nyuuzyou/ukr-lit huggingface dataset:
Презентація на тему «Євген Маланюк» (варіант 7)

Євген Маланюк  (1897-1968)




Народився 20 січня 1897р. в м. Архангороді на Херсонщині.
Навчався в Єлисаветградській реальній гімназії.
1914 р. — вступив до Петроградського політехнічного інституту, але не закінчив, бо був мобілізований до Армії УНР.
1920 р. — з’являється друком перший вірш.
Після поразки УНР назавжди покидає Україну
Потрапивши у табір у Каліші, зосереджується на поетичній творчості
Бере участь у виданні журналу «Веселка» та альманаху «Озимина».
Восени 1923 р. переїздить до Чехословаччини.
Стає лідером «Празької поетичної школи».
1925 р. — видає першу збірку «Стилет і стилос»
В очікуванні арешту, залишивши дружину й сина, переїздить до Німеччини, а потім до США (входив до об’єднання українських письменників (ОУП) «Слово»)
Помер 16 лютого 1968р. по дорозі в театр.

Творчість
- Історіософічність творчості — спроба вмотивувати, пояснити логіку історичних подій, осмислення їх сенсу для України.
- Чітка організація поетичної мови, нагромадження приголосних, сторення ефекту „непісенності», строгості, суворості.
- Наскрізна ідея української державності
Належав до умовної «Вісниківської квадриги» — Євген Маланюк, Олег Ольжич, Олена Теліга, Леонід Мосендз, бо друкувались у часописі «Вісник» (квадрига — четвірка коней).

Збірки:
-         1925р. перша збірка «Стилет і стилос»
-         1926р. «Гербарій»
-         1930р. «Земля і залізо»
-         1934р. «Земна Мадонна»
-         1939р. «Перстень Полікрата»
-         1943р. «Вибрані поезії»
-         1951р. «Влада»
-         1953р. поема «П’ята симфнія»
-         1954р. «Поезії»
-         1959р. «Остання весна»
-         1962, 1966рр. «Книга спостережень» у 2-х томах — збірка есеїв
-         1964р. «Серпень»
-         1972р. посмертна збірка – «Перстень і посох»
Презентація на тему «Андрей Самойлович Малышко» (варіант 1)

Андрей Самойлович Малышко
Подготовили ученики 11Б классаГригор Татьяна и  Резников Игорь

План
Родился 14 ноября 1912 года в селе Обухов, ныне Киевской области в семье сельского сапожника. 
Член ВКП(б)/КПСС с 1943 года. 
В 1932 году окончил литературный факультет Киевского института народного образования. 
Участник Великой Отечественной войны 1941—1945 гг.
Печатался с 1930 года. В сборниках довоенного времени («Родина», 1936; «Лирика», 1938; «Рождение сынов», 1939; «Жаворонки», 1940, и других) 

В 1920 году Малышко начал посещать школу. Он уже умел читать и считать – этому его научили старшие братья.
В 1927 году, когда обучение в школе закончилось, Андрей отправился в Киев, чтобы поступить в медицинский техникум. Но случилось это лишь на следующий год, так как в первый раз Малышко опоздал на экзамены.

В период с 1932 по 1934 год Андрей Самойлович преподавал в средней школе в Житомирской области. 
После этого в течение года служил в Красной армии.
 В 1936 году Малышко стал заведующим литературным отделом газеты «Комсомолец Украины». В этой должности Андрей Самойлович пробыл вплоть до 1939 года. 
Затем Малышко два года работал редактором журнала «Молодой фронтовик». 
В военное время Андрей Самойлович был специальным корреспондентом фронтовой газеты.
Зрелые годы
Благодаря своим выдающимся заслугам, Андрей Малышко долгое время занимал пост члена правления, президиума и секретариата Национального союза писателей Украины.

Андрей Самойлович Малышко умер в 1970 году 17 февраля в возрасте 57 лет.

Литература
Презентація на тему «Михайло Коцюбинський» (варіант 4)



Ти з нами будеш вічно жити,
Як сяйво сонця, як вечірній спів,
Ти так любив землі своєї квіти,
І так, як квіти, ти людей любив.
В. Сосюра. 


