nyuuzyou/ukr-lit huggingface dataset:
Презентація на тему «Відбудова культури України в післявоєнний час»

Відбудова культури України в післявоєнний час

Осередки культурного відродження

Школи
ВНЗ

Науково-дослідні установи
Р
У
С
И
Ф
І
К
А
Ц
І
Я
Витіснення української мови зі всіх сфер життя
Створення перепон для розвитку української культури
намагання розглядати мову, культуру, історію українського народу через призму російської культури, мови, історії
Закриття національних шкіл
Українська культура


Чого вимагали від культурних діячів
У чому їх звинувачували	
Некритичний підхід до реакції буржуазної культури
Низькопоклонство перед Заходом
Відступ від марксизму-ленінізму
Український буржуазний націоналізм
кіномистецтво

Великі завдання на завершальному етапі війни постали перед працівниками кіномистецтва. У червні 1944 р. повернулася з евакуації Київська та Одеська студії художніх фільмів. Творчим успіхом кінематографістів був вихід на екрани фільмів "Нескорені" за повістю "Батьки і діти" Б. Горбатова - про боротьбу шахтарів Донбасу проти фашистських окупантів, "Зігмунд Колосовський В далекому плаванні" за мотивами "Морських оповідань" К. Станюковича, "Украдене щастя", "Доля Марини", "Командир корабля" та ін. 
Розгорнула роботу Українська студія хронікальних фільмів. 
Кіностудіями України 1951 р. було випущено лише 9 фільмів
1956 р. на Київській, Одеській та Ялтинській кіностудіях щорічно знімалося 4-7 фільмів.

Переломною у розвитку українського кіномистецтва стала хрущовська відлига, яка дала можливість митцям певною мірою відійти від ідеологічних штампів. Наприкінці 50-х років в Україні щороку виходило на екрани 16-20 кінокартин. Почали працювати студії хронікальноо-документальних і науково-популярних фільмів. Діячі українського кіно створили низку фільмів, які здобули широку популярність. 
театри

Після визволення України повертаються з евакуації і відновлюють роботу театри, створюються нові колективи, зокрема 18 у західних областях. На кінець 40-х років в Україні діяло 96 театрів.
Значною подією в мистецькому житті республіки стало проведення в березні-травні 1958 року фестивалю "Перша українська театральна весна", участь в якому взяли майже всі театри, активно включившись у творче змагання за право показу глядачам кращого доробку. 

Підготувала Анна Єлісєєва 11-А
Презентація на тему «Быт людей при Ярославе Мудром»

Быт людей при
Ярославе
Мудром
    Быт в Киевской Руси имел существенную разницу в образе жизни людей различных районов страны, города и деревни, феодальной верхушки и основного населения. Народы, расположенные по торговым путям, жили значительно лучше, чем жившие по дреговическим болотам и на территории Приуралья. Крестьяне жили в небольших домах. На юге это были полуземлянки, у которых даже крыши были земляные. На севере по лесам строились срубные наземные постройки с деревянными полами. Печи везде были глинобитные или каменные, но топились по - черному. Окна были маленькие. 

    Горожане имели иные жилища. Почти не встречались полуземлянки. Часто это бывали двухэтажные дома, состоящие из нескольких комнат. 
Значительно отличались жилые помещения князей, бояр, дружинников и священнослужителей. Под усадьбы отводились большие площади земли, строились хозяйственные постройки, срубы для слуг, ремесленников. Боярские и княжеские хоромы представляли собой дворцы. Были и каменные княжеские дворцы. 

   Одевались разные слои общества по-разному. Крестьяне и ремесленники  - и мужчины, и женщины - носили рубахи (у женщин они были длиннее) из домотканого полотна. Мужчины кроме рубахи одевали штаны, а женщины - юбки. Верхней одеждой и у мужчин, и у женщин была свитка. Носили также разные плащи. Зимой носили обыкновенные шубы. Одежда знати по форме походила на крестьянскую, но качество, конечно, было иным: из дорогих тканей шилась одежда, плащи часто были из дорогих восточных материй, парчовые, вышивались золотом. Плащи застегивались на одном плече золотыми застежками. Зимние шубы шились из дорогих мехов. 
   Обувь у горожан, крестьян и знати тоже отличалась. Крестьянские лапти дожили до XX века, горожане чаще носили сапоги или поршни (туфли), князья носили сапоги, часто украшенные инкрустацией. 
    Развлечением знати были охота и пиры, на которых решались многие государственные дела. Всенародно и пышно праздновались победы в походах. На эти пиры съезжались посадники и старейшины со всех городов и бесчисленное множество народа. 
     Князь с боярами и дружиной пировал «на сенях» (на высокой галерее дворца), а на дворе ставились  столы для народа.
Столы для знати были уставлены богатой посудой - золотой и серебряной. Летописец Нестор сообщает, что из-за посуды у князя и дружинников даже возникали разногласия: последние требовали вместо деревянных ложек серебряные. Более простыми были общинные пиры (братчины). На пирах - обязательно выступали гусляры или скоморохи. Знаменитые пиры Владимира, являвшиеся также своеобразным методом вовлечения в дружину, воспеты в былинах в полном согласии с летописными записями. 

