nyuuzyou/ukr-lit huggingface dataset:
Презентація на тему «Гума» (варіант 4)

Виконала учениця 11-А класу
Ковальова Анастасія
Гума
 Гума – продукт вулканізації каучуку
Під час  нагріання із сіркою макромолекули каучуку 
сполучаються одна з одною “містками” Сульфуру . Внаслідок  
вулканізації утворюється суцільна тримірна просторова сітка





Цим винаходом людство зобов’язане
Чарльзу Гудієру.
Чарлз Гуд'їр народився в 1800 році 
в Нью-Гейвені, штат Коннектикут,  
займався сімейним бізнесом, продавав 
різні товари. В 1839 році краплина 
приготованої ним суміші каучука 
з сіркою впала на раскалену плиту, 
перетворившись на обуглену речовину. 
Таким чином ним був відкритий 
процес вулканізації.  Хоча відкриття 
принесло йому славу, воно не 
допомогло йому покращити своє 
матеріальне становище





Натуральну гуму 
виробляють
з особливої рідини – латексу,
який одержують із соку
каучукового дерева

Шляхом підбору відповідного типу каучуку, а 
також інших складових можна виготовити 
матеріал з наперед заданими властивостями.

Наприклад, для одержання міцної гуми зазвичай 
використовують натуральний каучук або 
синтетичний бутадієнстирольний



За малого ступеня зшивання (масова частка 
Сульфуру до 5%) утворюється м’який еластичний і 
легко деформований матеріал 
з невеликою твердістю


У гумі з високою твердістю і малою здатністю 
деформуватися вміст Сульфуру складає 20%
Використання
Виготовлення автомобільних покришок
Виготовлення приводних ременів
Для функціонування суспільного господарства
Для функціонування повсякдення пересічної людини
Виготовлення транспортних стрічок і рукавів
Отже, гума – це дуже необхідний матеріал  для 
виробництва різноманітних виробів — від 
автомобільних шин до хірургічних рукавичок. 
Головна перевага ґуми — її еластичність. Вона може 
розтягуватися й гнутися, а потім приймати 
початкову форму. 
Зараз гуму виготовляють здебільшого на основі 
синтетичних матеріалів, тому зараз частка 
синтетичної ґуми становить дві третини 
світового виробництва ґуми

Дякую за увагу!
Презентація на тему «John Constable» (варіант 2)

John Constable
Boroday Denis 11-A
John Constable was born in 1776 in East Berghold, England. In 1799, Constable persuaded his father to let him pursue a career in art, and Golding granted him a small allowance. In 1819 he was elected an Associate of the Royal Academy.
From 1809, his childhood friendship with Maria Bicknell developed into a deep, mutual love. And they married in 1816.  After the birth of their seventh child in January 1828, Maria fell ill and died of tuberculosis at the age of 41. He died on the night of the 31 March 1837, apparently from heart failure, and was buried with Maria.
He was impressionist artist. Most of his pictures are arts about nature. "When I sit down to make a sketch from nature, the first thing I try to do is to forget that I have ever seen a picture". Although Constable produced paintings throughout his life for the "finished" picture market of patrons and R.A. exhibitions, constant refreshment in the form of on-the-spot studies was essential to his working method.
Boat-building near Flatford Mill 1815
Wivenhoe Park (1816)
The Hay Wain (1821)
Flatford Mill 1816 
Stonehenge
Constable's watercolours were also remarkably free for their time: the almost mystical Stonehenge, 1835, with its double rainbow, is often considered to be one of the greatest watercolours ever painted. When he exhibited it in 1836, Constable appended a text to the title: "The mysterious monument of Stonehenge, standing remote on a bare and boundless heath, as much unconnected with the events of past ages as it is with the uses of the present, carries you back beyond all historical records into the obscurity of a totally unknown period."
Презентація на тему «Бавовник»

