nyuuzyou/ukr-lit huggingface dataset:
Презентація на тему «Технології переробки твердих побутових відходів»

Технології переробки твердих побутових відходів
Виконала учениця групи П-13 Бермес Мар’яна
Побутові відходи
Види побутових відходів
Переробка побутових відходів
Полігони (сміттєзвалища)
Схема утворення побутових відходів

Зміст
Побутові відходи – це тип відходів, що створюються у житлово-комунальному господарстві (побуті).
Побутові відходи

Тверді побутові відходи
Рідкі побутові відходи (стічні води, фекалії)
Види побутових відходів

До твердих побутових відходів належать :
Картон;
Споживчий, пакувальний або газетний папір;
Дерев’яна, скляна, металева тара;
Предмети та вироби з дерева, металу, скла, шкіри, пласмаси тощо;
Сміття;
Харчові відходи.
Тверді побутові відходи

Рідкі побутові відходи – це господарчо-побутові (від миття, прання тощо) та каналізаційні стоки (за винятком промислових) за відсутності централізованого водовідведення.
Рідкі побутові відходи

Збирання побутових відходів є основним завданням санітарного очищення населених пунктів і здійснюється спеціальними автомобілями спеціалізованих цехів. Для збирання та тимчасового зберігання побутових відходів використовуються контейнери для сміття.
Переробка побутових відходів

Найбільші площі під полігони зайняті в Дніпропетровській — 140 гектарів, Донецькій — 330, Одеській — 195, Запорізькій — 153, Луганській області — 129 гектарів;
Найбільш розповсюдженими видами промислової переробки ТПВ є спалювання, ферментація, сортування та їх різні комбінації.
Полігони (сміттєзвалища)

Схема утворення побутових відходів

Дякую за увагу!
Презентація на тему «ЗОРЯНІ СКУПЧЕННЯ ТА АСОЦІАЦІЇ» (варіант 3)

ЗОРЯНІ СКУПЧЕННЯ ТА АСОЦІАЦІЇ
ЗОРЯНЕ СКУПЧЕННЯ
Зоряне скупчення — гравітаційно зв'язана група зірок, що має загальне походження і рухома в гравітаційному полі галактики як єдине ціле.За своєю морфологією зоряні скупчення історично поділяються на два типи: розсіяні і кулясті. 

РОЗСІЯНІ ЗОРЯНІ СКУПЧЕННЯ
Розсіяні зоряні скупчення складаються з декількох десятків, сотень, іноді тисяч зір і мають неправильну форму.
Вони, як правило, складаються з щільної серцевини, оточеної  більш розсіяною «короною» з зірок. Діаметр серцевини зазвичай складає 3-4 св. м., а корони - 40 св. л. 

КУЛЯСТІ ЗОРЯНІ СКУПЧЕННЯ
Кулясті зоряні скупчення мають сферичну або злегка сплюснуту форму діаметром до 300 св. р. Вони налічують сотні тисяч і навіть мільйони зір, які групуються до центра.
Усы кулясті скупчення розташовуються сферично-симетрично відносно центра Галактики, помітно концентруючись навколо нього.

ВІДМІННОСТІ
У розсіяних зоряних скупченнях багато масивних яскравих зір, а також змінних, спалахуючих та зір з незвичайним хімічним складом. Червоних гігантів і надгігантів там практично немає. Вік розсіяних скупчень у середньому становить лише 1 млрд років. 

Кулясті скупчення в більшості складаються з зір маломасивних, на пізніх етапах еволюції. Вік кулястих скупчень оцінюють у 10-12 млрд років.

ЗОРЯНІ АСОЦІАЦІЇ
Зоряні асоціації — угрупування гравітаційно непов'язаних або слабопов'язаних між собою молодих зір (віком до декількох мільйонів років), об'єднаних спільним походженням.
За типом зоряного населення асоціації поділяють на:
OB-асоціації, що здебільшого складаються з гарячих зір спектральних класів O та B;
T-асоціації, характерні об'єкти яких — змінні зорі типу T Тельця. 

