nyuuzyou/ukr-lit huggingface dataset:
Презентація на тему «Еволюція людини» (варіант 1)

Еволюція людини
Підготувала учениця
11 класу 
Лемак Андріана

Версія еволюціоністів
Чому «нижча» родина людиноподібних мавп усе ще існує, тоді як не збереглося жодного представника перехідних форм, котрі нібито були більш пристосовані до життя?
Сьогодні ми бачимо шимпанзе, горил та орангутангів, але не бачимо жодних «мавполюдей».
Але, на підставі наукової літератури, музейних експозицій і телепередач складається враження, ніби є численні докази того, що люди походять від мавпоподібних істот. Чи це дійсно так?
У журналі “Наука” повідомлялося: “Основний науковий доказ складається з мізерної купки кісток, на підставі яких і треба вибудувати еволюційну історію людини. Один антрополог прирівняв це завдання до спроби відтворити сюжет роману “Війна і мир” на підставі 13 навмання вибраних сторінок”.
Палеонтологічний літопис
Палеонтологічний літопис
Люди сучасного типу зі здатністю мислити, планувати, винаходити, застосовувати набуті знання і розмовляти складними мовами з’являються у літописі викопних решток раптово, без будь-яких предків або перехідних форм.
Саме тому відомий анатом Соллі Цукерман написав: “Пошуки легендарної “відсутньої ланки” … уможливлюють процвітання спекуляцій та міфів”. 
Як наслідок, “родовідне дерево”, за допомогою якого зображують уявний еволюційний розвиток людини, постійно змінюється.
Мавпоподібний гризун
Найстаршим предком людини еволюціоністи уважають цю, подібну до гризуна тваринку. Але жодні перехідні стадії ніколи не єднали її навіть з іншими тваринами.
Єгиптопітек
Далі в загальноприйнятому списку, причому з інтервалом приблизно в 40 млн. років, ідуть викопні рештки, знайдені в Єгипті – єгиптопітек. В журналах та шкільних підручниках нерідко з’являються зображення цих мавп з підписом: “Наш спільний предок”. Однак, викопних решток, які це підтверджують, не виявлено.
Рамапітек
Скам’янілі рештки рамапітека знайдено понад півсторіччя тому, а саме: фрагменти щелепи та зубів. На підставі цих “знахідок” було відтворено вигляд мавпоподібної істоти, прямоходячої і двоногої. Рамапітек десятиріччями посідав щонайбезпечніше місце при основі родовідного дерева людини. Однак нові знахідки скам’янілостей показали, що він дуже схожий на сучасних людиноподібних мавп.
Австралопітек
Вперше скам’янілі рештки австралопітека були знайдені в Африці. Його швидко “вписали” в родовідне дерево людини, але поглиблене вивчення решток показало, що це була звичайна мавпа.
Така ж доля спіткала багатьох інших “предків” людини. Стає очевидним, що за мавп’ячою теорією походження людини стоять не наукові факти, а прагнення багатьох вчених видати бажане за дійсне.
Дякую за увагу!
Презентація на тему «Екологічні проблеми, пов’язані з використанням теплових машин і двигунів»

Екологічні проблеми, пов’язані з використанням теплових машин і двигунів

Більша частина двигунів на Землі є тепловими дви­гунами. Саме вони дають нам дешеву електроенергію, є серцем майже всіх видів швидкісного транспорту. Сучасна людина не може обходитися без них. Але ши­роке застосування теплових двигунів впливає на стан навколишнього середовища.
Під час роботи теплових двигунів найбільшому забруд­ненню піддається повітряний басейн планети. Тверді частинки пилу й сажі, що утворюються під час роботи теплових двигунів, запилюють повітря.
Викиди сірчистого газу й оксидів азоту є при­чиною утворення кислотних опадів, які приводять до загибелі сільськогосподарських культур, лісів, негативно впливають на прісні водойми і їхніх мешканців. 
Під час роботи теплових двигунів виділяється вуглекислий газ. Наявність цього газу в атмосфері разом з парами води приводить до парникового ефекту.
У результаті температура на поверхні землі підвищується.
Як паливо зараз використовуються нафтопродукти.
У результаті аварій, витоків під час заправлення танкерів і перекачування нафти в берегові сховища величезна кількість нафти потрапляє в море.
Навіть незначна домішка нафти до морської  води викликає загибель ікри й мальків багатьох видів риб
Але головна загроза забруднення морських вод нафтою полягає в загибелі фітопланктону, що є першою ланкою харчового ланцюга мешканців моря. 

