PC-98

Erogeiden luvattu alusta, eli parhautta? Lukuisten geneeristen valikkohinauspelien seassa on aika siistiä settiä ja paljon pornoa. Nykyinen puoli-SJWeityni tosin tarkoittaa, että monesta pelistä on mennyt kaikki maku. Peleistä pelaamisen arvoisia verrattuna pelattuihin on 40/422, pelien yhteisarvosana on 229.
*101-kaime no Approach Shot: Pelattavuudeltaan mielikuvitukseton mutta mukiinmenevä strippigolffi, jossa sentään mainio vastustajakatras. (5/10)
*2 Shot Diary: Jyystämisvisuaalinovellikokoelma, jossa valintojen sijaan yritetään usuttaa oikeita sanoja lauseisiin. Hakuammuntaa japania osaamattomalle, mutta hahmosuunnittelu tyydyttää vaikka muu peli ei.
*2 Shot Diary 2: Graffoiltaan ykköstä parempi mutta "tarinoiltaan" kuppaisempi. Paras puoli onkin minipeli, jossa pelataan strippauskivi-paperi-saksia eleitä rullalta pysäyttämällä.
*3ta-kun: Jatko-osaansa paljon laimeampi strippitriviapeli, jossa kuitenkin pioneeritetaan vastauskommentit.
*Ace of Spades: Strippipokeria ja -blackjackkia yhdessä paketissa. Valitettavasti yhden vaateparren poistamiseen tarvitaan kymmenen voittoa tietyn rahamäärän satsailun sijaan, eli meininki on aikamoisen verkkaista tervanjuontia. 
*Akemi: JRP-SHT, jossa ainakin päähenkilöllä mukava lantioleveys.
*Air Duel: Pilipalipilotointi, jossa ohjataan vuoropohjaisesti lentokonetta heksagoniritilässä ja yritetään pommittaa vastustajakonetta pystysuoraan tippuvilla painoilla. Pelattavuus on todella kuivaa, mutta ainakin nelinpeli on alustalle harvinainen ominaisuus.
*Alien's Egg: Köyhän miehen Bank Panic, jossa möröt voivat turhauttavasti hyökätä myös selkään.
*AmbivalenZ -Niritsu Haihan-: Fantsua ja nykyaikaa sekoittava valikkopeli keskinkertaisella estetiikalla. Ainoa kiinnostava puoli on albiino päähenkilö.
*Angel: Kolme lukioteemaista peliä sisältävä kokoelma. Eka tekele on tavallistakin hajottavampi valikkovaivaus, toinen visuaaliromaani ja kolmas kälyinen kasvatussimulaattori. Kolmin kerroin nähtyä, siis.
*Angel Night: Kasvatussimulaattori, jossa on harvinaisen hämmentävä pelattavuus, sillä treenattavien ominaisuuksia kehitellään valikkoseikkailutyyliin sattumanvaraisesti haahuilemalla ja eri toimintoja suorittamalla. Graffat ainakin ovat jees.
*Ankoku Sennen Oukoku Magical Cubic: Fantsuteemainen go-peli, eli kakkelia. Ainoa mielenkiintoinen puoli ovat lukuisat tappelupeleistä plagioidut hahmot.
*Arbeit - Futari no Omoi: Visuaaliromaani, jossa pelataan sekä nais- että mieshahmolla. Rakenne koostuu lyhyistä eri osa-aikatöiden ympärillä pyörivistä visuaaliromaaniosioista, joista käydään pelaajan valitsemat läpi kummallakin pääosalla. Jamppa voi jyystää hommissaan naisia vapaasti, mutta lyylin loppu lukittuu, jos hän harrastaa seksiä miesten kanssa, muut muijat ovat totta kai vapaata riistaa! Hölmö ja epädynaaminen muttei kovin yllättävä ratkaisu.
*Arquelphos: Pelattavuudeltaan aika hämärä ja sika hidas shakkiväännös, jossa ohjaillaan omaa homogeenistä dinosauruspossea ja yritetään pomppia vastustajapuputyttöarmeijaa pitkin, kenties näiden tukikohdan valtaamiseksi.
*Asami-chan no Enikki: Puzzlepeli, jossa suuntanappeja painamalla vaihdetaan laudalla olevien palikoiden värejä tietyissä kuvioissa. Pointtina on kai saada koko pelikenttä tietyn väriseksi, mutta jäätävän tiukan aikarajan takia tämä ei ota onnistuakseen.
*Battle Skin Panic 9821: Tyyliin toinen graafisesti uusittu versio samasta lähdemateriaalista, eli ainakin esteettisesti mainio seikkailupeli korttitaisteluilla. Tappelua on aivan liikaa verrattuna mekaniikkojen syvyyteen ja tarinaan, mikä yhdistettynä lollukkajöötiin tappoi pelimotivaation. "Uge!" 
*Battle Queen - Saikyou Fighters Retsuden: Valikkopohjainen 1 vs. 1 -tappelupeli epäselvillä mekaniikoilla ja huonolla käyttöliittymällä. Hyvät hahmot ovat paras puoli, vaikka vähintään puolet possesta on plagioitu oikeista tappelupeleistä. Mai ja Jeanne ovat siis messissä!
*Be-Yond - Kurodaishou ni Mirareteru: Esteettisesti huippu seikkailuklikkailu, jonka pelattavuudesta hyvä käyttöliittymä ja nopeuttamisnappi tekevät tavallista siedettävämpää. Lähtöasetelma läppä-sci-fidemonilordeineen on mielenkiintoinen ja meno on hyvin humoristista, mutta sankari hyppii ajasta ja paikasta toiseen, mikä tekee kärryillä pysymisen tavallistakin vaikeammaksi ilman japanin osaamista. Lopussa pannaan "todella hauskaa, mutta tämä on vakavaa" -vaihe silmään, jolloin tapahtumat rupeavat huomattavasti kuivemmiksi, ja lisäksi kliimaksiin lyödään tahkottavaksi pari todella kökköä räiskintäosiota. Ainakin matkan varrella ollaan genrelle varsin uniikisti ollaan intiiminä yli kolmekymppisen naisen kanssa! (5/10)
*Beast Breeders: Graffoja lukuun ottamatta huono fantsu-TRPG, jota en siis jaksanut pelata edes selvittääkseni, kasvatetaanko taikka jyystetäänkö siinä hirviöitä.
*Belloncho Shintai Kensa: Pilipaliroolipelin ja vielä alkeellisemman lautapelin sisältävä kokoelma, josta ensin mainittuun on jostain syystä tehty fanikäännös. Roolipeliosio on hyvin suppea mutta siis lyhyt ja sattumanvaraiset taistelutkin ovat nopeita. Huumori on passelia mutta lerno ei.
*Bihime: Seikkailupeli, jossa aikamatkustetaan nykyajasta feodaali-Japaniin. Graffat ovat köykäisiä mutta ainakin osittain animoituja ja valikkohinaus tavallista tuskattomampaa, mutta läppärinkin kanssa onnistuin silti vain kuolemaan. Raatoutumiseen lukittautuneenakin voi myös tallentaa, eli aika Sierra-hyväksyttyä kakkelia.
*Bind - Kinbaku Jinmon Densetsu: Kolmen minivisuualiromaanin rypäs, joka eroaa muista vastaavista siinä, että tarinoissa voi pelata sekä hyvisten että pahisten roolissa. Toinen juttuja yhdistävä juttu on titulaarinen sitomismeininki.
*Binyuu Hunter: Köyhän miehen Cabal, jossa ruutujen välillä räiskitään myös kuvia strippaavista animemuijista. Graffat ovat hyviä, musiikki huonoa, ja turhauttavasti vikan eli jopa vaikean ruudun jälkeen ei tule silmänruokaa.
*Birth Days: Melko vähäsisältöinen treffisimulaattori, kuitenkin sentään passelilla sankaritarpossella. Raha on ainoa numeroelementti, ja sitä tunkee tilille huomattavasti enemmän kuin sitä ehtii käyttää, mikä on varmaan aika epärealistista treffailukuvaa. Muista muijista ja omista tyristä närkästyvät naiset tarjoavat kuitenkin jotain dynaamisuutta menoon, minkä lisäksi jokaisen pelattavan kalenteripäivän sisältämä triviakohta on hauska lisä. (5/10)
*Bishoujo Audition - Idol o Sagase!: Valikkotekele, jossa haastatellaan lukuisia idolihakijoita ja yritetään löytää jopiin sopivaa uhria. Omintakeinen mutta premissiltään vastenmielinen tapaus, siis.
*Bishoujo Tsuushin - Chat no Susume: Pilipalipelilelu, jossa keskustellaan tekijäfirman muista peleistä kierrätetyille hahmoille hämmentävän ikonisarjasysteemin kera.
*Black Bird - Toritati no Tooboe: Esillepanoltaan jees ensimmäisen persoonan haahuilu, jonka sattumanvaraiset taistelut ovat kuitenkin mahjongin tyylisiä. Purjoo.
*Blade Densetsu Elena: Söpö mutta tylsä tanssiteemainen muistipeli.
*Blind Games: 1920-luvulle ja laivaan sijoittuva visuaaliromaani. Paatissa liikkuminen on yhtä hankalaa ja tylsää kuin oikeassa lotjassa, jonka lisäksi mukana on tavallistakin räikeämpää lolipaskaa, eli aika vähintään litran pullon Krakenia vaativaa menoa!
*Blue Garnet: Peli, missä haahuillaan ympäriinsä ja taistellaan vastaantulevien naisten kanssa korttipeliä, joka käyttää tavanomaisia pokerikortteja mutta muistuttaa silti liikaa hanafudaa. Hyyrjö.
*Bomber Quest: Esteettisesti ja pelattavuudeltaan hajottava sokkelopeli, jossa muokataan reittejä seiniä räjäyttämällä ja harrastetaan myös hitaita ynnä sattumanvaraisia taisteluita.
*Bonnou Yobikou: Kuivaa strippitriviaa lukuun ottamatta sitä, että kysymyksiin vastaamisen sijaan voit saada pojoja myös pelaamalla kälyistä räiskintäalipeliä.
*Bonnou Yobikou 3: Graffoiltaan veikeä mutta muuten laimea utelutekele pelkillä oikein/väärin-kysymyksillä.
*Brandish 3 - Spirit of Balcan: Edeltäjiensä tavoin syystäkin omintakeinen eli käyttöliittymältään ja graffoiltaan kälyinen toimintaroolipeli. Musat ja roteva naispäähenkilö ovat hyvät puolet.
*Branmarker 2: Graffoiltaan hupaisa JRPG-SHT.
* Briganty - The Roots of Darkness: Mielenkiintoinen tasoloikan, roolipelin ja 2D-mätistyksen sekoitus, jonka pelattavuus on kökköä, mutta viihdyttävää. Sankarittaret ja lerno ovat myös kovalaatuisia. Ainoa isompi miinus on pelin vaikeusaste, joka on kunnon Mickey Mania potenssiin kaksi: koko peli on naurettavan helppo lukuun ottamatta vikaa pomoa, johon kuollessa pitää koko parikymmenminuuttinen finaali vetää uudestaan. Onneksi peli tuli tahkottua joskus nuoruusvuosinani, jolloin olin, epäuskottavaa kyllä, varustettu Buddhan kärsivällisyydellä.
*Bunkasai: Passeli lukioteemainen visuaaliromanointi, jossa koulufestivaalin järjestely saa aikamoisia salaliittomaisia juonenkäänteitä. Ehkä yhdistystoiminnan ja kollektiivisen tekemisen vaikeuden kuvaaminen toi tämän lähemmälle sydäntäni kuin normikoulumeno. (5/10)
*Bunny Hunter Rei: Melkoisen läppä seikkailupeli, jossa mätetään pahispuputyttöjä vastaan yksinkertaisilla mutta hauskoilla korttitaisteluilla. Valtaosa peliajasta on haahuilua ja verbi-ikonien painelua, mutta eteneminen on monia vastaavia systeemejä käyttäviä pelejä huomattavasti jouhevampaa. Metsästely eroaa monista muista seikkalupeleistä myös siinä, että se sisältää useita eri loppuja. Suomalaisittain on muuten hupaisaa, että tekijäfirman nimi on "Janis". (7/10)
*Cattle Mutilation: Paljon hoopoa englantia sisältävä pikkupeli, jossa lennetään lautasella ja nostellaan lehmiä maasta. Hyvin pinnallinen ja palikka, mutta avaruusoliohypettämisteemaltaan ihan hellyyttävä.
*City Knights: Normivalikkoseikkailua ja roolipelimäistä haahuilua yhdistävä peli, jossa en löytänyt maailmasta mitään muuta kuin ensimmäisen rikospaikan. Kummallinen alkunäyttö onkin ainoa viihdyttävä asia.
*Chales' First Quest: Graffoiltaan ja pomoiltaan veikeä ylhäältä kuvattu kävelyräiskintä, joka on kuitenkin turhauttavan flegu.
*Chakura: Neljän eri minipelin kokoelma: yksi on laimea trivia, yksi kuiva valikkotauonta, yksi käsittämätön ongelmanratkaisu ja viimeinen mukiinmenevä kapteeni käskee-viritys, jota tähdittää tavallistakin aivokuolleemman näköinen Hitler.
*Cherry Jam ~Kanojo ga Hadaka ni Kigaetara~: Yhteen naiseen ja treffiin keskittyvä simulaattori rahamekaniikalla ja valinta-aikarajalla. Aika hajottava, koska tärskyn onnistuminen on aika kipeän nysväyksen takana. Ehkäpä siis inhorealistinen tekele.
*Cherry Moderate: Lukiovisuaaliromaani, joka nousee rämestandardisuudesta asetelmaltaan, jossa kisaat runkkaverisi kanssa siitä, kumpi ehtii jyystämään useampaa lyyliä tietyn ajan sisään. Kaksikko kisaa samoista naisista, eli tekeleessä pitää hieman taktikoida ja puntaroida, mihin muijiin keskittyy. Sinänsä tavallistakin ihmishanurisempi lähtökohta, joka kuitenkin sopii mainiosti videopeliin ja on siksi hämmentävän vähän nähty genressä. Graffat ovat tavanomaisia mutta hahmosuunnittelu ja -teemabiisit hyviä. (6/10)
*Chicks' Tale: Graffoiltaan pirteä HC-UNO, jossa kortteja voi lyödä pöytään useamman rinnakkain. Ei viihdytä, ja muistikuvieni mukaan alustalle on toinen pelillisesti täsmälleen samanlainen tekele, mutta en pikaisen silmäilyn jälkeen sitä bongannut.
*Chikudenya Toubee - Hiroku Chigyaku no Yakata: Graffoiltaan hauskan särmikäs mutta pelillisesti tavallistakin kökkerömpi valikkoseikkailu.
