nyuuzyou/ukr-lit huggingface dataset:
Презентація на тему «Міри та засоби безпеки під час роботи з електричними приладами»

Міри та засоби безпеки під час роботи з електричними приладами
ПідгоТувала уЧениця 11-Ф класу
Семененко Анна
У кожному будинку є електричнi прилади для користування у побутi. При неправильному використаннi цих електроприладiв може виникнути пожежа. Щоб цього не сталося, слiд знати i виконувати правила безпечного користування ними.
Основною небезпекою, що виникає при неправильному використанні електропобутового приладу або його несправності, є пожежа і ураження струмом. 
  Із загального числа пожеж від електропобутових приладів приблизно 40% походить від електропрасок, така ж кількість від електричних камінів, рефлекторів, радіаторів і саморобних обігрівальних пристроїв, 10% від електроплиток, 4% від електричних чайників, кавоварок та інших водонаповнюючих приладів.
Причини виникнення небезпеки
Правила користування електричними приладами
1)Користуйтеся тiльки справними електроприладами.
2) Не вмикайте одночасно велику кiлькiсть електроприладiв. Вiд цього перегрiваються електропровiдники, i може виникнути пожежа.
3) Не ставте поблизу легкозаймистi предмети i матерiали: вiд нагрiтих електроприладiв вони можуть загорiтися.
4) Не можна на тривалий час залишати електроприлади без нагляду.
5) Праски та iншi електронагрiвальнi прилади ставте на металевi та керамiчнi пiдставки.
6) Перед вмиканням електроприладу необхідно візуально перевірити електрошнур на наявність механічних пошкоджень.
7) Електроприлад повинен бути надійно заземлений згідно з правилами установки приладу.
8) Забороняється працювати з електроприладом вологими руками.
9) Не можна залишати 
електроприлад без нагляду 
на довгий 
час, після закінчення роботи 
перевірити, чи все вимкнено.
10) При виявленні або виникненні несправності в електроприладі негайно викликати електрика, що обслуговує прилад.
11) Категорично заборонено виконувати будь-які  ремонтні роботи самостійно.
Надання першої медичної допомоги у разі ураження електричним струмом
Рятування життя людини, ураженої струмом, у багатьох випадках залежить від швидкості та правильності дій осіб, що надають допомогу. Передусім потрібно якнайшвидше звільнити потерпілого від дії електричного струму. Якщо неможливо відключити електричне обладнання від мережі, потрібно одразу звільнити потерпілого від струмоведучих частин, не торкаючись при цьому потерпілого.
Заходи допомоги після звільнення потерпілого від струму залежать від того, в якому він стані. Допомогу потрібно надавати негайно, якщо можливо — на місці події, одночасно викликавши медичну допомогу. Якщо потерпілий не знепритомнів, потрібно забезпечити йому на деякий час спокій, не дозволяючи рухатися до прибуття лікаря. Якщо потерпілий дихає нечасто і судорожно, але прослуховується пульс, потрібно негайно зробити йому штучне дихання. У разі зупинки дихання, розширенні зіниць і посинінні шкіри потрібно робити штучне дихання і непрямий масаж серця.
Презентація на тему «Коливання. Механічні коливання»

