Презентація на тему «Захворювання головного мозку»

Захворювання головного мозку.
План  1. Менінгеальний синдром  2. Менінгіти  3.  Пухлини головного мозку  4. Субарахноїдальний крововилив  5.  Тромбоз синусів твердої мозкової оболонки  6.  Енцефаліт гострий
1. Менінгеальний синдром  Включає сукупність таких симптомів ураження мозкових оболонок, як головний біль, блювота, ригідність потиличних і спинних м'язів, симптоми Керніга (неможливість повного розгинання ноги в колінному суглобі після попереднього згинання ніг під кутом в тазо-стегновому і колінному суглобах) і Брудзинського (при пасивному згинанні голови до грудей у ​​хворого, що лежить на спині, відбувається рефлекторне згинання ніг в колінних і тазостегнових суглобах), а у маленьких дітей синдром підвішування Лесажа (при піднятті дитину на руки ноги його залишаються зігнутими в колінних і тазостегнових суглобах). Менінгеальний синдром розвивається при менінгіті, субарахноїдальному або паренхиматозном крововиливі, абсцесі мозку, набряку мозку.  Головний біль - найбільш демонстративне прояв ураження мозкових оболонок. Головний біль, обумовлена ​​запальним процесом, на відміну від субарахноїдального крововиливу розвивається поступово, наростання її триває кілька годин або днів.  Біль носить характер "розпирала" відчувається по всій голові або переважно в лобних, скроневих або потиличних відділах. Нерідко біль поширюється на шию, супроводжується світлобоязню, посилюється при русі голови. Менінгеальний синдром може бути проявом менінгізму, який нерідко виникає при інфекційних захворюваннях і токсикозах, Явища минущого менінгізму, що виникають приблизно у 20% випадків після люмбальної пункції, носять назву постпункціонного синдрому.  Вирішальне значення у визначенні природи менінгеального синдрому належить дослідженню спинномозкової рідини. У випадку менінгіту при поперековому проколі ліквор витікає під підвищеним тиском, зовнішній вигляд його визначається кількістю клітинних елементів.  Він може бути прозорим, каламутним або гнійним.  Характерною особливістю гострої стадії менінгіту служить плеоцитоз при незначному або помірному підвищенні вмісту білка (клітинно-білкова дисоціація). При субарахноїдальному крововиливі ліквор забарвлений кров'ю. Слід пам'ятати, що в осіб похилого віку та дітей до 3 місяців менінгеальний синдром виражений незначно. У дітей можна виявити додатковий ознака - вибухання тім'ячка черепа як наслідок гіперсекреції ліквору. Невідкладна допомога визначається характером захворювання.  Госпіталізація в неврологічне або інфекційне відділення необхідна у всіх випадках виявлення менінгеального синдрому.

2. Менінгіти  Менінгіт - гостре інфекційне захворювання з переважним ураженням мозкових оболонок. Виділяють первинні і вторинні менінгіти. Залежно від характеру запального процесу в оболонках мозку розрізняють гнійні і серозні менінгіти.  Гнійні менінгіти - група захворювань з переважним ураженням оболонок мозку бактеріальної природи.  До первинних гнійний менінгіт відноситься менінгококовий епідемічний цереброспінальний менінгіт.  Симптоми розвиваються гостро, температура підвищується до 38 39 ˚ С, виникає резчайшая головний біль, яка може віддавати в шию, спину і ноги. Головний біль супроводжується блювотою, загальною гіперестезією, з'являються менінгеальні симптоми.  Свідомість спочатку збережено, але за відсутності адекватного лікування хворий швидко впадає в сопорозно стан. Нерідко відзначаються герпетичні висипання на шкірі і слизових оболонках і геморагічна висипка. У крові високий нейтрофільний лейкоцитоз з зсувом формули вліво, збільшення ШОЕ. Спинномозкова рідина в перші години захворювання може бути не змінена, але вже на 1-2-й день тиск її різко підвищується, вона стає каламутною, набуває сіруватого або жовтувато-сіруватий колір. Кількість клітин досягає сотень і тисяч в 1 мкл: плеоцитоз переважно нейтрофільний, лише при мляво поточному процесі можливе переважання лімфоцитів. У лікворі різко знижений вміст цукру.  Вторинні гнійні менінгіти можуть бути наслідком травми черепа, результатом дисемінації інфекції з гнійних вогнищ при гнійному отиті або гаймориті на оболонки мозку або результатом метастазування інфекції з віддалених гнійних вогнищ. Симптоми. Захворювання починається з різкого погіршення загального стану, головного болю, підвищення температури, ознобу. Рано виникають менінгеальні симптоми. Швидко наступає порушення свідомості, нерідко супроводжуване психомоторним збудженням, галюцинаціями, судомами. Спинномозкова рідина каламутна, різко підвищений нейтрофільний цитоз. У крові виявляється високий нейтрофільний лейкоцитоз зі зрушенням формули вліво, збільшення ШОЕ.  Необхідно розрізняти гнійний менінгіт і абсцес мозку, що має багато спільних рис. Абсцес головного мозку характеризується брадикардією, наростанням осередкових симптомів при стиханні ознак запального процесу, зміщенням серединних структур при ехографії.

