nyuuzyou/ukr-lit huggingface dataset:
Презентація на тему «Діа- та парамагентики»

Діа- та парамагентики
Корєшкова А. В.
Діамагнетизм
Діамагне́́тик — речовина з від'ємною магнітною сприйнятливістю.
Діамагнети́зм — властивість речовини намагнічуватися у зовнішньому магнітному полі в напрямку протилежному напрямку цього поля. 
Тобто, це явище виникнення у речовині (діамагнетику) намагніченості, направленої назустріч зовнішньому (намагнічувальному) полю.
Левітація пластини пиролітичного вуглецю
Діамагнетизм
Природа діамагнетизму полягає в тому, що при внесенні діамагнетика в магнітне поле у його об'ємі індукуються вихрові мікроструми, які згідно з правилом Ленца, створюють власне магнітне поле, спрямоване назустріч зовнішньому полю.
Проявом діамагнетизму є послаблення магнітного поля при внесенні в нього діамагнітної речовини.
Магнітна сприйнятливість діамагнетика виражається наступною формулою:
Діамагнетики
Діамагнетизм
Прецесійний діамагнетизм;
Діамагнетизм Ландау.
Парамагнетизм
Парамагнетизм – властивість речовин слабо намагнічуватися в напрямі дії зовнішнього поля (напрямі силових ліній цього поля).
Парамагне́тики (рос. парамагнетики, англ. paramagnets, paramagnetic materials, нім. Paramagnetika n pl) — речовини з невеликою позитивною магнітною сприйнятливістю, які у зовнішньому магнітному полі намагнічуються вздовж поля і дещо підсилюють його.
Парамагнетики, речовини, атоми або молекули яких мають непарне число електронів
Натрій
Нітроген
Парамагнетики, вільні атоми (йони) з недобудованою внутрішньою електронною оболонкою
Парамагнетики, лужні та лужноземельні метали
Парамагнетики
Феромагнетики та антиферомагнетики при температурах, вищих від температур Кюрі та Нееля
Презентація на тему «Нафта» (варіант 4)

Застосування нафти
Нафта – це «чорне золото»
	На сьогоднішній день наше життя важко уявити без нафти , а тим більше без продукції, яку виробляють з неї:

Інтер’єр з предметами, виготовленими з нафтопродуктів(а) і без них (б)
	 У середні віки нафта застосовувалась для освітлення вулиць у багатьох містах Близького Cходу, Південної Італії та ін. На початку ХІХ ст. у Росії, а в середині ХІХ ст. в Америці з нафти була видобута освітлювальна олія, названа керосином. Керосин використовувався в лампах, які були винайдені у Львові в 1853 .


	В даний час з нафти отримують тисячі продуктів. Основними групами є рідке паливо, газоподібне паливо, тверде паливо (нафтовий кокс), мастильні та спеціальні масла, парафіни, сажа, ацетилен, етилен, нафтові кислоти та їх солі, вищі спирти.
	 Ці продукти включають горючі гази, бензин, розчинники, гас, газойль, побутове паливо, широкий склад мастил, мазут, дорожній бітум і асфальт; сюди відносяться також парафін, вазелін, медичні та різні масла. 
	Масла з нафти використовуються як мазі і креми, а також у виробництві вибухових речовин, медикаментів, засобів для чищення, найбільше застосування продукти переробки нафти знаходять в паливно-енергетичній галузі. 
	Бензин - пальне для авіаційних та автомобільних двигунів.
	Гас - пальне для тракторів, реактивних літаків і ракет. 
	Мазут - паливо для котлів, промислових печей.
	Лігроїн – пальне для тракторів.
	Газойль – дизельне пальне. 