*Chikyuu Bouei Shoujo Iko-chan - UFO Daisakusen: Peruskuivaa klikkailuseikkailua, ainakin kälyisillä daikaijuu-mätöillä sekä mukavalla määrällä pinkkejä univormuja.
*Chitty Chitty Train: Ulkoasultaan hilpeä ja pelattavuudeltaan jokseenkin omintakeinen mutta tasapaksu toimintaongelmanratkaisu, jossa ohjataan junaa raiteiston kääntöpaikkoja väkertämällä. Ei valitettavasti siis ihan Shitty Shitty Train.
*Choujikuu Yousai Macross - Skull Leader Complete Pack: Kokoelma kahdesta lisenssipelistä, joista kummatkin ovat tavallistakin vaivalloisempia vuoropohjaisia taktikointipelejä. Tekeleessä ohjataan pääasiassa neljästä aluksesta koostuvia ryhmiä, joten taistellessa vihollista vastaan lähietäisyydellä zuumautuu kartta lähemmäksi toimintaa ja asettaa possen yksiköt vastakkain vastustajien vastaavien kanssa, joka on aikamoista nysväystä nysväyksen lomassa. Ainakin toisessa pelissä on herutusmekaniikka.
*Coin: Perusbulkki lukiovisuaaliromaani, jossa useimmat reitit päätyvät siihan, että ruma hiski luokkakaverisi hakkaa sinut pihviksi. Varmasti realistisempaa japanilaiskoulukuvausta kuin moni muu vastaava genren edustaja!
*Come Back Alive: Idealtaan ihan mielenkiintoinen tekele, jossa käyskennellään erilaisissa onnettomuustilanteissa ja yritetään selvityä. JRPG-moottori ei salli kovin kummoista toimintaa ja estetiikka on silmiä ja korvia riipivyydessään varmaan tarkoituksellisen stressaava.
*Continental: JRPG-SHT, ainakin hyvällä surffitappelumusalla.
*Cosmic Psycho: Sci-fi-valikkoseikkailupeli, jossa menoa siivitetään välillä pilipalilentoräiskintäosuuksilla (pilipalipilotoinnilla?). Verbejä ei tarvitse tahkoa aivan liikaa ja graffat ovat palettirajoittuneisuudestaan huolimatta menetteleviä. (5/10)
*CRW Metal Jacket: Lähitulevaisuuteen sijoittuva mechapeli, joka on monen vastaavan tavoin juoneltaan mielenkiintoinen mutta pelattavuudeltaan huono. TRPGeilyn sijaan on tällä kertaa kyse RTSstä, jossa yksiköt kulkevat kuin laiskiaiset ja jokainen hyökkäyskäsky pitää antaa jokaiselle yksikölle erikseen. Lisäksi kaikki paukuttelu, vihollisten mukaan lukien, keskeyttää toiminnan ja siirtää näkymän silloiseen tapahtumapaikkaan, eli jos yrität jakaa yksikkösi eri puolille karttaa, niin hajoa siihen. Ainakin ekassa tehtävässä listitään japanilaisäärioikeistolaisterroristeja. Jostain syystä fanikääntäjät ovat jaksaneet tehdä tähän lokalisaation.
*CRW 2: Tämä jatko-osa on varmaan onneksi TRPG...jossa liikkuminen ja hyökkääminen ovat kaksi erillistä vaihetta, tehden pelaamisesta todella verkkaista kärvistelyä. Tähän eivät fanikääntäjät sentään ole erehtyneet tuhlaamaan aikaansa.
*Crystal Quest: Tekele, jossa haahuillaan kartalla ja pelataan eri paikoissa joko muistipeliä tai sokkelojuoksua. Porkkanana toimivat sattumanvaraiset naisten kuvat. Ei kovin kummoista ja emulaattorit tuntuvat pyörittävän peliä liian nopsaan.
*Curse of Castle: Bomber Questia melkosti muistuttava mutta rumempi eli varmaan varhaisempi yhdistelmä palikkaväkerrystä ja JRPG-SHT:iä.
*Custom Mate: Tekele, jossa muokataan muija viidellä eri tekijällä ja sitten yritetään heruttaa tätä tavallisen tuskallisella verbi- ja klikkailuviljelyllä. Eri naistyyppejä on yhdeksän, mutta valitettavasti heidän ulkonäköönsä vaikuttaa lähinnä hiustenpituusmuokkain, eikä läheskään yhtä paljon ruumiinosien kokotekijät!
*Custom Mate 2: Samanlaista settiä kuin ykkönen, paitsi että herutus tehdään tällä kertaa huomattavasti siedettävämmällä vaikkei silti kovin viihdyttävällä visuaaliromaanimenolla.
*Cycles Plus: Kaivoparituspuzzle, jossa yhdistellään tällä kertaa vastakkaisia nuolisuuntia. Paikan lisäksi menoon vaikuttaa siis palikoiden asento muihin nähden, mikä tekee menosta liiallista nysväystä. Estetiikka on myös hyvin persoonatonta.
*D'ark Gaiden: Peruskäly ensimmäisen persoonan JRPG-SHT, ainakin parilla hauskalla vihollistyypillä.
*Dai Fugou Gakuen: Strippi-UNO-väännös ainakin yhdellä hyvällä hahmolla.
*Dai Manpuku Ou: Ihan hauska minipeliväännös kuumasta perunasta, jossa pointtina tunkea vuorotellan safkaa kuninkaan kitaan niin, että joku muu kokki pamauttaa tämän yli kylläisyysrajan. Valitettavasti kunkku ei kuukahda jokaisen matsin lopussa. (4/10)
*Daichi no Uta: RPG Maker -tekele, joka on kuitenkin enemmän seikkailusimulaattori. Pelissä tasapainotellaan rahan keräämisen, ajan ja energiankäytön kanssa päähenkilönatiaisen eläinfarmin pelastamiseksi. Huono mutta melko omintakeinen premissi.
*Daimadou Senryaku Monogatari ('95): Kaksi Madou Monogatari-TRPG-sivupeliä, joista ensimmäinen on äärimmäisen kuppainen ja toinen kuppainen.
*Dalk: Fantsu-TRPG, jossa hyvät hahmot mutta tavallistakin kamalammat mekaniikat, kuten se, että hahmot eivät voi liikkua puolulaistensa ohi. Half-Lifen proffaa lainaten siis pikemminkin "DAARG!".
*Daraku no Kuni no Angie - Kyoukai no Mesudorei Tachi: Graffoiltaan hupaisa rooli-/simulaattoripeli, missä haahuillaan ympäriinsä vielä esikuvaansa vinksahtanemmassa Liisa Ihmemaassa -väännöksessä ja kerätään kokemusta erilaisten fetissien kestämisessä. Eri eritteitä lentää sairaaseen tahtiin ja kun peliin lyötiin ulostepaskaa, päätin lopettaa menon pahoinvoinnin piikkiin. Mukana on muuten Mario Bros. -pornoparodiaa, eli Nintendo on varmaan ostanut pelin oikeudet...ja kopioinut myöhemmin tässä tekeleessä ensimmäistä kertaa esiintyneen kultaisen Marion!
*Dark Seraphim: JRPG tuuppimissysteemillä, joka on valitettavasti kustu ihan täysin sillä, että vihollisia saa räimiä minuuttitolkulla ennen kuin niitä saa hengiltä. Graffat ovat hauskoja, musiikit mukavan raskaita ja pahiksina ovat vaihtelun vuoksi sekä enkelit että demonit, eli Athenaksi menee.
*DeFana: Kokonaan animoitu ja esillepanoltaan muutenkin hyvä fantsutekele mainiolla hahmosuunnittelulla. Valitettavasti muutenkin lyhyttä kesto sisältää aika paljon samojen graffojen kierrätystä. (5/10)
*Dengeki Nurse: Samanlainen mutta tappeluiltaan typistetympi ja juoneltaan vähemmän mielenkiintoinen kuin jatko-osansa. Sentään sisältää enemmän pikkutuhmaa settiä kuin harhaanjohtavasti nimetty kakkonen. Loppupuolella on lyhyt mutta silti hajottava sokkelo-osio. (5/10)
*Dengeki Nurse 2 - More Sexy: Esteettisesti mainio seikkailupeli tavallista hauskemmilla tappeluosioilla, jotka teemaan sopivasti pohjautuvat paljon lääkemömmöjen vetämiseen. Valtaosan peliajasta vie kuitenkin kuiva toimintaikonien taonta, mutta lukuisat uniikit graffakohtaukset pitävät kiinnostusta niissäkin yllä. Alaotsikosta huolimatta intiimialueita väläytellään vain yksittäisen paljaan pyllyn verran. (6/10)
*Dennou Sentai Ravian Three: Juoniosioiltaan ja graafisesti passeli mutta pelattavuudeltaan aika hirvittävä sentai-teemainen TRPG.
*Disc Saga - Haitoku no Ryuu: Palikkaroolipeli laadukkailla ilmeillä ja tappavan hitaalla kävelynopeudella.
*Disc Saga - Nemureru Mori no Otakara: Ylhäältä kuvattu seikkailupeli, missä murtaudutaan kartanoon ja vältellään ansoja yksinkertaisen QTE-palkkeilun turvin. Omaperäinen mutta liian verkkainen.
*Doki Doki Vacation: Esteettisest jees seikkailupeli, jossa kuitenkin tavallistakin pahempaa yksien ja samojen verbien takomista valikoissa.
*Dokkin Minako Sensei: Graffoiltaan hellyyttävän kökkö lisenssijyystämisvisuaalinovelli.
*Doop: Kauhuvisuaaliromaani, jossa jumitetaan mystisen mörön terrorisoimassa merenalaisessa tutkimuskeskuksessa. Premissi on aika ristiriidassa perinteisen haahuiluun pohjautuvan herutusmeiningin kanssa: vaikka ölliäinen napsii väkeä tasaiseen tahtiin, menee valtaosa peliajasta rentoon jutusteluun erillään norkoilevien miehistön jäsenien kanssa. Ainakin hahmokatras on japanilaispeliksi poikkeuksellisen kansainvälinen.
*Dragon Half: Lisenssiltään ihan paras JRPG-SHT, jonka estetiikka on lähdemateriaalille uskollista kultaa. Taistelut ovat korttisysteemistään johtuen hieman muita vastaavia kökkeröitä mielenkiintoisempia, mutta eivät pelasta peliä silti Athenamaisuuden kourista.
*Dragon Knight: Aika tavanomainen mutta ainakin nopeatempoinen ensimmäisen persoonan tyrmänkaluamisporno, jonka jopa olen nuorempana jaksanut vetää läpi.
*Dragon Knight 2: Ykköstä aika lailla muistuttava mutta kaikin puolin laajennuttu. Oleellisin lisäys on varmaankin puolulaishahmot mutta paras se, että jokaisella eri vihollistyypillä on oma taistelubiisinsä.
*Edge: Alustalle aikamoisen uniikki mätkintäpeli, ilman syvyyssuunnassa liikkumista. Vähän kestävien normivihollisten mätkiminen menee melko pienestä liikelistasta huolimatta, mutta hiomattomuus ja lisäelämien puute tekee pomoista varsin tuskallista settiä.
*Elemental Ou: Omintakeinen roolipeli, paikoin syystäkin. Tappeluita ei ole kuin pomojen muodossa, ja vaikka korttitaistelusysteemissä on jonnin verran syvyyttä, lähes kaikki vastustajat on helppo voittaa käyttämällä näiden vastaelementtiä. Vika pomo on poikkeus, mutta häneenkin on käytettävissä jippo-OP-korttihyökkäys. Ihme kyllä joskus 2000-luvun alussa, kun en osanut japania sitäkään vähää, pääsin pääjehun läpi jollain daijun tuurilla pelkillä normikorteilla. Estetiikka on hyvää, etenkin omintakeisesti piirretyt lerno-CG:t, ja seikkailuelementit menettelevät myös. Jostain syystä pelissä on pelkkä hiiriohjaus; ehkä tekijät ovat olleet pakkomielteisiä Windows 3.11:sta, koska graffat tuovat nekin mieleen kyseisen alustan pelit... (5/10)
*Endan Tokugawa Kouryuuki ~Gorakuin~: Hämmentävä ja ruma visuaaliromaani, jossa aikamatkustetaan keskiaikaiseen Japaniin ja daimyoudaan. Mukana on sotimista ja siten ehkä jotain simulaattorielementtejä, mutta otappa tästä nyt selvää retron käyttöliittymän takia.
*Erotic Baka Novel - Denwa no Bell Ga...: Jatko-osaansa verrattuna esillepanoltaan mitäänsanomaton eikä edes kovin idioottimainen vaan enemmänkin vakava eli kuiva tarinatekele.
*Erotic Baka Novel Series 2 - Itsuka Dokoka de: Lyhyt mutta monihaarainen ja graffoiltaan hyvä visuaaliromaani, joka on tosiaan aika hoopo ja kiihottava. (6/10)
*Escape!: Ylhäältä kuvattu fantsuseikkailupeli, jossa haahuillaan sokkelossa, keräillään tavaroita ja bongaillaan pornoa. Melko uniikki ja mukiinmenevä mutta myös monotoninen tekele.
*Estate: Aika yhdentekevä trivialernotus.
*Exciting Milk: Kokonaan animoiduksikin peliksi todella lyhyt, täysin lineaarinen verbivalikointi, jossa ei edes pornoa. Lisäksi tarina jää kesken. Jatko-osan kuvaus on täysin sama, mutta sentään se ei enää myynyt tarpeeksi uuden pelin väkertämiseksi, eli juoni jäänee ikuisesti kesken. Tämä ei ehkä ole videopelimaailman suurimpia menetyksiä.
*Farce - Yuuwaku Hakusho: Graffoiltaan tyydyttävä mutta muuten epäviihdyttävä valikkotekele, jossa samoillaan taas japanilaislukiossa, tällä kertaa sentään vissiin jotain yliluonnollisia mörköjä etsien. Lopetin pelin suht alkuun, mutta myöhemmin bongasin siinä olevan mukana myös versuspuzzleminipeli, joten piti peli sittenkin hinata läpi. Loppupuoli oli onneksi viihdyttävämpi ja minipelikin värejään yhdistelevine palikoineen ihan hauska, vaikka valitettavasti sitä voi pelata vain tietokonetta vastaan. Parasta on kuitenkin loppupuolella odottava hohottava kitsunenainen. (6/10)
*Fantasm Soldier Valis 2: Sarjan muiden osien tavoin kökkö toiminta, jota rauta kusee entisestään.
