לטייל נכון

מי שיודע יותר, סוחב פחות 
--(אמרת מטיילים)
המאמר מיועד בעיקר למטייל המתחיל, או החצי מנוסה - אם כי גם המנוסים אולי ימצאו משהו. מבוסס על ניסיון אישי, מאמרים, ספרות, ופורומים בארץ בחו"ל, מותאם לתנאי ישראל. 
נדון כאן בעניין קריטי: כמה אנחנו סוחבים, ואיך אפשר לסחוב פחות. רוב הטיילים המתחילים לא מקדישים לזה תשומת לב - אלא אחרי תחילת הטיול, אחרי קילומטרז' מסוים, כשכבר סבלו רבות והוציאו סכום ניכר על ציוד לא מתאים. נקווה לחסוך מכם את זה. 
== מדוע המשקל חשוב? ==
משקל הציוד משפיע על המטייל במספר דרכים: ראשית, הוא יוצר קושי פיזי. ההליכה קשה ולעתים, תוך זמן קצר, הופכת לבלתי אפשרית ממש. ההנאה מהטיול פוחתת או נעלמת, מצב הרוח והגוף שפוף, לעיתים מפסיקים את הטיול באמצע. 
עומס משקל יוצר פריחת זיעה ופצעי לחץ מתחת לרצועות הכתף, שפשפות מתחת לרצועות המותן, שפשפות ויבלות בכלל, הזעה מרובה, וצורך מוגבר בשתייה- שגורם לסחיבת יותר מים, ובכך מעלה שוב את משקל התיק. 
בטיול ארוך גורם משקל גבוה גם לשחיקה רבה יותר במפרקי הברך והירך, לחץ רב יותר על הרגליים וסיכוי גבוה יותר לבעיות הליכה, נקעים, מעידות במורד, בעיות ברכיים ושברי הליכה ודלקות בכף הרגל: וללחץ מתמיד על חוליות הגב ושרירי הכתפיים והצוואר.
מיד בהתחלת הטיול, או לאחר כמה ימים, בצורה מצטברת - במיוחד בשביל ישראל, הקושי הפיזי עלול להקשות על המטיילים עד כדי שבירה ונטישה מעט אחרי התחלת או בסוף המקטע הראשון של הטיול.
== מה המשקל המומלץ? ==
נהוג לטעון כי בסך הכל, כולל משקל הביגוד וההנעלה בהליכה - אמורה מטיילת לסחוב עד 15% ממשקל גופה, ומטייל - עד 20% ממשקל גופו. ישראל יוצאת דופן בגלל הצורך בשתיית כמות מים גדולה מול מיעוט מקורות המילוי בדרך, דבר שמשפיע לרעה על המשקל.
מעשית, רוב התרמילים יתחילו להיות לא נוחים בסחיבת מעל 14 קילו, ובוודאי בסחיבת 18 קילו ומעלה לאורך זמן. רצועות הכתף ישוטחו ויאבדו גמישות, החלק הפנימי יתעגל, רצועות המותן "יימרחו" על המותן ולא יחזיקו את מה שהן אמורות לחלק: הרצועה תחליק , והמטייל סובל. רצועות ידקקו, תפרים עלולים לפקוע, אבזמי משנה עלולים להישבר. במשקל קיצוני, מוטות הגב יתעקמו, רצועות המותן יתמרטטו ואבזמי מותן עלולים להישבר או להכאיב. כלומר: ממש, אבל ממש לא כיף ללכת. כאבי גב, הרבה עצירות לתיקונים, כתפיים ושרירי גב \ צוואר כואבים ותפוסים. הטיול הופך ללא נעים. 
* בשיקול כולל, "מטייל קל" ממוצע (ראה בהמשך) בשביל ישראל שואף למשקל על הגב של 17 - 11 קילו, כולל אוכל, מים ומשקלו העצמי של התרמיל. לנשים - רצוי קצת פחות מ- 17.
== אבולוציה של מטייל ==
המטייל עובר מספר שלבים בהתפתחותו. עם הזמן והניסיון, מגיעים השינויים. 
* א. המטייל המתחיל- ציוד מכל הבא ליד:
המטייל המתחיל וחסר הניסיון לוקח מכל הבא ליד. מבוצע חיטוט כולל בבוידעם: מתנות בר- מצווה היסטוריות ממוחזרות, "עודפי צבא" נשלפים, שוד כלי המטבח של אמא, קצת מושאל, קצת נקנה בחופזה - לפעמים לחסכון מקסימלי במחיר, וכו'...הוא אינו מודע להשלכותיהם של איכות ירודה או ומשקל הציוד בטיול, לא בודק את התאמת הציוד לטיול המיועד - פני השטח, סוג הקרקע, הטמפרטורה ביום ובלילה, בתרמילים לא נשקלים יכולת נשיאה או רמת הנוחיות, המאמץ הגופני, והאיכות הכוללת. מאחר ומדובר באלתורים, לרוב הכל כבד, לא מתאים וברגע האמת - לא עושה את העבודה כמו שצריך: פנסים שובקים בחושך הראשון, תרמילים נקרעים, שקי השינה מבשלים (או מקפיאים), תפרים נפרמים, המים דולפים וכו'. 
התסכול רב, הטיול קשה יותר ונוח פחות - לפעמים עד אימה. 
אם הטיול קצר, מילא. אם הטיול ארוך - אבוי. 
* ב. המטייל החצי מנוסה: בחירה בציוד נוח ומתאים יותר מקודם, לרוב דמוי - מקצועי, מסורבל וכבד. 