Михайло Коцюбинський - одна з найяскравіших і найсвоєрідніших постатей в українській та усій світовій літературі кінця ХІХ сторіччя. В своїх творах він показав силу й енергію простих трударів, їх нездоланну стійкість у боротьбі за нове справедливе життя, відобразив соціальні і національні прагнення українського народу , оспівав його високу поетичність.
У рідному місті письменника його ім'я носить одна з центральних магістралей, педагогічний університет,
кінотеатр, школа, будинок відпочинку.
 Кращі твори письменників Поділля відзначені літературною премією імені Михайла Коцюбинського. Її лауреатами стали Анатолій Бортняк, Дмитро Дереч, Григорій Усач, Михайло Каменюк.


На Південному Бузі є так звана "Скеля Коцюбинського", мальовничий куточок, де любив відпочивати і обмірковувати свої твори письменник. За традицією до пам'ятного місця приїздять після випускного вечора юнаки та дівчата, щоб зустріти схід сонця, послухати соловейка, помріяти, поспівати. За поетичним натхненням сюди приходили Павло Тичина, Іван Микитенко, Володимир Сосюра, Андрій Малишко. Цю місцину відтворив відомий художник М.Бурачек, картина його експонується в музеї-садибі Михайла Коцюбинського в м. Вінниці. Нетлінне слово Коцюбинського наснажує мільйони сердець. Погортаємо книгу вражень музею. В ній - схвильовані записи гостей з Києва, Москви, Казані, Тбілісі, Баку, з Польщі, Чехословаччини, Канади. "Були. Дивились. Думали. Спогад - на все життя. Вклоняємось великому Сонцелюбові."
Презентація на тему «Іван Котляревський» (варіант 2)

Іван Котляревський
Підготувала учениця 9 А класу
Штефанеса Ірина 
План
1.Хто він?
2.Де народився?
3.Літературна діяльність
4.Список творів
5.Енеїда
6.Пам’ять
7.Дати
8.Висновки

Український письменник, автор «Енеїди перелицьованої», першого художнього твору на сучасній українській мові, один з ідеологів Просвітництва на Україну.

Народився
в Полтаві в 1769 році. Сім'я Котляревських належить до гетьманський старшини пологів.
Літературна діяльність
Літературну діяльність розпочав близько 1794 року.
Котляревський - автор «Енеїди»


Список творів
«Перелицьована Енеїда»
«Пісня на новий 1805 год пану нашому і батьку князю Олексію Борисовичу Куракіну»
Записки про перші дії російських військ в турецьку війну 1806
«Солдат-воолшебнік» укр. стаття 
 «Наталка Полтавка» 
«Роздуми на євангеліє від Луки, ї
 журнал «Полтавська муха»
Енеїда
Поема «Енеїда» вперше видана у 1798 році, ставши таким чином першою друкованою книгою, написаною народною українською мовою, від якої зазвичай датується початок становлення і розвиток сучасної української літератури.
Енеїда
Уся поема виражає духовний світ української людини. Троянці — носії рис національного характеру; вони сміливі, дужі, завзяті. Проте, на думку автора, українець ще й покірний: на острові чаклунки Цірцеї йому судилася доля вола.
Енеїда
"Енеїда" написана чотиристопним ямбом.
«Енеїда» І. Котляревського — твір великого обсягу, що складається з шести частин, об'єднаних головним героєм (Енеєм); 
віршований; багатий на події, яскраві характери. 
Енеїда
Його образна система розгалужена. 
«Енеїді» властиві риси лірики та епосу, оскільки розвинена сюжетність переплітається в ній з вираженою присутністю оповідача, його особистісним ставленням до героїв і перипетій — ліризмом.

Пам’ять
У 1903 році в Полтаві було споруджено пам'ятник Котляревському; В 1973 році - в Києві).
У 1952 році в Полтаві було відкрито літературно-меморіальний музей Котляревського.
У 1994 році була випущена поштова марка України, присвячена Котляревському.
У 2010 році в місті Бендери на території військово-меморіальному комплексу «Бендерська фортеця» було відкрито пам'ятник Котляровскому.
Дати
У 1780-1789 навчався в Полтавській духовній семінарії. 

