Moderní básnické směry

Moderní básnické směry
přelomu století
ve světových literaturách
Politicko-hospodářská situace:
doba „soumraku měšťáckého liberalismu“
doba překotného rozvoje civilizace= tzv. 2. průmyslové revoluce(první „parní“ byla po r. 1848)
zdokonalení parního stroje a vynález parní turbiny (železnice, lodní plavba)
vynález motorů(benzín, nafta)
výroba elektrické energie
motocykly, auta
velké železobetonové stavby
pluhy, mlátičky
chemie- výroba vysoce kvalitní oceli Thomasovou metodou (tedy soustruhy a frézy…)
telefon, telegraf, fotoaparát, gramofon, kinematografie, mikroskop
objev Roentgenových paprsků a studium radioaktivity
vynález syntetických vláken
umělá hnojiva
barviva
dynamit
zdokonalení střelných zbraní (kulomet), větší ráže
ponorky!!!
silnější pancíře
a tedy: větší potřeba surovin (boj o naleziště a dopravní cesty)
růst monopolů
bohatnutí zbrojařských firem: Krupp (Něm.), Schneider(Franc.),
Du pont(USA), Škoda(Rakousko)
střídání krizí a konjunktur
Rakousko stále ještě zaostalé (pozůstatek systému řízení z 2. poloviny 19. století).
Myšlenkové ovzduší: Převládá skepse, pesimismus,tajemnost(nevysvětlitelnost,obava z přílišného pokroku)
spoléhání na intuici.
Vědecké směry: Pozitivismus: l. pravdivé je to, co lze dokázat smysly=pozitivně
2. poznání se vyvíjí (popření metafyziky a podpoření dialektiky)
August Comte(ógist komt) a jeho spolupracovník John Stuart Mill
Vědecký naturalismus (základem všeho dění je hmota a lidský život je na této hmotě
absolutně závislý)-v podstatě tedy popírání náboženství
Friedrich Nietsche(1844-1900)
-určující pro život je instinkt, biologická podstata, pud,
přirozená touha po moci
-demokracie je vláda slabých
-vývoj určují silní jedinci (dav nemá smysl, je manipulovatelný)
-dílo: Tak pravil Zarathustra(legendární reformátor sstaroperkéhoi náboženství)
Soumrak bohů
spiritualismus (nadměrné zdůrazňování duchovna):
L.N.Tolstoj (dříve autor Vojny a míru) žije samotářsky, odmítá civilizaci
a hledá Rousseauovský ideál přírodního života
Dostojevský: člověk ví mnohem víc, než potřebuje vědět ke spokojenému životu
vědecký komunismus:
Karel Marx a Bedřich Engels
Odraz politiky a hospodářství v umění
Zrychluje se vývoj uměleckých směrů, které mají společnou myšlenku Ľ art pour ľ art:
symbolismus
impresionismus
expresionismus
novoklasicismus
unanimismus ( unus animus=jeden duch) snaha najít kiolektivního ducha, kolektivní cítění
vedle těchto směrů stále pokračují tendence
realistické (ve smyslu existenciálním, marxisteckém aj)
romantické (jako novoromantismus)
ve výtvarném umění se objevuje pojem secese:
malířská: inspirace východoasiskými motivy (ornamentalistikou)
stavitelská: ornamenty je možno vyrobit z kovu (díky novým metodám zpracovávání)
počátek tohoto asi ryze individuálního cítění lze asi hledat u Parnasu (často citovaný různými umělci):
Francouzší parnasisté (skupina básníků)
Sborník Současný Parnas (1866,1869,1876)
Silně ovlivnil Lumírovce a skupinu kolem Moderní revue
Program parnasistů formuluje Theophille Gautier(1811-1872):
l. Ne romantismus , ne ralismus, ale neosobní chladné, mramorové zobrazení krásy
(vzor znovu v antice). Nadčasovost.
(70. léta vykopání Tróji)
2. Silná obraznost, inspirativnost.
3. Důraz na formu lit. díla: dokonalý výraz
4. Formulují název Lartpourlartismus (umění nemá sloužit žádným praktickým cílům,
ale pouze ideálu krásy, a to v dokonalé harmonické formě.
5. V umění také operují s termínem fin de siécle (fen d sijekl)-sklonek století
Osobnosti:
Charles-Maria Leconte de Lisle(1818-1894) (šárl mari lekont de lil)
Nevěří v pokrok lidstva, chce jedině sloužit kráse (!!!x Hugo věří v pokrok!!!)
