nyuuzyou/ukr-lit huggingface dataset:
Презентація на тему «Хвороба Ебола»

Хвороба Ебола
Підготувала 
Учениця 11-А
Безнощенко Валентина
Гарячка Е́бола (геморагічна гарячка Ебола),— гостра вірусна висококонтагіозна природно-осередкова хвороба, яка характеризується тяжким перебігом, високою летальністю, вираженою інтоксикацією, зневодненням, ураженням кровоносних судин багатьох органів з розвитком геморагічного синдрому.
Вірус Ебола
Вона входить у перелік тих хвороб, які виявили здатність чинити серйозний вплив на здоров'я населення і можуть швидко поширюватися в міжнародних масштабах та увійшли до переліку подій, які можуть являти надзвичайну ситуацію в галузі охорони здоров'я й попадають під регуляцію сучасними Міжнародними медико—санітарними правилами (ММСП) 2005 року.
Бавовняна фабрика у селі Нзара на півдні Судану, де працювали перші захворілі на гарячку Ебола
Природний осередок вірусу Ебола, найвірогідніше, знаходиться у вологих лісах африканського континенту і районах Західної частини Тихого океану. Скоріше за все джерелами інфекції є фруктоїдні кажани й, можливо, дрібні гризуни (на даний час вірус був виділений лише з декількох особин кажанів, мишей та бурозубок в Африці). Експериментальні зараження кажанів не призводили у них смерті, що дало підставу підозрювати їх як перше джерело інфекції.
Фруктоїдні кажани
У Кот-д'Івуарі, Республіці Конго і Габоні документально підтверджені випадки інфікування людей вірусом Ебола в результаті контакту з інфікованими шимпанзе, горилами, лісовими антилопами, дикобразами, як мертвими, так і живими. З трупів цих тварин вірус був виділений. Мавпи, антилопи, дикобрази однак не є первинним джерелом інфекції в природі, а є випадковим, так як у них, як і у людей, розвивається гостре захворювання, нерідко з летальним наслідком. 
Вірус Ебола передається при прямому контакті з кров'ю, виділеннями, органами або іншими рідинами організму інфікованої людини. Похоронні обряди, при яких присутні на похоронах люди мають прямий контакт з тілом померлого, можуть відігравати значну роль у передачі вірусу Ебола. Працівники охорони здоров'я часто інфікуються вірусом Ебола під час догляду за пацієнтами в результаті тісних контактів за відсутності відповідних заходів інфекційного контролю та належних бар'єрних методів захисту. 
Мапа поширення гарячки Ебола у Африці
Лікування таке як при інших геморагічних гарячках Специфічна терапія не розроблена. Патогенетичне лікування спрямоване на зменшення явищ інтоксикації, геморагічних проявів, усунення розладів гемодинаміки, боротьбу з геморагічним шоком, ННГМ, іншими проявами хвороби.
ДЯКУЮ ЗА УВАГУ!
Презентація на тему «Захворювання, що передаються статевим шляхом»

Виконала:
учениця 9-Б класу
Шепетівської СЗОШ №2
Шекера Анна
Захворювання, що передаються статевим шляхом
Збудник:  Бліда спірохета.
Симптоми:  Поява безболісних виразок на зовнішніх статевих органах, збільшення пахових лімфоузлів.
Наслідки:  Ураження всіх органів, руйнування носових перегородок, спотворення обличчя, параліч, тяжкі страждання, смерть.
Прфілактика:  Необхідно уникати випадкових статевих зв'язків. При випадкових  статевих відносинах методом профілактики сифілісу є використання презерватива.
Сифіліс
Збудник:  Трихомонада.Симптоми:  Гнійні виділення, запалення слизових оболонок статевих органів.
Наслідки:  Руйнування статевих залоз, безпліддя.
Профілактика:  Використання презерватива є самим надійним методом запобігання зараження трихомоніазу. Після статевого акту без презерватива слід негайно помочитися і обмити зовнішні статеві органи теплою водою з милом (бажано господарським). Протягом 2 годин після статевого акту для профілактики використовують спеціальні антисептики у вигляді розчинів - Гибітану, цидипол, мірамістин та інші.
Трихомоноз
Збудник:  Гонокок.
Симптоми:  Гнійні виділення, підвищення температури, біль при сечоспусканні.
Наслідки:  Руйнування статевих залоз, безпліддя.
Профілактика:  Виключення випадкових статевих зв'язків. Використання презервативів. Дотримання правил особистої гігієни. Обов'язкове обстеження вагітних жінок і ведення вагітності. З метою профілактики гонореї, новонародженим відразу після народження в очі закапують розчин сульфацилу натрію.