Підготував: Кійко Едуард
Бавовник – біле золото Середньої Азії
План
Бавовник з точки зору біології
Географія бавовнику
Бавовник у Середній Азії
Роль бавовни у економіці Середньої Азії
Бавовна у житті людини

Бавовник з точки зору біології
Баво́вник — рід багаторічних рослин род. мальвових. Радянський вчений Ф. М. Мауер встановлював для роду Gossypium 35 видів: 30 диких і 5 культурних. Рід включає близько 50 видів. Більшість диких бавовників є диплоїдні.
Географія бавовнику
На планеті бавовник досить поширена рослина, її вирощують у тропічних я субтропічних регіонах
Бавовна у Середній Азії
Середня Азія регіон – один з лідерів виробництва бавовни у світі(Узбекистан).
Роль бавовни у економіці Середньої Азії
Узбекистан експортує бавовну у більш ніж 100 країн світу і отримує з цього досить гарний грошовий внесок у економіку країни.
Бавовна у житті людини
Сьогодні бавовну використовують у легкій промисловості для виготовленні одягу, технічних тканин тощо.
Переваги і недоліки бавовни
Переваги
М'якість
Хороша поглинаюча здатність в теплу пору
Легкість у забарвленні
Здоровий, натуральний матеріал
Не шкідливе для здоров'я
Недоліки
Легко мнеться
Має тенденцію до усадки
Жовтіє на світлі

Висновок

Використані джерела
Презентація на тему «Аспірин» (варіант 2)

АСПІРИН, ЯК ХІМІЧНИЙ ЕЛЕМЕНТ. ЙОГО ПЛЮСИ ТА МІНУСИ
Малькевич Анастасія Вікторівна 11-А 
АСПІРИН
    АСПІРИН( ацетилсаліцилова кислота) найпоширеніший болезаспокійливий, жарознижуючий і протизапальний засіб.

  Ще в давнину для лікування інфекційних хвороб та подагри, для полегшення болю і зниження температури використовували різного роду екстракти вербової кори.
 У 1838 було показано, що її активним компонентом є саліцилова кислота.

    Пошук речовин, порівнянних за ефективністю, але менш токсичних, ніж саліцилова кислота
увінчався успіхом, коли Герхардт у Франції отримав ацетилсаліцилову кислоту.


Саліцилова кислота
Ацетилсаліцилова кислота
АСПІРИН

ацетил

Spiraea (лат.назва таволги - рослини, з якої вперше була хімічно виділена саліцилова кислота)

У США ЩОРІЧНО СПОЖИВАЄТЬСЯ ДО 20 Т АСПІРИНУ
ПОЗИТИВНИЙ ВПЛИВ АСПІРИНУ:
Запобігає недостатність кровопостачання серця та мозку;
Жаропонижуюча, протизапальна та обезболююча дія;
Розріджує кров;
Зупиняє утворення тромбів у сосудах;
Попереджує розвиток інсультів та інфарктів;
Знижує ризик розвитку раку;
Блокує вироблення простагландинів;



ПРОТЕ СЛІД БУТИ ДУЖЕ ОБЕРЕЖНИМИ, ПРИЙМАТИ АСПІРИН В МАЛЕНЬКИХ ДОЗАХ.
НЕГАТИВНА ДІЯ АСПІРИНУ
При великих дозах викликає сердцеві захворювання та інфаркт
Викликає внутрішню кровотечу, язву
Дякую за увагу!
Презентація на тему «Чудеса своїми руками»

