Christiane 1. (Storhertuginde af Stark)

Christiane 1. 	Christiane 1.
 	
Storhertuginde af Stark	Storhertuginde af Stark
Regeringstid: 	275 5E –
Krav: 	Datter af storhertug Friedrich 3.
Forgænger: 	Friedrich 3.
 	
Ægtefælle: 	Ugift
Børn: 	Ingen
Hus: 	Huset von und zu Harzburg
Fader: 	Friedrich 3. af Stark
Moder: 	Louise af Aurelien
Født: 	3. Martius 249 5E,
Minrathous, Tevinter
Tilnavne: 	
Nordens løvinde (die Löwin des Norden)
Dragedræberen (die Drachentöterin)
Rigets dødeligste kvinde (die tödlichsten Frau des Reiches)
Jægeren fra Wolfenburg (die Jägerin von Wolfenburg)
Race: 	Menneske
Nationalitet: 	Teutonsk (Stark)
Religion: 	Teutonsk sigmaritisme
Christiane I Katharina Constanze Wilhelmina Kallistrate Leopoldine Großherzogin von und zu Harzburg (f. 3. Martius 249 5E –) er den flammende, stridbare, frygtede og disciplinerede storhertuginde af Stark, der samtidig bestrider embedet som kejserlig kurfyrstinde og rigsmarskal. Storhertuginden regnes trods sin unge alder blandt den Gamle Verdens absolut største krigere og feltherrer og hendes taktiske og strategiske virtuositet og kyndighed er sagnomspunden.
Christiane er yngste barn og datter af den martialske storhertug Friedrich 3. af huset Harzburg, der lod alle sine børn uddanne i administration, krigskunst og våbenbrug af samtidens største mestre, heriblandt Roza von Chotek. Hendes elskede ældre brødre, Johann Sigismund og Friedrich Achilleus, var også strålende militære begavelser, men søsterens rå talent og genialitet var uovertruffent selv i det ellers krigerisk legendariske fyrstehus. Efter sine brødres død i kamp i 271 og 274 5E, besteg Christiane således elfenbenstronen i Wolfenburg ved sin fars død i 275 5E og har regeret storhertugdømmet med stor kyndighed og jernhård disciplin.
Udover at personligt at have dræbt over hundrede personer i kamp, kendt som sin generations mest fuldendte kriger og at være Imperiets næstøverste militære myndighed, er storhertuginden også berømt som en mageløs fyrig og atletisk skønhed, hvilket i kombination med hendes magt og rigdom har gjort hende til en af den Gamle Verdens mest eftertragtede kvinder og hendes utallige bejlere - den ene mere magtfuld og ambitiøs end den næste - har talt hæderkronede personer som Augustin von Feuerbach af Aurelien, Leobald von Leibniz af Nuln, Christian Gyldenløve af Arendal, kronprins Francesco af Lucca, prinserne Wilhelm Emanuel og Albrecht den Yngre af Bacchien, storhertug François 7. af Lyon, storhertug Augustus 2. af Franken, storfyrst Phillip 3. af Calidien, kong Zoltán 2. af Karpatien såvel som selveste hans strålende majestæt kong Charles 8. af Bretonnia. Alle har hun fundet uinteressante, ulidelige eller på anden måde utiltalende og afvist. Hendes hidtil mest udholdende bejler er Siegfried Laurentius, kejserens yngre broder, hvis talrige og lidenskabelige forsøg på at anholde om hendes hånd, har givet ham en brækket arm og en endnu stærkere kærlighed til den stormfulde storhertuginde.
Storhertuginden sammenlignes oftere og oftere med Imperiets anden ugifte og voldsomt eftertragtede kvinde - storfyrstinde Emmanuelle 1. af Nuln. Jævnligt stilles de op som antiteser. Begge er meget smukke og magtfulde kvinder født et år fra hinanden, hvor Emmanuelle er hypersocial og kulturelt begavet, mens Christiane er antisocial og militært formidabel. Sammenligningen er dog ikke videre sandfærdig og undervurderer den starkiske løvindes kulturelle interesser og store lyst til at omgås ligesindede - især militært.
Category:Stark
Category:Adelig
Category:Regent
Category:Harzburg
Category:Imperiet
Category:Den Gamle Verden
Category:Kejserlige kurfyrster
Category:Kejserlige fyrster
Category:General