На відміну від молодих розсіяних скупчень зоряні асоціації мають більші розміри — десятки парсек (у ядер розсіяних скупчень — одиниці парсек) — та меншу густину зоряного населення: кількість зір в асоціації становить від кількох десятків до сотень, маса - 102—104 , у той час як розсіяні скупчення налічують сотні тисяч і більше зір.

ТУМАННІСТЬ
РОЗСІЯНЕ ЗОРЯНЕ СКУПЧЕННЯ
ТУМАННІСТЬ
КУЛЯСТЕ ЗОРЯНЕ СКУПЧЕННЯ
РОЗСІЯНЕ ЗОРЯНЕ СКУПЧЕННЯ
КУЛЯСТЕ ЗОРЯНЕ СКУПЧЕННЯ
ТУМАННІСТЬ
РОЗСІЯНЕ ЗОРЯНЕ СКУПЧЕННЯ
ТУМАННІСТЬ
Презентація на тему «Сириус»

СИРИУС

Си́риус
Си́риус (лат. Sirius), также α Большого Пса (лат. α Canis Majoris) — ярчайшая звезда ночного неба. Хотя его светимость и превышает в 22 раза светимость Солнца, она отнюдь не является рекордной в мире звёзд - высокий видимый блеск Сириуса обусловлен его относительной близостью.

Найдём одну из ближайших к нам звёзд после Солнца. Это ярчайший Сириус. Сначала, в восточной стороне неба появляется созвездие Орион, затем, под ним появляется звезда Сириус и, наконец, всё созвездие Большого Пса (картинка перед вами).

Самое важное о Сириусе:
Сириус - самая яркая звезда неба. Одна из самых близких к нам звёзд.
Космическая ракета, совершающая полёт со скоростью 10 км/с, достигла бы Сириуса за 300 000 лет.
Свет преодолевает то же расстояние за 9 лет.
Сириус примерно вдвое больше, вдвое тяжелее и вдвое горячее Солнца.
Если наше Солнце заменить Сириусом - выкипели бы все земные океаны.
Сириус движется в пространстве. Каждую секунду расстояние между Землёй и Сириусом возрастает на 8 км.

История
Многие древние культуры придавали особое значение Сириусу. Жители долины реки Нила поклонялись ему ещё в Раннем царстве как богине Сопдет (в греческой передаче Сотис), которая иногда отождествлялась с Исидой или Сатисой. 
В шумеро-аккадской астрономии звезду называли Стрела и связывали с богом Нинуртой. 
Согласно греческой мифологии, звездой Сириус стала собака Ориона или Икария.
Латинское название Сириуса — «Каникула» — означает «маленькая собачка»
В китайской астрономии звезду называли Лан («Волк») или Тяньлан («Небесный волк»). 
Сириус в мифах народов мира
Сириус, как самая яркая звезда неба, которая издавна привлекала внимание людей, часто упоминается во всех областях человеческой деятельности.
В мифах маори почиталось священное существо, которое живёт на небе и на самом высшем небе — десятом небе. Называлось оно Рехуа. Рехуа ассоциировался с некоторыми звёздами, причём у каждого народа была разная звезда, которая связывалась с этим мифическим существом. Для народа Тухое, на Северном острове Новой Зеландии это был Антарес, однако у многих народов этой звездой считался Сириус, ярчайшая и мудрейшая звезда неба. Поскольку Рехуа живёт на самом высоком небе, ему не грозила смерть, Рехуа мог оживить мёртвых и излечить любую болезнь. Многие маори верили, что видя Сириус, они видели Рехуа — мудрейшее из существ, которое только существует во Вселенной. В Коране также имеется упоминание звезды Сириус в аяте 53:49
КОНЕЦ
Презентація на тему «Алюміній» (варіант 17)

1
2
3
4
5
6
7
1
2
3
4
10
9
8
7
5
6
I
II
VI
V
VII
III
IV
VIII
1.
2.
3.
4.
5.
27
+13
0
Al
27
+13
0
2
8
3
P = 13
e =  13
N = 14
1s²
3p
1
2s²
3s²
2Al
+3O2
Al2O3
+3Cl2
2AlCl3
+3S
Al2S3
+6HCl
2AlCl3 + 3H2
+3CuSO4
Al2(SO4)3 + 3Cu
Презентація на тему «Поліпропілен» (варіант 1)



