nyuuzyou/ukr-lit huggingface dataset:
Презентація на тему «Образ троянди в усній народній творчості»

Виконали: Вакуленко Надія
Кошина Анна
Тихонюк Альона
Писарцова Марина

Образ троянди 
в усній народній творчості
Символіка троянди
		Троянда - символ небесної досконалості та земних пристрастей; часу і вічності, життя та смерті; плодючості; краси; цнотливості; мовчання і таємниці; у християнстві - символ раю, Діви Марії, небесного блаженства і водночас страждання. Спочатку у християнському мистецтві троянду прославляли як райську квітку, символ чистоти і святості. 
Образ троянди в християнстві
		Пізніше вона стає символом Богородиці, яку уявляли сидячою в раю серед трояндових квітів. За легендою, архангел Гавриїл зробив для Богородиці три вінки: із білих, жовтих і червоних троянд. Вінок із білих троянд символізував її радість, із червоних - страждання, а із жовтих - славу. Червона троянда стала символом крові Христа, що страждав.
		У світовій символіці золота троянда означала досконалість, червона - бажання, пристрасть, красу, довершеність. Біла - невинність, голуба - недосяжність і неможливість. В алхімії троянда символізувала мудрість, духовне відродження.

Давньоруські перекази про троянду
		
		Як розповідає одна з легенд, у безводній пустелі вмирав від голоду й спраги мандрівник. Раптом перед його зором з гарячого марева виринули дві юні дівчини, тримаючись за руки. Перша запашним цілунком повернула силу страднику, зросивши його сухі спраглі губи живильною росою, а друга, що мала непоказне, хоч і миле обличчя, простягла йому їстівні зерна, вилучивши їх зі своїх золотавих кіс. 
Врятований мандрівник перший склав величальну пісню на честь двох сестер – Троянди і Пшениці, Краси і Добра, однаково потрібих на Землі.
		Найперші відомості про троянду зустрічаємо в давньоруських переказах, згідно з якими вона зажила в тодішній Індії такої поваги, що навіть існував закон, котрий дозволяв кожному, хто приносив цареві троянду просити у нього всього, чого тільки зажадає.
		
Нею прикрашали храми, нею вистеляли шлях, по якому під час урочистостей несли богів, нею заквітчували палати вельмож, сплачували данину й царські податі. Зі слів одного з поетів, троянда була подарунком самого Аллаха. 
		До нього одного разу з'явилися всі діти Флори з проханням призначити над ними нового володаря, замість сонливого Лотоса, котрий, хоча й був дивовижно гарний, та забував серед ночі про свої обов'язки правителя. Тоді Аллах, уважно вислухавши їх, призначив правителькою квітів білу непорочну Троянду з гострими шипами, що оберігають її.
Лотос
		Коли соловейко побачив цю чарівну нову царицю квітів, то був заворожений її красою, що в захопленні притис троянду до своїх грудей... Але гострі шипи, мов кинджали, вп'ялись йому в серце, і яскраво-червона кров бризнула з грудей нещасного й зросила собою ніжні пелюстки дивовижної квітки. Ось чому, стверджують перські перекази, безліч пелюсток троянди і досі зберігають рожевий відтінок.
Буває, що і на палі рожа виростає. 

У кожній троянді є колючки. 

Рожа і межи кропивою рожею зістане. 

Рожа червона і та блідне.
приказки про троянду
Дякуємо за увагу!
Презентація на тему «Внесок українських вчених у розвиток космонавтики» (варіант 2)

Повідомлення На тему: “ Внесок українських вчених у космонавтику”

