Презентація на тему «Життя та творчість Анни Ахматової» (варіант 1)

Життя та творчість Анни Ахматової

Анна Ахматова
«Я была в великой славе, испытала величайшее бесславие - и убедилась, что в сущности это одно и то же» 
Анна Ахматова
Анна Ахматова (Анна Горенко)  
11 червня 1889 р. народилася під Одесою у родині відставного інженера-механіка флоту.
Однорічною дитиною була перевезена до Царського Села.
                                                                                                           
Будинок Ахматової
 В 11 років почала віршувати. 


У 1905 р. після розлучення батьків Анна з матір’ю перебралися до Євпаторії.

 У 1906-1907 рр. вона вчилася у випускному класі київської Фундуклеївської гімназії.

Вторая слева в третьем ряду (сверху) - Анна Горенко (Ахматова). 

Після закінчення гімназії навчалася на факультеті Вищих жіночих курсів у Києві та Вищих історико-літературних курсах у Петербурзі.
25 квітня 1910 р. відомий поет Микола Гумільов з міста Києва…
                 (…) узяв не дружину, а чаклунку.




  



Медовий місяць 
подружжя провело
 в Парижі, потім
переїхали до
Петербурга. 

У 1911 р., обравши літературним псевдонімом прізвище своєї бабусі по материнській лінії, поетеса почала друкуватися у петербурзьких журналах, зокрема в “Аполлоні”.


14 червня 1910 р.  Анна Горенко дебютувала  у знаменитій “Башті” В’ячеслава Іванова.

У 1912-1922 рр. вийшло друком 5 поетичних збірок
:
 дебютний “Вечір”(1912),
“Чотки” (1914);                       
“Біла зграя”(1917);
 “Подорожник”(1921);
“Anno Domini”(1921).
Багато віршів присвячує
Першій світовій війні.

Після Жовтневої революції, попри своє критичне до неї ставлення, поетеса залишається в Росії.
Мені був глас. Він кликав втішно, 
Він говорив: “Іди сюди.
Покинь свій край, святий і грішний,
Покинь Росію назавжди…”
Але спокійно та байдуже
Руками я замкнула слух.
Щоб тим словам, гидким, недужим, 
Не схибив мій скорботний дух.
А.Ахматова





У 1921 р. без суду,                 
за безглуздим 
звинуваченням 
розстрілюють 
Миколу Гумільова, чоловіка Анни Ахматової
                                                         
Починаючи з 1922 р.,                               
упродовж 15 років 
вірші А.Горенко 
майже не друкуються
 на сторінках 
радянських видань.
За часів сталінських репресій пережила арешт чоловіка – мистецтвознавця  
М. Пуніна, сина, загибель друзів.







Анна Ахматова разом  із  сином






У 1935-1943 рр. працювала над поемою “Реквієм” (доповнена в 1957-1961 рр.; опублікована вже після смерті поетеси) – одним із найсильніших своїх творів, що став пам’ятником доби сталінського терору.


1940 р. побачила світ мала збірочка “Із шести книг”.


У Ленінграді Анна переживає страшну воєнну блокаду     1941-1942 років. Виступає по 
радіо з поезією, що піднімає дух  виснажених людей.

Ми знаємо, що нині лежить 
на вагах
І що відбувається нині.
 

Час мужності втілений в нинішніх днях,
І мужність нас більш не покине.
1942-1944 рр. перебувала в евакуації у Ташкенті.



Виступала зі своїми віршами перед пораненими у шпиталях.
1946 р. разом із відомим сатириком 
М. Зощенком стала об’єктом брутальних
 ідеологічних атак.
.

Поетесі дорікали за те, що її лірика є шкідливою  для виховання радянської молоді.


 яка стала духовним
 заповітом і вершинним
 досягненням творчості
 Ахматової.
У 1962 р. була завершена             
“Поема без героя”,
1965 р. отримала ступінь
 почесного доктора  
літератури Оксфордського 
університету; вийшла збірка “Плин часу”.
1964 р. стала лауреатом міжнародної 
премії “Етна-Таорміна” (Італія).         
5 березня 1966 р.
 Анна Ахматова  померла в Домодєдово, під Москвою.
Похована на Комаровському кладовищі поблизу Ленінграда(нині Санкт-Петербург).
 
Презентацію виконав 
Учень 11-А класу
Буба Назар