nyuuzyou/ukr-lit huggingface dataset:
Презентація на тему «Принципи раціонального харчування»

принципи раціонального харчування
Рацiональне харчування
Рацiональне харчування— це фiзiологiчно повноцiнне харчування здорових людей iз врахуванням їх вiку, статi, характеру працi та iнших факторiв. Рацiональне харчування сприяє збереженню здоров’я, опiрностi шкiдливим факторам навколишнього середовища, високiй фiзичнiй й розумовiй працездатностi, а також активному довголiттю. 
Вимоги до рацiонального харчування
1) енергетична цiннiсть рацiону повинна покривати енергозатрати органiзму; 
2) належний хiмiчний склад — оптимальна кiлькiсть збалансованих мiж собою поживних речовин; 
3) добра засвоюванiсть їжi, яка залежить вiд її складу i способу приготування; 
4) високi органолептичнi властивостi їжi (зовнiшнiй вигляд, консистенцiя, смак, запах, колiр, температура); 
5) рiзноманiтнiсть їжi за рахунок широкого асортименту продуктiв i рiзних прийомiв їх кулiнарної обробки; 
6) здатнiсть їжi (склад, об’єм, кулiнарна обробка) створювати вiдчуття насичення; 
7) санiтарно-епiдемiчна безпечнiсть.
Умови прийому їжi
Умови прийому їжi: вiдповiдна обстановка, сервiровка столу, вiдсутнiсть вiдволiкаючих вiд їжi факторiв. 
Правильне харчування — перший ключ до здоров’я i доброго самопочуття, без яких важко досягнути максимальної працездатностi. Древньогрецькому фiлософу Сократу належить вислiв: «Ми живемо не для того, щоб їсти, а їмо для того, щоб жити».
план харчування
1). Особливо дотримуйтесь правила 50:20:30. (50% — на вуглеводи, 20% — бiлки i 30% — жири)
2). Їсти менше жирної їжi, рiзко обмежити споживання смаженого м’яса, масла, ковбаси, сосисок, майонезу. 
3). Вживайте менше цукру (варення, тортiв, печива). 
4). Їсти бiльше низькокалорiйних продуктiв. 
5). Вiддавайте перевагу м’ясу птицi, риби. Вживайте менше яловичини, свинини, баранини. 
6). Щоденно вживайте вiд 6 до 8 стаканiв води, фруктових сокiв. 
7). Їсти треба повiльно, добре пережовуючи, витрачаючи на кожен прийом їжі не менше 20 хв. (саме через 20 хв. приходить почуття ситості). Процес розжовування знижує стрес i напруження.
8). Необхiдно обмежити споживання солi, яка часто викликає гiпертонiю. Треба пам’ятати, що органiзму потрібно лише 2 г солi в день, а ми споживаємо до 20 г. 
9). Виконання регулярних фiзичних вправ.
Дякуємо за увагу!
Презентація на тему «Неклітинні форми життя: пріони»

“Неклітинні форми життя: пріони”
Підготував:
Учень 10-А класу
ЗОШ №25 м. Луцька
Матвійчук Роман
Пріони
Пріони (від англ. proteinaceous infectious particles – білкові заразні частинки) – особливий клас інфекційних агентів, чисто білкових, які не містять нуклеїнової кислоти, викликають важкі захворювання центральної нервової системи у людини і ряду вищих тварин.

Стійкі до ультрафіолетового і мікрохвильового випромінювання, високих температур.

