Софія Задніпровська

Софія Задніпровська - одне з імен Софії Нового Києва і одночасно простої вчительки, одної з багатьох заступників за Новий Київ і Святу Троєщину на Задніпров'ї Софії Алоїзівни Невірівської, жінки українського радянського винахідника Григорія Харитоновича Роде, спадкоємиці давніх шляхетських і дворянських родів Руського, Татарського і Німецького царств, а також Польського королівства (Речі Посполитої), яка жила, працювала і похована на теренах Нового Києва на Лівобережжі і частиною своїх родичів, учнів і людей, що її знали, її учнів і співбесідників шанується як одна з багатьох заступниць перед Богом і Церквою Христовою за Новий Київ на Лівобережжі, заступниць і утішительок його жителів незалежно від їх мови, віри і походження.
У віці 7 років втратила батька, фельдшера Алоїзія Антоновича Невірівського.
В 19 років, коли в 1930 році як свідка пограбування убили її рідну матір, Олександру Олександрівну Павлову стала круглою сиротою. Подібно до старших братів і сестер стала радянським педагогом, приймала участь у вихованні підростаючого покоління жителів Радянського союзного господарства.
У 1930х рр. працювала викладачем у школах при колгоспах і у дитячій колонії.
В 1938 році втратила чоловіка, Феодосія Сидоровича Козиря, розстріляного в часи сталінських репресій подібно до його старшого брата, повстанського командира 1920х рр. Михайла Сидоровича Козиря.
В 1940х рр. втратила рідного брата Олександра, снайпера зі штрафбату, загиблого на Смоленщині, на фронтах Великої Вітчизняної Війни.
З 1950х рр. жила і працювала на теренах Нового Києва на Лівобережжі, де оселилась разом з чоловіком, Роде Григорієм Харитоновичем, уродженцем містечка Брусилів на Житомирщині.
Приймала участь у збереженні пам'яті про людей, загиблих у Дарницькому концтаборі.
Особливо церковною не була, однак в Бога вірила, Різдво і Великдень зазвичай святкувала. Разом з чоловіками, першим і другим, родичами і дідами-прадідами поминається в православних храмах і монастирях України, Русі і інших країн і регіонів Всесвіту Божого, Землі Піднебесної.
Подібно до родича своїх родичів, простого українського педагога Якова Павловича Бублика і інших родичів, спираючись на власний величезний і непростий життєвий досвід життя, творчості, мандрів і поневірянь на теренах Радянського союзного господарства 20 сторіччя цілком могла б засвідчити і родичам і усім іншим людям, що "старі люди правду кажуть - є Бог на світі".
== Див. також ==
Історія Фрипульястану, Рідна Україна, Дідова Русь
Category:Рідна Україна
Category:Стара Русь
Category:Всесвіт Божий
Category:Свята Троєщина
Category:Задніпров'я
Category:Новий Київ
Category:Східна Церква
Category:Грецька Церква
Category:Руська Церква
Category:Українська Церква
Category:Академія