Капустинці

Капустинці - в Україні кілька населених пунктів має таку назву, в т.ч.:	 
== Капустинці Яготинського району Київської області ==	 
Капустинці має досить давню історію. Воно було засноване на початку ХVII-го століття вихідцями із містечка Кальник (чи його околиць). Версія про кальницке коріння першопоселенців до останнього часу ґрунтувалася винятково на збережених переказах, які наприкінці минулого століття уже більше сприймались, як одна з легенд. Але дослідження Румянцевського опису подарувало несподівану знахідку: запис, який підтвердив цю версію, а також дав можливість висловити припущення про дату заснування села. На аркуші 399 у 317-й книзі при описі капустинської церкви було сказано:: «Та церковь издревле на свободном месте состоит, когда еще во время руины с той стороны Днепра, с местечка Калника народ досколко семей пришол и осаду(?) того села Капустинец . . . учинил.»	 
-		 
Мимоволі задаєшся питанням: яка саме руїна малася на увазі? Якщо часи визвольної війни 1648-1654 років, то це – помилка. Капустинці на ту пору уже не один рік добре існували, раз про них було відомо Боплану, який досить точно розташував їх на своїй знаменитій карті, та й у написанні назви не помилився.	 
-		 
-	А ось історія Кальника розповідає нам про свою Руїну. У 1612 році на нього налетіли татари. Все було зруйновано, а людей (кого не вирізали) погнали у рабство. И протягом наступного десятка літ на місці колишнього багатолюдного містечка панувала пустка.	 
-		 
-	Поки не вдалося відшукати незаперечних доказів, але є ряд непрямих, які дозволяють схилятися до думки, що саме ті	 
-	кальничани, яким пощастило уціліти в різні та втекти на Лівобережжя, і заснували Капустинці.	 
-		 
Засноване в 1723 році.
На початку 30-х років входило до складу Шрамківського району Харківської області. Село дуже постраждало під час голодовки (голодомору), створеної діями і бездіяльністю представників влади, партійних комуністів (більшовиків) в часи примусового розкуркулення і колективізації 1930х рр.. Хоронили померлих від голоду, за спогадами очевидців, на сільських кладовищах. З різних джерел встановлено 284 імені загиблих.	 
-		 
-	Іван Козуб у книзі "Доба і доля" пише: "Село поділялось на кутки: Підгору, Село, Кулівщину, Шкодівку та Хутір (Бутенківщину). Очевидно, спершопочатку вони були відокремлені, а згодом поволі зливалися. Пам'ять селян загубила, який куток був першоосновою села, і можна хіба припускати, що все почалося з кутка під назвою Село. Адже справді: ставок з'явився недавно, а до того протікала тільки річка. Люди, як знаємо, селилися чимближче до води, а цей куток якраз і прилягав до річки - це одне. Друге - колись селища тулились у місцях, прихищених з усіх боків якимось природними рубежами. А Село саме й займало острівець між Супоєм з півдня, річечкою Сагою з заходу, колись заболоченою низиною зі сходу, а з півночі, себто від гори, де Село з'єднується з іншими кутками, ще й тепер помітна улоговина, яка тягнеться від заплави річки Саги до ложа колишнього озера".	 
-		 
-	З Капустинець переселялися в Тургайські степи Семипалатинської губернії, розпродуючи майно. Відомо про переселенців із Нехайок ще з 1900-1901 років у Стерлитамацькому повіті Башкирії, де, зокрема, виникають такі населені пункти як Золотоношка і Полтавка. В Пермському краї РФ є «деревня Нехайка». Чимало людей за кращими заробітками їздили на Кубань. Одні поверталися (молодшим треба було призиватися у військо), а інші осідали на цій вже обжитій українцями території, дівчата виходили заміж за нащадків запорожців.	 
