлишок вітамінів — гіпервітаміноз, буває дуже рідко. Одноманітне харчування, бідне на натуральні рослинні продукти, призводить до виникнення захворювання — авітамінозу.