Паливні продукти
	В останні роки продукти переробки нафти все ширше використовуються як сировина для хімічної промисловості. Близько 8% видобутої нафти споживаються як сировина для сучасної хімії. Наприклад, етиловий спирт застосовується приблизно в 150 галузях виробництва. 
	У хімічній промисловості застосовуються формальдегід, пластмаси, синтетичні волокна, синтетичний каучук, аміак, етиловий спирт і т.д. 
	Продукти переробки нафти застосовуються і в сільському господарстві. Тут використовуються стимулятори росту, протруйники насіння, отрутохімікати, азотні добрива, сечовина, плівки для парників і т.д.
	 У машинобудуванні і металургії застосовуються універсальні клеї, деталі і частини апаратів з пластмас, змащувальні масла і ін.
	У харчовій промисловості застосовуються поліетиленові упаковки, харчові кислоти, що консервують засоби, парафін, виробляються білково-вітамінні концентрати. 
	У фармацевтичній і парфумерній промисловості із похідних переробки нафти виготовляють нашатирний спирт, хлороформ, формалін, аспірин, вазелін і ін. 
	Похідні нефтесинтеза знаходять широке застосування і в деревообробній, текстильній, шкіряно-взуттєвої та будівельної промисловості.
	Отже, нафта - найцінніша природна копалина. Всього похідних нафти налічується вже близько 3 тисяч. Нафта займає провідне місце в світовому паливно-енергетичному господарстві. Її частка в загальному споживанні енергоресурсів безперервно зростає. Але ресурси нафти в природі обмежені.
Презентація на тему «Глобальні екологічні проблеми повязані з добуванням та переробкою вуглеводної сировини»

Підготувала 
учениця 11-А класу
Гребінківської гімназії
Мороз Дарина
Глобальні екологічні проблеми повязані з добуванням та переробкою вуглеводної сировини
ПАЛИВО
П а л и в о – це природні або синтетичні речовини, спалювання яких супроводжується виділенням великої кількості теплової енергії.
	ЖИТТЯ ЛЮДИНИ ПОВСЯКДЕННО ПОВ’ЯЗАНЕ ЗІ СПАЛЮВАННЯМ ГОРЮЧИХ РЕЧОВИН У ПОБУТІ, НА ТРАНСПОРТІ, У ПРОМИСЛОВОСТІ. КРІМ КОРИСТІ ЗАСТОСУВАННЯ НАФТОПРОДУКТІВ, ВУГІЛЛЯ І ПРИРОДНОГО ГАЗУ СТВОРЮЄ РЯД ПРОБЛЕМ, НЕГАТИВНИХ ДЛЯ РОЗВИТКУ ЦИВІЛІЗАЦІЇ ТА ЗАГАЛОМ ДЛЯ ВИЖИВАННЯ ЛЮДСТВА
Забруднення атмосфери
Фабричний дим - це вже забруднювач атмосфери, шкідливі токсичні викиди продукції хімічної промисловості становлять глобальну проблему, яка потребує негайного вирішення

Основні шкідливі газові викиди:
Вуглекислий газ СО2 - це основа компонента який спричиняє утворення «парникового ефекту».
 У результаті неповного згорання виділяється також монооксид вуглецю СО – токсичний газ, що шкідливо впливає на серцево-судинну систему людини.
Діоксид сірки, або сірчистий ангідрид SО2 – один із найтоксичніших газоподібних викидів енергоустановок, становить приблизно 90 % викидів сірчистих сполук. Шкідливо впливає на здоров’я людини.
Оксиди азоту шкідливо впливають на здоров’я людини, зумовлюють утворення «парникового ефекту» і руйнацію озонового шару. Крім того, оксиди азоту спричиняють «вимирання лісів», «кислотні дощі» тощо.
Озон О3 спричиняє «парниковий ефект», «вимирання лісів», негативно впливає на здоров’я людини.
Метан також є причиною виникнення «парникового ефекту»
Парниковий ефект
явище в атмосфері Землі та інших планет, при якому енергія сонячних променів, відбиваючись від поверхні, не може повернутися в космос, оскільки затримується молекулами різних газів, що призводить до підвищення температури поверхні.
Кислотні дощі
Кисло́тний дощ — всі види метеорологічних опадів: дощ, сніг, град, туман, дощ зі снігом, — кислотність яких вища від нормальної. Мірою кислотності є значення рН (водневий показник). Нормальне pH у чистих дощах — 5,6.
Презентація на тему «Нептун» (варіант 3)