ככל שאנו מטיילים יותר, וצוברים ניסיון בשטח, מתחילה מודעות להשפעת איכות הציוד: השפעת נוחות התרמיל שהוא נושא על כמות הקילומטרז' היומי ועל איכות השינה, התאמת שק השינה לעונה, והשפעת הציוד המקצועי בכלל על מצב הגוף והרוח, הקלות והרעננות במהלך ההליכה, וכו'. 
אנו מתחילים לרכוש מוצרים נוחים ואיכותיים יותר. הקנייה מתבצעת תוך חוסר מודעות למשקל הפריט.
* שלב זה הוא שלב מסוכן. מחד - אנחנו יודעים מה צריך. מאידך - אנחנו חשופים לחוסר ידע וטעויות, בעלי תקציב מוגבל... ולרוב לבסוף רוכשים ציוד לא מתאים, המובילה לאכזבה וקניית אותו פריט מחדש, בכמה גרסאות, פעמיים או שלוש.... במבט לאחור - אם מראש היינו קונים הפריט המקצועי והנכון, היינו חוסכים כסף, ובוודאי זמן, מפח נפש, משקל ועצבים. 
* הסכנות: בעקבות ההיצע הרב, חוסר הניסיון שלנו, מוכרים אגרסיביים ו"ידענים", תקציב נמוך, חוסר ידע וחוסר הכרה של ציוד נכון לטיולים - קונים תחליפים כבדים מידי, או לוקחים יותר מדי ציוד בכלל, ולרוב - שני הדברים ביחד. בכך אנו מעלים את המשקל על הגב... לפעמים עד קטסטרופה. 
* ג. המטייל הקל:
המצב האידאלי. הטמעת ההכרה שמשקל מיותר זה רע. יש לבצע שקילת הציוד, להכיר במודעות לחשיבות משקלו, ולבחור (או לקנות מראש) ציוד קל משקל. 
ב-'טיול קל', המטייל יצמצם כמה שיותר את משקל התרמיל:
הוא יוותר על פריטים מיותרים, ישתמש בפריטים יעילים יותר,
מקצועיים יותר, ולעתים דו-שימושיים.
* ד. מטיילי אולטרה-לייט :
לרוב מטיילים מנוסים ומקצועיים מאוד. לוקחים את נושא המשקל עד פנאטיות, משתמשים בידע ופריטים דו שימושיים במידת האפשר ולפעמים בקיצוניות. מצמצמים כמה שיותר: הורדת תוויות היצרן מהציוד, חיתוך ידית מברשת השיניים וקידוח חורים במה שנשאר להפחתת המשקל, חיתוך מידת המזרן ושימוש בבגדים לריפוד, שימוש בביגוד, תרמילים, שקי שינה ומחסות מיוחדים ומינימליסטיים, עשיית כוהליות קלות במיוחד מפחיות קולה, גזירת וקיצור רצועות התרמיל ושרוכים ארוכים, לקיחת פריטים בודדים בתרמיל, וכיוצא בזאת.
מטיילי אולטרה-לייט הם, לרוב, וותיקים ובעלי ידע רב במחנאות, מסתפקים במועט שבמועט, פעמים רבות מקריבים נוחיות - לפעמים ברמה קיצונית - תמורת מינימליסטיות וקלות משקל.
== האם ציוד קל הוא גם יקר יותר? ==
אחת הסיבות לכך שמטיילים נמנעים מלקנות ציוד קל ומקצועי, הוא מחירו. אולם, בחישוב כולל ובסופו של דבר - קנייה פעם אחת של ציוד מתאים, גם אם יקר יחסית - תשתלם מכל הבחינות (כלכלית, נוחיות, זמן, עצבים, איכות שינה, הנאה מהטיול) יותר מאשר קנייה חוזרת של אותו מוצר כמה פעמים, מיצרנים לא איכותיים.
דוגמאות קלסיות: תרמיל, פנס, פליס וביגוד תרמי, כפפות, כלי בישול, אולר, מערכת מים, גזייה.
== עקרונות הורדת המשקל: ==
מודעות. ראשית, נתחשב בנושא המשקל בקניית הציוד המהותי. המשקל העצמי של התרמיל חשוב מאוד. תרמיל ששוקל 1800 גרם זה טוב. תרמיל ששוקל כפול - זה רע... עניין נוסף הקשור לזה, הוא הנפח. תרמיל קטן לא "ירשה" לנו להוסיף דברים מיותרים. נפח של 55 עד 65+ 10 נחשב נוח לרוב מטיילי השביל, נפח של 45- 30 טוב לטיול מקטעים חד או דו יומי כשציוד קשור בחוץ. זכרו שככל שהתרמיל גדול יותר, משקלו העצמי כבד יותר.
תכנון. נכין מראש הלוגיסטיקה - היכן נמלא מים, היכן נלון, היכן נקנה אוכל. מכאן נגזור את הכמויות הנכונות לאוכל ומים, סוג הביגוד וציוד המחסה. (בזמן הטיול נעשה את זה בערב. תוך כמה ימים, זה נהייה קל מאוד.) 
בחירת ציוד: נוציא את כל הפריטים שאנו רוצים לקחת, ונרכז אותם בערימות:
* 1. פריטים חיוניים והכרחיים, שלא נוכל בכלל לטייל בלעדיהם.
* 2. פריטים שלא חיוניים לעצם ההליכה, הלינה או הבישול, אבל צריך אותם. צורך הוא עניין סובייקטיבי, ולכן כל מטייל יעשה את הבחירה שלו.(ראה פרוט בפרק הבא): נעריך את רמת או כמות השימוש המעשי הצפויה בפריט, ואם הוא באמת, אבל באמת חיוני לנו - או "טוב שיהיה". 
