Київські поляки

Київські поляки - люди польського походження і самоідентифікації, пов'язані зі столицею Українського господарства, які тут народилися, живуть і працюють. Історія поляків Києва і Київщини починається з незапам'ятних часів Старої Русі і Словенщини, коли на їх основі виникли і почали розвиватись самостійні Руське (Українське) і Польське господарства, велике князівство і королівство.
Історично значна частина поляків, вихідців з Польського господарства (королівства), зокрема поляків Києва і Київщини сповідували латинство, римську, католицьку і польську віру, як її називали, визнаючи себе християнами під опікою пап, патріархів Старого Риму в Італії. Разом з тим серед київських поляків в усі часи було немало людей, які з тих чи інших причин переходили у православну віру, грецьку, руську, козацьку і українську, багато їх нащадків нині є представниками українського народу.
Багато київських поляків і їх нащадків завжди з пошаною ставились до православних храмів і монастирів, зокрема до Київської Лаври, розташованої у Святих Печерах Київських, до святих і преподобних там похованих, можливо саме знайомство з ними, їх життям, світоглядом і творчістю, їх наставництво, утішення і заступництво сприяли переходу вихідців з Заходу у східну віру.
Один з заступників за київських поляків перед Богом і Церквою є київський дивак Теодозій абто Теодор Фрипульовський (Teodozij albo Teodor Frypuliowski), він же Федір Фрипулья (Fedir Frypulia), угодник Божий Феодосій Київський і Задніпровський. Також заступницею за київських поляків може вважатись Софія Алоїзівна Невірівська, росіянка польського походження, яка жила і працювала на теренах Нового Києва з 1950х рр. і яка в тій чи іншій мірі цікавилась історією Києва і Старої Русі (України) зокрема литовської і польської епох, намагаючись в т.ч. в тій чи іншій мірі зрозуміти задум Софії, Премудрості Божої, пов'язаний з цим стародавнім містом на Подніпров'ї.
У київських поляків історично склалися непрості і неоднозначні стосунки з Новим Києвом на Задніпров'ї, вихідцем з якого є Федір Фрипулья, оскільки з одного боку Задніпров'я як і багато інших областей Старої Русі (України) колись входило до складу Польського і Литовського об'єднаного (союзного, унійного) господарства, Речі Посполитої, а з іншого боку саме Задніпров'я стало тим центром, де виник осередок опору польському керівництву, де формувались військові, політичні і церковні структури майбутнього самостійного, Козацького і Гетьманського, Українського господарства, де ще в часи Речі Посполитої існувала потужна православна община русинів і християн-степовиків, яка відмовлялась визнавати над собою владу польських єпископів і папи, що врешті решт і призвело до переходу Київської митрополії під руку патріархів Москви по Хмельниччині, не без участі святителя Феодосія Чернігівського, небесного заступника Федора Фрипулья.
Category:Рідна Україна
Category:Стара Русь
Category:Всесвіт Божий
Category:Фрипульяленд