Презентація на тему «Класифікаця покирітонасінних»

Класифікаця покирітонасінних:
однодольні і дводольні
Підготувала 
учениця 7-В класу
Кошина Анна
Відділ покритонасінних поділяють на два класи: дводольні, чисельністю 180 тис. видів, що об'єднані в 10 тис. родів і 325 родин, і однодольні — 60 тис. видів, 3 тис. родів, 65 родин. Ми бачимо, що дводольні значно більша группа, ніж однодольні. 
Дводольна
Обидва класи розвивались у 
крейдовому періоді мезозойської ери. Сучасні систематики вважають, що однодольні виникли від дводольних, відділившись на ранніх етапах еволю-
ції як самостійна гілка. Потім обидва класи розвивались паралельно і незалежно один від одного. 
Однодольна
Однодольні
Однодольні, Монодікоти (Monodicots) або Ліліопсиди (Liliopsida) — клас квіткових рослин, який домінує на багатьох частинах планети. За виробляємою біомасою Однодольні складають значну більшість рослин у сільському господарстві. Клас має між 50 000 і 60 000 видів.
                                                      Найбільша родина в цьому класі 
                                                      (і усіх Покритонасінних) — Зозу- 
                                                      линцеві або Орхідні(Orchidaceae), 
                                                      з близько 20 000 видів. Вони ма-
                                                      ють дуже складні і красиві квітки,  
                                                      пристосовані для запилення пев-
                                                      ними видами комах.
Найбільш економічно важлива родина класу (і усіх Покритонасінних) — Тонконогоцвіті або Трави (Poales або Gramineae). Вона включає всі зернові культури (рис, пшениця, кукурудза тощо), трави пасовищ і бамбук. Ця родина еволюціонувала в іншому напрямі, ставши спеціалізованою для запилення вітром. Тонконогоцвіті формують набагато менші за розміром квітки, які зібрані в високих видимих плюмажах (суцвіття).Також заслуговує уваги економічно важлива родина Арекові (Arecales) або Пальми (Palmae).
Дводольні
Дводо́льні (Dicotyledoneae, Dicotyledones) —група квіткових ро-слин, які характеризуються наявністю у зародка двох бічних супро-тивних насінних долей, звідси і їх назва. Дводольні — значно більша група, що містить 175—200 тис. видів, приблизно втричі більше, ніж число однодольних.Через 
різне походження, дводольні відрізня-
ються різноманітністю вегетативних і 
репродуктивних органів. Навіть най-
більш відомі ознаки зберігаються не 
завжди, серед дводольних зустрічають-
ся представники з нетиповими ознака-
ми, а іноді з окремими ознаками, ха-
рактернішими для однодольних.
До Дводольних належить багато 
корисних рослин: більшість видів харчових, кормових, олійних, дубильних, каучуконосних, лікарських, декоративних та інших.
                                                                Дводольні займають                                                                   найважливіше місце в                                                                  господарській діяльнос-                                                                ті людини. До них від-                                                                 носяться більшисть хар-                                                                чових і кормових рос-                                                                                                лин: (картопля, гречка,                                                                 соя, буряк, баштанні і                                                                 багато інших); плодові і                                                                 синичні культури (виноград, цитрусові, яблуня, смородина та ін.); олійні (соняшник, арахіс, тунг та ін.); більшість видів дерев (дуб, береза, липа та ін.); чай, кава, какао і сотні найважливіших лікарських рослин, пряні і ароматичні рослини (лавр, коричне дерево та ін.); тютюн; найважливіші волокнисті рослини (бавовник, льон, конопля, джут та ін.); рослини, що дають каучук, камедь і смоли; багато дубильних, фарбових, ефіроолійних і декоративних рослин.
Морфологічні особливості
 Однодольні квітки— тримерні (число частин квітки кратно трьом), тоді як у дводольної квітки — тетрамерні або пентамерні (число частин квітки кратно чотирьом  або п'яти). 
 У однодольних пилкове зерно має одну борозну або пору, тоді як у дводольних воно має три.
У однодольних ембріон має одну сім'ядолю, тоді як ембріон дводольних має дві.
У стебла однодольних судинні в'язки в стеблі розсипані, а у дводольних — зібрані в кільця.
У однодольних коренева система мичкувата, в дводольних вона розвивають від одного головного кореня, тобто стиржнева.

Відмінності між ожнодольними і дводольними (але відміть-те, що вони не універсальні, існує багато виключень):
Також ці відмінності можна об‘єднати у таблицю:
Росток ододольної (ліворуч) та дводольної рослини (праворуч).
У однодольних головні листові судини паралельні або дугові, тоді як в дводольних вони сітчасті. 
У однодольних вторинні пагони зустрічаються рідко, але вони дуже часті в однодольних.
Запилення у однодольних здебіль-шого виконується комахами, коли у дводольних – вітром.
У однодольних листки тільки прості, коли у дводольних вони можуть бути як прості, так і складні.
Листкорозміщення у однодольних кільчасте або попарне, а у дводольних почергове або супротивне.
Таблиця-порівняння
Проте, ці відмінності не жорсткі: деякі однодольні мають характеристики, типовіші для дводольних, і навпаки. Так виникає тому, що «дводольні» — парафілетична група щодо однодольних, і деякі дводольні можуть бути ближче пов'язаними з однодольними, ніж з іншими дводольними. Зокрема, декілька ранніх гілок філогенетичного або еволюційного дерева дводольних поділяють характеристики однодольних, що свідчить, що ці характеристики не визначають тільки однодольні рослини.