Презентація на тему «Класицизм» (варіант 1)

Автор проекту:
Загородня Катерина
Класицизм 
 Класици́зм (англ. classicism, від лат. classicus — зразковий) — напрям в європейському мистецтві, який уперше заявив про себе в італійській культурі XVI—го ст. Найбільшого розквіту досягає у Франції (XVII ст.). Певною мірою притаманний мистецтву усіх країн Європи, у деяких зберігав свої позиції аж до першої чверті XIX ст.
Що ж таке класицизм??


Раціоналізм;
наслідування зразків античного мистецтва;
нормативність, встановлення вічних та непорушних правил і законів;
обов'язкове дотримання канонічних правил написання творів;
у галузі мови класицизм ставив вимоги ясності та чистоти, ідеалом була мова афористична, понятійна, яка відповідала б засадам теорії трьох стилів;
Визначальні риси класицизму
аристократизм, орієнтування на вимоги, смаки вищої-суспільної верстви;
встановлення ієрархії жанрів, серед яких найважливішими вважалися античні; 
поділ жанрів на «серйозні», «високі» (трагедія, епопея, роман, елегія, ідилія) та «низькі», «розважальні» (травестійна поема, комедія, байка, епіграма).

Визначальні риси класицизму 
Франсуа де Малерб, 
П'єр Корнель, 
Жан Расін, 
Жан-Батист Мольєр,
М. де Лафайєт, 
Франсуа де Ларошфуко, 
Ж. де Лабрюйєр, 
Жан Лафонтен, 
Вольтер, 
Жан-Жак Руссо
Представники:
 французький поет, критик і перекладач давньоримської літератури;
розробляв популярні в XVI столітті жанри: ода , станси , сонет, пісня ; 
Серед античних авторів він надавав перевагу Сенеці , Овідієві , Марціалу;
висунув один із провідних принципів класицизму — принцип ясності;
Франсуа де Малерб
 французький драматург, «батько французької трагедії», один із творців класицизму у французькій літературі;
 значення Корнеля для французького театру полягає насамперед у створенні національної  державної трагедії. 
П’єр Корнель
 французький драматург, 
один із «Великої Трійці» драматургів Франції XVII століття, поруч з Корнелем та Мольєром.
критика вишуканої літератури сучасності з її «досконалими героями»;
намагання повернути літературу до життя, до реальних людей, до реальних людських відносин;
література і театр покликані морально виховувати читача;
правдоподібність сценічної дії;
Жан Расін
французький письменник, драматург і актор, 
один із засновників «Ілюстр Театр» 1643, 
пізніше його провідний актор, 
творчість Мольєра мала чималий вплив на подальший розвиток світової драматургії.
Жан-Батист Мольєр
 французький поет, 
байкар, 
родоначальник нового виду байки у світовій літературі. 
Член Французької академії з 1684.
Жан Лафонтен 
французький письменник,
 філософ-деїст,
мав абсолютичні погляди.
написав безліч  творів, які ввійшли в скарбничку класицизму і просвітництва. 
Вольтер
Шедевром українського класицизму стає героїко-комічна поема Івана Котляревського «Енеїда» — твір бурлескний і травестійний. Поширюється також травестійна ода байка. «Низькі» класицистичні жанри превалюють і в драматургії («Москаль-чарівник» та «Наталка Полтавка» І. Котляревського, «Сватання на Гончарівці» та «Шельменко-денщик» Г. Квітки-Основ'яненка), а в доробку Г. Квітки-Основ'яненка розвивається нетипова для літератури класицизму проза. З «високих» жанрів на зламі XVIII–XIX століть була поширена ода (І. Фальковський, І. Максимович, І. Шатович), яка створювалася з приводу урочистих дат або візитів світських і церковних можновладців.
Український класицизм


Таким у загальних обрисах постав класицизм — не тільки як напрям у літературі та мистецтві XVII—XVIII століть, а й тип художньої творчості зі специфічними засадами, чуттям і розумінням форми, як одна із констант європейської художньої культури. В Україні цей тип художньої творчості з'явився із заснуванням Києво-Могилянської академії (1632) і значного поширення набув наприкінці XVII — на початку XVIII століття.
Висновок: