nyuuzyou/ukr-lit huggingface dataset:
Презентація на тему «Василь Семенович Стефаник»

Василь Семенович Стефаник
“Ліриці його, - писав І.Франко, - чужий будь-який сентименталізм, вона не проголошується словами, вигуками чи тирадами, а повиває всю розповідь, всі постаті, ніби рожевим серпанком”. 

“Персонажі Стефаника сповнені такого живого, захоплюючого страждання, перед яким неможливо лишитися спокійним”.  (Леся Українка)
14 травня 1871 року в селі Русів (Івано-Франківська обл.) у родині Семена та Оксани народився син Василь…
Батько письменника - Семен Стефаник (1846-1920)
Хата, де народився василь Стефаник
Батьківщина Василя Стефаника
Навчання
Трьохлітня школа в 
с. Русові
Коломийська гімназія
“Покутська трійця”
Лесь Мартович
Марко черемшина
Василь Стефаник
Першою публікацією В.Стефаника стала стаття в журналі “Народ” – “Жолудки наших робітних людей і читальні”, підписана псевдонімом Василь Семенів.
Перші твори “Виводили з села”, “Стратився”, “Лист” та ін. були надруковані в газеті “Правда” 1897 року.
Перша друкована збірка “Синя книжечка” вийшла 1899 року.
1900 року з'являється друга збірка новел “Камінний хрест”.
1901 року – третя збірка новел “Дорога”.
1905 року – четверта збірка новел “Моє слово”.
З 1916 по 1933 рр. – другий період творчості Василя Стефаника.
У творах цього періоду розробляв три теми: трагедію селян під час війни, 
мораль і моральність у роки війни та галицьке стрілецтво і його місце в історії України.

В літературі український експресіонізм започаткував Василь Стефаник. Класичний експресіонізм утвердив Осип Турянський повістю «Поза межами болю».  Експресіоністичною є проза Миколи Хвильового (зокрема твір "Я (Романтика)"), Івана Дніпровського, Юрія Липи, Тодося Осьмачки.
Презентація на тему «Ольга Кобилянська повість “Людина”»

Ольга  Кобилянська повість “Людина”
У 1887 р. з’являється оповідання «Вона вийшла заміж», присвячене Наталії Кобринській відомій у Галичині письменниці й громадській діячці, ініціаторові створення Товариства руських жінок, яке розгорнуло широкий феміністичний рух.
Історія написання
Наталія Кобринська
У 1891 р. в селі Димка на Буковині Ольга Кобилянська пише повість «Людина» як досконало перероблену редакцію оповідання «Вона вийшла заміж». 
У 1894 р. повість вийшла в журналі «Зоря».

Тлумачення заголовку повісті Ольга Кобилянська подає в одному зі своїх записів. Йдеться не про стать, а про право жінки самій заробляти собі на прожиття, про індивідуальну свободу жінки, про повагу до неї.

Зображення життя освіченої бідної жінки в глухому провінційному містечку. Мрії Олени постійно розбиваються об мур обивательських уявлень: усі доводять, що жінка має бути тільки придатком і прикрасою чоловіка.
Тема твору
Треба створити такі умови, так змінити лад, щоб кожна людина, особливо жінка, змогла відчути себе справді людиною і знайти своє місце в житті.
Ідея твору
Ольга  Кобилянська
Родина Ляуферів (батько, мати та їхні діти: Олена, Ірина, Геня, син Гер-ман-Євген-Сидор), 
студент-медик Стефан Лієвіч (коханий Олени), 
Фельс (майбутній чоловік Олени), 
Маргарета (вчителька).
Персонажі:
У центрі повісті – молода дівчина Олена, яку не розуміють ні в родині, ні в містечковому середовищі, оскільки Олена багато читає, тонко відчуває красу в природі, людині, мистецтві, їй доводять, що жінка має бути придатком чоловіка. Дівчина протестує, її підтримує студент-медик, який після навчання у Швейцарії по-новому дивиться на суспільне життя. Він доводить, що майбутнє жінок – у їхніх руках, що освіта спрямує їх на нові шляхи.Але смерть однодумця залишає Олену в самотності,щоб покращити матеріальне становище родини, Олена погоджується вийти заміж за лісничого Фельса. Але в розпачі дівчина сама в себе запитує: «І чим… оправдається? Що вона людина?..»
Зміст
Цей твір справив великий вплив на розвиток феміністичного руху Галичини. А образ головної героїні хвилює читача своєю психологічною правдивістю. Щирий ідеалістичний порив Олени стикається з рутинністю повсякдення й зазнає поразки в нерівному двобої. 
Повість «Людина» — один із перших творів Ольги Кобилянської, що засвідчив неабиякий хист письменниці до зображення тонких порухів людської душі.
Висновок
Презентацію підготувала
Учениця 10 - А класу
Самчук Анна
Презентація на тему «Лесь Курбас» (варіант 5)