		Життєвий цикл пріонів має свої особливості. За нормальних умов пріони – це нешкідливі клітинні білки, проте вони мають здатність перетворюватися на стійкі структури, які спричиняють деякі смертельні захворювання головного мозку в людей та тварин. Уражена ділянка мозку має характерну губчасту структуру, яка свідчить про ураження великої кількості нервових клітин, що призводить до виражених неврологічних симптомів, таких як зниження тонусу м’язів, недоумство, втрата пам’яті і безсоння.
Гістологічний препарат, ураженої пріонами
 тканини із утворенням характерною
 губчастої структури.
Зміна укладки поліпептидного ланцюга 
під час перетворення нормального балка (а) на пріон (b)
Першим охарактеризованим пріонним білком став PrP  (від англ. Protease-resistant protein) масою 35 кДа. 
PrP може існувати в двох конформаціях:
- 1) “здоровій” PrPС (від англ. cellular – клітинний), яку він має в нормальних клітинах, в якій переважають альфа-спіралі;
-  2) патологічній PrPSc (Sc - від англ. scrapie), власне пріонній, для якої характерна наявність великої кількості бета-тяжів.
Це мембранний білок нервових клітин. Ген PrP локалізований в короткому плечі 20-ї хромосоми. кДНК кодує 254 амінокислоти.
ПРІОНИ
Тримірні структури С-кінцевих ділянок білків PrPC (зліва) і PrPSc
Причини виникнення пріонів
Помилки в біосинтезі білків
Помилки в укладанні білка
Мутації в генах, які кодують пріонні білки
Помилки трансляції 
Помилки протеоліза
Пріонні захворювання людини
		Найбільш відомі пріонні інфекції, пов'язані з ураженням головного мозку:
 Хвороба Кройтцфельдта - Якоба 
 Фатальна сімейна безсоння
 Хвороба Куру (Kuru), пов'язана з ритуальним канібалізмом у деяких країнах Океанії;
 Синдром Герстманна.

		Ці хвороби є повільними інфекціями, що спричиняють ураження сірої речовини головного мозку і призводять  до рухових порушень, психічних розладів, недоумства, смерті.
Презентація на тему «Амінокислоти» (варіант 2)

   АМІНОКИСЛОТИ
Приготував л-ст Голик Б.С.
СКЛАД МОЛЕКУЛ, ВИЗНАЧЕННЯ
Амінокислоти – гетерофункціональні сполуки, до складу яких обов’язково входять карбоксильна ( -СООН ) та аміногрупа ( -NН2 ), які пов’язані з вуглеводневим радикалом.
Найпростіша амінокислота – аміноетанова (гліцин):   
                             NН2-СН2-СООН 

КЛАСИФІКАЦІЯ АМІНОКИСЛОТ
ЗАГАЛЬНА ФОРМУЛА
Для ά - амінокислот загальна формула має вигляд:
     NН2 – СН – СООН
І
R 

ІЗОМЕРІЯ АМІНОКИСЛОТ
Ізомерія карбонового скелета.
Ізомерія положення аміногрупи.
          СН3       
             |
          NH2 – C*-Н
               ׀
         СООН                     2-амінопропанова кислота 
                                            α-амінопропанова кислота
                                            аланін – ала, Аlа 

НОМЕНКЛАТУРА АМІНОКИСЛОТ
Систематична номенклатура: назва утворюється від назви відповідного алкану (нумерація ланцюжка від атома Карбону карбоксильної групи) додаванням префікса аміно-, суфікса –ова і слова кислота. 
Традиційна номенклатура: до назви відповідної карбонової кислоти додають префікс аміно-, а місце аміногрупи позначають літерами ά, β, γ, δ тощо. 
 Для амінокислот, що входять до складу білків, використовують тривіальні назви, причому скорочені, в тому числі у латинському написанні.

ФІЗИЧНІ ВЛАСТИВОСТІ
Тверді кристалічні речовини.
Мають високі температури плавлення.
Добре розчиняються у воді.
Мають різний смак: солодкий, гіркий або зовсім без смаку; все залежить від радикала – R в молекулі амінокислоти.
Цим властивостям відповідає структура амінокислот як внутрішніх солей, тому їхні формули часто записують у вигляді біполярного йона: 
                Н3N⁺-СН2-СОО¯↔Н2N-СН2-СООН

ХІМІЧНІ ВЛАСТИВОСТІ
Взаємодіють з кислотами:
Н2N-СН2-СООН + НСІ → (Н3N-СН2-СООН)⁺СІ¯
Взаємодіють з лугами:
Н2N-СН2-СООН + NaОН → Н2N-СН2-СООNa + H2O 
Взаємодіють між собою:
NH2-CH2-COOH + НNH-CH2-COOH → 
                           →NH2-CH2-CO-NH-CH2-COOH
                                                пептидний
                                                                     зв’язок

СПОСОБИ ДОБУВАННЯ
В промисловості – гідролізом білків, а іноді через мікробіологічний синтез.
В лабораторії поетапно, наприклад: 
оцтова кислота → хлороцтова кислота → 
                → амінооцтова кислота 

ЗНАЧЕННЯ АМІНОКИСЛОТ
20 α - амінокислот входять до складу білків, причому 8 з них належать до незамінних.
Хворим або виснаженим людям іноді вводять амінокислоти у кров для підтримки сил організму. 
Деякі амінокислоти являються ліками.
Синтетичні амінокислотами підгодовують сільськогосподарських тварин. 