Георгій Федорович Проскура (16 квітня 1876— 30 жовтня 1958)
Український радянський вчений, академік НАН України , заслужений діяч науки і техніки УРСР,доктор технічних наук, професор, видатний вчений в галузі аерогідродинаміці і гідромашинобудування. Керівник Харківської реактивної групи що здійснила запуск великої стратосферної ракети під Харковом. 
У 1957 році на базі бойової ракети Р-12 була створена космічна ракета-носій “Космос”, що була в експлуатації до 1977 року.
               Р-12
Ракета- носій “ Космос”
Засядько Олександр Дмитрович              (1779 — 1837)
Першим створив (1817) кілька типів бойових порохових ракет та спеціальний пусковий пристрій для стрільби ними, організував їх виробництво і розробив тактику їх використання. 
Кибальчич Микола Іванович.                   (1853 – 1881)
Розробив перший у Росії ракетний літальний апарат для польоту людини, при цьому запропонував пристрій порохового ракетного двигуна, метод керування польотом шляхом зміни кута нахилу двигуна, програмний режим горіння, спосіб забезпечення стійкості апарата. 
Ціолковський Костянтин (* 5 (17) вересня1857 — †19 вересня 1935)
Вчений-теоретик, засновник сучасної космонавтики, педагог, письменник.Розробив перший проект ракети для космічних подорожей з рідинним реактивним двигуном.
Кондратюк Юрій Васильвич                (1897 -1941)
Автор досліджень можливості ракетного польоту у світовий простір, автор оригінальний ідей у рішенні проблем міжпланетних подорожей
Корольов Сергій Павлович30.12.1906 (12.01.1907) – 14.01.1966. 
Видатний вчений і конструктор, що вніс визначальний внесок у розвиток ракетно-космічної техніки Один із творців ракети Р1, з якої почалася післявоєнна історія радянської ракетної техніки. Його ракета Р7(«сімка») вивела перший ШСЗ і корабель з першим у світі космонавтом Ю.А. Гагаріним
Леонід Констянтинович Каденюк
19 листопада 1997р. український космонавт Леонід Каденюк на кораблі «Шатл» здійснив політ в космос з групою американських астронавтів.
Конюх Анастасія
Дзюмак Юлія
Презентацію виконали:учениці 10- А класуГімназії 283
Дякуємо за увагу)))))
Презентація на тему «Тарас Григорович Шевченко» (варіант 42)

Тарас Григорович Шевченко 
Життєвий шлях Кобзаря
« Історія мого життя складає частину історії моєї Батьківщини»
Портрет П.В.Енгельгарда
І.М. Сошенко
Гребінка Євген
Д. Григорович
Венеціанов Олексій
 Василій Жуковський
Брюллов Карл
К.П.  Брюллов  Портрет  В.А. Жуковського 1838
Академія образотворчого мистецтва в Києві
«Циганка – ворожка», 1841р.
=
Циганка-ворожка
Козацький бенкет 
Селянська родина
Туркменські аби в Каратау
Пожежа в степу 
Катерина 
Смерть Богдана Хмельницького 
Смерть Олега, князя древлянського 
Аскольдова могила 
У 1843 році Тарас покидає Петербург та відправляється у свою мандрівку Україною під час якої малює низку гарних картин :
Костел у Києві, 1846 рік.
Церква всіх святих у Києво-Печерській Лаврі 
Будинок І.Котляревського в Полтаві, 1845 
Пожежа в степу. 1848 
Орська фортеця
Похорони Т. Шевченка в Петербурзі на Смоленському кладовищі
Шевченкова гора в Каневі
«Реве та стогне Дніпр широкий…»
Презентація на тему «Автопортрети Тараса Шевченка» (варіант 2)

Автопортрети Шевченка
Найбільш ранній з відомих на сьогоднішній день автопортретів написаний на початку 1840 року в Петербурзі. Це одна з перших спроб Шевченка малювати масляними фарбами. На картині представлений романтично піднесений образ молодого художника-поета.
Автопортрети періоду «трьох лiт»
Автопортрет, виконаний у кінці серпня 1845 і подарований Н. Тарновській, немовби розвиває ідею попереднього.
Автопортрет зі свічкою
Автопортрети періоду заслання
З автопортретів, виконаних під час перебування в Аральській експедиції (1848—1849), до нас дійшов лише один, його художник незабаром подарував А. Венгжиновському в Оренбурзі.