Коливання. Механічні коливання 
Коливання – фізичний процес, під час якого чергуються інтервали збільшення і зменшення фізичної величини 
Коливання — найпоширеніша форма руху в навколишньому світі та техніці. Коливаються дерева під дією вітру, поршні у двигуні автомобіля тощо. Ми можемо розмовляти і чути звуки завдяки коливанням голосових зв'язок, повітря і барабанних перетинок; коливається серце. Це все — приклади механічних коливань.
Коливання
Періодичні
Неперіодичні
Періодичним називають такий процес, за якого величина, що коливається взята у будь-який момент часу, через певний інтервал часу Т матиме те саме значення.
Механічні коливання
Механічні коливання — це фізичний процес у механіці, під час якого чергуються інтервали збільшення і зменшення фізичної величини.
Бувають прості і складні. Складні коливання- це певним чином скомбіновані прості. Вони найчастіше спостерігаються в живих організмах. Прості коливання в свою чергу поділяються на:
а) гармонічні коливання — такі коливання, які відбуваються за законом синуса або косинуса;
б) Реальні (згасаючі) коливання — ті коливання, що мають місце в природі, поступово згасають;
в) вимушені коливання — відбуваються при дії на систему зовнішньої сили, яка повинна діяти ритмічно (за законом гармонічних коливань).
Гармонічні коливання
Найпростішими механічними коливаннями є так звані гармонічні коливання. Гармонічними вважають коливаня, за яких зміни фізичних величин з часом відбуваються за законами змін синуса або косинуса. їх вивчення дає змогу досліджувати й складніші коливання, оскільки останні в багатьох випадках можна вважати такими, що складаються з певної кількості простих гармонічних коливань.
Вільні коливання
Коливання, які відбуваються лише під дією внутрішніх сил, називають вільними. Щоб система виконувала ці коливання, треба вивести тіло з положення рівноваги, тобто надати коливальній системі енергію. При цьому рівнодійна всіх сил, що діють на тіло, має бути відмінною від нуля і спрямованою до положення рівноваги, в якому рівнодійна дорівнює нулю. Вільні коливання не виникали б, якби не було впливу зовнішніх сил. Цього досягти неможливо, тому вільні коливання це абстракція. Вони з часом стають згасальними.
Вимушені коливання
Вимушені коливання - коливання, які відбуваються під дією зовнішньої (будь-якої, яка змушує відбуватися коливання) сили.
Презентація на тему «Дифракція світла» (варіант 3)

Дифракція світла

Дифракція – відхилення світла від прямолінійного поширення при проходженні повз край перешкоди.
Дифракцією світла називається явище відхилення світла від прямолінійного напрямку поширення при проходженні поблизу перешкод. Як показує досвід, світло за певних умов може заходити в область геометричної тіні. Якщо на шляху рівнобіжного світлового пучка розташована кругла перешкода (круглий диск, кулька або круглий отвір у непрозорому екрані), то на екрані, розташованому на досить великій відстані від перешкоди, з'являється дифракційна картина – система почергових світлих і темних кілець. 

Оскільки довжина світлової хвилі є дуже малою, то і розміри перешкод чи щілини мають бути малими. Наприклад, під час проходження монохроматичного світла через круглий отвір, розмір якого сумірний з довжиною падаючих світлових хвиль, на екрані навколо центральної світлової плями спостерігаються темні і світлі кільця, що чергуються.

Якщо перешкода має лінійний характер (щілина, нитка, край екрана), то на екрані виникає система рівнобіжних дифракційних смуг.
Якщо ж промені світла падають на краплю води, то вони або заломлююються , або ж відбиваються від границі розділу повітря і води.

У результаті проходження світла через щілину її краї стануть джерелами вторинних когерентних хвиль, які, поширюючись, потраплять у геометричну тінь. Оскільки дані хвилі когерентні, на екрані відобразиться інтерференційна картина.
Виходячи з того, що чим більша кількість щілин, тим чіткішою є інтерференційна картина, на практиці використовують дифракційну решітку — послідовність однакових за шириною щілин, розташованих на однаковій відстані одна від одної.

Періодом решітки називають відстань, яка дорівнює сумі ширини непрозорої для світла ділянки і ширини щілини.
Дифракційні максимуми трьох різних порядків від електричної лампочки, яку розглядають через дифракційну ґратку
Умови спостереження дифракційного максимуму: добуток періоду решітки на синус кута відхилення променя дорівнює добутку довжини хвилі і цілого числа, яке характеризує порядок максимуму.

Застосування дифракції: визначення хімічного складу речовини, встановлення швидкості обертання, хімічного складу й температури зірок в астрономії.
Презентація на тему «Веселка»