* 3. פריטים לא חיוניים, שאני רוצה לקחת. 
* 4. נעריך את הנוחות והיעילות שהפריט מספק, לעומת משקלו. ננסה להחליף פריט כבד בקל או למצוא פריטים דו שימושיים ככל האפשר. 
* 5. פריטים כפולים, גיבויים, או פריטי "טוב שיהיה". אחרי שהכנו את כל הציוד- נארוז, ועל משקל אמין, נשקול את עצמנו עם התרמיל ובו הציוד לטיול, ובלעדיו. נחסיר משקלנו "עם תרמיל" ממשקל "בלי תרמיל", ונגלה כמה שוקל התרמיל נטו.
לבסוף נבצע פרק ה "ת'כלס".
הפחתת משקל היא הליך הדרגתי, שנעשה עם הזמן והניסיון. אל תצפו להשיג הכל בבת אחת. עשו דברים בזהירות ובבטיחות, במקרה ספק נסו הפריטים בבית או לידו, או – במגבלות ההיגיון - הביאו שני סוגי פריטים ונסו אותם בשטח זה ליד זה. 
(במידה ועדיין לא קניתם ציוד, בדקו היטב כל מה שיש לכם, חלקו, עירכו רשימה מסודרת ואז סדרי עדיפויות לתקציב. זכרו שציוד איכותי יקר אבל שווה כל שקל, ושניתן לרכוש חלק מהציוד באתרים בחו"ל בצורה מוזלת. זכרו גם, שמטרתו של המוכר בחנות היא למכור... בחנו היטב את מה שאומרים לכם. "לא כל הנוצץ הוא זהב"). 
===הורדת ציוד מיותר ===
מים קדושים: פעמים רבות אנו נגועים בתרבות הצבאית של "חייבים הרבה מים" . הנה תפיסה חלופית: נכון, אבל - לא צריך לשאת מראש מים לכל היום. הכנה טובה של נקודות מילוי מחדש כאן תאפשר לחסוך במשקל המים. למשל, גם בשיא הקיץ - בתחילת השביל בצפון, 6 ליטר עליכם אינם חובה. נקודת המילוי מחדש הראשונה נמצאת 3 ק"מ מההתחלה: למעשה, אתם צריכים לשאת עליכם ליטר אחד (או פחות). מלאו שם שני ליטר (עד הארי השואג), משם תצטרכו שלושה ליטר, עד צומת כח...וכו'. עם זה, עדיין יהיו ימים בהם תצטרכו הכל עליכם, כמו הקטע מירדנית לכפר קיש, או נחל עמוד. במקרה זה, היעזרו בהטמנות. 
איני אומר שיש לחסוך במים. במקרה ספק, קחו ליטר אחד יותר מעל המתוכנן- אבל לא יותר מאחד . עם הזמן והניסיון, תבינו את השיטה.
בשל אותה תפיסת "היה נכון", והתפיסה ה-'פולנית' של "מה יהיה אם יקרה משהו", וה "ניקח - טוב שיהיה", אנו לוקחים כמויות ציוד חירום שמספיקות להרבה יותר ממה שצריך בפועל: פק"ל רפואה לפיגוע המוני (כולל האינפוזיה), פק"ל תיקונים שכולל לדרמן וכל ערכת הביטים הנוספת שלו, פנס גיבוי מסיבי, אקדח או אלה, ועוד. הגדיל לעשות מטייל צעיר שראיתי (בעצם, ראיתי תרמיל עם רגליים) שמתחתית תרמילו, ליד סיר הבישול הנוסף - השתלשל זוג נעליים רזרביות של ד"ר מרטין, למקרה ששלו ייקרעו...
* "גנבי המשקל" הגדולים הם, לפי הסדר: אוכל, ביגוד, ומים (יותר מידי או כבד מדי), אחריהם ציוד מיותר אחר בכלל - לרוב בפק"ל הרפואה והתיקונים: ואז חפצים אחרים המיותרים באופן כללי. אם כבר הורדתם משקל, ועדיין כבד לכם - חזרו לתכנון האוכל, לכמויות הביגוד ולמים. 
לציוד מתכלה: אוכל, מים, רפואה ופק"ל תיקונים - אמצו את הכלל: הכמות אמורה להספיק למטייל עד המילוי- מחדש בתחנת ההצטיידות הקרובה, או למקום היישוב הבא!!!.
בארץ, מדובר ביומיים – שלושה במקרה הגרוע (במדבר, וגם - אם לא נתקלתם בג'יפ בשטח או רכב בכביש), ובמקרה חירום - נקודת יישוב או סיוע אף פעם אינה רחוקה יותר מכמה שעות הליכה במקרה הרע. לרוב ניתן להזעיק סיוע בפלאפון (אם כי בקטעים מסוימים בערבה יש 2-3 נק' קליטה בלבד, לאורך 25 ק"מ- ואז פק"ל רפואי מורחב מעט, והשרדות בסיסי, מוצדק).
* דוגמאות להורדת ציוד מיותר:
היפטרו מכל פריט ציוד, שלא נעשה בו שימוש במשך זמן ארוך מידי.. בלי סנטימנטים. 
אוהל.: מטיילים רבים סוחבים אוהלים מסיבה פסיכולוגית בלבד.האוהל נתפס כהגנה ממזג האוויר או בעלי חיים. למעשה, בתנאי הטיול שלנו ומזג האוויר בארץ -הבעיה הגדולה בערב היא לרוב יתושים...ולזה מספיקה כילה בלבד! לרוב אין בכלל צורך באוהל - ובוודאי לא בקייץ, בערך מאמצע האביב עד סוף הסתיו. 
