nyuuzyou/ukr-lit huggingface dataset:
Презентація на тему «Садово-парковое искусство»

Садово-парковое искусство
Террасный парк Сан-Суси
Парк при Версальском дворце
Садо́во-па́рковое иску́сство — искусство создания садов, парков и других озеленяемых территорий. Сюда относятся: планировка и разбивка садов и парков, подбор растений для различных климатов и почв, размещение и группировка растений в сочетании с архитектурой, дорогами, водоёмами, скульптурой. Многообразные приёмы садово-паркового искусства подчиняются двум основным принципам — регулярному (геометрическому) или пейзажному (имитирующему естественный ландшафт).


Английский парк в Мюнхене
Японский сад
Садово-парковое искусство возникло в эпоху рабовладельческого строя, когда особое значение придавалось паркам при различных сооружениях: храмах, дворцах, усадьбах. В Средние века регулярные сады в арабских странах состояли из двух половин — цветочной и плодовой. В отличие от европейских, сады в Японии, Китае и Корее строились по принципу пейзажной композиции, воплощающей идею вечной обновляемой природы. Настоящая эпоха расцвета паркового строительства связана с господством стилей барокко и особенно классицизма. В это же время сложились и основные принципы паркового строительства. В садах XVI века и регулярных парках XVII—XVIII веков строения и деревья выделялись на фоне насаждений, подстриженных в виде ровных стенок — шпалер.
С середины XIX века наряду с частными получают распространение общественные парки. В них обычно сочетались приёмы регулярного и ландшафтного построения.
История
террасные (с расположением участков на разных уровнях, с лестницами и каскадами);
регулярные «французские» (с боскетами, аллеями, партерами и водоёмами геометрически правильных форм);
пейзажные «английские» (живописная композиция наподобие естественного ландшафта — с лужайками);
миниатюрные сады (в древнеримских перистилях, испано-мавританских дворах; японские сады — символические композиции из воды, растений и камней).
 Основные типы парков:
Природные парки Великой Британии





Версаль образец Европейского парка
Версаль - палацово - парковий ансамбль у Франции ( фр. Parc et chteau de Versailles ) , Колишня резиденція французьких королів у городе Версаль , ніні что є передмістям Парижа ; центр туризму СВІТОВОГО значення.
З Версалем пов'язано безліч значимих подій французької та Світової истории . Так , у XVIII столітті королівська резиденція стала місцем Підписання багатьох міжнародніх договорів , в тому чіслі договором , что завершивши войну за незалежність США ( 1783) . У 1789 працював у Версалі Установчі збори прийнять Декларацію прав Людина і громадянина . У 1871 , после поразка Франции у Франка - прусській війні , у Версалі , окупованому німецькімі військамі , Було проголошу создания Німецької імперії . Тут же в 1919 БУВ підпісаній мирний договір , Який завершивши Першу Світову войну и поклал качан так званої Версальської системи - Політичній Системі повоєнніх міжнародніх відносін .






Над презинтацией работала:
Волох Анастасия 11 – Б класс
2013г.
Презентація на тему «Японський театр» (варіант 5)

Японський 
театр
 Театр Но: єдність драми, танцю та речитативу.

 Театр кабукі.




«Театр Но»
Театр Но (з яп.“ефективність”,“майстерність”) – традиційний театр у Японії. Розвинувся із середньовічного  мистецтва співу й танцю саругаку.   
Асікагі
Єсіміцу
Дзеамі 
Мотокійо
/1363-1443/
Національний  Театр Но
Театр Но
Маски  Театру  Но
Маска  для  демонічної ролі  обесімі 
Маска жіночого демона ревнощів хання
Маска окіна
Маска сліпого юнака семімару
Маска  старої жінки родзьо
Жіноча маска з високим рівнем бров
Три фотокартки жіночої маски, які показують зміну виразу обличчя  в залежності від кута нахилу  маски по відношенню до спостерігача.
Маски  на різних етапах виготовлення
«Театр кабукі»
Кабукі (з яп. “пісня, танець, майстерність”,  “майстерні спів і танці”) – один із видів традиційного театру Японії – це синтез співу, музики, танцю і драми, де виконавці використовують складний грим і костюми зі значним символічним навантаженням.
Окуні,
служниця святилища  Ідзумо Тайся
Ідзумо Тайся
Будівля театру кабукі в гіндзі, токіо
сцена театру кабукі 
Тікамацу  Мондзаємон
Ітікава 
Дандзюро
Артисти кабукі зображують бій самураїв
Презентація на тему «Історичні відомості про виникнення та розвиток вишивки шовковими стрічками»