ДЯКУЮ ЗА УВАГУ!
Презентація на тему «Сонячний удар» (варіант 2)

Сонячний удар
Сонячний удар — різновид теплового удару, що виникає в тому випадку, коли людина з непокритою головою тривалий час перебуває під прямим сонячним промінням. Його виникненню сприяє загальне перегрівання організму.
Симптоми
Легкий ступінь:
загальна слабкість;
головний біль;
нудота;
зростання частоти пульсу та дихання;
розширення зіниць.

Середній ступінь:
різка адинамія;
сильний головний біль з нудотою і блюванням;
оглушення;
невпевненість рухів;
хитка хода;
часом запаморочення;
зростання частоти пульсу та дихання;
підвищення температури тіла до 39 - 40 ° C.

Важкий ступінь:
Розвивається раптово: Обличчя налите кров'ю, згодом блідо-синє. Трапляються випадки зміни свідомості від легкого ступеня до коми, клонічні і тонічні судоми, мимовільне виділення сечі і калу, марення, галюцинації, підвищення температури тіла до 41 - 42 ° C, випадки раптової смерті. Летальність 20 - 30%.
Перша допомога
Передусім — усунути тепловий вплив:
винести постраждалого з зони перегрівання;
укласти на відкритому майданчику в тіні;
дати потерпілому вдихнути парів нашатирного спирту з ватки;
звільнити від верхнього одягу;
змочити обличчя холодною водою, поплескати по грудях мокрим рушником;
покласти на голову об'єм із холодною водою;
викликати бригаду швидкої допомоги.

Профілактика
Щоб уникнути теплового і сонячного удару, не слід перегріватись, не витрачати води і солей з організму, влітку носити головний убір, переважно білого кольору. У спекотну погоду слід збільшувати кількість води, не рекомендується їсти жирну, висококалорійну їжу.Якщо при тепловому ударі не надати своєчасної допомоги, можливе настання смерті. Смерть настає внаслідок порушення дихання і кровообігу.

Підготував Венцеславський Данило
Презентація на тему «Роль вітамінів в організмі людини»

РОЛЬ ВІТАМІНІВ В ОРГАНІЗМІ ЛЮДИНИ
Вітаміни - це різні органічні сполуки, які надходять в організм людини з їжею.