3. ПУХЛИНИ ГОЛОВНОГО МОЗКУ  Головний біль, що виникає при пухлині головного мозку, обумовлена ​​підвищенням внутрішньочерепного тиску, здавленням або розтягуванням твердої мозкової оболонки і судин.  Головний біль може бути приступообразной, особливо сильно турбує вночі або рано вранці. Поступово головний біль наростає в інтенсивності і стає все більш тривалою, набуваючи постійний характер. Біль посилюється при будь-яких обставин, які призводять до підвищення внутрішньочерепного тиску: фізичному напруженні, хвилюванні, кашлі, чханні і пр. Інтенсивність головного болю може залежати від положення хворого, посилюватися при лежанні на одному боці і зменшуватися при певному положенні, не завжди звичайному, наприклад, при положенні на ліжку з опущеною вниз головою.  Хворі описують головний біль як розпираючий, що розриває. На висоті нападу вони хапаються за голову, кричать, стогнуть або застигають у якомусь певному положенні.  Підвищення внутрішньочерепного тиску супроводжується, крім головного болю, блювотою, особливо вранці, застійними явищами, що виявляються при дослідженні очного дна, іноді зміною психіки, розвитком стану оглушення, галюцинацій, марення.  При пухлинах задньої черепної ямки, особливо при пухлинах IV шлуночка, розвиваються напади різкого головного болю, що супроводжуються нудотою або блювотою, запамороченням, розладом дихання або серцевої діяльності. Больові відчуття посилюються при спробі змінити положення голови. У результаті ущемлення довгастого мозку внаслідок тиску на нього мигдаликів мозочка, що вклинюються в потиличний отвір, розвивається оклюзивною-гіпертензіонний криз з порушенням дихання та судинного розладами.  При пухлинах супратенторіальної локалізації, частіше скроневої частки, може виникнути скронево-тенторіальное вклинення, що виявляється симптомами підвищення внутрішньочерепного тиску, різким посиленням головного болю, що супроводжується блювотою, в поєднанні з ознаками здавлення і деформації середнього мозку: параліч погляду вгору, зниженням реакції зіниць на світло, розладом конвергенції, анізокорія, закидання голови назад, порушенням слуху, вегетососудістимі розладами, двосторонніми патологічними знаками, підвищенням сухожильних рефлексів.  Невідкладна допомога. Голова хворого повинна перебувати у піднесеному стані. Для зменшення набряку мозку вводять 2 мл 1% розчину лазиксу внутрішньом'язово або внутрішньовенно, манітол по 1-1,5 г / кг на добу у вигляді 15-20% розчину, гліцерин по 1 мл / кг через кожні 3-4 години і всередину. Застосовують також анальгетики.  Госпіталізація. Хворий з гіпертензійним синдромом підлягає терміновій госпіталізації в нейрохірургічне відділення.

4. Субарахноїдальний крововилив Найчастіше субарахноїдальний крововилив буває обумовлено інтракраніальних аневризмами, локалізуються переважно на основі мозку. Субарахноїдальний крововилив може бути одним з компонентів важкої черепної травми. Рідше воно обумовлене гіпертонічною хворобою і хворобами крові.  У клінічній картині захворювання переважає синдром роздратування мозкових оболонок: головний біль, блювота, ригідність м'язів потилиці, симптоми Керніга, Брудзинського, нерідко психомоторне збудження. У деяких випадках розвивається епілептичний припадок.  Головний біль виникає раптово "як удар по голові", швидко стає генералізованої і поширюється на шию і спину. Біль у спині та ногах може виникнути через кілька годин або днів після крововиливу в результаті подразнення вилила кров'ю корінців попереково-крижових нервів. Іноді вже в перші години після інсульту на очному дні можуть бути виявлені крововиливи в сітківку або застійні соски. У гострій фазі захворювання виникають гіпертермія, рідше альбумінурія, глюкозурія, артеріальна гіпертонія і зміни ЕКГ.  Діагноз підтверджується виявленням крові в спинномозковій рідині.  Люмбальна пункція дозволяє диференціювати субарахноїдальний крововилив від менінгіту. Для спонтанних субарахноїдальних крововиливів характерне значне підвищення в спинномозковій рідині вмісту білка (до 5-15 г / л). Еритроцити виявляються в ній протягом 7-10 днів. Щоб уникнути помилки слід мати на увазі, що в перші години після інсульту кров іноді не встигає потрапити в нижні відділи спинального подоболочечное простору і спинно-мозкова рідина може виявитися прозорою. Домішка до неї крові при травматичною пункції вдається правильно розпізнати на підставі просвітління рідини в другій і третій пробірках і при відсутності Ксантохромія після центрифугування.  Невідкладна допомога. Строгий постільний режим. При психомоторному збудженні внутрішньом'язово вводять 2 мл 0,5% седуксену або 2 мл 2,5% аміназину.  Для зменшення головного болю 1 мл 50% розчину анальгіну внутрішньом'язово або внутрішньовенно або 1 мл 2% розчину промедолу підшкірно. Внутрішньовенно вводять по 100мл5% розчину амінокапронової кислоти кожні 4-6 годин. Одночасно призначають 1 мл 1% розчину вікасолу внутрішньом'язово та глюконат кальцію - 10 мл 10% розчину внутрішньовенно. При артеріальній гіпертонії призначають допегит по 3-4 таблетки (  0,25 г  ) На день і діуретики - 2 мл 1% розчину лазиксу внутрішньом'язово або внутрішньовенно. Госпіталізація термінова на ношах в неврологічне або нейрохірургічне відділення.

