Потенціальна демографія

2





Зміст



Вступ

1. Демографія як наука

2. Сутність потенційної демографії

3. Метод потенційної демографії при розрахунку соціального збитку

Висновок

Список літератури




Вступ



Демографічна політика - це цілеспрямована діяльність державних органів і інших соціальних інститутів у сфері регулювання процесів відтворення населення. Вона покликана впливати на формування бажаного для суспільства режиму відтворення населення, збереження або зміни тенденцій в області динаміки чисельності і структури населення, темпів їх змін, динаміки народжуваності, смертності, родинного складу, розселення, внутрішньої і зовнішньої міграції, якісних характеристик населення.

Концепція демографічної політики України - система визначень найважливіших цілей, завдань і пріоритетів дії на демографічний розвиток.

Концепція - це основа демографічної політики. Вона складає правовий і ідеологічний простір, в рамках якого можуть формуватися програмні документи по питаннях народжуваності і підтримки сім'ї, здоров'я і тривалості життя, міграції і інших аспектів демографічного розвитку. В Україні склалася несприятлива демографічна ситуація, що обумовлює необхідність розробки і здійснення, першочергових заходів, націлених на пом'якшення даної проблеми.

В даний час дана проблема, як ні коли актуальна для української дійсності, адже всіма відомий факт, що неможливо виховати здорове, розвинене соціально-економічне суспільство, не стосуючись питань демографії. Практично у всіх засобах масової інформації йде мова про демографічний стан України і про основні напрями діяльності держави в цій сфері. Наприклад, в даний час за народження другого малюка, передбачаються державні виплати батькам.


1. Демографія як наука



Демографія вивчає процеси народжуваності, смертності, шлюбності і припинення браків, відтворення населення в цілому. Демографія досліджує статевовіковий склад населення, закономірності зміни загальній чисельності населення. Методи дослідження демографії:

1. Власні - описовий аналіз і прогнозування демографічної структури;

2. Загальнонаукові методи - науковій абстракції, метод порівняння, аналіз і синтез, індукція і дедукція, метод висунення гіпотез і їх перевірки.

1) метод когорт (застосовується при вивченні зміни тієї або іншої демографічної ознаки - народження або смертності - в межах життя одного покоління). Когорти - групи населення, об'єднані однією демографічною ознакою.

2) Метод подовжнього і поперечного аналізу (порівняння особливостей відтворення декількох поколінь).

3) Метод потенційної демографії (демографічні процеси виражаються не чисельними показниками, а демографічними потенціалами).

4) Складання демографічних моделей, опис зміни населення в цілому або його компонентів.

5) Метод математичної графіки, соціологічний та інші.

Демографія зародилася в XVII ст. як перші спроби обчислити населення світу в цілому. 1661 р. - італійський астроном Річаллі. Перші спроби здійснити спостереження за народжуваністю і смертністю зробили швейцарські лікарі. Науковий напрям "політичних арифметик" - зародилося в середині XVII ст. 1662 р. - в Англії, складені перші таблиці смертності. Політична арифметика в майбутньому відкривала область вивчення народонаселення, створюючи передумови для розвитку демографії.

Джерела історичної демографії.

Переписи населення. Спочатку в Швеції, потім в Європі. XVII - перша половина XIX ст. - регулярні переписи населення в Європейських державах.

У Росії перший науково-організований перепис населення стався в 1897 р. Термін демографія виник не відразу. Спочатку цю науку називали "Популиционистика", "демология" і так далі У 1877 р. був виданий словник Руссо із статтею "демографія". З того часу цей термін почав затверджуватися.

Гайяр: "демографія - природна соціальна історія людського роду";

"демографія - математичне дослідження людського життя". Демографія швидко розвивалася у Франції, Англії, Швейцарії, але повільно - в Германії, оскільки демографія там підмінялася статистикою народонаселення. У Росії демографія часто трактувалася як статистика.

Взлет демографії стався на рубежі XIX і ХХ ст Але особливо швидко демографія розвивалася в ХХ ст., коли різко скоротилася народжуваність і виник інтерес до проблем демографії. Тоді ж і з'явилися перші фахівці-демографи (середина ХХ ст.). Проводяться Міжнародні демографічні конгреси (перший - в 1927 рр.). У 1954 р. ООН проводить конференцію з народу і народонаселення. Перші демографічні роботи з'явилися в Росії на рубежі XVII - XIX вв. Займалися проблемою народжуваності і високої смертності, яскраво вираженій міграції. У 20-і рр. ХХ ст в Росії з'являються наукові демографічні установи (у Києві і Москві), проводяться переписи населення. Але потім демографія знов була повернена до рівня статистики населення, багато демографів репресували.50-60-і гг.

