nyuuzyou/ukr-lit huggingface dataset:
Презентація на тему «Розчинник»

“РОЗЧИННИК”
Розчини - однорідна багатокомпонентна система, що складається з розчинника, розчинених речовин і продуктів їх взаємодії.  
Розчини - це молекулярні суміші, які  за агрегатним станом можуть бути рідкими - морська вода, газоподібними – повітря ,або твердими - багато сплавів металів. 

Процес взаємодії розчинника і розчиненої речовини називається сольватацією, якщо розчинником є вода - гідратацією. 
Процес розчинення внаслідок взаємодій компонентів супроводжується різними тепловими явищами.


Розчинністю - називається здатність речовини розчинятися в тому чи іншому розчиннику. 
Розчинність залежить від природи  речовини і розчинника,температури і тиску. 

Чинники, що впливають на розчинність
Концентрація розчинів
Масова частка розчиненої речовини - це безрозмірна величина,що дорівнює відношенню маси розчиненої речовини до загальної маси розчину.

Молярна концентрація показує, скільки моль розчиненої речовини міститься в 1 літрі розчину.
Дисперсні системи – це системи, в яких одна речовина рівномірно розподілено у вигляді частинок всередині іншої речовини.
До дисперсних систем відносяться звичайні (справжні) розчини, колоїдні розчини, а також суспензії та емульсії.
Суспензії - це дисперсні системи, в яких дисперсної фазою є тверда речовина, а дисперсним середовищем – рідина.
Емульсії - це дисперсні системи, в яких і дисперсна фаза і дисперсне середовище є рідинами, взаємно не змішуються. Прикладом емульсії є молоко, в якому дрібні кульки жиру плавають у рідині. 

Колоїдні розчини - це високодисперсні двофазні системи, що складаються з дисперсійного середовища і дисперсної фази, причому лінійні розміри частинок останньої лежать в межах від 1 до 100 нм. 
Колоїдні розчини інакше називають золями. 
Для осадження золю необхідно, щоб його частинки з'єдналися в більш великі агрегати. З'єднання часток в більш великі агрегати називається  коагуляцією, а осадження їх під впливом сили тяжіння - седиментацією. 
Значення золів виключно велике, тому що вони більш поширені, ніж істинні розчини: протоплазма живих клітин, кров, соки рослин.
Колігативні властивості— властивості розчинів, які залежать від кількості частинок розчинених речовин і не залежать від їх природи. 
Зниження тиску насиченої пари розчину описується законом Рауля: відносне зниження тиску насиченої пари розчинника над розчином рівне мольній частці розчиненої речовини.

Щоб кількісно оцінити збільшення температури кипіння і зменшення температури плавлення розчину, слід знайти температуру при якій, за сталого тиску (1 атм.), пара чистого розчинника або чистий розчинник у твердій формі відповідно має такий же хімічний потенціал, як і розчинник у розчині. 
Осмос— це спонтанний перехід чистого розчинника у розчин, відділений від нього напівпроникною мембраною. Значення осмотичного тиску для сильно розведених розчинів можна приблизно обчислити, використовуючи рівняння, виведене Вант-Гоффом.
Причини застосування розчинів
Дякуємо за увагу!
Презентація на тему «Полістирол»

