nyuuzyou/ukr-lit huggingface dataset:
Презентація на тему «Кам’яне вугілля» (варіант 5)

Кам'яне вугілля
Тверда горюча корисна копалина, один з видів вугілля викопного, проміжний між бурим вугіллям і антрацитом
Історія
Кам’яне вугілля було відомо ще в стародавньому світі. Перше згадування про нього пов’язують з Аристотелем (IV ст. до н. х.). Кількома десятиріч­чями пізніше його учень Теофраст Ересський в «Трактаті про каміння» пи­сав:
     «…звуться ці викопні речовини антрацитом (або вугіллям)… вони спала­хують та горять подібно до деревного вугілля…»
Стародавні римляни видобували кам’яне вугілля для опалення на території нинішньої Великої Британії. У І ст. до р. х. в китайській провінції Юннань вугілля нагрівали без доступу повітря та отримували кокс.
Хімічна структура вугілля
Характеристика
Щільна порода чорного, іноді сіро-чорного кольору.
Кам'яне вугілля належить до гумолітів; сапропеліти і гумітосапропеліти присутні у вигляді лінз та невеликих прошарків.
Кам'яне вугілля характеризується нейтральним складом органічної маси. Воно не реагує зі слабими лугами ні в звичайних умовах, ні під тиском. Бітуми кам'яного вугілля, на відміну від вугілля бурого, представлені переважно сполуками ароматичної структури. У кам'яному вугіллі не виявлені жирні кислоти і естери, мало сполук зі структурою парафінів.
Кам'яне вугілля утворилося з продуктів розкладу органічних залишків рослин, що зазнали зміни (метаморфізм) в умовах високого тиску навколишніх порід земної кори і порівняно високої температури.
Класифікація, різновиди
Кам'яне вугілля розділяють на :
Блискуче
Напівблискуче
 Напівматове
Матове

Серед структур органічної речовини вугілля виділено 4 типи 
Телінітовий
Посттелінітовий
Преколінітовий
Колінітовий

Поклади
Найбільші розвідані запаси кам'яного вугілля в Україні зосереджені в Донецькому кам'яновугільному басейні та у Львівсько-Волинському вугільному басейні.
Використання
Кам'яне вугілля використовується як технологічна, енерго-технологічна і енергетична сировина, при виробництві коксу і напівкоксу з отриманням великої кількості хімічних продуктів, на основі яких одержують добрива, пластмаси, синтетичні волокна, лаки, фарби.
Один з найперспективніших напрямів використання кам'яного вугілля — скраплення — гідрогенізація вугілля з отриманням рідкого палива.


При переробці кам'яного вугілля отримують також:
активне вугілля, штучний графіт 
в промислових масштабах вилучається ванадій, ґерманій і сірка
розроблені методи отримання ґалію, молібдену, цинку, свинцю

Над презентацією працювала:Гончаренко Крістіна 11- Б класу2013 рік.
Презентація на тему «Органічні речовини в живій природі» (варіант 2)

Органічні речовини в живій природі
Органічні речовини
 – це сполуки Карбону з іншими елементами, що виникли в живих істотах або є продуктами їхньої життєдіяльності. Органічні сполуки присутні в атмосфері, поверхневих і підземних водах, осадах, ґрунтах і гірських породах. У складі органічних сполук переважають органогенні хімічні елементи (Гідроген, Оксиген, Нітроген і Карбон). 
Білки
Білки – біологічні полімери, мономерами яких є амінокислоти.
Функції білків
Пластична. 
Каталітична. 
Рухова.
Транспортна. 
Захисна. 
Регуляторна.
Запасна.
Енергетична.
Рецепторна.

