Презентація на тему «Росія наприкінці ХХ — на початку ХХІ ст. Нові незалежні держави»

Росія наприкінці ХХ — на початку ХХІ ст. 
Нові незалежні держави
Перехід до ринкової економіки
12 червня 1990 р. — проголошення Росією суверенітету.

Жовтень 1991 р. — проголошення Б. Єльциним програми радикальних економічних перетворень шляхом «шокової терапії».
Росія наприкінці ХХ — на початку ХХІ ст. 
Борис Єльцин
1992 р. — реформа Є. Гайдара, яка передбачала 
 лібералізацію цін, зовнішньої торгівлі; 
 приватизацію землі та промисловості; 
 дозвіл приватного фермерства; 
 створення стійкої конвертованої національної валюти;
 подолання інфляції шляхом скорочення державних видатків.
Єгор Гайдар
Наслідки реформи: 
 початок структурної перебудови економіки і формування ринку; 
 соціальне розшарування; 
зростання соціальної напруженості, падіння виробництва і життєвого рівня громадян; 
 кризовий стан бюджетної сфери, культури, науки, освіти; 
 криміналізація бізнесу.

Відставка уряду Є. Гайдара, призначення головою уряду В. Чорномирдіна, який намагався поєднати зміцнення ролі 
держави в економіці з розвитком ринкових відносин.


1994 р. — початок приватизації.

1998 р. — відставка уряду В. Чорномирдіна, призначення новим прем’єр-міністром С. Кирієнка.

Серпень 1998 р. — глибока фінансова криза, «обвал рубля». 

Повернення до влади «старої гвардії» під керівництвом Є. Примакова, який зумів поступово стабілізувати соціально-економічну ситуацію в країні.
Віктор Чорномирдін
Євген Примаков
1999 р. — призначення прем’єр-міністром В. Путіна, який продовжив курс на подальшу стабілізацію.

31 грудня 1999 р. — добровільна відставка Б. Єльцина.
Борис Єльцин та Володимир Путін
Березень 2000 р. — перемога на президентських виборах В. Путіна, що перебував на посаді Президента вісім років: 
проведення адміністративної реформи, завдяки якій вдалося посилити централізацію влади, ліквідувати прояви сепаратизму; 
прийняття податкового кодексу, за яким було введено єдиний податок у розмірі 13 %, боротьба з всевладдям олігархів.
Володимир Путін
2008 р. — обрання Президентом Д. Медвєдєва, який продовжив курс свого попередника.


2012 р. — повернення на посаду Президента В. Путіна (уперше президент РФ обирався на шість років).
Дмитро Медвєдєв та Володимир Путін
Зовнішня політика
Російська Федерація (РФ) — правонаступниця  СРСР на міжнародній арені.


Росія — постійний член Ради Безпеки ООН.


Росія — велика ядерна держава, із якою має рахуватися Захід.
Долучення РФ до «клубу обраних» — «великої вісімки».

Налагодження політичного та економічного співробітництва з країнами близького (у рамках СНД) та далекого зарубіжжя.

Росія — ініціатор посилення інтеграційних процесів у рамках СНД; водночас послаблення зв’язків із країнами колишнього соцтабору.

Розширення економічного та стратегічного співробітництва з країнами Азії, особливо з Китаєм та Індією.
Балтія
Країни Прибалтики — Латвія, Литва, Естонія.

Демократичні республіки зі зростаючою ринковою економі-
кою: особливих успіхів у цьому напрямку досягла Естонія.

Компенсація власникам втраченого в перші роки радянської
влади майна.
Нові незалежні держави

Національно-державні пріоритети розвитку країн.

У Латвії, Естонії — проблема російськомовного населення, для якого вводилися особливі умови набуття громадянства
(екзамен на знання державної мови).

2004 р. — вступ Латвії, Литви та Естонії до ЄС.
Членство в НАТО.

Сучасне керівництво:  Естонія (президент — Т. Ільвес; прем’єр-міністр — Т. Рийвас); Латвія (президент — А. Берзіньш; прем’єр-міністр — Л. Страуюма);  Литва (президент — Д. Грибаускайте; прем’єр-міністр — А. Буткявичюс).
Тоомас Ільвес           Андріс Берзіньш        Даля Грибаускайте


Білорусь
Здобуття незалежності за С. Шушкевича, який не поспішав з упровадженням ринкових реформ, сподіваючись здійснити їх без «шокової терапії», що спричинило закриття підприємств, безробіття, зниження життєвого рівня.