4 knihy veršů zachycujících kulturní vývoj lidstva pod názvem Básně
Básně antické (starověké mýty)
Básně barbarské (vývoj náboženství a mravních zákonů)
Básně tragické ( dtto )
Básně poslední (nevíra v náboženství, ale víra ve vědu a umění)- vydáno posmrtně
Sully Prudhomme(1837-1907)(sili pridom)
Stephan Malarmé ( viz níže)- pouze v počátcích své tvorby, pak šel vlastní cestou
Paul Verlaine (viz níže)- pouze v počátcích tvorby, pak šel vlastní cestou
Impresionismus
Vznik: Zdroje: Angličtí krajináři: John Constable(konstebl)
Joseph William Turner Parník ve sněhové bouři(dokonce se
(džouzif térnr) nechal přivázat ta bouřky k lodnímu stožáru
aby výpověď byla pravdivá)
Déšť, mlha, rychlost !!!
barbizonská škola: Francie 1825 francouzští malíři, kteří se usadili
v blízkosti vesnice Barbizon a malovali krajiny přímo v plenéru
Bohémský život …
Theodore Rousseau
Camile Corot: malba vodní hladivy, v okamžiku kdy se už skoro vypařuje
(mlžný opar)
Dílo např.: Most v Mantes
Édouard Manet: (1832-1883)(mane)
Salón 1863: vystavuje obraz Snídaně v trávě
Salón 1865: vystavuje obraz Olympia
Není však považován za impresionistu, protože techniku impresionistů
nepřevzal !
Je značně konfliktní. Oba obrazy posouzeny jako nestydaté a „odbyté“.
Díla malířů používajících techniku rozkladu světla a nejasných kontur byla potom na Salonu odmítána.
Roku 1874 tedy uspořádána výstava tzv Salón odmítnutých. Uspořádala ji skupina kolem Maneta.
On sám tam vystavuje obraz Impression,soleil levant (Dojem, vycházející slunce). Kritik Charivari
zesměšnil pojem Imprese, nazval malíře posměšně imresionistou … Skupina zasměšnění přijala jako název.
Princip impresionismu: Zachytit co nejvěrněji dojem okamžiku (tedy neodporuje si s realismem)
Nejrychleji se při pohledu na jev mění světlo. Světlo je tedy nositelem té prchavost. Světlo mění barvu.
Proto nositelem momentálního dojmu (nálady) je barevná skvrna. Klademe-li barevné skvrny (=rozkládající se světlo) vedle sebe, lidské oko je díky své nedokonalosti vnímá jako chvějícíse plochu. Tedy žádná ostrá linie!!!
Nepoužívají černou barvu, protože se v přírodě prý v čisté podobě nevyskytuje (spíš je to tmavě zelená).
Můžeme snad říci, že jde o nejdokonalejší realismus!!
Hlavní představitelé impresionismu:
Claude Monet(klód mone) obrazy Leknínů, Topolů, Katedrál, Stohů
(některá až 5 metrů vysoká)
Auguste Renoir hlavně figury, potréty (hlavně ženy a děti). Něžné, s převládající
růžovou barvou pleti, hodně se zabývá hrou světelných paprsků
na lidském těle.
Když ke stáří onemocněl revmatismem, přivazovali mu přátelé
štětec k prstům, aby mohl malovat.
Houpačka
Akt ozářený sluncem
Alfred Sisley(sisle) Angličan, krajinář
Camille Pissaro(kamij pisari) francouzský krajinář
Edgar Degas(edgár dega) obrazy baletek a náměty z dostihového prostředí
ten ale nepoužívá impresionistickou techniku, protože k vytvoření
pohybu potřebuje alespoň náznak linie
ke stáří oslepl a začal modelovat baletky a koně z vosku
Henri de Toulouse-Lautrec Malíř hospod a nwvěstinců (Piggale, Montmartre noční život nevěstinců
a hospod). v mládí si zlámal obě nohy, celý život mrzákem. Hodně pil!
Významné jsou plagáty a litografie (japonský vliv)
Auguste Rodin(ogist rodén) sochař
Myslitel
Balzac
Hudba:
Claude Debbussy(1862-1912) Faunovo odpoledne, svita Moře
Mauritz Ravel(1875-1937) Španělská rapsodie
Richard Wágner (částečně)
Impresionismus ve světové literatuře
není tak výrazný jako v malířství. Mísí se s dalšími směry a je to spíš přístup ke zobrazení (princip):
Vyslovit pomíjivé a okamžité nálady, sdělit PRAVDU OKAMŽIKU.