Полістирол (C8H8)n
Міжнародний знак вторинної переробки для полістиролу
Полістиро́л  — продукт полімеризації стиролу (вінілбензолу). Виробляють з рідкого стиролу, вихідною сировиною для якого є нафта та кам'яне вугілля
Полістирол - жорсткий , крихкий , аморфний полімер, має низьку щільність. Полістирол володіє відмінними діелектричними властивостями і непоганою морозостійкістю ( до -40 ° C). Розчиняється в ацетоні , толуолі,дихлоретані.Нерозчинний у воді. Термопластичний матеріал. Добре обробляється механічними способами. Добре склеюється.
Загальні відомості
Отримання
Промислове виробництво полістиролу засноване на полімеризації стиролу. Розрізняють 3 основних способи його отримання:
Найбільш застарілий метод отримання, який не отримав широкого застосування у виробництві.Емульсивний полістирол отримують в результаті реакції полімеризації стиролу у водному розчині лужних речовин при температурі 85-95 ° C.
Емульсивний
Суспензійний
Процес полімеризації проводиться при поступовому підвищенні температури (до 130 ° С) під тиском. Результатом є - отримання суспензії з якої полістирол виділяють шляхом центрифугування, потім його промивають і сушать. Даний метод отримання полістиролу також є застарілим і застосовується у виробництві пінополістиролу.
Блоковий
 Полімеризацію проводять постадійно в середовищі бензолу - спочатку при температурі 80-100 ° С, а потім стадією 100-220 ° С. Реакція припиняється при ступені перетворення стиролу в полістирол до 80-90% маси. Полістирол, отриманий блоковим методом відрізняється високою чистотою і стабільністю параметрів. Дана технологія найбільш ефективна і практично не має відходів.
Застосування
З полістиролів виробляють безліч виробів , які в першу чергу застосовуються в побуті (одноразовий посуд , упаковки , дитячі іграшки) , а також будівельній індустрії ( теплоізоляційні плити , панелі),медичний напрямок (частини систем переливання крові,одноразові інструменти) . Полістирол, що спінюється після високотемпературної обробки водою або парою може використовуватися в якості фільтруючого матеріалу ( фільтруючої насадки ) в колонних фільтрах при очищенні стічних вод,також успішно застосовуються в пакувальній та кондитерської індустрії , а також виробництві конденсаторів .
Ударостійкий полістирол і його модифікації отримали широке застосування у сфері побутової техніки та електроніки.
Військова промисловість 
Полістерол додають в склад напалма в якості згущувача
Обережно PS
Полістирол (позначений буквами PS) до холодних рідин байдужий. Але від гарячої рідини або алкоголю, скляночка з полістиролом починає виділяти токсичний елемент «стирол», який має властивість накопичуватися в печінці і нирках, руйнуючи їх. Тарілочки з полістиролу використовуються в літніх кафе під шашлик та інших закладах. Окрім гарячого м'яса і кетчупу, можна отримати ще і дозу токсинів.
Переваги та недоліки полістеролу
Переваги: дешевизна, морозостійкість, легкість в переробці, хороший діелектрик.
Недоліки: низька механічна міцність і хімічна нестійкість.
Презентація на тему «Застосування оцтової кислоти, її згубна дія»

           Глухівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №2 
Презентацію підготувала
учитель хімії :
Забара Оксана Василівна          
2011 – 2012 н. р.
Застосування оцтової кислоти, її згубна дія.
Будова 
молекули
Фізичні 
властивості
Хімічні 
властивості
Переваги
оцтової
кислоти
Недоліки 
Оцтової
кислоти
Висновок
Використана
 література








Зміст
Молекулярна  формула оцтової кислоти
Кулестержнева модель молекули  
оцтової кислоти
Структурна формула оцтової кислоти
Структурна формула оцтової кислоти
має різкий специфічний запах,
Оцтова кислота – безбарвна рідина, летка,
змішується з водою в будь-яких пропорціях.
  У побуті відома у 3 – 9 % розчині (столовий оцет), 
80 % водного розчину (оцтова есенція). 
  Фізичні властивості 
оцтової кислоти
Хімічні властивості 
оцтової кислоти
Горіння безводної
 оцтової кислоти
Взаємодія оцтової кислоти 
з металами
Взаємодія оцтової кислоти з оксидами
металів
Горіння безводної
оцтової кислоти
Взаємодія оцтової
кислоти з металами 
Взаємодія оцтової
кислоти з оксидами 
металів
Переваги 
оцтової кислоти
Застосовують у харчовій промисловості
Застосовують у медицині
Гарний консервант
Легка в отриманні речовина
Застосовують при фарбуванні пряжи 
        Отримання оцтової кислоти
У промисловості
Спиртове бродіння 
Суха перегонка деревини
  Застосування оцтової кислоти у харчовій промисловості.
Гарний консервант
Підкислювач
Застосування оцтової кислоти в медицині.
На Заході яблучний оцет більше відомий своїми лікувальними властивостями. Він застосовується :
При підвищеному артеріальному тиску
При опіках 
При астмі 
При хворобі нирок 
              При мігрені
При підвищеної температурі
Недоліки оцтової
 кислоти
дія парів  –  Кон’юктивіт
Бронхіт
Дія на шкіру
   Її пари уражують в основному 
слизові оболонки верхніх 
дихальних шляхів
Є отруйною речовиною 
Застосування оцтової кислоти досить різноманітне. У хімічній промисловості з неї виробляють пластичні маси, різні барвники, лікарські речовини, штучне волокно (ацетатний шовк), у харчовій промисловості застосовується як консервувальний засіб та смакова приправа, застосовується у медицині.
Є отруйною речовиною, має різкий запах.
На мою думку оцтова кислота має більше переваг, ніж недоліків. Одного з недоліків можна позбутися якщо правильно проінформувати людей.
Висновки
http://shkolyar.in.ua/spoluki/zast-otctovoi-kisloty
http://vilne.org.ua/index.php?option=com_content&view=article&id=5732:pro-negatyvnu-diyu-kyslot&catid=3:socium&Itemid=13
http://feht.donntu.edu.ua/u_chem/uh_neo/00_o_hem/o_h09_02.htm
http://refs.co.ua/79856-Uksusnaya_kislota.html
http://referatu.com.ua/referats/100/1855
Використана література
Презентація на тему «Чисті речовини та суміші» (варіант 1)

