nyuuzyou/ukr-lit huggingface dataset:
Презентація на тему «Напівпровідникові прилади і їх застосування»

Напівпровідникові прилади і їх застосування
Виконали: 
Учениці 11-Б класу
Гузенко АльонаБабаніна Наташа
Напівпровідники –це речовини, провідність яких має проміжне значення між діелектриками і провідниками.
У напівпровідниках при збільшенні температури питомий опір не зростає, як у звичайних провідників, а навпаки, різко зменшується (наприклад: PbS , CdS, Si, Ge, Se та інші). 
До них в основному належать сполуки елементів з ІІІ, IV, V періодів. 
Також на електропровідність напівпровідників впливає світло, сильне електромагнітне поле, потоки швидких частинок і т. д.

Повторення 
вивченого 
матеріалу
Напівпровідникові прилади - різноманітні за конструкцією, технології виготовлення і функціональному призначенню електронні прилади, засновані на використанні властивостей напівпровідників.
Презентація на тему «Способи збереження енергетичних ресурсів»

Способи збереження енергетичних ресурсів(енергозберігаючі технології)
                                 Учениці 8-А класу 
                        Присяжненко Анастасії
Що таке енергія та енергозбереження
Ене́ргія — це скалярна фізична величина , загальна кількісна міра руху і  взаємодії всіх видів матерії .
Енергоощадність — це дії для зменшення кількості використовуваної енергії.
Види енергії
Розрізняють кілька типів енергії: механічна, електромагнітна, хімічна, ядерна, теплова, гравітаційна та ін.
Внутрішня енергія дорівнює сумі кінетичної енергії руху молекул і потенціальнї енергії взаємодії молекул між собою.
Відомі фізики
Поняття енергії складалося у фізиці протягом багатьох століть. Його розуміння весь час змінювалося. Вперше термін енергія у сучасному фізичному розумінні застосував у 1808 році Томас Янг.  Завдяки дослідам Джоуля, Маєра, Гельмольгця  прояснилося питання перетворення механічної енергії в теплову. 
Чому потрібна енергозаощадність?
Використання природної енергії пов'язане з двома проблемами. Перша — запаси викопних видів палива вичерпуються, друга — сучасні способи виробництва енергії завдають непоправної шкоди довкіллю та людині внаслідок шкідливих викидів. Тому необхідно її заощаджувати.
Енергозбереження в Україні
У 1994 році в Україні прийнято Закон про енергозбереження, в якому цей термін визначається як "діяльність, яка спрямована на раціональне використання та економне споживання первинної та перетвореної енергії і природних енергетичних ресурсів".
Енергозбереження в СРСР
Забезпечення економного витрачання енергоресурсів давно приділяється велика увага у всьому світі. Однак, можна стверджувати, що це вельми важливе завдання в науковому плані, вперше було сформульоване ще в Радянському Союзі. Більш теоретичне і практичне значення зазначеним питанням в СРСР надавалося вже на початку 30-х років, задовго до того, як ними стали серйозно займатися в західних країнах.
2 цікавих факта
Для того, щоб 12 годин щодня протягом року горіла одна лампа потужністю 100 Вт, необхідно спалити 180 кг вугілля, внаслідок чого в атмосферу буде викинуто 425 кг СО2.
Зниження рівня споживання гарячої води на 50 літрів за добу веде до щорічної економії 100 літрів мазуту.


Бережи свою планету!
Презентація на тему «Електролітична дисоціація»

Електролітична дисоціація- це розпад речовин на йони під час її  розчинення або плавлення
Електролітична  дисоціація
Електроліти  й  неелектроліти
                         Речовини  

 Електроліти                             Неелектроліти
Водні розчини,або розплави,                                 Водні розчини, або розплави, не                                                         
Проводять електричний струм                               проводять електричний струм    
(солі, луги, кислоти);мають йонний                        (кисень, водень, цукор, спирт);
чи сильно полярний ковалентний                          мають ковалентний неполярній 
зв`язок.                                                                     або малополярний зв`язок.


             Електроліти:
Механізм дисоціації
Схема електричної дисоціації хлороводню HCl у водному розчині.
1-Полярна молекула HCl на початку гідратації;
2-перетворення полярної молекули на йони під впливом диполів води;
3-гідратований катіон;
4-гідратований аніон.