Jak?: pomocí barevných a zvukových asociací a pojmenování (vytvořit iluzi zvuku, barvy)
Osobnosti:
Paul Verlaine(1844-1896)
nazýván symbolistou a impresionistou
Syn důstojníka;rodina od 1851 v Paříži, žijí v bídě; po maturitě krátký čas úředníkem;
od 1863 básně v časopisech a sbornících,
Sňatek s Matyldou a spořádaný život v bytě tchána a tchyně. Po roce přiklonění k bohémskému životu.
Bisexuální orientace. „Pekelný“ vztah k Rimbaudovi. Vaerlaine ho v hádce postřelil. Na dva roky ve vězení.
Tam se obrací na katolickou víru. Po propuštění se pokusí znovu si uspořádat život. Už to nejde. Notorický alkoholismus. Tuláctví.
Dílo:
bás. sbírky:
Saturnské básně(1866)
Podzimní píseň: jedna z jeho nejslavnějších básní
nálada se odvíjí od základního motivu teskného tónu houslí, podzimu, šumícího větru
Galantní slavnosti(1869)
Romance beze slov(1874)-(psáno v době krátkého manželství) hodnotu verše měří jeho hudebností
Bělostný měsíc: smyslové vjemy (měsíční svit, stíny vrb,kvílení větru,hvězdná obloha…)
vyjadřují stav duše
Spleen úzkost z odchotu milované osoby (důsledně není jasné, zda jde o muže či ženu)
Moudrost(1881)-chce předvést svou náboženskou proměnu:
verš “Naděje třpytí se jak v chlévě stéblo slámy“
Kdysi a nedávno(1884)(překládáno někdy jako Dávno a nedávno)
Umění básnické: odmítá logickou stavbu básně dovedenou do pointy:
„Pointa báseň zabít stačí“
Chce významovou neurčitost, odlesky, polotóny,
neohraničenosti, hudební mlhavosti.
eseje:
Prokletí básníci(1884)- vlastně první formuloval název skupiny
Z našich básníků mezi impresionisty řadíme Ant. Sovu, Karla Hlaváčka a Fr.Šrámka.
Symbolismus ve světové literatuře
Překrývá se v literatuře s pojmem impresionismus (totiž symbol je zrovna tak nositelem dojmu jako barva, tón …), avšak v umění se překrývá rovněž s pojmem secese (secesní dílo je symbolické, ale ne každé symbolické dílo je secesní)
Symbol: jev (předmět, postava, scéna…),který mimo svůj prvotní význam má ještě význam přenesený,
vyslovený umělcem a srozumitelný z tradice, na základě vnitřní podobnosti.
Had-symbol ďábla Kříž-symbol smrti
Manifest francouzského symbolismu; 1886, autorem francouzský básník Jean Moréas(žan morea)
-Osobní prožitky není možno rozumově vyjádřit. Proto se pokusme přiblížit
tento prožitek pomocí náznaku, pzvolného dohadování, nejasného naznačení obrysů.
-V symbolistickém umění obrazy přírody, skutky lidí, všechny osobní jevy
se nemohou projevovat samy; jsou to pouhé smyslové znaky určené k tomu,
aby představovaly své tajné spřízněnosti s prvotními idejemi
-Bod 4 Manifestu: přednět se nepovažuje za předmět o sobě, ale spíše za znak nějaké ideje
jehož prostřednictvím může být vyjádřena
Představitelé:
Moreau Gustav (žistáv moró)( Olej Zjevení
Bertrand Odilon Redon(bertán redon)(1840-1916) Zavřené oči
Kyklop
krajiny, zátiší, figurální kompozice
James Ensor(1860-1949)(džejmz ensor)belg. Masky smrti
Alfred Kubín(1877-1939) rak.