У 1789-1793 працював канцеляристом, у 1793-1796 - домашнім учителем у сільських поміщицьких родинах.

У 1796-1808 перебував на військовій службі. 

З 1810 року працював наглядачем «Дому для виховання дітей бідних дворян». 
У 1816-1821 роках - директор Полтавського театру. 

1827-1835 - попечитель богоугодних закладів.

Помер у Полтаві в 1838 році.
Висновки
Творчість класика нової української літератури І.П. Котляревського належить до тих вічно живих явищ, про які, за словами В.Г. Бєлінського, кожна епоха складає своє судження, не вичерпуючи при цьому всього багатства і глибини їх змісту.

І.П.Котляревський – засновник нової української літератури. Його поема  “Енеїда” 


Література
http://uk.wikipedia.org/wiki/Енеїда_(Котляревський)

http://ru.wikipedia.org/wiki/Котляревский,_Иван_Петрович

http://24tv.ua/home/showSingleNews.do?9_veresnya_lyudi_v_istoriyi&objectId=133561
Презентація на тему «Ранні роки Валеряна Підмогильного»



Ранні роки Валер′яна Підмогильного

Валер’ян Підмогильний народився 2 лютого 1901 року в селі ПисарівкаПавлоградського повіту (зараз Синельниківський район) на Катеринославщині в бідній селянській родині. 
Коли йому було близько 14 років, батьки переселились до панської економії в селі Чаплі.

Батьки працювали в економії місцевого графа Івана Ілларіоновича Воронцова-Дашко, були заможними, тому мали можливість навчати обох своїх дітей. Спеціально для Валер′яна та його сестри Нати наймати вчителя французької мови.

Валерян Підмогильний початок 1920-х років

1910–1918 роки навчався в Першому катеринославському реальному училищі, яке закінчив з «відзнакою». Потім навчався з перервами, через матеріальну скруту, на математичному та юридичному факультетах Катеринославського університету, який так і не закінчив.

 "Валер′ян був надзвичайно здібним хлопцем. Було, послухає уважно урок і вже вдома не повторює. А натомість набере в учителів і знайомих стоси книг і просиджує над ними цілу ніч. Він дружив з моїм братом Степаном. Був тихий, сором'язливий. Любив ходити на сінокіс, на рибалку до Дніпра. І вже тоді мій брат хвалився, що Валеріан пише вірші і оповідання". 

Письменник захоплюється вивченням іноземних мов. Пізніше він настільки удосконалить свої знання, що стане одним з найталановитіших перекладачів зарубіжної літератури 20-30-х років. 

Петро Єфремов
Дмитро Яворницький
Михайло Коцюбинський

Дякую за увагу!
Презентація на тему «Тарас Григорович Шевченко» (варіант 51)

Свою Україну любіть,Любіть її... Во время люте, В останню тяжкую минутуЗа неї Господа моліть. 
Тарас Григорович Шевченко
(1814 - 1861)
Т.Г.Шевченко. Портрет Івана Андрійовича, 
діда Тараса Шевченка.1843
Портрет Григорія Івановича Шевченка, батька Тараса Шевченка. 1829-1830. 
Т.Г.Шевченко. Мати. Етюд. Олівець. 
[Не раніше 
травня 1843].
Портрет П.В. Энгельгардта Тарас  Шевченко 1833 [Петербург]

Петербу́рзька Акаде́мія мисте́цтв, також Імператорська академія мистецтв — науковий і навчальний заклад заснований у Петербурзі в 1757 р
«Циганка-ворожка»
У 1841 році робота відзначена  
срібною  медаллю  2-го  ступеня.
Є. П. Гребінка
Уперше «Кобзар» видано 1840 у Санкт-Петербурзі за сприяння Євгена Гребінки. 
 
