nyuuzyou/ukr-lit huggingface dataset:
Презентація на тему «Египет» (варіант 3)

1.2.3.
1.2.3.
4.5.6.
4.5.6.
7.8.9.10.
7.8.9.10.
11.12.
11.12.
1
3/1
3/3
3/2
2
4
5.http://zivilisation.ru/uploads/images/egypt/egypt_vinograd.jpg
5
7
6
7/1
8.http://t1.gstatic.com/images?q=tbn:ANd9GcR8kfZ2P9jj1xBLlVLwSWhiacAXF0b3MLnjS8Z_gQawKaVgvH0t
8/1.http://t1.gstatic.com/images?q=tbn:ANd9GcS9BH3KwmNYfvYUVImlHw8CZ7IO7286oePIIITaveHM2vXDVOgog
8
8/1
10
9/1
9/2
9/1
9/2
http://s013.radikal.ru/i323/1011/92/bcc3be49c5ac.jpg
http://i004.radikal.ru/1011/2e/5503075ad547.jpg
10
11
11/1
11/3
11/4
11/2
11/1
11/2
11/3
11/4
http://img0.liveinternet.ru/images/attach/c/0//42/190/42190972_an008.jpg
http://daltair.by.ru/science/history/anubis.jpg
http://airtours.ru/Countries/egypt/liteg.jpeg
http://pero-maat.ru/papir.jpg
12
13
14/1
14/2
14/1
14/2
http://s42.radikal.ru/i098/1103/04/f6fa609ae088.jpg
http://s57.radikal.ru/i158/1102/4d/84d238f0e941.jpg
15
16
17
17. http://i082.radikal.ru/1102/70/1e63302a3ae0.jpg
18/1
18/2
18/3
18/1
18/2
18/3
http://imgfotki.yandex.ru/get/4006/kintosha.53/0_36055_a7c9b116_L.jpg
http://warps.ru/photo/luxor_4.jpg
http://s56.radikal.ru/i152/1007/8e/23c85a613cd8.jpg
19
20
21
Презентація на тему «Репин Илья Ефимович»


Репин Илья Ефимович (1844—1930)
«Воскрешение дочери Иаира»
Илья Репин родился 24 июля 1844 года в семье военного поселенца Ефима Васильевича Репина (1804—1884) в городе Чугуеве Харьковской губернии Российской империи. Грамоте и арифметике обучился у пономаря и дьячка. В 1855 занимался в топографической школе, но она закрылась из-за упразднения военных поселений. С 13 лет обучался живописи в Чугуеве у И. Бунакова.
«Голгофа (Распятие Христа)»
В 1863 году поступил в Академию Художеств в Петербурге. В Рисовальной школе на Бирже познакомился с И. Н. Крамским, который стал его наставником. Обучался, также у Р. К. Жуковского. Учился успешно, в 1869 г. был награждён малой золотой медалью за картину «Иов и его друзья».
«Лев Николаевич Толстой на отдыхе в лесу»
С 1873 года Репин путешествует за границей в качестве пенсионера Академии, где корифеи старинной живописи произвели на него отрицательное впечатление. В Париже он пишет «Парижское кафе» и сказочного «Садко».
«Садко в Подводном царстве»
«На дерновой скамье, 1876»
Возвращается в Россию летом 1876 года. Осенью того же года художник возвращается в свой родной Чугуев, а через год перебирается оттуда в Москву.
«Крестный ход в Курской губернии»
В 1882 году переезжает в Петербург, где становится деятельным членом Товарищества передвижных художественных выставок. На выставках товарищества появляются его картины: «Правительница Софья Алексеевна в монастыре» (1879), «Крестный ход в Курской губернии» (1883).
В 1887 году Репин развёлся с женой. В том же году он вышел из Товарищества художественных передвижных выставок. Ему не нравилось, что передвижники замыкаются в себе и не принимают новых членов, особенно молодых.
«Запорожцы»
В 1893 г. Репин стал действительным членом Петербургской Академии художеств. В 1894—1907 годах он — профессор-руководитель мастерской в Академии художеств, а в 1898—1899 гг. — ректор Академии.
Портрет художника
«Портрет Д.И. Менделеева»
На почве переутомления у Репина стала болеть, а потом перестала действовать правая рука, но он научился писать левой рукой.
Портрет композитора Бородина
В 1899 году Репин женился на Наталье Нордман и переехал жить к ней в усадьбу «Пенаты» в посёлке Куоккала в Финляндии. Там он провёл последние тридцать лет жизни. Посёлок Куоккала после Октябрьской революции оказался за границей, в составе независимой Финляндии.

