Козацькі цзиньгубани

Козацькі цзиньгубани (рос. казачьи цзиньгубаны) - найбільш проста і древня зброя бойовиків (захисників) Країни Феодосієвої протягом тисячоліть. По суті представляє собою звичайну палицю (палку, посох, ціпок і т.д.) або по-китайські цзиньгубан. Цзиньгубан може бути освячений в т.ч. молитвою або святою водою. Може використовуватись в т.ч. для самозахисту, напоумлення або як символ статусу (напр. ціпок діда Якова це ціпок старої, поважної людини, мудрого сільського вчителя з великим життєвим досвідом) або цзиньгубан дядька Федося, який нагадує про те, що "київському мужику (козаку), так само як і Непостижимому Божеству, Творцю Світів і Владиці Безмежжя в його особі на голову ніхто не сяде".
Поняття "цзиньгубан" також пов'язане з китайським фольклором, де зустрічаємо чарівний цзиньгубан Царя Мавп, Наставника, Заступника і Утішителя багатомільйонного китайського народу, господарствоутворюючого народу Китайського господарства і інших народів Далекого Сходу Старого Материка (Євразія), серед представників яких нині є немало прихильників Східної Церкви і її Засновника.
== Спогади ==
«… Що стосується нашої сім’ї, то оскільки у діда власної землі не було, жив він з того, що міг заробляти у місцевих кулаків. У діда був брат Мартин. От вони разом і ходили до багачів працювати, заробляти на хліб. Одного вечора вони йшли додому після того, як цілий день молотили ціпами хліб у одного багатого козака. Йшли додому з ціпами. Назустріч їм їхав пан Дзюба. Коли вони з ним порівнялися, то треба було б зняти шапку і поклонитися панові, але дід цього не зробив. Дід вважав, що він не кріпак, а козак і що шапку ламати перед панами йому не годиться. Дзюбу це добре заділо. Він зіскочив зі своєї брички з батогом в руці і несподівано, не сказавши ні слова, декілька разів з усієї сили вдарив діда батогом. Дід не стерпів такого знущання, розвернув свого ціпа та впоров знахабнілого пана по ногах. Той впав і зчинив такого галасу, що збіглися люди рятувати пана, а дід пішов собі додому. Дзюба, звичайно, не міг простити такої моральної і фізичної обіди й завів на діда судову справу. А судив же хто? Ті ж самі пани. Вони й засудили його до Сибіру, звідкіля він більше й не повернувся, там і помер. А брата його віддали у солдати на 25 років. От так злиденно жив мій дід і загинув із-за панського свавілля…»
== Джерела ==
* https://www.myslenedrevo.com.ua/uk/Lit/P/Pasko/TimeTruth/ProMemoria/NativePlace.html