Презентація на тему «Засоби астрономічних досліджень. Телескопи»

Засоби астрономічних досліджень.Телескопи
Підготувала
учениця 11-А класу
Бутрак Анастасія
Телескопи, їх призначення
Телескоп — прилад для спостереження віддалених об'єктів. 
Термін «телескоп» також вживається для позначення астрономічних приладів для спостережень електромагнітних хвиль невидимих для людського ока (інфрачервоні, ультрафіолетові, рентгенівські, гамма- і радіотелескопи), а також для реєстрації відмінного від електромагнітного випромінювання (нейтринні та гравітаційні телескопи).
Телескоп має три основні призначення:


        1.Збирати випромінювання від небесних світил на приймальний пристрій (око, фотографічну пластинку, спектрограф і ін.);

        
       2.Будувати у своїй фокальній площині зображення об'єкта або певної ділянки неба;

        3.Допомогти розрізняти об'єкти, розташовані на близькій кутовій відстані один від одного, що непомітно неозброєним оком.
Основною оптичною складовою телескопа є об'єктив, який збирає світло і будує зображення об'єкта або ділянки неба. Об'єктив з'єднується з приймальним пристроєм трубою (тубусом). Механічна конструкція, що несе трубу і що забезпечує її наведення на небо, називається монтуванням.
Історія створення
Перший телескоп винайшла людина, далека від астрономії. У 1908 році голландський майстер з виготовлення окулярів Іоанн Ліпперсгей показав свій винахід в Гаазі. Видавати патент на винахід йому не стали — у цей же час багато інших майстрів створювали подібний інструмент.

Вважається, що Галілео Галілей першим сконструював і використав телескоп. Це було простий пристрій, подібний підзорної труби. Тільки великих масштабів і великим збільшенням. За допомогою нього Галілей зробив ряд астрономічних відкриттів.
За допомогою телескопа Галілео Галілей відкрив:
1.Гори і кратери на Місяці,;
2.Розміри зірок та їхня колосальна віддаленість;
3.плями на Сонці;
4.Супутники Юпітера (Іо, Європа, Ганімед та Каллісто);
5.Фази Венери, кільця Сатурна;
6.Чумацький Шлях як скупчення окремих зірок та ін.
Це були величезні  перевороти в науці про Всесвіт. 
Великою обсерваторією для спостережень в видимому та ближньому ультрафіолетовому діапазонах став космічний телескоп «Габбл», запущений на навколоземну орбіту космічним шаттлом «Дискавері» в квітні 1990 р.

За 18 років роботи на навколоземній орбіті «Габбл» отримав понад 700 тисяч зображень 22 тисяч небесних об'єктів — зір, туманностей, галактик, планет. 
Найбільш значимі результати, отримані телескопом «Габбл»:
1. Отримано додаткові дані про планети поза сонячною системою, зокрема, спектрометричні.
2.Доведено, що процес формування планет відбувається у більшості зір нашої Галактики.
3.За наслідками спостережень квазарів отримана сучасна космологічна модель: Всесвіт розширюється з прискоренням і заповнений темною енергією, уточнений вік Всесвіту — 13,7 млрд. років.
4.Частково підтверджена теорія про надмасивні чорні діри в центрах галактик, на основі спостережень висунута гіпотеза, що зв'язує масу чорних дір і властивості галактики.
Дещо про сучасні телескопи...
«Чудо науки і техніки" - найбільший у світі телескоп. 
Це Великий Азимутальний телескоп Спеціальної астрофізичної обсерваторії РАН. Його головне дзеркало має діаметр 6 метрів (фокусна відстань 24 м) важить 42 т, маса рухомої частини телескопа - 650 т. 
 Один з найбільших у світі телескопів знаходиться на висоті 2400 м над рівнем моря, на Канарських островах. На його будівництво було затрачено 180 млн. доларів і 7 років роботи. Первинне дзеркало телескопа має діаметр 10,4 метра, складено воно з 36 шестикутних сегментів. Телескоп вміє «виправляти помилки» атмосфери, коректуючи спотворення.
Ці спарені телескопи розташовані на гавайській вершині Мауна Кі (Мауна-Кеа). Кожен з них важить близько 300 тонн, за висотою відповідає  восьмиповерховій будівлі, має дзеркало діаметром 10 м і може накопичувати як видиме світло, так і інфрачервоне випромінювання. Дзеркала являють собою конструкцію з менших дзеркал. У телескопа є внутрішня система охолодження, що захищає дзеркала від деформації, викликаної                   
                           наргіванням. 
 За допомогою сучасних телескопів астрономи спостерігають об'єкти, що знаходяться на відстані близько 10 млрд. світлових років, що складає 9,5-1022 км. Таким чином, за згаданий проміжок часу масштаби світу "виросли" в 5-1015 разів.
Сучасна астрономія дала докази того, що вже близько 10 млрд. років тому доступна для астрономічних спостережень Всесвіт існував у вигляді гігантської системи галактик. Масштаби в часі "виросли" в 13 млн. разів.
Але головне, звичайно, не в цифровому зростанні просторових і часових масштабів, хоча й від них захоплює подих. Головне в тому, що людина, нарешті, вийшла на широкий шлях розуміння дійсних законів світобудови. 
Дякую за увагу!!!