Київська митрополія

Київська митрополія - історична митрополія Української, Руської, Слов'янської, Грецької і Східної Церкви, з якою тісно пов'язане поширення православного християнства по всій Середній Євразії, Руській і Російській.
Виникла в часи правління руського князя Володимира Великого з роду Рюриківських і його сина Ярослава.
Приходи митрополії сильно постраждали на початку татарської епохи, згодом навпаки, поширилися по всім теренам Татарського царства, включно з його столицею, стольним городом Сараєм. Саме в татарську епоху митрополити Київські перенесли свій престол у Москву, що заклало основи для її розвою, перенесення у Москву столиці Руського господарства (великого князівства) керованого представниками роду Рюриківських і становлення на її базі Руського царства, початку нової, російської епохи в історії регіону, Середньої Євразії.
В кінці татарської і на початку російської епохи Київська митрополія відокремлюється від Московської і розвивається самостійно у складі Литовського і Польського господарств під опікою Костянтинопольської патріархії, аж до Берестейської унії, після якої Київський митрополит відкрито переходить в унійне християнство, рішення, яке сприймається як неканонічне багатьма прихильниками Східної Церкви, Грецької, Слов'янської і Руської (Російської).
Внаслідок цього переходу багато прихильників канонічного православ'я на теренах Речі Посполитої і регіону відмовляються визнавати опіку унійних київських митрополитів, вимагаючи поставити нових, канонічних з їхньої точки зору, що і відбувається при гетьмані Петрі Конашевичі Сагайдачному. З цього починається нова епоха в історії Київської митрополії - епоха її підпорядкування Московській патріархії, яка триває до цього часу.
Одним з наслідків відродження канонічної (з точки зору православного, церковного, східного, грецького і руського права) Київської митрополії стає громадянський конфлікт між громадянами Речі Посполитої, що призводить до її розпаду і переходу народу і земель Рідної України і Старої Русі з центром в Києві на Подніпров'ї, відродженого на цих теренах самостійного господарства, Козацького і Гетьманського під опіку руських царів з Москви і Руського царства у повній відповідності до їх титулу "господарів всієї Русі". В подальшому Руське царство перейменовується Петром 1-шим на Всеросійську (Російську) імперію, після розпаду (руйнації) якої у 1917 році на її теренах утворюється багато народних господарств, згодом об'єднаних у Радянське союзне господарство. В рамках цих процесів частиною громадян новостореного Українського господарства піднімається питання про вихід Київської митрополії з під опіки Московської патріархії, що породжує велику кількість суперечок, розкол в Руській Церкві (появу Української Церкви як Церкви Христової на теренах Українського господарства зі столицею в Києві) тощо.
Нині підняте питання про надання Київській митрополії статусу Київської патріархії Української Церкви, у зв'язку з появою самостійного Українського господарства зі столицею в Києві після розпаду (перебудови) Радянського союзного господарства 20 ст. і початку порадянської епохи на теренах Євразії, що у свою чергу породило численні розколи у православних общинах країни, регіону і Землі Піднебесної.
Разом з тим частина чимала частина прихильників Київської митрополії з числа громадян Українського господарства зі столицею в Києві виступає проти надання їй статусу патріархії не бажаючи сприяти остаточному виходу Української Церкви зі складу Руської Церкви під опікою Московської патріархії.
Category:Історія Фрипульястану
Category:Релігія Фрипульястану
Category:Церква Фрипульястану
Category:Русини
Category:Степовики
Category:Східна Церква
Category:Руська Церква
Category:Українська Церква
Category:Новий Київ
Category:Рідна Україна
Category:Свята Русь