*Firelive: Versuspokeripeli bänditeemalla. Tekeleeseen on yritetty ympätä strategiaa sillä, että käsi muodostetaan pöydältä kolmesta vaihtoehdosta valitsemalla, mutta kerta on tuuripainotteista, kumpi pelaajista saa ottaa ensimmäisen kortin, ei menossa silti ole kauheasti pointtia.
*First Queen 4: Ihan mielenkiintoinen kartanvalloitus-RTS-roolipeli, jossa taistelut parhaimmillaan satojen yksittäisten yksiköiden turpakekkereitä. Graffat ovat nekin genrelle epätavallisen ilmekkäitä. Kielimuuri on vain turhan korkea.
*Fleia: Söpö mutta kököhkö sekä lyhyt ja pinnallinen epälineaarinen tasohyppely.
*Flora: Käyttämänsä roolipelimoottorin edustajaksi hyvän näköisen miniseikkailu, jossa taistelut käydään kivi-paperi-sakset-tyyliin. Ei millään tavalla mullistava mutta oudon hellyyttävä tapaus. (4/10)
*Foresight Dolly: Simulaatio- ja roolipelin risteytys, missä päähenkilön ominaisuuksia muutellaan sekä osa-aikatöitä paiskimalla ja mörköjä mättämällä. Päämäärä jää kielimuurin taakse ja meno ei omaperäisyydestään huolimatta kovinkaan paljon viihdytä, mutta ainakin se on alustalle harvinaista plussaa, että vuoropohjaisista taisteluista huolimatta näkyvät möröt kartalla.
*Four Flush: Graffoiltaan jees lähitulevaisuuden valikkotaonta, jossa verbien sijaan puhkijärsitään tällä kertaa uniikempeja monivalintoja. Tämä ei tee menosta yhtään nautittavampaa.
*Furitsu Metatopology Daigaku Fuzoku Joshikoukou: Parannellun versionsa Metajon takia obsoliitti peli.
*G-Fight: Pilipali mutta jopa helposti ymmärrettävä strippikorttiversuspeli, jonka tappelumusa on hupaisan tilanteeseen sopimatonta jazzausta.
*Gakuen Triangle: Hahmoiltaan ja taistelugraffoiltaan ihan hilpeä lukioteemainen TRPG, joka on kuitenkin genrenkin standardeilla tappavan flegmaattinen.
*Gakuen Senshi Sailor Fighter: Triviapeli tappeluteemalla ja hyvillä graffoilla ynnä silmänruualla mutta aika vähäisellä sisällöllä. (5/10)
*Galt-Rio Maximum Position: Vihollissuunnittelultaan jees mutta muuten mitäänsanomaton ja mielikuvitukseton lentoräiskintä.
*GaoGao! 3rd Wild Force Overture: Hahmoiltaan ja ilmeiltään passeli valikkoseikkailu, jossa kuitenkin liian hidas tahti ja liian vähän taustoja, eli tylsää settiä.
*Garyuoh Hidensho: Graffoiltaan tavallista parempi, pelattavuudeltaan tavallisen huono PC98-tappelupeli.
*Get!: Pelattavuudeltaan perushajottava verbintoistamishaahuilu, mutta hyvä käyttöliittymä, yliopistoteema ja passelit sankarittaret tekevät menosta silti valikkohinkkauksen arvoisen. (5/10)
*Giga Motion: Graffoiltaan läppä mutta pelattavuudeltaan kammottava isometrinen roolipeli. Pelattavuudesta en osaa hirveästi sanoa, koska tuhouduin heti alussa kökköön ja hitaaseen liikkuvuuteen jäätävän kokoisissa ympäristöissä.
*Giniro no Takaramono: Pachinkosimulaatio strippauselementeillä. Passelit graffat ja musat eivät pelasta premissiltä.
*Giri Giri Paradise: Hupaisa lomateemainen ja jyystöpainotteinen valikkovalikointipeli tavallista käyttäjäystävällisemmällä pelattavuudella ja hyvällä vaikka paikoin anatomisesti hieman kummallisella piirtotyylillä. Hahmosuunnittelu on passelia ja mukana myös jonkinlainen esinemekaniikka, jonka hyödyt jäivät itselle arvoitukseksi. (6/10)
*Gokko Vol.3 - Etcetera: Esteettisesti hyvä mutta pelattavuudeltaan sekä valikkovatkausta sekä ruutunaksuttelua liikaa sisältävä tekele, eli ennemminkin "Kökkö Vol. 3".
*Gokuraku Mandara: Graffoiltaan ja musiltaan hupaisa buddhalaisteemainen naksutteluseikkailupeli, jonka yksinkertaisuudesta huolimatta jäin jumiin miltei heti alkuun. Uusintayritystä taas paremmalla kielitaidolla sitten joskus.
*Gokuraku Tengoku - Omemie no Maki: Intiafantasiatyyliltään muista roolipeleistä erottuva roolipeli, jossa hahmot jopa eivät jopa kaikki ole kuin kalkkilaivan kapteeneita. Pelattavuus on hieman normi-JRPGtä parempaa ja mielenkiintoisempaa, mutta silti valitettavasti liian palikkaa. Yksi syystäkin uniikki ominaisuus on se, että kylissä NPCeiden kanssa vuorovaikutus tehdään samaan tyyliin kuin vihollisten kanssa eli sattumanvaraisissa kohtaamisissa...
*Halfmoon ni Kawaru made: Lisenssilernoilu, jossa neljä eri osiota. Kaksi on kuivaa valikkovalintaa, yksi tavallistakin pilipalimpi myyränhakkaus ja paras pinnallinen ninjateemainen sokkelokaluaminen.
*Hana no Kioku Dai-2-shou: Viisi visuaalinovellia sisältävä kokoelma, jossa ei paljon muuta merkittävää kuin tyydyttävät graffat.
*Hana Yori Dango 2: Hanafudapeli, eli paskaa, mutta ainakin tarinamuoto sisältää mm. yhdistystoimintanatseja, eli HYY tykkää.
*Hare no Kaze: JRPG-SHT, jossa ainakin pelataan geishalla ja tapellaan kirjaimellisia kakkakikkareita vastaan...
*Harenochi Munasawagi: Kliseisessä urpoudessaan viihdyttävä valikkopeli, joka onneksi poistaa toiminnat, joita ei kyseisellä hetkellä enää tarvita. Estetiikka ja hahmot ovat huippuluokkaa, mutta pelin koko rakenne nojaa yhteen nähtyyn sketsiin, jossa päähenkilö lääppii jotakuta naista, minkä jälkeen jätkä hakataan pihviksi. Tätä vitsiä väännetään niin paljon, että ainakin itselle kyllästyminen ja puhkikalumisen määrän absurdiulle repeileminen vaihtelevat tasaiseen tahtiin. Pelille on myös suora jatko-osa, mutta koska se on vain Japanissa Windowsille 1990-luvulla julkaistu tekele, on sen löytäminen yhtä helppoa kuin fiksun lätkäfanin. (5/10)
*Harlem Blade - The Greatest of All Time: Valitettavasti tässä tekeleessä ei kalistella miekkaa Pohjois-Manhattanissa, vaan kyseessä on väärin kirjoitettu "Harem". Peli onkin paljon heruttamiselementtejä sisältävä roolipeli. RPG-mekaniikat ovat tavallista käyttäjäystävällisempiä ja taistelut jopa nopeita eivätkä sattumanvaraisia, vaan tulevat aina tietyissä kohdissa. Viimeksi mainittu rasittaa paikoin, mutta onneksi pakeneminen on yleensä helppoa. Muutenkin mättöjen vaikeusaste on alhainen, mikä onkin vain hyvä asia, kerta on helpompi keskittyä pääasiaan eli maailmassa haahuilemiseen ja mässyn lyylipossen tapailemiseen aikamekaniikan merkeissä. Jotkin tarinareitit ovat esoteerisiä, mutta pelissä on sisäinenkin jeesaussysteemi, eli eniten menoa kusee kielimuuri. Peliin löytyy kyllä fanikäännös, mutta se, vaikkei ehkä sisälläkään oikeistopropagandaa, on silti luultavasti The Worst of All Time. (7/10, myös Windows)
*Hatchake Ayayo-san 5: Graffoiltaan läppä lähes yksinomaan lernoon keskittyvä visuaaliromaani, jossa tasan yksi valinta, joka vaikuttaa vain seuraavaan kohtaukseen. Hädin tuskin siis peli.
*Hatsukoi Monogatari: Vaivalloinen ja jatko-osaansa nähden hyvin vähäsisältöinen tapailusimulaattori. Sentään mukana on myös hämmentävästi miniseikkailusivupeli.
*Hayate The Battle: Tuntumaltaan normikauhea PC98-tappelupeli. Pornoudesta huolimatta on mukana pari mieshahmoa, joista ei kuitenkaan valitettavasti ole silmänruokaa.
*Heart Heat Girls: Cyberpunkseikkailupeli muutamalla ensimmäisen persoonan haahuilu- ja räiskintäkohdalla. Esillepano sekä hahmosuunnittelu on hyvää ja klikkailukohdat tavallista siedettävämpiä. Erilliskummallisena ratkaisuna sattumanvaraisen hiirenkorvan takomista hillitään panemalla kursori noin sekunnin ajan "armokuolemattomaksi" jokaisen napautuksen jälkeen. (6/10)
*HedgehoG: Tämä TRPG ei nimestään huolimatta ole mitenkään nopea, vaan päinvastoin liian flegu. Myös peliosioiden graffat ovat säälittäviä erivärisiä neliöitä.
*Henshin Ring: Varsin läppä kokonaan animoitu fantsupornopläjäys. Kova estetiikka vastaa vähäistä sisältöä, joka on kuitenkin kokonaan kovaa kamaa. (6/10)
*Hercequary: Fantasiateemainen pornotappelupeli, joka on esteettisesti alustan muita genren edustajia keskimäärin parempi mutta pelattavuudeltaan keskitasoisen karsea.
*High School Days: Tässä visuaaliromaanissa on juuri niin omintakeista sisältöä kuin nimestä voi odottaa. Kolme pääsankaritarta ovat kaikki todella mitäänsanomattomia, mutta ainakin sivuhahmoja on pari passelia.
*Hiiragi Zaka no Kyuukan: Pikkukaupunkiin sijoittuva murhamysteeri, joka sekoittaa huonosti pääjuonta ja herutusta; valtaosalla naishahmoista ei ole pelissä muuta virkaa kuin toimia pornon lähteenä. Hahmosuunnittelu on hauskaa ja graffat hyviä, mutta vastapainoksi noin 90 % peliajasta soiva taustabiisi on instrumentaatioltaan todella korville hyppivä tsipale, joka tekee menosta paikoitellen aika Xenoblade X -tason hajottavaa.
*Hime-chan no Ken: Amatöörimäinen ja aneeminen tappelupeli vailla tekoälyvastustajia.
*Himitsu no Hanazozo: Graffoiltaan hyvä mutta tavallista epälineaarisempi eli turhauttavampi valikkotakominen, jossa jäinkin jumiin ensimmäiseen avoimempaan tutkiskelukohtaan.
*Hizumi: Jatkuvasta lukiojyystämisestä koostuva visuaaliromaani, jossa sentään ihan passeli unen-/painajaisenomainen taustatunnelma.
*Horny Sweeper 1 - Koushoku Shikakenin: Graffoiltaan hyvä ja muuten huono TRPG. Jyystökohdat on kustu hirvittävällä hiirennaksutteluhipalla.
*Horny Sweeper 2: Edelleen hyvä näköinen ja edeltäjäänsä hieman parempi tekele, sillä tällä pornokohtaukset eivät aiheuta aivoveritulppaa ja kertaa taisteluissa on mukana jopa vastahyökkäykset. Silti aivan liian verkkainen pelattavuudeltaan.
*Hustler 2055: Käyttöliittymältään ja fysiikoiltaan kömpelöhkö strippibiljardi. Ainakin mekaniikka, missä vastustajat voivat ruinata lisävuoroja vaateparsia vastaan on hauska.
*Illumina: JRPG-SHT sentään passeleilla välipätkägraffoilla ja jonkinnäköisellä partnerinvalintamekaniikalla.
*Image Room banana Kurabu: Aika mitäänsanomaton läjä erilaisia lyhyitä visuuliromaanikohtauksia alussa valittavan naisen kera.
*Imohori 2: Uno-väännös ainakin hauskoilla Madou Monogatari-teemaisilla korteilla.
*Injyuu Genmu 2: Brain Burst!: Epämerkittävä mörkölernotriviapeli.
*Innocent Tour: Graffoiltaan hauska isometrinen lautaroolipeli, joka on kuitenkin kummallekkin genrelleen uskollisen flegmaattinen.
*Isaku: Pelattavuudeltaan mielenkiintoinen sekoitus visuaaliromaania ja seikkailupeliä ensimmäisen persoonan liikkumisella. Pelissä ei, toisin kuin sen jatko-osissa, pelata titulaarisella raiskaajalla vaan tätä vastaan, mutta pelaajakin pakotetaan silti rasittaviin kopelointihyväksikäyttökohtauksiin, eli ennemminkin "I suck, juu."
*Jack - Haitoku no Megami: Aika mitäänsanomaton cyberpunk-visuaaliromaani.
*Japan Bashing: Ajattelin pelin nimen olevan joku hoopo käännöskukkanen, mutta se onkin juuri sitä itseään: kyseessä on kerrankin kirjaimellisesti satiirinen peli, jossa pelaat Yhdysvaltain hallituksella ja yrität kusta Japanin muroihin viimeksi mainitun kulttuuri-imperialismin ehkäisemiseksi. Ulkoasu on ihan hilpeää mutta pelattavuus hyvin itseään toistavaa monivalintaa.
*Japanese Cult Quiz ZIPANG: Sengoku-aikaan keskittyvä strippitriviapeli, vaikka myös esim. Saddam Hussein vilahtaa (väärissä) vastauksissa. Hahmosuunnittelu on hyvää mutta pelattavuus tuiki tavallista. (5/10)
*Jorougumo: Shibariteemainen simulaatiopeli, jossa mielenkiintoisin puoli ovat lernopeleissä harvemmin nähdyt furiganat.
*Joshikou Seifuku Monogatari: Hyvin yksityiskohtainen mutta myös vaivalloinen treffisimulaattori. Ärsyttävintä on, että peli rajaa toimia sekä ominaisuuksien että kellonajan mukaan, mutta ei kerro tarkemmin reunaehtoja. Sankarittaria saa myös jostain syystä etsiä kuin neulaa heinäpellosta. Ainakin käyttöliittymässä on mukavan paljon englantia.
*Jump Hero Gaiden: Compilen tyyliin graffoiltaan ihanan ällösöpö mutta pelattavuudeltaan välttävä tekele, tällä kertaa TRPG.