     Станіслав Шушкевич


Авторитарне правління президента О. Лукашенка (від 1994 р.): Рада Європи та США назвали О. Лукашенка диктатором, що призвело до ізоляції країни.

Встановлення жорсткого державного контролю за економічною діяльністю.

Економічна і політична інтеграція з Росією: значні дотації з Москви, наднизькі ціни на енергоносії, об’єднання грошових систем.
Олександр Лукашенко


Обмеження демократичних прав і свобод (переслідування журналістів, політична цензура ЗМІ, ув’язнення опозиційних політиків).

Квітень—травень 2011 р. — початок глибокої фінансово-економічної кризи, яка призвела до девальвації білоруської грошової одиниці та погіршення життєвого рівня населення.
Молдова
У перші роки незалежності — курс на возз’єднання з етнічно близькою Румунією, повернення латинського алфавіту, як наслідок — посилення сепаратистських настроїв на лівому березі Дністра, де більшість населення — українці й росіяни.


1992 р. — проголошення Придністровської республіки; до 1994 р. тривали воєнні дії між Молдовою та Придністров’ям за підтримки РФ; 1997 р. — надання Придністров’ю та Гагаузькій республіці широкої автономії, проте конфлікт лишається не розв’язаним до сьогодні; Придністровська республіка не визнана у світі.

Складне економічне становище через наслідки війни та втрату значної частини промислового потенціалу в Придністров’ї.

У зовнішній політиці — орієнтація на ЄС.
Закавказзя
Країни Закавказзя — Азербайджан, Вірменія, Грузія.

Привабливі економічні перспективи Азербайджану, який майже 30 років очолював Гейдар Алієв, а нині його син — Ільхам Алієв; багаті поклади нафти в країні.

 Ільхам Алієв


Територіальний конфлікт між Вірменією та Азербайджаном через Нагірний Карабах; бойові дії, у яких перевагу мала Вірменія, було припинено в 1994 р.; незважаючи на посередництво ОБСЄ та Росії, конфлікт досі не розв’язано.

1989 р. — початок грузинсько-абхазського протистояння: бо-ротьба Південної Осетії за незалежність від Грузії.
1992 р. — громадянська війна між прибічниками і противниками президента З. Гамсахурдіа, що завершилася його відстороненням від влади та обранням президентом 
Е. Шеварднадзе.

1992 р. — проголошення місцевим парламентом незалежності Абхазії та відокремлення від Грузії; переростання конфлікту у воєнну фазу.
1994 р. — підписання між Грузією та Абхазією угоди про при-пинення воєнних дій та розмежування збройних сил.

2003 р. — «революція троянд», у ході якої під тиском опози-
ції Е. Шеварднадзе пішов у відставку; обрання новим президентом М. Саакашвілі; покращення економічного становища Грузії, викликане вкладанням значних інвестицій в розвиток сучасних галузей економіки, будівництво нових підприємств; впровадження європейських норм життя.
        Міхеїл Саакашвілі 


Середня Азія
Держави Середньої Азії — Казахстан, Киргизстан, Узбекистан,  Туркменістан.

Прихід до влади після розпаду СРСР колишніх керівників рес-публіканських компартій, які прагнули зберегти старі феодально-комуністичні порядки, залучаючи на допомогу мусульманське духівництво.
Авторитарні, формально демократичні держави; об’єднані Організацією економічного співробітництва (1999 р.); члени СНД.

2005 р. — «революція тюльпанів» у Киргизії (найбіднішій державі регіону), викликана невдоволенням авторитарним режимом А. Акаєва; прихід до влади нового уряду, який ініціював проведення реформ у сфері економіки та політики.
Висновок
Після того, як СРСР припинив своє існування, а його колишні республіки здобули незалежність, їх народи приступили до вирішення трьох доленосних історичних завдань: 
створення незалежних держав; 
знищення тоталітаризму;
реформування комуністичного способу виробництва на засадах свободи економічної діяльності і ринкового регулювання виробництва.