Гонорея
Збудник:  ВІЛ.
Наслідки: Збільшення лімфовузлів, лихоманка, втрата 10% ваги тіла протягом двох місяців, слабкість. Зниження імунітету. Смерть.
Прфілактика:  Важливо не користуватися голками, шприцами, ножами, лезами, на яких може бути кров інших людей. У випадку статевих стосунків користуватися якісними презервативами.


СНІД , або  Синдром  набутого імунодефіциту
Збудник:  Хламідія трихоматис.
Сипмтоми хламідіозу у жінок:Слизові або слизово-гнійні виділення з піхви з неприємним запахом або жовтуватим відтінком. Помірні болі внизу живота, в області статевих органів, болі  часто посилюються перед менструацією. Міжменструальні кровотечі. Легкі симптоми інтоксикації: легка слабкість, невелика температура.
Симптоми хламідіозу у чоловіків:Виділення з сечовипускного каналу слизового, склоподібного характеру, більше вранці. Свербіння та печіння при сечовипусканні. Біль в уретрі, яєчках, поясниці. Іноді з'являється субфебрильна температура. Якщо помочитися в прозору баночку, видно уретральні нитки. Іноді з'являється гемо спермія-  кров в спермі. Загальна слабкість, пригніченість, відхід у проблему.

Профілактика:  Перед постійним статевим життям з певним партнером рекомендую обом пройти обстеження на інфекції що передаються статевим шляхом.Статеві контакти з непостійними партнерами повинні бути виключно в презервативі.Якщо ж стався незахищений статевий контакт з невідомим або непостійним партнером, бажано відразу ж звернутися до лікаря для обстеження та можливого профілактичного курсу лікування.Не користуватися чужими рушниками та нижньою білизною.

Хламідіоз
Презентація на тему «Явище ізомерії»

    8           7           6            5           4             3        2         1    
  6           5        4          3         2         1    
-
-
-
 1           2        3    4          5          6
 6           5        4    3          2          1
 1          2        3          4           5         6          7
321
4             5             6            7              8
678
5             4             3
21
678
5             4             3
21
678
5             4             3
21
 1             2         3       4        5
Презентація на тему «Вірусне захворювання рослин»