Автопортрети, написані в Новопетровському укріпленні
Автопортрети останніх років життя
КIНЕЦЬ
Презентація на тему «Освіта Олександра Довженка»

ОсвітаОлександра Довженка 
Заклади, у яких навчався О. Довженко

 Сосницька початкова, а потім  вища початкова школа

 Глухівський
 вчительський інститут

Київський комерційний інститут

Слухач Київської Академії мистецтв
 Сосницька початкова, а потім  вища початкова школа
 Навчання хлопчикові давалося легко — він був відмінником, хоча потім вважав, що це «вчителі самі щось зовсім не розуміють і тому їм здається, що я відмінник…». 
 Глухівський вчительський інститут
1911— вступив до Глухівського вчительського інституту
Навчався в інституті не тому, що хотів стати вчителем, а тому, що мав право скласти туди іспити, та й стипендія там була 120 карбованців на рік.
Роки навчання в інституті
 Як пише сам Довженко, «перестав вірити в Бога, в чому й признався на сповіді законовчителю отцю Олександрові, єдиній ліберальній людині з усіх наших учителів».
Роки навчання в інституті
 В інституті вперше знайомиться з українськими книжками, які читали він і товариші потай від педагогів. Сам Довженко пізніше говорив: «Заборонено було в нашому середовищі розмовляти українською мовою. З нас готували учителів—обрусителів краю»
Київський комерційний інститут
Згодом він переїздить на роботу до Києва. Тут він вчителює і вчиться в Київському комерційному інституті на економічному факультеті.
Навчання в Київському інституті 
Довженко вступив сюди лише тому, що його атестат не давав можливості вступати до інших вищих навчальних закладів, і це був засіб здобути хоча б якусь вищу освіту.

Коли ж у Києві відкрилася Академія мистецтв, Довженко стає її слухачем.
Слухач Київської Академії мистецтв
Академію Довженко так і не закінчує, а інститут, за його словами, відвідує до 1920 чи 1921 року
Презентація на тему «Штучні супутники Землі» (варіант 3)

Штучні супутники Землі
Виконала 
учениця 10-А класу
Кузнєцова Анастасія
	Шту́чний супу́тник — об'єкт поміщений на орбіту Землі чи іншого небесного тіла зусиллям людини. Інколи називається просто супутник, однак в такому випадку слід відрізняти від природних супутників таких як Місяць.
Перші згадки
		Першим описом штучного супутника Землі у художній літературі вважають оповідання Едварда Еверетта Гейла «Цегельний місяць». Ідея винирнула знову у романі Жуль Верна «П'ятсот мільйонів бегуми» (1879).
		Першою науковою працею з використання ракетної техніки для запуску космічних апаратів стала книга Костянтина Ціолковського (1857–1935) «Дослідження світових просторів реактивними приладами» (1903).
	Перший штучний супутник Землі запущений на орбіту в СРСР 4 жовтня 1957 року. Кодове позначення супутника — ПС-1 (Простий Супутник-1). Запуск здійснювався з 5-го науково-дослідного полігону міністерства оборони СРСР «Тюра-Там» (що отримало згодом відкрите найменування космодром Байконур), за допомогою ракети-носія «Супутник» (сімейства Р-7).

