Какая прелесть, она прямо мой кумир, такая классическая оккупантша-хохлушка, с мамой. Надо их (москвичей) вот так, тихой сапой брать. Потихонечку и выродятся. и мною обожаемый стих претворится в жизньА я гуляю по Москві,І бачу пам’ятник Бандері,Величний тризуб на Кремлі,І синьо-жовтий стяг в оселі.Величний пам’ятник Донцову,Петрівка вже стоїть без грат,Повсюди чути нашу мову,І люблять всі мій автомат.Повсюди гарні краєвиди,На дротах москалі висять,І я крокую без огиди,У ГЕТО, де вуйки з Тель-Авіва кричать.Нема вже в світі комуністів,Нема ляхів і москалів,Немає негрів, шовіністів,І всяких Путінів – козлів.Нема вже в світі Мавзолею,Оздоби вже на Соловках,Спалили Леніна, тварюку,А Кучма з’їв його весь прах.Повсюди майорять прапори,Червоно-чорнії – святі,Нема московського терору,І злоте св’ястя на стіні.Яскраво світить ясне сонце,Нема кацапської свині,Червоно-чорний у віконці,І я щасливий у Москві.