 Значення вітамінів для життєдіяльності організму надзвичайно велике.
В даний час відомо кілька десятків вітамінів. Більшість вітамінів не синтезуються в організмі людини. Можливо, що в процесі еволюції людина втратила необхідні для синтезу вітамінів ферментні системи, оскільки, перебуваючи в тісному контакті з природою, отримував величезні дози вітамінів з їжею
Витамин А
При нестачі вітаміну А знижується гострота зору в сутінки і вночі ("куряча сліпота"), відбувається затримка росту у дітей, відзначаються розлади шлунково-кишкового тракту, запалення нирок, сухість шкірного покриву і слизових оболонок.
Вітамін А міститься в печінці тріски, тунця та деяких інших морських риб, вершковому маслі, яєчному жовтку, молоці і моркви.
Витамин B2
(рибофлавін).
Нестача вітаміну призводить до уповільнення росту у дітей, появи дратівливості, м'язової слабкості, головних болів, сухості шкіри і мокнущим тріщинах на ній (особливо в кутах рота), випадання волосся, погіршення апетиту, порушення роботи шлунково-кишкового тракту, світлобоязні, прогресуючої катаракті, швидкого старіння.
Найбільш багаті їм моркву, цибулю зелений, капуста кочення, бульби картоплі, спаржа, кріп, ревінь, селера, шпинат, салат, петрушка, плоди томатів.
Витамин C
 Вітамін С (аскорбінова кислота) регулює окислювально-відновні процеси в організмі, зміцнює імунну систему, відіграє важливу роль в утворенні колагену - одного з основних компонентів сполучної тканини. Завдяки своїм антиоксидантним властивостям він блокує утворення нітрозамінів - сполук, що сприяють розвитку раку.
 Найбільше вітаміну С міститься в сирих фруктах, овочах і ягодах. При кулінарній обробці втрачається до 50% вітаміну С.
Витамин D
 Вітамін D сприяє затриманню в організмі людини фосфору і кальцію, і побудові зубів і кісткової тканини. В організм людини вітамін D надходить з продуктами харчування: у великій кількості він знаходиться в печінці риб та інших морських тварин і рогатої худоби. Однак вітамін D може утворюватися в організмі людини під впливом ультрафіолетових променів сонця або кварцової лампи.
Витамин PP
Вітамін РР (нікотинова кислота) бере участь у клітинному диханні. При дефіциті нікотинової кислоти в організмі виникають значні порушення обміну речовин, дистрофічні зміни в усіх органах і тканинах, більш виражені в шкірі, нервової і травної системах. З'являється ламкість і випадання волосся, шкірний свербіж, гіперпігментація та лущення шкіри. Міститься вітамін РР у великій кількості в м'ясі, печінці, нирках, серці великої рогатої худоби, пивних і пекарських дріжджах, пшениці, гречці, грибах.
Нестача вітамінів призводить до зниження працездатності, схудненню, почуттю слабкості, втрати апетиту, швидкої стомлюваності, ослаблення опірності організму до інфекційних і професійних захворювань.
Презентація на тему «Генна інженерія» (варіант 4)

Haga clic para cambiar el estilo de título	
Haga clic para modificar el estilo de texto del patrónSegundo nivelTercer nivelCuarto nivelQuinto nivel
Haga clic para modificar el estilo de texto del patrónSegundo nivelTercer nivelCuarto nivelQuinto nivel
Презентація на тему «Віруси» (варіант 17)

Віруси
Віруси (від лат. virus — отрута) — неклітинні форми живих організмів, які складаються з нуклеїнової кислоти (ДНК або РНК) і білкової оболонки, зрідка включаючи інші компоненти (ферменти, ліпідні оболонки тощо). 
Можуть досягати розмірів 
від 20 до 300 нм.
Віруси не здатні самостійно синтезувати нуклеїнові кислоти і білки, з яких вони складаються. Розмноження вірусів можливе лише в разі використання ферментних систем клітин. Потрапивши у клітину, віруси змінюють і перебудовують обмін речовин у ній, внаслідок чого клітина починає синтезувати молекули нових вірусних часточок. Поза клітинами віруси переходять у кристалічний стан, що сприяє їх збереженню.
Етапи розмноження вірусів:
Прикріплення вірусів до клітини;
Вторгнення вірусу до клітини;
Латентна стадія;
Утворення нового покоління вірусів;
Утворення віріонів.

За наявністю або відсутністю додаткової ліпопротеїнової оболонки віруси поділяються на прості та складні.






Віруси, що вражають бактерії, називаються бактеріофагами, або фагами. Віруси ціанобактерій називають ціанофагами, актиноміцетів - актинофаги.
Класифікація вірусів:

Тип нуклеїнової кислоти, її структура, стратегія реплікації
Розміри, морфологія, симетрія віріону, число капсомерів, наявність суперкапсиду. 
Наявність специфічних ферментів, особливо РНК- і ДНК-полімераз, нейрамінідази
Чутливість до фізичних і хімічних реагентів, особливо ефіру
Імунологічні властивості
Природні механізми передачі
Тропізм до господаря, його тканин і клітин
Патологія, формування включень
Симптоматологія захворювань.
Форма вірусів може бути найрізноманітнішою: 

паличкоподібна ;
кулеподібна;
сферична;
кубоїдальна;
головчаста;
ниткоподібна.
Групи вірусів за ступенем небезпеки:

 І група - збудники гарячки Ебола, Ласа, Марбурга, Мачупо, натуральної віспи.

 ІІ група - арбовіруси, деякі аренавіруси, віруси сказу, віруси гепатиту А і В людини, ВІЛ.

 ІІІ група - віруси грипу, поліомієліту, енцефаломіокардиту.