Супутник 1
Про супутник
	Корпус супутника складався з двох напівоболонок зі стикувальними шпангоутами, сполученими між собою 36 болтами. Герметичність стику забезпечувала гумова прокладка. У верхній напівоболонці розташовувалися дві антени, кожна з двох штирів 2,4 м і 2,9 м. Ззовні супутник виглядав як сфера, діаметром півметра, з чотирма антенами. На ньому було встановлено 2 радіопередавачі з джерелами живлення. Супутник не мав системи стабілізації, тому був неорієнтованим, а чотири антени рівномірно випромінювали радіохвилі на всі боки.
Значення
	Виміри орбітального відхилення «Супутника-1» допомогли визначити густину високих атмосферних прошарків. З його допомогою було досліджено розповсюдження радіосигналів у іоносфері.
		Найбільшим штучним супутником, що на сьогодні розташований на Земній орбіті, є Міжнародна космічна станція.
Супутник -2
	3 лютого 1958 відбувся запуск «Супутника-2», який доправив космосу першу живу істоту земного походження — собаку на прізвисько Лайка.
Дякую за увагу!
Презентація на тему «Василь Симоненко» (варіант 11)

Василь Симоненко

Василь Андрійович Симоненко народився 8 сiчня 1935 року в глухому поселенні Біївці Лубенського району на Полтавщині в сім'ї колгоспників. Дитинство його, за словами Олеся Гончара, чуло ридання матерів, що божеволіли від горя над фронтовими похоронками. Скупе на ласку було, мінами й снарядами бавилося його дитинство, коли від запізнілих вибухів десь біля степового вогнища ставали інвалідами діти — ці найбезвинніші жертви війни...
Рідний будинок 
Мати поета
Ганна Федорівна Щербань
Симоненко почав писати,навчаючись в університеті.
Київський національний університет імені Тараса Шевченка
Перша збірка поезії з`явилася у 1962р.
Клуб творчої молоді.
Алла Горська
Ліна Костенко
Іван Драч
Микола Вінграновський
Василь Стус
Загибель
Грудень, 1963 рік. Похорон поета Василя Симоненка. Труну несуть: Рябокляч, Дзюба, Коваленко, Сверстюк... «Василь був чесним, прямолінійним поетом і в своїй прямоті пішов далі мене»
Пам'ятник В. Симоненку в Черкасах
Презентація на тему «Тарас Григорович Шевченко» (варіант 52)

Тарас Григорович Шевченко
Заповіт






Виконав 
учень 7(11)-А класу
Котик Володимир






Як умру, то поховайте
Мене на могилі
Серед степу широкого
На Вкраїні милій,
Щоб лани широкополі,
І Дніпро, і кручі
Було видно, було чути,
Як реве ревучий.
Як понесе з України
У синєє море
Кров ворожу... отойді я
І лани і гори —
Все покину, і полину
До самого Бога
Молитися... а до того
Я не знаю Бога.
Поховайте та вставайте,
Кайдани порвіте
І вражою злою кров’ю
Волю окропіте.
І мене в сем’ї великій,
В сем’ї вольній, новій,
Не забудьте пом’янути
Незлим тихим словом.

Дякую за увагу
Презентація на тему «Ольга Кобилянська» (варіант 13)

(1863-1942)
Ольга Кобилянська     
Підготувала
Учениця  10 класу 
ЗОШ І-ІІІ ст. с Липини
Лінік Яна
Мати – спольщена німка, батько – дрібний чиновник ;
Займалася самоосвітою ,захоплювалася соціологією, філософськими трактатами;
Грала на фортепіано, цитрі, дримбі; добре малювала і грала в театрі ;
Володіла німецькою, польською мовами,тільки у 20 почала вивчати українську.
Робітниця свого народу
«Одна праця,— писала Ольга,— одне перо, ба власне моє я зробило мене тим, чим я є —робітницею 
свого народу».

ЇЇ ідеал – жінка освічена, інтелігентна, прогресивних поглядів, з високими духовними запитами, вільна у виборі роду занять, любляча й ніжна.

Саме такою й була сама письменниця.

Кожен твір вражає поетичністю, витонченістю й глибиною зображення характерів, особливо жіночих.