ישנם פתרונות מחסה (ולמטיילות - הסתרה) רבים קלים נוספים, כגון: יריעת ניילון או סדין ישן - מעולה נגד לחות, בייחוד במדבר: טארפנט (יקר): אוהל חד - מוט (סינגלפול): כילה נגד יתושים בלבד ושני מוטות ההליכה + התרמיל להקמה- פתרון מעולה והעדיף עלי, מלבד בחורף: ועוד. 
אוהל מלא שוקל עד 3.5 קילוגרמים, תלוי במחירו: סוגי מחסות אחרים שוקלים, לרוב, פחות מקילוגרם אחד. אם כבר סחבתם אוהל, התחלקו במשקלו עם בן זוג לטיול - אחד לוקח המוטות, השני את החופה. 
כיסוי גשם לתרמיל - לא צריך באמצע הקיץ....ובחורף - בהתאם למזג האוויר. ימי הגשם בארץ מועטים - בממוצע 40 בשנה. ניתן להחליפו בשקית ניילון גדולה. (ואם תיפלו על סופת גשמים נוראית, חפשו מחסה). 
שק כביסה מבד - ע"ע עודפי צבא. שקית ניילון של פח אשפה עושה את אותה עבודה, ושוקלת הרבה פחות.
מחבר נתיק או טבעת D נוספת לתרמיל: לא חיונית בציוד התיקון. במקומה, ניתן להשתמש במיתר קשור.
הפחתת כמות סיכות הביטחון.
ויתור על קופסת פח נוספת לפק"ל הישרדות.
הפחתת מספר כלי הבישול: סיר קטן ופינג'אן מספיקים - אין צורך גם בסיר קטן נוסף, צלחת וכוס. אוכלים מהסיר ושותים מהפינג'אן, שמשמש גם כסיר קטן למרק בערב וכו'. פינג'אן נירוסטה או אלומיניום שוקל כ- 120-220 גר'. אם אתם חסכני משקל קיצוניים, או דלי תקציב במיוחד - במקומו, ניתן להשתמש בפחית שימורים ריקה, היא מעשית להפליא וקלה מאוד. כשבא יומה מארגנים אחרת. קחו כף בלבד, או כלי משולב (ספארק) - אין צורך במזלג, סכין יש בלהב האולר... וכו'. 
בחירת גזייה נכונה - גזיית פרופאן או בוטן רגילה שוקלת לרוב פחות מבנזיניות, משיגה תוצאות טובות יותר ונוחה הרבה יותר לשימוש. מיכל קטן רגיל מספיק למטייל לזמן רב, ובשילוב מדורה- עוד יותר. ( ראה בישול גז ניתן לרכוש בכל מקום כמעט - הימנעו מנשיאת מיכל גז נוסף, חבל על משקלו. לפני שייגמר, תקנו חדש בדרך.
גזייה קלה בסיסית ניתן לרכוש בכל חנות מחנאות, מחירה נוח - רק וודאו שהלהבה חזקה מספיק. גזייה מקצועית שוקלת פחות, עולה פחות מ- 50$ באתרי מחנאות בחו"ל, ובעיני - היא המומלצת. 
מצית חד פעמי במקום מצית 'זיפו'. יעיל יותר, אמין יותר, זול הרבה יותר, ללא צורך בבקבוקון דלק מציתים בתרמיל ובאבנים נוספות...וכמובן - קל יותר. 
הפחתת כמות חוט הדייג לתפירה - לא כל הגליל, רק 3-5 מ'. (ראה פריטים דו שימושיים).
"ערכת הישרדות" למקרה חירום: כאמור, לרוב אנו יחסית קרובים למקומות יישוב. לדעתי, לרוב בכלל אין בה צורך. אם בכלל החלטנו לקחת אותה - לקיחת מעט מאוד, התאמה לכל טיול או לאזור, פריטים הכרחיים בלבד בדגש על טיהור מים. החלפת מטהר מים כבד (חצי קילו) בקש טיהור (20 גר') או בכדורי טיהור (3 גר'). שמיכת הישרדות בקייץ - האם חיונית? 
נשיאת קטעי מפה מצולמת או סרוקה, מדריך קצר, או דפים מצולמים ורלוונטיים בלבד, במקום ספר השביל. (ראה פריט דו שימושי). 
פק"ל אש אחד – מצית חד"פ קל, מספר מדוד של מדליקי אש מהירים, וגפרורים+ אריזת חיכוך גזורה, בקופסת סרט צילום אטומה יספיקו. בסוף היום, הנייר מדפי הדרך המצולמים יכול לשמש להדלקת האש. גם יומן היום שלכם יכול להיכתב מאחוריהם. 
אם לקחתם מיתר, וותרו על זוג שרוכים נוסף (15-25 גרם). 
קנקל 1.5 ליטר ריק הנמצא בתרמיל, כתוספת למערכת שתייה (שלוקר) 2 או 3 ליטר - שוקל 55 גרם, אם היום חם - יכיל את יתרת המים שתצטרכו, יעיל ונוח מאוד למילוי, טיהור והעברת מים לשלוקר ולמי הבישול וניקוי הכלים בערב, או לשתייה ממנו בלילה. אם ניקח במקומו שקית מים 3 ליטר "שרש" נוספת - משקלה 155 גרם, יותר יקרה והרבה פחות פרקטית. 
לחיזוק חיבורי מערכת שתייה המועדים לדליפות ונזילות, קחו 1 טבעת איטום " או-רינג"(o-ring) קטנה (קיימת בכל חנות לחמרי בניין). מחירה חצי שקל ומשקלה חצי גרם.
