Turáni plazmaíj

Az elektrodinamikus plazmaíj vagy turáni plazmaíj avatatlan szemnek egy egyszerű, tradícionális magyar íjnak tűnhet a fegyver, de ez senkit ne tévesszen meg. A fegyver turáni specialitás, elképesztően erős fegyver, viszont cserébe iszonyat sok képzés kell a használatához. Működési elve első ránézésre nem tartalmaz semmi kimondottan bonyolultat, vagy részeiben létrehozhatatlant a 26. században: elektrodinamikus gyorsító, szingulaitásra épülő eszközök mind ismert fogalmak. Azonban a turáni fegyverfejlesztőknek sikerült ezen külön komponenseket egy olyan apró és hordozható formába zárni, mely még a Birodalomnak is nagy mértékű veszélyt jelent, mellyel kénytelen számolniuk a harctéri érintkezések során. Feszítésnél a plazmaíj két végpontja között önmagába zárul a tér, és az így kialakult mikro–fekete lyuk húzni kezdi a vessző végét a saját eseményhorizontja felé (...) Fesztelenítéskor a térgörbület visszapattan, és a fénysebesség hetvenöt százalékával robbantja előre a vesszőt, ami az elektrodinamikus–gyorsítón átszaladva százmillió Celsius fokos plazmasugárrá alakulva minden megerőltetés nélkül átszaladt a fegyver saját védelmi rendszerén. A különleges alumínium ötvözetből készült vesszőket egy mikrorakéta tartja egyenesben. A lövés másodlagos hatása, hogy a gyorsítón átvezetett, és az abszolút térrel kapcsolatba kerülő vessző robbanásakor a szórt sugárzás, megfelelő védelem nélkül szétzilálja a mágneses tereket és nagy területen tönkretesz minden elektronikai eszközt. Ezért is volt félt fegyver, mikor a Terfoláni csata végnapjaiban több száz íj lőtt egyszerre.
Több fajtája létezik. A 27. századi fényíjak, kivétel nélkül harcászati íjak, ezek közül a fent részletezet elektrodinamikus íj a leggyakoribb. De akadnak más típusok is, pl a Pannonon élő Lazlo törzs között nagy népszerűségnek örvend a pontlövő íj, és készülnek kifejezetten közelharcnál alkalmazott hagyományos ideggel ellátott plazmaíjak is.
Category:Eszközök
Category:Fegyverek