*Junjou Ninja Hana Ketsu no Bakudanmaru (1-3): Triviapikkupelitrilogia melko tavanomaisella pelattavuudella mutta hyvällä esillepanolla ja huumorilla. Poikkeusellista kyllä naisten vaateparret katoavat kahdessa ekassa osassa vain vääristä vastauksista... (4/10)
*Kagayake! Kirakira Senshi Risky Jewel: Graffoiltaan veikeä valikkoseikkailu, joka ei hajota peruspelattavuudeltaan mutta kyllä takaisin luvun alkuun heittämillä yllärikuolemillaan.
*Kakutou Musume Ryouko: Kerrankin jopa helposti ymmärrettävä versuskorttipeli, jonka matsit kestävät kuitenkin liian kauan ja ovat lisäksi paras kolmesta. Lisäksi voittoa seuraa vastustajan jyystöminipeli, jossa lastit liian nopeasti lasauttamalla pitää koko pano aloittaa alusta. Turhankin tehokasta ajan tuhlausta, kaiken kaikkiaan.
*Kamikuishiki-mura Monogatari: Hupaisan tilkkutäkkisellä esillepanolla varustettu pilipalistragiapeli, jossa pelataan oikealla japanilaisella kulttijohtajalla ja tehtaillaan tämän todellisuudessakin tekemää sariinikaasuterrori-iskua. Vaikka peli panee hörhöä ja tämän laumaa halvalla, olen silti liian kukkahattutäti pelaamaan todellisesta joukkomurhasta kertovaa peliä.
* Kangoku Country Club: Pilipaliminigolfpeli strippielementeillä ja hämmentävällä määrällä dialogia.
*Karakuri: Rullaamaton sokkelotoiminta, jossa ei muuta viihdyttävää kuin perushyökkäksen räjähtävyys, jolla voi kosauttaa sekä itsensä että lauman vihollisia ketjureaktiossa.
*Karei naru Jinsei 2: Herutuslautapeli, joka on tavallistakin vastaavaa verkkaisempi eli aika pelikelvoton.
*Kawarazakike no Ichizoku: Kauhuvisuaaliromaani, jossa yritetään selviytyä täynnä perverssejä sekopäitä olevasta kartanosta. Ei mitään kovin omintakeista menoa, muttei ainakaan japanilukiolärpätyskään. Ulkoasussa on taas kaikki resurssit käytetty lievästi animoituun pornoon, koska hahmograffat ovat kovin epädynaamisia.
*Kekkou Kamen 2 ~Oshioki Densetsu no Maki~: Lisenssivalikkovatkaus, jossa passeli hahmosuunnittelu ja jonkinlainen karmasysteemi. Pelattavuus on genrelle ominaisen epänautittavaa, mutta lopullisesti hiha paloi sattumanvaraista klikkailua sisältäviin jyystökohtiin.
*Kera Kera Hoshi: Japania osaamattomallekin hupaisa ADV-peli, jossa kaksi perinteistä lukiolaisluuserisankariamme yrittävät saada...ja epäonnistuvat!
*Kichida Gakuen Senki: Banchou-teemaansa lukuun ottamatta kaikin puolin käly ensimmäisen persoonan lukiotyrmähaahuilu.
*Kisou Shinden Gen-Kaiser: Mechafantsuilua Shining Force -tyyliin mutta vielä verkkaisemmin!
*Kizuato: Tämä Shizukun hengellinen jatkaja muistuttaa todella paljon edeltäjäänsä sekä ulkoasultaan että päännyrjähtelyteemaltaan. Lisäksi kaikki sankarittaret ovat päähenkilön serkkuja, mikä se vasta nuppia kilahduttavaa onkin!
*Kremlin Twilight: Neuvostoliittoon sijoittuva hämärä simulaatio-/minipelirävellys, jonka käyttöliittymä on teemaan sopivan kafkamainen. Ainakin eurooppalainen piirrostyyli erottuu muista japanilaispeleistä.
*Kote de Mekuru: Rullaamaton toimintapeli, jossa vihollisia listitään hahmon tarpoamia paneeleja keikauttelemalla. Ei täysin mielikuvituksetonta mutta silti monotonista settiä.
*Kotetsu no Daibouken: Lineaarinen lisenssilernolukemispeli. Hahmot ovat passeleita, Windows 3.11:n käyttöliittymä hupaisa ja mukana on ihan viihdyttäviä kivi-paperi-saksetmaisia tappeluja. Valitettavasti valtaosa pornosta on kuivaa mörköraiskausta. (5/10)
*Kotohigaoka Monogatari: Japanilaislukiovisuaaliromaani, joka eroo massasta kasvokuviin keskittyvän estetiikansa ja kahden vaihtoehtoisen päähenkilönsä ansiosta. Koska sankareilla on tässä pelissä jopa persoonallisuutta, eroavat he mukavasti geneerisestä kiimaisesta nörttihahmosta. Kummallakin jampalla on samat neljä sankaritarloppua, eli ainakin yksi hyvä hahmo valitettavasti jää puolittain nallikallioimaan. (6/10)
*Koukou Kyoushi: Visuaaliromaani, jossa juonta edistetään hajottavasti haahuilemalla ympäriinsä kartalla ja toivomalla, että jostain löytyy tapahtumaa. Ainakin näin peliin saadaan lisää sisällyksetöntä pituutta! Onneksi moinen ei haitaa, sillä premississäkin lukiomaikka taas heruttaa oppilaitaan...
*Kui Kui Quiz: Laimea strippitrivia.
*Kurayami: Hissiin jumiin jääneeseen parivaljakkoon keskittynyt visuaaliromaani, jossa varsin toisestaan poikkeavat haarautumat. Meno piti jättää kesken, koska en onnistunut löytämään tallennusmahdollisuutta mistään...
*Kuru Kuru☆Party: Graafisesti hauska fantasiamonopoliväännös, joka on siis pelattavuudeltaan epähauska.
*Kurutta Kajitsu: Valikonselaustrilleri. Pelattavuus on genren normia siedettävämpää, mutta juoni tavallistakin etsivärainaa typerämpi ja päähenkilö normoeroge"sankariakin" runkumpi.
*Kurumi-chan Ninja: Valitettavasti ei mikään Ninja Princess -plagiaatti, vaan tavallista nätimpi mutta silti ynseä verbintaontaseikkailu.
*Kusoge: Tästä pelistä olivat odotukset korkealla, mutta se on valitettavasti vain ulkoasultaan tylsä valikkoseikkailun tynkä.
*Kusoge Love Story: Aika sitä mitä nimi lupaa, eli ASCII-graffoilla tehty miinaharavaväännös, jossa pitää ohjata mies-kanji kentän toisella puolella odottavan nais-kanjin luo. Matkan katkaisee stereotyyppiset homoseksuaalit, eli aika SpurguX-tapaan paska sekä pelattavuuden että "huumorin" saralla.
*Kyouiku Kenshou: Hidas ja pinnallinen tapailusimulaattori karttahaahuilulla. Vierailtavat kohteet ovat valtaosan ajasta tyystin autioita, vaikka sankarittaria onkin mojovat 24 kappaletta. Päähenkilö on läähättäjäopettaja, joka vie viimeisetkin peli-innot.
*Kyouhaku: Lyhyt mutta monihaarainen visuaaliromaani, jossa lukiolaislyyliä kiristetään tästä otetuilla salakuvilla. Juonessa ei valitettavasti ole mitään who-dunnit-menoa sillä pääpointti on lernossa. Onneksi ite sain nopsaan hyvän lopun jopa loogisilla valinnoilla.
*Kyouko no Ijiwaru!!: Pelattavuudeltaan normikurainen valikkotaonta, jonka päähenkilö on sentään hohottava yläluokkaismulkkumuija.
*Lady Bono: Graafisesti hupaisa, pelillisesti surupuseroittava verbinklikkailu.
*Lady Bono!! Dynamites: Kämäinen Metroid-tyylinen sivupeli.
*Lam-Mal: Keskiajan fantsu-Japaniin sijoittuva seikkailupeli hoopolla muttei kovin hyvällä käyttöliittymällä. Eteneminen on tavallistakin kryptisempää, mihin eivät auta esine- ja kauppamekaniikka. Sentään "titulaarinen" Ranmaru on tässä pelissä androgyynisen samurain sijaan roteva kunoichi!
*Last Guardian 2: Esteettisesti kovaa luokkaa oleva TRPG. Pelattavuus on kuitenkin liian hidasta ja käyttää jöötiä toimintapistesysteemiä. Ainoa mielenkiintoinen mekaniikka onkin hahmojen kyky muuttua väliaikaisesti eläinmuotoon vähän yhdeksännen ja kymmenennen Fire Emblemin tyyliin.
*L-est: Sci-fi-visuaaliromaani pinnallisilla 1 vs 1 -mechataisteluilla. Fonttikoko on järkyttävä eli tekstiä saa takoa tavallistakin enemmän, mikä yhdistettynä nopeutuksen puutteeseen polttaa proput nopsaan.
*Last Breakers: Menettelevä lentoräiskintä kahdeksalla eri aluksella. Pelattavuus on kuitenkin todella pinnallista, koska räiskimisen lisäksi ainoa lisämekaniikka aluksen muodon muuttaminen, joka sekin vaikuttaa ainoastaan patien lentorataan.
*Let's! Pirates Trouble Vacances: Peruskuiva valikkovalinteilu, jossa ainakin hyvät graffat ja harvinaisen tasapainoinen ihopigmenttitasapaino.
*Liena Crystal - Adventure of Liena: Lineaarinen visuaaliromaani, jonka hilpeän lastenpiirrettymäinen graffatyyli on aika räikeässä mutta myös huvittavassa ristiriidassa sen lernosisällön kanssa.
*Lost Sheep: Roolipelimoottoritekele, jossa haahuillaan nykyaikaan sijoittuvassa kylässä ja tehdään arkisia natiaisseikkailuja esim. tölkkien keräämisen muodossa. Ei kovin kiinnostava, mutta ajalleen aika omintakeinen.
*Love Escalator: Esteettisesti korkeaa laatua oleva, hyvin pinnallinen treffisimulaattori. Menoa kusee eniten premisissi: ylipitkä vuorovaikuttamaton alkuosio päättyy siihen, kun päähenkilö rupeaa tapailemaan salaa geneeristä lapsuudenkaverinaapurityttöä, jota hänen kaverinsakin kuolaa. Pääsankaritarta tai ruhtinaallista kahta sivulyyliä tapailemalla panet siis jotakuta puukolla selkään. Onneksi myös kaverin kanssa voi hengailla ja tällä on jopa oma loppu. Kestoa on myös aivan liikaa, siellä juoni on vain normilukiolaispyllyilyä.
*Lovini: Japanilaislukiovalikkovatkaus, jonka päähenkilö on tavallistakin ihmisperseisempi sarjakuolari. I'm not loving it.
*M HARD: Loppua lukuun ottamatta lineaarinen visuaaliromaani, jonka masokismiteema tarjoaa tavallistakin jyystöpeliä sairaampaa settiä. Toisaalta genren perinteiset sukupuoliroolit on käännetty, eli täysin misogyyninen peli ei ole. Se, että päähenkilö joutuu vanhempiensa sairaalalaskujen ja velkojen takia sadistisen toimitusjohtajan armoille sekä seksuaalisesti että toimistoympäristöissä, on myös aika hienostelematonta uusliberaalikritiikkiä...
*Mad Quiz & Crazy Response Kyu: Esillepanoltaan persoonaton triviapeli, joka erottuu muista antamalla vastaamisen jälkeen aika paljon lisätietoa kysymykseen liittyen.
*Madou Akazukin Monogatari: Madou Monogatari -plagiaatti pelottavilla digisoidulla pärstillä.
*Madou Monogatari ARS: Perus Madou Monogataria eli välttävää tyrmänkaluamista, sentään pelattavalla Ruluella. Silti ennemminkin, kyllä, Madou Monogatari ARSE!
*Magic Master - Monster Maker 2: TRPG, jossa taistelut käydään ykköspelin tyyliin nopanheitoilla. Omintakeista, mutta hidasta ja liian tuuripainotteista tuubaa. Ainakin kolme erilaista päähenkilöä omine juonineen on genressä vähemmän nähty.
*Magical Block Carat: Tylsä kaivopuzzletekele, jossa palikat poistuvat vain vinottain. Pelaa mieluummin Naname de Magiccia.
*Magical Jam: Graffoiltaan lutuinen mutta pelattavuudeltaan ja käyttöliittymältään hirvittävä taikatyttöteemainen TRPG.
*Magical Princess Minky Momo: Lisenssivisuaaliromaani söpöllä ulkoasulla. Rakenne koostuu neljästä lyhyestä tarinasta, joiden aikana ei voi daijusti tallentaa.
*Maha Barata: Musiikkeja lukuun ottamatta kammottava JRPG, sentään valitettavan vähän nähdyllä intialaismytologiateemalla.
*Majo Kari no Yoru ni: Visuaaliromaani, jossa pelataan raiskaajapapilla. Sinänsä epärealistista, sillä väkisinmakaamislistalla ei ole pikkupoikia. Ainoa mielenkiintoinen puoli onkin, että pelaaja voi valita, mitä pronominia päähahmo, eli puhkikaluttua "ore":a ei välttämättä tarvitse todistaa.
*Maple Land: Lutuinen muttei viihdyttävä ylhäältä kuvattu versusareenaltatuupinta.
*Marble Cooking: Tylsä rullaamaton toimintapeli uniikilla muttei kiinnostavalla vihollisen listimismekaniikalla. Ällösöpö ulkoasu on aika absurdissa ristiriidassa varsin HCeiden pornokuvien kanssa. Jostain syystä peliin löytyy fanikäännös...
*Marginal Points: Langrissermäinen eli pelattavuudeltaan kakka TRPG, jossa itse taisteluitakin turhauttavampaa on Waldomaista pikselinmetsästystä vaativat jyystökohdat. Humoristinen ulkoasu ja hoopot sattumanvaraiset neutraalit yksiköt ovat vain suolaa haavoihin.
* Marine Buster: Lernolaivanupotuspeli useilla eri aseilla ja esineillä. Peli ei kuitenkaan näytä mihin paikkoihin olet jo hyökännyt, mikä kusee muutenkin genrelle ominaisen monotonisen menon vielä enemmän tyystin!
*Marine Rouge: Graafisesti mukiinmenevä mutta muuten melko mitäänsanomaton valikkonaksuttelu lomailuteemalla. Pelaa mieluummin Travel Junctionia.
