Презентація на тему «Ліна Костенко» (варіант 20)

Я вибрала Долю собі сама.
І що зі мною не станеться,
у мене жодних претензій нема
до Долі – моєї обраниці.
					Ліна Костенко
Дитинство
народилася 19 березня 1930 року в містечку Ржищеві на Київщині, в учительській родині;

з 1936 року живе з родиною в Києві;

незабаром заарештовують і висилають на десять років у сталінські табори її батька;

дівчам-підлітком Ліні Костенко                  довелося пройти крізь                             повоєнні лихоліття,                              скуштувати гіркої долі                             біженців з окупованої                              території.
Освіта
середню школу закінчує в Києві;

навчалася в Київському педагогічному інституті, згодом залишила його;

1951 року вступила до Московського літературного інституту ім.               О. М. Горького, який закінчила з відзнакою в 1956 році.
Творчий шлях
В літературу приходить у післякультівську добу на хвилі “хрущовської відлиги” разом з поетами-шістдесятниками;
друкуватися почала в шістнадцятирічному віці;
перші збірки: “Проміння землі”(1957), “Вітрила”(1958), “Мандрівки серця”(1961);
від 1961 по 1977 рік поетесу не друкували;
готова на початок 1963 року до друку книжка “Зоряний інтеграл” підпала на чергову хвилю ресталінізації і була заборонена владою”; те саме спіткало збірку “Княжа Гора”(1972);
- першою після 	шістнадцятирічної перерви 	 стала збірка “Над берегами вічної ріки”(1977);
у 70-80 роки виходять 	     такі поетичні книжки: 		  “Маруся 	Чурай”(1979), 	                     “Неповторність”(1980), 		   “Сад нетанучих 			     скульптур”(1987), 		  “Бузиновий цар”(1987), 		    “Вибране”(1989);
Ліна Костенко є також авторкою кіносценаріїв (“Чорнобиль, Тризна”) та кваліфікованим перекладачем польської лірики;
після 80-х років знову друкує небагато, не бере участі в публічному літературному житті, пише повість “Зона відчуження”(про чорнобильську трагедію).		                  
Досягнення

За історичний роман у віршах “Маруся Чурай” і книжку поезій “Неповторність”  відзначена Державною премією Української РСР ім. Т. Г. Шевченка у 1987 році;                                      - російською мовою видана книжка “Проміння землі” у 1960,
 сербо-хорват. –  “Скіфська баба” у1981чеською
 – “Над берегами вічної ріки” у 1987.
Особливості творчої манери
зміст інтимної лірики – етико-гуманістичний;
модерний характер художньої свідомості сприймається як природне явище;
образ невтіленого у слові буття становить найголовнішу естетичну прикмету поезії Ліни Костенко;
відмова від стереотипів етики, світогляду, загальноприйнятих принципів мистецтва, творчості, яка виражається заперечною часткою “не”;
головні теми: історична, людина-планета-митець-час, тема вірності і зради та інші
З-поміж  українських поетес другої половини ХХ ст. постать Ліни Костенко найпомітніша. Активна учасниця шістдесятництва, вона завжди виважувала своє високе й відповідальне покликання митця на терезах сумління і ніколи не розмінювала чистоту своїх переконань. Відновлюючи ідеї митців “Розстріляного Відродження”, письменниця наснажувала читачів любов`ю до України, до нашої історії, культури.
Поезія Ліни Костенко застерігає нас від втрати своєї історичної пам`яті, примушує задуматись над тим, що залишає по собі людина. Її книжки повертають нам  віру в слово. І зайве нагадувати, що позиція поета учила і учить бути вірним своєму таланту і покликанню за будь-яких обставин. Бо, як пише вона в одному з віршів, - “Ще не було епохи для поетів…”
Усім цим і дорога для нас Ліна Костенко – наша сучасниця.
“Мене не можуть люди 
не почути…”