Лесь Курбас(1887 – 1937)  
Біографія
Олександр-Зенон Степанович Курбас народився 25 лютого 1887 року в місті Самбір (тепер Львівської області) у родині акторів галицького театру. Батько його, хоча й був мандрівним українським актором, проте і в бідності своїй прагнув дати Олександрові гарну освіту.
Навчався у Тернопільській гімназії, у Віденському та Львівському університетах. 

Творчість
1916 року він вступає до демократичного театру Садовського. Акторська творчість Курбаса в театрі обіцяла розвинутися, але сталося так, що він приніс свій акторський талант у жертву режисерському. Головна увага й енергія молодого митця були скеровані на організацію студії молодих акторів, з якої виріс згодом Молодий театр. Назва «Молодий театр» з'явилася вже влітку 1917 року. Молодий театр — це театр пошуків нових форм втілення сучасної та класичної драматургії. 
У 1917 р. був відповідальним секретарем тижневика «Театральні Вісті».
Влітку 1920-го Лесь Курбас зібрав своїх найкращих акторів, хто добровільно приєднався з Київського театру ім Шевченка, і під назвою «Кийдрамте» (Київський драматичний театр) трупа почала своє турне по містах Київщини. 
Лесь Курбас був засновником спочатку політичного, а потім і філософського театру в Україні. У виставах свого філософського театру «Березіль» (Харків) Курбас малює всесвіт, де головним стає особлива довіра до життя людини у всіх його суперечностях.
Лесь Курбас і «березільці» знайшли свого драматурга, п'єси якого були співзвучні їхнім естетичним засадам. Таким драматургом став Микола Куліш. Першою його п'єсою, що побачила світло рампи на сцені театру «Березіль», стала 
   «Комуна в степах» (Київ). 
Леся Курбаса було наклепницьки обмовлено, звільнено з посади керівника «Березолю» і заарештовано у Москві, де він кілька місяців працював в Московському державному єврейському театрі. 
Його було вислано на будівництво Біломорсько-Балтійського каналу на Медвежу Гору, потім його відправили на Соловки. 3 листопада 1937 року після повторного суду його було розстріляно в урочищі Сандармох, а 1957 року посмертно реабілітовано.

Акт про розстріл, 1937
Презентація на тему «Київські неокласики» (варіант 2)

Київські неокласики
Підготувала учениця 11 класу Щербак Світлана
Неокласики
група українських поетів та письменників-модерністів початку 20 століття.
На відміну від інших груп, «Неокласики» не дбали про своє організаційне оформлення і не виступали з ідейно-естетичними маніфестами. Проте їхня присутність у літературному житті була досить вагомою, що позначилося не лише на творчому рівні, а й під час літературних дискусій 1925— 1928 pp.
Те, що неокласики прагнули впроваджувати в своїй творчості форми та методи грецького й римського мистецтва, представникам влади здалось невизнанням радянської дійсності. Тому в 1935р. були заарештовані М. Зеров, Павло Филипович, М. Драй-Хмара, яких звинувачували в шпигунстві на користь чужоземної держави, в підготуванні й спробі вчинити терористичні замахи на представників уряду та партії і в приналежності до таємної контрреволюційної організації, очолюваної професором Миколою Зеровим.
Микола Зеров
 основоположник неокласичної школи поетів. Талановитий митець і неперевершений перекладач античної поезії, історик літератури, блискучий та ерудований критик і полеміст, педагог і палкий патріот, він мав свою концепцію відродження української літератури, яка базувалась на бережливому ставленні й засвоєнні культури минулого, без чого не уявляв дальшого розвитку мистецтва слова.
Презентація на тему «Поема”Кавказ”»