Історичні відомості про виникнення та розвиток вишивки шовковими стрічками

Вишивання з давніх-давен – один із улюблених видів рукоділля багатьох народів – старовинне, копітке та витончене мистецтво. Одні вишивають нитками,бісером, а інші стрічками. Особливість техніки вишивання стрічками полягає в тому, що вона дає малюнку об’ємності. За допомогою оригінального малюнка можна вишити красиві скатертини, серветки, оздобити шкатулки. Навчившись вишивати стрічками ви зможете дати нове життя своїм старим речам.
Вже в Давній Греції жінки вплітали у волосся смужки тканин, щоб "оживити" свій образ. Пов'язки, прикрашені золотом і коштовними каменями впліталися у волосся в Стародавньому Римі. Крім того, кольоровими стрічками оброблявся одяг, причому кожному соціальному класу відповідав свій колір і матеріал.
В середні віки в Італії стрічками вже декорували спинки стільців і балдахіни, а також підв'язували важкі завіси, якими закривалися вікна для захисту від холоду в зимовий час. Але лише в XIV столітті почало розширюватися побутове вживання шовкових стрічок. Традиції ткацтва в Ліоне і сприятливі кліматичні умови півдня Європи сприяли швидкому розвитку виробництва коштовної шовкової нитки.


Після переїзду папської курії до Авіньону, під опіку французького короля, знатні пани стали красуватися в розкішному одязі, обробленому стрічками із золотою облямівкою або парчовими стрічками, відповідно рангу і походженню того, хто їх носив.

У 1446 році король Людовик XI запросив італійських ткачів, щоб вони виучили своєму мистецтву жителів Ліона. З цієї затії нічого не вийшло, але в місто були завезені всілякі верстати як для вироблення шовку, так і для виготовлення шовкових стрічок. Попит на стрічки продовжував зростати, і Ліон поступово перетворювався на крупний текстильний центр: виготовляли різні, у тому числі й дорогі і екстравагантні, шовкові стрічки, а також всіляки тасьми.
До 1660 року в Сент-Ет’єне і околицях налічувалося вже близько вісімдесяти тисяч ткацьких верстатів для вироблення стрічок і триста сімдесят - для виробництва позументних виробів (позумент, галун, басон). На початку XVIII століття попит на ці товари різко зріс, і почався період бурхливого поширення розкішних і красивих стрічок. Король Франції Людовик XIV прикрашав стрічками, коштовними каменями, що унизали, навіть своє взуття і закликав двір одягатися оригінально і з вигадкою.
У наш час, коли рукоділля взагалі випробовує нове народження не тільки в нашій країні, але і у всьому світі, вишивка стрічками теж не залишилася осторонь. Причому технологія залишилася та ж: нинішні майстри користуються абсолютно такими ж прийомами, тканинами, голками і стрічками, як першовідкривач цього захоплюючого заняття, його Величність Людовик XV. Звичайно, стрічки взагалі перетворилися на невід’ємну  частину нашого побуту, вони сталі дешеві, їх тепер проводять не тільки з шовку, але ще з атласу, муару, бавовни і всіляких штучних тканин — такий достаток рукодільному монархові і не снилося.
Презентація на тему «Інтеграційні процеси в світі»

КРУГЛИЙ СТІЛ НА ТЕМУ:
ІНТЕГРАЦІЙНІ ПРОЦЕСИ В СВІТІ

Інтеграція (від лат. слів integer - цілий та integratio - відновлювати, поповнювати) означає - поєднання в ціле окремих частин, елементів, які набувають деяких ознак цілого, а отже функцію систем. 
Рівні інтеграції
Глобалізація – це сучасна форма міжнародних відносин, яка характеризується поширенням взаємозалежності між країнами в економічній, політичній і культурній сферах практично на всю земну кулю.
ТИПИ ІНТЕГРАЦІЇ
Основні завдання інтеграційних процесів для України
Презентація на тему «Голландский натюрморт»