Схема електричної дисоціації Натрій Хлориду NaCl у водному розчині.
Механізм процесу електричної дисоціації 
Молекули розчинника відіграють важливу роль у процесі електролітичної дисоціації. 
Розглянемо на прикладі води, як молекули розчинника зумовлюють розпад речовин на іони:
молекула води має два ковалентних зв'язки між атомами водню та кисню;
Оксиген — більш електронегативний елемент, ніж Гідроген, і тому спільна електронна пара відтягнута до атома Оксигену. У просторі зв'язки О—Н молекули води розміщені не по прямій лінії, а під кутом близько 105°. Завдяки цьому на одному кінці молекули, з боку атома Оксигену, є певний надлишок негативного електричного заряду, а на протилежному, а з боку атомів Гідрогену,— надлишок позитивного заряду; 
молекули води полярні (їх називають диполями).

Реакції обміну між розчинами електронів
Реакції йонного обміну – хімічні реакції, що відбуваються у розчинах електролітів за участі йонів без зміни ступенів окиснення елементів.
 Умови перебігу реакцій йонного обміну  “до кінця” (правило Бертолле) 
Коли утворюються речовини, які практично не дисоціюють і залишають сферу реакцій.

Осад      нерозчинні або малорозчинні сполуки.

2.Летка 
речовина
(газ)



Леткі кислоти: НСІ, НF, HBr, HI, H2S, HNO3  


                                                   H2O
H2CO3 
                      CO2 



  H2SO3

SO2
  H2O
3.Слабкі
електроліти  
H2O, CH3COOH

                 Na+



K+
 SO42-
Cl-
KCl
Na2SO4
Презентація на тему «Електричний струм у металах» (варіант 3)

Електричний струм у металах
УМОВИ ІСНУВАННЯ ЕЛЕКТРИЧНОГО СТРУМУ:
Наявність джерела струму
Наявність вільних електронів
Наявність сторонніх сил, які підтримують різницю потенціалів і переміщують заряд по замкненому колу

Електричний струм у металевих провідниках - це впорядкований рух вільних електронів, під дією електричного поля.

Речовини за здатністю проводити електричний струм поділяються  на:
Провідники
Діелектрики
Напівровідники 
Провідники – це речовини, що мають вільні заряди, тобто проводять електричний струм.

Приклади: метали, грунт, розчини лугів і кислот у воді, графіт, тіло людини, тварини

Діелектрики – це речовини, що не мають вільних заряджених частинок, тобто не проводять електричний струм. 

Приклади: ебоніт, янтар, смола, порцеляна, гума, пластмаса, шовк, капрон та інші.
   Напівпровідники – це речовини,електро-провідність яких має проміжне значення між провідностями провідника та діелектрика.

    Приклади: алмаз,селен,кремній.
Дослід толмена і Стюарта
    Вирішальним у дослідженні природи струму в металах був дослід,проведений в 1916 р. американськими фізиками Р. Толменом і Т. Стюартом.У досліді була використана котушка з великою кількістю витків мідного дроту,яка могла обертатися новколо своєї осі.Кінці обмотки через контакти були з`єднані з чутливим гальванометром.
    При швидкому обертанні котушки стрілка гальванометра була нерухомою.При різкому гальмуванні  котушки стрілка відхилялася від нульової поділки,фіксуючи короткотривалий струм в колі. Детальні розрахунки показали,що частинками,які утворювали струм, були електрони. Отримавши велику швидкість при обертанні котушки,електрони деякий час після зупинки котушки продовжували рухатися за інерцією,створюючи струм.Оскільки отриманий в досліді струм нічим суттєво не відрізнявся від струму в звичайному електричному колі, то був зроблений висновок про електронну природу електричного струму в металах.
   У кристалічній структурі металів електрони перебувають у вільному стані,здійснюючи лише хаотичний тепловий рух.
    Якщо з`являється електричне поле,то електрони починають зміщуватися в напрямі силових ліній поля,утворюючи електричний струм.
Дослідження Кармелінга-Онесса
      Дослідження  голландського фізика Кармелінга-Онесса показали,що опір металевого провідника майже зникає за температури,близької до абсолютного нуля.Досліджуючи залежність електричних властивостей ртуті від температури,він помітив,що за температури 4.12 К її опір практично дорівнює нулю.Стан провідника ,у якому він не має опору,назвали надпровідністю.Збуджений у такому провіднику електричний струм може існувати досить довго.


У стані напівпровідності провідники практично втрачають електричний опір.