Презентацию 
подготовила
Ученица 7-А класса
Доронцова Анна
Презентація на тему «Формування Тоталітарних режимів» (варіант 2)

Формування Тоталітарних режимів
Робота учениці 10 класу 
Шевченко Ілони
“Все для держави, нічого проти держави, нічого поза державою”

Б.Муссоліні
Тоталітаризм
Тоталітаризм (від пізньолатинського totalis – весь, цілий, повний) – одна з форм політичного режиму, що характеризується повним (тотальним) контролем держави над всіма сферами життя суспільства і окремо взятої людини: політичного, економічного, соціального і навіть особистого. 
Поняття тоталітаризм вперше використав у 1923 р. ліберальний політик Джованні Амендолла. 
Передумови виникнення тоталітаризму
Поява механізмів державного регулювання економікою
запровадження загального виборчого права 
Стандартизація всіх сторін життя. “Масова культура”. 
Низька політична культура населення
Поява лідерів, які вміло маніпулюють масами, прагнуть до одноосібної влади.
Масові політичні партії і соціальні рухи об`єднаних масовими ідеологіями.
РІЗНОВИДИ ТОТАЛІТАРИЗМУ
ПРАВИЙ
( фашизм, націонал – соціалізм)
ЛІВИЙ 
( більшовизм )
БІЛЬШОВИЗМ
( СРСР )
ідея світової революції
ФАШИЗМ
( Італія )
відновлення Великого Риму
НАЦИЗМ
( Німеччина )
відновлення Тисячолітнього Рейху
Б. Муссоліні
А. Гітлер
Й.Сталін
ОЗНАКИ ТОТАЛІТАРИЗМУ
Однопартійна система
Зрощення партії і держави
Панування партійної і державної еліти
Культ вождя
Контроль над економікою
Політичний контроль
репресії
Політичний контроль
Культ вождя
«Сталин- глубже океана, выше Гималаев, ярче солнца. Он учитель- Вселенной»

На основі документів с.130 підручника визначте:
В чому проявилося формування культу вождя?

Система ГУЛАГу в СРСР
НАСЛІДКИ ТОТАЛІТАРИЗМУ
Швидкий економічний розвиток країни на певному етапі
Неефективність економічної моделі
Ігнорування прав і інтересів людини
Масові репресії та мільйонні жертви
Відсутність перспективи розвитку
Відставання у розвитку країни
Дякую за увагу!!!
Презентація на тему «Міста – герої Радянського Союзу»

Міста – герої радянського союзу
Підготувала:
учениця 10 – А класу
Хавер Катерина

Звання  місто-герой - вища ступінь відзнаки СРСР. Присвоєно 12 містам в СРСР після Великої Вітчизняної війни 1941–1945рр. Крім того, Брестській фортеці присвоєно звання фортеця - герой. В даний час чотири з них знаходяться на  території України,  одне місто і Брестська фортеця – герой - на території Білорусії, решта - в Росії.
Історія присвоєння звання
Вперше містами-героями були названі міста Ленінград (Санкт - Петербург), Сталінград (Волгоград), Севастополь і Одеса в Наказі Верховного Головнокомандувача від 1 травня 1945 р. 

Обеліск «місту-герою»
 в Санкт-Петербурзі

Почесне звання "Місто-Герой" встановлено 8 травня 1965, коли Президія Верховної Ради СРСР своїм Указом затвердила Положення про вищий ступінь відзнаки - звання «місто-герой!». 
                  У Положенні говориться:
1. Вища ступінь відзнаки - звання "місто-герой" присвоюється містам Радянського Союзу, трудящі яких проявили масовий героїзм і мужність у захисті Батьківщини у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 рр.