 ИСТОРИЯ ЖИВОПИСИ. ГОЛЛАНДСКИЙ НАТЮРМОРТ. СИМВОЛИКА
Презентация 
Учениц 11-Арх
Ефремовой Ирина
Гетьман Валерии
Адриан ван Утрехт."Vanitas".1642. Частная коллекция.
 Самыми популярными "голландскими натюрмортами
«оставались цветочные натюрморты. Они  воодушевлял зрителя на 
размышления о моральных и религиозных предметах. 
Составленный из прекрасных
 и разнообразных цветов (тюльпаны, ирисы,
 розы, дельфиниумы, фиалки - "анютины глазки", 
гвоздики, маки, анемоны, гиацинты, 
нарциссы, колокольчики,
 ландыши, незабудки, маргаритки, аквилегия, тацеты),
 букет был живописным 
гимном красоте божественного творения, 
а через него - мудрости и щедрости  Господа, 
позволившего навеки запечатлеть эту красоту. 
Ландыши, фиалки, незабудки в окружении роз, гвоздик, анемонов -символы скромности и чистоты
 увядший цветок - намек на
 исчезновение чувства;
 
Картин Арсена "Мясная лавка"
Презентація на тему «Frank Sinatra»

Frank Sinatra 
Frank Sinatra 
Sinatra at the Sands 
Ring-A-Ding-Ding
Francis Albert Sinatra & Antonio Carlos Jobim 
Frank Sinatra 
Frank Sinatra 
Frank Sinatra 
Frank Sinatra 
Frank Sinatra 
Frank Sinatra 
Frank Sinatra 
«My Way»«New York, New York»«Strangers in the Night»«It Was a Very Good Year»«I've Got You Under My Skin»«America The Beautiful»«Jingle Bells»«Let It Snow»«Something Stupid»«You make me feel so young»«Moonlight In Vermont»«My Kind Of Town»«I Love you, baby»«Moon river»
Frank Sinatra 
«My Way»«New York, New York»«Strangers in the Night»«It Was a Very Good Year»«I've Got You Under My Skin»«America The Beautiful»«Jingle Bells»«Let It Snow»«Something Stupid»«You make me feel so young»«Moonlight In Vermont»«My Kind Of Town»«I Love you, baby»«Moon river»
Презентація на тему «Portrait painting»

Portrait painting
Portrait - a picture or description of any person or group of people that exist or have existed in reality.Portrait painting - is one of the main genres in fine art, showing the appearance of one particular person, and sometimes groups of people.
    The heyday of portrait painting began in the Renaissance.    The greatest masterpiece of that time was known by everyone is "Mona Lisa" by Leonardo da Vinci.
Pablo Picasso
    Pablo Picasso  was a Spanish painter, sculptor, printmaker, ceramicist, stage designer, poet and playwright who spent most of his adult life in France. 
Amedeo Modigliani
Amedeo Modigliani was an Italian painter and sculptor who worked mainly in France.The direction in which worked Modigliani, traditionally referred to expressionism.
Outstanding Ukrainian portraitist
Kateryna Vasylivna Bilokur 
Georgij Ottschenaschko 
Questions 
1. Task for compliance
c)
2. Pucture and its name.
Olga Bilokur
Nadia Bilokur
Tatyana Bakhmach
 Eberesche
Olga Logowitskaja
Lilja
a)
b)
1. Pablo Picasso 2. Amedeo Modigliani 3. Leonardo da Vinci
-b-c-a
2. Olga Bilokur
1. Tatyana Bakhmach
3. Nadia Bilokur
a)
b)
c)
Презентація на тему «Найвідоміші композитори 19ст»