Чудеса своїми руками
Силікати - солі силікатної кислоти.
Силікати у воді нерозчинні, за винятком силікатів натрію Na2SiO3 і калію K2SiO3.
Силікати натрію і калію одержують сплавленням кремнезему з твердими лугами або з карбонатами калію і натрію:
SiO2 + 2KOH = K2SiO3 + H2O ↑
SiO2 + Na2CO3 = Na2SiO3 + CO2 ↑
Одержувані при цьому сплавлені солі мають вигляд склоподібної маси. Тому силікати натрію і калію називають розчинним склом, а водні їх розчини — рідким склом. Розчинне скло додають до цементу і бетону, щоб зробити їх водонепроникливими. Ним просочують тканини і дерево для надання їм вогнестійкості. З розчинного скла виготовляють вогнестійкі замазки, силікатний клей тощо.
Природні сполуки силіцію
Більшість природних сполук силіцію являють собою похідні полісилікатних кислот. Коли до складу полісилікатів входить алюміній, тоді їх називають алюмосилікатами. Більшість гірських порід складаються з алюмосилікатів. До найпростіших полісилікатів і алюмосилікатів належать
азбест CaMg3Si4O12, або CaO • 3MgO • 4SiO2;
польовий шпат (ортоклаз) K2Al2Si6O16, або K2O • Al2O3 • 6SiO2;
каолін H4Al2Si2O9, або Al2O3 • 2SiO2 • 2H2O;
калійна слюда H4K2Al6Si6O24, або K2O • 3Al2O3 • 6SiO2 • 2H2O.
Природні силікати під впливом вологи і вуглекислого газу повітря повільно руйнуються (вивітрюються). Наприклад, розклад польового шпату (ортоклазу) схематично можна представити таким рівнянням:
K2O • Al2O3 • 6SiO2 + CO2 + 2H2O = K2CO3 + Al2O3 • 2SiO2 • 2H2O + 4SiO2
Поташ вимивається водою, а каолін утворює глину з домішками піску. Оскільки польовий шпат у природі дуже поширений, то і глина утворюється в дуже значних кількостях.
Підводний колоїдний «сад»
Пляшечку конторського силікатного клею розводимо водою .Добутий розчин виливаємо в велику склянку посудини і кидаємо в неї крупні кристали таких солей: СuS04*5Н20; FеS04* 7Н20; FеС13* 6Н20; МgС12* 6Н20;
А12(S04)3* 18Н20; КА1(S04)2*12Н20
Незабаром з кристалів з'являються хімерні утвори, що формою нагадують морські водорості найрізноманітніших кольорів і відтінків. Так, солі купруму утворюють „водорості" блакитного і синього кольорів, феруму (III) - бурого, феруму (II) - темно-зеленого, алюмінію і магнію утворюють безбарвні „водорості".
+
                                                                Підготувала
учениця 10-Б класу
Безсмертна Вікторія
Презентація на тему «Застосування Сполук Алюмінію»

Презентація на тему :Застосування Сполук Алюмінію
Підготував : 
Учень 10 класу 
Кійко Едуард
Сполуки Алюмінію
Алюміній і його сплави, завдяки своїм фізичним і хімічним властивостям дуже широко застосовуються у багатьох галузях.
Алюміній активно використовується у літако- і машинобудуванні.
Сполуки Алюмінію

Сполуки Алюмінію
Алюмінієвий посуд має деякі переваги у порівнянні з традиційним. Особливим попитом алюмінієвий посуд користується у туристів.
Сполуки Алюмінію
Плюси і мінуси алюмінієвого посуду : 

Плюси : 
 + Алюмінієвий посуд значно легше традиційного
 + Алюмінієвий посуд не ржавіє
 + Алюміній досить добре проводить тепло

Сполуки Алюмінію
Плюси і мінуси алюмінієвого посуду : 

Мінуси : 
 - В алюмінієвому посуді не рекомендується зберігати їжу, алюміній швидко реагує з компонентами їжі
 - В цьому посуді не рекомендується варіння і квашення
 - Алюміній швидко деформується від фізичної дії і температур
 - Алюміній погано чиститься
Сполуки Алюмінію

Сполуки Алюмінію
Презентація на тему «Будівельні матеріали» (варіант 5)

Будівельні матеріали
БЕТОН І ЦЕМЕНТ
Цемент-(від лат.caementum – “битий камінь”) – це “клей для каменю” , “хліб будівництва”.Він утворюється при спіканні вапняку(CaCO3  ) з кварцовим піском (SiO2 ) та глиною. Мінеральна в'яжуча порошкоподібна речовина. Після затворення водою з рідкого або тістоподібного стану переходить у твердий каменеподібний стан при звичайній температурі.

