Презентація на тему «Лариса Петрівна Косач» (варіант 3)

Леся 
				Українка
О Лесю! 
Українко без догани! 

Вступ
Леся Українка 
(1871 – 1913) – 
найславніша українська поетеса, послідовний та енергійний борець за утворення українського народу. 

Вся сукупність її творів – це образ ідеальної землі, земного раю, що зветься «Україною». З’явився цей образ – і цілі маси людей збагнули, що вони не просто обивателі, а українці, що це звання їх зобов’язує, що їм є 
за що боротись і віддавати життя. 
Не поет, у кого думки не літають вільно в світі, А заплутались навіки в золотії тонкі сіті…
Дитинство. Першi кроки
У місті Новограді-Волинському 25 лютого 1871 році в родині українських інтелігентів 
Петра Антоновича Косача та Ольги Петрівни  
народилася дочка Лариса.
Дитинство. Першi кроки
Росла і виховувалась у великій родині - мала трьох сестер і двох братів. Читати почала в 4 роки. 
Леся за допомогою гувернантки і матері вивчила німецьку,французьку,російську мови, а згодом – 
ще 9 іноземних мов. 

Дитинство. Першi кроки

 У 1878 році батьки Лесі їдуть на всесвітню виставку в Париж, де зустрічалися з М. П. Драгомановим. У цей час доглядати дітей приїздить Олена Антонівна Косач, сестра Лесиного батька. Дружба з «тіткою Єлею» залишила помітний слід в житті і творчості поетеси.
 Ні долі, ні волі у мене нема, 
Зосталася тільки надія одна: 
 Надія вернутись ще раз на Вкраїну, 
 Поглянути ще раз на рідну країну…




 У березні 1879  заарештовано Олену Антонівну Косач, тітку Лесі, за участь у замаху на шефа жандармів Дрентельна, а 1881 р. заслано до Сибіру на 5 років . Дізнавшись про це, Леся в кінці 1879 року написала свою першу поезію — «Надія».
Дитинство. Першi кроки
У Києві вона з братом Михайлом вчаться у приватних вчителів, зокрема вивчають грецьку і латинську мови. 
Також вчилася гри на фортепіано. 

 Проте влітку 1883 року Лесі діагностували туберкульоз кісток, у жовтні цього ж року професор О. Рінек оперував ліву руку, видалив кістки, уражені туберкульозом. Хвороба змусила перервати це захоплення. Проте музики зовсім не полишила. 

 Глибоке її розуміння,відчуття мелодії відлунюються у багатьох творах: “Сім струн”, ”Мелодії”, ”Ритми”, “Пісні про волю”, “Лісова пісня”, ”До мого фортепіано”.   

Юнiсть. 
Боротьба з хворобою
 Коли Лесі виповнилося 13 років ,у журналі «Зоря» було вперше опубліковано вірш «Конвалія». Саме тоді з'явився псевдонім «Леся Українка».

Сердечна дружба єднає Ларису з її старшим братом Михайлом. За нерозлучність в сім'ї їх називали спільним ім'ям «Мишолосіє», пізніше Ларису перезвали в сім'ї на Лесю.

Деякий час Лариса навчалася в школі Олександра Мурашка в Києві. З цього періоду залишилась одна картина намальована олійними фарбами. Пізніше їй довелося здобувати освіту самостійно, в чому допомагала мати. 

 
 
Зрiлiсть
 Побувавши 1891 в Галичині, а пізніше й на Буковині, Українка познайомилася з багатьма 
визначними 
діячами Західної України: 
І. Франком, М. Павликом, 
О. Кобилянською, 
В. Стефаником, 
О. Маковеєм, Н. Кобринською.
Зрiлiсть
Історію кохання Лесі Українки часто розпочинають із Сергія Мержинського. На таку любов здатна лише людина шляхетної душі і глибоких почувань. 
 Сергій не кохав Лесю,але саме вона поїхала у Мінськ до приреченого хворого,коли всі залишили його. Поїхала, навіть переступивши через заборону матері. 
Зрiлiсть
У ніч смерті коханого вона створила драму “Одержима” і тому, як напише згодом,
пережила цей немилосердний удар долі. 

Ця сторінка життя відкрила нам жінку люблячу, 
сильну духом, саможертовну і героїчну. 

Останнi роки життя
На початку березня 1907 року Леся Українка переїжджає 
з Колодяжного до Києва. 
А в кінці березня разом з відомим музикознавцем-фольклористом Клементієм Квіткою здійснила поїздку до Криму, де, зокрема, побувала у Севастополі, Алупці та Ялті. 

7 серпня 1907 р. 
Леся Українка та Климент Квітка офіційно оформили 
шлюб у церкві. 

Останнi роки життя
 Останні роки 
Л.Косач-Квітки пройшли 
в подорожах. 

 На звістку про важкий стан Лариси Петрівни  в Грузію приїхала її мати. Їй письменниця продиктувала проект своєї так і ненаписаної драми 
”На берегах Александрії”.

Останнi роки життя
Серце Лесі Українки перестало битися 1 серпня 1913 р. в грузинському місті Сурамі. Тіло письменниці перевезли до Києва й 8 серпня поховали на Байковому цвинтарі поряд із могилами батька й брата. 

Усвідомлення втрати переповнювало сумом серця сучасників: “Так мало звізд на марнім небі нашої літератури. А ті, що найясніше світили, - гаснуть”(Микола Євшан).
Значення творчостi
Леся Українка
 збагатила нашу поезію новими темами й мотивами.  

На межі ХІХ-ХХ ст., використовуючи мандрівні, вічні сюжети світової літератури, стала в авангарді творчих сил, що виводили українське письменство на світовий рівень. 
Дякуємо
            за увагу!