. 
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
Презентація на тему «Хімічна промисловість» (варіант 1)

www.themegallery.com
Click to edit Master title style
Click to edit Master text stylesSecond levelThird levelFourth levelFifth level
Click to edit Master title style
Click to edit Master subtitle style
L/O/G/O
Click to edit Master text stylesSecond levelThird levelFourth levelFifth level
4
1
2
3
Презентація на тему «Полівінілхлорид» (варіант 2)

Полівінілхлорид
Підготувала учениця 11-М класу
Євграфова Марина

Полівінілхлорид- (ПВХ)-або поліхлорвініл,поліхлорвінілова смола-безбарвна, прозора пластмаса, термопластичний полімер, продукт полімеризації хлорвінілу  CH2=CHCl. Щоб одержати з поліхлорвінілу м`який матеріал, його змішують з пластифікатором.
ПВХ
Отримання
В присутності органічних пероксидних сполук при 40 °C і тиску 5 атм хлорвініл легко полімеризується в еластичну масу, яку й називають поліхлорвініловою смолою
Вигляд молекули ПВХ
Зовнішній вигляд
Міжнародний знак вторинної переробки для полівінілхлориду
Властивості:Молекулярна формула: (C2H3Cl)nМолярна маса: 62,5 г·моль−1 Зовнішній вигляд: порошок білого кольоруЗапах: запахГустина: густинаТпл. :  100–260°C
Властивості:  +
Поліхлорвініл досить стійкий проти дії кислот і лугів. Він має високі діелектричні властивості, негорючий, легко фарбується. 
Його застосовують для ізоляції електричних провідників, виробництва лінолеуму, штучної шкіри для взуття, вікна (металопластикові вікна). З поліхлорвінілу виготовляють також настільні церати, портативні плащі від дощу тощо.
Поліхлорвініл порівняно легко розкладається при нагріванні, виділяючи хлористий водень.
Властивості:     ___
Істотним недоліком ПВХ є низька теплостійкість (не вище 70 °C). При низьких температурах пластифікат втрачає міцність, а при високих різко погіршує свої електричні властивості.
Полівінілхлорид широко використовується для виробництва пластикових водонапірних каналізаційних та труб, футерування труб і реакторів в хімічній промисловості.
Хлорування полівінілхлориду одержують перхлорвінілову смолу , з якої виготовляють хімічно стійке волокно хлорин.
Вироби з ПВХ
Платівки з ПВХ
Рукавички з ПВХ
Лінолеуми з ПВХ
Дякую за увагу!!!
Презентація на тему «Карбонатна кислота. Карбонати»

Карбонатна кислота. Карбонати.
Підготувала:
Учениця 10 класу
Прилуцької ЗОШ І-ІІІ ст. № 13
Імені Святителя Іоасафа Бєлгородського
Вугільна кислота ( дигідрогенкарбонат,  гідроксиметанова, карбонатна  кислота )  — слабка двоосновна кислота з хімічною формулою Н2СО2. У чистому вигляді нестійка.  Утворюється в малих кількостях при розчиненні вуглекислого газу у воді , в тому числі і вуглекислого газу з повітря.  Утворює ряд стійких неорганічних таорганічних похідних: солі (карбонати та
 гідрокарбонати), естери, аміди та ін
Структурна формула
Кулестрижнева модель
На відміну від сульфатної чи нітратної карбонатна кислота слабка і нестійка, існує лише в розбавленому розчині, виділити з якого її неможливо, тому що при нагріванні кислота розкладається на воду й вуглекислий газ.
Хімічні властивості карбонатної кислоти і карбонатів 
 
 
Хімічні властивості карбонатної кислоти і карбонатів 
 
 
 