===הפחתת משקל פריטים מתכלים ===
צמצמו נפחים, רוקנו חלקית אריזות והפחיתו את התכולה לפי צרכיכם. ארזו את התכולה מחדש בבקבוקוני דגימה ובמיכלים קטנים.במקום נר שלם – שליש נר. במקום קילו סוכר- 100 גרם סוכר, שתספיק עד עצירת ההצטיידות הבאה.
איכלו פריטים כבדים ראשונים.
אוכל גרגרי ויבש (אורז, פתיתים, אבקת מרק וכו') - ארזו מחדש בשקית סנדוויץ', כמה כאלה ביחד בקופסת פלסטיק קשיחה אחת ולא מספר מיכלים נפרדים. 
העדיפו מזון באריזה אחת. חמים וטעים זה נוח, אבל לא מזין וכבד. מבחינה תזונתית, רבע קילו אורז שווה הרבה יותר מ- 4 מנות "חמים וטעים", עולה הרבה פחות - ואריזתו שוקלת הרבה פחות. (משעמם? ראה מתכונים )רבע צנצנת מרק עוף אמיתי איכותי עולה כמו 2 אריזות מרק נמס מהיר, מכילה 2.
0 מנות, משמשת גם למרק וגם לתיבול, ואחרי שהעברנו אותה לשקית - קלה הרבה יותר. 
מברשת שיניים: קצרו הידית בשליש או יותר.
משחת שיניים: דוגמיות קטנות, או שפופרת לקראת סיומה.
קחו רבע סבון או עוגיית קטנה, לא סבון שלם. 
שמן זית: בקבוקון של 50 מ"ל, לא 500 מ"ל. 
מזון יבש או קל במקום מזון טרי וכבד, להשתדל להימנע משימורים. מים לפי הצורך, עד תחנת המילוי הבאה. (עוד על מזון ראה כאן 
פק"ל רפואי קל, שמכיל רק פריטים הכרחיים.
עוד על רפואה ראה כאן
עם הזמן והניסיון, תלמדו את כמויות הצריכה האישית שלכם, ותוכלו להתאים את הכמויות לדרישת המקטע בטיול. חלק חיוני לחסכון במשקל מתכלים הוא תכנון נכון והכנה לוגיסטית למקטעי ההליכה וההצטיידות, חלוקתם, וקביעת תחנות מילוי- מחדש צפויות. בהליכה ארוכה מאוד במדבר, למשל, חשבו על שימוש בשיטת ההטמנות. 
===צמצום אריזות ===
- נפחית כמות וסוג האריזות. תיקי הבד הקטנים המשמשים לאריזות, שוקלים 20- 140 גרם. במקרים רבים ניתן להחליפם בשקיות זיפ - לוק , או פסגור (5-7 גרם), ששימושיים במיוחד לפק"לי רפואה, תיקונים, ורחצה. 
את מברשת השיניים, ובנפרד עוגית הסבון, ניתן לארוז בשקית סנדויץ'או פסגור. 
כאמור, שקיות סנדוויץ' יכולות להחליף כמה קופסאות נפרדות למזון, אם חלק מהמזון נארז בשקיות ומוגן ביחד, בקופסת פלסטיק קשיחה וקלה אחת.
נצמצם את נפח האריזות . שק שינה יכנס לשק כיווץ, ונפחו יקטן. נוציא אוויר מיותר מאריזות ונשתדל לארוז במהודק. הסיבה היא גם מעשית - נפח קטן = תרמיל קטן יותר , שעולה פחות ושוקל פחות - וגם פסיכולוגית, כחלק מתפיסת החיסכון: אריזה גדולה מפתה לדחוס לתוכה דברים.
===שימוש בידע, ליצור רב- שימושיות מקסימלית לפריטים ===
* כיסוי גשם לתרמיל: בדקו את מזג האוויר, והאם הכרחי לשאתו. שקית אשפה, קשורה בצורה הנכונה על התרמיל, תהייה יעילה באותה מידה, ותשקול הרבה פחות. 
בטיול בתנאי "אולי ירד גשם" - פונצ'ו קל יהיה יעיל יותר, ויחסוך מעיל גשם, שמיכת מילוט, ומכנסי סערה. 
פונצ'ו כזה יכול לשמש גם יריעת גשם חיצונית לאוהל, ולטיילי אולטרה-לייט מינימליסטיים ביותר- מחסה לילה. 
* משולש רפואי גדול יכול לשמש בנדנה מצוינת, מגן שמש לצוואר לנשרפים בהליכה, צעיף נגד קור, מגן יתושים לפנים בלילה, חוסם עורקים, תחליף בסיסי לתחבושת אישית, קיבוע לנקע ברגל, מגבת לעת מצוא, קשירה לרצועת תרמיל שניתקה, חגורה מאולתרת, ועוד...
* פנס לד סוללת ליתיום "מטבע" עם מפסק, העולה 10 שקלים בחנויות לציוד משרדי, אמנם לא מומלץ כפנס עיקרי- אך יעשה עבודה טובה כגיבוי לו, וכן במקום אפוד זוהר כשהוא תלוי דולק מהתרמיל בלילה בכביש, וגם כפנס איתות-חירום, או לקריאה באוהל. משקלו 3-5 גרם. 
* אולר שוויצרי מכיל אבזרים חיוניים רבים. קראו את ההוראות ולמדו להשתמש בכל אחד מהם. 