Рівні структурної організації білків
Первинна структура – пептидна або амінокислотна послідовність, тобто послідовність амінокислотних залишків в пептидному ланцюжку. В основі утворення первинної структури лежать пептидні зв'язки. Саме первинна структура кодується відповідним геном.
Вторинна структура характеризує просторову форму білкової молекули, яка найчастіше повністю або частково закручується у спіраль. У стабілізації вторинної структури важливу роль відіграють водневі зв'язки, які виникають між атомами водню NH-групи одного завитка спіралі та кисню CO-групи іншого й спрямовані вздовж спіралі. 
Третинна структура – повна просторова будова єдиної білкової молекули, просторове взаємовідношення вторинних структур одна до одної. 
Четвертинна структура
– структура, що виникає в результаті взаємодії кількох білкових молекул, названих в даному контексті субодиницями. Повна структура кількох поєднаних субодиниць, що разом виконують спільну функцію, називається білковим комплексом.

Вітаміни
органічні речовини, які не мають енергетичної цінності, але необхідні для проходження реакцій обміну речовин. 

Усі вітаміни поділяють на дві групи: жиророзчинні (A, D, E, K, F) і водорозчинні (інші).

Вітамін A
Необхідний для нормального зору й росту. Він відіграє важливу роль у підтримці нормального стану шкіри й слизових оболонок
Вітаміни групи B
впливають на обмін білків, жирів, вуглеводів, амінокислот і деяких інших речовин.
Вітамін C
сприяє збереженню здорової шкіри, бере участь в обміні речовин у сполучній тканині, необхідний для синтезу колагенових волокон.
Вітамін D
Сприяє затриманню солей Кальцію, Фосфору та відкладанню їх у кістковій тканині.
Вітамін Е
У разі недостатньої кількості вітаміну Е В організмі виникає безпліддя, атрофія м’язів і недокрів’я, пов’язане з руйнуванням еритроцитів.

Вітамін K
бере участь у синтезі протромбіну в печінці. Брак цього вітаміну викликає порушення процесу згортання крові.
Презентація на тему «Харчові добавки» (варіант 20)

ХАРЧОВІ ДОБАВКИ
ПІДГОТУВАЛА 
СОКОЛОВСЬКА АЛЬОНА
УЧЕНИЦЯ 8А КЛАСУ
КНЗ ХЕЛ
ЩО ТАКЕ
ХАРЧОВІ ДОБАВКИ
Це речовини, які додають в їжу з технологічних міркувань – щоб подовжити її строк придатності, змінити колір чи смак, і т.д.
Деякі добавки були відомі людям ще у сиві давнину (як-от оцет чи сіль), а деякі були пізніше зроблені штучно.
Нині відомо близько 3 000 різних харчових добавок.
Кислоти
ВИДИ ХАРЧОВИХ
ДОБАВОК
Антиоксиданти
Барвники
Емульгатори
Консерванти
Стабілізатори
Наповнювачі
Шкідливі харчові добавки
Цифровий код з індексом Е з'явився у1953 році. Буква позначає, що в продукті є харчова добавка.
Шкідливі харчові добавки
Найнебезпечнішими з них вважаються:
Е102 – тартразин (лимонно-жовтий барвник)
Е110 – так званий “сонячний захід” (яскраво-жовтий)
Е120 – кошеніль (малиновий барвник)
Е123 – темно-червоний барвник
Е124 – червоний барвник
Е129 – також червоний
Е131 – темно-синій барвник
Е151 – чорний барвник
Е211 – бензоат натрію (Sodium Benzoate)
Е240 – формальдегід
Е510 – хлорид амонію
Е513 – сірчана кислота
Е527 – гідроксид амонію
Більшість з цих речовин можуть викликати рак або мають статус “дуже небезпечні”.
ОКРЕМО ПРО ДЕЯКІ ДОБАВКИ
Харчова добавка Е102 за своєю природою є кам'яновугільним дьогтем і відноситься до промислових відходів. Її додають в желе, соки, мармеладки, желейні цукерки, бісквітні рулети, морозиво, йогурти. Ця добавка може спровокувати напад бронхіальної астми, мігрень, свербіж шкіри і погіршення зору. В Україні Е102 дозволена до використання.
Хіноліновий жовтий барвник Е104, що надає продукту жовто-зелене забарвлення, за своєю природою є небезпечною синтетичною речовиною. Він буває двох видів: розчинний у воді й розчинний у спирті. Добавку Е104 можна знайти в харчовій продукції, що випускається Росією й Україною. У Японії, Норвегії, Австралії і США хіноліновий жовтий барвник оголошений поза законом.
Харчова добавка Е129 є в кондитерських виробах, солодких газованих водах, соусах червоного кольору. Добавка може викликати алергію і рак. Заборонена в 9 державах Європи.
ОКРЕМО ПРО ДЕЯКІ ДОБАВКИ
Харчова добавка Е-211 – це консервант із властивостями антибіотика і підсилювача кольору. Міститься в солодкій газованій воді, соусах для барбекю, пасті рибній морській, лососевій олії, морепродуктах у розсолі, соєвих соусах, солодощах, морозиві. Провокує розвиток алергій, особливо якщо потрапляє в організм у поєднанні з Е-102.
Харчова добавка Е-122  – червоно-коричневого кольору. Міститься в кондитерських виробах, солодких газованих водах, соусах цього кольору. Є надто небезпечна для астматиків, а також може викликати висипи на шкірі та алергію.
ДЯКУЮ ЗА УВАГУ!
Якщо на упаковці Ви побачили небезпечне або потенційно небезпечне "Е" - не беріть продукт, побережіть своє здоров'я та здоров'я Ваших близьких, воно Вам всім ще знадобиться!
Презентація на тему «Планети-гіганти» (варіант 2)

