Довгий Антон Андрійович

Довгий Антон Андрійович, блаженний дід Антон зі Шрамківки, угодник Божий Антоній Шрамківський (01.06.1903, Капустинці, Пирятинський повіт, Полтавська губернія, Російська імперія - 2004, Шрамківка, Драбівський район, Черкаська область, Україна) - уродженець Капустинської і житель Шрамківської пустині з 1929 року, маловідомий широкому загалу український довгожитель і очевидець подій радянської епохи 20 ст., один з наставників, заступників і утішителів жителів рідного краю, своїх родичів, друзів і земляків, людей своєї епохи і середовища, сіл і хуторів колишнього Пирятинського повіту Полтавської губернії Російської імперії, згодом Полтавської, Черкаської і Київської областей Українського господарства зі столицею в Києві, трудовий і бойовий, знаменита людина місцевого масштабу, родич і співбесідник багатьох цікавих людей краю, в т.ч. родич і співбесідник протягом багатьох років ще одного козака-довгожителя, очевидця подій 20 ст., грішного християнина і блаженного ("видівшого Бога") красного козака і учителя Якова Павловича Бублика, діда Якова з Капустинець, ще одної знаменитності місцевого рівня, активного учасника освітнього процесу, вишколу "красних козаків і робочих християн" у краї в 20 ст., а також відомого краєзнавця Володимира Павловича Щерби, з яким був знайомий і спілкувався понад 50 років і якому схоже в свій час розповів немало цікавого про історію краю, що залишилось поза увагою авторів офіційних підручників історії, в т.ч. про революцію, розкуркулення, голодовку, репресії і окупацію краю у 1920х-1950х рр.
== Життєпис ==
Народився в сім'ї представника козачого сословія села Капустинці Пирятинського повіту Полтавської губернії Російської імперії.
Охрещений на честь преподобного Антонія Печерського, засновника Києво-Печерської Лаври.
Одружений на Анастасії Петрівні Шевченко, двоюрідній сестрі відомого довгожителя і вчителя села Капустинці Якова Павловича Бублика (1905-1999), блаженного Якова Капустинського, з яким останні роки багато спілкувався.
Свідок і учасник непростих подій 20 ст., довгожитель села Шрамківка Драбівського району Черкаської області Української Республіки. Зробив посильний внесок у розвиток козацько-християнської громади села. Все життя трудився на благо громади села, переймався його добробутом і благоустроєм, помагав людям, вів і по мірі сил пропагував здоровий образ життя. Багато років спілкувався і товаришував з краєзнавцем Володимиром Павловичем Щербою, ділячись з ним своїми спогадами, про що той сам згадував в одній зі своїх статей, виданій до 100 річчя діда Антона. Багато людей, рідні, знайомі і земляки навіть після смерті згадують його добрим словом як душевну і життєрадісну людину, пам'ять про яку повертає радість, душевний спокій, дає натхення на працю тощо.
Довгий Антон Андрійович (11.06.1903, Капустинці, Пирятинський повіт, Полтавська губернія, Російська імперія - 07.01.2004, Шрамківка, Драбівський район, Черкаська область, Україна) - старожил села Шрамківка, знайомий краєзнавця Володимира Павловича Щерби на протязі 60 років (!), який описав його життєвий шлях і спогаду у статті "Стежина довжиною в сто років", яка вийшла 9 липня 2003 року у газеті "Драбівщина".
== Життєпис ==
Народився в сім'ї простих трудових козаків-християн Київської Русі-України, приписних козаків і корінних жителів з діда-прадіда села Капустинці Пирятинського повіту Полтавської губернії Російської імперії Андрія Петровича Довгого (1873-?) і Марти Яківни Шевченко (?-бл.1935).
Охрещений 11 липня 1903 року, про що у метричній книзі зроблений відповідний запис: "Антоний. Родители козак села Капустинцы Андрей Петров Долгий и законная жена его Марфа Яковлева, оба православные. Восприемники того же села козак Моисей Иванов Долгий и козачка Іуліанія Кодратьева Бакуменкова".
В 1932-1933 рр. працював головою колгоспу у селі Кононівка Драбівського району. Про цей час залишив спогади, про те як його змушували складати списки куркулів.
В 1937-1938 рр. був заарештований, виключений з партії, відсидів місяць у в'язниці у Драбові, після виходу з в'язниці більше у партії не поновлювався, хоч йому і пропонували.
У 1939-1941 рр. працював воєнруком і вчителем фізкультури у Шрамківській середній школі. Залишений у селі на підпільній роботі. Під час німецько-фашистської окупації був заарештований як колишній голова колгоспу у селі Кононівка, але взятий на поруки місцевими жителями.
Після війни повернувся до ремесла своїх дідів і прадідів - багато років працював сапожником-кустарем у селі Шрамківка, ремонтував взуття жителям села.
Добрий знайомий українського краєзнавця Володимира Павловича Щерби на протязі 60 років, про що той сам писав у власній статті, яка вийшла у газеті "Драбівщина" на честь 100-річчя старожила.
Багато років дружив і спілкувався з двоюрідним братом своєї жінки Анастасії, Яковом Павловичем Бубликом (1905-1999), знаним і шанованим сільським вчителем, директором школи у селі Капустинці у 1943-1946 рр., відмінником освіти УРСР, особливо в останні роки його життя, коли він жив у своєї дочки Анастасії у селі Шрамківка.
== Сім'я ==
Жінка Анастасія Петрівна Шевченко (07.01.1903 - 01.01.1990), уродженка села Капустинці Пирятинського повіту Полтавської губернії Російської імперії (нині Яготинського району Київської області України). Сини Микола(1933-2009) і Юрій(1945-2005), дочка Галина.
== Джерела ==
* "Стежина довжиною в сто років". Газета "Драбівщина". 9 липня 2003 року.
Категорія:Старожили
Категорія:Українські старожили
Category:Історія Фрипульястану
Category:Козаки Фрипульястану
Category:Рідна Україна
Category:Стара Русь
Category:Свята Русь
Category:Свята Троєщина
Category:Степ
Category:Українське господарство
Category:Руська Церква
Category:Українська Церква
Category:Освіта степовиків
Category:Дослідники Фрипульястану
Category:Партія Бога