* כלי בישול מסחריים הם לרוב בעלי ידית, כבדה למדי. בעזרת מברג, הסירו אותה מהחיבור לסיר והשתמשו לכל כלי הבישול בתפסן אלומיניום קל (12 ש"ח, חפשו בחנויות המחנאות), או בחתיכת קרטון.
=== שינוי תפיסת הביגוד ===
* קחו רק מה שצריך - ועברו לשיטת השכבות. 
משקל הביגוד גבוה, וביגוד הוא "גנב משקל" עיקרי. לא אעסוק פה בהדרכה מלאה על שיטת השכבות, רק אציין שהביגוד בטיול יורכב מהשכבות הבאות, כולן "נושמות" - סינתטיות, לא סופגות נוזלים, ומנדפות זיעה בקלות החוצה:
* א.	השכבה הצמודה לעור. חולצה קצרה, חולצה ארוכה, וכו' – לפי תנאי מזג האוויר ורגישות העור שלכם.
* ב.	השכבה המחממת. פליס, סווצ'ר וכו', לחמום הגוף בקור. 
* ג.	השכבה החוסמת. מעיל רוח, חליפת סערה וכו'. 
עקרונית, סט הביגוד הבא יוכל לכסות אותנו כמעט לכל מזג אוויר, גם בתנאים משתנים בקיצוניות:
-	חולצה צמודה לגוף, מנדפת זיעה החוצה. רצוי לא מכותנה, ואם אין תקציב- מכותנה דקה ככל האפשר. בקייץ: מצבע שאינו כהה. 
-	לפי עונת השנה, התוואי והרגישות האישית לקור-חולצה ארוכה, סווצ'ר פליס, או מעיל פליס \ סינתטי מחמם אחר, צמר איכותי וכו', מנדף החוצה, קל ככל האפשר, רצוי עם שכבה שוברת רוח .
- לפי עונת השנה, התוואי והרגישות האישית לקור - גם סווצ'ר כותנה דק או עבה , כשכבת ביניים בערב בחנייה וללינה. 
-	בסיכוי גשם\ רוח\קור מסיבי: מעיל גשם פשוט וקל ככל האפשר, רצוי "נושם" ומנדף החוצה: או פונצ'ו טוב. 
-	בסיכוי גשם\ רוח\ קור מסיבי: כפפות פליס מקצועיות דקות, או כפפות עבודה מבד (לא מעור. שוקלות קצת יותר מהפליס, ועולות הרבה פחות. זהו יחס היעילות – משקל שדיברתי עליו בתחילה.) 
-	המינימליסטיים שבינינו יקחו כפפות מנתחים מלטקס, שיחסמו את הרוח לגמרי, (אך לא יחממו במצב סטטי), ועליהן ישתמשו בגרביים הנוספות, בתור כסיות. 
-	כובע פליס או צמר לראש. בקיץ, לטיול במקומות גבוהים או לינה בהם - קחו כובע דק וקל 
- כשנהייה קריר, מגן צוואר קל - במקום צעיף פליס קל: אחד הפריטים השימושיים ביותר בקור, גם בהליכה וגם בחנייה. 
-	כובע ליגיונרים – מצחייה ארוכה, סינתטי קל. עקרונית מחליף חלקית את כובע הצמר, פה נשלם מעט "קנס משקל" תמורת נוחיות (וזהו אחד ההבדלים בין מטיילי לייט כמונו, למטייל אולטרה-לייט). בגשם, כובע מצחייה מתחת לכובע מעיל הגשם ירחיק הטיפות מהעיניים, ובתנאי הקור של הארץ, שיחסית אינו עז – בהליכה בגשם, מתחת לברדס המעיל, חלק הבד על העורף ימלא מקומו של כובע הפליס מבחינת חימום ולא יהיה חם מידי בראש. 
-	מכנסיים סינתטים קצרים עם בטנה (עדיף רשת) מאווררת, לשינה נוחה בלילה ולרחצה \ הליכה עם אוורור טוב למקרה שפשפת. יש הדוגלים במכנסי הריצ'רץ המתקצרים, לטעמי הן לא נוחים. 
-	מכנסיים ארוכים קלים, סינטטי – לא כותנה, מתייבשים מהר. בקייץ: מצבע שאינו כהה. לא דגמ"ח כותנה!
-	גרביים עבות או מרופדות, מצמר או חומר סינתטי, + גרביים דקות פנימיות. 
סט החלפה: 1 זוג גרבי הליכה עבות, (ו- 1 זוג גרביים דקות למי שלוקח אותן גם), 1 תחתונים, 1 חולצה קצרה – (לא חובה אבל נחמד). 
בכל מקרה, לא ניקח חרמונית, לא מעיל דובון, לא חליפת סערה מגומי ששוקלת שני קילו, ולא פריטים דומים....
אם קנינו מראש ציוד טוב וקל, נוכל להגיע לביגוד מלא, לכל תנאי מזג אוויר, - כולל מה שנלבש- במשקל נמוך (תלוי במשקל הפליס, החולצות, וכו'). אם לא- נגיע ל1.5 – 2.2 קילו (בהנחה שיש פליס כבד). 
עניין נוסף שיש לתת עליו את הדעת, הוא משקל הנעליים. נעל כבדה משפיעה על ההליכה שלנו, לא פחות מכל פריט כבד אחר על הגב. ככל שהנעל קלה יותר, כך טוב יותר. 
כשאנחנו מפחיתים משקל מהגב, יש העוברים לנעלי ריצה וספורט במקום הנעל הגבוהה המקובלת. הדבר אפשרי רק עם תרמיל קל מאוד. מבחינת היתרונות, הנעל עצמה קלה יותר, פחות יבלות, נוחה ומאווררת יותר, ומתייבשת מהר יותר במקרה רטיבות: היא גם חוסכת לנו נשיאת כפכפים קלים לערב. מבחינת החסרונות, אנחנו מאבדים את תמיכת הקרסול, מגדילים הסיכוי לנקע, הבלאי של נעל הספורט הרגילה גבוה.