Найвідоміші  композитори 19ст
Лисенко Микола Віталійович( 10 березня 1842 -24 жовтня 1912)   На українському народному ґрунті М.Лисенко творить високохудожні композиції на шевченківську тематику, народні опери "Різдвяна ніч"  "Наталка Полтавка" і "Утоплена", оперу-сатиру "Енеїда", монументальну народну музичну драму "Тарас Бульба". Микола Віталійович Лисенко був одним з найкращих інтерпретаторів "Кобзаря" Т.Шевченка, на тексти якого написав понад 80 вокальних творів різних жанрів. Безцінною спадщиною великого композитора стали обробки фольклорно-пісенних зразків усної народної творчості. До найвідоміших творів Лисенка належать музика гімнів “Молитва за Україну”
Молитва за Україну Боже великий, єдиний, Нам Україну храни, Волі  і світу промінням Ти її осіни. Світлом науки і знання Нас, дітей, просвіти, В чистій любові до краю, Ти нас, Боже, зрости. Молимось, Боже єдиний, Нам Україну храни, Всі свої ласки-щедроти Ти на люд наш зверни. Дай йому волю, дай йому долю, Дай доброго світу, Щастя дай, Боже, народу  Многая, многая літа.
Гулак-Артемовський Семен Степанович(16 лютого 1813р  -17 квітня 1873)   Український композитор, співак, драматичний артист, драматург.  Окреме місце у творчій спадщині Гулака-Артемовського посідають українські пісні, зокрема «Стоїть явір над водою» (присвячений Т.Шевченку), «Спать мені не хочеться», «Ой на горі та й женці жнуть»    Широку популярність Гулаку-Артемовському, як композиторові, принесла опера «Запорожець за Дунаєм» який став, власне, першим оперним твором, де яскраво описено український характер.
Місяцю ясний, Зірки прекрасні, Божії очі, Ви в темні ночі, Вас я благаю, Грудь облегчіте, Вість принесіте З рідного краю. Орленьку сизий, Соколе бистрий, Що вік на волі В завидній долі, Вас я благаю, Грудь облегчіте, Вість принесіте З рідного краю. Тихий Дунаю, Зелений гaю, Хвилі кипучі, Вітри могучі, Вас я благаю, Грудь облегчіте, Вість принесіте З рідного краю.
Михайло Вербицький (4 березня 1815  - 7.грудня1870 ) Його життя і творчість позначені дивовижним сплетінням контрастів. Ізольоване від мистецького світу, скромне, навіть вбоге існування сільського священика несподівано поєдналися з високою результативністю творчого процесу. Більшість його творів — передусім "симфонії" і хори — це справжні перлини української музики, які заслуговують на те, щоб посісти належне місце у програмах сучасних концертів. За змістом хори Вербицького — це або патріотичні пісні, або невеликі пейзажні чи ліричні зарисовки. Зразком першого виду може бути хор "На погибель"  Найвідомішим це є  музика до українського національного гимну “Ще не вмерла Україна”
   Калачевський  Михайло        Миколайович       (26 вересня 1851 - † 1907 )Український композитор, піаніст, музично-громадський діяч та юрист. Автор «Української симфонії» (1876) в якій використав українські народні теми, а також Реквієму, Струнного квартету, ряду фортепіанних п'єс, романсів та духовних хорів.
Калачевський "Українська симфонія" - "Віють вітри, віють буйні"
Підготувала учениця 10 класуСтефанків Зоряна
Презентація на тему «Пірсинг»

Пірсинг
Пірсинг означає не що інше як «проколювання дірок», з подальшим носінням в них сережок, кілець, «штанг» і інших прикрас.
Історія виникнення          пірсингу
Таким же давнім, як татуювання, є мистецтво пірсингу. Зараз проколеним язиком або пупком нікого не здивуєш. Пирсинг сприймається як один із напрямів боді-арту. Насправді він має тисячолітню історію.
Тенденції останніх років не можуть не радувати любителів пірсингу. Зараз майже в кожної людини пробито вухо (можливо навіть не одне, і не один раз), модно робити пірсинг пупка, язика, підборіддя. Обмежень для сучасної людини вже не існує! 

Зараз пірсинг роблять усі — починаючи від маленьких дітей, яким дбайливі батьки відразу після народження відкривають шлях у світ моди і стилю, закінчуючи престарілими людьми, які не хочуть відставати від молоді.

Дослідження показали — вік мумії більше за 5000 років, а мочка вуха була розтягнута приблизно до 11 міліметрів. Вуха муміфікованого тіла, мабуть, спочатку були проколені з ритуальною метою. Дуже багато примітивних племен вважало, що демони проникають у тіло людини через вухо, а проколювання вух і металеві прикраси допомагають запобігти проникненню демонів.
Вплив пірсингу на здоров'я
Модне захоплення пірсингом не таке безпечне, як може здатися на перший погляд. Інфекційні запалення на місці проколу, кровотечі, рани, що не гояться, виривання сережки й утворення великих шрамів і рубців — досить часті явища
Ризик насамперед полягає у величезній кількості небезпечних точок на наших тілах. Ті, хто став жертвою власної точкової географії, з ностальгією згадують свій гарний зір, слух, м'язи обличчя, які правильно працювали до проколів на вухах, бровах, носах.
Презентація на тему «Версаль» (варіант 2)

