Презентація на тему «Дисиденти» (варіант 2)


Підготувала: 
учениця 11 клсуСидорук Оксана
Поняття і терміни
Дисиденти (від лат. dissidens – незгідний) – учасники опозиційного руху в СРСР з кінця 50-х – до середини 80-х; виступали за демократизацію суспільства, дотримання прав і свобод людини, в неросійських республіках – за національні права, власну державність.
Слово «дисидент» означає «людину, що протестує», яка відкрито протиставляє свої погляди панівній ідеології та рішуче виступає за свої переконання.
Синонімами слова «дисидент» є «правозахисник» та «інакомислячий».
Основні причини виникнення дисидентського руху:
       1) Відсутність справжньї політичної самостійності республіки.2)Однопартійна система.3)Заборона діяльності опозиції.4)Установа цензури.
        5) Політика зросійщення.6)Позбавленя українського народу самобутніх рис, можливостей  для вільного національно-культурного розвитку
        7)Згасання збройної боротьби ОУН- УПА
Передумови виникнення дисидентського руху:

Джерела формування:
 Підпільний рух, який став спадкоємцем діяльності ОУН-УПА, але відмовилися від збройних методів боротьби.
 Рух шестидесятников
“Шестидесятники – осередок українських дисидентів.
Ліна  Костенко
Василь Симоненко
Іван Драч
Іван Дзюба
Іван Світличний
Особливості дисидентського руху:

Стає більш масовим і організованим.
Заперечення насильницьких методів боротьби.
Прагнення легалізувати свою діяльність.
Був представлений течіями різного ідеологічного напрямку.
Рух здобув яскравого вираженого антитоталітарного характеру.
80% дисидентів становила інтилигенція.
 дисиденти здійснювали зв’язок  з громадськістю країн Заходу і міжнародними правогороними організаціями .


за відновлення в Україні заборонених релігійних конфесій, за свободу віросповідання).
 за вільний розвиток української мови й культури, за відновлення самостійної України
вимоги дотримання в СРСР основних прав і свобод людини, викриття злочинів тоталітарної системи
виступали на захист прав і свобод усіх народів
Методи боротьби:
Першою опозиційною організацією нового типу стала Українська робітничо-селянська спілка (УРСС), створена у Львові в 1958 р. молодим юристом Левком Лук'яненком. Створена ним організація мала за мету вихід України зі складу СРСР. Уперше в повоєнній історії опозиціонери пропонували суспільству мирні засоби боротьби. Головним із них уважалася пропаганда реалізації статті конституцій СРСР та УРСР про право виходу України зі складу Радянського Союзу. Наступним кроком члени спілки вважали вирішення цього питання або Верховною Радою УРСР, або усенародним референдумом. Однак у січні 1961 р. учасники спілки були виявлені та заарештовані. У травні того ж року у Львові їм був оголошений судовий вирок»
Організації  дисидентів:
Левко Лук'яненко
 Об*єдна партія визволення України
 Ураїнський  національний фронт (УНФ) Створена  З.Красівським та М.Дяком у 1964 р.
  Український національний комітет(УНК)
  Демократичний союз соціалістів
  Партія боротьби за реалізацію ленінських ідей
  Реалістичний робітничий гурток демократів— створений на Донбасі у 1956 р
З.Красівський
М.Дяк
Розправи над дисидентами
Значення дисидентського руху:
 Завдяки самовідданій боротьбі у громадській свідомості поступово утверджувалась думка про необхідність виходу України з Радянського Союзу і створення власної незалежної держави.
Відкрив  Україну світові, вивів  українську проблему  на міжнародний рівень.
Сприяв розхитуванню радянської тоталітарної системи, поширенню і утвердженню в народі демократичних ідеалів.
Дисиденти зробили вагомий внесок у сучасну теорія і практику державного будівництва.
Із середовища дисидентів вийшла чимала когорта політиків незалежної України.
Дисиденти зробили вагомий внесок у розвиток української культури і науки.

Провідні учасники дисидентського руху:
Олесь Бердник
 Михайло Горинь
Олекса Тихий
Валентин Мороз
Іван Коваленко
Василь Симоненко
2014 р.
Дякую за увагу!