Edvard Munch(1863-1944) nor. Tanec života
skupina malířů Nabis (=hebrejsky Proroci)
Osobnosti světové symbolistické literatury
Edgar Allan Poe(1809-1849) USA
zakladatel horroru a detektivky
Básník a prozaik; od útlého dětství sirotek,; výchova v rodině obchodníka Allana; s ní pobyt v Anglii;
Konflikty se světem; těkavá existence; spousta nešťastných lásek; pro Evropu jej objevil Baudelaire
(přeložil jeho dílo do francouzštiny)
Dílo:
Bás. sbírky: Tamerlán a jiné básně(1827)
Havran a jiné básně(1845)
Prózy: Dobrodružství Artura Gordona Pyma(1838)
Grotesky a arabesky(1840)
Povídky(1845)
Filosofie básnické skladby(1849)
mimo jiné: základní vlastností krásy je smutek
Charles Baudelaire(1821-1867)
„magnus párent“ moderní poesie; odmítá realismus, sentimentalismus,
Smrt otce, dětství i mládí prožité s otčímem (zostřuje se vzájemné napětí);
finančně zabezpečen, bohémský způsob života (alkohol, hašiš, opium, vztah k mulatce Jeane Duvalové
= Černá Venuše). Je mu přidělen finační opatrovník
Oborem básnictví je krása. Poe ji vidí ve smutku, Baudelaire ji chce vidět všude.
Dílo:
Celé své dílo rozdělil do čtyř svazků:
Květy zla(1857,1861,1868)
rok 1857 je proto časem, od kterého se začíná odpočítávat moderní poesie;
následovala žaloba proti autorovi inakladatelům pro ohrožení mravnosti;
soudní spor prohráli, 6 básní zabaveno, zákaz šíření knihy.
„Poesie nemá za předmět pravdu, ale jenom sebe samu“
„Poesie souvisí s malířstvím, kuchyní a kosmetikou možností vyjádřit jakýkoliv pocit
slasti nebo hořkosti, blaha nebo hrůzy“
Umělé ráje(1860)
Estetické zvláštnosti(1868-9)
Romantické umění((1868)
Zvlášť vydány: Malé básně v próze(1869)
Intimní deníky(1908) Rakety(1908) Mé srdce obnažené(1917)
Sebrané spisy a korespondence(7 dílů)(1922-53)
Jean Arthur Rimbaud(1854-1891)
Narozen v Charleville, zemřel 1851 v nemocnici v Marseille.
Přísná výchova bigotní matky. Už v útlém dětství velmi paličatý, časté útěky (dvakrát z Paříže přivlečen postrkem).
Studuje lehce, dostává od svého profesora knihy básní.
Později se dostává do Přiže se souhlasem matky. Z pozdálí sleduje boj Přížské komuny.
Seznamuje se s Verlainem, ten ho uvádí do literární společnosti,tam se znemožˇnuje. S Verlainem se toulá
po Belgiia Londýně. Bída.
Po postřelení od Verlaina a po Verlainově uvěznění se setkávají ještě jednou-definitivní roztržka.
Rimbaud cestuje a mění zaměstnání (Indie, Egypt, Habeš)…voják, cirkusák,tulák…
Nemocnice v Marseille- noha postižená zhoubným nádorem-amputace-smrt.
Dílo:
Nejlepší věci napsal mezi 15 a 19 rokem.
Sezona v pekle (1873 )
odtud básenˇ Alchymie slova- vymyslil barvu jednotlivých hlásek (A=černˇ, E=běl …)
Iluminace(1898 !!) cyklus básní v pro´ze i ve verších – vydal Verlaine
-Originalita veršů: spontánnost, bohatství imaginace, nekonvenčnost, jednoduchost ale účinnost formy.
-Zˇádná logika !!!!! Spíš tajemný vnitřní a neprozkounaný zdroj ve vlastní psychice.
Svému učiteli a příteli Izambardovi píše v dopise o tom, jak se učinit vidoucím pro poesii:
Jde o to dospět k neznámu rozrušováním všech smyslů.
-Nelze si představit vývoj světové poesie bez Rimbauda.
Stephane Mallarmé(1842-1898)(stefan malarmé)
jediný z velikánů, žije poklidným životem, 30 let vyučuje angličtinu,
izoloval se od světa, dlouho neznámý, jenom se schází se svými příteli a žáky ve svém bytě v Paříži
(např. Paul Valéry)
básenˇ je tajemstvím, k němuž má čtenář klíč ve své obraznosti
dílo: Básně(1887)
Faunovo odpoledne(1876)- básnická slkadba s mytologickým námětem
Paul Valéry(1871-1945)
už je trochu jiná generace
dílo: Mladá Parka(1917)
Hřbitov u moře(1926)
Tristan Corbiére(1845-1875)(tristan korbjér)
francouz;zážitky z rodné Bretaně, okouzlení mořem.