ІV група - аденовіруси, коронавіруси, герпесвіруси, реовіруси, онковіруси.
Віруси викликають хвороби рослин, тварин і людини. 
Існує декілька механізмів антивірусного захисту організму людини. Один із них — синтез інтерферону, протеїну, що бере участь в блокуванні розповсюдження вірусної інфекції між сусідніми клітинами.
Презентація на тему «Вуглеводи як компоненти їжі, їх роль у житті людини» (варіант 32)



Вуглеводи
Сіопко Ірина

Енергія

Глюкоза в чистому вигляді міститься в багатьох фруктах. До продуктів, які містять велику кількість цієї речовини, відносять виноград, черешню, малину, полуницю, кавун і інші солодкі фрукти. Є глюкоза і в овочах.

Багато фруктози у винограді, яблуках, черешні, вишні, грушах, дині, суниці, смородині, кавунах. Міститься вона і в овочах, але в значно меншій кількості. Крім того джерелом фруктози є мед.

З’єднуючись з глюкозою, галактоза утворює дисахарид, лактозу, яка надходить в наш організм з молочними продуктами: молоком, сметаною, сиром, йогуртом, кефіром. У шлунково-кишковому тракті лактоза розщеплюється на глюкозу і галактозу. Потім галактоза, потрапивши в кров, перетворюється в печінці в глюкозу.


Крохмаль
Презентація на тему «Modern subcultures»

The concept of subcultureTypes OfThe Consequences OfConclusion
   
Subculture is a group of people who differ in appearance, moral principles, which are thus expressed.
The GothsEmoHippiePunks
Goth is varied, imaginative, grim images
Promoting suicide, afterlife
Style, typically black colors, decorations are crosses, human skulls
Emo is a depressive teenager, has a self-destructive nature
Suicide is the only way to attract attention
All other subculture emo related negatively, and sometimes even aggressive
Hippies-the Baroques have untidy appearance
The main thing for the hippie is easy
Punks is a young man that has a rough character and shocking appearance
Believe that they nay abruptly. Like the change in music
Subcultures leads to constant mood swings.The likelihood of a suicide.
Before becoming a member of a subculture, decide what it is you need.Beware of the bad companies.Don't get fooled by provocations "that's cool".
Презентація на тему «Захворювання органів кровообігу»

8.http://www.serdechno.ru/raspoznavanie_bolezney_serdca/redkie_bolezni_serdca_i_trudnosti_ih_diagnostiki/6615.html9.http://www.serdechno.ru/raspoznavanie_bolezney_serdca/redkie_bolezni_serdca_i_trudnosti_ih_diagnostiki/6621.html10. http://lifenews.ru/news/4125411. http://pochta2blog.blogspot.com/2010/11/blog-post_18.html12. http://dv.kp.ru/online/news/65154713. http://www.rg.ru/2007/06/01/xamatova.html14. http://ria.ru/culture/20111022/467172516.html15.http://www.kinopoisk.ru/level/10/m_act%5Bkeyword%5D/6616/16. http://bitva.stb.ua/ru/video/2011/10/9/33953/#336019317. http://onco.medisra.ru/treatment/heart_cancer/
Презентація на тему «Канарки»

Канарки
Канарки - птахи сімейства в'юркових. У природі звичайна птах на Канарських островах, Азорських островах і на острові Мадейра. У 15 столітті завезена в Європу і одомашнена. Виведено багато порід декоративних і красиво співаючих канарок.

Дика канарка (Serinus Канарія) - птах невеликих розмірів (довжина тіла 12-14 см). Оперення самця сірувато-зелене з темними поздовжніми плямами, на черевці зеленувато-жовте. Оперення самки тьмяно-сіре. Корінними місцями проживання є, мабуть, гірські ліси. Однак птах повністю пристосувалася до життя у культурному ландшафті і селиться в садах, парках, живоплотах.
Канарка на своїй батьківщині перелітний птах і тільки на півдні веде осілий спосіб життя. Харчується переважно дрібним насінням, ніжною зеленню і соковитими плодами інжиру. Дуже любить купатися. Птахи зграйками злітають до води, щоб попити і скупатися, при цьому вони сильно змочують оперення. Гнізда влаштовують на деревах. У кладці 3-5 яєць. Насиджує самка. Самець же весь гніздовий період зазвичай сидить на кінцях гілок і співає. Пісня дикої канарки приємна, але бідніше і менш звучна, ніж домашньою. Дикі форми в порівнянні з домашніми не мають такого розмаїття забарвлення і співу.
Свою назву птахи отримали від найменування групи Канарських островів, звідки їх вивозили іспанські колонізатори. Ці острови були центром лову та вивезення канарок, хоча дикі канарки зустрічалися і на острові Мадейра і на островах Зеленого Мису. Чотириста років тому канарки не відрізнялися різноманітністю форм, забарвлення і співу, якими славляться їхні домашні нащадки.