Поліпропілен
Поліпропілен — синтетичний полімер, продукт полімеризації пропілену, [—СН2—СН(СН3)—]n. 
Поліпропілен отримують полімеризацією пропілену в присутності металокомплексних каталізаторів. Поліпропілен випускається у вигляді порошку білого кольору або гранул з насипною щільністю 0,4-0,5 г / см ³.
За типом молекулярної структури можна виділити три основні типи:
 ізотактичний , 
синдиотактический 
 атактический . 
 Ізотактичний і синдиотактический молекулярні структури можуть характеризуватися різним ступенем досконалості просторової регулярності . Стереоізомери поліпропілену суттєво відрізняються за механічним , фізичним та хімічним властивостям . Атактичний поліпропілен являє собою каучукоподібний матеріал
На відміну від поліетилену , поліпропілен менш щільний, твердіший, більш термостійкий, майже не піддається корозійного розтріскування. Володіє високою чутливістю до світла і кисню
Поліпропілен - хімічно стійкий матеріал . Помітне вплив на нього чинять тільки сильні окислювачі - хлорсульфонова кислота , що димить азотна кислота , галогени , олеум .
Основні способи переробки - формування методами екструзії, вакуум-і пневмоформования, екструзійно-видувного, інжекційно-видувного, інжекційного, компресійного формувань, лиття під тиском.
Матеріал для виробництва плівок (особливо пакувальних ) , мішків , тари , труб , деталей технічної апаратури , пластикових стаканчиків , предметів домашнього вжитку , нетканих матеріалів , 
електроізоляційний матеріал , 
у будівництві для вібро-і 
шумоізоляції міжповерхових 
перекриттів в системах
 «плаваюча підлога». 
Застосування
Презентація на тему «Вибухонебезпечні речовини»


Робота учня 11-В класу: Андрійка Андрія
Вибухонебезпечні речовини
Вибухова речовина
Вибухова речовина  - хімічна сполука або їх суміш, здатна в результаті певних зовнішніх впливів або внутрішніх процесів вибухати, виділяючи тепло і утворюючи сильно нагріті гази. 



Ініціювальні речовини
Легко вибухають під дією простого початкового імпульсу (удар, тертя, промінь вогню) з виділенням енергії, достатньої для займання або детонації бризантних вибухових речовин.
Бризантні речовини
Речовини, основним режимом вибухового перетворення яких є - детонація, що збуджується дією вибуху ініціювальні речовини. Менш чутливі до зовнішніх впливів, ніж ініціювальні речовини.
Порохи
Тверді суміші органічних і неорганічних з'єднань, здатні стійко (без переходу у вибух або детонацію) горіти в широкому інтервалі зовнішніх тисків (0,1-1000 МПа).
Найважливіші представники індивідуальних вибухових речовин:
Тринітротолуол (тротил), тринітрофенол, трінітроксілол; гексоген, октоген, тетрил; нітрогліцерин, целюлози нітрати, пентаерітріттетранітрат (ТЕН); амонію нітрат, амонію перхлорат, свинцю азид





ДЯКУЮ ЗА УВАГУ
Презентація на тему «Адсорбція»

 Адсорбтив - газ або розчинена речовина.
Адсорбент - рідина або тверде тіло, що адсорбувало газ або розчинену речовину.
Адсорбцією називається концентрування газоподібної або розчиненої речовини на поверхні розділу фаз
Вивчення адсорбції
Карл Шеєле
Товій Єгорович
Ловіц
Ніколо Теодор
де Соссюр
Вивчення адсорбції
Джозайя Уіллард
Гіббс
Ірвінг Ленгмюр
Майкл Поляні
Види адсорбції
    Розрізняють фізичну, або ван-дер-ваальсову адсорбцію і хімічну адсорбцію, або хемосорбцію. У першому випадку адсорбційні сили мають ту ж природу, що і міжмолекулярні, або ван-дер-ваальсові , сили. Фізична адсорбція завжди зворотна. При хімічній адсорбції адсорбційні сили мають хімічну природу. Хемосорбція зазвичай незворотна.   
 

