Презентація на тему «Готичний стиль в архітектурі країн Європи»

Підготувала:
учениця 9-А класу
Волкова Інна
Готичний стиль в архітектурі країн Європи
Го́тика (італ. gotico, від назви германського племені готів), готичний стиль — художній стиль, що був завершальним етапом у розвитку середньовічної культури країн Західної Європи (між серединами XII і XVI століть). Термін «Готика» введений в епоху Відродження як зневажливе позначення всього середньовічного мистецтва, що вважалося «варварським».
Термін «Готика»
Особливе місце в мистецтві 
готики займав собор — 
вищий зразок синтезу 
архітектури, скульптури і 
живопису (вітражів). 
Незрівнянний з людиною
простір собору, вертикалізм 
його веж і склепінь, 
підпорядкування скульптури 
динамічним архітектурним 
ритмам, багатобарвне 
сяйво вітражів робили 
сильний емоційний 
вплив на віруючих.  
                                               Брюссельський собор
Міські архітектурні ансамблі включали культові і світські будинки, замки, укріплення, мости, колодязі. Головна міська площа часто оббудовувалася спорудами з аркадами, торгівельними і складськими приміщеннями на нижніх поверхах.
Церква Св. Миколая,
Гданськ, Польща.
Любек, Німеччина, готичні Голштинські ворота.
    Замки королів і феодалів поступово перетворювалися на складні комплекси фортечних, палацових і культових споруд. Зазвичай у центрі міста, пануючи над його забудовою, знаходився замок або собор, останній ставав також осередком міського життя.
          Ратуша в Ауденарде.
     Художня культура сягає корінням безпосередньо до самодіяльної практики соціального низу. Таким чином, прагнення особистості на увагу до себе підготувало основу для появи нових форм та способів самовираження у художній культурі.

Зі зростанням чисельності міст та піднесенням ролі, яку вони відігравали, зростала потреба в нових формах організації праці. Ремісники у містах об‘єднувалися в союзи та цехи. Зміцнення міських ремесел сприяло формуванню міської культури.

Передумови
Характерні риси
Для готичного стилю характерні гострі споруди зі стрілчастими склепіннями, великою кількістю кам'яного різьблення і скульптурних прикрас.
Собор в Шартрі, Франція
Реймський собор
   Отвір для ключа та ручка. Місто Монс, Бельгія.
Костел Св. Анни 
(Вільнюс)
Готика Англії виникла дуже рано (наприкінці ХІІ ст.) й існувала до XVI ст. Млявий розвиток міст призвів до того, що готичний собор став не міським, а монастирським, оточеним полями і луками. Звідси, очевидно, його «розпластаність» по горизонталі, розтягнутість у ширину, наявність безлічі прибудов. Домінанта собору — величезна вежа на середхресті.
Сомерсет, Кафедральний собор, Британія.
Англія
Місто Йорк, собор, південно-західний фасад.
Собор у Йорку, зірчасте склепіння
   Південна Франція раніше за інші регіони відновила економіку після занепаду 4 століття. Саме в південній Франції збереглося багато будівель Стародавнього Риму, технічні засоби архітектури якого наслідувались і використовувались. І саме тут ченці були носіями математичних і будівельних знань.
Старе і нове в 17 ст. Реймс.
Франція 

Собор Паризької Богоматері

Кафедральний собор Івана Хрестителя в Ліоні, фасад
На землях, що увійшли до складу Російської централізованої держави, власне  готичний стиль практично не був відомий. Російська шатрова архітектура, — особливий стиль, поширений у XVI–XVII ст. як у церковному, так і громадянському будівництві, в значній мірі мав західноєвропейське коріння. Перші памятки цього стилю (Покровська церква Александрова, 1508–1513 та Вознесенська церква у Коломенському, 1528–1532) були збудовані іноземцями і мають яскраво виражені риси типово готичної архітектури.
Російська імперія
 Церква Покрови в Медвєдкові (1635 -1640)
Неоготичний верх Спаської вежі Московського Кремля
Німецька готика складалася під впливом готики Франції, але мала регіональні особливості. Недобудовані романські споруди добудовують в новому стилі або додають до них лише готичні деталі та елементи. Виникає ціла низка споруд романсько-готичних, перехідного стилю, не позбавлених виразності, монументальності.
Ульмський собор
Німеччина 
Санкт-Андреаскірхе, Гільдесгайм
Михаельскірхе, Бамберг
У XIII — першій половині XV ст. в Іспанії, як і у всій Західній Європі, формується готичний стиль.
Кафедральний собор, Сантьяґо-де-Компостела
Іспанія
Італія
Сієнський собор. Західний фасад.
Міланський собор
Один з найцікавіших періодів історії архітектури України — кінець XIV — перша половина XV століття. На західних землях, які менше за інші потерпіли від монголо-татарської навали, тоді зростають міста, розвиваються ремесла й торгівля.
Церква Святої Єлизавети в Хусті на Закарпатті , нині Хустська Реформатська церква.
Україна 
Миколаївський костел у Вижнянах (1400—1651)
Серед культових споруд переважали католицькі костели. Вирішальну роль у формуванні нового стилю відіграв Львівський кафедральний костел. Його заклали на початку 60-х років XIV століття, а завершили в основному в 80-х роках наступного. У подальших століттях костел зазнав численних перебудов, втратив одну з двох веж і отримав цілком новий вигляд, однак планувальна структура залишилась первісною.
Культура середньовіччя, яка існувала тисячоліття, висунула нове коло ідей та образів, нові естетичні ідеали, нові художні прийоми. Надихаючись духом християнства, мистецтво цього часу глибоко проникло у внутрішній світ людини. Інтерес мистецтва середньовіччя до духовності був величезним. Мислителі й художники цієї пори так само, як і в античності, прагнули гармонії, міркували про розумне влаштування світу. Але виражали це специфічно, абстрактнішою мовою.
Висновок