Бублик, Іван Павлович

Бублик, Іван Павлович (Капустинці, Пирятинський повіт, Полтавська губернія, Російська імперія - Орел, РФ) - український, російський і радянський військовий і контррозвідник, співробітник НКВД в 1930х, СМЕРШ в 1940х, КДБ. Після війни жив в Орлі і працював юристом. Помер і похований в Орлі.
Нащадок старого українського роду Бубликів, козаків-українців, русинів Київщини і християн-степовиків Подніпров'я з діда-прадіда, серед чиїх предків були представники шляхти Любеча на Чернігівщині, козаки-запорожці, закріпачені християни (мужики) Полтавщини тощо.
Син  простих українських християн Павла Федотовича Бублика і Єлизавети Андріївни, в дівоцтві Кужільної, предки яких кілька поколінь жили на Полтавщині.
Брат трагічно загиблого козака-червонця Кузьми Павловича Бублика, героїчно загиблого воїна-прикордонника Данила Павловича Бублика, учителя, довгожителя і блаженного дивака Якова Павловича Бублика, воїна-фронтовика, вченого і викладача вищої школи, доцента Семена Павловича Бублика, трагічно загиблого фронтовика-інваліда Василя Павловича Бублика тощо.
Рідний брат українського педагога Якова Павловича Бублика, мовчазного, блаженного і дивакуватого діда Якова з Капустинець, що на Яготинщині, одного з численних печальників, заступників і молитвенників за стару Русь (Україну), очевидця подій 20 ст. на теренах Української Республіки, пережившого голодовку, репресії і окупацію 1940х.