Вірусне  захворювання рослин
Підготувала учениця 10-б класу Стоколюк Вікторія
При ураженні рослин вірусними захворюваннями їх зростання помітно погіршується.
У першу чергу вірусні захворювання легко сплутати з хлорозом. Крім того, віруси важко відразу визначити тому, що рослина рідко гине. Але іноді вірусне захворювання може супроводжуватися і ознаками, які ставлять квітникаря в глухий кут, наприклад, спочатку починається хлороз листя, потім вони обсипаються, і спостерігається загнивання стовбура. Така картина характерна при захворюванні ксілопорозісе цитрусових.
Мозаічная хвороба
Мозаічная хвороба характеризується різноманітними за формою плямами та смугами, білими або жовтуватими на листі, світлими або темними на квітках, що викликано розпадом хлоропластів. Мозаїка зазвичай має якийсь малюнок — концентричні кола, кільця або смужки розташовані в якомусь порядку або візерунку. Крім того, мозаїчність часто супроводжується деформацією листа — зморшкуватістю або кучерявістю. Найчастіше вражаються бегонії, кали, гідрангеі, пеларгонії, примули.
Курчавість листя
Курчавість листя — вірусне захворювання, при якому на листках з’являються численні дрібні плями розміром 1-2 мм, які потім висихають. Листи стають зморшкуватими, кучерявими, квітки деформуються. Хвороба може супроводжуватися появою сіро-білих або світло-жовтих плям і ліній. Найчастіше вражаються гідрангеі, примули, пеларгонії, пуансеттії.
Пожовтіння листя або жовтяниця
 Вірусне захворювання, при якому листя стають жовтими або жовто-зеленими. Окремі пагони або вся рослина відстає у рості, стебла стають ламкими за рахунок того, що в них накопичується багато крохмалю, клітини буквально забиваються ім. При цьому на листках так само може позначатися мозаїчний візерунок з концентричних кіл і плям. Іноді жовтяниця проявляється не на всьому рослині, а на окремій гілці — починається хлороз листя, при цьому можуть з’являтися нові листи, але дрібні і вже Хлорозні.
Заходи боротьби 
Точне визначення конкретного вірусного захворювання представляє великі труднощі. Безпосередня боротьба з вірусами хімічними препаратами неможлива. Набагато простіше і надійніше попередити захворювання, проводячи боротьбу з  комахами, які, як правило, є переносниками збудників. Переносниками вірусів кімнатних квітів є попелиці та трипси. Але дуже часто інфекція заноситься ще в теплиці, до того, як рослина надійде в продаж через пошкоджені частини коріння або ранки на стеблах і  листках.
Всі уражені частини рослини необхідно видалити і знищити. Після роботи руки відразу ж ретельно вимити з милом, а використовуваний інвентар ще й протерти спиртом. Живці брати тільки із здорових рослин. У суху і спекотну пору рослину притіняти і частіше обприскувати. Плямистість листя, схожа як на грибкову, так і на бактеріальну або вірусну плямистість, може бути викликана не цими захворюваннями, а нематодами.
Презентація на тему «Вивихи, удари, розтягнення»

Вивихи, удари, розтягнення
Сочнєвої Ірини
11-А
Вивих
Вивих являє собою пошкодження суглобової сумки, що призводить до втрати рухливості. Вивих може супроводжуватися розривом суглобової сумки і зв’язок.

Вивих відрізняється досить яскравою симптоматикою:
різкий біль, що посилюється при спробі поворухнутися;
зміна суглоба за формою;
припухлість і набряк шкірних покривів в області пошкодженого суглоба;
обмеженість суглоба в русі, неможливість ворушити ушкодженою кінцівкою.
Перша допомога людині, яка отримала вивих суглоба

обмежте пошкоджену кінцівку в русі;
якщо в місці пошкодження присутня рана, накладіть пов’язку;
прикладіть до ушкодженого місця холод, прикладати лід безпосередньо до шкіри не рекомендують, створіть тканинний прошарок;
для зменшення больового синдрому потерпілому необхідно прийняти знеболюючі препарати;
вправлення вивиху краще провести до появи набряків, поки не завдано відчутної шкоди м’яким тканинам і кровоносним судинам, поки не виник м’язовий спазм, а тому необхідно доставити потерпілого в медпункт.
при вивиху нижньої кінцівки потерпілого евакуюють лежачи. При вивиху стегна під коліно вивихнутою кінцівки треба підкласти подушку. При вивиху верхньої кінцівки слід підвісити руку на косинку. 
Розтягнення зв’язок
При цьому виді ушкодження (воно може бути пов'язане з різкими рухами, стрибками) в області суглоба спостерігається набряклість, синці, хворобливість.