Художник скончался 29 сентября 1930 года в Куоккале, где и был похоронен в своем любимом саду рядом с домом.
«Портрет писателя Леонида Андреева»
Автопортрет
«Николай Чудотворец из Миры в Ликии», 1889
«Портрет артистки Беллы Горской»
«Портрет Василия Поленова»
«Портрет княгини М.К. Тенишевой»
«Портрет П.М. Третьякова»
«Портрет Тургенева»
«Портрет Леонида Андреева» 1905г
«Проводы новобранца» 1879г
«Раневская»
«Рождество Христово» 1890
«Стрекоза. Портрет Веры»
«Тайная вечеря»
Презентація на тему «Чічен - Іца»

Вторник, 1923 Г.
Сегодня я стою на пороге великого открытия. Наконец-то мы нашли путь, который приведет меня к известнейшему городу древней цивилизации Майя – 
Чичен-Ица
Дневник великого исследователяДжона Стефенса

Этот город прекраснейший город из всех мною увиденных… 

История этого места очень интересна:
Построен в начале VI века индейцами майя
В Х веке в городе обитала цивилизация тольтеков
К концу XIV века тольтеки, как и майя, бесследно исчезли из города
Территория, раскопанная нами, занимает 6 кв.км
Мы дали этому месту условное название «Старый Чичен»



Первое из строений, которое привлекло наше внимание – пирамида Эль-Кастильо (также имеет название Кукулькан)

  Перевод слова «Кукулькан» – «оперённый змей», ведь символом Эль-Кастильо являются статуи змеи, которые украшают сооружение
В основу храма положено представления древних цивилизаций о календаре. Мы подсчитали:
Ступени лестницы(91)*число лестниц(4)+платформа, на которой стоит храм(еще одна ступень)=365(дней в году)
Презентація на тему «Франція у повоєнний період»

Франція - повоєнний період

Франція наприкінці XIX - початку XX ст. залишалася країною, де сільське господарство першенствувало перед промисловістю, а ремесло і дрібні підприємства першенствували перед великим фабрикою. Банківський капітал, відсотки на банківські вклади, дрібна власність - характерні  риси французької економіки.
Економіка

Колишня головна металургійна база Франції в центральному масиві, в районі Сони і Луари, перебувала в занепаді. Франція посіла друге місце у світі (після Сполучених Штатів) з випуску автомобілів, але французьке машинобудування зростало, як і раніше дуже повільно, і 80% всіх верстатів ввозилося з-за кордону.

Прискорився процес концентрації виробництва. 
В руках компаній зосередилося близько 90% всієї вуглевидобутку. 
Франція в порівнянні з іншими провідними державами
Презентація на тему «Алжир в ХХ столітті»

Презентація на тему: «Алжир в ХХ ст»
Підготувала 
Анна Петрух 
11-Б
Історія Алжиру тісно повязана з історією Північної Африки, яку також часто називають Магріб.
Алжирська Народна Демократична Республіка 
Державний прапор.
Герб.
Лише з середини 1961 р. почали з'являтися надії на мирне вирішення алжирського питання. Ряд взаємних поступок під час переговорів, що відбулися 18 березня 1962 р. у французькому місті Евіан-ле-Бене між ФНЗ і Францією, привів до припинення воєнних дій.
Алжир отримав незалежність у 1962 році після 8 років війни з французами. Ахмед Бен Белла, лідер Національного Фронту визволення, був обраний президентом, але1965 року — скинутий під час військового перевороту.
Ahmed Ben Bella

Ахмед бен Белла (Мухаммад Ахмад бін Балла),— перший президент Алжиру, якого часто розглядають як батька алжирської нації.
Він був обраний президентом Алжиру на безальтернативних виборах в 1963р.
Алжир як і раніше існував за рахунок щорічних субсидій Франції і допомоги інших країн, включаючи позики СРСР і КНР, а також постачання продовольства зі США.
  Ахмед Бен Белла 1965 року був скинутий з поста презедента  під час військового перевороту , організованого воєнним лідером та колишнім другом Бен Белли Хуарі Бумедьєном.
Хуарі Бумедьєном
Бен Белла 
Після Бен Белла на пост прийшов Хуарі Бумедьєн.За роки його правління був введений  Режим Бумедьєна. Вживалися заходи для реформування сільського господарства, розвитку промислового виробництва і вирішення проблеми безробіття.  