“Веселка”
Виконала;уч. 11 класуЧорнобаєва Олена
Весе́лка  — оптичне явище в атмосфері, що являє собою одну, дві чи декілька різнокольорових дуг, що спостерігаються на тлі хмари, якщо вона розташована проти Сонця. Червоний колір ми бачимо з зовнішнього боку веселки, а фіолетовий — із внутрішнього.
Веселка пов'язана з заломленням і відбиттям (деякою мірою і з дифракцією) сонячного світла у водяних краплях, зважених у повітрі. Ці крапельки по-різному відхиляють світлорізних кольорів, у результаті чого біле світло розкладається на спектр. Спостерігач, що стоїть спиною до джерела світла, бачить різнобарвне світіння, що виходить із простору по концентричному колу.
Схема заломлення світла у водяній краплі (для первинної веселки)
Найяскравіша дуга (первинна веселка) утворена променями, що зазнали одного відбивання всередині крапель. Промені, що двічі відбилися від стінок краплі зсередини, утворюють вторинну веселку,порядок кольорів у ній зворотний.
Первинна і вторинна веселка.
Центр кола, дугу якого описує веселка, завжди лежить у напрямку, протилежному до напрямку на Сонце (Місяць), тобто одночасно бачити Сонце й веселку без використання дзеркал неможливо. Для спостерігача на землі вона звичайно виглядає як частина дуги кола; чим він вище, тим веселка повніша — з гори або літака можна побачити й суцільне коло.
Якщо водяні крапельки, що висять у повітрі, дуже дрібні (туман), веселка виглядяє дещо по-іншому; це пояснюється хвильовими властивостями світла. Така веселка (відома як біла райдуга) ширша і значно слабше забарвлена.
Біла веселка
У яскраву місячну ніч можна побачити веселку від Місяця.
Традиційно умовно виділяють сім кольорів веселки в послідовності зменшення довжини світлової хвилі: червоний, оранжевий, жовтий, зелений,блакитний, синій, фіолетовий.
Презентація на тему «Електроліз та його застосування»

Електроліз та його застосування


Електро́ліз – розклад речовин (напр., води, розчинів кислот, лугів, розчинених або розплавлених солей тощо) постійним електричним струмом.
Історія

Відкриття електролізу стало можливим тільки лише після створення Вольтом батареї гальванічних елементів (1799).

Цікавий факт
Вперше паралельне з'єднання приймачів електричного струму запропонував російський фізик В. В. Петров під час дослідів з електролізу.
Практичне значення
Електрохімічні процеси широко застосовуються в різних галузях сучасної техніки, в аналітичній хімії, біохімії і т. д.
Презентація на тему «Електричне поле точкових зарядів»


Електричне поле точкових зарядів. Потік напруженості електричного поля.
Введення поняття точкового заряду
Розрахунок електричних полів на основі закону Кулона за­стосовується тоді, коли електричні заряди тіл можна розглядати зосе­редженими в досить малому об'ємі, тобто вважати заряджені тіла точ­ковими.
Отже, точкові заряди - це абстракція, що вводиться для спрощення опису поля зарядженого тіла або системи тіл. Іноді також визначається як електрично заряджена матеріальна точка.
При практичних розрахунках точковий заряд — це заряд, розмірами носія якого в порівнянні з відстанню, на якому розглядається електростатична взаємодія, можна знехтувати.



Електричне поле. Електростатичне поле
Поле - одна з форм існування матерії. Поле можна досліджувати, описувати його силові, енергетичні й ін. властивості. Поле, створюване нерухливими електричними зарядами, називається електростатичним. Для дослідження електростатичного поля використовують пробний точковий позитивний заряд - такий заряд, який не спотворює досліджуване поле (не викликає перерозподіл зарядів).

Якщо в поле, створюване зарядом q, помістити пробний заряд q1 на нього буде діяти сила F1, причому величина цієї сили залежить від величини заряду, що міститься в даній точці полю. Якщо в тугіше точку помістити заряд q2, то сила Кулона
F2 ~ q2 і т.д.
Однак, відношення сили Кулона до величини пробного заряду, є величина постійна для даної точки простору
 

і характеризує електричне поле в тій точці, де перебуває пробний заряд. Ця величина називається напруженістю і є силовою характеристикою електростатичного поля.

Напруженість електричного поля
Напруженість поля – це векторна величина, чисельно рівна силі, що діє на одиничний позитивний точковий заряд, поміщений у дану точку поля.



Напрямок вектора напруженості збігається з напрямком дії сили.



Визначимо напруженість поля, створюваного точковим зарядом q на деякій відстані r від нього у вакуумі
Потік напруженості електричного поля
Метод зображення електростатичного поля за допомогою ліній напруженості запропоновано видатним англійським фізиком М.Фарадеєм (I791-I867pp.)
Лінією напруженості, або силовою лінією, називають лінію, дотична до якої в будь-якій точці збігається з напрямом напруженості. Ці лінії напрямлені від позитивних зарядів (або з нескінченності) до негативних зарядів (або сягають у нескінченність). Домовились проводити лінії напруженості з такою густотою, щоб кількість ліній, які пронизують одиницю площі поверхні, перпендикулярної до ліній напруженості, чисельно дорівнювала б модулю напруженості. Якщо лінії напруженості визначено таким чином, то можна ввести поняття потоку напруженості. 