http://images.yandex.ua
http://images.yandex.ua
http://images.yandex.ua
http://images.yandex.ua
http://images.yandex.ua
http://images.yandex.ua
http://images.yandex.ua
http://images.yandex.ua
http://images.yandex.ua
http://images.yandex.ua
http://images.yandex.ua
http://images.yandex.ua
http://images.yandex.ua
http://images.yandex.ua
http://images.yandex.ua
http://images.yandex.ua
http://images.yandex.ua
http://images.yandex.ua
http://images.yandex.ua
http://images.yandex.ua
http://images.yandex.ua
http://images.yandex.ua
http://images.yandex.ua
Презентація на тему «Сахароза» (варіант 2)

http://xleba.ru/d/40082/d/image_2..jpeg http://www.3dchem.com/files/page0-1026-full.jpghttp://static2.aif.ru/pictures/201102/veget_08.jpghttp://0.tqn.com/d/chemistry/1/0/u/d/brownsugarcrystals.jpg http://m001.bcm.ru/2025/b451e42c-3f7d-47bb-9427-0c26f119fe1c.jpg http://cor.edu.27.ru/dlrstore/af34cf52-3dd3-cdcf-6700-397af208dc33/75.gif http://i2.crtcdn1.net/images/asset/895/838/11/XXXKd2wZC_400x300.jpg http://hnb.com.ua/artimages/vidy_sakhara%202.jpg http://ftp.photoclub.com.ua/p/f/127602.jpeg?0 http://www.ukrbiznes.com/ist/?action=3&f=pakuniversal/436_brawaqnzjpolnowcfsnzj.jpg&w=420 http://img-fotki.yandex.ru/get/5308/81454286.2ea/0_851ed_f6caea03_XLhttp://a31.idata.over-blog.com/2/91/41/56/chocolates.jpg
Презентація на тему «Прості та складні речовини. Хімічний елемент» (варіант 2)

kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
+
+
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
Oxygenium
O
«O»
C
Cuprum
Cu
Hydrogenium
H
Hydrargyrum
Hg
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
kuksa-natalija@mail.ru
Na2SO4
kuksa-natalija@mail.ru
H  10%
       Mg    0,03%
O   62%
          S   0,16%
P   1%
          Cl    0,1%
C  21%
           N     3%
Ca    2%
             K   0,23%
                                              