Хімічні властивості карбонатної кислоти і карбонатів . Розкладання солей карбонатної кислоти при нагріванні. 
Застосування найважливіших карбонатів
Вапнування  
ґрунтів
Виробництво скла
Скло – це натуральна продукція. Найважливішою сировиною для його виробництва є кварцовий пісок, вапно і карбонат натрію.
Чорна металургія
Будівельний матеріал
Виробництво вапна
Презентація на тему «Аспірин» (варіант 1)

Аспірин
Даниленко, Реутенко 11-А
Аспірин (ацетилсаліцилова кислота) — безбарвні голчасті кристали моноклінічної структури.
Формула
С9Н8О4
Реакція добування 
   Ацетилсаліцилову кислоту одержують взаємодією оцтового ангідриду та саліцилової кислоти.
Фізичні властивості
   Аспірин у чистому вигляді не має запаху, але у вологому середовищі (наприклад при контакті з повітрям) набуває запаху оцтової кислоти. Розкладається у киплячій воді та при розчиненні у лужних розчинах. Добре розчинні у воді неорганічні солі ацетилсаліцилової кислоти, проте такі розчини нестійкі та за цих умов ацетилсаліцилова кислота швидко гідролізується.

застосування
    Аспірин є популярним знеболювальним засобом (аналгетик), розроблений в 20 столітті як лікарський засіб від головного болю і артриту. Аспірин пригнічує синтез простагландинів і виробляється з дерева білої верби (Salix alba). При тривалому використанні навіть в помірних дозах аспірин може викликати шлункову кровотечу, пошкодження нирок і дефекти слуху, тому аспірин не рекомендують вживати дітям до 12 років. Також вважають, що він може викликати рідкісне захворювання - синдром Рея. Проте дослідження показують, що аспірин може попередити інфаркт і тромбоз, тому схильним до серцево-судинних захворювань людям рекомендується постійно вживати його у малих дозах (близько 80 мг на добу).
Презентація на тему «Проблема вмісту нітратів в продуктах харчування»

Проблема вмісту нітратів в продуктах харчування
Нітрати - це солі азотної кислоти HNO3, тверді, добре розчинні у воді речовини. Нітрати життєво необхідні рослинам — без них неможливий їхній нормальний ріст і розвиток. Однак неконтрольоване використання азотних добрив (в Україні близько 20 млн. т. на рік) призвело до накопичення необмеженого рівня їх у продуктах рослинного походження.

Джерела
М'ясні продукти
Рослинні продукти 
Молоко
Ковбаси
Шляхи попадання в людський організм
Основна маса нітратів потрапляє в організм людини з консервами і свіжими овочами (40-80% добової кількості нітратів)
Незначна кількість нітратів потрапляє з хлібо- булочними виробами, фруктами, молочними продуктами (1%)
Нітрати надходять з водою, яка є одним з основних умов нормального життя
Також нітрати можуть надходити через лікарські препарати і тютюн
Частина нітратів може утворитися в організмі людини при обміні речовин
Вплив нітратів на людський організм
Нітрати можуть пригнічувати активність імунної системи організму; 
Небезпечні нітрати для немовлят; 
Нітрати сильно впливають на виникнення ракових пухлин в шлунково-кишковому тракті.
очистка від шкірки овочів і фруктів; 
термічна обробка овочів; консервування;
 зберігання овочів і фруктів в холодильнику; 
використання в їжу вітамінів С і Е; 
ретельне промивання овочів водою
Способи зменшення нітратів
Як розпізнати – чи є нітрати?
Існує два способи розпізнати нітрати в овочах: власними силами і за допомогою спеціальних лабораторій. Для того щоб самостійно виявити нітрати слід знати деякі особливості нітратних овочів. 
По-перше, не вибирайте великі плоди овочів, так як «гіганти» найчастіше виявляються до межі напхані нітратами. 
По-друге, звертайте увагу на властивий даному овочу запах, він повинен бути і не слабким і не яскраво вираженим.
 По-третє, звертайте увагу на зовнішній вигляд овочів, особливо на їх кольори. 
По-четверте, при виборі овочів врахуйте, що чим важче плід, в порівнянні з плодами такого розміру, тим менше в ньому міститься нітратів. 
По-п'яте, ніколи не купуйте овочі не першої свіжості, у них вміст концентратів явно буде більше, ніж у більш свіжих, а також не зберігайте їх довгий час, за винятком картоплі.
Презентація на тему «Солі» (варіант 1)