Тарас Григорович ШевченкоПоема”Кавказ”
“Кавказ”
Тематичним продовженням поеми "Сон" є поема "Кавказ", присвячена другові Тараса Шевченка Якову де Бальмену, який загинув на Кавказі під час війни з горцями. . Це була несправедлива війна, яку вів уряд царської Росії, прагнучи поневолити народи Кавказу. Війна забрала у Шевченка  близького друга, який став невинною жертвою. Описуючи ці події, поет захоплюється мужнім народом Кавказу, що прагнув зберегти свою незалежність, бути вільним. 
   Розпочинається твір символічною картиною. На тлі Кавказьких гір Шевченко змальовує Прометея, прикутого до скелі; щодня орел мучить титана, розбиває його серце, але "воно знову оживає і сміється знову". Образ Прометея взятий із давньогрецькоїміфології, він осмислювався багатьма письменниками. У Шевченка Прометей - це символ нескореного народу, уособлення прагнень народів Кавказу до свободи та відстоювання незалежного мирного життя: "Не вмирає душа наша, Не вмирає воля".  
Поема написана саме в період "Трьох літ" (1845 рік) . Твір не має жанрових ознак поеми, бо в ньому немає сюжету і персонажів. Але він є згустком ідей, спрямованих на викриття царизму, його колонізаторської сутності.Поему "Кавказ" Тарас Шевченко побудував на широкій загальнолюдській основі. Твір характеризується повним неприйняттям і цілковитим запереченням самодержавно-кріпосницького суспільства, усіх його антинародних засад. Характерно, що не народи Кавказу звинувачує поет у смерті свого друга, а російське самодержавство.
Пророче звучать слова великого Кобзаря, адресовані всім народам, які борються за незалежність: "Борітеся - поборете!" Адже у всіх поневолених народів царської Росії доля схожа, вони позбавлені права вільно розвиватися, говорити рідною мовою: "Од молдаванина до фіна На всіх язиках все мовчить, Бо благоденствує!" 
"Правда", "воля" для Шевченка - не просто етичні поняття, бо "правда" людська і "воля" теж людська, бо поруч з собою поет бачить живих реальних Людей, які стогнуть у неволі, бо їх продають або програють у карти.  
Отже, поема "Кавказ" викриває моральний занепад правлячих кіл царської Росії, які відступилися від людських і Божих заповідей, запроваджуючи політику тиранії, ненависті до людей, лицемірства та жадоби до наживи.
Презентація на тему «Salvador Dali» (варіант 3)