На відміну від вивихів при розтягуванні зв'язок рухи в суглобі можливі, хоча й болючі. 
Перша допомога
При розтягуванні зв'язок рекомендується надати пошкодженій кінцівці спокій, підняти її, накласти холодні примочки, нарешті, забинтувати суглоб рівномірно здавлюючою його тугою пов'язкою. 
Забиття
Забиттям називається ушкодження м'яких тканин тіла при збереженні цілості шкірних покривів. Крововилив зумовлює зміну кольору забитих тканин (у перші дні вони мають синій колір, потім зеленуватий, а згодом жовтий).
 Одночасно з крововиливом, що обумовлює утворення синця, в області забитого виникає набряклість і болючість. 
При ударах м'яких тканин рекомендується накласти в першу добу на забите місце холодну примочку, надати пошкодженій кінцівки вище положення і надати їй спокій. 

Забиття
Удари можуть супроводжуватися переломами кісток (в цьому випадку потерпілому слід надати допомогу, як при переломі) і пошкодженням внутрішніх органів грудної та черевної порожнини. 
При ударах грудної клітини, що супроводжуються кровохарканням, і особливо при ударах живота, якщо у потерпілого з'являються симптоми гострого недокрів'я (Кровотечі) або якщо виникає блювота, різка болючість при дотику до живота, напруженість м'язів черевної стінки, постраждалий підлягає негайній евакуації на пункт медичної допомоги. 

Дякую за увагу
Презентація на тему «Мутації» (варіант 3)

МУТАЦІЇ
Виконала:
Учениця 11 класу
Ярмолюк Анастасія
     Мутації — зміни генетичного матеріалу (звичайно ДНК або РНК). Мутації можуть бути викликані помилками копіювання генетичного матеріалу протягом поділу клітини, опроміненням жорсткою радіацією, хімічними речовинами (мутагенами), вірусами або можуть відбуватися свідомо під клітинним контролем протягом таких процесів як, наприклад, мейоз або гіпермутація. У багатоклітинних організмах мутації можуть бути підрозділені на генеративні мутації, які можуть бути передані нащадкам, і соматичні мутації. Соматичні мутації не можуть передаватися до нащадків у тварин. Рослини іноді можуть передавати соматичні мутації своїм нащадкам безстатево або статево (у випадку, коли брунька розвивається в соматично зміненій частині рослини).
     Мутації розглядаються як рушійна сила еволюції, де менш сприятливі (або шкідливі) мутації видаляються з генофонду природним відбором, тоді як сприятливі (вигідні) прагнуть накопичуватися. Нейтральні мутації визначаються як мутації, чиї ефекти не впливають на виживання видів або індивідуумів, які складають види. Вони також можуть накопичуватися. Переважна більшість мутацій не мають ніякого ефекту, тому що механізми репарації ДНК (ремонту ДНК) можуть виправити більшість змін перед тим, як вони стануть постійними мутаціями, і багато організмів мають механізми для усунення інакше постійно видозмінених соматичних клітин.
    Мутації були відкриті де Фрізом в 1900 р., спостерігаючи за мінливістю енотери.
За впливом на життєдіяльність розрізняють мутації:
корисні (підвищують життєздатність організмів і разом з природним добором є еволюційними факторами);
нейтральні (не впливають на життєздатність мутантів);
летальні (організми гинуть ще на ранніх стадіях ембріогенезу);
напівлетальні (організми не доживають до статевої зрілості);
умовно летальні (проявляють летальну дію за певних умов).

37-річний індонезієць Деде, якого за масивні бородавчасті нарости на тілі прозвали людина-дерево.
Полуниця
Дякую за увагу!
Презентація на тему «Ощущения»

Ощущения
О богатстве окружающего мира, о звуках и красках, запахах и температуре, величине и о многом другом мы узнаем благодаря органам чувств. 
С помощью органов чувств человеческий организм получает в виде ощущений разнообразную информацию о состоянии внешней и внутренней среды.
Это простейший психический процесс, состоящий в отражении отдельных свойств предметов и явлений материального мира, а также внутренних состояний организма при непосредственном воздействии раздражителей на соответствующие рецепторы.
Ощущение
По характеру отражения и месту расположения рецепторов принято делить ощущения на три группы:

Экстероцептивные
Интероцептивные
Проприоцептивные
Экстероцептивные
 отражают свойства предметов и явлений внешней среды и имеющие рецепторы на поверхности тела; 
Интероцептивные
имеют рецепторы,   расположенные во внутренних органах и тканях тела и отражающие состояние внутренних органов; 
Проприоцептивные

 рецепторы которых расположены в мышцах и связках и дающие информацию о движении и положении нашего тела. 
Экстероцепторы можно подразделить на две группы: контактные и дистантные рецепторы. 