CaCO3=CaO + CO2Na2SiO3=Na2O+SiO2
Me
n
A
m
NaCl
+
CuSO4
+
ll
2KI + Br2 = 2KBr + I2
2NaCl + H2SO4 = Na2SO4 + 2HCl
FeCl2 + 2NaOH = Fe(OH)2 + 2NaCl
AgNO3 + KCl =AgCl + KNO3
CaSO4·2H2O.
CuSO4 *5H2O
CaCO3=CaO + CO2Na2SiO3=Na2O+SiO2
CaCO3=CaO + CO2Na2SiO3=Na2O+SiO2
CaCO3=CaO + CO2Na2SiO3=Na2O+SiO2
Me
n
A
m
NaCl
+
CuSO4
+
ll
2KI + Br2 = 2KBr + I2
2NaCl + H2SO4 = Na2SO4 + 2HCl
FeCl2 + 2NaOH = Fe(OH)2 + 2NaCl
AgNO3 + KCl =AgCl + KNO3
CaSO4·2H2O.
CuSO4 *5H2O
CaCO3=CaO + CO2Na2SiO3=Na2O+SiO2
CaCO3=CaO + CO2Na2SiO3=Na2O+SiO2
CaCO3=CaO + CO2Na2SiO3=Na2O+SiO2
CaCO3=CaO + CO2Na2SiO3=Na2O+SiO2
2KI + Br2 = 2KBr + I2
CaCO3=CaO + CO2Na2SiO3=Na2O+SiO2
Презентація на тему «Природній газ»

Природній газ
Природний газ  — суміш газів, що утворилася в надрах землі при анаеробному розклада-нні органічних речовин. Це суміш газоподібних вуглеводнів (метану, етану, пропану, бутану тощо), що утворюється в земній корі та широко використовується як високоекономічне паливо на електростанціях.
Хімічний склад природнього газу:
метан (CH4) — 80 - 98%,
Етан  (C2H6) – 0.5-4%
Пропан (C3H8) – 0.2 – 1.5%
Бутан (C4H10) – 0.1 – 1%
Водень (H2)
Сірководень (H2S)
Диоксид вуглецю(CO2)
Азот (N2)
Гелій (Не2).
Властивості природнього газу:
Фізичні:
-	Густина: ρ = 0,7 кг/м³ (сухий газоподібний) або 400 кг/м³ рідкий
-Температура займання: t = 650 °C
-Теплота згоряння: 16 — 34 МДж/м³ (для газоподібного)
-Октанове число при використанні на двигунах згоряння: 120 — 130

Природний газ знаходиться в землі на глибині від 1000 метрів до декількох кілометрів. Газ добувають з надр землі за допомогою свердловин. Шпари намагаються розмістити рівномірно по всій території родовища.

В даний час основним видом транспорту є трубопровідний. Газ під тиском, як правило, до 75 атмосфер (кгс/см2) рухається по трубах діаметром до 1420 мм. 

Газопроводи великого діаметру, призначені для транспортування газу на великі відстані, називаються магістральними.
 Загальна довжина магістральних газопроводів в Україні становить 35,6 тис.км.

Крім трубопровідного транспорту використовують спеціальні танкери — газовози. Це спеціальні кораблі, на яких газ перевозиться в стиснутому або скрапленому стані при визначених термобаричних умовах. 

Природний газ широко використовується в хімічній промисловості як вихідна сировина . Також використовується як пальне, для опалення житлових будинків, паливо для машин, електростанцій і ін. 




30—32 % світових запасів природного газу належать Росії. На другому місці — 
Іран (15 % світових запасів).  
Також великі запаси газу мають Норвегія, США, Канада.
Україна видобуває за рік понад 19 млрд. м3
газу
Презентація на тему «Гліцерин» (варіант 2)

Презентаціяз хіміїна тему:”Гліцерин”
підготували:
учениці 11-А класу
Харківської ЗОШ І-ІІІ ступенів №102
Антіпова Марія і Янченко Дар’я
Гліцерин(гліцерол)
Введення
Гліцерин - дуже універсальний засіб, яке  знайшло своє застосування практично у всіх сферах нашого життя.
Гліцерин (від грец. Glycerós солодкий) [пропантріол-1, 2,3] є найпростішим представником трьохатомних спиртів.
Гліцерин- органічна сполука, що належить до поліолу.
Брутто формула: C3H5 (OH) 3