              Na    0,08%
kuksa-natalija@mail.ru
C
1/12 ma(C)
=
=
kuksa-natalija@mail.ru
He
Ar(He)=4
kuksa-natalija@mail.ru
0
8
15,99
Cu
29
63,55
Ar
kuksa-natalija@mail.ru
Презентація на тему «Харчові добавки Е-числа»

Харчові добавкиЕ-числа

   Харчові добавки - це загальна назва природних або синтетичних хімічних речовин, що додаються в продукти харчування з метою надання їм певних властивостей (поліпшення смаку і запаху, підвищення поживної цінності, запобігання псування продукту), які не вживаються в якості самостійних харчових продуктів. Справжній розквіт їх використання почався xx ст. – харчової хімії.
Харчові добавки
барвники (Е 100-182);
консерванти (Е 200-283);
антиокислювачі (Е 300-321);
кислоти і солі;
харчові добавки;
стабілізатори консистенції, эмульгатори і сполучні агенти (Е 400-482);
фіксатори колоьру;
харчові добавки, що підсилюють і змінюють смак і аромат харчового продукту (Е 620-І642);
Підсолоджувачі;
наповнювачі (носії і розчинники);
ароматизатори.

Харчові добавки та їх види
   Три кілограми хімічних речовин. Ось та кількість, яка вживається за рік середньостатистичним споживачем самих різних, часом абсолютно звичних продуктів: кексів, мармеладу, тістечка. Барвники, емульгатори, ущільнювачі, загусники присутні тепер буквально у всьому. Саме за допомогою харчових добавок продукт, навіть низької якості, отримує більш приємний смак, гарний колір, запах і консистенцію.
Харчова хімія
    Уважніше читати написи на етикетках. Не дивлячись, цілком можна купити крохмаль зі смаком, запахом і кольором ковбаси. Деякі добавки шкідливі тільки у великих кількостях але, канцерогени мають властивість - накопичуватися в організмі. Так що, з часом це дасть про себе знати. Будь-яка модифікація продуктів робить їх потенційно небезпечними для здоров'я. Вживання синтетичних підсилювачів смаку та кольору - це обман власного організму. Потрібно вживати екологічно чисті продукти - свіжі сирі овочі, фрукти та ягоди. Не купувати продукти з великим терміном зберігання, зазначеним на етикетці - ознака того, що там багато консервантів. 
Висновок
Презентація на тему «Високотемпературна плазма»

Високотемпературна плазма

Основні характеристики	
Плазма – це частково або повністю йонізований газ, у якому густини позитивних і негативних розрядів практично однакові.

Високотемпературна плазма
Гаряча плазма майже завжди повністю іонізована. 
Ступінь іонізації ~100%. 
Зазвичай саме вона розуміється під «четвертим агрегатним станом речовини». 
Прикладом може служити Сонце.
Поняття високотемпературна плазма вживається звичайно для плазми термоядерного синтезу, який вимагає температур в мільйони K.
Речовина Сонця
Утримання високотемпературної плазми
Для утримання високотемпературної плазми тривалий час використовується сильне магнітне поле. 
У магнітному полі заряджені частинки рухаються по гвинтових траєкторіях, навитими на силові лінії, тому вони можуть бути ізольовані від стінок і можна говорити про так звану магнітну пастку для плазми.
Існування гарячої плазми
Вона існує на Сонці, під час блискавок, утворюється при експериментах з термоядерного синтезу. 
Використання високотемпературної плазми дозволяє проводити глибоке рафінування металу при невеликому вакуумі.
Блискавка
Блискавка є прикладом природної плазми. 
Температура плазми у блискавці може досягати ~28000 К.
Плазма у термоядерному реакторі
Інтерес до плазми виник у зв'язку з дослідженнями газового розряду. Робота над проблемою керованого термоядерного синтезу підвищила цей інтерес, оскільки будь-яка речовина за умови досягнення її частинками енергій, достатніх для термоядерних реакцій, переходить до стану плазми. 
Плазму застосовують також у термоелектронних і магнетоплазмодинамічних (МПД) генераторах — перетворювачах тепла безпосередньо на електричну енергію.
Плазма в астрофізиці
Очевидна роль плазми в астрофізичних явищах, так як гарячі зірки складаються з цілком іонізованої плазми.
Дякую за увагу!
Презентація на тему «Елементний склад живих організмів»