Виробництво
CaCO3 = CaO + CO2 ↑
3CaO + SiO2 = 3CaO • SiO2 (Ca3SiO5)
2CaO + SiO2 = 2CaO • SiO2 (Ca2SiO4)
3CaO + Al2O3 = 3Ca•Al2O3 (Ca3(AlO3)2)

Склад цементу:
Ca O(60—67%);
 SiO2(17—25%);
Al2O3 (3—8%);
 Fe2O3(0,3-6%).
Класифікація цементу
Портландцемент (пластифікований, гідрофобний, швидкотвердіючий, сульфатостійкий, дорожній, білий, кольоровий);
Романцемент;
Шлаковий;
Глиноземистий;
Що розчиняється.
Перші заводи в Україні були збудовані на Донеччині та Рівненщині наприкінці ХІХ ст. Архітектор В.Городецький в 1903р. використав вітчизняний цемент для виготовлення оздоблення однієї з найкрасивіших будівель ХХст.,яка і донині прикрашає м.Київ.

Будинок Городецького в Києві
БЕТОН (франц. beton, від лат. Bitumen - гірська смола), штучний кам'яний матеріал, одержуваний у результаті затвердіння ущільненої суміші в'яжучого матеріалу, води та інертних заповнювачів. В'яжучим в бетоні найчастіше є цемент, зміст до-якого складає 10-15% від маси бетону. Використовують також гіпс, шлакові і вапняно-піщані в'яжучі, розчинне скло, цементи з додаванням полімерних матеріалів або бітумно-дьогтьових в'яжучих. Вводять також добавки пластифікаторів, піноутворювачів, прискорювачів або уповільнювачів тужавлення і т.д. Бетони класифікують найчастіше по щільності.
Класифікація бетону:
Легкий (на пористих наповнювачах) (газошлакобетони, газо- і пінобетони);
Звичайний (для виготовлення колон, балок, плит);
Гідротехнічний (для будови плотин, шлюзів);
Для стін будівель і легких покриттів;
Для підлоги і дорожніх покриттів;
Спеціальний (кислостійкий, жаростійкий, особливо важкий – для біозахисту);
Особливо  важливий (із застосуванням спеціальних видів наповнювачів з високою густиною).                                                                                                               

Використання бетону і цементу в будівництві
Полтавський академічний музично-драматичний театр імені Гоголя

Одеський оперний театр
Національна опера України, академічний театр опери і балету України імені Тараса Шевченка в Києві
Готель в Одесі
Бельведер Воронцовського Палацу в Одесі
Презентація на тему «Природний газ» (варіант 3)

ПРИРОДНИЙ ГАЗ












	Природний газ - суміш газів , що утворилася в надрах землі при анаеробному розкладанні органічних речовин
	Природний газ є корисною копалиною. Часто є побічним газом при видобутку нафти.



Властивості природного газу
Природний газ не має кольору і запаху

Фізико-хімічні властивості, параметри яких характеризують газ (газоконденсат) за умов пластових тисків і температури:
густина
в'язкість
вологовміст
розчинність
зворотна конденсація
критична температура і тиск





Фізичні властивості
Орієнтовні фізичні характеристики:
Густина: ρ = 0,7 кг/м³ (сухий газоподібний) або 400 кг/м³ рідкий.
Температура займання: t = 650 °C
Теплота згоряння: 16 — 34 МДж/м³ (для газоподібного).
Октанове число при використанні на двигунах згоряння: 120 — 130.

Отруйні властивості природного газу
Природний газ створює удушаючу дію на організм людини.