2. Місту, удостоєному вищого ступеня відзнаки - звання "місто-герой": а) вручаються вища нагорода СРСР - орден Леніна і медаль "Золота Зірка"; б) видається Грамота Президії Верховної Ради СРСР.
Міста-герої:
Ленінград (нині Санкт -Петербург) - з 1 травня 1945
 Одеса- з 1 травня 1945
 Севастополь - з 1 травня 1945
 Сталінград (нині Волгоград) - з 1 травня 1945
 Київ - з 8 травня 1965
 Брестська фортеця (Фортеця-герой) - з 8 травня 1965
 Москва - з 8 травня 1965
Керч - з 14 вересня 1973
 Новоросійськ- з 14 вересня 1973
 Мінськ - з 26 червня 1974
 Тула - з 7 грудня 1976
Мурманськ - з 6 травня 1985
 Смоленськ - з 6 травня 1985

Меморіали присвячені "Містам-героям"
Пам'ятні плити присвячені Містам-героям Великої Вітчизняної війни, меморіал, місто Новоросійськ 
Пам'ятні плити Міст-героїв у Кремлівської стіни в Москві 

Пам'ятні плити присвячені Містам-героям Великої Вітчизняної війни, місто Новоросійськ
Меморіал Містам-героям, місто Севастополь 
Радянські поштові марки 1965 "Міста-герої":
Перше місто - герой
У січні 1945 року місту Ленінград (нині – Санкт-Петербург), зважаючи на безпрецедентні людські втрати ленінградців, їхній героїзм і мужність під час 900-денної блокади в               1941-44 рр., було надано почесне звання «Місто-герой». Вперше в історії звання Героя країни було надано не особі, а цілому місту. 
Керч
 Найбільші десантні операції радянських військ і флоту розгорнулися тут, на священній Керченській землі. Саме завдяки мужності і героїзму радянських воїнів, і в першу чергу морських десантників, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 14 вересня 1973 року Керчі присвоєно почесне звання «Місто-герой». Медаль «Золота зірка» вінчає герб міста.

Кінець
Презентація на тему «I всеукраїнський військовий з’їзд»

I всеукраїнський військовий з’їзд
 
Перший всеукраїнський військовий з‘їзд 1917 року — форуми солдатів-українців, що відіграти велику роль у нац. державотворенні, українізації армії та військ, будівництві в УНР.
 
В роботі з'їзду прийняло участь близько 900 делегатів з різних військових частин, українських груп, товариств та організацій армій всіх фронтів, Балтійського і Чорноморського флотів, а також окремих гарнізонів і округів України.
 
З'їзд був скликаний з ініціативи Українського Військового Організаційного комітету на чолі з полковником Глинським для координації дій українського військового руху. Основною метою з'їзду було підтвердження постанов Всеукраїнського Національного Конгресу, який проходив місяцем раніше.
 
Відкрив з'їзд голова Української Центральної Ради М. Грушевський.
 
До складу президії було обрано С. Петлюру, М. Міхновського, В. Винниченка, Ю. Капкана, С. Письменного. В центрі уваги з'їзду були питання загальнополітичного характеру.
 с. Петлюра
В. ВИННИЧЕНКО	
М. МІХНОВСЬКИЙ
На пропозицію С. Петлюри делегати форуму привітали УЦР, склали їй велику подяку за об'єднання сил українства і визнали УЦР єдиним компетентним органом усієї України та у відносинах з Тимчасовим урядом. У ставленні до війни форум висловився за мир без анексій і контрибуцій на засадах самовизначення націй. Він закликав Тимчасовий уряд точно і негайно визначити своє ставлення до Антанти, Четвертного союзу, зажадав включення представників України до делегації Росії на майбутній мирній конференції.
 
З доповіддю «Про націоналізацію війська» виступив С. Петлюра. В ній засуджувалась антидемократична  система формування армії з представників різних національностей, яка, на погляд промовця, призвела за три роки війни до втрати боєздатності фронтових частин. Було запропоновано негайно виділити українських вояків в окремі військові одиниці, але на фронті здійснювати це обережно, щоб не дезорганізувати бойові частини.
 
Учасники з'їзду підтримали вимогу національно-територіальної автономії України, призначення при Тимчасовому уряді міністра у справах України, створення крайового урядового органу, підтримали формування першої української військової частини - полку ім. Б. Хмельницького. Командиром полку був призначений полковник Юрій Капкан.
 