Контактные рецепторы передают раздражение при непосредственном контакте с воздействующими на них объектами. К ним относятся: осязательный и вкусовой рецепторы.
Боль, температурные ощущения, вибрационные  и кинестетические.
Дистантные рецепторы
 
реагируют на раздражения, исходящие от удаленного объекта.
 К ним относятся зрительный, слуховой и обонятельный.
Наши ощущения развиваются под влиянием условий жизни и требований практической трудовой деятельности.
Презентація на тему «Целлюлоза» (варіант 1)

Целлюлоза
Выполнила студентка 11 группы 
Сыровацкая Лилия
г.Москва 2010
Общие сведения 
   Целлюлоза (от лат. cellula — клетка, то же самое, что клетчатка) — общая формула [С6Н7О2(OH)3]n, полисахарид; главная составная часть клеточных оболочек всех высших растений.


   Целлюлоза – это биополимер, состоящий из остатков глюкозы - ценный источник глюкозы, однако для её расщепления необходим фермент целлюлаза, сравнительно редко встречающийся в природе.
   Целлюлоза состоит из остатков молекул глюкозы, которая и образуется при кислотном гидролизе целлюлозы:
(C6H10O5)n + nH2O -> nC6H12O6


    Целлюлоза представляет собой длинные нити, содержащие 300—10 000 остатков глюкозы, без боковых ответвлений. Эти нити соединены между собой множеством водородных связей, что придает целлюлозе большую механическую прочность. 

Биологическая роль
    В организме целлюлоза служит главным образом строительным материалом, и в обмене веществ почти не участвует. Целлюлоза не расщепляется обычными ферментами желудочно-кишечного тракта млекопитающих (амилазой, мальтозой); при действии фермента целлюлазы, выделяемого микрофлорой кишечника травоядных животных

Образование в природе
   Почти чистой клетчаткой является хлопок, который идёт на изготовление ткани: в хлопковом волокне содержится до 99,5 % целлюлозы 
Целлюлоза древесины 50 % даёт бумагу 
Из ацетилцеллюлозы получают ацетатный шёлк
Применение
   Тринитроцеллюлоза (пироксилин) используется как взрывчатое вещество и для производства бездымного пороха.
   Динитроцеллюлоза (коллоксилин) применяется для получения коллодия (для создания шрамов и рубцов)
Презентація на тему «Стабилизаторы»

Стабилизаторы
Подготовили
Коваль Юлия
Клименко Ксения
11-А
Кратко о стабилизаторах
Стабилизаторы – группа пищевых добавок, используемых  в кондитерской, молочной, хлебопекарской и мясоперерабатывающей промышленности, для придания продуктам желаемой формы и текстуры и для сохранения нужной консистенции в продолжение длительного периода времени.
Е – стабилизаторы необходимы в производстве любимейшего во всем мире десерта, именно за счет них,  мороженое  остается мягким, эластичным и нежным.
Е – стабилизаторы сберегают не только мороженое, они нужны для переработанных  продуктов длительного хранения,  стабилизатор сохраняет внешний вид пищи, удерживая ее ингредиенты в едином составе.
Сырьем для большинства  Е стабилизаторов, служат натуральные продукты.
Один из самых востребованных стабилизаторов, применяемый салатных заправках и мороженном,  это Е410, камедь рожкового дерева,  его изготавливают из плодов рожкового дерева.
Е 412 гуаровая камедь, производят из бобов. В пищевой промышленности,  для снижения калорийности продукта используют растительный жир, в который добавляют воду, а чтобы соединить два не совместимых компонента, добавляют камедь. Камедь удерживает влагу в жире, придавая ему необходимую консистенцию
Е – 407 каррагинан, красная водоросль, является натуральным загустителем, образовывает желе. Применяют  в изготовлении  кондитерских, молочных  рыбных  и колбасных  изделий. 
Пектины Е – 440,  получают методом экстракции (extraho – извлекаю)  из яблочного, свекольного жома. Применяют в пищевой и фармацевтической промышленности, как загуститель, желеобразующее  вещество и стабилизатор.
Презентація на тему «Іммобілізація пошкодженої ділянки тіла людини»

