Презентація на тему «Тарас Шевченко» (варіант 6)


Т. Г. Шевченко - художник
       Тарас Григорович Шевченко – видатний український письменник і поет, чия творчість зробила його не мало не багато, а символом українського народу і одній з головних колон, на якій тримається вся наша українська культура. Так, всі ми з вами ще з шкільної лави добре знаємо Шевченка саме як письменника, поета, і ось трішки забули про те, що Тарас Григорович був не лише геніальним письменником, але і не менш геніальним художником. 
Тарас Шевченко як художник займає одне з найпочесніших місць в українському образотворчому мистецтві. Він прекрасно володів всіма відомими тоді засобами графічного зображення. Художня спадщина Тараса величезна – збереглося 835творів, картин, портретів, гравюр на різні теми, написані протягом різних періодів життя великого Кобзаря. Ще більше 270 творів вважаються втраченими. 
         Талант художника проявився рано, значно раніше, ніж талант поета. Якщо перші літературні спроби припадають на 1836-1837  роки, то найбільш ранній малюнок, що дійшов до нас і відомий під назвою “Погруддя жінки” або “Жіноча голівка” датований самим автором ще 1830році. З цієї юнацької роботи і розпочалась творчість видатного художника. 
Тема українського, простого народу та жіночої долі була згустком крові, що запеклась у його      серці. 
Катерина. 1842р. Полотно, олія.
Сліпа з дочкою. 1842р. Папір, олівець, сепія.
Циганка-ворожка.1841р. Папір, акварель.
Свої пейзажі Шевченко - художник не компонував, а змальовував краєвиди, які бачив перед собою. Саме тому в його робочих альбомах ми знайдемо багато начерків дерев, бур’янів, хат, церков.                                                              
Тополя.1839-1840р. Папір, олівець. 
Хата батьків у Кирилівці. 1843. Папір,олівець.
Пейзажні малюнки Шевченка 1843 – 1847 рр. можна поділити на дві групи: малюнки, на яких зображено сільські краєвиди і пейзажі, на яких відтворені історичні та архітектурні пам’ятки.
В Решетилівці.1845. папір, туш, сепія, акварель.
Воздвиженський монастир у Полтаві . 1845. Папір, сепія, акварель, туш. 
Почаївська лавра з півдня. 1846. Папір, акварель.  
Костел св. Олександра у Києві. 1846. Папір, акварель. 
Офорт – це гравюра на міді або цинку з малюнком, протравленим кислотами, а також друкарський відбиток з такої гравюри.
Видубицький монастир.1844. Папір, офорт. 
У Києві. 1844. Папір, офорт. 
Судня рада. 1844. Папір, офорт.
Однією з перлин української національної графіки є “Живописна Україна”. Це альбом офортів Шевченка.
     Велике місце в Шевченковому доробку належить портретам. Він почав працювати над ними ще кріпаком. В Академії продовжував роботу в цій галузі. Незабаром він стає одним з відомих і популярних портретистів. 
Автопортрети Тараса Шевченка — власні зображення, що їх створював Тарас Шевченко протягом усього життя 


        Багато з них не дійшли до нашого часу і відомі лише з листування художника чи спогадів його сучасників. 
Кількість автопортретів Шевченка важко піддається обліку.
Навіть всупереч царській забороні під час заслання у Казахстан Шевченко багато малював, і став першим живописцем цього краю. З великою симпатією і теплотою малював він побут казахів, і через це користується величезною повагою казахів аж до сьогодні. 
Пожежа в степу. 1848. Папір, акварель. 
Гористий берег острова Ніколая 1848-1849. Папір, акварель. 
Укріплення Іргизкала 1848-1850 
Киргизеня, 1856-1857. Папір, сепія 
Дерева Мангишлаку 1851-1852. Папір, сепія, туш, білило 
Хлопчик розпалює грубку 1848-1849. Папір, сепія 
Байгуші (жебраки) (на задньому плані сам Шевченко), 1853
Нарцис і німфа Ехо, 1856