НЕПТУН
Подготовил ученик 8а класса
Карбушев Максим

Нептун
         Нептун – самая маленькая из планет-гигантов. Его диаметр в 4 раза больше диаметра Земли. Его поверхность покрыта льдом. На этой планете тоже есть тёмное пятно, величиной с Землю. Это циклон.
Нептун назван в честь древнеримского бога моря.
Нептун – восьмая планета от Солнца и четвертая по размеру среди планет. Нептун очень удален от Солнца. Масса планеты в 17 раз больше массы Земли, а радиус планеты составляет четыре земных радиуса. Нептун сначала был открыт на «кончике пера». Затем его обнаружили при помощи телескопа.
Недавно у Нептуна открыли кольца.
Спутников у планеты – 8. Самый крупный ТРИТОН.
Тритон

КОЛЬЦА НЕПТУНА
У Нептуна есть кольцевая система, хотя гораздо менее существенная, чем, к примеру, у Сатурна. Кольца могут состоять из ледяных частиц, покрытых силикатами  или основанным на углероде материалом, которые наиболее вероятно придаёт им красноватый оттенок[. В систему колец Нептуна входит 5 компонентов. Относительно узкое, самое внешнее, расположенное в 63 тысячах километров от центра планеты — кольцо Адамса; кольцо Леверье на удалении в 53000 километров от центра и более широкое; более слабое кольцо Галле на расстоянии в 42000 километров. Кольцо Араго расположено на расстоянии в 57000 километров. От внешних границ кольца Леверье до внутренних границ кольца Араго располагается широкое кольцо Лассел
ИСТОРИЯ
Обнаруженный 23 сентября 1846 года Нептун стал первой планетой, открытой благодаря математическими расчётам, а не путём регулярных наблюдений. Обнаружение непредвиденных изменений в орбите Урана породило гипотезу о неизвестной планете, гравитационным возмущающим влиянием которой они и обусловлены . Нептун был найден в пределах предсказанного положения. Вскоре был открыт и его спутник Тритон, однако остальные 12 спутников, известных ныне, были неизвестны до XX века. Нептун был посещён лишь одним космическим аппаратом, «Вояджером-2», который пролетел вблизи от планеты 25 августа 1989 года.
КОНЕЦ
Презентація на тему «Синтетичні мийні засоби» (варіант 3)

синтетичні мийні засоби
Мийний засіб (також, миючий засіб) — поверхнево-активна речовина або суміш поверхнево-активних речовин з «очисними властивостями в розведених розчинах». У більшості контекстів побутовий термін «миючий засіб» сам по собі відноситься або конкретно до прального порошку або до засобу для миття посуду чи ін., на відміну від мила для рук. Миючі засоби зазвичай доступні у вигляді порошків або розчинів.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України, в Україні миючим засобом є будь-яка речовина або препарат, що містить мило та/або інші поверхнево-активні речовини, призначені для прання або очищення.  Мийний засіб може бути у формі рідини, порошку, пасти, бруска, плитки, таблетки тощо.
Хімічна класифікація миючих засобів
Мийні засоби на аніонноактивних ПАР
Катіонні мийні засоби
Неіонні і цвіттеріонні детергенти
Основні застосування миючих засобів
Пральні порошки
Паливні добавки
Біологічні реагенти
Рідке мило
Рідке мило являє собою гідрофільний синтетичний мийний засіб.
В Україні склалась унікальна ситуація щодо випуску синтетичних мийних засобів: високе мито на ввезення готової продукції (30%) і низьке – на ввезення сировини для їх виробництва.
Імпорт СМЗ до України для роздрібної торгівлі в 2009 р.
Презентація на тему «Пластмаса» (варіант 8)

Пластмаса
Пласти́чна ма́са (пластмаса) — штучно створені матеріали на основі синтетичних або природних полімерів.
За ДСТУ 2406-94: Пластична маса — матеріал, основою якого є полімер, що перебуває під час формування виробу у в'язкорідкому чи високоеластичному стані, а під час експлуатації — в склоподібному чи кристалічному стані.
Пластмаси формують при підвищеній температурі, у той час коли вони мають високу пластичність. Сировиною для отримання полімерів єнафта, природний газ, кам'яне вугілля, сланці.