З'їзд накреслив ряд рішучих заходів, спрямованих на українізацію школи, націоналізацію землі, обрав Генеральний військовий комітет.
Презентація на тему «Украинская культура в годы НЭПа (1921-1928)»

Украинская культура в годы НЭПа (1921-928)
Выполнила: ученица 10-АГолуб Анастасия
Утвержден на XII партийном съезде в апреле 1923 года
«Члени РКП на території України повинні на ділі    проводити право трудящих мас учитися і розмовляти в усіх радянських установах рідною мовою»
Политика коренизации = украинизации
Сторонники и противники украинизации
Нарком образования усср
Ген. Секретарь(Лазарь Каганович)




          Меры

 Культармейские         университеты  

Создание ликбезов
Обязательное четырехлетнее обучение


Ликвидация университетов и создание институтов
Украинская академия наук => Всеукраинская(ВУАН)
Президенты : Микола Василенко=>Орест Левицкий=>Владимир Липской.
Историко-филологический
Факультеты
Исследования Л.Граве, М. Крылова, М. Боголюбова
Создание направления неленейной механики 
Физико-математический
Первая в мире научно-исследовательное заведение по демографии.
М.Птуха
Социально - экономический
Спасибо за внимание ☺
Презентація на тему «Мистецтво України XVII –XVIIIст.»

Мистецтво України XVII –XVIIIст.
Підготувала
Учениця 10 класу
КЗШ № 27 
Клименко Ольга
Історичні події останньої чверті 17 ст. негативно вплинули на деякі види мистецтва. Так, занепад книговидання уповільнив розвиток гравюри
 Проте від останніх десятиліть XVIIст. мистецтво гравюри відроджується. Прикметно, що вперше розвивається гравюра на металі.
Вперше в українському мистецтві було створено портретні гравюри. У гравюрах І. Щирського химерні сплетіння рослинних орнаментів поєднуються з античними, глибоко символічними сюжетами й реалістичними зображеннями. Такі ознаки властиві й іншим графічним пам’яткам доби бароко. У 1702 р. в Києві вийшов друком «Києво-Печерський патерик» із 40 гравюрами Л. Тарасевича.
У живописі, як і раніше, переважає релігійне малярство, хоча розвивається й світське.
В іконописі поступово утверджувалися нові мистецькі принципи. У розписах українських церков стали виразніше виявлятися народні мотиви. Іконописні образи набували рис, вихоплених із буденного життя, почасти наближаючись до світських
Так, ікона Зустріч Марії і Єлизавети з церкви Покрову Богородиці в Сулимівці на Київщині подібна до цілком світської, пейзажної сцени. На світські елементи багатий й ансамбль Спасо-Преображенської церкви у Великих Сорочинцях. На іконі Введення чимало світських персонажів, що робить її подібною до картин.
Ікони тогочасних майстрів вражають бездоганною живописною технікою, глибиною розкриття біблійних образів та осягненням усього розмаїття людських почуттів, багатством кольорів, життєствердним пафосом.
Протягом другої половини 17-18 ст. особливо популярною в Україні стала ікона Покрову Богородиці. У нижній частині таких ікон подавалися реалістичні зображення представників козацької старшини, кошових отаманів, гетьманів. Збереглася ікона Покрову Богородиці із зображенням Богдана Хмельницького. Тогочасних історичних діячів можна побачити й на інших іконах доби. Так, на іконі Розп’яття є портрет лубенського полковника Леонтія Свічки.
Розвивався і світський портретний живопис.
Портрети замовляли представники козацької старшини, власне, тому їх і називають козацькими.
Чудовим зразком козацького портрета є зображення стародуб-ського полковника Михайла Миклашевського (1705) та знатного військового товариша Григорія Гамалії (останні десятиліття 17 ст.).
Дякую за увагу!
Презентація на тему «Активізація опозиційного руху у другій половині 60-х – на початку 70-х років»

Активізація опозиційного руху у другій половині 60-х – на початку 70-х років



8




7




6




5




4




3




2




1

















Неосталінізм
Хвиля арештів у 1965 р.
←
←
←
←
←
Написання листів протестів до керівних органів УРСР, СРСР, міжнародних організацій, урядів демократичних країн