Гроші на його друк дав полтавський поміщик Петро Іванович Мартос. 
1847-1857
Сучасний вигляд пам’ятника на могилі 
Т. Шевченка
Презентація на тему «Вшанування пам’яті Панаса Мирного»


Презентація
 на тему:
Вшанування пам’яті 
Панаса Мирного
МЕМОРІАЛЬНИЙ БУДИНОК-МУЗЕЙ ПАНАСА МИРНОГО

Тут були створені соціальний роман «Хіба ревуть воли, як ясла повні?», повісті «Голодна воля», «Лихі люди». Вершиною критичного реалізму письменника є соціально-психологічний роман “Повія”, також написаний у Полтаві.



У будинку-музеї зібрані документи, фотознімки та картини, які висвітлюють зв'язки письменника з передовими діячами української культури. Гостями письменника були Леся Українка, М. Коцюбинський, В. Стефаник, М. Старицький, І. Карпенко-Карий, М. Садовський, М. Заньковецька. Панас Мирний приймав їх у цьому будинку

В будинку-музеї показано, як вшановується пам'ять письменника в наші дні. Широко представлені матеріалі про святкування 100-річчя та 125-річчя з дня його народження, видання творів Панаса Мирного мовами народів СНГ і народів світу.

У 1951 році в Полтаві урочисто відкрито пам'ятник письменникові — бронзовий бюст письменника на гранітному постаменті. Автори пам'ятника — скульптори М. Вронський і О. Олійник.


Ювілейна монета "Панас Мирний" присвячена 150-річчю від дня народження видатного письменника-демократа Панаса Мирного
Презентація на тему «Огляд творчості Григіра Тютюнника»

Огляд творчості Григіра Тютюнника
Від людини я чекаю завжди чогось хорошого.

Підготувала Манакова Світлана 11-А
Григір Тютюнник – блискучий новеліст і повістяр, творчість якого вмістилася лише в двох томах. Однак цінність його літературної спадщини вимірюється не обсягом, а змістом і душею письменника.
Проблематика його прози глобальна:
добро і зло, гуманізм і моральний вибір, любов і зрада, війна і мир… 
Тема творів
Загальною темою його творів є правдиве зображення дійсності в усій її складності, розкриття в образах героїв рис українського характеру.

Улюбленим жанром Тютюнника є новела – жанр, що вимагав інтенсивної думки, суворої вимогливості й зосередженості. 

«Я все роблю через деталь», – так пояснював він оригінальність власного стилю.
Митець знав, що є в природі проміння того цілющого людського тепла, якого нічим не заміниш. Саме таким теплом пронизаний твір «Три зозулі з поклоном», який має автобіографічні моменти. А поштовхом до написання послужила пісня сліпого бандуриста про нещасливе кохання, про вічне страждання людини.

Якось один початківець допитувався у Григора Тютюнника про секрет творчості. І так напосідав, що вивів письменника з рівноваги:

«Слухайте, голубе..Я знаю, що ви із сім'ї, яка ніколи не знала нестатків. Ви ніколи по-справжньому не мерзли на морозі, не обливалися потом від роботи. У вас завжди все було і все є. Відповідно вам здається, що так і у всіх. Вас не кольне в серце, коли побачите побиту життям людину, і не відчуєте її стану. 
Пишіть собі те, що пишете...»
— Ну все ж таки, секрет є?
— Та є! Є! Повна душа болю! Передаю секрет—біль... так ви ж його не візьмете...».
Його новели —це насамперед біль, страждання за людину.
«Іноді я відчуваю людину, як рана сіль»,— писав у щоденнику.

Після закінчення у 1962 році Харківського університету майбутній письменник починає публікації в редакції газети "Літературна Україна". Це перші оповідання "Дивак", новели "Місячні ночі", "На згарищі".