 Елементний склад живих організмів. Хімічні елементи в живій і неживій природі

Відомо, що до складу клітини входять понад 70 хімічних елементів, але яких-небудь спеціальних елементів, характерних лише для живих організмів, не знайдено. Однак лише щодо 27 елементів достовірно відомо, що вони виконують певні біологічні функції.
 Елементний склад 
живих організмів
Деякі організми інтенсивно накопичують ті чи інші хімічні елементи...
Деякі морські водорості можуть накопичувати Йод
В рясці зазвичай знаходиться Радій
У молюска та ракоподібних накопичується Купрум. 

У хребетних – Ферум, у злаках – Силіцій, а у бактеріях - Манган
Елементний склад живих організмів та об’єктів неживої природи різний. У земній корі в найбільшій кількості містяться чотири елементи: Оксиген, Силіцій, Алюміній і Ферум. А в живих організмах у найбільшій кількості містяться такі елементи, як Гідроген, Оксиген, Карбон і Нітроген. Саме ці елементи становлять основу тих хімічних сполук, цо виконують важливі біологічні функції.
Через діяння людини в природні відкладається дуже багато сірки. Дуже багато її у літосфері, це спричиняє погіршення питної води.
Хімічні елементи відіграють велику роль у житті людини. Без хімічних лементів людський організм не міг би існувати. Навіть не велика недостатність цих елементів може привести до тяжких захворювань.
Макроелементи,
 мікроелементи 
та ультрамікроелементи
Хімічні елементи, що входять до складу живих організмів і виконують біологічні функції, називають біогенними. За кількісним складом їх поділяють на три групи: макроелементи, мікроелементи та ультрамікроелементи.
Макроелементи становлять основну масу сухої ресовини організму. Вони беруть участь в утворенні органічних сполук і неорганічних речовин у живих організмах. Це Оксиген, Гідроген, Карбон, Нітроген, Фосфор, Сульфур, Калій, Кальцій, Магній, Натрій та Хлор.
Макроелементи
Мікроелементи – переважно йони важких металів, що входять до складу життєво важливих речовин, в організмах містяться в дуже незначних кількостях. Це, наприклад, Ферум, Бор, Кабальт, Купрум, Цинк, Цод, Бром, Венедій.
Мікроелементи
Фізіологічна роль ультрамікроелементів в організмах рослин і тварин остаточно не визначина. Вони знаходяться в організмах в дуже малій кількості. До цієї групи належать Уран, Радій, Аурум, Аргентум, Берилій, Цезій, Селон та багато інших.
Ультрамікроелементи
Інформацію взято із підручник біології за
 10 клас (рівень стандарту, академічний рівень). Підручник для загальноосвітніх навчальних закладів – Х.: Вид-во “Ранок”, 2010.-256 с.: іл.
Якщо ви бажаєте переглянути презентацію ще раз – натисніть на смайлик.
Кінець
Презентація на тему «Виробництво чавуну та сталі»

Виробництво чавуну та сталі
Підготував 
Учень 10-А класу
Прядко Андрій
02.04.2014
План презентації
Виготовлення заліза в давні часи
Виробництво чавуну
Виробництво сталі
Використані матеріали
Виготовлення в давні часи
Залізо мало промислове застосування вже до нашої ери. У древні часи його одержували в пластичному стані в горнах. Шлак відокремлювали, видавлюючи його з губчатого заліза, ударами молота.
Виробництво чавуну
Головний вихідний матеріал
Головний вихідний матеріал для виробництва чавуна в доменних печах – залізні руди. До них відносять гірські породи, що містять залізо в такій кількості, при якому виплавка стає економічно вигідною.
 Виробництво чавуну в доменній печі
Виплавка чавуна виробляється у величезних доменних печах, викладених з вогнетривких цеглин сягаючих 30 м висоти при внутрішньому діаметрі близько 12 м.
Розріз доменної печі
Процес відновлення руди відбувається головним чином у верхній частині шахти. Його можна виразити сумарним рівнянням:
       Fe2O3 + 3CO = 2Fe + 3CO2
    При відновленні руди залізо виходить у твердому стані. Поступово воно опускається в більш гарячу частину печі – распар - і розчиняє в собі вуглець; утвориться чавун. 