Ланцюги молекул поліпропілену
Історія
Першу пластмасу було отримано британським металургом і винахідником Александром Парксом у 1855 році. Паркс назвав її «паркезин» (потім стали називатицелулоїд). Паркезин вперше було представлено на Всесвітній виставці в Лондоні у 1862 році. Розвиток пластмас почався з використання природних пластичних матеріалів (жувальної гумки, шелаку), далі продовжився використанням хімічно модифікованих природних матеріалів (гума, ебоніт, нітроцелюлоза, колаген, галаліт) і перейшов до повністю синтетичних молекул (бакеліт, епоксидна смола, полівінілхлорид, поліетилен та ін.).
Властивості пластмас
Поширенню пластмас сприяють їхня мала густина (0,85—1,8 г/см³), що значно зменшує масу деталей, висока корозійна стійкість та широкий діапазон інших властивостей. Гарні антифрикційні характеристики багатьох пластмас дають можливість з успіхом застосовувати їх для виготовлення підшипників ковзання. Високийкоефіцієнт тертя деяких пластмас дозволяє використовувати їх для гальмових пристроїв. Окремі пластмаси мають специфічні властивості: високі електроізоляційні та теплоізоляційні характеристики, велику прозорість, тощо.
Важливою перевагою пластмас є можливість їхньої переробки у вироби найпродуктивнішими способами з коефіцієнтом використання матеріалу 0,9-0,95 — литтям, видавлюванням тощо.

Класифікація пластмас
Презентація на тему «Вуглець» (варіант 1)

Презентація на тему“Вуглець – Хімічний Елемент”
Підготував:
Кійко Едуард
Учень 10 класу
Світлодолинська ЗШ
План
Вуглець – Головний Хімічний Елемент
Алотропні видозміни
Знайомтесь – Алмаз
Графіт
Застосування Карбону 
Знаходження у Природі
Колообіг
Загальна Характеристика
 Карбон С ( тривіальна назва – вуглець) – елемент IV групи періодичної системи  Менделєєва
Алмаз, Графіт, Карбін
Різноманіття сполук вуглецю, що пояснюється здатністю його атомів з'єднуватися один з одним і атомами інших елементів різними способами, обумовлює особливе положення вуглецю серед інших елементів.  
 А отже, Вуглець утворює три алотропні видозміни : Алмаз, Графіт, Карбін
Алмаз
  Алмаз - безбарвна, прозора кристалічна речовина, що надзвичайно сильно переломлює промені світла
Графіт
 Графіт - сіро-чорна кристалічна речовина з металевим блиском, жирна на дотик, по твердості поступається навіть паперу.
Застосування
Алмаз використовуються для обробки різних твердих матеріалів, для різання, шліфування, свердління і гравірування скла, для буравлення гірських порід. Після огранювання алмази перетворюють в діаманти, і використовують як прикраси
Використання Графіту
Графіт використовується для виготовлення олівців, фарб
Чистий графіт використовується в ядерних реакторах для уповільнення нейронів
Знаходження 
 Зміст вуглецю в земній корі 0,1% за масою. Вільний вуглець знаходиться в природі у вигляді алмазу і графіту. 
Знаходиться у вигляді СО 2  в повітрі
Колообіг Вуглецю в природі

Дякую за Вашу Увагу !
Презентація на тему «Хімічна промисловість» (варіант 3)

Хімічні волокна
Що таке хімічні волокна?
Хімічні волокна - волокна, які одержують з органічних природних і синтетичних полімерів.
Класифікація хімічних волокон
Ацетатні волокна:
Вихідною сировиною для добування ацетатного волокна є ацетати целюлози, які утворюються при ацетилювані целюлози оцтовим ангідридом.