Адсорбенти
Деревне вугілля
Силікагель
Тваринне вугілля
       (кісткове)
Адсорбенти
Алюмогель
Активне вугілля
Хроматографія
На адсорбції речовин з розчинів заснований дуже важливий метод аналізу, запропонований в 1903 р. відомим російським вченим Михайлом Семеновичем Цвєтом, який розділив складний рослинний пігмент хлорофіл на складові частини. Такий метод аналізу був названий хроматографічним.

Хроматографія хлорофілу
Перша стадія
Друга стадія
Третя стадія
Четверта стадія
П'ята стадія
Презентація на тему «Алюміній» (варіант 13)

Алюміній
Алюміній (Al)— хімічний елемент III групи періодичної системи, його атомний номер 13, відносна атомна маса 26,9815. В природі існує єдиний стабільний ізотоп 27Al. 
Статуя Антероса на площі Піккаділлі в Лондоні, виготовлена в 1893 і є однією з перших статуй відлитих з алюмінію
Назва елемента походить 
від латинського слова alumen – 
галун. Галун – сполука Алюмінію, 
яку здавна використовували
 при фарбуванні тканин і 
як засіб
 для припинення кровотечі.
Поширення в природі


Алюміній за розповсюдженням у земній корі займає третє місце. Його вміст в літосфері становить близько 8,05%. Глобальні запаси алюмінію на Землі - 1,2·109 т (2000 р.), термін їх вичерпання за прогнозами Римського клубу— 55 років.
В природі зустрічається винятково у вигляді сполук, входить до складу 270 мінералів. Його найважливішими мінералами є: 
Боксит –суміш сполук із формулами Al(OH)3 і AlO(OH). 
Каолініт Al4 [Si4O10] (OH)8. 
Нефелін KNa3[AlSiO4]4 або (Na,K) Al[SiO4].

 
Фізичні властивості
Алюмінію
сріблясто-білий легкий метал
Густина - 2,69872 г/см³
t = 6600C
добрий провідник тепла і електрики
пластичний
легко піддається механічній обробці
Реакції з киснем
На повітрі він швидко окиснюється і вкривається тонкою плівкою алюміній оксиду. Оксидна плівка є досить міцною й зумовлює корозійну стійкість алюмінію. При нагріванні на повітрі чи в кисні алюміній згоряє, утворюючи також алюміній оксид: 
4Al + 3O2 = 2Al2O3.

Реакції з водою
У звичайному стані алюміній покритий захисною оксидною плівкою і є стійким до дії води навіть при нагріванні. Якщо плівка алюміній оксиду буде зруйнована, то алюміній буде активно реагувати з водою з виділенням газуватого водню:
2Al + 6Н2О = 2Al(ОН)3↓ + 3Н2↑.

Хімічні властивості
Реакції з кислотами
Алюміній реагує з розчинами кислот з утворенням солей і водню, наприклад:
      2Al + 6НСl= 2AlCl3 + 3Н2↑.
Концентровані сульфатна і нітратна кислоти пасивують алюміній, тобто збільшують міцність оксидної плівки. Таким чином, алюміній з ними не реагує.

Реакції з неметалами
Алюміній активно реагує з іншими неметалами. За звичайних умов він взаємодіє з хлором і бромом, утворюючи солі, наприклад, алюміній хлорид:
2Al + 3Сl2 = 2AlСl3.

Хімічні властивості
 
Реакції з лугами
Оксидна плівка легко розчиняється в лугах і алюміній реагує з розчинами лугів з виділенням водню:
2Al + 2NaOH +6Н2O = 2Na[Al(OH)4] + 3Н2↑.

Реакції з солями
Алюміній реагує з розчинами солей, “витісняючи” менш активні метали: 
2Al+3CuCl2 = 3Cu + 2AlCl3
Хімічні властивості
 
Починаючи з кінця 1930-х років, ведеться пошук нових методів пайки, спеціально призначених для алюмінію та його сплавів, одним з яких є ультразвукове паяння із застосуванням м'яких припоїв.
 