Доменну піч завантажують спочатку коксом, а потім послойно агломератом і коксом. Агломерат – це певним чином підготовлена руда, спеченная з флюсом. Горіння і необхідна для виплавки чавуна температура підтримуються вдмухуванням у горн підігрітого чи повітря кисню.
Процес відновлення руди
Виготовлення сталі
У сталі в порівнянні з чавуном міститься менше вуглецю, кремнію, сірки і фосфору. Для одержання сталі з чавуна необхідно знизити концентрацію речовин шляхом окисної плавки.
У сучасній металургійній промисловості сталь виплавляють в основному в трьох агрегатах: конвекторах, мартенівських і електричних печах.
Виробництво в конвекторах 
Конвертор являє собою судину грушоподібної форми. Верхню частину називають чи козирком шоломом. Вона має горловину, через яку рідкий чавун і зливають сталь і шлак. Середня частина має циліндричну форму. У нижній частині є приставне днище, що у міру зносу заміняють новим. До днища приєднана повітряна коробка, у яку надходить стиснене повітря.
Ємність сучасних конвекторів дорівнює 60 – 100 т. і більш, а тиск повітряного дуття 0,3-1,35 Мн/м. Кількість повітря необхідного для переробки 1 т чавуна, складає 350 кубометрів.

Використані матеріали
http://e-works.com.ua/work/3637_Konvertornii_sposib_viplavki_stali.html
http://www.refine.org.ua/pageid-4243-1.html
Фото - http://images.yandex.ua
Презентація на тему «Харчові добавки» (варіант 6)

Харчові добавки
Харчовими добавками називають групу природних або синтетичних речовин, які спеціально додають до продовольчої сировини, напівфабрикатів або готових продуктів з метою надання їм певних якісних показників. В Європейському Союзі 
кожній домішці присвоюється 
унікальний номер, званий 
як «Е число». 
Е добавки застосовують для того,
щоб додати продуктам більше
апетитний вигляд, смак і запах. 
Спочатку використалися
природні харчові добавки, 
виготовлені з натуральних продуктів, наприклад рослинні приправи.
З розвитком хімії з’явилися такі синтетичні Е добавки, як барвники, консерванти, згущувачі, стабілізатори, антиокислювачі, нейтралізатори і т.п.
Всі харчові Е добавки можна розділити на наступні групи:
- барвники (Е 100-182);
- консерванти (Е 200-283);
- антиокислювачі (Е 300, 321);
                           - харчові добавки, які 
                             перешкоджають  злежуванню;
                              - стабілізатори консистенції,                    
                              емульгатори, згущувачі (Е 400-482);
- фіксатори кольору;
- підсилювачі смаку і аромату харчового 
продукту (Е 620-І642);
- підсолоджувачі;
- ароматизатори
У наш час існують дані про шкоду багатьох Е добавок. 

Наприклад, харчовий барвник кармін широко застосовується в харчовій промисловості для фарбування продуктів у рожевий або червоний колір, однак ця речовина викликає в багатьох людей алергію.