      Надпровідність цікавить учених та інженерів, які вбачають у ній засіб для створення нових економічних технологій.У першу чергу це стосується передачі без втрат електроенергії на великі відстані,створення надпотужних електромагнітів для наукових досліджень,розробки принципово нових комп`ютерних систем тощо.
Дякую за увагу!
Презентація на тему «Принцип дії радіотелефонного зв’язку»

Принцип дії радіотелефонного зв’язку

Радіозв'яз́ок — різновид зв'язку, у котрому носієм інформації є радіохвилі.
Частотні діапазони

Частотна сітка, що використовується у радіозв'язку, поділяється на діапазони:


Довгі хвилі (ДХ) —  150=450 кГц
Середні хвилі (СХ) —  500=1600 кГц
Короткі хвилі (КХ) — 3-30 МГц
Ультракороткі хвилі (УКХ) —30 МГц - 300 МГц
ДХ сильно поглинаються іоносферою, основне значення мають приземні хвилі, які розповсюджуються, огинаючи землю. Їх інтенсивність по мірі віддалення від передавача зменшується порівняно швидко.
СХ сильно поглинаються іоносферою вдень, район їх дії визначається приземною хвилею, ввечері добре відбиваються від іоносфери і район дії визначається відбитою хвилею.
КХ розповсюджуються виключно відбиттям від іоносфери, тому навколо передавача існує т. н. мертва зона. Вдень краще розповсюджуються більш короткі хвилі (30 МГц), вночі — більш довгі (3 МГц). Короткі хвилі можуть розповсюджуватися на великі відстані при малій потужності передавача.
УКХ розповсюджуються в ідеальних умовах по прямій як світло. При проходженні УКХ через іонізовані ділянки атмосфери (грозова активність, магнітні бурі на Сонці)вони зазнають менших втрат і радіозв'язок може відбуватися на більші відстані.
Види радіозв'язку

Радіозв'язок можна поділити на:
ДХ-, СХ-, КХ- та УКХ-зв'язок без застосування ретрансляторів
Супутниковий зв'язок
Радіорелейний зв'язок
Стільниковий зв'язок
Транкінговий зв'язок
Супу́тниковий зв'язо́к
Супу́тниковий зв'язо́к — один з видів радіозв'язку, заснований на використанні штучних супутників Землі на яких змонтовані ретранслятори. Супутниковий зв'язок здійснюється між земними станціями, які можуть бути як стаціонарними, так і мобільними.
Радіорелейний зв'язок
Радіорелейний зв’я́зок — радіозв'язок по лінії, утвореній ланцюжком приймально-передавальних (ретрансляційних) радіостанцій. Наземний радіорелейний зв'язок здійснюється звичайно на деци- і сантиметрових хвилях. Антени сусідніх станцій звичайно розташовують у межах прямої видимості, тому що це найнадійніший варіант. Для збільшення радіусу видимості антен їх встановлюють якнайвище — на щоглах (вежах) висотою 70-100 м (радіус видимості — 40-50 км) і на високих будівлях.
Стільниковий зв'язок
Стільниковий зв'язок — один із видів мобільного радіозв'язку, в основі якого лежить стільникова мережа. Особливість стільникового зв'язку полягає в тому, що зона покриття ділиться на «стільники», що визначається зонами покриття окремих базових станцій англ. Base station subsystem (BSS). Стільники частково перекриваються й разом утворюють мережу. На ідеальній (рівній і без забудови) поверхні зона покриття однієї базової станції являє собою коло, тому складена з них мережа має вигляд шестикутних зон (бджолиних стільників).
Транкінговий зв'язок
Транкінговий радіозв'язок - призначений для забезпечення голосового зв'язку між великою кількістю рухомих абонентів при обмеженій кількості радіоканалів.
ДЯКУЮ ЗА УВАГУ
Презентація на тему «Нанотехнології» (варіант 1)



НАНОТЕХНОЛОГІЇ

 