Потік напруженості
Потоком напруженості через поверхню S називають фізичну величину, яка чисельно дорівнює кількості ліній напруженості, які пронизують цю поверхню.
Потік силових ліній однорідного електричного поля через площину S, нормаль до якої дорівнює   , записують так:
 
(1.6)

   (де            )
Дякуємо за увагу!
Презентація на тему «Дисперсія та поляризація світла»

Дисперсія таполяризація світла

Світло крізь кольорове скло
Крізь зелене скло
Крізь червоне скло
Звичайний вигляд
Дослід Ньютона: дисперсія світла
Завдяки дисперсії біле світло можна розкласти в спектр за допомогою призми



	Дисперсія світла — залежність показника заломлення світла в середовищі  від частоти (кольору світла).

Здебільшого показник заломлення зростає при збільшенні частоти. Це зростання називають нормальною дисперсією. Аномальна дисперсія — зменшення показника заломлення при збільшенні частоти — виникає в спектральних областях, близьких до частот інтенсивного поглинання.
При нормальній дисперсії червоне світло заломлюється слабше, ніж блакитне.


Веселка – наслідок дисперсії світла
Сім основних кольорів із веселки
Дружно шикують веселий парад.
Зверху - червоний, оранжевий нижче,
Жовтий, зелений… і знов світлопад.
Плавно спливає зелений в блакитний,
Синій в підмогу приходить йому,
А фіолетовий колір спокійний
Тихо ладнає найнижчу дугу.



Схема утворення веселки
Спектроскоп - прилад для отримання та спостереження за спектрами


Поєднання основних кольорів спектру
Які з цих явищ пояснюються дисперсією?
Поляризація
		Терміном поляризація електромагнітної хвилі або поляризація світла описується просторова орієнтація електричної складової електромагнітної хвилі - вектора напруженості електричного поля.
		Електромагнітна хвиля в вакуумі завжди поперечна, тобто вектор напруженості електричного поля перпендикулярний до напрямку розповсюдження хвилі. Однак, при цьому залишаються ще дві різні незалежні можливості орієнтації напруженості. Більш того, цей вектор може змінювати свою орієнтацію з часом.





Світло – поперечна електромагнітна хвиля
Кристал  турмаліну має властивість  пропускати світлові хвилі з коливаннями, які лежать в одній певній площині (поляризоване світло), отже, він перетворює природнє світло в поляризоване
Схема поляризації світла під час відбивання та заломлення

Поляризація світла, виникає, коли світло падає під певним кутом
Виконала:Учениця 11-М класу Грінчук Вікторія
Презентація на тему «Звукові хвилі» (варіант 1)

Звукові хвилі
Звукові хвилі (акустичні хвилі) — це повздовжні хвилі: вони складаються із частинок, що коливаються вздовж напряму поширення хвилі, створюючи області високого і низького тиску (області розрідження і стиску). Вони можуть поширюватися в твердих тілах, рідинах і газах і мають широкий діапазон частот.
Хвилі з частотою приблизно від 20 до 20 000 герц (звуковий діапазон) сприймаються органами слуху людини і називаються звуком. Хвилі більшої і меншої частоти відомі як ультразвук та інфразвук.
Природні джерела ультразвуку
Ультразвук — це звукові хвилі частотою більше 20 000 Гц, вони не сприймаються вухом людини.





Сфера використання ультразвуку 
медицина
косметологія
очищення коренеплодів
біологія
паяння
приготування сумішей
ехолокація
техніка
різка 
металлів
зварювання
Інфразвук — це звук, утворений інфразвуковими хвилями, частоти яких нижче границі діапазону сприймання вухами людини, тобто нижче 20 Гц. Вони мало застосовуються, тому що дуже боляче переносяться людьми.
Джерела  інфразвуку
1. Природні
2. Техногенні



1.
2.
Землетруси
Слони
Удари блискавок
Буря
Ураган
Кити
Вентилятори
Вітряки
Греблі
Турбіни
Судові двигуни
Поршневі компресори
Швидкість, з якою поширюються звукові хвилі, називається швидкістю звуку. Вона залежить від густини середовища та її температури. Швидкість звукових коливань в сухому повітрі 331 м/с або 1180 км/год, 1200 км/год, вона збільшується із збільшенням температури.
Наше вухо легко розрізняє високі і низькі тони. Від бубна — звук низького тону, а свист — високого тону. Звуком високого тону відповідає більша частота коливань.
Висота тону залежить від частоти коливань, існують джерела звуку, що утворюють єдину частоту — так званий чистий тон. Це камертони різних розмірів. Якщо по ньому вдарити молоточком, то почуємо чистий тон звуку.

