Презентація на тему «План Маршалла» (варіант 4)

Презентація 
на тему:
“План Маршалла”
     Особливе місце у зовнішньо-економічній політиці США в післявоєнний період посідала Західна Європа. Технологічні переваги і найвище продуктивність праці, величезні прибутки корпорацій та держави дали можливість США фінансувати нові капіталовкладення як усередині країни, так і за її межами. Для соціально-економічної стабілізації західноєвропейських союзників США ухвалили програму "Відродження Європи", яку погодили з великими монополіями та банками. Програму проголосив державний секретар США Дж. Маршалл (1880—1959). Потім її назвали планом Маршалла.

План Маршалла — програма економічної допомоги Європі після Другої світової війни. Висунуто 1947 року держсекретарем США Джорджем К. Маршаллом (почала діяти в квітні 1948).

Однією з цілей програми була протидія поширенню впливу СРСР і соціалістичних ідей на країни Західної Європи. Економічна допомога надавалась лише за умови виконання певних вимог у політичній сфері, або в сучасних термінах — лише демократичним країнам. Деякі дослідники розглядають цю програму як фактичне оголошення Холодної війни СРСР.
Згідно з цим планом передбачалося надання на певних умовах позик і кредитів. У ньому погодилися взяти участь 16 європейських країн: Австрія, Бельгія, Велика Британія, Греція, Данія, Ірландія, Ісландія, Італія, Люксембург, Нідерланди, Норвегія, Португалія, Туреччина, Франція, Швейцарія, Швеція


Ці країни в липні 1947 р. уклали конвенцію про створення спеціальної Організації європейського економічного співробітництва (з 1961 р. — Організація економічного співробітництва і розвитку). У березні 1948 р. до плану Маршалла приєдналася Західна Німеччина. У доповіді, представленій Комітетом шістнадцяти, сума очікуваних американських кредитів становила 29—30 млрд дол. США на чотири роки (1948—1951). Після розгляду доповіді у спеціальних комітетах, які створив президент США, суму кредитів зменшили до 17 млрд дол., я фактично вона становила за період з квітня 1948 р. до липня 1952 р. 12,2 млрд дол. США. Однак 2/3 цієї суми отримали чотири провідні країни — Велика Британія, ФРН, Франція та Італія. Продовольство, пальне, міндобрива становили 70 % допомоги. Водночас американський бізнес вигідно скуповував західноєвропейські підприємства.
Виконання плану передбачало низку жорстких обмежень, встановлених США:
одержувачі кредитів мали відмовитися від націоналізації промисловості, 
надати повну свободу приватному підприємництву під час гальмування розвитку конкурентних із США галузей промисловості, 
зняти обмеження імпорту американських товарів і знизити ввізні митні платежі, 
обмежити торгівлю із соціалістичними країнами,
заборона вивозити товари, завезені з США.

    Дотримання цих умов контролювала спеціально створена Адміністрація економічного співробітництва.
План Маршалла
 США, незважаючи на такі жорсткі обмеження, сприяли створенню умов для відродження економік західноєвропейських країн, утримавши країни Західної Європи від переходу на соціалістичний шлях. 
          У поєднанні з виконанням власних економічних програм план Маршалла допоміг і сприяв:
 у післявоєнний період відновити функціонування економіки західноєвропейських країн; 
зростанню випуску продукції в базових галузях, 
розвитку внутрішньо-європейської торгівлі, 
зменшенню дефіциту бюджету і темпів інфляції, 
збільшенню обсягів виробництва таких необхідних ресурсів, як сталь, цемент, вугілля, шахтове, енергетичне й текстильне устаткування, калійні міндобрива, нафтопродукти, транспортні засоби.
 
          Окупаційна влада США також підтримувала реформи ліберального спрямування.
"Холодна війна" призвела до того, що план Маршалла використовували як програму сприяння країнам — учасницям американської воєнної допомоги. Однак він сприяв і післявоєнному розколу Європи на дві системи — капіталістичну і соціалістичну, формуванню військово-політичного блоку західних країн, посиленню "холодної війни" проти соціалістичних країн.

Функції Організації європейського економічного співробітництва передали Північноатлантичному союзу (НАТО), а наприкінці 1951 р. функції Адміністрації плану Маршалла — Управлінню взаємної безпеки. У Брюсселі створили Бюро з питань військового виробництва з метою переведення промисловості на воєнні рейки. Таким суперечливим був результат економічної допомоги США західноєвропейським країнам, яка ввійшла в історію як план Маршалла.
    Довготерміновим наслідком такої допомоги вважають також те, що складові американської моделі економічного розвитку, застосовані з урахуванням національної специфіки, першими почали використовувати відносно індустріально розвинуті держави Західної Європи, а також Японія, які перебували в зоні окупації США. Перейнявши економічні механізми, що більше підходили для нового етапу розвитку, ці країни швидко розвивалися. 
Такий розвиток через три-чотири десятиліття після закінчення Другої світової війни привів до нового групування сил у світі. З розпадом СРСР і світової системи соціалізму сформувалося два економічних центри, які прагнули зрівнятися за могутністю з США: Європейський Союз і група країн Південно-Східної Азії. 
Жоден із них не монолітний, у кожному є дві-три країни, що ведуть боротьбу за лідерство. Проте нині в умовах економічного розвитку США посідають перше місце у світі за обсягом номінального ВВП (більше 13 трлн дол. США) і третє — за ВВП на особу (тис. дол.) після Люксембургу і Норвегії.


            
ВВП підвищився на 32,8%, зі 119 мільярдів 1947 року до 159 мільярдів 1951 року.
промислове виробництво зросло на 40% у порівнянні з довоєнним рівнем; обсяг сільськогосподарської продукції — на 11%.
до 1953 року обсяг європейської торгівлі зріс на 40%.

             

Завдяки Плану Маршалла у Європі:
План Маршалла досяг своєї мети: 
підвищив продуктивність, 
стимулював економічне зростання,
сприяв розвитку торгівлі,
підвищив рівень життя, 
зміцнив економічні, соціальні й політичні структури країн-учасниць,
зміцнив політичну стабільність у регіоні,
 зробив великий внесок в обмеження поширення комунізму.
Висновок
    Допомога за планом Маршалла офіційно припинилася 31 грудня 1951 року. Однак план Маршалла і його принципи самодопомоги заклали основи для продовження допомоги іноземним державам, що є ключовим елементом зовнішньої політики США. План Маршалла створив нову атмосферу співробітництва, взаємодопомоги й підтримки у відносинах між Західною Європою й Сполученими Штатами. Він дозволив створити сильну і міцну військово-політичну організацію (НАТО). Завдяки цим результатам він вважається найуспішнішою ініціативою зовнішньої політики в історії США.


Дякую за увагу!