*Marines - Gairomu no Fuuin: Palikkapuzzleilua, vuoropohjaisia taisteluita ja yuria sisältävä sillisalaatti, eli aika Ugee of Tripla.
*Martial Age: Perustuskallinen valikkopeli, jota kuitenkin jaksoin pelata kiitos sen tappeluteeman ja -mekaniikkojen. Ragequittaamaan saikin sen sijaan joku pakollinen lollukanläähätyskohtaus.
*Mashou no Kao: Aika mitäänsanomaton lukiojyystämisvisuaaliromaani. Hyviä graffoja kusee hahmojen yksi-ilmeisyys.
*Maten Gakuen - Jigoku no Love Love Daisakusen: Veikeä valikonselauspeli, jota jaksaa jopa pelata johtuen hyvästä estetiikasta ja hooposta "demoni japanilaislukiossa" -teemasta. Valitettavasti loppupuolella mukaan isketään täysin tuuripainotteisia taisteluosioita, joissa kuollessa joudut takaisin edelliseen tallennuspisteeseen ja joita ei jaksa edes emulaattoritallennuksilla.
*Mechanical Device Marian: Hoopoon fantasia-1800-luvun Eurooppaan sijoittuva seikkailupeli hauskoilla hahmoilla ja menettelevällä lernolla. Meno on tavallista virtaviivaisempaa johtuen toimintaikoneista ja siitä, että yleensä verbien kohteena on vain yksi asia. Mukana on myös inventaariosysteemi, mutta kamoille ei tunnu olevan juuri tarvetta. (6/10)
*Melty Marchen Mel Mel: Kokoelma pornoparioita kansantaruista. Tarinoiden kokonaan näkemiseksi pitää tasaisin väliajoin tulkita pelin itse keksimää viittomakieltä, joka on syystäkin uniikki mekaniikka.
*Memories Refrain - Omoide wa Itsumademo...: Päivitetty tai oikeammin sanottuna valmis versio Memories - Shiroi Yozora ni Mau Tenshistä. Alkuperäinen beta sisälsi lukuisia sankarittaria, joilla ei ollut omaa loppua,mikä on harvinaisen idioottimaista, mutta toisaalta tämä versio poistaa lähes kaikki simulaatioelementit, eli aika plus-miinus-nollaa. Hyvät hahmoteemat ja graffatyyli ovat siis enemmänkin suolaa haavoihin.
*Merry Go Round: Aika mitäänsanomaton cyberpunk-VN.
* Mesuneko Hishoshitsu: Toimistoteemainen jyystövisuaaliromaani, jossa melko uniikki vaikkei välttämättä hyvä graffatyyli. Sattumanvaraiset huonot loput imevät, eli lähinnä plussan puolelle jäävät musiikit.
*Messenger from Dark Night: Kulmakkaasta nimestä huolimatta on peli aika pirteä visuaaliromaani youkaiden kansoitamassa koulussa. Valintoja ja loppuja on aika sikana ja käyttöliittymä ihan hauskan näköinen, mutta tapahtuma-CG:itä on turhan vähän.
*Metajo - Furitsu Meta Topology Daigaku Fuzoku Joshi Koukou SP: Jatko-osansa Zwei Metajon tavoin erinomainen TRPG. Pelattavuus on hieman yksinkertaisempaa kuin jatko-osassa mutta vielä parempi ruutusuunnittelu tekee peleistä tasavertaiset. (8/10)
*Metal Eye 2: Graafisesti hupaisa JRPG-SHT, jossa sentään taistelut tapahtuvat automaattisesti.
*Metal Mover Jastrike: Pinnallinen ylhäältä kuvattu mechatoimintapeli, sentään urpoilla ilmeillä. Kestoa on vain neljä ruutua mutta tallennusmahdollisuutta tai edes salasanoja ei löydy.
*Mikosan Fight: Söpö toimintapeli, jossa ohjataan shintolaispapitarta, keräillään kääröjä ja yritetään tuhota tietyillä papruilla tiettyjä morsoja. Se, lähteekö kohtaamisissa nirri itseltä vaiko viholliselta on hyvin epävarmaa, eikä pelin mekaniikoista tunnu pystyneen ottamaan selvää nettiväkikään.
*Mirage: Jatko-osaansa parempi tyrmänkaluaminen, joka menee silti nopeasti puuduttavaksi johtuen pakollisen ees taas ravaamisen määrän.
*Mirage 2: Sekoitus visuaaliromaania ja ensimmäisen persoonan tyrmäntahkomista edeltäjäänsä huonommalla graffatyylillä ja jopa käyttöliittymällä!
*Miwaku no Chousho: Visuaaliromaani, missä vedetään pillukäyskentelyä pitkin kartanobileitä. Heruttamisen lisäksi pointtina on myös kerätä naisista tietoraportti, joka laaditaan sitten monivalinnalla. Tämä onkin ainoa pelillisesti kiinnostava asia. Naishahmojen suunnittelu on hyvää, mutta se, ettei kellään ole vaihtoehtoisia ilmeitä on aika kengännauhaa.
*Mobile Delivery: Pilipali rallipeli kapeilla ja suorilla mutta 3D-kumpuroita käyttävillä radoilla.
*Monster Maker: Neljän pelaajan korttiroolipeli jopa helposti ymmerrättävillä säännöillä. Tietokonevastustajat tykkäävät potkia pelaajaan päähän, vaikka tämä olisi viimeisellä sijalla, mikä on tavallistakin turhauttavampaa keinotyhmyyttä.
*Monzetsu Fighter: Kuiva ja vaikeasti hahmotettava versuskortitus, tällä kertaa tavallistakin pornoa pursuvalla esillepanolla.
*Moon Gate: Esillepanoltaan passeli fantsuvisuaaliromaanin tapainen, jossa kuitenkin myös käyttöliittymältään hirvittäviä RTS-taisteluita.
*Moonlight-chan Rinshishan: Yksitoikkoinen triviatekele, jossa ainakin voi tehdä oman sekoituksen eri kysymysten genreistä.
*Moratorium: Graffoiltaan hauska mutta muuten tympäännyttävä jyystöfokusoitunut visuaaliromaani rasittavilla äkkikuolemilla.
*Muppet Box: Kolme kitukasvuista visuaaliromaanipeliä yhdessä yhdentekevässä läjässä.
*Musabori: Jyystöön keskittyvä visuaaliromaani, missä tapaillaan perä perä jota kuta neljästä naishahmosta ja lopussa valitaan oma lemppari.
*Myuu: Hämmentävä mutta monotoninen lukioteemainen FPS-haahuilu, jossa ainakaan alkuun ei yhtään vihollisia vaan vain sattumanvaraisia opiskelijamuijajauhantoja. Muuy mal, ennemminkin.
*Nana Eiyuu Monogatari: Jatko-osaansa lähes kaikin puolin parempi, etenkin hahmosuunnittelultaan. Pelattavuus on silti usein turhauttavaa; itse hajosin vissiin toka vikaan tehtävään, jossa sankarit pitää kiikuttaa järkyttävän pitkän luolaston läpi koko ajan uudelleensyntyvien vihollisten keskellä. Tässä vaiheessa totesin "No! No! Juu ei!".
*Nana Eiyuu Monogatari 2: Pinnallinen mutta mukavan nopeatempoinen TRPG, jonka alkutehtävien NPC-puolustuspakkomielteisyyteen kuitenkin paloi hihat.
*Nanba Kousuke Ikasete Nanbo!: Hämmentävä tapailusimulaattori, jossa suhataan junalla asemalta toiseen ja tavataan naisväkeä, joiden kanssa pitää vetää sitten tappavan hitaita ja pitkiä jyystämistaisteluita.
*Natsu Dama: Graffatyyliltään hauska mutta pelattavuudeltaan huono lentoräiskintäväännös, missä ohjataan rannalla ravaavaa harvinaisen rumaa jätkää ja ammuskellaan bikinimuijia.
*Natsuiro: Sekä ulkoasultaan että etenkin pelattavuudeltaan amatöörimäinen tapailusimulaattori, jossa ei tunnu hirveästi olevan päätä saati häntää.
*Natsuyasumi ga Machidooshii - Holidays in the Sun: Piirtotyyliltään suht omintakeinen lyhyt visuaaliromaani, jossa valitaan vähän väliä joko aktiivisen tai passiivisen toiminnan välillä.
*Necronomicon: Tavallista käyttäjäystävällisempi ruudunnaksutteluseikkailupeli, kerta se jopa joten kuten näyttää vuorovaikututtevat kohteet...tai näin ainakin oletan, sillä jäin silti melko nopsaan jumiin sattumanvaraisiin raunioihin.
*Neogal Fight - Saikyou ha Watashi yo: Neo Geo -tappelupelinaisten tähdittämä kivi-paperi-sakset-tyylinen nahistelu veikeillä graffoilla.
*Never Land: Pelkkiin koko ruudun graffoihin turvautuva visuaaliromaani, joka on siis kovin lyhyt ja lineaarinen. Peter Pan -väänteily naispuolisinen Kapteeni Koukku -kopioineen ainakin on huvittavaa.
*Night Live: Gangsteriteemainen JRPG, jossa jäin jumiin ensimmäisen vastaan tulleen baarin sisään (melko karakteristista). Jotain hyvää siis genrestä huolimatta.
*Night Shifter: Liisa Ihmemaasta ammentava seikkailupeli, joka on kömpelö sekä ruma.
*Night Slave: PC98-peliksi yllättävän toimiva mecharäiskintä, jossa uusia aseita avataan pisteitä takomalla. Valitettavasti kuolema heittää kentän alkuun pomomätöissäkin, joka yhdistettynä graffojen epäselvyyteen hajottaa naaman nopsaan.
*Night Walker: Graffoiltaan passeli mutta pelattavuudeltaan genrenkin standardeilla hajottava valikointeilu, jossa vampyyrietsivä päätyy tutkimaan mitäs muutakaan kuin japanilaisnaislukiota.
*Nike: Sci-fi-visuaaliromaani, jonka avaruusaluksen varustamismekaniikka tekee varsin käsittämättömäksi ilman japanin taitoja. Ei onneksi liity runkkukenkäfirmaan mitenkään.
*Ningyou Tsukai 2: PC98-tappelupeliksi yllättävän hyvä mutta silti välttävä. Normi-DOS-versio on ainakin graafisesti parempi.
*Nonomura Byouin no Hitobito: Sinänsä ihan hauskalta vaikuttava visuaaliromaani, joka on kuitenkin kieltä osaamattomalle lähes pelikelvoton kiitos etsiväntyön tarpeellisuuden.
*Nooch 2 - Revenge of Remy: Perusynseä valikkotakominen, sentään genrelle aika uniikisti päähahmon ominaisuuksien kehittämismekaniikalla.
*Nooch 3 - Saigo no Seisen: Jatko-osaansa pelattavuudeltaan mutta myös huomattavasti kryptisempi johtuen uusista ylhäältä kuvatuista haahuiluosioista.
*Nova: Vähäsisältöinen ja mitäänsanomaton visuaaliromaani, joka ei sentään ole lukio- vaan sci-fi-teemainen.
*Nozokiya Kagyou: Suht yksinkertaisesta käyttöliittymästään huolimatta varsin vaikeasti hahmotettava seikkailupelin tapainen. Paras puoli on monipuolisesti käytetty päämusateema.
*Nuigles: Leluteemainen RPG Maker -tekele, joka on siis kuiva, mutta ainakin poikkeuksellisesti viholliset kartalla näyttävä.
*Nuri Nuri Meru-chan: Hiomaton toimintatekele, joka yhdistää sokkelonmaalaamista ja räiskimistä välttävin tuloksin.
*Nut Berry: Kököhkö triviapeli lautapelimäisellä liikkumisella. Budjetista leijonanosa on vissiin käytetty alastomien animenaisten kuviin.
*Oh! Kitsunesama: Köykäinen ja lineaarinen valikkotaonta, jota eivät edes titulaariset satuolennot pelasta.
*Ore-tachi no Jidai: "PLEASE ANY KEY" Jonkinlainen JRPG-parodia, jonka pelattavuus on kuitenkin tuikinormoa. Kuolin johonkin sattumanvaraiseen kyläkaupassa hengaavaan kakaraan, joka teki hahmoihini 9999:n hiparin verran lämää...
*Oshioki Kirai 2: Yksinkertainen mutta huvittava baka-ge, jossa paetaan taustalta päähenkilöä lätkivää digisoitua kaveria hoopojen biisien säestämänä. Laadukkaana ominaisuutena nopeussäädin, jonka kovin aste johtaa käytännössä alle sekunnissa gemariin... (3/10)
*Otome Senki: Tyrmänkaluaminen harvinaisen kömpelöllä käyttöliittymällä ja hitailla mätöillä.
*P-Fight!: Hämmentävä korttimättöpeli hoopoilla mutta stereotyyppisillä eri maita edustavilla naishahmoilla.
*Pandora Box: Minipelikokoelma, jonka tekeleet ovat nimeen sopivasti kaikki varsin kauheita.
*Panic Dolls: RTS:n tapainen, missä asettelet erilaisia mörköjä tornityrmässä haahuilevaa naissankaritartrioa kiusaamaan. Omintakeisuudesta huolimatta on kestoa liikaa mekaniikkojen pinnallisuuteen nähden. Itse sain yhden lyyleistä listittyä viime sekunnukka, mutta lopussa oikeus silti voitti ja päähenkilöpääpahis päräytettiin päreiksi.
*Panorama Club: Ihan mielenkiintoinen versus-lautapelitekele neljällä eri pöydällä, joissa kaikissa hieman juontakin. Koska pöydät ovat epälineaarisia ja liikkuminen vapaata, on voittoehtojen hahmottaminen jokseenkin hankalaa japania osaamattomalle. Tosin matsit voi voittaa pääsemällä vikaan päämäärään ennen vastustajaa, vaikka tämä olisi tehnyt kaiken muun, mikä on aika Afrikan Tähteä ellei peräti yhdistystoimintaa!
*Paparazzo: Arkinen ja ihan hupaisa visuaaliromaani hyvällä määrällä herutettavaa. (6/10)
*Para-Dice: Fantsulautaroolipeli, jonka voittotavoite jää varsin epäselväksi.
*Perfect Blue: Menurunkutus hajottavan hitaalla tekstillä, eli pikemmin täydellinen ugiblöö.
*Peropero CANDY You no Shou: Aika omintakeinen mutta myös melko juoneton ja pinnallinen tapailusimulaattori, jossa jauhetaan yksittäisen sankarittaren kanssa ja sitten järkätään erilaisia roolileikkijyystämisiä lukuisilla eri muuttujilla.
*PILcaSEX: Viiden läjä valikkohinauspelejä erogeiden standardeilla vastenmielisellä sisällöllä.