Виконав
Учень 10 класу
Світлодолинської ЗШ І-ІІІ ст.
Кійко Едуард
Нанотехнології
Нанотехнологіями— в широкому значенні слова прийнято називати міждисциплінарну область фундаментальної і прикладної науки, в якій вивчаються закономірності фізичних і хімічних систем протяжністю порядку декількох нанометрів або часток нанометра.
Практичний аспект нанотехнологій включає в себе виробництво пристроїв і їх компонентів, необхідних для створення, обробки і маніпуляції атомами, молекулами і наночастинками.
Нанотехнології — наступний логічний крок розвитку електроніки та інших наукоємних виробництв.
Властивості
Властивості наносистем багато в чому відрізняються від властивостей крупніших об'єктів, що складаються з тих же самих атомів і молекул.
Нанотехнології на перетині сфер життєдіяльності
Нанотехнології розташовані на передньому краю різноманітних наукових, економічних та соціальних напрямків розвитку.
Медицина та нанобіотехнології
В даний час вже є дослідні зразки наноконтейнерів для прицільної доставки ліків до уражених органів і нановипромінювачів
Електроніка та інформаційні технології
Особливі надії на нанотехнології покладають фахівці у галузі електроніки і інформаційних технологій. 
Військове призначення
Військові дослідження у світі ведуться в шести основних сферах
Екологія
Нанотехнології здатні також стабілізувати екологічну обстановку.
Сільське господарство
Молекулярні роботи можуть виробляти їжу, замінивши сільськогосподарські рослини і тварин. 
Енергетика
Завдяки нанотехнологіям вченим вдається домогтися все кращого поглинання сонячної енергії.
Наночастки
Сучасна тенденція до мініатюризації показала, що речовина може мати зовсім нові властивості, якщо взяти дуже маленьку частинку цієї речовини.
Наноматеріали
Матеріали, розроблені на основі наночасток з унікальними характеристиками, що випливають з мікроскопічних розмірів їх складових.
Напрямки розвитку нанотехнологій
Нанотехнології розвиваються за такими основними напрямами:
створення матеріалів з ексклюзивними, наперед заданими властивостями шляхом оперування окремими молекулами;
конструювання нанокомп'ютерів, які використовують замість звичайних мікросхем набори логічних елементів з окремих молекул;
збирання нанороботів — систем, що саморозмножуються і призначені для ведення будівництва на молекулярному рівні.
Інвестиційна діяльність
Нанотехнології є однією із провідних сфер новітніх технологій, кількість інвестицій в яку збільшується із року в рік, на фоні зменшення обсягу інвестицій в інших сферах.
Література
http://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%9D%D0%B0%D0%BD%D0%BE%D1%82%D0%B5%D1%85%D0%BD%D0%BE%D0%BB%D0%BE%D0%B3%D1%96%D1%97
http://maps.google.com.ua/maps?q=%D0%9F%D1%80%D0%BE%D1%84%D0%B5%D1%81%D1%96%D1%97+%D0%BC%D0%B0%D0%B9%D0%B1%D1%83%D1%82%D0%BD%D1%8C%D0%BE%D0%B3%D0%BE-%D0%BD%D0%B0%D0%BD%D0%BE+%D1%82%D0%B5%D1%85%D0%BD%D0%BE%D0%BB%D0%BE%D0%B3%D1%96%D1%97&sugexp=chrome,mod%3D10&um=1&ie=UTF-8&sa=X&ei=e8ixUP2nHszntQaP7IGwCQ&ved=0CAgQ_AUoAA
Дякую за увагу!!!
Презентація на тему «Магнітний запис інформації» (варіант 2)

Магнітний запис інформації
Підготувала учениця 11 класу Степанова Тетяна
Введення
Перші вказівки на можливість реєстрації електричних сигналів на магнітному носії відносяться до 1887 р. (П. Жане) - 1888 р. (О. Сміт). Однак, перший діючий апарат для магнітного запису і відтворення звуку був створений датським інженером Вольдемаром Поульсеном.

Апарат був названий телеграфоном і був запатентований в 1898 році. В якості носія в апараті був використаний сталевий дріт діаметром 0.5 - 1.0 мм, намотаний на немагнітний циліндр, діаметр якого 120 мм і довжина 380 мм.т
                   У 1925 р. І. Крейчману (СРСР) і в 1928 р. Ф.                   Пфлеймеру (Німеччина) були видані патенти на носій у вигляді гнучкої немагнітної стрічки, на яку завдано робочий шар з феромагнітного порошку.
З 1932 р. стрічку почали робити з ацетілцелулези, а робочий шар - з карбонільного заліза. 

“Дніпро” ( перший магнітофон)
Апарат для запису сигналів на порошкові стрічки отримав назву магнітофон. Професійна апаратура магнітного запису почала використовуватися в радіомовленні з 40-х років.