Віскозні волокна:
Віскозне волокно  - штучне целюлозне волокно, одержуване переробкою природної целюлози. Виробляється у вигляді текстильних і кордових ниток і штапельного волокна.
Мідноаміачне волокно:
Мідноаміачні волокна - один з видів штучних целюлозних волокон, формують їх по «мокрому» методу - у воду або розчин лугу пропускають полімерну масу.
. 
Ці волокна  застосовують в основному для виробництва килимів і сукна, тонкі текстильні нитки — для вироблення трикотажних виробів, легких тканин. 
Поліефірні волокна:
Поліефірне волокно - синтетичне волокно, сформоване з розплаву поліетилентерефталату або його похідних.

Поліамідне волокно
Поліамідне волокно-синтетичне волокно, для виробництва якого використовують деякі похідні амінокислот, наприклад, капролактан, έ-амінокапронову кислоту.
Презентація на тему «Штучні і синтетичні волокна» (варіант 4)

Штучні і синтетичні волокна
Природні волокна
Хімічні волокна
Схема добування волокна
Схема добування волокна природного походження
 
Штучні волокна

Розчинення целюлози

Витягування і термообробка волокна

Видавлювання розчину через фільєри
Розчинники целюлози
Схема добування штучного волокна
Схема добування синтетичного  волокна
Полімери синтетичних волокон
Реакції добування полімерів
Капрон
Лавсан
Переваги і недоліки волокон
Презентація на тему «Хімічні добавки. Е-числа» (варіант 3)

Хімічні добавки.Е-числа

План
1.Вступ
2.Визначення терміна «харчові добавки»
3.Класифікація харчових добавок, їх функції і характеристика
4.Негативні наслідки вживання харчових добавок.
5.Висновок

Сьогодні в суспільстві не вщухають численні суперечки щодо харчових добавок. Добро чи шкоду вони завдають здоров’ю людини??

Харчові добавки — природні або синтезовані речовини, що цілеспрямовано вводяться в продукти харчування з метою надання їм необхідних властивостей (наприклад, органолептичних, технологічних), продовжити термін їх придатності. Вони не вживаються безпосередньо у вигляді самостійних компонентів їжі.


Для класифікації харчових добавок у країнах Євросоюзу розроблено систему нумерації. Кожна добавка має унікальний номер.


Оригінальні назви добавок досить довгі та складні. Тому для простоти використання та їх безперешкодної ідентифікації у всьому світі запровадили індекс «Е» від слова «Європа». Його також асоціюють зі словами «essbar/еdible», що в перекладі українською відповідно з німецької та англійської мов мають означати «їстівний».


Число харчових добавок, що застосовуються у виробництві харчових продуктів у різних країнах, досягає сьогодні 500, не враховуючи комбінованих добавок, ароматизаторів. У Європейському співтоваристві класифіковано 296 харчових добавок.

Згідно із системою кодифікування харчових добавок, усі вони розподілені на групи.

Е100–Е182 — барвники; Е200–Е280 — консерванти;Е300–Е391 — антиокиснювачі (антиоксиданти);Е400–Е481 — стабілізатори, емульгатори, загусники;

Характеристика  харчових добавок

Харчові добавки, що мають мутагенні, канцерогенні й токсичні ефекти офіційно заборонені на території України: фарбники Е121 (цитрусовий червоний) та Е123 (амарант), консервант Е240 (формальдегід). З 2005 року заборонені також консерванти E216 та E217.


Вчені довели, що найбільше страждають саме діти. Штучні харчові барвники впливають на мозок дитини так само, як свинець, крім того, деякі з них можуть викликати звикання. 

