Презентація на тему «Держава Скоропадського»

Держава Скоропадського
Підготувала:
Учениця 10 класу
Черкаської ЗОШ І-ІІІ
Колпакчі Яна
Павло Скоропадський
   (15 травня 1873 — 26 квітня 1945) український громадський,політичний  діяч, військовик.Походив з козацько-старшинського роду Скоропадських.Офіцер армії Російської імперії. Учасник російсько-японської, Першої світової воєн ГетьманУкраїнської Держави Один із лідерів, ідеологів монархічного гетьманського руху.
Павло Скоропадський прийшов до влади завдяки підтримці німецької влади й був змушений прийняти їхні умови. 
Згідно із цими умовами Центральна Рада розпускалася, вибори в законадательные органи повинні були відбутися при обліку умов німецької влади. Була встановлена заборона на антинімецькі виступи, відновлялася власність на землю, відсторонення від влади деяких членів уряду.

29 квітня 1918 року, на з'їзді Земельних Власників України генерал Павло Скоропадськийбув оголошений гетьманом України. Він відразу видав Грамоту до всього українського народу. У той же день були проголошені Закони про тимчасовий державний устрій України
 Закони про тимчасовий державний устрій України
У руках гетьмана зосереджувала виконавча й законодавча влада
 Гетьман був також головнокомандуючим армії й флоту й тільки контроль над судами був покладений наГенеральний Суд
Було змінено й назви держави, замість УНР воно стало називатисяУкраїнську державу (Украйинська Держава)

Більші труднощі спостерігалися у відношенні з німецькою владою. Хоча вона вважалася. союзницької й тільки, однак фактично саме вона
мала всю повноту влади й постійно втручалася у внутрішні справи України. Разом з австро - угорськими частинами на півдні число німецьких військ досягало 800.000 чоловік. 
Керували ними головнокомандуючий фельдмаршал Герман Айхгорн і глава його штабу генерал Вільгельм Гренер.
У середині травня відбувалися таємні з'їзди українських соціалістів, які засудили політику гетьмана й виступили проти її. По суті, опорою гетьмана стали великі промисловці, хлібороби й российкие партії, а також німецька
окупаційна влада. 12 червня в Кмеве більшовицька делегація під керівництвом Християна Раковского й Дмитра Мануильского підписала тимчасовий мир, відповідно до якого Україна була визнана незалежною державою.
Важка ситуація зложилася на окраїнах України. 13 січня 1918 року Румунія окупувала Бессарабію. На Холмщину австрійкою владою не допускалися представники українського уряду. Улітку й восени 1918 року на Україні проводилися широкі просвітні акції. Були відкриті - Український Державний театр, Національна Галлерея, Національний музей, Український Державний архів. 14 листопада була відкрита Українська Академія Наук, першим президентом якої став відомий учений Володимир Вернадський.
Очутившись у політичній ізоляції, гетьман спробував знайти підтримку серед українських соціалістів. 24 жовтня до складу українського уряду ввійшли чотири соціалісти, однак це вже не допомогло. німці терпіли поразки, і 14 листопада Павло Скоропадських, під тиском проросійськи настроєних членів уряду видав указ про федерацію з майбутньою небільшовистською Росією. 
У відповідь на це українські опозиційні партій почали підготовку повстання проти гетьмана. Для керівництва був створений керуючий орган - Директорія, до складу якої ввійшли - Володимир Винниченко - голова, Симон Петлюра, Федір Швець,Андрій Макаренко - члени. Їх головною військовою силою стали Січові Стрільці під керівництвом полковника Євгенія Коновальца, які перебували в Білій Церкві. 
 Почалося настання на Київ. 18 листопада в бої під Мотовилкою повстанці розгромили гетьманські частини. Німці в обмін на безпрепятственный пропуск на батьківщину оголосили про свій нейтралітет. 14 грудня гетьман відрікся від влади й передав її своєму уряду, що у свою чергу передало її Директорії. 19 грудня війська Директорія ввійшли в Київ. Була створена заново УНР.


 Як висновок слід зазначити: Гетьманщина проіснувала менше восьми місяців. Найбільшою помилкою П. Скоропадського була спроба відновити на селі старі дореволюційні порядки, тому селянство — найчисленніша верства населення України — не стало опорою його влади. Українська держава навіть з більш-менш твердою владою впала, поховавши під своїми руїнами ще одну соціально-політичну утопію часів революції — побудувати українську державність на підвалинах консервативної ідеї. Бо, як стверджує народна мудрість, не можна рухатися вперед з повернутою назад головою. І як наслідок цього — жорстока громадянська війна стала суворою реальністю України.