Prepared by: Shevchenko Eleonora 

Salvador Dalí
Salvador Dalí 
Spanish artist and Surrealist icon Salvador Dalí is perhaps best known for his painting of melting clocks, The Persistence of Memory. Dalí was a skilled draftsman, best known for the striking and bizarre images in his surrealist work. 
Dalí was highly imaginative, and also enjoyed indulging in unusual and grandiose behavior.
A Colombian ocelot called Babou.
Dalí and Babou at the St. Regis hotel, New York where Dalí had a suite, 1965
One of the most popular accounts of Dalí and Babou is that of the painter bringing the wild cat into a Manhattan restaurant .
Art School
Salvador Dalí was born on May 11, 1904, in Figueres, Spain. From an early age, Dalí was encouraged to practice his art and would eventually go on to study at an academy in Madrid. Dalí was expelled from the Academia in 1926, shortly before his final exams when he was accused of starting an unrest.
In art school, Dalí began exploring many forms of art including classical painters like Raphael, Bronzino and Diego Velázquez (from whom he adopted his signature curled moustache). He also dabbled in avant-garde art movements such as Dada.
Art
Dalí was working with styles of Impressionism, Futurism and Cubism. Dalí's paintings became associated with three general themes: 
man's universe and sensations,
sexual symbolism 
ideographic imagery.
All of this experimentation led to Dalí's first Surrealistic period in 1929.
One of Dalí's most famous paintings produced at this time—and perhaps the best-known Surrealist work—was The Persistence of Memory (1931). The painting, sometimes called Soft Watches, shows melting pocket watches in a landscape setting. It is said that the painting conveys several ideas in the image, chiefly that time is not rigid and everything is destructible.
Dream Caused by the Flight of a Beearound a Pomegranate a Second Before Awakening
The elephants 
My wife, naked looking at her own body, which is transformed into steps, three vertebrae of a column, sky and architecture.
Enigmatic Elements in a Landscape.
Study for ‘Honey is Sweeter than Blood’
Necrophiliac springtime
Set in a barren desolate desert, the type of landscape Dali preferred in many of his works, Printemps necrophilique, or Necrophiliac springtime stands as an allegory for the painter's paranoia, his conscience shifting toward illusion. Painted in 1936, Printemps necrophilique depicts a seated seated man and a flower-headed woman on the left, separated by a cypress tree, the woman looking toward the viewers, while the man gazes at the blurred landscape. The desert slowly fades from hyperrealistic to hallucinatory.
Презентація на тему «Іван Франко» (варіант 10)

Іван Франко
«Я син народу, що вгору йде» 
Іван Франко

Іван  Якович Франко - знакова постать вітчизняної та  світової історії й культури.
Поет, прозаїк, драматург, вчений, етнограф, фольклорист, історик, філософ, соціолог, економіст, журналіст, перекладач, громадсько-політичний діяч.

Івана Франко називають Муляром, що прокладав рідному народу дорогу в краще майбутнє. Письменника називають титаном роботи, що високо підняв українське слово. У його особі щасливо з’єдналися великий письменник, глибокий вчений-гуманітарій, активний суспільний діяч. Він жив і працював в ім’я народу й для народу. Творча спадщина цього Велетня Духа й справді вражає – чотири тисячі робіт! І це в умовах постійних життєвих безладь, бідності й потреби, в умовах активної суспільної діяльності й переслідувань упередженої влади
Найвідоміші твори: поетичні збірки «З вершин і низин», «Зів'яле листя», поема «Мойсей», повість «Захар Беркут», драма «Украдене щастя».
«З вершин і низин» — перша збірка поета, у якій Іван Франко постає революціонером, а вірш «Каменярі», що сповнений прагнень митця розбити скелю, яка заступила шлях до нового, вільного життя українців, дав йому друге ім'я — Каменяр. До найвищих поетичних надбань Каменяра належить і збірка інтимної лірики «Зів'яле листя». А казки «Абу-Касимові капці», «Лис Микита» — це твори,   за якими навчалося не одне покоління українців.
Сучасники називали Івана Франка «академією в одній особі», відзначаючи, зокрема, вільне володіння чотирнадцятьма мовами. На початку XX ст. його обирають членом Чеського наукового товариства; Харківський університет присвоює йому ступінь доктора словесності, а Російська академія присуджує премію за працю «Студії над українською народною піснею».
Іван Франко писав твори не лише українською, а й польською, німецькою та іншими мовами.
За бібліографічними даними, видано понад 5500 назв творів І.Франка. З них близько 1020 художніх, біля 630 перекладів майже з усіх мов світу, 1200 наукових праць, 1650 публіцистичних статей, більше 1000 листів до вчених та товаришів.
Презентація на тему «Символізм у творі Кобилянської «Земля»»