Із газових компонентів природних і нафтових газів особливо токсичним є сірководень.

Поширення
30—32% світових запасів природного газу належать Росії. На другому місці — Іран (15% світових запасів)

Україна видобуває за рік понад 19 млрд м³ газу (2006)

Перспективними родовищами природного газу можуть стати шельфи Чорного і Азовського морів.
Розвідкою і видобутком природного газу в Україні займається переважно компанія «Укргазвидобування».

Розвідкою і видобутком природного газу на шельфі Чорного і Азовського морів займається державна компанія «Чорноморнафтогаз».

Видобуток природного газу
Природний газ знаходиться в землі на глибині від 1000 метрів до декількох кілометрів.
 Газ добувають з надр землі за допомогою свердловин.
Газ виходить з надр внаслідок того, що в шарі перебуває під тиском, що значно перевищує атмосферний.
Транспортування природного газу
В даний час основним видом транспорту є трубопровідний.
Загальна довжина магістральних газопроводів в Україні становить 35,6 тис.км.
Крім трубопровідного транспорту використовують спеціальні танкери — газовози.

Застосування природного газу
Природний газ широко використовується в хімічній промисловості як вихідна сировина . Також використовується як пальне, для опалення житлових будинків, паливо для машин, електростанцій і ін. Сьогодні із понад 50 млн тонн водню, що виробляється у світі, половина отримується шляхом конверсії водяної пари із природним газом. Використання водню, як палива, є основою водневої енергетики.
КОЕФІЦІЄНТ НЕРІВНОМІРНОСТІ СПОЖИВАННЯ ГАЗУ — відношення середньої фактичної витрати газу за певний період (сезон, добу, годину) до середньої витрати за більший відповідний період (відповідно рік, місяць, доба).
Україна відноситься до енергодефіцитних країн, яка задовільняє свої потреби в енергетичних ресурсах за рахунок власного виробництва менше ніж на 50 % (у тому числі по споживанню імпортованого природного газу на душу населення займає перше місце в світі)
Презентація на тему «Нафта» (варіант 7)

Нафта
Нафта -  горюча корисна копалина, складна суміш вуглеводнів різних класів з невеликою кількістю органічних кисневих, сірчистих і азотних сполук, що являє собою густу маслянисту рідину.

Забарвлення в неї червоно-коричневе, буває жовто-зелене і чорне, іноді зустрічається безбарвна нафта. Нафта має характерний запах, легша за воду, у воді нерозчинна.
Елементний склад, %: вуглець 80-88, водень 11-14,5, сірка 0,01-5, кисень 0,05-0,7, азот 0,01-0,6.
Густина — 760–990 кг/м³
Теплота згоряння — 43,7-46,2 МДж/кг.
Найважливіше джерело рідкого палива, мастил, сировина для синтетичних матеріалів тощо.