Чистий алюміній застосовується у виробництві фольги, яка широко використовується для виробництва електролітичних конденсаторів і пакувальних матеріалів для харчових продуктів.
Різні види конденсаторів

 
Основна кількість провідникової продукції — голі, обмоткові і ізольовані проводи, кабелі в одно- і багатожилковому виконанні виробляють за двохстадійною технологією
Кінець
Презентацію підготувала
 Анжела Слюсаренко
Презентація на тему «Оксиген»

 оксиген
Характеристика Оксигену
Хімічний символ елемента Оксигену — O. Відносна атомна маса Оксигену — Аr(O) = 16. Валентність Оксигену в сполуках — 2. Хімічна формула простої речовини кисню — O2. Відносна молекулярна маса кисню — Мr(O2) = 32.
Молекула
кисню

Молекула озону
Оксиген утворює такі прості речовини як кисень і озон
 Оксиген — найпоширеніший хімічний елемент на Землі.
Масова частка його в оболонці Землі (в атмосфері, гідросфері, літосфері) становить близько 52 %. У зв'язаному стані, тобто як хімічний елемент, Оксиген входить до складу води, піску, глини, гірських порід і мінералів. Він є у складі всіх речовин, з яких побудовані живі організми. Зокрема в організмі людини на вміст Оксигену припадає майже 65 %.У вільному стані, тобто як проста речовина, кисень О2 є у повітрі. Масова частка його — 23 %, об'ємна — 21 %. Кисень міститься також у природних водах. 
Біохімічне очищення річкової та
 морської води відбувається за
 допомогою розчиненого 
у воді кисню.
Історія відкриття
Світовий пріоритет відкриття оксигену належить Китаю. Китайський учений VIII ст. Мао-Хоа встановив наявність у складі повітря двох газів, один із яких мав властивість підтримувати дихання й горіння.В Європі кисень відкрили майже через 1000 років одночасно два видатні хіміки другої половини XVIII ст. — швед Карл Шеєле (1771) та англієць Джозеф Прістлі (1774). Однак К. Шеєле опублікував своє відкриття пізніше, ніж Дж. Прістлі. На одному з майданів міста Лідса вдячні англійці встановили бронзову скульптуру свого видатного співвітчизника.
Застосування оксигену
Кисень повітря має надзвичайно важливе значення для процесів горіння. Спалюючи різні види палива, одержують тепло, яке використовують для задоволення найрізноманітніших потреб, в тому числі для перетворення його в механічну і електричну енергію. За участі кисню повітря згоряє паливо на теплоелектростанціях, пальне у двигунах автомобілів, випалюють металічні руди на заводах кольорової металургії.
Основні відомості
Оксиге́н (О) «той, що породжує кислоту» — хімічний елемент головної підгрупи 6 групи періодичної системи групи з атомним номером 8, простими речовинами якого є гази кисень та озон.
Фізичні властивості 
Кисень — безбарвний газ без запаху і смаку. При температурі —183° С він скрапляється у рідину голубуватого кольору, яка при —218,7° С замерзає в синю кристалічну масу. Розчинність кисню у воді невелика і при звичайній температурі становить всього 3,1 см³ в 100 г води. У продаж кисень поступає в сталевих балонах під тиском приблизно 150 атм.
Рідкий кисень
Кругообіг оксигену у природі
Презентація на тему «Кам’яне вугі?лля»

Кам'яне вугі́лля 

Кам’яне вугілля — осадова порода, що є продуктом глибокого розкладу решток рослин (дерев’янистих папоротей, хвощів і плаунів, а також перших голонасінних рослин). Більшість покладів кам’яного вугілля було утворено в палеозої, головним чином у кам’яновугільний період, приблизно 300-350 мільйонів років тому
Характеристика
Щільна порода чорного, іноді сіро-чорного кольору. Блиск смоляний або металічний. В органічній речовині кам'яного вугілля міститься 75-92 % вуглецю, 2,5-5,7 % водню, 1,5-15 % кисню. Містить 2-48 % летких речовин. Вологість 1-12 %. Вища теплота згоряння в перерахунку на сухий беззольний стан 30,5-36,8 МДж/кг. 
вуглець

Залягає кам'яне вугілля у формі пластів і лінзовидних покладів різної потужності (від десятків см до декількох десятків і сотень м) на різних глибинах (від виходів на поверхню до 2500 м і глибше).