Символізм  у творі О.Кобилянської «Земля»
Завалкевич Анастасія
Білоус Вікторія
Повість Ольги Кобилянської просякнута містикою, в ній зливаються світ реальний та світ надреальний, потойбічний. Об'єкти довкілля набувають дивного символічно-фантастичного одухотворення, ховають у собі безліч підтекстів, так чи інакше пов'язаних із психологічними особливостями героїв. 
Є у творі символи біблійні, є й народна міфологічна символіка. Це пов'язане з тим, що християнські та язичницькі вірування здавна співіснували й перепліталися.
Сплетіння рис реалізму й символізму в повісті О. Кобилянської «Земля»
Обірвана струна - символізує, передвіщає нещасливу долю, навіть обірване життя.
Михайло і Сава – Каїн та Авель
В образах Михайла й Сави ми легко впізнаємо біблійних героїв Каїна та Авеля. Авель робив щиро, і Бог радо приймав його жертви. Серце ж Каїна було темним та сповненим заздрощів. Коли він побачив, що дим від жертовного вогнища Авеля йде вгору, а дим від його власного розстеляється долом, Каїн затаїв зло проти брата і вбив його за намовою сатани. У Кобилянської роль диявола виконує темна й ірраціональна частина душі Сави, яку плекали намовляння Рахіри.
Ліс (“сусідній ліс”) - те, що Юнг пізніше назве архетипом. Наприклад, Анна не може дивитися на «сусідній» ліс без страху. Вона наперед чекає від нього чогось злого, панічно боїться його, бачить страшні примари. І це змушує читача триматися насторожі, пророкує якісь страхітливі події. В душі прокидається давній страх...

Бо як сприймали ліс наші предки, особливо ті слов'янські племена, що звикли жити на відкритому просторі українських ланів? Ліс був середовищем, де існували потойбічні створіння, надлюдські сили, які здатні були заволодіти людською душею, згубити її. Людина боялася заходити глибоко до лісу, бо звідусюди на неї чекала небезпека, невідома і тому ще страшніша. І маленький «сусідній» ліс несподівано набуває якостей цих страшних первинних хащів.

смерть улюбленого Михайлового теляти; 
кров уже неживого Михайла, що з’явилась на подушці, коли вбивця підійшов до своєї жертви (указує на новітнього Каїна); 
свічка, що горіла в головах покійного Михайла, упала, покотилася до ніг Сави і тут згасла — також Боже свідчення про смертний гріх злочинця.
Та пейзажі переважно сірі, похмурі, як сумне, безрадісне життя буковинського селянина. 

образ душі-зірки, душі-свічки
Він з'являється, коли йде похорон Михайла. Зорі сяють ясно, і навіть свічка горить на грудях померлого, як маленька зірка. Виходить, хлопець і в смерті залишився праведним, і душа його долучилася до сонму високих ясних зірок.
Образ самої землі глибоко символічний. Це та сила, яка, по-різному впливаючи на людину, будить зорові, благородні чи звірячі інстинкти.

Земля — жива, тримає у своїх міцних обіймах, окрилює, радує, сповнює надіями; мучить, розчаровує; доводить до братовбивства; Земля — творець і життєдайна сила; земля — молох, страшна сила, мірило духовних цінностей.
Презентація на тему «Comparison of activity of Brotherhood of Saints Cyril»

By Taras Shevchenko m.II-25

Comparison of activity of Brotherhood of Saints Cyril and Methodius and of Ruska trinity
Romanticism - an ideological movement in literature and art, which emerged in the late 18th century in Germany, England and France, has spread from the early 19th century in Russia, Poland and Austria

Historical Time
Romanticism emerged against the background of social crisis as a manifestation of disagreement with the trends of the XVIII century.