Методи боротьби дисидентів
В. Бондарчук 
І. Дзюба 
І. Світличний
«Ініціатори листа 139»
Пропаганда і агітація
Вивішування синьо-жовтих прапорів, розповсюдження листівок
«Самвидав»
І. Дзюба (1965р.)
В. Чорновол (1966-1967рр.)
Журнал
 (1970-1972рр.);

Відомі видання
В’ячеслав Чорновіл
Василь Стус
Форми діяльності дисидентів
Основними напрямами опозиційного руху в Україні 60-80-х pp. були:
самостійницька течія, репрезентована нелегальними групами й організаціями;
національно-культурницька, представлена колишнім шістдесятництвом;
правозахисна, учасники якої виборювали права людини;
релігійно-захисна, що виступала за реабілітацію репресованої УГКЦ.

Створення правозахисних організацій
Першими організаціями інакодумців України стали:
Українська робітничо-селянська спілка(УРСС) Створена у Львові у 1959 р., арештована — 1961 р.
Об'єднана партія визволення України
Український національний фронт (УНФ) Створена З.Красівським та М.Дяком у 1964 р.
Український національний комітет (УНК)
Демократичний союз соціалістів
Партія боротьби за реалізацію ленінських ідей
Реалістичний робітничий гурток демократів — створений на Донбасі у 1956 р.


Use of templates
You are free to use these templates for your personal and business presentations.
Do
Use these templates for your presentations
Display your presentation on a web site provided that it is not for the purpose of downloading the template.
If you like these templates, we would always appreciate a link back to our website.  Many thanks.

Don’t
Resell or distribute these templates
Put these templates on a website for download.  This includes uploading them onto file sharing networks like Slideshare, Myspace, Facebook, bit torrent etc
Pass off any of our created content as your own work
You can find many more free templates on the Presentation Magazine website www.presentationmagazine.com  
We have put a lot of work into developing all these templates and retain the copyright in them.  They are not Open Source templates.  You can use them freely providing that you do not redistribute or sell them.
Презентація на тему «Київ в окупації»

1941 рік.
Київ в окупації. 
Хрещатик, будівля ЦУМу, 1942 рік.
Німецький мотоцикліст на Хрещатику, вересень 1941 року. Праворуч будівля ЦУМу, попереду Бессарабка.
Дід спостерігає за німцями, що йдуть повз нього, 19 вересня 1941 року.
Розвідувальний підрозділ Вермахту, 19 вересня 1941 року. Ліворуч будівля старого Арсеналу, праворуч вежа Івана Кушкіна зі зробленою в нею амбразурою, вдалині Свято-троїцькі ворота лаври.
Фото зроблене з лаврської дзвіниці. Знизу сад та оборонні стіни Лаври з вежею Івана Кушкіна, праворуч старий Арсенал (нині там Український історичний центр), в центрі церква Святого Феодосія Печерського, трохи вище видніє будівля взуттєвої фабрики №1
Німецький вартовий на лаврській дзвіниці, на Дніпрі палає Наводницький міст, 20 вересня 1941 року
Німець дзвонить у дзвони на лаврській дзвіниці, 20 вересня 1941 року
Німецький зв'язківець на території Лаври, вересень 1941 року. Задимлена дзвіниця, її підпалили підпільники чи червоноармійці, коли відступали. Лише завдяки зусиллям німців дзвіницю вдалося врятувати. Ліворуч видніє хрест на могилі Столипіна

Бульвар Шевченка, попереду Бессарабський ринок, вересень 1941 року
Біженці у сквері біля Золотих воріт неподалік від усім відомого чавунного фонтану
Будівля штабу Київського військового округу зайнята німцями. Нині тут Секретаріат президента України
При в'їзді до міста 
Німецький офіцер на тлі Андріївської церкви, осінь 1941 року
Контрасти радянської реальності. Безлад на місці зруйнованого Михайлівського собору, де до війни було якесь АТП, і велич будівлі ЦК КП(б)У, нині МВС, осінь 1941 року
Біля стадіону Динамо.
Біля Аскольдової могили.
Червоний корпус Університету Тараса Шевченка.
Успенський собор Києво-Печерської лаври, листопад 1941 року
Киянки з німцями.
Презентація на тему «Stupka Bogdan Sylvestrovych»

