Презентація на тему «Клітинне ядро. Його значення та походження»

Клітиннеядро.Його значеннятапоходження
Ядро – це один з структурних компонентів еукаріотичної клітини, що містить генетичну інформацію (молекули ДНК). В ядрі відбувається реплікація - подвоєння молекул ДНК, а також транскрипція - синтез молекул РНК на молекулі ДНК. В ядрі ж синтезовані молекули РНК піддаються ряду модифікацій, після чого виходять в цитоплазму. Освіта субодиниць рибосом також відбувається в ядрі в спеціальних утвореннях - ядерцях.
Ядерна оболонка, ядерна ламіна і ядерні пори (каріолемми)
Від цитоплазми ядро відокремлене ядерної оболонкою, утвореної за рахунок розширення і злиття один з одним цистерн ендоплазматичної мережі таким чином, що у ядра утворилися подвійні стінки за рахунок оточуючих його вузьких компартментов. Порожнина ядерної оболонки називається люменів або перінуклеарним простором. Внутрішня поверхня ядерної оболонки стелить ядерної ламін, жорсткої білкової структурою, утвореної білками- ламіна, до якої прикріплені нитки хромосомної ДНК. Ламіни прикріплюються до внутрішньої мембрані ядерної оболонки за допомогою заякореного в ній трансмембранних білків - рецепторів ламін. В деяких місцях внутрішня і зовнішня мембрани ядерної оболонки зливаються і утворюють так звані ядерні пори, через які відбувається матеріал обмін між ядром і цитоплазмою. Пора не є діркою в ядрі, а має складну структуру, організовану кількома десятками спеціалізованих білків - нуклеопорінов. Під електронним мікроскопом вона видна як вісім пов'язаних між собою білкових гранул з зовнішньої і стільки ж з внутрішньої сторони ядерної оболонки.
Хромати́н — комплекс молекул ДНК та специфічних білків, що складає хромосоми. В клітинах еукаріот хроматин розташований в ядрі, а в клітинах архей — у нуклеоїді.
Ядерце знаходиться всередині ядра, і не має власної мембранної оболонки, однак добре помітно під світловим і електронним мікроскопом. Основною функцією ядерця є синтез рибосом.
Ядерце та його функція
Історія відкриття
1) Гіпотеза, відома як "сінтропная модель", припускає що ядро виникло в результаті симбіотичних взаємовідносин між архея і бактерією.За цією гіпотезою, симбіоз виник, коли давня архея проникла в бактерію.Згодом архея редукувалася до клітинного ядра сучасних еукаріот.2) Згідно з другою гіпотезою, прото-еукаріотичних клітина еволюціонувала з бактерії без стадії ендосимбіоз. Доказом моделі є існування сучасних бактерій із загону Planctomycetes, які мають ядерні структури з примітивними порами та інші клітинні компартменти, обмежені мембранами (нічого схожого в інших прокаріотів не виявлено).3) Найбільш нова гіпотеза, названа екзомембранной гіпотезою, стверджує, що ядро походить від одиночної клітини, яка в процесі еволюції виробила друга зовнішня клітинну мембрану; первинна клітинна мембрана після цього перетворилася на ядерну мембрану, і в ній утворилася складна система порові структур ( ядерних пор) для транспорту клітинних компонентів, синтезованих всередині ядра.
Похождення ярда
Внутрішня частина ядра містить одне або декілька ядерець, оточених матрицею, яка називається нуклеоплазмою. Нуклеоплазма (каріолімфа, ядерний сік, каріоплазма) – гелеподібна рідина (подібна у цьому відношенні до цитоплазми), в якій розчинені багато речовин. Ці речовини включають нуклеотид-тріфосфати, сигнальні молекули, ДНК, РНК та білки (ензими та філаменти).                         Ядро та ендомембранна система