Нафту почали добувати на березі Євфрату за 6-4 тис. років до нашої ери. Застосовувалася вона і як ліки. Стародавні єгиптяни використовували асфальт (окиснену нафту) для бальзамування. Нафтові бітуми використовувалися для приготування будівельних розчинів. Нафта входила до складу «грецького вогню».
Історія
Експорт та імпорт нафти
За складом.
За вмістом сірки.
За вмістом фракцій, що википають при перегонці до температури 350°С.
За вмістом базових мастил.
За вмістом твердих парафінів.
За вмістом смол і асфальтенів.
Поділ нафти на легку, середню і важку
Класифікація нафти
Світові запаси
На території України поклади нафти є у Передкарпатті, у Дніпровсько-Донецькій областях та на шельфі Чорного і Азовського морів і (за деякими даними тут найбільші — 3 трильйони умовних одиниць газу й нафти, частка нафти — 25-30%).
Станом на кінець ХХ ст. початкові потенційні ресурси нафти України оцінювалися в 1,33 млрд т, а газового конденсату — 376,2 млн т. Державним балансом враховано понад 130 родовищ нафти і понад 151 газового конденсату. Розвіданість початкових потенційних ресурсів нафти становить 33,0%, газового конденсату — 37,0%, а ступінь виробленості відповідно 21,6% та 15,9%.
Україна лише на 10-12% забезпечена нафтою власного виробництва.
Нафта в Україні
Панорама м. Борислава. Нафтові вежі. Поштова листівка 1920-ті рр.
    За хімічною природою і походженням нафта близька до природних горючих газів, озокериту, а також асфальту.             
      Нафта утворюється разом з газоподібними вуглеводнями на глибині понад 1,2 — 2 км; залягає на глибинах від десятків метрів до 5 — 6 км. 
      Поблизу земної поверхні нафта перетворюється в густу мальту, асфальт і інше наприклад, бітумінозні піски і бітуми.
Хімічна природа і утворення. Склад і властивості нафти
ПРОБА ПЛАСТОВОЇ НАФТИ- проба нафти, піднята з вибою свердловини глибинним пробовідбірником зі зберіганням пластового тиску, яка використовується при вивченні властивостей пластової нафти на спеціальній апаратурі.
ПРОБА НАФТИ РЕКОМБІНОВАНА — штучно створений взірець пластової нафти з сепарованої нафти і газу, відібраних з гирла свердловини чи сепараційного устаткування.
Проба нафти
Верстат-качалка викачує нафту біля Лаббоку, Техас

Нафтопереробний завод в Грейнджмуті, Шотландія.
Дерево нафтопродуктів: основні продукти, які отримують з нафти та газу
                                                Чем дороже нефть, тем глупее правительство.                                               Борис Немцов
Над презентацією працювала: Волох Анастасія 11- Б клас 2013 рік.
Презентація на тему «Жири» (варіант 11)

Жири як компоненти їжі. Їхня роль в організмі 


Жири-це природні сполуки, які представляють собою складні ефіри триатомного спирту гліцерину і жирних кислот.

	                           O
	     H2C – O – C 
		                  R1

		                 O
 	     HC – O – C
		    	    R2

			    O
	    H2C – O – C 
			    R3

Фізичні властивості жирів:
Жирні на дотик ; 
При нанесенні на папір дають характерні плями.
Свіжі жири і масла мають специфічні , зазвичай приємні , запахи і смак , зумовлені домішкою різних летких речовин . 
Всі жири легше води. У воді вони абсолютно нерозчинні, в спирті малорозчинні (за винятком касторової олії) , дещо більше розчиняються у киплячому спирті і у всіх співвідношеннях розчиняються в ефірі , хлороформі і сіровуглеводі
Будова жирів
Жири складаються з естерів  трьох­атомного спирту гліцерину і  карбонових кислот, що містять від 5 до 24 атомів Карбону в ланцюзі. 


Карбонові кислоти - клас органічних сполук, що містять карбоксильну групу. Залежно від природи радикала, пов'язаного з групою, — COOH молекули розрізняють одно-, двух- і багатоосновні кислоти. 


Гідроліз - найхарактерніша реакція для жирів. З гідролізу жирів утворюється гліцерин, карбонові кислоти та мило.







       Хімічні властивості жирів:
Процес омилення жирів проводять у промисловому масштабі, при цьому одержують гліцерин і солі вищих карбонових кислот, що являють собою мило.
С3Н5(ОСОR)3 + ЗNaОН = С3Н5(ОН)3 + ЗRСОО


При тривалому зберіганні жирів відбувається складний хімічний процес, який називається згіркненням.
Висихання жирів - складний фізико- хімічний процес , при якому під впливом кисню повітря відбувається їх окислення , а потім конденсація і полімеризація .



Жири (>600)


Тваринні
Рослинні

Жири тваринного походження мають, як правило, тверду консистенцію, а риб'ячий жир — рідку

Більшість рослинних жирів - рідкі, твердими є масло какао та пальмове масло.