Кам'яне вугілля характеризується нейтральним складом органічної маси. Воно не реагує зі слабими лугами ні в звичайних умовах, ні під тиском. Бітуми кам'яного вугілля, на відміну від вугілля бурого, представлені переважно сполуками ароматичної структури. У кам'яному вугіллі не виявлені жирні кислоти і естери, мало сполук зі структурою парафінів.

Утворення
Кам'яне вугілля утворилося з продуктів розкладу органічних залишків рослин, що зазнали зміни (метаморфізм) в умовах високого тиску навколишніх порід земної кори і порівняно високої температури.

Різновиди вугілля
Класифікація кам'яного вугілля
за речовинним складом, 
петрографічним складом,
 генетичні,
 хіміко-технологічні, 
промислові 
 змішані. 
Використання
Кам'яне вугілля використовується як технологічна, енерго-технологічна і енергетична сировина, при виробництві коксу і напівкоксу з отриманням великої кількості хімічних продуктів на основі яких одержують добрива, пластмаси, синтетичні волокна, лаки, фарби і т.і.
Один з найперспективніших напрямів використання кам'яного вугілля — скраплення (зрідження) — гідрогенізація вугілля з отриманням рідкого палива.


Презентацію виконала 
Учениця 11-А класу
Конюх Анастасія
Дякую за увагу!!!
Презентація на тему «Прості речовини»

Прості речовини
Гідроген (H)
Гелій (He)
Літій (Li)


Берилій (Be)
Бор (B)
Карбон (C)
Нітроген (N) 
Оксиген (O)
Флуор (F)
Неон (Ne)
Натрій (Na)
Магній (Mg)
Алюміній (Al)
Сицилій (Si)
Фосфор (P)
Сульфур (S)
Хлор (Cl)
Аргон (Ar)
Калій (K)
Кальцій (Ca)
Скандій (Sc)
Титан (Ti)
Ванадій (V)
Хром (Cr)
Манган (Mn)
Ферум (Fe)
Кобальт (Co)
Нікол (Ni)
Купрум (Cu)
Цинк (Zn)
Галій (Ga)
Германій (Ge)
Арсен (As)
Селен (Se)
Бром (Br)
Криптон (Kr)
Презентація на тему «Алюмінієві сплави»

АЛЮМІНІЄВІ СПЛАВИ
Підготувала учениця 10 класу
Кисленко Єлизавета

Алюмі́нієві спла́ви — легкі сплави на алюмінієвій основі, до складу яких входить один або декілька легуючих елементів. Переважно структура сплавів на основі алюмінію складається при кімнатній температурі з твердого розчину та інтерметалідної фази. Легуючі добавки (мідь, кремній, магній, цинк, манган) вводять в алюміній головним чином з метою підвищення його міцності.
Характеристики та застосування
Головними перевагами всіх сплавів алюмінію є їх мала густина (2,5…2,8 г/см³), висока міцність (в перерахунку на одиницю маси), задовільна стійкість проти атмосферної корозії, порівняно мала вартість та легкість отримання і обробки. Застосовуються в авіаційній (обшивка літака, шпангоути, лонжерони, паливні та масляні баки), суднобудівній (корпуси суден), автомобільній, приладобудівній та інших галузях промисловості, а також у виробництві товарів народного споживання. Сплави алюмінію з цинком (алюцинк) використовуються як високоефективне антикорозійне захисне покриття сталевих листів у багатьох галузях.
ФІЗИЧНІ ВЛАСТИВОСТІ
ГАЛУЗЬ ЗАСТОСУВАННЯ