Опрацювала нову тему в українській прозі – долю освіченої дівчини, яка не може змиритися з бездуховністю міщанського середовища

ЇЇ твори – енциклопедія жіночої душі
 
“Мені судилося блукати самій до                                                                кінця свого життя”
 У ”донжуанському” списку  Ольги 
       Кобилянської траплялися різні люди: двоє селян-буковинців, інженер, студенти й навіть один жонатий немолодий уніатський священик. Принаймні троє з того списку примушували її страждати дуже сильно. Це німець Ернст Зерглер, інженер, селянин Василь та студент Євген (Геньо) Озаркевич. Ці любові вона переживала так гостро, що іноді просто хворіла. Її захоплення межували зі смертельною недугою.
          Осип Маковей був на три роки молодший від Кобилянської. Вони покохали одне одного з першого погляду. Залишилися її листи до нього. Цей архів зберігається у Львові. «У нас споріднені душі”. Деякий час Кобилянська і Маковей навіть жили разом. Та мабуть він її по справжньому не любив, а захоплювався лише як письменницею. У 1903 році виїхав з Чернівців, одружився, але не був щасливим у шлюбі і 1925 року помер.
У 1898 році Ольга їде на святкування 25-річного ювілею Івана Франка. Знайомиться з Іваном Франком, живе в його родині.

О. Кобилянська та І. Франко
 У 1899 році Ольга Кобилянська особисто познайомилася з Лесею Українкою. Відтоді й упродовж понад 10 літ (від 1899 до 1913 pp.) між Лесею Українкою та О. Кобилянською починається листування, сповнене щирого почуття взаємної симпатії… 

Питання емансипації (звільнення від залежності) жінки було у полі зору Ольги Юліанівни, стало однією з ідей її прозових творів. Вона писала, що жінці слід забезпечити право вибору роботи, особисту самостійність і психологічну незалежність.
Ольга Юліанівна мріяла побачити Україну. Така нагода їй випала де на з'їзді археологічного товариства в Києві вона познайомилася з діячами культури Миколою Лисенком, Михайлом Коцюбинським, Михайлом Старицьким, Оленою Пчілкою. Відвідала могилу Тараса Шевченка, потім гостювала у родині Косачів
Музей Ольги Кобилянської в селі Димки Чернівецької області
Особисті речі                            Ольги Кобилянської

Дякую за увагу !
Презентація на тему «Яків де Бальмен»

Яків де Бальмен
О друже мій добрий, 
Друже незабутній
Живою душею в Україні витай,
Літай з козаками понад берегами,
Розриті могили в степу назирай…
                     Т.Шевченко
(1813 — 1845)
    Яків де Бальмен народився 29 липня 1813 року в селі Линовиці на Пирятинщині (тепер Прилуцького району Чернігівської області) в сім'ї підполковника Петра Антоновича де Бальмена. 
   У процесі навчання і виховання сина батько Петро Антонович і мати Софія Олександрівна розповідали йому про їхню дружбу з видатними державними діячами, письменниками, художниками й учасниками визвольно-революційного руху, серед яких було немало їхніх приятелів, друзів і родичів.
Бальмен познайомився з Тарасом Шевченко 29 червня 1843 року у маєтку Т. Г. Волховської в селі Мойсівці. Бував поет також у його маєтку Линовиці на Пирятинщині того ж 1843 року. Пізніше вони не раз зустрічалися. 

Бальмен і М. Башилов виконали по 39 ілюстрацій: заставок, кінцівок і заголовних літер до рукописного «Кобзаря» Шевченка (1844) — «Wirszy T. Szewczenka» (переписаний польськими літерами). Перед від'їздом на Кавказ цю збірку де Бальмен 20 липня 1844 переслав М. В. Закревському для передачі Шевченкові, зокрема, ілюстрував поеми «Гайдамаки» та «Гамалія». Шевченко присвятив йому поему «Кавказ».
   В 1832 році Яків Петрович круто змінює свій життєвий шлях — вступає на військову службу. На час знайомства з Шевченком він був уже ротмістром і встиг розчаруватися у військовій службі й навіть подумував про відставку. Це уже була людина з цілком сформованими поглядами на життя, яку, природа наділила ще й літературним і мистецьким талантом.
На Кавказі бере участь у бойових діях свого корпусу. Тут 26 липня 1845 р., у віці 32 років він загинув.