*Pixy Garden - Yousei Densetsu: Kummallinen fantsuscifikeijunkasvatussimulaattori. Alkunäytössä on sekä äänenlaadultaan että ääntämiseltään yllättävän hyvää englantia.
*Pool Bang: Biljarditeemainen lentoräiskintä. Genrelle uniikista premissistä huolimatta on pelattavuus tyystin mielikuvituksetonta.
*Pretty Sentai Kyarurun: Aika käsittämätön versustaistelukorttipeli.
*Power Slave: Esteettisesti erinomainen seikkailupeli animoitune jyystökohtauksineen ja mainioine musiikkeineen. Pelattavuus on normaalia valikkotakomista, onneksi vähäisellä verbimäärällä, mutta menoa piristetään välillä ihan hauskoilla pilipaliroolipelimätöillä. Juoni itsessään on hoopoa shounenia, joka ei nimestä huolimatta vissiin sisällä mitään orjailujöötiä. (7/10)
*Queen of Duellist Gaiden Alpha+ Light, The: Huolimatta siitä, että tämä mättöpeli on sarjansa viides iteraatio (kuten nimestä saattaa päätellä), on se silti perinteistä genrensä PC98-edustajaa eli auttamatonta kuraa.
*Quiz Banchou - 3ta-kun 2: Triviapeli banchoun maailmanmatkustusteemalla (ei, tämä ei ole Jojo-viittaus). Tekele eroaa edukseen siinä, että jokaiseen vastaukseen on oma kommenttinsa ja vikassa kentässä on kolikkopeliteema. Valitettavasti totta kai kaikki naishahmot ovat sika vaaleita mukaanlukien Intiassa ja Haitissa!
*Raid Wind Plus: KPGAR.
*Rall 3 Kakuseihen: Käyttäjäepäystävällinen ja käyttöliittymältään harvinaisen huono visuaaliromaani.
*Rakudai Tenshi Coron: Sekä graafisesti että musiikillisesti humoristinen valikkoseikkailu, jonka äkkikuolemat yhdistettynä rajoitettuun tallennusmahdollisuuteen kusevat aika hyvin.
*Rankou Jotai Tsuri Mokkoriman no Nani de Nushitsuri: Surkuhupaisa "kalastus"peli, jossa ongitaan alastomia naisia erilaisista kylpyammeista. Enemmänkin baka- kuin eroge.
*Ranma 1/2 - Hi Ryuu Densetsu: Tämä tekele on lisenssiinsä jokseenkin ontuvasti sopiva seikkailupeli alustalle tavanomaisen köykäisellä käyttöliittymällä.
*Re-No - Stayin' Alive: Aika tavanomainen valikointiseikkailu, jossa parissa kohdassa sentään hieman enemmän vuorovaikuttavuutta sisältäviä ongelmanratkontakohtia, joista yhteen jäin aika hyvin jumiin.
*Red: Futuristinen seikkailupeli, jossa hahmon toimintaa ohjataan neljällä eri toimintaikonilla. Käyttöliittymän yksinkertaisuudesta huolimatta onnistuin jäämään jumiin miltei heti.
*Red Cobra: Space Harrier -kopio, joka on esikuvaansakin huonompi. Mukana myös humoristisia mutta hajottavan hitaita välinäyttöjä.
*Reijuu - Twin Road: Graffoiltaan Far East of Edenmäinen eli hyvä, pelattavuudeltaan Shining Forcemainen eli huono TRPG.
*Reira: Esteettisesti hyvä seikkailupeli, jonka juoni on aika suora kopio Blade Runnerista. Sentään androidit ovat tällä kertaa kaikki naisia muistuttavia seksiorjia. Pelattavuus on tavallistakin genren edustajaa hajottavampaa pienellä pelialueella ympäriinsä suhaamista ja valikkojen puhkijärsimistä, samalla kuin yksi (ainakin hyvä) taustabiisi soi loputtomiin.
*Resurrect: Visuaaliromaanin tapainen, jossa lönkötellään eri huoneiden välillä ja herutetaan niissä majailevia naisia. Graffat ovat passeleita, mutta kuherruskohtaukset ovat hajottavaa hakuammuntaklikkailua.
*Reverse: Taas koulumaailmavisuaaliromaaneilua. Tällä kertaa päähenkilönä on sentään naismaikka, jonka sisällä majailee myös tämän pikkuveljen sielu...
*Right Edge: Ei, kyseessä ei ole videopelaajafoorumisimulaattori, vaan sekä pelattavuudeltaan että graffoiltaan aika kämäinen raiteillaräiskintä.
*Rinkan Gakkou: Lyhyt visuaaliromaani, tällä kertaa lukioluokkaretkellä ja naiseksi naamioituneella päähenkilöllä.
*Riql: Lyhyt ja muutenkin aika pilipali fantsuvisuaaliromaani, jonka musiikit ovat sekä sävellyksiltään että instrumentaatioltaan hämmentävän paljon ammattimaisempia kuin muu peli.
*Romance wa Ken no Kagayaki - The Last Crusader: Potretti- ja välinäyttötaiteiltaan hyvä TRPG, jossa kuitenkin hajottavan hitaat taistelut, joista valtaosa vielä pelkkää filleriä. Sentään vastustajat näkyvät jopa kartalla.
* Rondo: Graffoiltaan hyvä mutta todella vähäsisältöinen lukiovisuaaliromaani. Onneksi lopussa koulurakennus sentään menee päreiksi!
*Rookies: 30-kymppinen etsivä ei pääse tässä visuaaliromaanissa pakoon genren kliseitä vaan joutuu duuniin naislukioon. Namusetäilymeno kuseekin esteettisesti mainion tekeleen. Onneksi itse päädyin "huonoon" loppuun, jossa päähenkilöebhepofiili hakataan pihviksi.
*Rouge no Densetsu: Tavallista parempi muttei silti hirveän siedettävä ensimmäisen persoonan fantsuroolipeli.
*Run Run Concerto: Kekseliäs mutta kälyinen versusravauspeli. Pelaa mieluummin Dashin' Desperadoessia.
*Runner's High: Pilipalirallitekele, jossa ohjataan rakettirepulla lentävää kaveria. Nimi ehkä viittaa siihen, että ohjaustuntuman tahmaisuus antaa vaikutelman, että päähenkilö on aika hiton pilvessä.
*Ruriiro no Yuki: Tunnelmaltaan leppoisa vaikka paikoin myös kovinkin dramaattinen visuaaliromaani lievillä simulaatioelementeillä, pääasiassa vapaalla liikkumisella ja aikamekaniikalla. Sankarittaret ovat lähes kaikki jees ja erilaisia loppuja sekä lisäsälää genren keskivertoa edustajaa huomattavasti enemmän. Vaikka porno on tavallista vähemmässä roolissa, on mukana silti joitain erogeiden tyypillisiä lapsuksia, vaikka toisaalta ihmisperseily on aina pelaajan oma valinta ja karmalta ei ole pakoa. Silti kenties Saturn-versio on vielä parempi... (7/10, myös Saturn)
*Rusty: Köyhän naisen Castlevania, jossa sentään juoksu.
*Rusty (Disc Station): Tavallistakin hirvittävämpi valikontakomisseikkailupeli, jossa sentään genreen sopiva "Rage"-toiminto.
*Ryouki no Ori: Visuaaliromaani, joka sekoittaa etsivätrilleriä ja normaalimpaa herutusmenoa. Lopussa pääsee sankarittarien pokaamisen yrittämisen lisäksi heittämään jonkun päähenkilöistä poliisimaijan alle. Ihan passelia settiä, mutta paras puoli ovat Bonus-kun- ja Hebe-kameot.
*Ryouki no Ori Dai-2-shou - The Vengeful Days: Ecchivöinti jatkuu, tällä kertaa huvipuistoteemalla, joka tarjoaa hauskoja ympäristöjä sekä hahmojen tamineita. Valitettavasti hahmosuunnittelu ei ole yhtä hyvää kuin ykkösessä ja meno on vielä kryptisempää, koska valikkojen sijaan liikutaan nyt kartalla aikarajan puitteissa.
*Ryuukidenshou - Dragoon: Roolipeli länsimaismaisilla toimintapisteitä käyttävällä taktisella taistelusysteemillä. Taistelut tulevat juonen myötä mutta sisältävät silti aika paljon höttöä ja maailma hahmoineen on tyystin epäkiinnostava.
*Saint Diary: Graffoiltaan hyvä herutuspeli Sakura Warssista kopsatulla valintamekaniikalla. Valitettavasti sankarittaria on vain yksi ja tallentamismahdollisuus on vissiin jonkinlaisen salarituaalin takana.
*Saku Saku Daigoutou Returns: Yleensä on minulle miinusta, jos pelin päähenkilö on syystä tai toisesta ihmishanurikas, mutta tämä tekele, jossa lihasläski rosvo muussaa ja/tai raiskaa kaikki vastaantulijat vauvasta vaariin, on niin absurdi, ettei sitä voi ottaa tosissaan. Taistelusysteemi on vanhaa kunnon klassista Ys-tyylistä tuuppimista sillä erotuksella, että hyökkäystila pitää kytkeä erikseen, eli ihan kaikkea liikkuvaa ei jopa tarvitse tappaa. Peli on lyhyt ja yksinkertainen, mutta ympäristöt ovat vaihtelevia ja muiden hahmojen itsenäinen räveltäminen repliikkeineen tekee menosta varsin persoonallista. Jopa siis viihdyttävä peli muustakin kuin shokkiarvostaan. (6/10)
*Sakura no Mori: Visuaaliromaani lukiolaiskoulun yliluonnollista tutkivasta kerhosta ja näiden kummitusjäsenestä. Juoni on lähinnä kokoelma erilaisia koomisia episodeita ja tuntuu loppuvan kuin seinään.
*Sala: Graafisesti humoristinen roolipeli, jossa taistelut koostuvat kyllä/ei-triviakysymyksistä. Tästä huolimatta silti valitettavan JRPG-SHT.
*Sayonara no Mukougawa: Vähäisiltä valinnoiltaan lähes merkityksetön visuaaliromaani, joka sijoittuu sentään japanilaiseen työ- eikä kouluelämään. Söötit hahmoikonit ovat kiinnostavin puoli.
*Secret Eyes: Crazy Climbermainen toimintapeli, missä hinataan eestaas kerrostalojen julkisivua pisteitä keräillen ja naisia tirkistellen. Kyyläyskohtauksissa on mukana itse pääpelattavuuttakin kökömpää muisti- ja arvailuminipelejä. Gemari lisäksi heittää vissiin tyystin alkuun. Ei huonoimmasta alustan toimintapelien päästä, muttei keskinkertainenkaan.
*SEEK - Shikashitsu no Mesu Dorei Tati: SM-teemainen "kasvatus"simulaattori, eli aika Häkkiä eli hyrjöä.
*Sei Senshi Mokkoriman: Kälyinen pompintaräiskintä, jossa matka ei katkea itse ruutuihin vaan niitä seuraaviin käsittämättömiin jyystötoimintakohtauksiin...
*Sei Shoujo Sentai Lakers III: Visuaaliromaani todella kököillä TRPG-osuuksilla. Hyvää taidesuunnittelu on osittain kustu sillä, että hahmoilla on vain yksi ilme, vaikka hämmentävästi possen vaatetus muuttuukin tiuhaan tahtiin. Paras puoli onkin, että sankarittarilla on omat erilliset teemabiisinsä sekä jauhamis- että tappeluosioissa!
*Seifuku Mansion: Kummallinen mutta tylsä ylhäältä kuvattu seikkailupeli, missä valutaan pitkin kerrostalon käytäviä ja kuskataan vastaantulevien naisien vaateparsia paikasta toisaan aikarajan puitteissa.
*Seiyoku Gakuen Seraphita: Pelkkään dialogiin painottuva visuaaliromaani, jossa keskitytään huomattavasti enemmän pornoon kuin juoneen. Tästä huolimatta on kestoa hämmentävän paljon. Värikkäitä graffoja ja lukuisia kilipäisiä ilmeitä epähyvittää harvinaisen kamala ja kitukasvuinen musavalikoima.
*Sela: Princess Maker -johdannainen lernolla ja vähäisemmällä sisällöllä. Treenattava lissu ei onneksi ole natiainen.
*Sengoku: Graffoiltaan humoristinen Nobunaga's Ambition -johdannainen, jossa ominaisuuksien kehittelyä ja taisteluita käydään korttien kera.
*Sengoku Akihabara Nobunaga Den: Graffatyyliltään ylläolevaa peliä muistuttava, vaikka tekijäfirma onkin eri. Pelattavuus sitä vastoin on aika yks yhteen Nobunagan kunnianhimoilua.
*Sengoku Tsuwamono Emaki - Ranze: Varsin epäymmärrettävä simulaatio- tai managerointipeli.
*Sexpress: Tapailusimulaattori, jossa haahuillaan pitkin maailman läpi matkustavaa junaa ja yritetään jyystää. Reissauselementistä huolimatta ovat sankaritarvalikoima taas vaihteeksi aika sikana valkoisiin ja itä-aasialaisiin ihmisiin painottunutta. Sentään mukana on pari aika hoopoa juonenkäännettä.
*Shangrlia: Tylsä vuoropohjainen sotapeli välttävällä käyttöliittymällä.
*Shangrlia 2: Edeltäjäänsä pelillisesti kökömpi joskin sentään omintakeisempi: yksiköt voivat tehdä itsestään kopioita taistelukentältä löytyvien koteloiden avulla. Vain alkuperäiset yksiköt saavat kokemuspisteitä, joten pointtina on pehmittää viholliset klooneilla ja tappaa ne alkuperäisillä tyypeillä, mikä on aika sika rasittavaa piirileikkimistä.
*Shinc: Ensimmäisen persoonan luolastonysväys sattumanvaraisilla, hitailla taisteluilla ja kömpelöllä käyttöliittymällä. Porno on ainoa plussa.
*Shinjuku Monogatari: Tyylikäs mutta vähäsisältöinen nykypäivään sijoittuva valikkovatkaus.
*Shinsetsu Oedo Tantei Kamiya Ukyo: Valikkohinausetsiväpeli genreä tavallista paremmalla käyttöliittymällä mutta vielä normaalia käsittämättömämmällä etenemislogiikalla.
*Shizuku: Visuaaliromaanien pioneeri on tunnelmallinen ja esteettisesti jokseenkin omintakeinen. Ikä tosin näkyy aika pahassa käyttäjäepäystävällisyydessä.
*Show Down: Humoristinen mutta hajottava strategiapeli. Ainoa ei täysin tuuripainotteinen tapa voittaa vastustajia on asetella useampi yksikkö samanaikaisesti näiden kimppuun, mutta koska tietokoneella on totta kai aina ylivoima, menee meno nopeasti varsin epätoivoiseksi nysväykseksi.
