Презентація на тему «Магнітні властивості речовини» (варіант 4)

Магнітні 
властивості 
речовини
      По своїм магнітним властивостям усі речовини можна розділити на слабомагнітні і сильно магнітні. До слабомагнітних речовин відносять парамагнетики і діамагнетики, до сильно магнітних – антиферомагнетики і феромагнетики.
       Пара- і діа- магнетики, коли у відсутності зовнішнього магнітного поля вони не намагнічені, і характеризуються однозначною залежністю між вектором намагнічування  і напруженістю статичного магнітного поля.
Діамагнетики
      Діамагнетик — речовина з від'ємною магнітною сприйнятливістю.
      Явище діамагнетизму зумовлене ларморівською прецесією електронів у магнітному полі.
      Процеси, які визначають діамагнітні властивості речовини, відбуваються у всіх без вийнятку матеріалах, але вони слабкі й у випадку парамагнетиків не грають суттєвої ролі порівняно із іншими процесами.
      Ідеальний діамагнетик має магнітну сприйнятливість рівну −1, що призводить до виштовхування магнітного поля із речовини. Ідеальними діамагнетиками є надпровідники.
Парамагнетики
       Парамагне́тики— речовини з невеликою позитивною магнітною сприйнятливістю, які у зовнішньому магнітному полі намагнічуються вздовж поля і дещо підсилюють його.
     Магнітна сприйнятливість парамагнетиків завжди позитивна і складає 10-4-10-7 на 1 моль. До парамагнетиків належать:
речовини атоми або молекули яких мають непарне число електронів
вільні атоми (йони) з недобудованою внутрішньою електронною оболонкою багато лужних і лужноземельних металів
Феромагнетики
       Феромагнетиками називають тверді тіла, які можуть мати спонтанну намагніченість, тобто намагнічені вже у відсутності магнітного поля. У цьому відношенні вони аналогічні сегнетоелектрикам. Перехідні метали: залізо, кобальт, нікель та їх сплави.
       До феромагнетиків належать матеріали, які сильно взаємодіють з магнітним полем і магнітна проникність яких у певному температурному інтервалі значно більша за одиницю. Феромагнітні властивості мають тільки кристалічні тіла. У рідкому, або газоподібному стані феромагнетики стають парамагнітними. Феромагнетики мають окремі ділянки, атоми в яких мають однаково напрямлені магнітні моменти. У зовнішньому магнітному полі такі ділянки орієнтуються однаково.
Антиферомагнетики
       Антиферомагне́тики — магнітновпорядковані кристалічні речовини, які при низьких температурах мають дві повністю намагнічені спінові ґратки, які повністю компенсують одна одну.
       Температура переходу антиферомагнетиків із магнітновпорядкованого стану в розупорядкований стан називається температурою Нееля.
        При малих зовнішніх магнітних полях антиферомагнетики поводять себе, як парамагнетики. Утім, починаючи з певного критичного магнітного поля, в них з'являється намагніченість, яка спочатку росте лінійно з ростом напруженості зовнішньго поля, а потім виходить на насичення.
        Елементарними збудженнями в антиферомагнетиках є магнони.
Гістерезис
Гістерезис– неоднозначна залежність змін фізичної величини, яка означає стан тіла, від зміни іншої фізичної величини, яка визначає зовнішні умови (напруженість магнітних та електричних  полів). Гістерезис спостерігається в тих випадках, коли стан тіла визначається зовнішніми умовами не лише в цей час, але й попередні моменти, тобто, коли стан системи залежить від її минулого .
Гістерезис означає ненакладання перебігу змін у протилежних напрямках (незбіжність кривих, що описують такі зміни).

Розрізняють гістерезис:
магнітний;
діелектричний;
пружний:
магнітострикційний;
температурний;
термомагнітний та інші.
Крива гістерезису
Застосування магнітних матеріалів
Електротехнічних пристроях
Постійні магніти
В радіотехніці- ферити (феромагнітні матеріали)
Генератори змінного струму
Електродвигуни
Малогабаритні приймачі
Запис звуку в магнітофонах                      магнітні  
Відео запис у відеомагнітофонах           стрічки