Творчість
У 1966 р. виходить перша книжка «Зав'язь»

1968 р.— «Деревій»
 
 
  
Основні збірки його новел і оповідань
«Зав'язь» (1966);
«Деревій» (1969);
«Батьківські пороги» (1972);
«Край неба» (1975);
«Коріння» (1976).
1967 року журнал "Дружба народів" відзначив оповідання Гр. Тютюнника як кращі в своїх публікаціях.
1968 року "Літературна газета" присудила премію за оповідання "Деревій".
За книги "Климко" і "Вогник далеко в степу" Гр. Тютюннику присуджено республіканську літературну премію ім. Лесі Українки.
1989 року його творчість посмертно відзначено Державною премією ім. Т. Г. Шевченка.
Презентація на тему «Ісак Левітан» (варіант 3)

Исаак Левитан, Автопортрет (1880)
Исаак Ильич Левитан(1860 - 1900) –
 российский художник-пейзажист.
 Над вечным покоем (1894)
 Над вечным покоем (1894)
Стиль: Реализм
Жанр: пейзаж
Техника: масло
Материал: холст 
Берёзовая роща (1889)
Стиль: Реализм 
Жанр: пейзаж
Стиль: Реализм 
Жанр: пейзаж
Техника: масло 
Материал: холст 
Размеры: 64,2 x 57,5 см

Весна. Большая вода.(1897)
Лес. Солнечный день. (1884)
Весна (1895)

Поезд в пути (1895)
Дали(1900)
Презентація на тему «Театр Корифеїв» (варіант 9)

ТЕАТР  КОРИФЕЇВ
Кроки становлення національного театру
Перші спроби відродити національний театр з'являються в 60-х роках ХІХ ст.
1873 р. – у Харкові з успіхом пройшли вистави, влаштовані Марком Кропивницьким.
1876 – створено трупу в Катеринославі.
Батько українського театру 
10 січня 1882 року Марком Кропивницьким здійснено постановку п'єси Т.Шевченка  “Назар Стодоля”.
 М.Л. Кропивницький стає драматургом та театральним діячем
Михайло Петрович Старицький
-На утримання трупи він використав гроші з продажу свого маєтку.

-Розширив персонал трупи.

-Створив власний оркестр.

-Підвищив платню акторам.
Склад української професійної трупи 
Марія Заньковецька – “родзинка” українського театру корифеїв, акторка за покликанням
      Циганка Аза
Олена Глитай
Цвіркунка
"Зложилася трупа, - писав І. Франко,- якої Україна не бачила ані перед тим, ані потому, трупа, яка робила фурор не тільки по українських містах, але також у Москві і Петербурзі, де публіка часто має нагоду бачити найкращих артистів світової слави".
Презентація на тему «Іван Багряний» (варіант 9)


Олександр Довженко“Зачарована Десна”
Девізом усього життя і творчості митця були його слова: "Щоб зворушувати, треба бути зворушеним. Щоб радувати, просвітлювати душевний стан глядача і читача, треба нести просвітленість у своєму серці, треба правду життя підносити до рівня серця, а серце нести високо".
Олександр Довженко(1894-1956)Геніальний режисер-новатор, самобутній прозаїк і драматург, полум'яний публіцист, художник, невтомний громадський діяч, один із фундаторів радянської і світової кінематографії. 
У преамбулі до кіноповісті О. Довженко причину її написання пояснює спогадами, викликаними «довгою розлукою із землею батьків» і бажанням «усвідомити свою природу на ранній досвітній зорі коло самих її первісних джерел».
В українській літературі можна знайти, чимало подібних оповідань, повістей про «босоноге дитинство». А от «Зачарована Десна» й нині залишається єдиним унікальним тво­ром у цьому жанрі.



Працював над твором упродовж 14 років, щоразу вертаючись до нього з підсвідомого бажання напитися цілющої води. Так і тримався на світі з 1940 по 1956 рік. У березні 1956 р. журнал «Дніпро» видрукував повість, а наступного року, вже по смерті автора, вона з’явилась окремою книжкою.
До спогадів про дитячі роки Довженко вперше звернувся у 1942 році. Повість зачарована Десна була завершена у 1955 році. Цей твір він не писав задля постановки чи навіть публікації, творив для себе, для рідних матері та сестри.Довженко називав її автобіографічною кіноповістю.
Кіноповість “Зачарована Десна” була екранізована в 1964 році Ю.Солнцевою. Вона з’явилась як сповідь змученого митця. Світ “Зачарованої Десни” глибокий, невичерпний до дна. Після того як я прочитала її одразу ж згадала своє веселе і безтурботне дитинство, але мені стало сумно через те, що воно вже більше ніколи до мене не повернеться.