Т. Шевченко, дізнавшись про загибель Я. де Бальмена, у присвяченій йому поемі »Кавказ» писав: »Мій Якове добрий, не за Україну, а за її ката довелось тобі пролить кров добру...».
Твори Бальмена ще глибоко не обмірковані і не проаналізовані. Крім ілюстрацій до творів Шевченка залишив 4 альбоми малюнків з життя тодішніх України й Росії. Його талант був багатогранний і його творчість посідає гідне місце в українській культурі.
Дякуємо за увагу!!!
Презентація на тему «Тарас Григорович Шевченко» (варіант 54)



Іде весна, іде ясна, 
Мов квітка розвилася. 
І спогад нам несе вона
 Про віщого Тараса…


Життя мати вдарувала Тарасом назвала.
Як малого повивала з малим розмовляла…


Дідусь розказував не раз Про козаків завзяття…


Багато зла перетерпів, Зазнав лихої долі, Малий остався без батьків І вівці пас у полі…



Його пізнали малярі, Хвалили вдале діло… 


У віршах  Він писав, Як нарід жив на волі, Як козаки в воєнний час Перемагали в полі…









Велику книгу написав і  «Кобзарем» її назвав…


І кожен раз в весняний час Всі українські люди Згадають: нас любив Тарас! Йому дарують квіти…



Сповнить Тараса Заповіт Ніхто з нас не забуде! І хоч минуло  дві сотні літ, Він завжди з нами буде!
Презентація на тему «Остап Вишня» (варіант 18)

Виконали
учениці 11-А класу
Самойленко Олеся,
Халізєва Владислава
Остап Вишня. Біографія
Харків-2014
Харківська гімназія №55
Остап Вишня народився 13 листопада 1889 р. на хуторі Чечва біля містечка Грунь Зінківського повіту на Полтавщині в багатодітній (17 дітей) селянській сім’ї. 
Письменник, працюючи в лікарні, займався самоосвітою, склав екстерном екзамен за гімназію і в 1917 р. вступив на історико-філологічний факультет Київського університету, але залишив навчання і повністю віддався журналістській і літературній роботі.
У 1919 році Павло Губенко як патріот Української Народної Республіки докладав зусиль до розбудови нової держави, завідував Медико-санітарною управою міністерства шляхів УНР.
Остап Вишня брав участь у громадській роботі та у діяльності літературних об’єднань «Плуг» і «Гарт», в організації та редагуванні журналу «Червоний перець» 
Різні публікації “Мисливських усмішок”
25 грудня 1933 року гуморист був звинувачений в контрреволюційній діяльності й тероризмі, зокрема в замаху на товариша Постишева під час жовтневої демонстрації, і репресований.
До творчого життя Остап Вишня зміг повернутись лише в 1944 році. В Києві письменник написав перший після повернення твір — «Зенітка», опублікований в газеті «Радянська Україна» 26 лютого 1944 року.
Після Великої Вітчизняної війни О. Вишня — член редколегії і співробітник журналу «Перець», член правління Спілки письменників України.
Помер Остап Вишня 28 вересня 1956 року.
Дякуємо за увагу!
Презентація на тему «Характеристика образів твору Конотопська відьма»

