Презентація на тему «Штучні супутники»

Штучні супутники.Розвиток космонавтики
Підготувала:
учениця 10-Б класу 
Алєксєєнко Вероніка
Початок  космічної  ери
4 жовтня 1957 р. радянські вчені вивели на навколоземну орбіту перший штучний супутник Землі. Перший ШСЗ являв собою кулю діаметром 58 см і вагою 83,6 кг; був оснащений чотирма антенами для передачі сигналів радіопередавачів, що працювали від батарейок. Супутник був на орбіті 92 доби, зробивши 1440 обертів навколо Землі, а його радіопередавачі працювали протягом двох тижнів після старту.
4 жовтня 1957 рік
     Перший штучний супутник Землі
Типи супутників
Астрономічні супутники — це супутники, які  використовуються для дослідження планет, галактик та інших космічних об’єктів.

Біосупутники — це супутники, призначені для проведення наукових експериментів над живими організмами в умовах космосу.

Дистанційного зондування Землі

Космічні кораблі - пилотуємі космічні апарати

Космічні станції - довгочасні космічні кораблі

Метеорологічні супутники — це супутники, призначені для віщування погоди, а також для спостереження за кліматом Землі.

Розвідувальні супутники

Телекомунікаційні супутники

Експериментальні супутники
Гравітаційну сталу вперше виміряв англійський учений
 Генрі Кавендіш у 1798р.

Перша космічна швидкість
Поблизу поверхні Землі  на супутник діє сила тяжіння                        

Ця сила надає супутнику 
доцентрового прискорення.

За 2 законом Ньютона 

Тому,

Звідси випливає:
Підставивши числові дані отримаємо 
= 7,9 км/с
   Мінімальна швидкість, яку потрібно надати тілу, щоб воно стало штучним супутником планети називають першою космічною швидкістю.


  Мінімальна швидкість, якої потрібно надати тілу, щоб воно, подолавши притягання планети, перетворилося в супутник Сонця, називають другою космічною.


  Мінімальна швидкість, яку треба надати тілу біля поверхні Землі для того, щоб воно здолало гравітаційне притягування Сонця, називають третьою космічною.




Траєкторії руху тіл 
Народився в с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області
Генерал-лейтенант Російської царської армії
Конструктор перших зразків ракет і установок для їх запуску
Коли в 1918 р. розбирали архів царської охоронки, у справі страченого 3 квітня 1881 р. Миколи Івановича Кибальчича (1853-1881) було знайдено «Проект повітроплавального приладу», на якому стояла дата 23 березня 1881 р. У своїй роботі 28-літній уродженець невеликого українського містечка Короп (зараз Чернігівська обл.) запропонував будову порохового ракетного двигуна, висунув ідею керування його польотом, розглянув програму горіння палива. 
Костянтин Едуардович Ціолковський (1857 - 1835)
Засновник
    космонавтики та ракетобудування

Обгрунтував можливість використання ракети для польотів у космічний простір, до інших планет сонячної системи
Юрій Васильович Кондратюк(1897 – 1942)
    Запропонував :

під час польотів до інших  планет виводити корабель на орбіту його штучного супутника
для посадки людини на іншу планету та повернення на корабель використовувати невеличкий злітно-посадковий корабель
Сергій Павлович Корольов1906 - 1966
Конструктор ракетних систем

Генеральний конструктор

Перший космонавт Землі – Юрій Олексійович Гагарін
12 квітня 1961 р. людина вперше полетіла
в космос. За 1 год 48 хв космічний корабель «Восток», пілотований радянським космонавтом Юрієм Олексійовичем Гагаріним (1931— 1968), облетів земну кулю й приземлився поблизу с.Смелівка Сартовської обл.
Леонід  Каденюк – перший  космонавт  незалежної України
Леонід Каденюк – нині генерал-майор Збройних сил України, Герой України, кавалер ордена “За мужність” І ступеня                   19 листопада 1997 року на борту американського корабля багаторазового використання “Колумбія”, здійснив космічний політ як експериментатор, що тривав 15 діб 16 годин 35 хвилин 1секунду.