Od 16 let vážně nemocen (astma, revmatismus)
Neštˇastná láska k italské herečce. Vzorem je mu Villon, od něj přebírá revoltu a sarkasmus.
Dílo: Zˇluté lásky(1873)- ovlivněno zklamáním v lásce. Sebeironie, ošklivé obrazy
Joris-Karl Huysmans(1848-1907)(žoris vismáns)
prozaik, básník, výtvarný a literární kritik. V rodině se cítil cizí. Od maturity do 50 let úředník ministerstva vnitra v Paříži. Katolík, který hledá smysl života v umění a literatuře.
Začínal v Zolově skupině jako naturalista, ale naturalismus překonal
Dílo: romány:
Tam dole( )
Naruby(1884) Hlavní hrdina De Esseint (d esánt) je potomek starého šlechtického rodu. Je znuděn
společností, všechno už poznal. Chce uniknout kořistnické společnosti do světa umění.
Najde v odlehlé pustině dům a tam provozuje umění dle vlastních měřítek. Končí fyzickým a psychickým zhroucením. Cˇasté estetické úvahy o skvělém vzoru prokletých básníků omezují dějovost. Cˇasté je vyhledávání dekadentních obrazů v dílech prokletých básníků.
Vliv Huysmanse na č. literaturu vyzdvihl objevil Sˇalda.
Další světové spisovatelské osobnosti toohoto období
Emile Verhaeren(1855-1916)-Belgie
píše francouzsky, pochází z Flander
Dílo: sb. Chapadlovitá města(1895)
Básnické vidění města (civilismus)- poprvé v literatuře (podobně jako Whitman)
Občas i obavy, zda se člověk sám nezahubí
Mauritze Maeterlinck(1862-1949)(mátrlink)- Belgie
dramatik, básník, píše francouzsky,nositel Nobelovy ceny
Dílo: sb. Skleníky(1889)
Symbol je jev vlastní přírodě.
Cˇlověk je jen hříčka přírody (naturalismus)
Oscar Wilde(1854-1900) Velká Britanie
narozen v Dublinu, rodiče bohatí Irčané zaujatí více sami sebou než dítětem (tím se matka jenom chlubí)
Studia: Dublinská universita,
Oxford : Od Johna Ruskina získává krédo, že umění musí být součástí každodenního života,
To se stává programem tzv. estétského hnutí
Matka výstředně přepjatá básnířka, on zázračné dítě salonů. Duchaplnost, vtip, intelekt. To se obrací proti němu,
když začne útočit na anglickou konzervativní morálku. Hledá nové zážitky a nechce brát ohled na oficiální morální kodexy.
1882 cesta do USA
-
svatba
-
obžalován: Homosexuální vztah k mladému chlapci, kterého miloval celý život. Dva roky vězení.
Po propuštění odchod do Francie. Umírá v bídě a zapomění.
Dílo: Pro´za:
Sˇtˇastný princ a jiné pohádky(1887)
Obraz Doriana Graye(1891) ošklivost z Dorianových hrůzných činů přechází na obraz,
zatímco Dorian vypadá pořád stejně jako v den, kdy byl obraz namalován. Obraz se stává
symbolem nepodplatitelnosti lidského svědomí.
Když se Dorian rozhodne obraz zničit, umírá sám jako stařec, zatímco obraz omládne
(protože umění je nezničitelné).
Komedie:
Jak je důležité míti Filipa(1895)
Ideální manžel(1895)
Básenˇ:
Balada ze žaláře v Readingu(1898)
Walt Whitman(1819-1892)-USA
Stébla trav(1855)- sbírka psaná občas volným veršem
prvky civilismu a vitalismu
Rainer Maria Rilke(1875-1926)Německo
Narodil se v Praze, píše německy
sbírky: Kniha hodin(1905)
Nové básně(1907-8)
Sonety Orfeovi(1923)
Christian Morgenstern(1871-1914)-Německo
hra se slovy, a fantazií
Sbírky: Sˇibeniční písně(1905)
Palmstro:m( ) to už je něco jiného. Tady jde o obsah. Ten je aktuální, politický
Alexandr Alexandrovič Blok(1880-1921)-Rusko;symbolismus
Verše o krásné dámě(1904)sbírka
Dvanáct(1918) poema- revoluce
Konstantin Dmitrijevič Balmont(1869-1904)
|