Опис продукту
Добування гліцеролу
Гідроліз рослинних або тваринних жирів (у присутності лугів або кислот)



Синтез з пропілену (промисловий спосіб)

Фізичні властивості
безбарвна;
 в'язка;
 гігроскопічна рідина;
 необмежено розчинна у воді;
солодкий на смак;
добре розчиняє багато речовини
Хімічні властивості
Гліцерин вступає в реакції, характерні для одноатомних спиртів. Він горить з утворенням СО2 і води, реагує з активними металами з виділенням водню:
 CH2-OH                    CH2-ONa

     |                                  |

2 CH-OH + 6Na → 2 CH-ONa + 3H2

     |                                |

   CH2-OH                 CH2-ONa
Хімічні властивості
2) Гліцерин вступає в реакцію з галогеноводнями:

CH2OH-CHOH-CH2OH + HCl → CH2OH-CHOH-CH2Cl + H2O и с азотистою кислотою.

Хімічні властивості
При взаємодії гліцерину з азотистої кислотою утворюється важка масляниста, сильно вибухову речовину – трінітрогліцерін:

Характерною реакцією гліцерину є утворення синього розчину при взаємодії з міді (II) гідроксидом міді (ОН)
Хімічні властивості
Застосуваннягліцерину
Застосування гліцерину
Висновок
Основні властивості гліцерину:В'язка рідина без кольору і запаху, солодка на смак. Змішується з водою в будь-яких співвідношеннях. Не отруйний. Температура плавлення - 8 ° С, температура кипіння - 245 ° С. Щільність - 1,26 г/см3.Добре розчиняється у спирті, але не розчинний у жирах.
Хімічні властивості гліцерину типові для багатоатомних спиртів
Дякуємо 
за увагу!
Презентація на тему «Силіцій» (варіант 2)

Силіцій
Стеценко Данило
Котенко Роман
Богдан Олександр
Копич Вадим
Основи
Силі́цій (Si) – хімічний елемент з атомним номером 14, проста речовина якого, кремній, утворює темно-сірі зі смолистим блиском крихкі кристали з гранецентрованою кубічною ґраткою типу алмазу. За новою номенклатурою IUPAC Силіцій належить до групи 14 періодичної системи елементів, за старою — до IV підгрупи основної групи.
Основи
Густина кремнію 2,328, tплав 1415°C, tкип 3250°C. Твердість за Брінеллем 2,4 ГПа, за Моосом 7. Модуль пружності 109 ГПа. Кремній - напівпровідник, електричні властивості якого сильно залежать від домішок.При низькій температурі Силіцій хімічно інертний. З багатьма металами утворює силіциди. Вміст у земній корі 27,6% за масою. Солі кремнієвих кислот поширені в природі - мінерали класу природних силікатів. При ізоморфному заміщенні в їхній структурі частини кремнію алюмінієм утворюються алюмосилікати. Відомо понад 400 мінералів, що містять Силіцій. Найважливіші мінерали Силіцію - силікати, кремнезем.
Історія
Поширення у природі
Фізичні властивості
Вільний кремній може бути в аморфному і кристалічному стані. Аморфний кремній — бурий порошок, а кристалічний має сірий колір і металічний блиск. Густина — 2,33 г/см³; температура плавлення 1423°С, температура кипіння 1600°С.
Хімічні властивості
Силіцій, як і вуглець, належить до головної підгрупи четвертої групи періодичної системи Менделєєва. У його зовнішньому електронному шарі чотири електрони, тому атоми силіцію при хімічних реакціях можуть прилучати недостаючі їм до завершення шару чотири електрони або віддавати іншим елементам свої чотири валентні електрони. Тому силіцій проявляє ступінь окиснення або -4, або +4. Типовішим для нього є позитивний ступінь окиснення.
Застосування
Силіцій застосовується головним чином для виробництва різних сплавів. Так, залізо з добавкою 4 % силіцію має здатність швидко намагнічуватись і розмагнічуватись. З нього виготовляють електричні трансформатори. Сталь з вмістом 15-20 % силіцію є кислотостійкою і йде на виготовлення хімічної апаратури.
Сплав міді із 4-5 % силіцію застосовується у машинобудуванні. Кремній широко застосовують як напівпровідниковий матеріал в електронній та радіотехнічній промисловості. Але для цього він повинен бути найвищої чистоти.
Фото
Стержень із породи Силіцію
Кристали кварцу (Тибет)
Фото
Порода Силіцію
Силікатний порошок