Poésie pour pouvoir, básnický text Henriho Michauxe

Poussant la porte en toi, je suis entré
Agir, je viens
Je suis là
Je te soutiens
Tu n'es plus à l'abandon
Tu n'es plus en difficulté
Ficelles déliées, tes difficultés tombent
Le cauchemar d'où tu revins hagarde n'est plus
Je t'épaule
Tu poses avec moi
Le pied sur le premier degré de l'escalier sans fin
Qui te porte
Qui te monte
Qui t'accomplit
Je t'apaise
Je fais des nappes de paix en toi
Je fais du bien à l'enfant de ton rêve
Afflux
Afflux en palmes sur le cercle des images de l‘appeurée
Afflux sur les neiges de sa pâleur
Afflux sur son âtre.... et le feu s'y ranime
Agir, je viens
Tes pensées d'élan sont soutenues
Tes pensées d'échec sont affaiblies
J'ai ma force dans ton corps, insinuée
...et ton visage, perdant ses rides, est rafraîchi
La maladie ne trouve plus son trajet en toi
La fièvre t'abandonne
La paix des prairies refleurissantes
La paix rentre en toi
Au nom du nombre le plus élevé, je t'aide
Comme une fumerolle
S'envole tout le pesant de dessus tes épaules accablées
Les têtes méchantes d'autour de toi
Observatrices vipérines des misères des faibles
Ne te voient plus
Ne sont plus
Equipage de renfort
En mystère et en ligne profonde
Comme un sillage sous-marin
Comme un chant grave
Je viens
Ce chant te prend
Ce chant te soulève
Ce chant est animé de beaucoup de ruisseaux
Ce chant est nourri par un Niagara calmé
Ce chant est tout entier pour toi
Plus de tenailles
Plus d'ombres noires
Plus de craintes
Il n'y en a plus trace
Il n'y a plus à en avoir
Où était peine, est ouate
Où était éparpillement, est soudure
Où était infection, est sang nouveau
Où étaient les verrous est l'océan ouvert
L'océan porteur et la plénitude de toi
Intacte, comme un oeuf d'ivoire
J'ai lavé le visage de ton avenir.“70
|
Zatlačil jsem na dveře v tobě, a vstoupil jsem
Přicházím jednat
Jsem tam
Jsem s tebou
Nejsi již osamělá
Již nejsi v nesnázích
Jemné provázky, tvoje nesnáze odpadají
Noční můra, ze které se vracíš, vyplašená
Podpírám tě
Stojíš vedle mě
Noha na prvním stupni schodiště bez konce
Které tě nese
Které tě vynáší nahoru
Které tě uskutečňuje
Uklidňuji tě
Stavím na tobě příkrov klidu
Dělám dobře dítěti tvého snu
Příliv
Příliv na palmy na kruhu obrazů vylekané
Příliv na sněhy její bledosti
Příliv na její ohniště… a oheň je v něm vzkříšen
Přišel jsem jednat
Tvoje myšlenky nadšení jsou posíleny
Tvoje myšlenky na prohru jsou oslabeny
Mám svou sílu v tvém těle, vloženou….
…a tvůj obličej, ztrácející své vrásky, je občerstven
Nemoc už nenajde cestu k tobě
Horečka tě opouští
Mír kleneb
Mír rozkvétajících se prérií
Mír se vrací do tebe
Ve jménu čísla nejvyvýšenějšího ti pomáhá
Jako krtonožka
Vzlétne celá váha z tvých přetížených ramen
Zlolajné hlavy kolem tebe
Zmijovité pozorovatelky utrpení slabých
Už tě nevidí
Už nejsou
Posily posádky
V tajemnu a v hluboké lince
Jako podmořský úplav
Jako bas
Přicházím
Ten zpěv tě vezme
Ten zpěv tě nadzvedá
Ten zpěv je dán do pohybu poustou potůčků
Ten zpěv je živen zklidněnou Niagarou
Ten zpěv je celý jen pro tebe
Už není kleští
Už není černých stínů
Už není strachu
Už po tom není ani stopa
Už ho není k dostání
Kde bylo trápení, je vata
Kde bylo roztříštění, je svarový šev
Kde byla infekce, je nová krev
Kde byly závory, je otevřený oceán
Nosný oceán a hojnost tebe
Nedotčené, jako slonovinové vejce
Umyl jsem obličej tvé budoucnosti
|