Фітопланк­тон є основним виробником кисню на земній кулі, виробляючи за рахунок фотосинтезу близько 70 % усього кисню.
Катастрофічні розливи нафти в море приводять до знищення безлічі морських птахів. Водоплавні птахи дзьобом змащують свої пір'я жиром, який виділяють особливою залозою. У результаті пір'я не змочуються  водою, пух під пір'ям залишається сухим. Завдяки цьому птах тримається на волі й не мерзне навіть у холодній воді. Коли ж пір'я змочує нафта, вода проникає в шар пуху, птах замерзає й тоне.

Шкідливі викиди, що утворюються в результаті роботи теплових двигунів, впливають на організм людини. Діоксид вуглецю діє на шкіру й слизові оболонки. Оксид вуглецю при вдиханні зв'язується з гемоглобі­ном крові, витісняючи з неї кисень, у результаті настає кисневе голодування. 
Оксид вуглецю може зумовити появу хвороби серця — стенокардії.
Діоксид азоту викликає сильне роздратування слизових обо­лонок очей.
У разі фотохімічного смогу запалюються очі, слизові оболонки носа і горла, відзначаються симптоми ядухи, загострення легеневих і нервових захворювань.
Сірчистий газ призводить до росту онкозахворювань.
Шляхи зниження забруднення навколишнього середо­вища
використання в автомобілях замість карбюраторних бензинових двигунів дизелів, у паливо яких не до­дають свинцю
випробування автомобі­лів, у яких замість бензинових двигунів застосовують електродвигуни, що працюють на акумуляторах, або двигуни, що використовують як паливо водень
На теплових електростанціях, що працюють на вугіллі  і викидають велику кількість оксидів сірки в газах, слід пропускати ці гази через спеціальні пристрої — скрубери, в яких сірка зв'язується вапном, тоді концентрація оксиду сірки істотно зменшується
Презентація на тему «Ссавці. Парнокопитні. Жирафові. Жирафа степова»

Ссавці. Парнокопитні. Жирафові. Жирафа степова
Жирафа. Основна характеристика
Самці сягають висоти 5,5 метра, маса — до 900 кг. Самиці, зазвичай, трохи нижчі та легші. Шия у жираф надзвичайно довга, незважаючи на те, що вони, як і більшість ссавців, мають лише 7 шийних хребців.

Жирафи живуть у саванах Африки. У наші дні їх можна побачити на південь від пустелі Сахара.


Харчуються листям з дерев у чому їм допомагає шия.
Цікава фізіологія
Серце перекачує близько 60 літрів крові щохвилини, має масу 12 кг і створює тиск, утричі вищий, ніж у людини. 

Але воно не здатне перенести навантаження, пов'язане із різким підійманням чи опусканням голови. Щоб такі рухи не викликали смерть тварини, кров жираф має вдвічі більше кров'яних тілець, ніж у людини, і значно густіша.
Тіло жирафа
Темний язик жираф дуже довгий, із добре розвиненими м'язами: тварина може його висовувати на 45 сантиметрів і здатна хапати ним гілки дерев.

Малюнок на тілі складається з темних плям, розташованих на базовій світлій поверхні. У кожної жирафи такий малюнок індивідуальний, аналогічно до відбитків пальців людини.

На голові у жираф шерстю ріжки із потовщенням на кінцях. Часом трапляється і дві пари ріжків. 


Вважається, що жирафи не мають голосу. Однак насправді вони спілкуються між собою на частотах нижче 20 Герц. 
Голова тварини
Розпорядок дня
Щоденно жирафа з'їдає близько 30 кг зеленої маси. На це йде від 16 до 20 годин. Сплять жирафи досить мало, близько години на добу. 




Без води ці тварини можуть обходитись декілька тижнів. За один раз жирафи можуть випити до 38 літрів води.
Соціальне життя
Соціальна поведінка залежить від статі: самиці надають перевагу табунам від 4 до 32 особин. Молоді самиці до досягнення статевої зрілості також складають невеликі окремі групи,  а потім починають жити поодинці.
Живуть жирафи поодинці або ж невеликими табунами, але не прив'язуються одне до одного. 