אם התרמיל כבד, או לבעלי רגישות לנקעים, לא מומלץ לעבור לנעלי ספורט.
=== (כואב): שנו ציוד ===
הפסקה הזו מוגדרת "כואב", כי היא כרוכה ברכישת ציוד, לרוב – רכישה מחדש. לטיילים המטיילים זמן מה, לרוב מדובר ברכישה כפולה. לא נעים...לכן עדיף להתכונן מראש, ולקנות מהתחלה ציוד מתאים. 
קודם כל, לפני ששולחים יד לארנק, החליפו מה שתוכלו במסגרת האפשרויות הקיימות: שיקלו את הפריטים שיש בידכם, ואם שני פריטים דומים עומדים אחד מול השני, קחו את הקל יותר. 
אחר כך: השוו אופציות ביחס עלות, משקל, תועלת:
* כף פלסטיק חד"פ איכותית, במקום כף מתכת. המהדרין יקנו "ספארק" (סכין – כף משולב) מלקסן או פלסטיק עמיד, ומי שיכול ירכוש כלי מטיטניום, שהוא קל, עמיד ויקר מאוד. 
* אם החלטתם לבשל, ולא לאכול אוכל קר או יבש: כף עץ קלה ונוחה לבישול, יותר מכף טפלון וכו' – אם בכלל יש בה צורך. 
* לטיול בארץ בקיץ, אין צורך בשק שינה כבד – כל שק"ש קל שעולה 60 ₪ ברשתות השיווק יבשל אתכם במילא, וישקול פחות משק"ש מקצועי למינוס חמש מעלות שעולה פי עשר. ואם יש לכם עוד את השק"ש הצבאי של הדוד מהצנחנים, ששוקל 2.5 ק"ג – השאירו אותו בבית או החזירו אותו לצבא, שם מקומו...
* פינת בתיה עוזיאל: כהליה עשויה לבד מפחית שתייה או שימורים, קלה (וזולה הרבה יותר) מגזייה יקרה – אם יש לכם הידע והמיומנות להכין אחת, ולהשתמש בה. בסך הכל, המשקל הכולל של הגזייה, מול כהליה, או אמצעי חימום אחר, בשילוב רמת הידע והמיומנות שלכם, הקושי הפיזי הצפוי, העייפות והרעב – יובילו להחלטה איזה סוג כירה לקחת או לרכוש: אולי גזיית רוטופליים תהייה יקרה וכבדה יותר, אבל תספק תוצאות העולות על הכוהליה, ומיכל הגז– אפילו הקטן ביותר - יספיק לזמן רב יותר, ממקבילו במשקל הדלק הנוזלי? 
* פינג'אן הנירוסטה שתמיד לקחנו שוקל כ- 150 גרם (לאחר הסרת הידית. אותו פינג'אן, מסגסוגת זולה שוקל 87 גרם, ועולה, נניח, 22 ש"ח....וכמובן, קופסת שימורים ריקה - שוקלת פחות, לא עולה כמעט ותעשה את אותה העבודה
לבסוף – בחנו מחדש את הציוד שלכם לאור החלופות והחליטו מה ואיך אתם רוצים לקנות מחדש, ומה לקחת.
== ת'כלס: ההפחתה הגדולה ==
* א. קנו משקל מדויק ואמין.
השלב הראשון במודעות ה"מטייל הקל" הוא מד-משקל: משקל דיגיטלי עד שלושה קילוגרמים, במגבלות דיוק 1-3 גרם. ברשתות השיווק יש משקלים כאלה ב- 70- 90 ש"ח ושווים כל שקל. משקלי מחוג לרוב הרבה פחות נוחים, הרבה מהם לא מדויקים. 
 
* ב. שקלו את הציוד שלכם, ורשמו את המשקל של כל פריט.השוו והחליפו פריטים כבדים בקלים דומים. לדוגמא: ארבעה תפוחי אדמה, או שלוש פחיות שעועית זה לא רעיון כל כך טוב. אבקת פירה וטונה - כן. כבר ראינו שאין מה לעשות עם לדרמן (330 גר') בטיול ארוך - אולר שוויצרי (70 גר') מספיק. אם פליס לא מקצועי א' שוקל 1.2 קילו, ופליס ב' שוקל 750 גרם - קחו את הקל + מגן צוואר ששוקל 120 גרם וחולצה תרמית שבמילא הייתה ברשימה, ותקבלו אותו חום, יותר גמישות ופחות משקל. אם סיר אחד שוקל 450 גרם, וסיר שני שוקל 260 גר' - קחו את הקל. אם מצלמה מקצועית כבדה מידי - קחו קומפקטית פשוטה וקלה. וכו'. סביר שכבר חסכתם כמה קילו.
* כחלופה לכתיבת רשימות משקל ופריטים, ממליץ על תוכנה נהדרת שתוכל לעזור בחישוב המשקל: http://www.backpacking.net/featured3.html . ניתן לפתוח קבוצות ציוד, להקליד את הפריטים ומשקלם, ולסמן מה שלוקחים. התוכנה תחשב את "השורה התחתונה" בהתאם, ותוכלו לראות מה קורה מייד. זכרו לכלול את המשקל העצמי של התרמיל. 
(יש לשמור את הרשימה ידנית לפני יציאתכם מהתוכנה, אחרת היא תימחק).