У 1969 р. Алжир став членом Організації країн-експортерів нафти (ОПЕК) і відіграв важливу роль у чотириразовому підвищенні цін на нафту у 1973–1974 рр. і встановленні ембарго на продаж нафти Ізраїлю.
 У 1970-х роках різко збільшилися державні надходження Алжиру від продажу нафти і природного газу. Незважаючи на те що був режим Бумедьєна, економіка країни залишалася у великій залежності від нафтогазового сектора.


 Покращення відносин між сусідніми державами створило умови для проголошення Союзу Арабського Магрибу, організації, спрямованої на зміцнення політичних і економічних зв'язків північноафриканських держав (Алжиру, Лівії, Мавританії, Марокко і Тунісу).
Дякую за увагу!
Презентація на тему «План «Барбаросса» або дериктива №21»

                                  Підготував   учень 43 групи Мишко Андрій
План «Барбаросса»або дериктива №21
Історичні відомості
План «Барбаросса» — кодова назва плану блискавичної війни Третього Рейху проти СРСР .
Свою назву отримав від прізвиська імператора Римської імперії Фрідріха I Барбаросси, відомого своїми загарбницькими війнами.
 Розробка плану була розпочата в липні 1940 року. 
Автор 
Автором плану Барбаросса був  генерал-майор Фрідріх Паулюс .
18 грудня 1940 р. його план з певними змінами був підписаний А.Гітлером
Основні положення
проведення швидкоплинної військової кампанії на європейській території Радянського Союзу. 
знищити основні сили Червоної Армії за допомогою глибокого, швидкого висування танкових клинів. 
ліквідовувати можливості відступу боєздатних радянських частин .
війська Вермахту мали вийти на лінію, з якої радянські військово-повітряні сили будуть не в змозі здійснювати нальоти на імперську територію Німеччини.
Кінцевою метою операції було створення загороджувального бар'єра проти азійської частини СРСР по лінії Волга — Архангельськ (т. зв. лінія А—А).
 Індустріальний район, що залишався за Уралом, мала паралізувати авіація.

Розташування сил
Збройні сили Вермахту були поділені на 3 групи армій :
Група армії «Північ» - готувала наступ на Ленінград.(очлив фон Лейб)
Група армії «Центр» - готувала наступ на Москву(очлив фон Бок)
Група армії «Південь» - готувала наступ на Київ -         кавказ (очлив фон Руштенд)
Танкові групи 
Гьопнер
Гот
Гудариан
Клейст 
Допомога союзників
Німецьке командування розраховувало на допомогу союзників :
Фінляндія – додатковий удар на Ленінград
Румунія – проводила удар на території України   вздовж  побережжя Чорного моря
Підсумки 
Кінцева мета операції « Барбаросса » залишилася недостигнутою . 
Основні причини можна пов'язати із загальною недооцінкою Червоної армії. 
Інший серйозний прорахунок полягав у недооцінці мобілізаційних можливостей СРСР. 
Взаємодія між групами армій ускладнювалося тим , що вони наносили удари по розбіжним напрямками - на Ленінград , Москву і Київ .
Група армій «Північ » не змогла захопити Ленінград .
Група армій «Південь » не змогла вчинити глибокий охоплення своїм лівим флангом (6- а і 17 -а армії ) і знищити основні війська противника на правобережній Україні в намічені терміни і як наслідок війська Південно -Західного і Південного фронтів змогли відійти до Дніпра і закріпитися .
Надалі , поворот основних сил групи армій «Центр» від Москви привів до втрати часу і стратегічної ініціативи.
Восени 1941 року німецьке командування спробувало знайти вихід з кризи в операції «Тайфун ».
Кампанія 1941 закінчилася поразкою німецьких військ 
Дякую за увагу
Презентація на тему «Репрессии ГКЦ в послевоенные годы»

Презентацию выполнила ученица III курсаЗабавина Анастасия
Репрессии ГКЦ в послевоенные годы.
После окончательного установления советской власти УГКЦ подверглась гонениям со стороны советского государства.
В связи с тем, что она оказывала поддержку украинским националистам, боровшимся против советской власти, за независимость Украины, и поддерживала контакты с центром мирового католицизма — Ватиканом.