Гучність звуку пов'язана із енергією коливань у джерелі і у хвилі. Енергія коливань визначається амплітудою коливань. Отже, гучність звуку залежить від амплітуди коливань.

Гучність звуку вимірюється в децибелах (дБ).


Літак на зльоті — 110 дБ
Шепіт — 20 дБ
Гучність 130 дБ відчувається шкірою і спричиняється відчуттям болю.
Звук має здатність відбиватися від перешкод. З кожним відбиванням у закритих приміщеннях відбувається втрата звукової енергії і звук послаблюється. З явищем відбивання звуку пов'язане таке відоме явище, як луна. (Наприклад, звук від дзвону) 
Вона полягає в тому, що звук від джерела доходить до якоїсь перешкоди, відбивається від неї і повертається до місця, де він виник, і якщо первинний звук і відбитий звук доходять до вуха слухача, то він чує два звуки. Але можна чути і багаторазове відбивання — перекати грому.
Презентація на тему «Шевченко» (варіант 8)

1837-1843
1840
1840
1842
1840
1840
1841
1843
1843
1843
1843
1843-1847
1844
1847
1848-1857
1856
1848
1857
1849
1856
1852
1857
1854
1851
1856
1857
1851
1858-1861
1860
1859
1861
Презентація на тему «Вплив теплових двигунів на середовище»

Вплив теплових двигунів на середовище
Войтенко Ольга  10 -Б
Вплив теплових двигунів на середовище
Використання теплових двигунів призводить до значних екологічних проблем. Відповідно до законів термодинаміки, виробництво електричної і механічної енергії  не можливе без відводу в навколишнє середовище значної кількості теплоти, що призводить до поступового підвищення середньої температури на Землі, тобто виникає “парниковий ефект”, що загрожує всьому живому на планеті. 
Шкідливі викиди
На згоряння палива витрачається від 15% до 30% кисню. 
Енергетичні установки викидають в атмосферу щорічно 230-290 млн. м. куб. золи і 60 млн. м. куб. SO2. Окрім того, при спалюванні нафти, вугілля, газу в повітря щорічно викидається: 400 млн. т СО2; 250 млн. т сполук хлору, фтору, важкі метали: свинець, ртуть, ванадій, радіоактивні елементи.

Наслідки викидів
Продукти неповного згоряння, що потрапили в атмосферу, вступають у хімічні реакції з водяною парою та, у вигляді крапельок розчинів кислот, переносяться на тисячі кілометрів. На поверхню Землі випадають “ кислотні дощі ”. Вже десятки років над Пн. Америкою і Європою випадають дощі з вмістом кислоти подібної оцту.
Глобальне потепління - це також  загроза. Концентрація теплопоглинаючих молекул, що значною мірою потрапляють у оточуюче середовище через використання теплових двигунів, з часу Другої світової війни зросла майже на 25% і створила загрозу здатності Землі регулювати кількість сонячного тепла, що утримується в атмосфері. Збільшення тепла серйозно загрожує рівновазі глобального клімату, що визначає режим вітрів, кількість опадів, поверхневі температури та рівень моря. Глобальні зміни клімату прзводять до катастрофічного впливу на людський організм.
Наслідки використання транспорту
Транспорт використовує теплові двигуни ледь не більше за всі галузі світу. Через принцип роботи вплив викидів теплових машин величезний. Двигуни викидаю окрім СО2 ще й свинцю 0, 3 г\л бензину .
Шкоди довкіллю завдають літаки, що  працюють на теплових двигунах. Один  Боїнг за одну годину польоту спалює 16 тон гасу. При кожному старті літак викидає в атмосферу до 100 кг оксиду вуглецю та 50 кг оксиду азоту. 
Це величезні цифри, за якими стоїть невиправна шкода екології.
Бережіть природу!
Презентація на тему «Газові закони»