Паркова культура

Версаль в цифрах и фактах
Створений як заміська резиденція Людовика XIV у 1666 - 1680гг.
Площа - близько 100 га
Довжина фасаду палацу - 576,2 м
Довжина Великого каналу - 1520 м
Палаци Великий Тріанон (1687г) і Малий Тріанон (1762-74гг)
Архітектор - Луї Ліво (1612-1670гг)
Автор садово-паркового ансамблю - Андре Ленотр (1613-1700р.)
Принципи планування так званих французьких регулярних парків розробив видатний паркобудівник Андре Ленотр (1613-1700)
Парк версальського типу своїми прямолінійними доріжками і фігурними формами чагарників підкреслював абсолютний контроль людини над природою.
До 1678 року, коли Людовик XIV перенести сюди двір, Версаль був невеличким селищем із багатими на дичину навколишніми лісами.
На час смерті Короля-Сонце тут мешкало біля 30000 чоловік і, збільшуючись за часів усіх наступних королів, населення досягло 50 000 чоловік напередодні Революції
Версаль – один з найбільших та найвидатніших у Європі. Також там розташовано кілька невеликих палацоподібних будівель (зокрема, Малий і Великий Тріанони)
Сходи від Великого Тріанона через зелену смугу Королівської алеї ведуть до басейну Аполлона
План Версальського міста став прототипом для будівництва Вашингтона
Замок - палац міністра фінансів Франції Фуке
Во-ле-Вікомт. Архітектор Луї Ліво
Площа Армії з'єднує три
планувальних променя.
Центральний промінь -
дорога на Париж.

Перед фасадом палацу Ленотр розбив
водний партер з двома басейнами,
що відзначають вісь ансамблю
Фасад протяжністю в півкілометра ділиться
на центральну частину і два бокових крила - ризаліти


Перший поверх - оформлений рустом


Другий поверх - арочні вікна, колони,
пілястри

укорочений верхній
ярус



The end 
Презентація на тему «Вільгельм-Ріхард Ваґнер» (варіант 1)

Вільге́льм-Рі́хард Ва́ґнер
Вільге́льм-Рі́хард Ва́ґнер (нім. Wilhelm Richard Wagner) (* 22 травня, 1813, Лейпциг — † 13 лютого, 1883, Венеція) — німецький композитор,диригент, теоретик музики, письменник-публіцист. Художній напрям — «Веймарська школа». Відомий насамперед завдяки його операм, або «музичним драмам», як він назвав більшість своїх опер (крім кількох перших). Зробив значний вплив на європейську культуру межі ХІХ і ХХ століть, особливо на модернізм. З другого боку, містицизм та ідеологічно забарвлений антисемітизм Ваґнера вплинули на німецький націоналізм початку XX століття, в тому числі на націонал-соціалізм, який оточив його творчість культом, що викликало значну «антиваґнерівську» реакцію після краху гітлерівського режиму.
Біографія
Ваґнер народився в сім'ї чиновника Карла-Фрідріха Ваґнера (1770–1813). Під впливом свого вітчима, актора Л. Геєра, Ваґнер 1828-го почав навчатися музики в кантора церкви Святого Хоми Теодора Вайнліґа, 1831-го розпочав музичне навчання в університеті Лейпцига. У 1833–1842 рр. вів неспокійне життя, часто у великій скруті в Вюрцбурзі, де працював театральним хормейстером у Магдебурзі, потім в Кенігсберзі й Ризі, де він був диригентом музичних театрів, потім у Норвегії, Лондоні й Парижі, де він написав увертюру «Фауст» і оперу «Летючий голландець». У 1842 тріумфальна прем'єра опери «Рієнці, останній з трибунів» у Дрездені заклала фундамент його слави. Роком пізніше він став королівським саксонським Гофкапельмейстером.
Характеристика творчості.
Значно більшою мірою, ніж усі європейські композитори XIX століття, Ваґнер розглядав своє мистецтво як синтез і як спосіб вираження певної філософської концепції. Афористично її сутність була викладена композитором у статті «Художній твір майбутнього»:




З цієї концепції виникають дві засадничі ідеї: мистецтво має творитися спільнотою людей і належати цій спільноті; вища форма мистецтва — музична драма, що розуміється як органічна єдність слова і звуку. Втіленням першої ідеї став Байройт, де оперний театр вперше почав трактуватися як храм мистецтва, а не як розважальний заклад; втіленням другої ідеї — створена Ваґнером нова оперна форма «музична драма». Саме її створення і стало метою творчого життя Ваґнера.
Виконала учениця 8-Б класуКонстантій Тетяна
Презентація на тему «Школа»