Підготував
Учень 9-Б класу
Воротинцев Артем
ХАРАКТЕРИСТИКА ОБРАЗІВ ТВОРУ “КОНОТОПСЬКА ВІДЬМА”
Працьовита:”…вона хазяйка невсипуща,сама й около коров, сама й у полі…” 
Гостинна:” Бачить,що чужий чоловік, зараз мотнулась, звеліла із ставка потягти карасів і загадала вечерю варити…”
Любить порядок:”…сюди-туди шатнулась і увесь порядок дала…”
Вірна:” Олена Йосиповна, котра побожилась і заклялася, що ні за кого заміж не піде, опріч його ”
ХАРАКТЕРИСТИКА  ОЛЕНИ
Освічений:”…дванадцять год учився у дяка в школі…”
Дурний:”Як надворі ліче, так усі до єдиного, а у хаті ліче по хворостині, то один, та усе у п’ятому десятку , так і щезне, неначе його злидень злиже! ”
Підступний:” Пошив у дурні,підвів,щоб не слухав начальства…”
Владний:” Буде у Конотопі сотник, та не Забрьоха… кланятимуться і Пістряку. ”
ХАРАКТЕРИСТИКА ПРОКІПА ПІСТРЯКА
ДЯКУЮ ЗА УВАГУ
Презентація на тему «Театр корифеїв» (варіант 12)

Театр корифеїв — перший професійний український театр
Театр корифеїв було відкрито 1882 року в Єлисаветграді, і в цей рік український театр відокремився від польського та російського. Засновником театру був Марко Лукич Кропивницький, що володів усіма театральними професіями. Після нього найдіяльнішим був Микола Карпович Садовський, що боровся за українське слово та український театр за часів їх заборони.

Марко
Кропивницький
Микола
Садовький
Єлисаветградський 
театр у XIX ст. 
Театр після 
реконструкції
Із Театром корифеїв також пов'язані імена М. Заньковецької,                    П. Саксаганського.                                                                                                          Стиль синкретичного театру, що поєднував драматичне й комедійне дійство з музичними, вокальними сценами, включаючи хорові й танцювальні ансамблі, вражав суто народною свіжістю й неподібністю до жодного існуючого театру.                                                                                                                В 1901 у Києві вийшла книга «Корифеи украинской сцены», яку через цензуру, написали анонімно провідні українські інтелектуали. У ній Марка Кропивницького, Михайла Старицького, Івана Тобілевича та інших уперше назвали корифеями українського театру. Цей дещо поетичний термін став нерозривним з театром.
Марія 
Заньковецька
Панас 
Саксаганський
Іван 
Карпенко-Карий
Михайло 
Старицький
Марія 
Садовська
Скрізь, де українські актори давали вистави, вони мали незмінний успіх.
1907 р. Миколі Карповичу Садовському вдалося відкрити в Києві постійний Український театр.
У репертуарі театру були такі вистави, як «Запорожець за Дунаєм», «Продана наречена», «Галька», «Катерина», «Енеїда» Котляревського. Сміливою перемогою стала постановка українською мовою «Ревізора» Гоголя.
Микола Садовський зробив свій стаціонарний театр по-справжньому народним не тільки в репертуарі, але й у доступності його відвідування. Ціни на квитки були значно нижчими за інші київські театри.
Театр Садовського проіснував сім років, до початку Першої світової війни (1914 рік), коли владою було закрито не тільки театр, а й усі українські газети, журнали, книгарні.

Вистава «По ревізії»
Презентація на тему «Тарас Шевченко» (варіант 19)

Тарас Шевченко: народний митець чи провісник національної ідеї?
Два етапи творчості:
Рання творчість
(романтизм)
 Зріла творчість
(реалізм)
Перший "Кобзар" 1840 року
Твори раннього етапу
•"Причинна"
•"Тополя"
•"Утоплена"
•"Перебендя"
•"Катерина"
Творчість періоду "Трьох літ"
•"Розрита могила"
•"Чигирине, Чигирине"
• "Сон"
•"Холодний яр"
Цикл "В казематі"
•"Мені однаково"
•"В неволі тяжко"
•"Чи ми ще зійдемося знову"
•"Думи мої, думи мої" 
Ці твори - зразки соціально зрілої творчості
Актуальність творчості на сьогодні 
Сергій Нігоян (читає уривок з поеми "Кавказ")