*Shuukan From H: Graffoiltaan jees mutta pelattavuudeltaan hajottava visuaaliromaani, jossa haahuillaan kartalla paikasta toiseen. Suurimmassa osasta mestoja ei ole mitään, eli valtaosa peliä on silkkaa "time to wander around, aimlessly...":iä.
*Slayers: Graafisesti lähdemateriaalilleen uskollisen hieno mutta pelattavuudeltaan ehkä pitkäveteisin bongaamani JRPG-SHT.
*Sonic Linker: Palojentuhoamisperiaatteeltaan käsittämätön kaivopuzzlepeli. Onneksi esillepanokin on kuivaa.
*Sorcer Kingdom: Normifantsu-JRPG:tä muistuttava tekele, jossa ei kuitenkaan ole minkäänlaista kokemuspiste- tai esinesysteemiä. Viholliset näkyvät kartalla ja itse taistelut ovat Ysmäistä tuuppailua, mutta edellä mainituista syistä nahistelusta ei ole mitään hyötyä. Mätöt ovat myös todella helppoja; kun hahmoposseen liittyy ramboava haltia, loppuvat yhteenotot yleensä muutamassa sekunnissa, vaikka pelaaja ei tekisi mitään. Tekijätkin ovat varmaan hoksanneet tämän, sillä pelin kakkospuolella normiviholliset katoavat lähes kokonaan ja meno koostuu vain tylsästä ees taas maailmassa suhaamisesta. Kummallinen tekele kaiken kaikkiaan. Hoopot ilmeet, lerno ja hyvät musat ovat sentään plussia.
*Soukou Kakutou Den: Hämmentävä tappelukorttipeli, jossa rakennetaan kättä hieman mahjongin tyyliin.
*St. Jeremiah Gakuen: Klikkailuseikkailu, jossa en onnistunut pääsemään edes ekasta huoneesta ulos...
*Star Striders: Ylhäältä kuvattu toimintaroolipeli kämäisellä pelattavuudella. Järkyttävät vihollislaumat ovat tässä tapauksessa kuraa johtuen perushyökkäyksen kuppaisuudesta ja kontaktilämästä.
*Stars: Rumahko ja juoneltaan tusinamainen visuaaliromaani, joka sentään sijoittuu yliopistoon eikä lukioon.
*StarTrap: Vanhaan sci-fi-hentsujaksoon pohjautuneen valikkoseikkailun uusintaversio. Graffat ovat hyviä, muuten meno aika hajutonta ja mautonta.
*Steel Gun Nyan: Liukuhihnaräiskintä mielikuvituksettomalla pelattavuudella ja silmiäriipivän alhaisella resoluutiolla. Pikselimössöä näkyy enemmän kuin yhdessäkään pornopelissä!
*Strange World: VR-fantasia-visuaaliromaani, jonka lukuisat tappoloput tekevät tyyppaamisesta liian hajottavaa kieltä osaamattomalle.
*Sugayers: Ihan passelia Slayers-fanitaidepornoa sisältävä tekele, jonka pelattavuus koostuu kuvien muodostamisesta pyöriviä rullia räveltämällä. Omintakeista, muttei kovin syvällistä settiä.
*Sukeban Sengokushi: Tavallistakin monimutkaisempi Nobunaga's Ambition -johdannainen, jossa myös aivan liian vähän naislukiolaisraggareita.
*Suki!: "Uge!" Treffisimulaattori, joka erottuu monista muista genren peleistä rahapainotteisuudellaan sekä ehkä tavallista mielekkäämmällä ominaisuuksien seurannalla: vain jaksaminen ja stressitaso näytetään suoraan, muista päähahmon piirteistä pitää kysellä ulkopuolista mielipidettä. Hahmot ja ulkoasu ovat passeleita ja ainoa huono puoli on minipelien ynnä muun ekstrasälän puute. Tästä pelistä on muuten varsin hajottavaa yrittää etsiä lisätietoa kiitos sekä geneerisen nimen että sen, että tekijäfirman nimi meinaa japaniksi tassua...! (7/10)
*Summer Resort Chuukintou 2: Tekeleen taustajuonessa animelikoiksi muutetut Irak, Iran ja Kuwait nahistelevat keskenään, mutta itse pelattavuus on valitettavasti geneeristä ja käyttöliittymältään huonoa vuoropohjaista heksagointia. Arabityyliset musat ovat toinen plussa.
*Super Erection Wars S.EX: Super Robot Wars -pornoparodia, joka on varmaankin esikuviaan viihdyttävämpi TRPG. Vapaa kenttävalinta ja se, että ruutu ruudulta paisuva hahmokatras on aina kokonaan käytössä tekee menosta hauskaa ja taisteluanimaatiot voi jopa panna pois päältä. Humoristiset graffat ja räikeä tekijänoikeuksien päälle kuseminen ovat pelattavuuden ulkopuolista plussaa. (7/10)
*Super Ultra Mucchin Puripuri Cyborg Marilyn DX: Ruudunnaksutteluseikkailu, jota on entisestään huononnettu menupohjaisilla taisteluilla. Ainakin eka vastus on paskalakki.
*Susume Choujou Genshou Kenkyuubu!: Estetiikaltaan ihan hauska valikkoselauspeli, jossa puhkikalutut vaihtoehdot häviävät. Teemana on sentään paranormaalin tutkimisella höystetty normilukiokomediakuvio.
*Sweet Angel: Seikkailupelin tapainen, jossa haahuillaan ympäriinsä kovin tyhjää japanilaislukiota ja salakuvataan opiskelijoita. Ei mikään liian hyvä peli, toisin sanottuna.
*Sweet Emotion: Etsiväteemainen visuaaliromaani liian hitaasti rullaavalla tekstillä. Hupaisaa kyllä onnistuin joutumaan myrkytetyksi ja gemaroitavaksi heti ensimmäisessä kohtauksessa!
*Sword Dancer Zoukangou '93: Taas yksi huono PC98-tappelupeli, tällä kertaa fantsuteemalla.
*Sword Dancer 2 - Goddess of the Evil Blade: JRPG, jossa vastustajat näkyvät kartalla ja taistelut ovat tappelupelimäisiä toimintaosioita! Valitettavasti mättöjen pelattavuus on perus-PC98-tasoa, joka tekee niistä hankalia helpoimmallakin vaikeusasteella. Lisäksi kuolema heittää alkumenuun eikä tallentaa voi vapaasti, eli kiitti ihan vatusti!
*Uchuu Kaitou Funny Bee: Graffoiltaan värikäs ja ilmeiltään hauska mutta pelattavuudeltaan harmaan ikävä valintataonta.
*Urban Soldier: Triviapeli, jossa kysymyksiin oikein vastaamalla mätetään erilaisia Midway-kestäviä vastustajia. Ehkä viihdyttävämpi kuin Trivial Pursuit.
*Urgent Mission: Kummallinen nykyaikaan sijoittuva RTS, jossa ohjataan samanaikaisesti neljää tyyppiä ympäri tehtäväkarttoja ja seurataan menoa ensimmäisestä persoonasta. Jokaisella tyypillä on oma näkökenttäikkunansa ja tehtävät taitavat painottua vihollisten räiskimiseen. Käyttöliittymästä ei hirveästi ota selkoa, vaikkakin se sisältää vain ikoneita japanin sijaan.
*Ushinawareta Rakuen: Haaksirikkoutumisteemainen visuaaliromaani hyvällä estetiikalla. Yksi pelin valinnoista johtaa paljon myöhemmin voittamattomaan tilanteeseen, vaikka se onkin uusintayrityksellä helppo välttää...mikäli osaat siis kieltä! Jumiin jäätyäni katoin loppumenon netistä ja sain selville, että sankaritarkatraan ei-japanilaiset jäsenet eivät saa omia kunnon loppuja, eli kiitti ihan letusti. Tietysti asianlaita on looginen jatkumo genrelle uskollisen kolonialistiselle rasismille!
*Tanjou Debut: Kuiva idolimanagerointipeli. Kiinnostavinta onkin, että pari hahmoista on löytänyt tiensä myös Pop Bingoon!
*Taxi Genmutan - Strange World Act.2: Lyhyt mutta laaja visuaaliromaani viidelläkymmenellä eri lopulla. Juoni koostuu kolmen eri naisen kuskaamisesta ja näiden kanssa horisemisesta, eli ainakin pintapuolisesti on meno kovin kuivaa.
*Teki wa Ningen: Tissipilipalipeli, missä ohjaillaan hyttystä ja imetään amatöörimäisesti piirretyistä animetytsyistä verta aikarajan ja lätsäysten uhan alla.
*Ten Sen Nyan Nyan: Graafisesti ihan jees menusurffaus, jonka kiinalaisteema tekee valikon kanjinkäytöstä tavallistakin vaikeaselkoisempaa.
*Tenshin Ranma: Shin Megami Tenseitä pelattavuudeltaan sekä premissiltään apinoiva, mutta esikuvaansa yksinkertaisempi ja siten yksitoikkoisempi ensimmäisen persoonan tyrmässähaahuilu. Hoopot hahmoilmeet ovat ainoa viihdyttävä osa-alue.
*Themm - Harukanaru Meikyuu: Esteettiseti OK mutta pelattavuudeltaan tavallistakin puuduttavampi ensimmäisen persoonan tyrmänkaluaminen, jossa haahuillaan ympäriinsä piirteettömiä ympäristöjä vailla karttaa ja vedetään normiakin sisällyksettömempiä päähänlyöntiskaboja ylikestävien sattumanvaraisten naisvihollisten kanssa.
*Thexder: Mielenkiintoinen mutta auttamattoman kökkö toimintapeli. Automaattisesti tähtäävä laserhyökkäys ja lentokoneeksi muuttumismahdollisuus ovat hauskoja, mutta ruutusuunnittelemattomuus, lukemattomat iholle höökivät viholliset ja armokuolemattomuus tekevät menosta silti aika sietämätöntä.
*To Five: Päähenkilönkin ilmeet näyttävältä käyttöliittymältään hauska mutta muuten kaikin puolin välttävä tai mitäänsanomaton kouluvisuaaliromaani.
*Tokyo Twilight Busters ~Kindan no Ikenie Teito Jigoku Hen~: Ihan mielenkiintoinen mutta japania osaamattomalla tavallistakin käsittömämpi seikkailu, joka sekoittaa perusvalikkotakomista ja osoita-ja-klikkaa-osioita. Kummassakin on mukana inventaariomekaniikka, ettei meno sitäkään vähää aukea.
*Tonight: Kummallinen visuaaliromaani, joka tarjoaa kolme lyhyttä skenaariota Godzillamaisen jättimörön hyökkäyksen teemoilta. Yleensä meno päättyy siihen, että Yhdysvaltalaiset pommittavat otuksen ja lähialueiden siviilit pois kartalta. Aika inhorealistista.
*Tonosama vs Satan: Graafisesti ja englannillisesti huvittavan kökkö minipelimaratoni, jossa yksikin moka heittää takaisin DOSsiin. Tämä suunnitteluratkaisu ja napin rämppäämisen tarve kusee koko touhun jopa emulaattoritallennuksilla.
*Totsugeki! Mix: Unohdettava tasoloikka lukuun ottamatta menettelevää estetiikkaa ja Edward Randymäistä eli genreen huonosti soveltuvaa ohjattavuutta: juoksu lähtee ylös ja eteen painamalla, mikä on outo ratkaisu, koska tietokoneella luulisi ravausnapille löytyvän tilaa.
*Tougenkyou - Harlem Fantasy: Ei taaskaan Manhattaniin vaan johonkin häröön versioon Kiinasta sijoittuva eroge, jossa haahuillaan ympäri kylää ja nahistellaan eri naisten kanssa kuivissa korttitaisteluissa.
*Touhou Gensoukyou - Lotus Land Story: Neljäs Touhou on aika samanlainen kuin kakkonen.
*Touhou Fuumaroku - The Story of Eastern Wonderland: Toka Touhou on ehkä ajalleen kekseliäs mutta nykyään tuikitavallinen ammushelvettitytys.
*Touhou Reiiden - The Hightly Responsive to Prayers: Eka Touhotus on tavallista jännempi Breakout-väännös pompoteltavine palloineen sekä syöksy- ja torjuntamekaniikkoineen. Pomotaistelut muistuttavat enemmän myöhempiä osia laakilasteineen. Silti loppupeleissä liian monotonista settiä.
*Touhou Kaikidan ~ Mystic Square: Viides Touhou on lähes samanlainen kuin nelonen!
*Touhou Yumejikuu: The Phantasmagoria of Dim. Dream...: Kolmos-Touhou kopioi melko suoraan Twinkle Star Spritessiä ja on siis hyvä peli. Mekaniikat ja estetiikat eivät pärjää esikuvalle, mutta ovat paikoiteillen ysi-Touhouta paremmat. (7/10)
*Toumei Ningen - Arawaru Arawaru: Pinnallinen seikkailupeli, jossa ohjataan näkymätöntä jamppaa ympäri japanilaiskoulua ja härnätään väkeä. Puolirealistiset graffat aikaansaavat aika rumia muijia, mutta musat menettelevät.
* Toushin Toshi: Passeli ja juonenkuljetukseltaan omaperäinen luolastonkaluaminen. Sattumanvaraisia nahisteluja on paljon, mutta ne ovat alustan roolipeleille uskollisesti hyvin nopeita. Pelissä on myös sellainen hyvä ominaisuus, että tietyn mätistysmäärän jälkeen taistelut loppuvat siksi aikaa, kun pelaaja pysyy samassa kerroksessa. Pelattavuus on suoraviivaista ja muijat kovin geneerisiä, tosin. Hannyt ovat iso plussa.
*Tower of Zarbartz Special Edition '95, The: Kahdesta ja puolesta pilipalipelistä koostuva kokoelma. Tekeleitä yhdistää virtaava nestemekaniikka: kahdessa pelissä yritetään kerätä kahden väriset litkut talteen tietyssä suhteessa, kolmas on perinteisempi toimintakamankeräys, missä virtausta voi käyttää joko etenemiseen tai hukkumiseen.
*Travel Junction: Graafisesti ja käyttöliittymältään sikahyvä visuaaliromaanin ja seikkailupelin risteytys. Vaikka eteneminen koostuu hiiren naksuttelusta oikeaan kohtaan, on peli sen verran käyttäjäystävällinen, että näyttää oleellisimman nakutuksen kohteen. Hahmot ja huumori uppoavat japanin alkeillakin ja lernopeliksi poikkeuksellisesti sen housuissa pitelemättömyys johtaa usein karmakkaaseen gemariin. Ainoa miinus on, ettei sankarittarilla ole kunnon omia loppua. (7/10)
*Trial of Fours: Pilipaliautoilu, jossa ylhäältä kuvattua kaaraa ohjataan marmorikuulan tyyliin kallistemalla rataa. Varmaankin syystäkin omintakeinen ohjausratkaisu, minkä lisäksi viholliskaarojen kanssa ei voi kanssakäydä. Krooh.