Гонение УГКЦ. 
Решение было принято на Львовском соборе 1946 г. проводившимся под председательством отца Гавриила Костельника, и при активном участии НКВД.
Советское правительство и НКВД рассматривало УГКЦ как центр националистического движения на Западной Украине.

            Ликвидация УГКЦ            (Львовский Собор 1946)
Члены Инициативной группы по воссоединению УГКЦ с Православной Церковью протопресвитер Г.Костельник, епископы Михаил(Мельник) и Антоний(Пельвецкий) после завершения собора. 10 марта 1946 г.
Делегат собора 1946 г. от Львовской епархии, священник Савчинский:         "Словом кацапский шовинизм, ШЕПТИЦКИЙ первый порвал бы с Римом и создал бы самостоятельную украинскую автокефальную церковь, но не с Москвой, а без нее. Киев - центр, а не Москва, но не было возможности, а сейчас большевики уцепились за эту возможность, но в свою пользу. Патриарх всея Руси, а Украина - колония и политическая, и экономическая, а теперь к сожалению, и религиозная - после собора. Здесь фактически дело не в папе римском, а в политике. "
Первоначальный план оперативной разработки и ликвидации УГКЦ был разработан НКВД еще в 1940-41 и 11.01.1941 утвержден Наркомом Внутренних Дел СССР Л.Берия.
 Отрыв УГКЦ от Запада и в первую очередь от Ватикана путем создания автономной или автокефальной украинской церкви с последующим ее присоединением к РПЦ.
 После войны от промежуточной фазы создания украинской церкви НКВД отказалось и приступило к непосредственной ликвидации УГКЦ через ее объединение с РПЦ. 
В рамках мероприятий НКВД 1940-1941, планировалось спровоцировать раскол внутри церкви (между сторонниками восточного и западного обрядов)
 Из плана мероприятий НКГБ по ликвидации греко-католической церкви в западных областях Украины от 26-30.09.1945 года:        * "В целях стимулирования перехода греко-католических приходов в православие, использовать налоговый пресс, дифференцируя его с таким расчетом, чтобы православные приходы облагались нормально и не выше 25%, объединившиеся вокруг Инициативной группы греко-католической церкви по воссоединению ее с православием - 40%, греко-католические приходы и монастыри - 100% максимальной налоговой ставки.[...]        * Обеспечить возможность полной ликвидации греко-католической церкви путем воссоединения ее с русской православной церковью."
Для придания собору легитимности и каноничности НКГБ рекомендовало Центральной Инициативной группе разослать приглашения на собор наиболее видным деятелям оппозиции, в том числе и брату умершего митрополита Андрея Шептицкого - настоятелю Студитских монахов Клименту Шептицкому. 
Все епископы УГКЦ, отказались участвовать в этом соборе. Большинство епископата УГКЦ впоследствии подверглись репрессиям.
Презентація на тему «Ремесло в средневековом городе»

Урок № 17
Ремесло в средневековом городе
Цели урока:
Познакомиться с организацией ремесленного производства в средневековом городе
Продолжить формирование умений изучать исторические источники, формулировать своё мнение

Новые слова: подмастерье, старшины, стачки, цехи, шедевр, братства.
План урока
Повторение пройденного материала
   (проверочное тестирование)
Выступление учащегося (индивидуальное задание)
Изучение новой темы

Достижения средневекового мастерства.
Что такое цехи?
Значение цехов.

Закрепление 
Д/з
Изучение новой темы
Работа с историческими источниками (Ж. Довэ. «Статуты для эксплуатации рудников», «Товары нарбоннского рынка»)

Вопросы
Какие выводы можно сделать на основе документов?
Чем, по вашему мнению, можно объяснить такие успехи в развитии ремесла? Почему? 

Мастер                                      Подмастерье
                          Ученики
Кто работал в мастерской
Шедевры 
Изделия мастеров
Цехи – союзы мастеров-ремесленников одной специальности, проживающих в одном городе
                    Цеховые гербы
Д/з:
   П. 18, ответить на вопросы к параграфу, нарисовать герб ремесленного цеха 
   (по желанию)
Презентація на тему «Війна у В’єтнамі» (варіант 1)

Війна у В'єтнамі

Коротко про
В'єтнамська війна  (1959–1975)  — війна між комуністичним Північним В'єтнамом(підтримуваним СРСР та КНР) і Південним В'єтнамом (підтримуваним США, Австралією, Новою Зеландією, Південною Кореєю тощо). 
Війну можна умовно розділити на три основних періоди: 
     1. Партизанська війна у Південному В'єтнамі (1955–1964).
     2. Повномасштабне військове втручання США (1964–1973).
     3. Завершальний етап війни (1973–1975).

Війна почалася як громадянська війна у Південному В'єтнамі; надалі в неї втрутилися Північний В'єтнам і США за підтримки низки інших країн. Таким чином, з одного боку війна велася за возз'єднання двох частин В'єтнаму і створення єдиної держави, а з іншої — за збереження незалежності Південного В'єтнаму. По мірі розвитку подій В'єтнамська війна виявилася пов'язана з громадянськими війнами в Лаосі і Камбоджі, що йшли паралельно. Всі бойові дії в Південно-Східній Азії, які проходили з кінця 1950-х років і до 1975 року, відомі також як Друга індокитайська війна.
Основні дати
1957 - початок збройної боротьби комуністичного підпілля в Південному В'єтнамі ;
Травень 1959 - прийняття керівництвом Північного В'єтнаму рішення про підтримку повстання на Півдні;
Січень 1960 - повстання в Бенче, офіційний початок партизанської боротьби
Грудень 1961 - в Південний В'єтнам прибули перші підрозділи Збройних сил США;

Серпень 1964 - два тонкинських інциденту , перший наліт авіації США на Північний В'єтнам , прийняття тонкинських резолюції;
лютий-березень 1965 - початок повномасштабного збройного втручання США у війну.
27 січня 1973 - підписання Паризької угоди про припинення вогню і відновлення миру у В'єтнамі(вихід США з війни ) ;
30 квітня 1975 - падіння південнов'єтнамського режиму, завершення бойових дій.

Наслідки війни
В наслідок війни в Індокитаї його країни здобули незалежність, відбулося поширення комуністичних ідей та прихід комуністів до влади в цьому регіоні; що призвело до зміцнення позиції СРСР і зменшення впливу США.

Втрати сторін
США: 58,000 вбито, 303,635 поранено 
Південний В'єтнам: 220,375 вбито, 1,170,000 поранено 
Північний В'єтнам: 1,100,000 вбито, 600,000 поранено
   Втрати серед мирного населення: 
Південний В'єтнам: 1,581,000 вбито 
Північний В'єтнам: 3,000,000 вбито 
Камбоджа: 700,000 вбито 
Лаос: 50,000 вбито
Факти
Величезна кількість військових злочинів з боку США 
Використання засобів масового знищення (напалм, фосфор, отруйні гази і отруйні речовини) проти воїнів патріотичних сил і цивільного населення 
За час бомбардувань В'єтнаму, військами США було скинуто 2,750,000 тонн бомб, що більше, ніж було скинуто Союзниками протягом Другої Світової війни
Вплив на культуру
Виникнення руху «Хіпі», виражало протест проти загальноприйнятої моралі і прагнення повернутися до природної чистоти через пропаганду пацифізму (головний їх протест був спрямований проти В'єтнамської війни). 
Представники руху хіпі
Make love, not war!
Презентація на тему «Беніто Муссоліні» (варіант 2)

