Козуб Сергій Гнатович

Козуб Сергій Гнатович (12.10.1897, Капустинці, Пирятинський повіт, Полтавська губернія, Російська імперія - 16.05.1938, Колима, Магаданська область, РРФСР, СРСР) - український радянський публіцист, дослідник, викладач вищої школи, літературознавець. Рідний брат українського революціонера і повстанського командира, суспільного і військового діяча, краєзнавця і в'язня ГУЛАГу Івана Гнатовича Козуба, автора відомої серед жителів Яготинського і Драбівського районів автобіографічної книги спогадів "Доба і доля"http://chtyvo.org.ua/authors/Kozub_Ivan/Doba_i_dolia/, в якій згадує про життя своєї родини і долю свого брата, про їхнє спільне дитинство і юність. Двоюрідний брат українського революціонера і повстанського командира, суспільного і військового діяча Петра Аврамовича Куліша. За періодом і характером своєї діяльності може бути віднесений до діячів Розстріляного Відродження 1930х.
== Життєпис ==
Народився у родині простих трудових козаків-християн Київської Русі-України, приписних козаків села Капустинці Пирятинського повіту Полтавської губернії Російської імперії Гната Васильовича Козуба (1861-1919) і Марії Федорівни Куліш (1862-1906). Виростав у середовищі простого українського козацтва-християнства Полтавщини, вільних людей по волі Божій, а не царській чи панській з діда-прадіда.
Охрещений по православному обряду священником Григорієм Білінським. Судячи з дати народження названий на честь святого і преподобного діда Сергія з Радоніжжя, всієї Русі чудотворця.
У 1916 році закінчив Лубенську учительську семінарію.
У 1917-1920х рр. разом з братами, родичами, друзями, односельцями і земляками приймав участь у боротьбі за правду, свободу і комунальне народовладдя під різними гаслами і прапорами на землях молодої Української Республіки.
У 1922 році закінчив Київський Інститут Народної Освіти, де згодом, у 1925-1926 рр. навчався в аспірантурі та у 1929-1930 рр. викладав.
У 1930-1931 рр. працював і викладав у Київському інституті соц. виховання.
У 1931-1933 рр. викладав у вечірньому освітянському університеті.
У 1933-1934 рр. доцент Ніжинського педагогічного інституту. Член Історично-літературного товариства ВУАН.
Більшість досліджень Сергія Гнатовича Козуба була присвячена життю та творчості українського письменника Михайла Коцюбинського. Був упорядником «Бібліографічного показника статей Коцюбинського для часопису "Волинь"» (Київ, 1926), 7–8-й т. зібрання творів письменника (Харків; Київ, 1930–31), ввів у науковий обіг низку раніше невідомих матеріалів про письменника. 
У 1935 заарештований за звинуваченням у контрреволюційній троцькістській агітації і засланий на Колиму.
У 1938 особливою трійкою НКВС засуджений до розстрілу.
Реабілітований у 1957 році.
== Посилання ==
== Джерела ==
* http://194.44.152.155/elib/local/sk282852.pdf
* http://esu.com.ua/search_articles.php?id=7985
* http://histpol.pl.ua/ru/kniga-pamyati/kniga-pamyati-repressirovannykh?id=3841
* А. М. Подолинний // Енциклопедія Сучасної України. - К., 2013. - Т. 13. - . 683
Категорія:Українські революціонери
Категорія:Українські вчені
Категорія:Українські літературознавці
Категорія:Пирятинський повіт
Категорія:Полтавська губернія