РІВНЯННЯ СТАНУ ІДЕАЛЬНОҐО ГАЗУ. ГАЗОВІ ЗАКОНИ

 Абсолютним нулем температури називається така температура, при якій  об'єм ідеального газу дорівнює нулю.
Досягнути абсолютний температурний нуль неможливо, бо повинен припинитися тепловий рух, а це — неможливо, бо не існує матерія без руху

ГЕЙ-ЛЮССАК, ЖОЗЕФ ЛУИ  
Жак Александр Сезар ШАРЛЬ 
Бенуа Поль Эмиль Клапейрон
Едм Маріотт
В 1660-х годах физик Роберт Бойль (закон Бойля-Мариотта) составил список из 24 будущих открытий человечества.
Часть из них уже реальность: человек научился летать и плавать под водой разработаны болеутоляющие, снотворные, галюциногенные препараты и антидепрессанты стала возможной трансплантация органоврешены проблемы точной картографии и навигации изобретена лампочкапроизошла революция в сельском хозяйствесделана легкая и прочная броня и корабли из металла, не зависящие от силы ветрарезко увеличена средняя продолжительность жизнивпереди ещевозможность лечить на расстояниивозвращению молодости или по крайней мере некоторых её признаков — зубов или цвета волоспревращение одних видов животных, растений в другие (превращения одних металлов в другие уже возможно)
РІВНЯННЯ СТАНУ ІДЕАЛЬНОҐО ГАЗУ.
Мікростани (поведінку окремих молекул газу) не можна контролювати.
Макростани (прояви рухів безлічі молекул у посудині об'ємом V) можна контролювати шляхом вимірювання р і Т.
Величини р, V, Т — параметри стану. 
Математичний вираз, що пов'язує між собою параметри р, V, і Т , які характеризують стан певної маси газу — називається рівнянням стану.

R=k•Na=8,31Дж/мольК
 рівняння Менделєєва-Клапейрона

PV= ν RT

Рівняння Клапейрона
Якщо маса газу незмінна, то при змінних параметрах   р, V і Т



 (але різна для різних газів) — рівняння Клапейрона


Ізопроцеси — це процеси, що відбуваються при сталому значенні одного з параметрів стану (T, V або р) з незмінною масою газу.

Ізобарний процес — це процес, що відбувається при сталому тиску (р = const).
законГей-Люссака


Графіки процесів при р = const — ізобари.





Ізохорний процес — це процес, що відбувається при сталому об'ємі (V = const).




Графіки процесів при V= const — ізохори.









закон Шарля.
Ізотермічний процес — це процес, що відбувається при сталій температурі (Т= const).
закон Бойля-Маріотта.
                    
  pV = const   або  p1V 1= p2V2
Графіки процесів при Т= const — ізотерми.


.

Графіки ізопроцесів.
Презентація на тему «Ферромагнетики, Парамагнетики, диамагнетики»

Ферромагнетики, Парамагнетики, диамагнетики

это вещества или материал, в котором наблюдается явление ферромагнетизма
Ферромагнетики - 
Ферромагнетик — упорядочивание магнитных моментов.
Свойства ферромагнетиков
Магнитная восприимчивость ферромагнетиков положительна и значительно больше единицы.
При не слишком высоких температурах ферромагнетики обладают самопроизвольной (спонтанной) намагниченностью.
Ферромагнетики притягиваются магнитом.

Ферромагнетики
Железо (Fe)
Кобальт (Co)
Никель (Ni)
Точка Кюри для разных ферромагнетиков
Co -1388K
Fe - 1043K
Ni - 627K
Gd (гадолиний) – 292K
Dy (диспрозий) – 88K

Это вещества, которые намагничиваются во внешнем магнитном поле в направлении внешнего магнитного поля
Парамагнетики - 
Парамагнетики
Алюминий (Al)
Платина (Pt)
Парамагнетик в отсутствие магнитного поля
Парамагнетик в присутствии слабого магнитного поля
Парамагнетик в присутствии сильного магнитного поля
это вещества, намагничивающиеся во внешнем магнитном поле против направления поля.
Диамагнетики - 
Вещества — диамагнетики
Парящий пиролитический углерод

Спасибо за внимание!