Потомство
Парування жираф відбувається, зазвичай, між липнем і вереснем. Вагітність триває 14—15 місяців.
У чотири роки жирафи досягають статевої зрілості. У шість років ріст тіла припиняється. У дикій природі жирафи живуть до 25 років; у неволі — до 35.
Цікавинки
Першу жирафу привіз до Європи Гай Юлій Цезар у 46 році до н. е. Потім жирафи з'явилися знову вже у 19 столітті, у 1827. То була тварина на ім'я Зарафа.


Часом з'являються повідомлення про те, що  бачили білу жирафу. З одного боку, це можна тлумачити як легенду. З іншого боку — є досить поширене явище, коли серед особин виду народжуються білі тварини. Їх називають альбіносами. Як правило, це наслідок мутації, коли пошкоджується один із білків з тих, що необхідні для синтезу пігменту. 
Презентація Войтенко О. 8-Б клас
Дякую за увагу!
Презентація на тему «Роль вірусів у природі і житті людини» (варіант 2)

Роль вірусів у природі і житті людини

Опишіть механізм проникнення вірусів в організм
Макрофаги 

      Бактеріофаги 
Будова бактеріофага
Тютюнова мозаїка
Схема самозбору  вірусу тютюнова мозаїка
Віруси свинячого і курячого грипу

Вірус сказу
Презентація на тему «Хромосомні хвороби» (варіант 2)

41
43
46
47
48
49
Down Syndrome CreedMy face may be different,but my feelings the same,I laugh, I cry, I take pride in my gains.I was sent here among you to teach you tolove,As God in the heavens looks down from above.To Him I'm no different, His love knows nobounds.It's those here among you, in cities and towns,That judge me by standards that man hasimparted.But the family He's chosen will help me getstarted.For I am one of His children, so special andfew,That came here to learn the same lessons asyou.That love is acceptance,It must come from the heart.We all have the same purpose,Though not from the start.The Lord gave me my life to live and embrace,And I'll do it as you do,
Just at my own pace.
50
53
54
56
58
60
61
63
65
66
--
69
70
71
74
77
80
86
89
92
Презентація на тему «Теорія старіння»

Теорія старіння
Біологічний процес старіння в усі часи викликав інтерес вчених і простих людей. Людина - єдина з живих істот, усвідомлює свою смертність. А також те, що їй передує старість. Які існують теорії та механізми старіння?
Теломерна теорія старіння грунтується на відкритті американського геронтолога Л. Гейфліка, зробленому в 1961 році. Він виявив, що здатні до поділу клітини шкіри діляться тільки близько 50 разів. Пізніше цей «межа Гейфліка» був пояснений тим, що кінцеві ділянки хромосом при кожному діленні клітини стають коротшими і в якийсь момент повністю втрачають здатність до подальшого поділу. 
Нові клітини перестають утворюватися, і настає старіння. Однак «межа Гейфліка» справедливий не для всіх видів клітин - стовбурові і ракові можуть ділитися практично нескінченно, добудовуючи укорочені теломери.
Онтогенетична теорія старіння висунута російським геронтологом В.М. Дільманов, який припустив, що причина старіння в зниженні чутливості гіпоталамуса, до якого надходять регуляторні сигнали від нервової системи і залоз. За припущенням вченого старіння - це побічний ефект реалізації генетичної програми розвитку організму.
Наступну, адаптаційно-регуляторну модель старіння запропонував фізіолог і геронтолог В.В. Фролькіс. Він висунув гіпотезу, що старість генетично запрограмована. А тривалість життя і ймовірність розвитку тих чи інших старечих захворювань визначаються балансом процесу старіння і зворотного процесу, який він назвав «вітаукт» (з латини - збільшення життя).
У 1954 р. американський фізик М. Сциллард висунув гіпотезу, що старіння організму - це помилка. Суть цієї теорії в тому, що з плином життя клітини організму піддаються безлічі впливів, внаслідок чого вони мутують. А мутації викликають старіння.
Теорію апоптозу, самогубства клітин, обгрунтував академік В.П. Скулачов. Він припустив, що закінчує свій життєвий цикл клітина самознищується, щоб її місце зайняла нова і здорова. А процес старіння відбувається через те, що нових клітин народжується менше, ніж гине старих
Презентація на тему «Australia» (варіант 2)