Central in romanticism became idealism in philosophy and the cult of feelings, appeal to the nation, collecting the folklore and folk artistic creativity.
The main principles of Romanticism in Ukraine  
Thus in Ukraine there are many groups that are beginning to collect folklore, interested in his own history and origin. Each of them had a great effect in Ukraine (XIX – XX). The most important were: Kharkov and Kiev range of romantics, Brotherhood of Saints Cyril and Methodius and of Ruska trinity.
Groups romanticists
Both Brotherhood have a huge impact on the further development of Ukraine. In my opinion, these groups began the cultural and national revival in the 19th century in Ukraine. 
Also it was the first step in the revival of a nation as Ukraine. 
Conclusions
Thanks for your attention!
Презентація на тему «Intermezzo» (варіант 1)

“Intermezzo”
Автор: Михайло Коцюбинський

Рід твору: епос.Жанр твору: імпресіоністична новела.
Імпресіоні́зм — мистецька течія у живописі, літературі та музиці, котра виникла в 1860-х роках у Франції.
Риси імпресіонізму у новелі:- психологізм у змалюванні персонажів;прагнення відтворити найтонші зміни в настроях, схопити миттєві враження;
- особливий лаконізм прози;- ритмічність;- багатство відтінків у змалюванні дійсності;
- збільшена увага до кольорів і звуків, до яскравих деталей;- відмова від глобальних соціальних проблем.
Тема твору: митець і суспільство.Ідея твору: творча людина не може стояти осторонь від суспільних проблем.
Композиція: перелік дійових осіб на початку, сюжет практично відсутній, хоча кульмінація є, оповідь від першої особи.
Персонажі: моя утома, ниви у червні, сонце, три білих вівчарки, зозуля, жайворонки, залізна рука города, людське горе.
Сюжет: сюжет новели — безфабульний: за його основу взято не по-дієву інтригу, а характерну для імпресіонізму химерну гру настроїв.
Проблематика відсутня.
Присвята: Кононівським полям.
Презентація на тему «Сад Божественних Пісень» (варіант 2)

«Сад Божественних Пісень» - Г. Сковорода. 
Скільки зла таїться всередині за гарною подобою: гадюка ховається в траві.
Григорій Савич Сковорода

На межі двох періодів історії українського письменства височить постать видатного українського поета, педагога, просвітителя, філософа Григорія Савича Сковороди. 
Те, що залишив нам у спадок Григорій Сковорода, - Байки Харківські, Збірка «Сад божественних пісень» та інші поетичні твори, філософські трактати, листи із учнями, афоризми - це джерело, з якого черпатимуть наснагу ще десятки нових поколінь.

“Сад Божественних пісень”
Пізнаєш істину — ввійде тоді у кров твою сонце.
Чому Сковорода саме так назвав свою збірку віршів? 
По-перше, за давньою поетичною традицією, а беручи до своїх пісень епіграфи із Біблії, по-своєму переосмислюючи біблійні мотиви, Сковорода називає їх "божественними".
По-друге, одним з улюблених занять Сковороди була музика; він майстерно грав на багатьох інструментах: скрипці, флейті, бандурі, гуслях, органі, створив духовні концерти, поклав деякі псалми та ряд віршів на музику (пізніше пісні Сковороди були записані з уст кобзарів, лірників).
De Libertate
     Що є свобода? Добро в ній якеє?Кажуть, неначе воно золотеє?Ні ж бо, не злотне: зрівнявши все злото,Проти свободи воно лиш болото.О, якби в дурні мені не пошитись,Щоб без свободи не міг я лишитись.Слава навіки буде з тобою,Вольності отче, Богдане-герою!
О спокою наш коханий! Де тебе знайти в наш час?...
      О спокою наш коханий! Де тебе знайти в наш час?Ти усім нам прежаданий, врізнобіч розкинув нас.
       За тобою ген вітрила розгорнули кораблі,Щоб могли тебе ті крила на чужій знайти землі.
      За тобою марширують, палять, знищують міста, Цілі роки бомбардують, а чи зможе хто дістать?
      Щонайбільші там печалі, де велично-пишний дім, А найменше в серці жалю у будиночку малім…