5. ТРОМБОЗ синусів твердої мозкової оболонки . Виникає при наявності в організмі гнійних осередків (мастоїдит, отит, флегмона орбіти, фурункульоз).  Розвиваються лихоманка з ознобом, головний біль, блювота, брадикардія, менінгеальні і осередкові симптоми в залежності від локалізації процесу. При тромбозі кавернозного синуса відзначаються екзофтальм, набряк вен і кон'юнктиви, кореня носа, паралічі окорухових м'язів, біль в області іннервації першої гілки трійчастого нерва.  При тромбозі поперечного синуса - припухлість в області соскоподібного відростка, біль при поворотах голови на здорову бік, іноді двоїння в очах, соперозное стан. Тромбоз верхнього сагітального синуса супроводжується вонікновенем епілептичних припадків, гемі ​​- і параплегией, сопорозном станом, перехідним в кому. У частині подібних випадків при люмбальної пункції отримують Кров'янисту спинномозкову рідину. Можливість тромбофлебіту мозкових вен треба мати на увазі при виникненні церебральної симптоматики у породіль і породіль.  Невідкладна допомога. Призначають масивну терапію антибіотиками: за 12000000-24000000 БД пеніциліну на добу внутрішньом'язово, внутрішньовенно гепарин у дозі 18000-25000 ОД.  Госпіталізація екстрена в стаціонар.
6. Енцефаліт ГОСТРИЙ  Кліщовий весняно-літній енцефаліт є природно-вогнищевих ендемічним захворюванням. У СРСР зустрічався на Далекому Сході, в Сибіру (південні райони), на Уралі і рідко в центральних областях. Захворювання розвивається після укусу кліща, супроводжується сильним головним болем "блювотою. У зв'язку з ураженням сірої речовини стовбура мозку і шийного відділу спинного мозку на тлі загальноінфекційного симптомів виникають грубі бульбарні порушення і мляві паралічі шиї і верхніх кінцівок.  Висипнотифозний енцефаліт характеризується сильним головним болем, маренням, збудженням, менінгеальними симптомами, появою висипки на шкіру тулуба і згинальних поверхнях рук.  Геморагічний енцефаліт включає групу уражень головного мозку інфекційного, алергічного, дісметаооліческого і токсичного генезу.  Захворювання проявляється різкою головним болем, нудотою, блювотою, виникненням осередкових знаків, затемненням свідомості.  Некротичний енцефаліт, який викликається вірусом herpes simplex - рідкісне важко протікає захворювання. Характеризується гострим початком, розвитком коматозного стану, гіпертермією, судомами, руховими порушеннями у вигляді геміпарез або геміплегія і іншими неврологічними симптомами, що свідчать про важку поразку речовини головного мозку.  Комариний осінньо-річний (японський) енцефаліт зустрічається на Далекому Сході. Переносником інфекції є комарі. Гостре гарячкове захворювання, що виявляється високою температурою, сильним головним болем, раннім і глибоким порушенням свідомості, менінгеальними симптомами, гіперемією обличчя і кон'юнктиви. Захворювання часто супроводжується ускладненнями у вигляді пневмонії, церебральних геморагій, порушень психіки. Одна з особливостей захворювання - можливість раптової смерті в стадії одужання, що починається.  Невідкладна допомога. Постільний режим. При важкому перебігу, розвитку коматозного стану з перших годин необхідні масивні дози глюкокортикоїдних гормонів - преднізолону внутрішньовенно крапельно 600-1000 мг / добу.  У випадках середньої тяжкості призначають всередину по 4 мг 4 рази на добу дексаметазон. При кліщовий енцефаліт вводять специфічний гама-глобулін - 6-9 мл внутрішньом'язово.  Госпіталізація в інфекційне відділення.

Кінець.Дякую за увагу!