Презентація на тему «Жульєн і семінарія»

Презентація на тему:«Жульєн і семінарія»
Виконала учениця
Групи ТЛ-31
Маркович Ангеліна
За визначенням  Стендаля 
     предметом мистецтва має бути
      внутрішній світ людини, її духовне й
      емоційне життя. 
Його світогляд перебував під помітним впливом просвітительських ідей, зокрема дуже поширеної ідеї ХУІІІст. — ідеї «природної доброти”, за якою людна поводиться морально, якщо має можливість  вільно виявити власну індивідуальність і неповторність.
 Прихильники цієї ідеї були переконані, що суспільство псує людину, змушуючи її дотримуватись певних умовностей. Ті, хто не зважає на ці умовності і живуть  за законами природи, будуть доброчесними і моральними і моральними. 
Доля головного героя — Жульєна Сореля — значною мірою визначена конфліктом між “природною людиною” і “цивілізацією”. 
Ж,Сорель є  також втіленням авторського культу свободи та енергії. Герой прагне щастя, зневажає сучасність й обожнює минуле. 
“ Жульєн зовсім  не такий лукавець, яким він вам здається, — писав Стендаль в одному з листів. — Дехто припиняє зі мною знайомство на підставі ,що Жульєн — негідник і що він — мій портрет. У часи імператора (Наполеона) Жульєн був би цілком порядною людиною; я жив у часи імператора. Тобто?» 
Мрія: «Заявив, що хоче стати священиком... його постійно бачили з латинською Біблією, він вивчав її напам'ять, Жульєн виявляв тільки побожні почуття (вивчаючи теологію)  «Священик в 40 років одержує  платню в 100 тис. франків, втричі більше, ніж уславлені генерали Наполеона» .

Ідеал: «Раптом Жульєн перестав говорити про Наполеона». (Зауважимо: тільки говорити! Він покарав себе: носив два місяці руку на перев'язі за те, що при священиках звеличував Наполеона.


ЖУЛЬЄН СОРЕЛЬ -ЛЮДИНА , ВИГАДАНА НИМ САМИМ

ЖУЛЬЄН І БЕЗАНСОНСЬКА СЕМІНАРІЯ
Звернемося до Ідеалу героя: пам'ятаємо, що для Жульєна Сореля це був Наполеон, та після відомих подій Жульєн «раптом перестав говорити про Наполеона». Ми зауважили, що тільки «говорити». Герой змінює мрію — «хоче стати священиком» — і починає втілювати свою «нову мрію», мрію Жульєна «штучного» в життя. 
	Але в душі героя продовжується напружена боротьба.
У Безансонській семінарії він знову обирає лицемірство, руйнуючи справжнє «Я». Жульєн докладає всіх зусиль, аби бути схожим на інших семінаристів, обмежених і нерозвинутих. У такий спосіб він сподівається стати першим серед них і таким чином піднятися вгору. 
	Поглянемо, як складалися стосунки Жульєна і семінаристів.

Знайомлячи читача з Безансонською семінарією, автор зауважує: «Все, тут, здавалося, свідчило про найвищу чесноту», — «здавалося», а не було. Це і є головним. Штучність, лицемірство. Жульєн потрапив в лігво лицемірів і наївно вважав себе «неперевершеним лицеміром».
Зміна в ставленні до семінаристів відбулася не одразу. Розмірковуючи над тим. чому не вдається пристосуватися до оточення, «Жульєн спочатку мало не задихався від почуття зневаги, та нарешті відчув жаль …Що ж тут дивного, коли в їхній уяві щаслива людина насамперед та, що добре пообідала і має гарний одяг? У моїх товаришів цілком певне покликання, вони переконані, що духовне звання забезпечить їм тривале щастя: добре обідати і мати взимку теплий одяг» .



	Отже, що ж відбулося? Жульєн отримав поразку. Він не досяг мети: не став першим учнем, не став «неперевершеним лицеміром». Безансонська семінарія була великою школою лицемірства для пристрасного і розумного юнака, але і там він не навчився контролювати свій темперамент і волелюбний характер. Перемогла його щирість. Перед подорожжю до столиці Жульєн вирушив до Вер'єру, щоб зустрітися з пані де Реналь.