Коли малюк регулярно вживає їжу з добавками і замінниками, в його організмі перестає працювати так звана «система сповіщення» про отриману отруту

Наслідком вживання барвників із солодощами стає неуважність, неконтрольована поведінка, що часто переростає в синдром гіперактивності. Що більше дитина вживає яскравих солодощів, то більше вона ризикує захворіти нервовими і психічними розладами.

Добро чи шкоду  харчові добавки завдають здоров’ю людини??
      Альтернативи широкому використанню харчових добавок не існує. Неможливо, скажімо, виготовити якісний зефір без пектину, напої тривалого зберігання— без консервантів, шоколадні цукерки — без емульгаторів, а варену ковбасу — без кольорокоригуючих речовин.

Можна сказати точно,що харчові добавки  негативно впливають на наш організм ,тому  радимо  не купувати продукти з неприродно яскравим забарвленням та уважно читати етикетку.
Презентація на тему «Вода для жизни!» (варіант 1)

Вода для жизни!
Вода является основой жизни на нашей планете. 
Вода-это, с одной стороны, простая, но с другой, самая сложная и таинственная субстанция на Земле. 
Вода - второе по значимости вещество после кислорода для человеческого организма. 
«Борьба за воду»
Ребёнок 75%
Взрослый 65-70%
- Пожилой 25%
  Население нашей планеты сейчас употребляет около 7–8 млрд. тонн воды каждые сутки. 
Проблема качественной питьевой воды в мире 
В состав воды входят: 
-соли, газы, 
биологические организмы, 
бактерии и вирусы. 
Жёсткость воды
Железо и марганец 
в воде
Повторное использование воды
А что же такое вода с 
точки зрения химии?
Вода (оксид водорода) — бинарное неорганическое соединение, химическая формула Н2O
Физические 
свойства
Химические 
свойства
о-2
н+
н+
2Н2+О2=2Н2О 
NаНСО3+СН3СООН=СН3СООNа+СО2+Н2О
 NaOH + HClNaCl + H2O
H2SO4 + 2KOHK2SO4 + 2H2O
Cu + H2Cu + H2O
2H2O + 2Na 2NaOH + H2
 2H2O +2F2 4HF + O2
Al2S3 + 6H2O 2Al(OH)3  + 3H2S
4H2O + 3FeFe3O4 + 4H2
H2O + CCO + H2
Пословицы и поговорки о воде
-Вода камень точит.-Воду в ступе толочь - вода и будет.-Где солнце пригреет, там и вода примелеет.
-Вилами по воде писано.-В решете воду не носят-Вода путь найдет.
Много меня - пропал бы мир,Мало меня - пропал бы мир, (Вода)Книзу летит капельками, А кверху - невидимкою. (Вода)В жаркий деньСамой желанной бывает.(Вода)
Ни рук, ни ног, А гору разрушает. (Капля)Чего в гору не выкатить, В решете не унести, В руках не удержать? (Вода)
Загадки
Презентацию подготовили:
Федорук Юлия
Тищенко Елизавета
Темченко Мария
Презентація на тему «Нафта» (варіант 13)

Нафта-чорне золото
Підготували учениці 11-А классу 
Засоріна Євгенія, Фурдиш Веронка та Васильченко Єлизавета
Нафта:
 С- 84-87%
 Н- 12-14%
 О,N,S-1-2 %
 парафінові вуглеводні
 циклоалкани
 ароматичні сполуки
 розчини неорганічних солей


“Спалювати нафту – це те ж саме, що топити піч асигнаціями”   (Д. І. Менделєєв)
Нафта сильно змінює колір від світло-коричневого до чорного
Нафта(за розчинністю):

 Легка (0,65-0,7)

 Важка (0,98-1,05)
 Не має температури кипіння ,зазвичай більше 330° С
  Розчинна в органічних розчинниках
 З водою утворює стійкі емульсії
Нафта(за вмістом)