ДЯКУЮ ЗА УВАГУ
Презентація на тему «Планети земної групи» (варіант 9)

Планети Земної групи 
Марс, Земля, Венера, Меркурій.
Меркурій
Підготувала:
Учениця 11-Б класу
Котелевської ЗОШ №4
Штанько Д.Р.Вчитель:Кузьменко С.Д.
Венера
Земля
Марс

Дякую за увагу)
Презентація на тему «Тарас Григорович Шевченко» (варіант 14)

Тарас Григорович Шевченко (1814-1861)Виконала: Ковтонюк Юліяучениця 11 класу

Тарас Шевченко народився 9 березня 1814 року в селі Моринці. Зараз його домівка вважається музеєм.

Оксана Коваленко – перша кохана поета.
    
Наприкінці 1828 року Тараса взято до поміщицького двору В. Енгельгардта, що у Вільшані.
Згодом відбувається знайомство Шевченка з К. Брюлловим і В. Жуковським. Вражені гіркою долею талановитого юнака, вони 1838р. викупляють його з кріпацтва.
18 квітня 1840 року з’являється перша збірка Шевченка – “Кобзар”.
1844р. вийшло друге видання “Кобзаря”. Твори якого належать до раннього періоду творчості Шевченка, коли він усвідомлював себе як “мужицький поет” і поет-патріот.
 Талановитим був Шевченко і у малюванні 
Успішно працює він і в жанрі портрета
М. Лунін
А. Лагода
Автопортрет
10 березня 1861 року Тарас Шевченко помер. Похований був на Смоленському кладовищі. Через 2 місяці, виконуючи заповіт поета, друзі перевезли його прах на Україну і поховали на Чернечій (тепер Тарасова) горі біля Канева.
Пам'ятаймо нашого героя, й не забудьмо пом'янутинезлим тихим словом !
Презентація на тему «Ліна Костенко» (варіант 4)

Lina Kostenko
Das Leben von Lina Kostenko 
9. März 1930 Geburt berühmter Dichter1936 lebten in Kiew, wo er die High School abschloss1956 Studium an der Moskauer Institut für Literatur 
Kreativität Kostenko 
Die erste Sammlung von "Erdstrahlen" wurde 1957 veröffentlicht"Der Weg des Herzens" (1961)"An den Ufern des Ewigen Fluss" (1977)"Netanuchyh Sculpture Garden" (1987)"Originalität" (1980)"Favorites" (1989)"Maria Churai" (1979)  Dies ist die berühmtesten Werke von Lina Kostenko 
Familie Kostenko 
LinaKostenko