Stupka Bogdan Sylvestrovych
 27. August 1941 in Kulykiw † 22. Juli 2012 in Kiew
Schauspieler geboren 27. August 1941 in das Dorf. Kulikov in Lviv, die damals unter der deutschen Besatzung war und in dem Distrikt Galizien im Generalgouvernement entfernt.
Gewöhnt an Szenen seiner Familie: Sein Vater sang im Chor der L'Opera, war der Bruder meiner Mutter in der gleichen Solistin und Tante - die wichtigsten Begleiter.
Hinter den Kulissen des Theaters Bogdan Stupka gesehen und gehört von vielen berühmten Sängerinnen der Nachkriegszeit, darunter Ivan Koslowski und Sergei Lemeshev.
Biografie
Stupka trat in über hundert Film- und über fünfzig Theaterrollen auf. Er war Träger der Auszeichnungen Volkskünstler der UdSSR und Verdienter Künstler der Ukraine sowie des ukrainischen Taras-Schewtschenko-Nationalpreises. Am 23. August 2011 wurde ihm zudem der Titel Held der Ukraine verliehen. Von 1999 bis 2001 war Stupka Kulturminister der Ukraine.Danach leitete er da sAkademische Ukrainische Dramatische Nationaltheater „Iwan Franko“ in Kiew.
Werdegang
22. Juli 2012 Bogdan Stupka nach langer Krankheit am einundsiebzigsten Lebensjahr starb um 6:45 im Krankenhaus "Feofaniya" . 24. Juli 2012 im Theater nach Ivan Franko Zeremonie Abschied von dem Schauspieler benannt.  Nach seinem Sohn, Ostap, Todesursache war ein Herzinfarkt gegen Knochenkrebs gestartet.
Bogdan Stupka würde eines Tages mit seiner Mutter Maria Stupka, der am Abend des 23. bis 24. JULI 2007 übergeben sterben.



Begraben in Kiew Baikove Friedhof
Sterben
Презентація на тему «Гетьманські столиці України» (варіант 6)

Гетьманські столиці України
Пустовіт Наталія

                                   Глухів

  Чигирин                               Батурин

Чигирин


 
ЧИГИРИН – СТОЛИЦЯ  
ГЕТЬМАНІВ  
БОГДАНА 
ХМЕЛЬНИЦЬКОГО, 
ІВАНА ВИГОВСЬКОГО, 
ПЕТРА ДОРОШЕНКА 
 



Чигири́н — місто районного підпорядкування, районний центр Чигиринського району Черкаської області України.
     Памятник кобзареві біля
     Замкової гори
                                                                                               
Вид із Замкової гори на 
річку   Тясьмин

                                                                                               
З 1648 по 1712 рр. — центр Чигиринського полку.З 1648 по 1660 роки Чигирин був резиденцією Б.Хмельницького і столицею гетьманської держави.У 1797 році, після приєднання до Російської імперії (1793) Чигирин став повітовим містом Київської губернії.У 1923 році Чигирин стає районним центром
Памятник Хмельницькому
Батурин


БАТУРИН – СТОЛИЦЯ        
ГЕТЬМАНІВ 
ДЕМ'ЯНА 
МНОГОГРІШНОГО,  
ІВАНА САМОЙЛОВИЧА 
ТА ІВАНА МАЗЕПИ 

Бату́рин — місто Бахмацького району Чернігівської області , на річці Сейм 
         Батуриська цитадель                                                                                              
Палац Розумовського
Засноване на початку XVII століття.3 1648 року Батурин став сотенним містечком Чернігівського полку, а з 1649 — Ніжинського полку1669—1708 — резиденція гетьманів Лівобережної України (Дем'яна Многогрішного, Івана Самойловича, Івана Мазепи).З 1760 року Батурин став власністю гетьмана Кирила РозумовськогоУ 1960 році Батурин отримав статус селища міського типу (містечка).
Глухів 


ГЛУХІВ – ОДНЕ З 
НАЙДАВНІШИХ 
МІСТ УКРАЇНИ




                                                          
Глу́хів — місто обласного підпорядкування в Сумській області, центр Глухівського району. 
   Церква Трьох Анастасій                                                                                             
Миколаївська церква
Перша згадка зустрічається в Іпатіївському літописі за 1152 рік.У XVIII ст. Глухів опинився в центрі найважливіших історичних і політичних подій, пов'язаних з Північною війною (1700-1721). У 1708-1764 місто стало резиденцією українських гетьманів.Після скасування полкового і сотенного поділу (1782) Глухів став повітовим, а з 1920-х років — окружним та районним центром.
  Вид на місто з річки Есмань                                                                                             
Педагогічний університет