*Trigger 1-2: Viper-sarjaa muistuttavat animoidut valikkohinauspelit, jossa kuitenkin ensin mainittuja huonommat graffat, huomattavasti kehnompi äänenlaatu ja vielä naisvihamielisempää menoa. Aika triggeröivää menoa, siis.
*Trouble Cash: Paskahousuväännös, jossa kortteja voi kuitenkin lyödä tiskiin maksimissaan kolmen rinnallisen komboina. Matsit ovat normitylsiä mutta hahmovalikoima on jees. Varmaan sisältää paljasta pintaa, mutta en jaksanut tylsää lätkimistä tarpeeksi kauaa asian varmistamiseen...
*Trouble Outsiders: Graafisesti varsin amatöörimäinen visuaaliromaani. Vielä enemmän silmään tai pikemminkin korvaan pistävät musiikit: eeppiset rumpukompit jytäävät riippumatta tilanteen rauhallisuudesta tai rauhattomuudesta. Juoni on varsin lineaarinen mutta sisältää jonkin verran haarautumista. Vissiin aika tavallisen fantsutustarinan viihdyttävin puoli on pääsankarittaren sentai-tyylinen perseily.
*True Heart: Tavallista pelattavampi valikkovääntäminen johtuen välittömästä tekstistä ja muusta käyttäjäystävällisyydestä. Graffat ovat hyviä, musat taas aika vapaita klassisen musan uudelleenmiksauksia. Juoni on keskiaikaista herutusdilleilyä, ja vaikka sankarittaria riittää on loppuja valitettavasti vain yksi.
*Trush Box: Hentsuliukupalipelitys, jossa onneksi voi kuvat katsoa ilman niiden rasittavaa kokoon räveltämistäkin.
*Tsuya Dan Rekishi Emaki nu Kata no Oo Kimi: Gorakuinin jatko-osa, joka on aika sika samanlainen, mutta ainakin sijoittuu vähemmän nähtyyn Japanin historianpätkään.
*Tuned Heart: Taas yksi graafisesti hyvä ja pelattavuudeltaan huono TRPG, tällä kertaa copagandalla ja fanikäännöksellä.
*Twilight Hotel: Lernopilipaliseikkailupeli huonolla käyttöliittymällä ja hupaisan ei-suinkaan-pahisten näköisillä mieshahmoilla. Musat ovat sentään jees.
*V Zone: Hajottava seikkailupeli, jossa klikkaillaan epätoivoisesti pitkin ruutua. Eri leffamaailmoista koostuvat pelialueet tekevät etenemisestä lähinnä päämäärätöntä haahuilua.
*VG 2 ~The Bout of Cabalistic Goddess~: Tämä Variable Geon osa on muiden alustan taistelupelien tapaan nykivä ja kömpelö kökkerö, sentään toki hyvillä hahmoilla.
*Valentine Kiss - Birth Days 2: Treffisimulaattori harvinaisen hajottavalla käyttöliittymällä. Onneksi sankarittaretkin ovat vain neljä geneeristä lukiomuijaa.
*Valkyrie - The Power Beauties: Tappelupeli, joka on yhtä kuin alustan muutkin vastaavat, eli hyvin huono. Taikatytöt Ruy ja Ken-vastineina on sentään genressä vähän nähty ratkaisu.
*Venus: Yksinkertainen mutta viihdyttävä treffisimulaattori, jossa tapailuun vaikuttaa pelaajahahmon ominaisuuksien sijaan sankarittarien vastaavat. Tapailtavia on köykäiset neljä kappaletta, mutta jokaisella on neljä loppua, vaikka alustalle uskollisesti ne ovat romanttisuuksien sijaan erilaisia lernoleffapätkiä... (6/10)
*Versus - Kakutou Ou e no Michi: Omintakeinen muttei kummoinen ensimmäisen persoonan versusmätkintä, jossa hyökkäyksiä tehdään valikkoa ja klikkailua käyttäen.
*Vidoro Drops: Pelattavuudeltaan menettelevä mutta turhan hidastempoinen versus-puzzletus, joka perustuu palikkakokonaisuuksien murenemiselle. Keskinkertaisiin lernokohtauksiin käytetyt resurssit olisi voinut siirtää itse matseihin, jotka ovat graafisesti kovin kuivia. Ainakin versusmusia on useampi...
*Virgin 2 Hana Hiraku Shoujo-tachi no AVG: Graffatyyliltään OK mutta muuten harmaasta japanilaislukiomassasta erottumaton visuaaliromaani.
*Virtua Call (2): Visuaaliromaaneja, missä rimputellaan puhelinkäyttöliittymän kautta erilaisille animenaisille ja sitten jauhetaan loppumattomilta vaikuttavia monivalintakeskusteluja. Idealtaan ihan hauska, toteutukseltaan ei niinkään.
*Visitors Rhapsody - Visitte: Menuvalikkoseikkailu, jota jaksaa jopa pelata, koska loppuun käytetyt toiminnat jopa useimmiten häviävät listalta. Hahmot ovat hyviä ja rakenne mielenkiintoinen: pelin eri osioista kolme voi pelata haluamassaan järjestyksessä, joka sitten vaikuttaa loppupuoleen. Valitettavasti jäin jumiin johonkin hämärään haahuilukohtaan, jossa vissiin pitäisi käydä eri paikoissa tietyssä järjestyksessä. No, taas uusintayritystä mahdollisten japaniopintojen jälkeen.
*Wai Wai Party: Mukavan lutuinen eli tavallistakin harmittavampi JRPG-SHT, jossa taistelut sentään käydään automaattisesti.
*Wakuwaku Bunkasai: Pilipaliroolipelimoottorilla tehty simulaatio/seikkailupelin tapainen, jossa kolmen päivän aikana haahuillaan lukiossa ja järkätään kulttuurifestivaaleja. Ei mikään Hoshi no Oka Gakuen Monogatari - Gakuensai, mutta ainakin huono loppu on suht läppä.
*Warau Salesman 3: Lisenssivisuaaliromaani kahdella lyhyellä episodilla sekä Where's Waldo -tyylisellä minipelillä.
*Wasureenu Honou - Ardor Aeternus: JRPG-SHT, jossa useampikin mieleenkiintoinen pelattava hahmo omalla juonikuviollaan. Tavallistakin harmittavampaa jöötiä, siis.
*Watashi wo Golf ni Tsuretette: Esteettisesti ihan vekkuli valikkoseikkailu. Vissiin sisältää myös golffausosioita, mutta jumituin niin alkuun, etten päässyt niitä testaamaan.
*Weapons Free: Pilipali-3D-graffoiltaan hauska, mutta pelattavuudeltaan mielikuvitukseton avaruusräiskintä.
*Will no Dengon: Fantsupurkkasci-finen seikkailupeli, jossa valikon räveltämisen sijaan klikkaillaan umpimähkään ympäri kuvaruutua.
*Wind's Seed: Graafisesti siisti, pelattavuudeltaan JRPG-SHT.
*Wonpara Wars (2): Lernoshakkiväännöksiä, eli +--, eli miinusta.
*Words Worth: OK ensimmäisen persoonan tyrmätahkoaminen. Mätöt ovat lukuisia ja grindaus pakollista, mutta miekankalistelun äärimmäinen nopeus helpottaa tuskaa. Juoni ja premissi ovat aika omaperäisiä ja CG:t hienoja.
*Wrestle Angels -sarja: Käyttöliittymältään PC:mäisen läpipääsemättömiä managerointipelejä passeleilla mutta valtaosin liian rimpuloilla naispainijahahmoilla.
*Xenon - Mugen no Shitai: Mielenkiintoiselta vaikuttava sci-fi-visuaaliromaani, jossa pitää kuitenkin paikoitellen vastailla kysymyssarjoihin oikein ennen eteenpäin pääsemistä, eli kielimuuriltaan liian Kiinaa.
*Xediss: Graafisesti hyvä lernokorttitappelupeli, jonka taistelut käyvät nopeasti varsin mahdottomiksi. Myöskään minkäänlaisia ääniä saati musiikkeja ei näytä löytyvän.
*Yakusoku - Promise: Graafisesti tekijäfirma May-Be Softille karakteristisen hyvä visuaaliromaani. Juoni on melkoisen lineaarinen ja loppuja vain kaksi, joten paras sankaritar jää taas kalliolle, vaikka saa sentään yhden jyystökohtauksen.
*Yami no Ryousen: Graafisesti näyttävä valikkotaonta valitettavan hitaalla tekstinopeudella.
*Yan Yan no Gekitou Dousoukai - The Queen of Tenshindo '95: UNO-väännös hauskalla ja laajalla hahmokatraalla mutta valitettavasti olemattomilla musilla.
*Yan Yan no Quiz Icchomae: Tylsä strippitrivia.
*Yaritai Houdai 3 - As You Like - Europe Tour: Kälyinen herutusteemainen valikkosurffailu matkusteluteemalla.
*Yatsu no Na wa Diamond: Kummallinen JRPG-SHT, jonka taistelut ovat sentään tavallista omintakeisempia esinepainotteisuudessaan ja muussa hämmentävyydessään.
*YES! - Yothful[sic] Eager Stories: Kolmen ihan passelin lineaarisen minitarinan kokoelma, jotka käydään läpi tavallista onneksi tuskattomammalla valikkotakomisella.
*YES! HG: Tässä ylläolevan jatko-osassa on tällä kertaa kahdeksan tarinaa. Määrä korvaa laatua ja muutamat episodeista sisältävät äkkikuolemia. Yksi jorina kohoaa joukosta siistin öljyvärimäisen estetiikansa ansiosta.
*Yokohama Elegy: Graffoiltaan messevä mutta muuten aika pilipali etsiväseikkailutekele. Kestoa on vähän ja ympäristöjä samaten, eli ainakin eteneminen on tuskatonta. Juoni on rytmitykseltään hoopo, mutta peli keskittyykin sen sijaan enemmän herutuspuoleen, mikä on vain hyvä asia. (5/10)
*You Shino Fuuin: Pilipali fantsustrippitrivia.
*Yougekitai - Jashinkou Maroku: Käyttöliittymältään varsin käsittämätön managerointiroolipeli, jossa treenataan erilaisia mörönmetsästäjiä ja vissiin yritetään jopa välillä nujakoida hirviöitä vastaan.
*Yougen Doumu: Shintolaisteemainen valikkopläräyksen ja triviapelin yhdistelmä, joka aukeaa siis tavallistakin vähemmän kieltä taitamattomalle. Humoristiset graffat sentään viihdyttävät silti.
*Youjuu Club Custom: Muistipeli, jossa ruutuja läpäisemällä näkee rupuisia mörkölernokuvia. Ainakin perusasetuksilla vaikuttavat parit olevan aina vierekkäin, eli pelipuoleen ei näemmä ole kiinnitetty sitä vähääkään prioriteettia...
*Youjuu Kyoushitsu: Perusjärkyttävää menumärehdintää japanilaislukiotytöillä ja lonkerohirviöillä, eli ei mitään maailman kekseliäintä settiä.
*Youjuu Senki 2 - Reimei no Senshi-tachi: Edeltäjänsä Zoku Youjuu Senkin tavoin kaikin puolin epävakuuttava TRPG, tällä kertaan sentään liikkuvilla huulilla.
*Yugekitai - Saikyoushin Fukkatsu no Maki: Graffoiltaan kämäinen joskin hahmosuunnittelultaan hupaisan rupuinen pilipaliseikkailupeli, johon löytyy jostain syystä fanikäännös. Läpäistä tekelettä ei jaksa sen käsittämättömän automaattisen tallennussysteemin takia.
*Yugekitai Kakuto Hen 1 ~ Saikyou Kami Fukkatsu Yuki Kan ~: Surkea tappelupeli, jossa edellisen pelin tavoin sentään pari hauskan näköistä jamppaa.
*Yume no Sei: Tappeluiltaan hidas vuoropohjainen roolipeli, jossa viholliset sentään näkee kartalla! Jos tosin haluat edetä, pitää kaikki möröt tappaa, eli tappavalta monotonisuudelta ei pelastuta.
*Yumemizaka: Lineaarinen visuaaliromaani, jossa pizzakuski jyystää hyvän näköistä asiakaskuntaansa. Kliimaksina toimii hämärä mysteeriepisoodi, joka istuu muuhun menoon huonosti.
*Yuugiri ~Ningyoushi no Isan~: Musiikeiltaan hyvä trillerivisuaaliromaani, jossa haahuillaan vanhassa japanilaistalossa. Passelia tunnelmaa latistaa totta kai lukuisat sattumanvaraiset jyystökohtaukset.
*Yuurou - Transient Sands: Lerno-Ys eli tuuppauilua sekä pelillisesti että graafisesti. Ihan hauskaa settiä ja ainakaan alussa ei ole klassikko-Ysien tapaisia järkyttäviä sokkeloita, mutta kielimuuri katkaisi matkan muutaman tunnin jälkeen eikä pelistä valitettavasti löydy läpipeluuohjeita saati -videoita, eli tämäkin japaninopetteluhautumoon.
*Zest to Fantasy: Graafiselta ulkoasultaan välttävä fantsuvalikointi äkkikuolemilla.
*Zhuang Yang Jia Yao: Kiinalaisteemainen valikkoseikkailulernotus, jossa ei juuri muuta kiinnostavaa kuin passelit musat.
*Zikusousakan Hayate: Hayate the Battlen edeltäjä, joka on pelattavuudeltaan vielä kälyisempi mutta ainakin sisältää hoopon tarinamuodon.
*Zoku Youjuu Senki - Sajin no Mokushiroku: Graffoiltaan ja käyttöliittymältään välttävä TRPG, jossa tulevaisuuden paskalakkilyylit tappelevat kasvottomia tappaja- ja varmaankin raiskarimörköjä vastaan.
*Zai Metajo: Sekä esteettisesti että pelattavuudeltaan hauska TRPG lukiolaismuijilla, mutta lernotta! Omintakeisia mekaniikkoja riittää hilavitkutinkenttien, vaihtelevien päämäärien, melko vapaan hahmomuokattavuuden ja tappelujen lievien toimintaelementtien. Juonessa on myös aikamoinen määrä valintoja, vaikka haarautuvuus valitettavasti jää melko vähäiseksi. (8/10)