 Australia
Australia - officially the Commonwealth of Australia -country in the southern hemisphere, occupying mainland Australia, Tasmania Island and several other islands in the Indian and Pacific Oceans, is the sixth state by area in the world.
Political division
Australia has six states, three mainland territories and other smaller territories. States:
Victoria
Western Australia
Queensland
New South Wales
  Tasmania
  South Australia
CANBERRA – capital of Australia
The Australian capital - Canberra. Population exceeds 345,000 people, Canberra is the largest city in Australia, located within the country rather than on the coast.
State symbols
  The term "Australia" in Australian English is derived from Latin. austrālis («South").
  Australian flag is a rectangular cloth of blue, which depicts three elements: UK flag (also known as the "Union Jack"), the Commonwealth Star (or Star Federation, she Hadar) and the Southern Cross constellation
Australian coat of arms is a shield on the left, where the coats of arms of states: New South Wales, Victoria and Queensland. In the lower part of the shield, left to right: South Australia, Western Australia and Tasmania. Above the shield is the seven-edged "Commonwealth Star" or the Star of Federation over blue and gold wreaths. Six points of the star represent the six states and the seventh is a collection of territories and Australia itself. Shield hoard kangaroos and emus.
Australia's national anthem - «Advance Australia Fair" Composed by Peter McCormick in 1878. This hymn, on the recommendation of Robert Hawke government and with the permission of the governor-general Ninian Stephen, in 1984, was replaced by the British «God Save The Queen».
Презентація на тему «Центри різноманітності та походження культурних рослин»

Центри різноманітності та походження культурних рослин

                М.І. Вавилов
      Тривалий час М.І.Вавилов був президентом ВАСГНІЛ.
     Організатор і керівник численних експедицій, організованих з метою вивчення флори колишнього СРСР та багатьох країн світу.

Видатний ботанік, генетик, географ, основоположник сучасної наукової селекції. 
Відкрив сім центрів походження та різноманітності, рослин. Його дослідження дали змогу встановити:
1. Дія різних видів культурних рослин є свої центри різноманітності, де виявлено найбільшу рідкість їх сортів і форм.
2. Центри різноманітності є водночас і районами їх походження.
3. Виявлення центрів походження та різноманітності культурних рослин підказало вченим, де саме можна шукати різноманітний вихідний матеріал для селекційної роботи.
Завдяки експедиціям М.Вавилова була створена унікальна колекція зразків насіння близько 1600 видів культурних рослин. 
Сім основних центрів різноманітності та походження культурних рослин


                     Центри
1. Південноазіатський тропічний центр (близько 33% від загального числа видів культурних рослин). Батьківщина рису, цукрової тростини, бананів, кокосової пальми, безлічі тропічних і овочевих культур. 
 2. Східноазіатський центр (20% культурних рослин). Батьківщина сої, різних видів проса, гречки, груші, яблуні, сливи, овочевих і плодових культур, деяких цитрусових
 3. Юго-Западноазіатський центр (4% культурних рослин). Найважливіша область походження видів оброблюваних в Європі культур — хлібних злаків, м'якої пшениці, бобових, гороху, сочевиці, бавовнику, плодових культур і винограду.
4. Середземноморський центр (приблизно 11% видів культурних рослин). Батьківщина маслини, ріжкового дерева, безлічі кормових і овочевих культур- буряків, капусти
  5. Ефіопський центр (близько 4% культурних рослин). Характеризується рядом ендемічних видів і навіть пологів — хлібний злак тефф, олійна рослина нуг, особливий вигляд банана, кавове дерево і ін. Характерна наявність оригінальних культурних ендемічних видів і підвидів твердої пшениці і ячменю. 
6. Центральноамериканський центр.(центральний) Звідси беруть початок близько 90 харчових, технічних і ліків. видів рослин, у тому числі кукурудза, довговолокнисті види бавовника, ряд видів квасолі, перцю, гарбузи, какао, багато видів плодових. 
7. Андійський центр.(центральний) Батьківщина багатьох видів бульбоносних рослин. Перш за все культурних видів картоплі, тютюну, арахісу, ананасу, а також хінного дерева, кокаїнового куща і ін.
    Південноазіатський тропічний центр
                  Східноазіатський центр
            Юго-Западноазіатський центр
          Середземноморський центр 
                   Ефіопський центр
         Центральноамериканський центр
                   Андійський центр
      Вплив на культурні рослини
Презентація на тему «Докази еволюції»