Підсилювач смаку глутамат натрію (Е 621) приводить до руйнування сітківки ока. Він міститься в багатьох продуктах — таких, як м’ясні, 
рибні і соєві напівфабрикати, 
чіпси, сухарики, соуси, 
приправи, бульйонні кубики, 
Супи і інші блюда швидкого 
Приготування.
Е добавками  можна розділити на кілька категорій:

Заборонені Е добавки — (103, 105, 111, 125, 126, 130, 152;)
Небезпечні Е добавки - (102, 110, 120, 124, 127;)
Консерванти і емульгатори, що сприяють виникненню ракових захворювань - (103, 105, 130, 131, 142, 210 - 217, 240, 330, 447)
Емульгатори, шкідливі для шкіри — (230 - 232, 238)
Е добавки, що приводять до виникнення висипки —  (311 - 313)
Консерванти і емульгатори, здатні викликати розлад шлунка —  (320, 221 - 226; 322, 338 - 341, 311, 407, 450, 461 - 466)
Е добавки, здатні викликати порушення тиску — (250 і 251)
Е добавки, що підвищують рівень холестерину в крові — (320 і 321)
Е добавки, що викликають алергію — (230 - 232, 239, 311 - 313)
Е добавки, здатні викликати хвороби печінки – ( 171 - 173, 320 – 322)
Підозрілі Е добавки – (104, 122, 141, 150, 171, 173, 180, 241, 477)

Однієї з найбільше часто застосовуваних харчових добавок є трансгенний підсолоджувач аспартам.
Аспартам використається практично у всіх жувальних гумках, газованих напоях, дієтичних напоях, деяких продуктах для діабетиків, замінниках цукру, м’ятних цукерках, варенні, кефірі, томатному соусі, 
дитячих вітамінах і ліках. 
Цей підсолоджувач 
позначається 
індексом Е951 (фенілаланін).
Презентація на тему «Багатоатомні спирти»

Багатоатомні спирти
Гліцерин
Гліцерин (пропантриол-1, 2,3) - найпростіший представник трьохатомних спиртів. Являє собою в'язку прозору рідину, дуже гігроскопічна, змішується з водою в будь-яких пропорціях. Солодка на смак. (Т. плав.18 ° C Т. кіп.290 ° C)
1. Дегідратація (З утворенням токсичного акролеїну):
HOCH2CH(OH)-CH2OH         H2C=CH-CHO + 2 H2O 

2. Взаємодія з кислотами:
А) Щавельна кислота:
Б) Азотна кислота:
Хімічні властивості:
Хімічні властивості:гліцерину типові  для багатоатомних спиртів. 
3. Взаємодія з  металами:
отримання:
1. Взаємодія жирів з лугом (омилення):
2. Синтез гліцерину з пропилену:
А) Більшість синтетичних методів отримання гліцерину засноване на використанні пропілену як вихідного продукту. Хлоруванням пропілену при 450-500 ° С отримують аллілхлорід, при при з'єднанні до останнього хлорнуватисту кислоти утворюються хлоргідрин, наприклад, які при омиленні лугом перетворюються на гліцерин.
Гліцерин вперше був отриманий в 1779 році Шеєле при омиленні жирів у присутності оксидів свинцю. Основну масу гліцерину отримують як побічний продукт при омиленні жирів.
Б) метод отримання гліцерину окисленням пропилену в акролеїн; при пропущенні суміші парів акролеїну і ізопропілового спирту через суміш ZnO - MgO каталізатор утворюється алліловий спирт. Він при 60-70 ° C у водному розчині перекису водню перетворюється на гліцерин.
застосування:
Область застосування гліцерину різноманітна: харчова промисловість, тютюнове виробництво, медична промисловість, виробництво миючих і косметичних засобів, сільське господарство, текстильна і паперова галузі, виробництво пластмас, лакофарбова промисловість, електротехніка та радіотехніка.
Гліцерин відноситься до групи стабілізаторів володіють властивостями зберігати і збільшувати ступінь в'язкості, а так само консистенції харчових продуктів (використовується як емульгатора).
Оскільки гліцерин добре піддається желирование, на відміну наприклад від етанолу, і як і етанол горить без запаху і сажи, його використовують для виготовлення високоякісних прозорих свічок.