За масштабами застосування алюміній і його сплави займають друге місце після заліза (Fe) і його сплавів. Широке застосування алюмінію в різних областях техніки і побуту пов'язано з сукупністю його фізичних, механічних і хімічних властивостей. Алюміній легко обробляється різними способами - куванням, штампуванням, прокаткою і ін. Чистий алюміній застосовують для виготовлення дроту і фольги, використовуваної як пакувальний матеріал. 
Вже зараз важко знайти галузь промисловості, де б не використовувався алюміній або його сплави - ​​від мікроелектроніки до важкої металургії. Це обумовлюється хорошими механічними якостями, легкістю, малої температурою плавлення, що полегшує обробку, високим зовнішніми якостями, особливо після спеціальної обробки. З огляду на перелічені та багато інших фізичні і хімічні властивості алюмінію, його невичерпна кiлькiсть в земній корі, можна сказати, що алюміній - один з найперспективніших матеріалів майбутнього.
Презентація на тему «Глицерин»

http://ru.wikipedia.org/wiki/%C3%EB%E8%F6%E5%F0%E8%EDhttp://www.naturalmask.ru/glycerin.htmlhttp://netvreda.ru/news/95-glycerol_all_of_this_stuff.htmlhttp://www.biodieselmach.com/glicerin.htmhttp://www.tallann.ru/chemical/node/15?PHPSESSID=27c5f39abe944452c004b96906fef263
Prezentacii.com
Презентація на тему «Солнце – наша звезда»

Подготовилаученица 11-а класса… 
Солнце – наша звезда
Основные характеристики
Среднее расстояние от Земли 149,6·106 км(8,31 световых минут)1 а. е.
 Видимая звёздная величина (V)−26,74m
 Абсолютная звёздная величина  4,83m
 Спектральный классG2V
 Радиус  109 R
 Масса 330000 М (для поверхности)617,7 км/с(55,2 земных)
Эффективная температура поверхности5778 К
Температуракороны~1 500 000 
Температураядра~13 500 000 К
Светимость3,846·1026 Вт(~3,75·1028 Лм)
Яркость  2,009·107 Вт/м²/ср
Солнце является молодой звездой третьего поколения (популяции I) с высоким содержанием металлов, то есть оно образовалось из останков звёзд первого и второго поколений (соответственно популяций III и II).
Текущий возраст Солнца (точнее — время его существования на главной последовательности), оценённый с помощью компьютерных моделей звёздной эволюции, равен приблизительно 4,57 млрд лет
Внутреннее строение солнца
Солнечные затмения
 Астрономическое явление, которое заключается в том, что Луна закрывает (затмевает) полностью или частично Солнце от наблюдателя на Земле. Солнечное затмение возможно только в новолуние, когда сторона Луны, обращенная к Земле, не освещена, и сама Луна не видна. Затмения возможны, только если новолуние происходит вблизи одного из двух лунных узлов (точки пересечения видимых орбит Луны и Солнца), не далее чем примерно в 12 градусах от одного из них.
Солнце и Земля
	Для людей, животных и растений солнечный свет является очень важным. У значительной их части свет вызывает изменение циркадного ритма. Так, на человека, по некоторым исследованиям, оказывает влияние свет интенсивности более 1000 люкс, причём его цвет имеет значение. В тех областях Земли, которые в среднем за год получают мало солнечного света, например, тундре, устанавливается низкая температура (до −35 °C зимой), короткий сезон роста растений, малое  биоразнообразие и низкорослая растительность.
Городская легенда о Солнце
В 2002 и последующих годах в СМИ появилось сообщение, что через 6 лет Солнце взорвётся (то есть превратится в сверхновую звезду)
Гипотетический сценарий гибели Солнца рассматривается также в художественном фильме «Пекло», снятом в 2007 году.
Двойники Солнца
В настоящее время известны несколько «двойников» Солнца, которые являются практически полными аналогами нашей звезды по массе, светимости, температуре(±50 К),металличности (±12 %), возрасту (±1 млрд лет) и т. д.
 Бета Гончих Псов
18 Скорпиона
37 Близнецов

Излучение Солнца
Основной источник энергии на Земле. Его мощность характеризуется солнечной постоянной — количеством энергии, проходящей через площадку единичной площади, перпендикулярную солнечным лучам. На расстоянии в одну астрономическую единицу (то есть на орбите Земли) эта постоянная равна приблизительно 1,37 кВт/м².
СПАСИБО ЗА ВНИМАНИЕ!