-		 
* https://www.dropbox.com/s/p3wufall43nnllf/Нехайки%202011%20(pdf)%20авт.%20Яременко%20В.І..pdf	 
-		 
Капустинці Яготинського району Київської області України (Пирятинський повіт Полтавської губернії Російської імперії) - старе козацьке село розташоване на землях історичного Переяславського князівства у складі Великого князівства Руського доординської епохи, згадується з XVII ст. Входило до складу Яготинської сотні Переяславського полку Війська Запорізького;	 
-		 
В селі діяла церква на честь Архистратига Михаїла. Зруйнована у 1927-1928 рр. В селі існує старе козацьке кладовище (місце де воно було), засноване у XVII ст. разом з заснуванням села. В 1930х там ховали загиблих під час голодомору. Кладовище частково розорене в 1966-1967 рр. - бралася земля для будівництва місцевої шоссейної дороги.	 
-		 
:	У 1870 році було відкрито 1-й клас церковно-приходської школи у хаті дяка, який навчав грамоті дітей.	 
-		 
:	У 1903 році відкрито 4-х класну земську школу.	 
-		 
:	У 1925 році відкрито 5 клас 7-річки.	 
-		 
:	У 1928 році відкрито перший випуск 7 класу.	 
-		 
:	У 1935 році відкрито 8 клас сш.	 
-		 
:	У 1938 перший випуск 10 класу.	 
-		 
:	У 1963 році випуск 11 класу сш.	 
-		 
:	У 1975 році 50-річчя відкриття школи і 40-річчя відкриття середньої школи.	 
-		 
:	Список першого випуску школи:	 
:	Кулінський І., Точковий Г., Кулінський М., Козуб С., Кайданник Ол., Кулінський Оле., Кулінський І., Козуб І., Кулінський І., Бутенко Семен, Логвин С., Шелих Сергій, Хоменко Гнат, Куриленко А., Бутенко Г., Хоменко Т., Бузніцький Г., Шевчук П., Бутенко В., Прохорович О.,вчителька, Хмельницький В., Сорока Г., Бутенко С., Куля Павло, Шеліх Х., Чаленко Я., Хмельницька, Чаленко Г.	 
-		 
:	У 1878 році священником був Олексій Петрович Чубов.	 
-		 
:	У 1879 році пономарем був Андрій Максимович Батієвський, у 1913 його син Андрій Андрійович Батієвський.	 
-		 
Село Капустинці у різні часи входило до складу різних землеуправлінських одиниць:	 
* до 1922 - до Капустинської волості Пирятинського повіту Харківської губернії	 
* 1922—23 рр. до Капустинської волості Пирятинського повіту Полтавської губернії УСРР	 
* 1923—26 рр. до Ковалівського району Золотоніського округу УСРР	 
* 1926—31 рр. до Бирлівського району Прилуцького округу УСРР	 
* 1931—35 рр. до Драбівського району Прилуцького округу УСРР	 
* 04.1935— 06.1935 до Драбівського району Київської області УСРР	 
* 1935—40 рр. до Бирлівського району Харківської обл УСРР (УРСР)	 
* 1940—54 рр. до Ковалівського району Полтавської обл. УРСР	 
* 1954—59 рр. до Шрамківського району Черкаської обл. УРСР	 
* з 1959 р. до Яготинського району Київської області УРСР (України)	 
		 
== Кладовища ==	 
-		 
-	У селі чотири кладовища: Горянське, Куліщанське (старе), Хуторське і Шкодівське.	 
-		 
-	== Відомості і згадки ==	 
-	* Місце:Капустинці/Список_розстріляних_в_громадянську_війну (неповний список жителів села загиблих під час громадянської війни за народовладдя в Українській Республіці 1917-1923 рр., в т.ч. закатованих і розстріляних денікінцями у 1919 році)	 
-	* Місце:Яготинська_сотня	 
-	* http://memorialholodomors.org.ua/PDF/Kyiv/Яготинський%20район.pdf	 
-	* http://uk.wikipedia.org/wiki/Капустинці_(Яготинський_район)	 
-	* https://www.dropbox.com/s/p3wufall43nnllf/Нехайки%202011%20(pdf)%20авт.%20Яременко%20В.І..pdf
Category:Історія Фрипульястану
Category:Села Фрипульястану
Category:Козаки Фрипульястану
Category:Степовики
Category:Степ
Category:Рідна Україна
Category:Стара Русь
Category:Всесвіт Божий
Category:Русини
Category:Козаки
Category:Українці
Category:Задніпровці