З 1956 р. магнітофони почали застосовувати для запису телевізійних програм
У 1963 р фірма «Philips» розробила і випустила компакт-касету, з'являються касетні магнітофони. У 1967 р. випущений перший в СРСР касетний магнітофон «Десна».

У 1965 р. в технічній лабораторії японської радіомовної компанії NHK розпочато планомірні дослідження системи звукозапису із застосуванням імпульсно-кодової модуляції, а в 1967 р. продемонстрований перший у світі цифровий звукозаписний апарат.

У другій половині 80-х р.р. з'являються побутові відеомагнітофони (перший вітчизняний відеомагнітофон побутового призначення - «Електроніка ВМ-12»). У 1987 р. прийнятий стандарт на систему цифрового запису R - DAT (Digital Audio Tape) і почався продаж цифрових магнітофонів.


У цей же час завдяки спільним зусиллям фірм PHILIPS та SONY розроблений стандарт оптичного запису сигналів накомпакт-диск (CD) і розпочато випуск відповідної апаратури. Система «компакт-диск» (а згодом і система DVD) почала витісняти системи магнітного запису.

Властивості магнітного запису:
магнітна запис дозволяє негайно відтворити записаний сигнал (наприклад, для контролю якості запису);
забезпечує високу якість запису;
допускає практично нескінченно велику кількість повторних відтворень без втрати якості;
простота експлуатації апаратури;
можливість монтажу фонограм;
можливість тиражування;
можливість тривалого зберігання;
найнижча вартість виробництва запису.
Недоліки магнітного запису:
наявність спотворень за рахунок копіреффекта;
відносно невеликий термін служби магнітних головок через абразивні дії носія;
можливість погіршення якості і, навіть, повного знищення запису при впливі зовнішніх магнітних полів, різких змін температури або механічних впливів.

Дякую за увагу
Презентація на тему «Квантові генератори» (варіант 4)

Квантові генератори
Квантовий генератор - загальна назва джерел електромагнітного випромінювання, що працюють на основі вимушеного випромінювання атомів і молекул. 
Вперше на можливість створення квантового генератора вказав радянський фізик В. А. Фабрикант в кінці 40-х років. Перший мазер на молекулах аміаку був зроблений в 1954 році одночасно і незалежно у Фізичному інституті Академії наук СРСР Н. Г. Басовим і А. М. Прохоровим і в Колумбійському університеті Чарльзом Таунсом зі співробітниками. В 1964 році за цю роботу їм була присуджена Нобелівська премія.
лазер (оптичний діапазон);
мазер (мікрохвильовий діапазон);
разер (рентгенівський діапазон);
газер (гамма-діапазон);
Залежно від довжини хвиль, які випромінює квантовий генератор, його називають по-різному:
Лазер
Лазер — пристрій для генерування або підсилення монохроматичного світла, створення вузького пучка світла, здатного поширюватися на великі відстані без розсіювання і створювати винятково велику густину потужності випромінювання при фокусуванні
Мазер
Мазер — квантовий генератор, який випромінює когерентні радіохвилі у сантиметровому чи міліметровому діапазоні (довжина хвилі порядку сантиметра).
Разер
Рентгенівский лазер (разер) —  джерело когерентного електромагнітного випромінювання в рентгенівському діапазоні. Є короткохвильвим аналогом лазера. В больш широком змісті рентгенівскими лазерами називають будь-які пристрої, здатні генерувати когерентне рентгенівске випромінювання.
Газер
Газер — квантовий генератор когерентного гамма-випромінювання. Інші назви — «гразер», «гамма-лазер».
Ідея газера виникла в зв’язку з появою лазера и відкриттям ефекту Мессбауера. Поки що генерація вимушеного випромінювання в гамма-діапазоні нездійснена.
Презентація на тему «Рентгенівське випромінювання» (варіант 1)

