Поминання діда Якова

Поминання діда Якова - питання про поминання діда Якова з Капустинець, позапартійного комуніста і народника (націоналіста), грішного, але разом з тим і блаженного українського радянського педагога, на епоху життя якого припали в т.ч. становлення Українського господарства на початку 20 ст, розвиток його системи освіти, війни, голодомори і т.д.
Перевидівши на своєму віку багато горя і смертей своїх рідних, знайомих, земляків і співгромадян дід Яків переживав за те, щоб пам'ять про всіх людей, яких він знав, з якими спілкувався чи перетинався протягом життя не зникла і не пропала, вірив, що його самого і епоху в яку він жив, людей його оточення будуть так чи інакше згадувати і поминати (адже "у Бога всі живі"). Судячи за все віра в це гріла його і утішала, підтримувала у складні моменти його життя, даючи сили хоч якось підтримувати і утішати рідних і близьких у скрутні часи (голодовка, репресії, війна, перебудова).
Будучи не особливо церковним і не особливо розбираючись у питаннях канонічності і церковної ієрархії дід Яків разом з тим був охрещений у православну віру змалечку, ще в царську епоху, протягом життя не раз уточнював свої знання про Бога і Церкву, позитивно ставився до поминання себе і своїх батьків і дідів-прадідів як церковнослов'янською мовою так і українською мовами, що дає підстави розглядати питаня про поминання діда Якова як питання про Українську Церкву, яка існуючи у вигляді місцевих спільнот разом з тим об'єднана в т.ч. спільним поминанням дідів-прадідів, святих і преподобних.
Питання поминання діда Якова як і діда Антона очевидно має відношення до питання поминання дідів-прадідів і представників українського народу, народу руського і козачого в цілому.
Category:Рідна Україна
Category:Стара Русь
Category:Степове Задніпров'я
Category:Всесвіт Божий
Category:Свята Троєщина