знов в СРСР розвивається демографія. Зараз демографія має дуже великі перспективи із-за багаточисельних демографічних проблем. У СРСР перепису населення відбувалися в 1926, 1937 рр. У 1939 р. стався новий перепис у зв'язку із збільшенням населення. У 1959 р. - наступна. Потім в 1970, 1979, 1989 рр.

1. зростання демографічних досліджень

2. успіхи в області демографічного аналізу і програмування

3. різко розширилася географія демографічної науки

4. розширилася і вікова демографія.

Концепція системи демографічних наук.

В даний час демографія розглядається як система демографічних наук.

1. Теоретична демографія (розробляє таблиці і методи для демографії);

2. Історія демографії;

3. Описова (дескриптивна) демографія - вивчення загальної характеристики чисельності населення конкретних країн і регіонів, демографічного процесу. Довжина покоління - порівняльний інтервал часу, що розділяє батьків і дітей. Одиниця демографічних досліджень - один рік.

4. Економічна демографія - вивчення механізму взаємозв'язку відтворення населення і економічного розвитку, вплив демографічного процесу на структуру і пропорційність економічного зростання.

5. Регіональна демографія - демографія і географія населення - досліджує процеси, що протікають на території конкретних регіонів. (Мікро - район, мезомісто, макрокраїна).

6. Політична демографія - політологія і демографія - вивчає комплекс політичних наслідків різних демографічних процесів, розробкою демографічної політики.

Галузеві демографічні науки: медична, етнічна, військова, географія населення (вплив соціальних, географічних, економічних процесів на населення), екологія населення (прямі і зворотні зв'язки, дослідження змін в довкіллі, зміна потреб населення в конкретних екологічних ситуаціях).



2. Сутність потенційної демографії



Потенційна демографія, галузь демографічного аналізу, що розглядає населення як сукупність носіїв певного життєвого потенціалу, вимірюваного в людино-роках. У основі показників потенційної демографії лежить час, який в середньому належить прожити представникові сукупності кожного віку відповідно до рівня смертності, що існує в даний період в групі населення, що вивчається. 

Наприклад, життєвий потенціал людини у віці х років (Vx), що виконалися, складає:



Vx = ex+1/2 = (ex + ex+1) /2



де ex - середня тривалість майбутнього життя.

Основні принципи потенційної демографії сформульовані швейцарським демографом Л. Хершем, який дав систематичний виклад методів потенційній демографії в серії статей, що публікувалися починаючи з 1940. Якнайповніший опис цих методів міститься в роботах польського демографа Е. Фільрозе.

Розвиток потенційної демографії стимулювався необхідністю подолання труднощів, з якими зустрічається традиційна демографічна статистика. Ці труднощі пов'язані з тим, що, оскільки одиницею демостатистического спостереження є людина, подолання впливу на рівень різних статистичних показників структурних змін, людей, що відбуваються в сукупності, вимагає спеціальних зусиль. Методи потенційної демографії дозволяють врахувати той факт, що не всі люди рівнозначні з точки зору їх участі у відтворенні населення, в трудовій діяльності і так далі Кожна людина має 'вагу', відповідну його віку, тривалості перебування в браку, тривалість участі в трудовій діяльності і так далі Цією 'вагою' є величина ср. тривалість життя - повна або неповна - залежно від завдання дослідження. Людині у молодому віці належить прожити довше і довше займатися трудовою діяльністю, чим старикові, тому життєвий і трудовий потенціал молодого населення більший, ніж нас. з високим рівнем постаріння.

Розвиток потенційної демографії дає аналітичні засоби, що дозволяють не обмежуватися фіксацією демографічних чинників, що відносяться лише до початку і кінця життя людини, а вимірювати середню тривалість станів впродовж всього життя людини і на основі обчислення групових потенціалів на різні періоди життя давати їм порівнянну об'ємну характеристику. У зв'язку з цим потенційна демографія більш пристосована до вивчення 'колективної біографії' населення, чим традиційна демографічна статистика.

Методи потенційної демографії дають можливість підвищити точність зіставлення різних явищ демографічних, виражаючи їх об'єм в людино-роках, що є адекватним вимірником існування народонаселення, що триває.

Статистичною базою для вживання методів потенційної демографії є поточна демографічна статистика і дані переписів населення. Великі перспективи для розвитку потенційної демографії відкривають регістри населення, які створюють можливість безперервного спостереження за змінами в різних життєвих потенціалах на основі широкого використання ЕОМ.