Іммобілізація пошкодженої ділянки тіла людини
План 1. Транспортна іммобілізація та її види 2. Засоби іммобілізації та її основні принципи 3. Транспортна іммобілізація при ушкодженнях шиї, хребта, тазу 4. Транспортна іммобілізація при ушкодженнях верхніх і нижніх кінцівок 
 Слово«іммобілізація» означає «нерухомість», і під іммобілізацією розуміють створення нерухомості (спокою) пошкодженої частини тіла. Іммобілізація застосовується при периломах кісток, пошкодженнях суглобів, нервів, великих пошкодженнях м'яких тканин, важких запальних процесах кінцівок, пораненні великих судин і обширних опіках. Іммобілізація буває двох видів транспортна і лікувальна. 
2. Засоби іммобілізації та її основні принципи Транспортні шини поділяються на фіксують і поєднують фіксацію з витяжкою. З фіксують найбільше поширення отримали щини фанерні, дротяно-сходові, дощаті, картонні. До поєднення  фіксацію з витяжкою належать шини Томаса - Виноградова та Дітеріхса. При транспортуванні на далеку відстань використовуються також тимчасові гіпсові пов'язки. 
Дротяні шини (типу Крамера) виготовляються двох розмірів (110x10 і 60 x10 см) із сталевого обпаленого дроту і мають форму сходів. Завдяки можливості надати шині будь-яку форму (моделювання), дешевизні, легкості і міцності сходова шина отримала широке розповсюдження. 
Транспортна іммобілізація при ушкодженнях шиї, хребта, тазу .Транспортна іммобілізація при пошкодженні шиї. Іммобілізацію шиї і голови виробляють за допомогою м'якого кола, ватно-марлевої пов'язки або спеціальної транспортної шини Єланського 
Транспортна іммобілізація при ушкодженнях верхніх і нижніх кінцівок Транспортна іммобілізація при пошкодженні плечового пояса. При пошкодженні ключиці і лопатки основна мета іммобілізації - створення спокою та усунення дії тяжкості руки і плечового поясу, що досягається за допомогою косинки або спеціальних шин. Іммобілізацію косинкою виробляють шляхом підвішування руки з валиком, вкладеним в пахвову ямку. Можна проводити іммобілізацію пов'язкою типу Дезо 
Транспортна іммобілізація при ушкодженнях грудної клітини. Для іммобілізації грудної клітини, особливо при переломі грудини і ребер, накладають пов'язку, що давить з марлі або зшитих рушників та потерпілому надають положення напівсидячи. Іммобілізацію можна здійснити і липким пластиром. 
Транспортна іммобілізація при ушкодженнях верхніх кінцівок. Пошкодження плеча. При переломах плечової кістки у верхній третині іммобілізацію здійснюють наступним чином: руку згинають у ліктьовому суглобі під гострим кутом так, щоб кисть лягла на сосок протилежної сторони. У пахвову ямку кладуть ватно-марлевий валик і прибинтовують його через груди до здорового надплечью. Передпліччя підвішують на косинці, а плече фіксують до тулуба бинтом. 
Транспортна іммобілізація гомілки. 
Виконала Бондар Дарина Л- 23
Дякую за увагу