Докази еволюції
 Палеонтологічні  і біогеографічні докази
Робота
Учениці 11-а класу
Ліцею №15



Основні докази еволюції
Палеонтологічні
Ембріологічні
Біогеографічні
Морфологічні
Генетичні
Біохімічні
Паразитологічний метод




Палеонтологічний
Рештки трилобітів - примітивних членистоногих з трироздільним тілом
СПІРАЛЬНА, РОЗДІЛЕНА НА КАМЕРИ РАКОВИНА характерна для амонітів - вимерлого ряду головоногих молюсків.
ВІДБИТОК СІМ'ЯНОЇ ПАПОРОТІ
Реконструкція археоптерикса,музей Оксфордського університету
Архіоптерикс – перехід між рептиліями і птахами 
Перехідні форми
Ознаки від рептилій:
 кігті на передніх кінцівках
 наявність зубів 
 довгий хвіст із хребтом із хребців, які не зрослися
Ознаки від птахів:
 Диференційоване оперення 
 Передні кінцівки перетворені у крила

Мюнхенський екземпляр
Псилофіти – перехід між водоростями і рослинами
Іхтіостега – перехідний між рибами і земноводними
Палеонтологічні ряди
Палеонтологічні ряди - це ряди викопних форм, пов'язані один з одним у процесі еволюції і які відображають  хід філогенезу.
Володимир 
Онуфрійович
Ковалевський 
(1842- 1883)- 
відомий російський зоолог, основоположник еволюційної палеонтології. Автор класичної реконструкції  філогенетичного ряду коней. 
Черепа гомінідів, від шимпанзе (A) до людини розумної (N).
Біогеографічні докази
Ендеміки
Австралія протягом 120 млн. років не з’єднувалася з іншими материками. В цей період почала формуватися особлива фауна , розвивалися сумчасті й клоачні ссавці.
Коала
Опосум
Кускус п’ятнистий
Сумчастий диявол
Кенгуру
Сумчастий вовк
Утконіс 
Єхидна
Релікти
Мечохвіст – 
гігантський морський членистоногий, що сягають 60 см завдовжки.
Латимерія - кистепера риба, яка мешкає у глубоководних  частинах берегів східної Африки. Єдиний представник ряду кистеперих риб,  найбільш близький до надземних хребетних. 
Гатерія - рептилія, яка мешкає у Новій Зеландії. Цей вид є єдиним нині живущим представником підкласа Першоящерів у класі Рептилій.
Гінкго дволопатеве (священне дерево)– реліктова рослина. Зараз розповсюджена у Китаї та Японії тільки як декоративна рослина. Цьому представнику голонасінних бл.300 млн. років. 
Дякую за увагу!
Презентація на тему «Влияние курения на организм человека»


Влияние курения на организм человека
О вреде курения сказано немало. Однако беспокойство ученных и врачей, вызванное распространением этой пагубной привычки, растет, так как пока еще значительное число людей не считает курение вредным для здоровья.

Курение – не безобидное занятие, которое можно бросить без усилий. Это настоящая наркомания, и тем более опасная, что многие не принимают ее всерьез.

Никотин – один из самых опасных ядов растительного происхождения. Птицы (воробьи, голуби) погибают, если к их клюву всего лишь поднести стеклянную палочку, смоченную никотином. Кролик погибает от ¼ капли никотина, собака – от ½ капли. Для человека смертельная доза никотина составляет от 50 до 100 мг, или 2 – 3 капли. 



