Стрийський парк - улюблене місце відпочинку львів'ян, джерело наснаги для поетів та композиторів. Цей парк є одним з найкрасивіших пейзажних парків Європи.Історія парку сягає кінця 80-х років минулого століття. У ці роки тривала підготовка до Крайової промислової виставки, що мала відбутися у Львові. Уряд Австро-Угорської імперії хотів показати світові, що околиці його імперії розвиваються. Тоді ж було вирішено створити великий парк, який зміг би прикрасити виставку і здивувати гостей. Тож у 1887 р. на території, відведеній під виставку, і на колишньому Стрийському цвинтарі, прилеглих пустках і лісистих пагорбах закипіла робота. Керував роботою досвідчений садівник А. Рьорінг, який віддав 40 років свого життя озелененню парку. Композиційною віссю стала широка долина, що дало змогу облаштувати тут декілька просторих партерних газонів. Горби обабіч засадили смерекою, сосною, кленом, явором, грабом, дубом, подекуди екзотичними та декоративними породами, зокрема, червоним дубом, тюльпанним деревом, магнолією, сосною Веймутова, червонолистим буком, бундуком, катальпою. Щоб уникнути пейзажної монотонності, А. Рьорінг спорудив поблизу головного входу мальовничий ставочок із крутими берегами. Сьогодні господарі цього озерця - лебеді.         Тоді ж були споруджені будиночок садівника, пам'ятник Яну Кілінському - соратникові Тадеуша Костюшка. Тому спочатку це був парк Кілінського.         Парку вже понад 100 років. Тепер він займає площу понад 60 га й умовно складається з трьох частин: нижньої, верхньої і дитячого сектора. Нижній партер - найстаріша паркова частина - це просторі газони, верхня частина - густий лісовий масив, що підступає до широкої липової алеї. За нею розкинулася територія колишньої Промислової виставки та дитячий сектор.         У плануванні парку не дотримано єдиного архітектурного принципу. Більша його частина розпланована у пейзажному стилі, який де-не-де порушується регулярною забудовою.         До головного входу в парк у вигляді п'ятипрорізної арки коринфського ордену веде вулиця Паркова, на перехресті якої з вулицею І. Франка є мініатюрний сквер, який славиться рідкісним у Львові екземпляром червоноквітого каштана. На тлі цього дерева пам'ятник художникові І. Трушу.         У травні 1961 р. делегація українських письменників привезла маленьку вербову гілочку з казахської землі, яку було урочисто висаджено в парку в соту річницю похорону Шевченка на Чернечій горі в Каневі.         У парковій оранжереї зібрано близько 100 видів теплолюбних рослин. Особливо вражають своєю оригінальністю віялоподібні пальми, кактуси, орхідеї, фікуси, камелії, цитрусові, агава. "Царівною однієї ночі" називають кактус, що цвіте лише одну ніч, від десятої вечора до третьої ночі. Квітка його нагадує біло-золотисту зірку (діаметром 25 см) і має духмяний аромат.         В горішній частині партеру росте оригінальна реліктова рослина, яка в палеогеновий період була поширена в Європі і Азії, а тепер зустрічається лише в парках і ботанічних садах - гінкго. Плід цього дерева схожий на срібну абрикосу, а живе дерево 1200-1500 років.         Ще одне цікаве дерево, що росте в партерній частині - бундук канадський - найпізніше з усіх дерев Львова вкривається листям.         За рестораном, поблизу дитячого майданчика, зарості тису ягідного, який в своєму природному ареалі в Карпатах майже знищений через свої цінні властивості.         На пологому північно-західному схилі партерної частини зосереджені екзоти: японська айва, форзиція, червоноквіта смородина, тюльпанове дерево. Прикрашають та доповнюють все це: верболиста груша, гортензія, білий дуб, оцтове дерево, вишня, яка цвіте з весни до пізньої осені, а тому на цьому дереві одночасно можна побачити квіти та плоди.         Ще в парку росте плакуча форма лісового бука, шестиметрові віти якого звисають до самої землі, його можна побачити лише у Львові і Трускавці.         Є у Стрийському парку і штучні руїни, побудовані у 1984 р. - данина романтичному стилю.         Липова алея приведе до спортивного комплексу НУ "Львівська Політехніка", бібліотеки, кафе, кінотеатру "Львів", що розмістилися у  реконструйованих павільйонах  Крайової виставки.         У 1953 р. львівські залізничники збудували у Стрийському парку дитячу залізницю «Вітерець». Уся обслуга залізниці - школярі міських шкіл. До дитячого сектору парку веде грабова алея, яку жартома ще називають "алеєю закоханих", адже її м'яке вечірнє освітлення створює романтичну атмосферу.         Ще однією своєрідною алеєю парку є платанова, якій вже понад 50 років.         14 жовтня 2004 року у Стрийському парку встановлено пам'ятний знак "Львів - батьківщина українського футболу". Саме тут у 1894 р. відбувся історичний матч між командами товариства "Сокіл" Львова і Кракова з перемогою львів'ян.