Беніто Муссоліні
Підготувала учениця I курсу 
фізико-математичного класу
Кучерявець Ірина
План
Народження
Ранні роки
Сім'я 
Навчання
Арешт
Політичний журналіст і соціаліст
Участь у Першій світовій війні і розрив з соціалістами
Створення фашизму
Посилання
Народження
Беніто Муссоліні народився 29 липня 1883 року в селищі Довіа, що поряд з селом Предаппіо (італ. Predappio) провінції Форлі-Чезена в Емілії-Романьї. Батько не мав освіти, але активно цікавився політичним життям і дав старшому синові ім'я Беніто в честь мексиканського реформатора-президента Беніто Хуареса, а також  ще два інших імені - Андреа і Амількаре, в честь соціалістів Андреа Кости і Амількаре Чіпріані .
Ранні роки
Сім'я Муссоліні займала три невеликі кімнати на другому поверсі триповерхового будинку . Його мати Роза Мальтон була вчителькою і побожною католичкою . Батько, Алессандро Муссоліні (1854-1910), заробляв на життя ковальським і столярним ремеслами. 
Сім'я 
Роза Мальтон 
Алессандро Муссоліні
Навчання
Муссоліні жили небагато, але могли дозволити собі оплатити навчання старшого сина, якого вони віддали в школу ченців у Фаенца в 1892 році.
На фотографії 1897 року, у віці 14 років, в той час  ще був студентом
Щоб уникнути військової служби, Муссоліні в 1902 році емігрував до Швейцарії .
У 1903 році Муссоліні був заарештований швейцарською поліцією (на вимогу Італії) за ухилення від призову, але вже в листопаді 1904 року, після погашення судимості в результаті амністії з нагоди дня народження принца Умберто, він був депортований до Італії і згодом добровольцем записався в італійську армію .
Муссоліні в якості директора Avanti! (1912-1914), газета Італійської соціалістичної партії
Політичний журналіст і соціаліст
Участь у Першій світовій війні і розрив з соціалістами
Відстоюючи спочатку нейтралітет Італії, він раптово змінив свою позицію і помістив в «Аванті!» Статтю, де висловився за вступ у війну проти Німеччини:Відмовлятися проводити розходження між однією війною та іншою війною, дозволяти собі виступати проти всіх воєн взагалі - це свідчення дурості, що межує з ідіотизмом. Тут, як мовиться, буква вбиває розум. Перемога Німеччини означала б кінець свободи в Європі.Необхідно, щоб наша країна зайняла позицію, вигідну Франції.
Муссоліні в італійській військовій формі, 1917 р.
створення фашизму
Після закінчення Першої світової війни Муссоліні вирішив, що соціалізм як доктрина зазнав краху.
23 березня 1919 в Мілані Беніто Муссоліні провів установчі збори нової організації «Італійський союз боротьби» («Фаши італьяні ді комбаттіменто»; Fasci italiani di combattimento)
посилання
http://www.bmussolini.net/
http://uk.wikipedia.org
http://www.peoples.ru
Презентація на тему «Мілітарізація Японії»

Виконали:
 учениці групи 10-2
Ступар Дарі’я та Медведєва Аліна

Мілітарізація Японії
Японія - «країна, де сходить сонце» 



Перемога у війні проти Китаю
Перетворення Кореї на колонію
Перемога у війні проти Росії

Посилення цим своїх позицій на Далекому Сході




Загибель Т. Хари
Активізувалися мілітаристські партії й організації.
Мета:  Відновлення зовнішньої експансії імперії
Таємний план («меморандум Танаки») витіснення США з Тихого океану й експансії на Далекий Схід
	До нестатків і злиднів більшості населення, особливо сільського, долучився небачений раніше крах банків, що порушив нормальну діяльність всієї економіки.




3

4

1

2
Падіння ціни на сільськогосподарську продукцію
Інфляція
Руйнування товарного ринку
Безробіття
Зміна економічного зростання на:
	Японські військові спекулювали на тих часах, коли безпека японських інтересів і колоніальних військ у заморських володіннях була беззастережною.

Вони переконували співгромадян, що потрібно було накопичувати військові сили для «відновлення справедливості» і ввести в оману західну дипломатію щодо дійсних намірів Японії на міжнародній арені.


Шкільна карта «Сусіди Японії»








Решта Китаю, Індокитай, Борнео й Гавайські острови
Північний Китай і частина російського Сибіру
Тихоокеанські острови, Корея, Маньчжурія і частина Монголії
Японія




Токіо
1
2
3


Західне узбережжя США й Канади, Австралія
4
5
Політика Мінсейто Осаші Хамаґучі








Молодих офіцерів
Політиків
Учнівської й студентської молоді
Кримінальних елементів
 “О. Хамаґучі потрапив під шквал критики за безпорадне борсання в трясовині проблем і загинув у результаті терористичного акту правих бойовиків.”
1
3
2
4
Підтримка з боку:


Фінанси
Торгівля
Транспорт
Важка промисловість
Особливо велику прихильність виявляли до них керівники дзайбацу - потужних трестів і концернів, котрі контролювали такі ключові сектори економіки, як:
Головне завдання об'єднання «Дай-Айя-Кіотай»


4
«Визволення» інших азійських народів під протекторатом Токіо


1
Пропаганда японської культури та мови на Азіатському континенті


3
Приділяти значну увагу ідеологічному вихованню молоді, об'єднаної в окрему спілку «Молода Азія»


2
Поширення торговельного впливу Японії
Підтримка бізнесових кіл
Впливові засоби масової інформації
Чиновники


Вихід Японії з Ліги Націй
Агресивні акції на міжнародній арені

Вище армійське командування





Дякуємо за увагу!