Метанова(нерозгалужені алкани)
Нафтенова(циклоалкани)
Змішана(алкани+нафтени+ароматичні вуглеводні)
Сира нафта не застосовується, а піддається переробці
Способи переробки
Фізичний метод(первинна переробка)
Хімічний метод(вторинна переробка)
На вторинній переробці переробляють не нафту, а фракції отриманні в первинній.
Фізичний метод(первинна переробка)
 Перегонку здійснюють на нафтопереробних заводах,після видалення з неї супутних газів
 У процесі перегонки отримують світлі нафтопродукти











































Газова фракція (tкип. до 400С)
Газоїльна фракція бензинів (tкип. 40-1800C)
Лігроїн (tкип. 150-2500С)
Керосин (tкип. 180-3000С)
Дизель(tкип.200-3300С)
Мазут:
 Солярові масла
 Смазочні масла
 Вазелін
 Парафін
Гудрон
2
3
1
4
6
5
Застосування
Бензин – моторне,авіаційне,автомобільне паливо, розчинник масел.
Ліграїн – тракторне  паливо, розчинник у фарбовій промисловості.
Гас – реактивне і тракторне  паливо.
Газойль – солярове масло-для дизелів і котельного опалення.

Залишком перегонки є в’язка чорна рідина - мазут 
При перегонці нафти - жодних хімічних змін немає
Хімічний метод(вторинна переробка)-крекінг
Крекінг – процес розщеплення молекул важких вуглеводів на простіші.
Термічний
Каталітичний
 Для підвищення виходу бензину і поліпшення його якості використовують крекінг.
 У результаті вуглеводні розкладаються інші вуглеводні з більш низькою молекулярною масою.
Презентація на тему «Средства для мытья полов»

«Средства для мытья полов»
Подготовили:
Антонюк Владислав, 
Басан Дмитрий, Северин Дмитрий
Моющие средства
Моющее средство, детергент  — вещество или смесь, помогающее отмывать что-либо от грязи.
Наиболее распространены три вида смесей-детергентов: мыло, стиральный порошок и жидкие моющие средства: гели и шампуни.

Моющие средства
Mr Muscle
San Clean
Моющие средства
Способ применения
состав
производитель
Юридический адрес
Срок годности и условия хранения

Висновок
Інструкції до товарів побутової хімії необхідні для безпечного правильного (за призначенням) використання, інформації о терміні придатності, особливості використання (якщо такі існують) і умови зберігання.
Спасибо за внимание!
Презентація на тему «Рідкі кристали» (варіант 6)

Рідкі кристали
Класифікація та застосування
Рідкі кристали
Деякі органічні матеріали при переході з рідкого стану в твердий мають проміжну структуру. Речовина в такому стані називається – рідкими кристалами.
За структурою РК це рідини схожі на желе.
Відкриття
    Першим виявив рідкі кристали австрійський учений-ботанік Фрідріх Рейнітцер у 1888 році.
Нематичні кристали
Найбільш простий різновид  РК- нематики (від грец. «Нема» - нитка) - утворюють довгі ниткоподібні молекули. У рідкокристалічному стані «палички» паралельні один одному, але безладно зрушені вздовж своїх осей.
Смектичні кристали
У смектичних кристалах (від грец. «Смегма» - мило) ступінь впорядкованості вище. Молекули смектика згруповані в шари. Спільним для всіх смектиків є слабка взаємодія між шарами, які легко сковзаяться один щодо одного, тому смектики на дотик слизькі та милоподібні.
Холестеричні кристали
Найбільш складно влаштовані молекули холестеричних рідких кристалів мають форму довгастих пластинок, розташованих паралельно один одному.
Їх особливістю є те, що вони різко змінюють забарвлення при зміні температури середовища навіть  на десяті долі градуса.
Використання
Одне з важливих напрямів використання рідких кристалів - термографія.
Рідкі кристали у вигляді плівки наносять на деталі електросхем. Несправні елементи - сильно нагріті або холодні, непрацюючі - відразу помітні по яскравим колірним плямам. Нові можливості отримали лікарі: рідкокристалічний індикатор на шкірі хворого швидко діагностує приховане запалення і навіть пухлини.
Дякуємо 
за 
увагу