Рентгенівське випромінювання
Підготувала
Учениця 11-А класу
Шпак Анна 
Рентгенівське випромінювання, пулюївське випромінювання або Х-промені   — короткохвильове електромагнітне випромінювання з довжиною хвилі від 10 нм до 0.01 нм. В електромагнітному спектрі діапазон частот рентгенівського випромінювання лежить між ультрафіолетом та гамма-променями.
Холодним зимовим вечором 22 грудня 1895 р. німецький фізик Вільгельм Конрад Рентген зробив перший знімок у променях, що пізніше одержали його ім'я: він зняв руку своєї дружини, на пальці в якої було кільце. Рентген зробив відкриття зовсім випадково: він проводив експерименти із трубкою, що служить джерелом випромінювання, що виникало при гальмуванні електронів, що випускаються катодом. Виявилося, що ця трубка випускає особливі промені, які Рентген назвав Х-Променями (ікс-променями), оскільки їхня природа була невідома. Х-Промені були здатні проникати навіть через стіни. 
Рентген зрозумів важливість цього відкриття й перспективи його застосування в медицині. Він заклав початок таких медичних дисциплін, як рентгенологія й радіологія. Учений помітив, що промені безперешкодно проникають крізь м'які тканини (такі, як шкіра),але не проходять крізь тверді тканини (кістки). За свої видатні дослідження в 1901 р. учений був визнаний гідним Нобелівської премії по фізиці
Рентген продовжував дослідження відкритих променів, перевіряючи і перевіряючи отримані результати.
Відкриття рентгенівських променів потрясло весь світ. Фізики із захопленням прийняли відкриття Рентгена і назвали в його честь нові промені рентгенівськими. Сам Рентген спокійно поставився до свого відкриття. Про значення променів для діагностики в медицині він зрозумів одразу. Дещо пізніше вчений з'ясував, що з їх допомогою можна легко визначати якість різних виробів.

Застосування
Вже через рік після відкриття рентгенівські промені стали використовувати для діагностики переломів. Але можливості променів виявилися значно ширше. У медицині була утворена нова область - рентгенологія. Сучасна медична техніка за допомогою рентгенівського випромінювання досліджує будь-які внутрішні органи. При цьому зображення можна бачити не тільки на плівці, а й на екрані монітора. Рентгенівські промені застосовуються не тільки в діагностиці, а й у лікуванні деяких захворювань, наприклад, онкологічних.

А також…
Дякуємо за увагу!!!
Презентація на тему «Електричний струм в різних середовищах: металах, рідинах, газах»

Підготувалаучениця 11-А класуПрокопенко Анна 
Електричний струм в різних середовищах : металах, рідинах,газах .Та його використання
Носіями струму в металах є вільні електрони, їх  розміщені на зовнішній оболонці, слабко зв’язані з ядром атома. Їх називають зовнішніми або валентними електронами, оскільки вони визначають властивість даного елемента – здатність його атомів входити в хімічний зв’язок з певним числом інших атомів.

Електричний струм у металах
. Сукупність вільних електронів можна розглядати як електронний газ, що має властивості деякого ідеального газу. Якщо ж електричне поле відсутнє, вільні електрони рухаються хаотично. 

Надпровідності-це опір металів обумовлений дефектами решітки і тепловими коливаннями решітки. Під час охолодження деяких металів і сплавів нижче певної критичної температури їх опір наближується до нуля.  

Гази за нормальних умов погано проводять електричний струм,тобто є ізоляторами.

 Внаслідок зовнішніх дій (опромінювання ультрафіолетовим, рентгенівським, радіоактивним випромінюванням, нагрівання і т.д.) газ іонізується, тобто від атомів і молекул відриваються електрони. Внаслідок іонізації утворюються позитивні іони і електрони.

 Коефіцієнт іонізації-це
 - відношення числа іонів N, що виникли, до числа молекул газу N0 в даному об’ємі.

Для різних газів енергія іонізації має різне значення і залежить від будови атома чи молекули. Необхідна умова іонізації – надання електронам значної швидкості: , де Аі - робота іонізації, m i V – відповідні швидкість і маса електронів.
Провідниками електричного струму є не тільки метали і напівпровідники. Електричний струм проводять розчини багатьох речовин у воді.
Проходження електричного струму через електроліт обов'язково супроводжується виділенням речовини в твердому або газоподібному стані на поверхні електродів
Електролізом називають процес виділення речовини на електродах показує, що в електролітах електричні заряди переносять заряджені атоми речовини - іони

Майкл Фарадей на основі експериментів з різними електролітами встановив, що при електролізі маса m виділяється на електроді речовини пропорційна пройшов через електроліт заряду Δq чи силі струму I і часу Δt проходження струму: 
m = kΔq = kIΔt.
Презентація на тему «Магнітні аномалії»

Магнітні аномалії
   Магнітні аномалії - області на поверхні Землі, в яких значення і напрям вектора магнітного поля Землі  істотно відрізняється від нормальних значень геомагнітного поля.
Курська магнітна аномалія