*ג. קיצוץ בציוד. 
בלי רחמים - פשוט להוציא פריטים מהתרמיל ולהשאיר בביית. שמיכת מילוט בקייץ - באמת יש מה לעשות איתה? 3 זוגות גרביים נוספות? - 1 יספיק. פק"ל רפואה כבד - הוציאו ממנו המספריים (יש לכם אולר), הפנס הקטן (יש לכם כבר פנס), הפינצטה (יש בידית האולר השוויצרי), התחבושת האישית (לקחתם משולש תחבושת רגילה ופדי גזה), חוסם העורקים (יש משולש)...לקחתם מזון רב - חשבו שוב וקצצו בכמות. 
- קחו פריטים דו שימושיים, במידת האפשר. לדוגמא - דף מספרו של צבי גילת יוכל לשמש להדלקת המדורה בערב, או לכתוב מאחוריו את יומן היום. פיסת חוט דייג לתיקון הציוד היא גם חוט דנטלי (ולהפך). בדל נר יכול להדליק מדורה בתנאים קשים, וגם לשמש למאור בלילה באוהל. אם לקחתם אולר, אין טעם לקחת גם סכין מריחה או חיתוך. וכו'. 
* אחר כך, חלקו הציוד לקבוצות ופירשו על הריצפה:
* "חייב" - ציוד מינימליסטי, חיוני לחלוטין- בלעדיו לא תעבירו יום הליכה: ראשית - מים, ביגוד, תרמיל, שק שינה, מזרן, פנס ואולר, קנקל ריק.
שנית - ציוד הבישול והלינה 
שלישית - היגיינה, תיקונים ורפואה. 
אחרי סינון והחלפת הכבד בקל: רכזו קבוצות ציוד - מים, אוכל, ביגוד, לינה, מחסה, כלי בישול ותבלינים, אש (גזייה או להדלקת המדורה), תיקונים, היגיינה ורפואי. בחנו כל קבוצה והורידו ממנה מה שלא חיוני.
* את האוכל ארזו בצד בצורה מרוכזת, לפי התכנון הלוגיסטי. 
* בטלו ציוד גיבוי למינימום (פנס ראש עיקרי נורמלי + פנס כפתור לד 3 גרם, מצית + גפרורים. לא הרבה יותר מזה). 
* "צריך" - ציוד שנוח שיהיה- נניח, בערכת הבישול - גם מזלג ולא רק כף, או גם פותחן שימורים , כי זה של האולר בעייתי והמשקל הנוסף מועט.
* "רוצה" - נניח, הממתק האהוב עליכם, ספר קריאה וכו'. 
* ו- "כדאי" - דברים ש'כדאי' לקחת: נניח, נעלי ד"ר מרטין חלופיות, בקבוק רוטב אלף האיים, אריזה גדולה של שמפו, וכו'. 
(כשאתם מתלבטים, זיכרו שתסחבו כל גרם 920 קילומטר.)
*אחר כך תחליטו מה מפריטי המותרות ("רוצה") ייכנס, לפי המשקל שהוא מוסיף. פריטי ה"כדאי" - נשארים בבית. 
עכשיו, נבדוק משקל התרמיל כולו שוב - "לפני" ו- "אחרי"...כמה קילו הורדתם? 
חזרו על הליך סינון הפריטים מחדש אחרי כמה ימים בשביל. 
*ד. קראו. מקצעו את השדאות שלכם, וחפשו טיפים ושיטות לשימוש יעיל יותר בציוד. קראו מדריכים המצורפים לפריטים.
== לקריאה נוספת ==
*הכל על הגב, ויינשטיין, עמיר, הוצאת דניאלה די- נור, 1996. על שיטת השכבות, ציוד ועוד.
*יש מוצא! אפשטיין, יורם ונצר, רפי: , הוצ' משרד הבטחון, 1987. לשימוש בידע באמצעים מוגבלים: הישרדות ושיטות מיצוי מים, איתות, חירום, אש , בניית ערכות רפואיות, ועוד.
התמצאות ונווט "מסורתי" (מצפן ומפה)– ככל הידוע לי, ישנם שני ספרי נווט בעברית, שיצאו לאחרונה בשנת 84'. אין חומר מסודר בנושא ג'פס. 
* סדרת ספרי SAS Handbook מאת Neil Wilson . למחנאות כללית, התמצאות ושדאות: (להשיג באמאזון וכו') יספקו מידע כללי לא רע, למתחילים ובעלי רמה בינונית. בנוסף ישנם עשרות מדריכי שדאות, נווט ומחנאות נוספים באנגלית. 
== קישורים חיצוניים ==
* מאמר כללי על תפיסת הלייט והאולטרה-לייט. 
* אתר למטיילים קלים - באוריינטציה מסחרית אך מכיל ידע רב. אישית איני מסכים עם כל הנאמר שם, אך יש דברים יפים. סננו. 
* שיטות ומאמרים לבניית ציוד קל בידי מטיילי אולטרה-לייט - שיטות ומאמרים לבניית ציוד קל בידי מטיילי אולטרה-לייט. לא הכל שם קל, אבל זה נותן מושג לאן אנשים יכולים להגיע...
* אתר חברה מסחרית המתמחה בציוד קל – מאמרים לפי רמת הקורא: מתחיל, בינוני, מתקדם. אישית איני מסכים עם כל הנאמר שם, אך יש דברים יפים. סננו. מאותו אתר, תוכלו להגיע לפורומי דיון בציוד קל, תפיסות, טיפים מטיילים מנוסים, ועוד.
קטגוריה:ציוד
קטגוריה:מאמרים