 С Е Р Д Ц Е - затрудняет доставку кислорода, учащает сердцебиение.
М О З Г – отравление, потеря памяти, рассеянность.
Ж Е Л У Д О К – язва
Л Ё Г К И Е – рак.
Н Е Р В Н А Я С И С Т Е М А- потеря работоспособности, раздражительность.
На какие органы влияет табачный дым?
Ученые выяснили, что в табаке содержится масса ядовитых веществ. Среди них наиболее известен никотин: по своей ядовитости он равен синильной кислоте.
Окись углерода (угарный газ) вступает в соединение с гемоглобином, который является переносчиком кислорода. При курении происходит резкое уменьшение содержания кислорода в крови. 
Аммиак раздражает слизистую оболочку рта, гортани, трахеи, бронхов. 
Пассивное курение так же опасно для здоровья, как и обычное, разница лишь в интенсивности воздействия. Самыми беззащитными пассивными курильщиками становятся дети. 
В процессе курения образуется 2 потока: основной, который вдыхает и выдыхает курильщик, и дополнительный. Основной поток табачного дыма образуют 35% сгорающей сигареты, 50% уходит в окружающий воздух, составляя дополнительный поток, от 5 до 15% компонентов сгоревшей сигареты остаётся на фильтре. 
В дополнительном потоке окиси углерода содержится в 4-5 раз, никотина и смол - в 50 раз, аммиака – в 45 раз больше, чем в основном.
Пассивное курение
Никотин и здоровый малыш – понятия несовместимые! Никотин отрицательно влияет на внутриутробное развитие плода, легко проникая из крови курящей матери через плаценту в организм ребёнка. Особенно уязвима печень и головной мозг плода. Плод сильно страдает от кислородного голодания.  У курящих женщин в 2 раза чаще встречаются врождённые уродства детей.
Курение и беременность
Презентація на тему «Діагностування вад розвитку людини та їх корегування»

Діагностування вад розвитку людини та їх корегування 
Роботу виконала:
учениця 11-Б класу
Маніна Лідія
Визначення
Вади розвитку — це природжені відхилення за межі нормальних варіантів у анатомічній будові (формі, розмірах, числі) тканин та органів людини, які здебільшого супроводжуються порушеннями їх функцій чи навіть загрожують життєздатності організму.
Вивчення походження та патології вад складає окрему дисципліну медичної науки — тератологію (з грецьк. teratos — чудовисько, logos — поняття, вчення).

Класифікація відповідно до анатомофізіологічного поділу організму : 

вади ЦНС, 
вади органів травного каналу, 
вади сечовидільної системи, 
вади обличчя, 
вади шкіри, тощо.

За локалізацією в організмі вади можуть бути поділені на такі види:


зовнішні;
внутрішні;
комбіновані, чи змішані

Вади розвитку — поширений вид патології, питома вага якого в загальній популяції коливається в різних країнах, за даними ВООЗ, від 2,7% до 16,3 % і має тенденцію до зростання в останні десятиріччя.

Деякі порушення процесів розвитку тканин і органів, які призводять до вад розвитку в людини
Деякі порушення процесів розвитку тканин і органів
Атавізми
Для діагностування вад розвитку використовують практично всі методи, відомі сучасній медицині. Це і класичне візуальне обстеження, і рентген, і ультразвукова діагностика, і ядерно-магнітний резонанс. Використовують також біохімічні й молекулярно-генетичні методи. Їх можна застосовувати й на стадії ембріонального розвитку.

Причини виникнення вад розвитку
Усі численні чинники вад розвитку можна розділити на дві групи — ендогенні й екзогенні. До групи ендогенних чинників належать мутації спадкових структур. Групу екзогенних чинників складають фізичні, хімічні та біологічні.

Екзогенні чинники вад розвитку людини

При вживанні алкоголю значно зростає ризик народження дітей з вродженими аномаліями розвитку. Частина таких аномалій покалічить не лише дитину, але і її майбутніх дітей. А частина аномалій себе не проявить деякий час, проте одного разу абсолютно несподівано проявиться у нащадків, можливо навіть через  покоління.

Крім того, до вад розвитку можуть призвести неіфекційні захворювання матері, які супроводжуються розвитком у неї гіпоксемії, зумовлюючи гіпоксію плода. Парціальні форми голодування, зокрема дефіцит амінокислот і білків, вітамінів, також можуть бути причиною розвитку вад, особливо нервової системи.
Слід зазначити, що хоча вади розвитку можуть виникати протягом усього внутрішньоутробного періоду, найчастіше вони утворюються в так звані критичні періоди, коли зародок дуже чутливий до шкідливих агентів середовища. Передусім, це перші шість тижнів ембріогенезу (вади кінця другого тижня цього періоду несумісні з життям; вади, що виникають на третьому-шостому тижнях, переважно сумісні з життям).
Сьогодні народження 60% всіх дітей, які страждають на комплекс неповно цінностей результат нездорового способу життя. Якщо жінка хоче бачити своїх дітей здоровими, вона повинна відмовитися від шкідливих звичок.
Дякую за увагу!