Блаженний дід Яків з Капустинець

Блаженний дід Яків з Капустинець - місцевошанований святий і подвижник, грішний робочий християнин 20 ст. Яків Павлович Бублик (1905-1999), один з філософів Безмежжя і богословів Святої Троєщини з діда-прадіда за висловом дослідників його життя і творчості, якому вдалося на своєму віку "побачити Бога", напівлегендарна особа з села Капустинці Яготинського району Київської області України, шанована перш за все людьми, які його знали і з ним спілкувались особисто. Заслужений педагог, свідок багатьох подій в історії Української Республіки - розкуркулення, колективізації, сталінських репресій і гітлерівської окупації Української Республіки у 1940х рр., один з вчителів загадкової "школи красних козаків і робочих християн", "школи життя і творчості дідів-степовиків", яка з давніх давен функціонує у середовищі християн-степовиків на Україні, на Київщині, Полтавщині і Подніпров'ї і яка у 20 ст. нерідко діяла у стінах звичайних українських радянських шкіл регіону. Родич і співбесідник іншого грішного робочого християнина, довгожителя, філософа Безмежжя, богослова і подвижника Святої Троєщини на Подніпров'ї, Антона Андрійовича Довгого (1903-2004), блаженного діда Антона зі Шрамківки, теж українського вчителя і свідка епохи, який теж мав відношення до "школи красних козаків і робочих християн", яка працювала у цей час на Полтавщині.
Через свою дочку Анастасію і зятя Івана родич видатному українському художнику і філософу Федору Костянтиновичу Тетяничу (1942-2007), блаженному Феодосію Київському, подвижнику Художника Святої Троєщини ради, як його називають деякі дослідники його життя і творчості, який так само як і блаженний дід Яків на своєму віку "побачив Бога" і захотів передати це бачення оточуючим, нагадуючи їм про це жителям і гостям Києва у своїх перфомансах.