Школа
Дизайн школи…
Як вам такий клас для нас?)
На перерві потрібно набиратися сил на наступний урок…потрібно все повторити!Як вам така кімната відпочинку?
Особисто мені подобається)
Ось тут можна підкріпитися…!
Елегантний коридор..)
Хочу щоб в школі був музичний клас!Тоді в школі можна створювати музичні групи!Адже багато хто має різні таланти!
Я обожнюю музику…музичний клас хороша ідея)
Молодший корпус виглядатиме так)
Меншим сподобається…
Мрія бібліотекаря…
Актова зала…!Артистам подобатиметься на такій виступати…а глядачам дивитися на артистів!
Спортзал…для наших спортсменів!
Ну і звісно ніколи не забуваємо про вчителів…це їхня кімната відпочинку!Учительська…!
Помріяли і вистачить…повертаємось у реальність..на урок художньої культури!))
Презентація на тему «Індійський танець» (варіант 7)

Індійський танець

Класичний індійський танець - найдавніший танець у світі. Немає більш досконалого народного танцю, ніж танець індійської народності. Коріння його глибоко релігійні і спрямовані на радість богам.


Танець  в Індії є невід’ємною частиною и культурної спадщини та сполучною ланкою між минулим і сьогоденням. Найдавніші індійські танці розроблялися за мотивами давніх міфів та легенд. На фресках та рельєфах, у скульптурах стародавніх храмів збереглися зображення танцюючих людей і навіть богів, яких також нерідко змальовували в різноманітних танцювальних позах і композиціях. 

 Барельєфи храму Шиви в Чидамбарамі зображають 108 канонічних поз-рухів класичного танцю Бхарат Натьям.

В Індії вважається, що творцем і першим виконавцем танців був бог Шива, якого називали також Царем танцю. У Стародавній Індії танець був обов´язковою частиною релігійного ритуалу. Його виконували танцівниці — баядерки, які жили при храмі й присвячували своє життя богові. Маленькими їх віддавали на виховання до храмів і посвячували у «девадасі» — тих, хто танцює для богів. Їхні танці мали магічне культове значення та відтворювали індійські легенди: битви і змагання богів, міфологічні сюжети створення світу, філософські притчі. Баядерками ще називали мандрівних танцівниць.
Спеціальні танці виконувалися жерцями релігійних культів — брахманами та дервішами — мандрівними суфійськими монахами-аскетами. Згодом танці увійшли до побуту індійців, але залишилися ритуальними за своїм значенням.

Існують різні специфічні види танців, що зазвичай виконуються на весіллях, громадських заходах, при зборі врожаю чи з початком нового сезону дощів.
Індійські танці поділяють на класичні, напівкласичні, що визнані академією мистецтв Індії, яких навчають у спеціальних школах, народні та естрадні (танці в кінострічках). Танець також грає важливу роль і в традиційному театрі Індії.

Відомі сім стилів класичного танцю, головними аспектами яких є чистий технічний танець, позбавлений змістовного навантаження, та сюжетний танець, що включає також міміку і жестикуляцію. Особливостями класичного індійського танцю є незвичні пози ніг, які називають «араманді», використання «мудр» — спеціальних жестів, мови пальців. Кожна поза танцю перетворюється на чіткий геометричний малюнок. Окрім того, символічні малюнки створюються певними кроками та ступнями ніг.

Статичні пози індійського танцю нагадують бойові стійки, тому втримувати своє тіло в такому положенні дуже складно. Спина повинна бути ідеально рівною, кінцівки — напруженими. Будь-яка комбінація рухів виконується тричі, при цьому музичний темп із кожним разом прискорюється. Нерухома голова означає гнів, байдужість. Голова, нахилена вперед, — задоволення і радість. Рух голови по колу — сп´яніння, хвилювання, переживання. Голова, нахилена вбік, — закоханість. Рух голови вгору, потім униз — відчуття самотності. Основні рухи очей: брови підняті, зіниці рухаються від одного кутка ока до іншого означає кохання; сяючий погляд уперед — героїзм; зіниці, що повільно рухаються, — самозаглиблення та спокій. Знаменитий рух шиєю справа наліво означає любов і ніжність.