Linas VaterBasil Kostenko 
Mutter LinaGlaube Kostenko 
Tochter LinaOlga Pachlowska 
"Destiny" 
"Lass es einfach sein. Touch Pen " 
Lassen Sie es einfach sein. Touch-Pen.Lassen Sie es für immer sein. Memoirs strahlend.Dieses weiße Licht - Birkenrinde,gemalt auf schwarzem Tage dort irgendwo.Heute ist das Schnee ist begierig zu gehen.Heute Herbst pohlynulas Rauch.Lass es sein bitter. Erinnerungen an Sie.Es werde Licht, wunderbare Erinnerungen.Lassen Sie nicht Trauer wecken das Telefon.Lassen Trauer nicht um Buchstaben zu verschieben.Lassen Sie es einfach sein. Es war nur ein Traum;die kaum berührte die Lippen der Erinnerung. 
"Light of SONET" 
	Wie glücklich Mädchen von siebzehn Jahren,siebzehn schön, einzigartig Jahre!Sie sehen nicht, dass dieses Mädchen traurig ist.Sie weint, aber wie es sollte.Es wächst wieder, morgen vyschenka.Aber Traurigkeit kommt beizeiten.Es ist nicht die Tränen - eine blühende Kirsche,das schüttelt den Tau in der Morgendämmerung.Sie lebt angetroffen nepryyemistyu:Junge wurde nicht erwidert.Und warum: weil ein anderes Mädchen liebenTreue hat eine Seele nepodilchyvu.Sie sehen nicht, dass dieses Mädchen traurig ist.Wie glücklich Mädchen von siebzehn!
"Ishi, pferd" 
Ishi, pferd.Es ist nicht ein Pferd und Drachen blinkt Stoppeln.'Ll erhalten drei hodynochkyFür stonadtsyat Meilen zu rodynochky.Höre mein Rode, Rode, rodonku,Warum zum Herausfiltern horodonku?Diligent mit meinem Großvater, Urgroßvater,Court verlassen - Gott ist gerecht.Oh du meine Brut, mein ridnesenkyy,Egal, wer kam, obwohl odnesenkyy.Welche Art von Türen alle den Mund halten,Haben wir nicht eingeladen? 
Neun Tage Seele noch widersteht,Jetzt irgendwo getrennt.Tu morkvynochku, Thuja kvitonkuNicht von dieser svitonku propolesh.Menschen erinnern sich - Wir besucht haben,Hier haben wir rodonku, perevidalys ...Ishi, pferd.Es ist nicht ein Pferd und Drachen blinkt Stoppeln .. 
"Korrigieren Ode an den Feind" 
Lina Kostenko
Презентація на тему «Лариса Петрівна Косач» (варіант 1)

ЛЕСЯ УКРАЇНКА
Життєвий шлях
Дитинство
Лариса Петрівна Косач народилась 25 лютого 1871 р. в місті  Новограді – Волинському , тепер Житомирської області. Родина Косачів була заможною й освіченою, входила до кола патріотичної української  інтелігенції
Батьки Лесі
Батько – Петро Косач
Мати – Ольга Косач
Брати та сестри Лесі Українки
Леся з братом Михайлом

До Лесиного 13-річчя вони однак були у всьому нерозлучні: разом бавилися ,разом читали, разом вчилися, разом розважалися
Леся з сестрою Ольгою
Леся цікавилася історією. Дев'ятнадцятирічною дівчиною вона написала для молодшої сестри підручник «Стародавня історія східних народів», в якому проводила багато паралелей і порівнянь дійсності трьохтисячорічного минулого зі сучасним. Цей підручник був доступним, лаконічним і цікавим. Зростаючи, Леся цікавилася філософією, почала також пробувати себе в публіцистиці. Разом із сестрою Ольгою вона відвідувала публічні лекції в Київському університеті, займалася самоосвітою, завдяки чому стала найосвіченішою жінкою в тогочасній Європі
Ісидора – молодша сестра Лесі Українки
Останньою гілочкою Косачівського роду, була Ісидора, яка після перебування в 1945 р. у німецькому таборі для переселенців в Аусбурзі виїхала до Америки, де і знайшла вічний спокій

Переїзд родини Косачів до Луцька
У 1879 р. родина Косачів переїхала до Луцька: сюди було переведено на службу батька . Тоді ж у селі Колодяжному, поблизу Ковеля, батько купив ділянку землі й заклав заміський будинок. Відтоді цей таємничий  і напрочуд мальовничий край став для письменниці уособленням України
Лікування Лесі в Криму
Застудившись, Леся з 1881 стала важко хворіти. Спочатку  боліла нога, потім ліва рука. Дівчинку лікували  по-домашньому від ревматизму та її вразив туберкульоз кісток. Свою журбу, через неможливість музичних занять, Леся вилила у своєї автобіографічній  елегії “ До мого фортеп’яно “. Письменниця вимушена була виїжджати  на лікування у Крим, Єгипет, Грузію, Німеччину, Італію, Польщу
Останні роки життя Лесі Українки
Серце Лесі Українки перестало битися 19 липня 1913 р. в грузинському місті Сурамі. Тіло письменниці перевезли до Києва й поховали на Байковому цвинтарі поряд із могилами батька й брата
Використано: інформація-Wikipedia;зображення- Google;музика- В. Івасюк «Я піду в далекі гори»Дякую за увагуАвтор – Швед Тарас