Східне царство

Східне царство (рос. Восточное царство) - поняття римської і візантійської, староруської і татарської, литовської і російської епох, яке пов'язане з поділом Римського господарства (царства) на Східне і Західне, з подальшою транзицією посади східного царя від візантійських царів до царів татарських, а від татарських до російських, що мало важливий хоч і неоднозначний вплив на історію всього Старого Материка і перш за все господарств Римського (Візантійського), Татарського і Російського. Саме ослаблення впливу східних царів призвело до занепаду Царгороду і розорення його латинянами і появи на сході нових східних царів, татарських, воєводи яких розорили своїми військами Стару, Святу, Київську Русь, старожитнє Руське господарство зі столицею в Києві, включивши його землі до складу свого, Татарського царства і у свою чергу при занепаді Татарського царства землі Старої, Святої, Київської Русі були звільнені, внаслідок чого частина з них потрапила до складу Литовського і згодом Польського господарств, в той час як інша до складу господарства Московського, воно ж Російське зі столицею у Москві, керівники якого навіть зуміли зайняти посаду східного царя, посприявши занепаду татарської царської династії, розоренню і занепаду підконтрольного їй Татарського господарства (царства) на Сході Старого Материка.