Вплив жирів на організм людини
Жири мають величезне біологічне значення.Жири охороняють організм від теплових втрат.
Частина жиру використовується для побудови кліток,частина відкладається у виді запасної резервної речовини.
Жир захищає деякі органи від механічних впливів
Жири в організмі можуть утворюватися не тільки з жирів, що надходять з їжею, але й у результаті синтезу з вуглеводів і білків. 

Презентацію виконалиучениці 11-а класуБондар Віра та Леснугіна Вікторія
Презентація на тему «Нафта та її переробка»

Нафта та її переробка
На́фта — горюча корисна копалина, складна суміш вуглеводнів різних класів з невеликою кількістю органічних кисневих, сірчистих і азотних сполук, що являє собою густу маслянисту рідину, від темно-бурого до чорного кольору. Нафта має характерний запах, легша за воду, у воді нерозчинна.
  Добування нафти та її склад
Нафта і рідкі нафтопродукти, що одержують при її переробці, служать основними рідкими паливами. Раціональне використання нафти базується на її глибокій хімічній переробці з максимальним виходом легких, світлих продуктів (бензин) і газоподібної вуглеводневої сировини для хімічної промисловості.
Нафта залягає в пористих шарах осадових порід на глибині від 100 до 6000 метрів, обсяг скупчень може досягати мільярдів кубометрів. Покладам нафти супроводжують побіжні пальні гази, які знаходяться під великим тиском. Витяг нафти проводять різними методами:     фонтанним;
компресорним;
глибинно-насосним.

Нафта, що надходить на поверхню, у своєму складі містить:
побіжні гази - 50-100 м3/т,
воду - 200-300 кг/т;
мінеральні солі: 10-15 кг/т.
Тому на нафтових промислах роблять підготовку нафти до переробки. Вона полягає в наступному:
видалення розчинених газів;
видалення мінеральних солей; .
зневоднювання нафтової емульсії.
Нафта являє собою складну суміш різноманітних хімічних сполук: у першу чергу - вуглеводнів.
До складу нафти входять:
1) рідкі і розчинені тверді парафінові вуглеводні (алкани);
2) нафтенові вуглеводні ( циклоалкани);
3) ароматичні вуглеводні (арени).
Нафта містить: нафтенові кислоти, смолисті й асфальтові речовини, сірчисті сполуки, азотисті сполуки й інші.
Основні нафтопродукти:

На НПЗ із нафти виробляють:
індивідуальні парафінові, олефинові й ароматичні сполуки, котрі є сировиною органічного синтезу;
пальні і мастильні матеріали;
моторні палива (авіаційні, автомобільні бензини, керосин, лігроїн),
дизельне паливо;
тверді і напіврідкі суміші парафинів (парафін, вазелін);
бітуми,електродний кокс, розчинники;
мастила.
Методи переробки нафти:

Розрізняють первинні і вторинні методи переробки нафти.
Первинні (фізичні) методи засновані на різних температурних інтервалах кипіння окремих фракцій нафти - це прямий відгін нафти.
Вторинні (хімічні) методи засновані на повному перетворенні нафтової сировини під дією підвищеної температури і тиску, а також застосування каталізаторів; це різні види крекінгу і риформінгу нафти.
Усі методи засновані на високотемпературних ендотермічних процесах і реакціях, тобто для їхнього здійснення необхідне підведення тепла ззовні.

Термічні процеси переробки:

У залежності від умов і призначення поділяються на:
 термічний крекінг;
 піролиз;
 коксування.
Нафта та нафтопродукти: негативний вплив на оточуюче середовище:

Транспортні аварії у Світовому океані, аварії на міжнародних нафтомагістралях, викиди відходів переробки нафти у атмосферу, ґрунтові води – все це призводить до забруднення довкілля, змушує частіше звертатися до питання доцільності такого "перспективного" прогресу, підвищення безпеки нафтової та нафтопереробної галузі