Здатність переймати пісні інших птахів, порівняльна простота 
розведення і утримання зробили канарку улюбленицею людини. 
Особливий інтерес до канарці з'явився після того, як у потомстві 
птахів звичайного зеленого кольору з'явилися особини жовтого 
забарвлення. Таке перетворення, пов'язане зі зміною умов 
існування, відбулося майже одночасно в багатьох країнах Європи 
в 17 столітті. Це дало поштовх до розвитку селекційної роботи. 
Було виведено безліч різних порід і колірних 
форм. Є серед них канарки білі, жовті й строкаті, канарки
нормального складання і птиці на непропорційно високих
 ногах з особливими пір'яними комірцями.
Презентація на тему «Ембріональний етап»

Ембріональний етап
Онтогенез
– індивідуальний розвиток організму від зиготи (або вегетативного зачатка) до природної смерті. В ході онтогенезу реалізується спадкова інформація організму (генотип) у конкретних умовах оточуючого середовища, в результаті чого формується фенотип – сукупність усіх ознак і властивостей індивідуального організму.
Розвиток
це якісні зміни в структурі і функціональній активності рослин і їх частин у процесі онтогенезу. В поняття “розвиток” входять також і вікові зміни.
Етапи онтогенезу вищих рослин. 
Розвиток вищих рослин поділяють на чотири етапи: 
ембріональний; 
 ювенільний; 
репродуктивний; 
 старість.

Ембріональний етап
Ембріональний етап онтогенезу насіннєвих рослин охоплює розвиток зародка від зиготи до зрілої насінини. Зигота утворюється в результаті злиття спермію пилкової трубки із яйцеклітиною зародкового мішка. 
При першому поділі зиготи, що відбувається перпендикулярно до осі її поляризації, дочірня клітина, повернена до мікропіле, значно крупніша і при подальшому поділі утворює однорядну нитку клітин - суспензор (підвісок). Він виконує такі функції:
відсовує зародок у тканину ендосперму;
поглинає речовини з нуцелуса та інтегумента і передає їх зародкові;
 синтезує фітогормони.

Глобулярною
Зовнішні клітини формують далі протодерму, а внутрішні дають початок первинній корі і центральному циліндру. На цій фазі особливо необхідний цитокінін. Він надходить з ендосперму, який відіграє головну роль у розвитку зародка.

Наступна фаза – серцевидна
У морфологічно верхній частині глобулярного зародка спостерігається інтенсивний білатеральний поділ клітин, в результаті чого закладаються примордії двох симетрично розміщених сім’ядолей.
Торпедовидна фаза
фаза (торпедо) розвитку зародка пов’язана з поділом клітин переважно поперек повздовжньої осі та з більш інтенсивним ростом клітин у зачатках сім’ядолей і в зоні гіпокотилю. Чітко виділяються по витягнутій у довжину формі клітини прокамбію в гіпокотилі. Формується промеристема кореня.
На останньому етапі дозрівання насіння втрачає значну кількість води й у більшості видів середньої смуги переходить до стану спокою. Цей перехід пов’язаний із зменшенням у тканинах вільних ауксинів, цитокінінів, гіберелінів та збільшенням умісту АБК.
Презентація на тему «Нервная регуляция. Строение и значение нервной системы»

Нервная регуляция. Строение и значение 
нервной системы.
Строение нервной системы
Нервная система
Центральная 
Периферическая 
Головной мозг, спинной мозг
Соматическая 
Вегетативная (автономная)  
Симпатический отдел 
Парасимпатический отдел 
Строение нейрона