Потенційна демографія розширює можливості демографічного аналізу. Її методи є важливими додатковими засобами пізнання демографічної дійсності. Проте вони не знаходили досить широкого поширення в практиці демографічного аналізу у зв'язку із складністю і трудомісткістю розрахунків. Великий вклад в спрощення методики розрахунків, що мають практичне значення, внесли французький демограф Ж. Буржуа-Піша і Фільрозе. У основі цього спрощення лежать, зокрема, виводи Буржуа-Піша про те, що середній життєвий потенціал населення приблизно дорівнює середній тривалості життя для середнього віку населення, що вивчається, і що щорічне зменшення життєвого потенціалу населення, викликане смертями і старінням, приблизно рівний числу цього населення.

Спрощення формул Херша відкрило можливості для широкого використання методів потенційної демографії не лише в наукових розробках, але і в практиці планово-статистичних розрахунків. Перспективними напрямами вживання цих методів є аналіз динаміки і структури життєвого потенціалу всього населення і окремих його соціально-професійних груп, вивчення ефективності використання трудових ресурсів, дослідження демографічних втрат у війнах, оцінка втрат, викликаних окремими причинами смерті, демографічне прогнозування.


3. Метод потенційної демографії при розрахунку соціального збитку



Кількісно соціальний збиток від передчасної смертності виражається в людино-роках, в основі визначення якої закладений принцип потенційної демографії. Потенційна демографія є новим підходом до вивчення демографічних процесів і доповнює існуючі методи традиційної демографії.

Розвиток потенційної демографії показує, що не можна обмежуватися однією лише констатацією демографічних фактів, що відносяться до початку і кінця життя людини. Стає усе більш очевидним, що все життя людини має бути об'єктом демографічного вивчення.

У основі показників потенційної демографії лежить період, який належить прожити представникові певної вікової групи відповідно до рівня смертності, що існує зараз в цій групі. Життєвий потенціал вимірюється в людино-роках і може бути розрахований як на весь період життя (повний потенціал), так і для певного його інтервалу (частковий потенціал), наприклад для періоду трудової діяльності або іншого періоду, що цікавить дослідника.

Основні принципи і методи обчислення повного і часткового життєвого потенціалів викладені в роботі польського демографа Е. Фільрозе.

Методика визначення економічного збитку в результаті передчасної смертності, як правило, заснована на вимірі національного доходу, який створили б ці особи за майбутній робочий період.

Особливо показові результати цих досліджень при визначенні соціально-економічного збитку, який наноситься суспільству від передчасної смертності населення, викликаної конкретними причинами. У зв'язку цим зроблена нами спроба на матеріалах Дніпропетровської області кількісно оцінити соціально-економічний збиток суспільству від передчасної смертності населення, обумовленою інтоксикацією алкоголем і наркотиками, представляє певний інтерес для науки і практики.

В економічній демографії прийнято кількісно оцінювати людські втрати для вікової когорти працездатного віку.

З врахуванням цього принципу в нашому випадку увага концентруватиметься на розрахунках демографічних втрат наступних життєвих потенціалів, від 14 років до 15 років для обох полови; від 16 років до 17 років, від 18 років до 24 років, від 25 років до 29 років, від 30 років до 49 років Формула розрахунку збитку по групах від передчасно смертності буде представлена в наступному вигляді:

n економічного збитку ПС =? (Гранична величина економічно активного віку?. n? - величина віку в якому померли особи, схильні наркоманії? n) *Величину річного ВРП в цінах року? *? років планування. > n*T дефляторів в період? n.

За допомогою побудови моделей гіпотетичних таблиць дожития, за умови виключення смертності від окремих причин, можна кількісно визначити, який збиток середньої тривалості життя наносить та або інша з них. Показники розрахунків виражаються в людино-роках життя, не дожитой під впливом причини смерті, що вивчається, по формулі:

Отримана сума - це і є втрата життєвого потенціалу для конкретної когорти населення.

По аналогії з життєвим потенціалом втрати трудового потенціалу прийнято вимірювати з розрахунку на осіб, що знаходяться в працездатному віці. Ці показники виражаються в недожитих людино-роках від 16 років до верхнього кордону працездатного віку (для чоловіків це 60 років, для жінок - 55 років), які покоління за інших рівних умов могло б відпрацювати в майбутньому.

Визначення економічного збитку суспільству від передчасної смертності на основі недоданого валового регіонального продукту (ВРП) розраховується як твір суми не дожитих певною сукупністю померлих до кінця працездатного віку людино-роках і долі ВРП (у грн.), що доводиться на одного зайнятого в економіці у відповідному році.

Під терміном "трудовий потенціал" прийнято розуміти працездатне населення в єдності з технічними, економічними, соціальними, організаційними і ідейно-політичними умовами відтворювального процесу. Це дозволяє стверджувати, що немає трудового потенціалу взагалі, а є трудовий потенціал конкретного суспільства або конкретного історичного етапу розвитку. У свою чергу, якість трудового потенціалу - це сукупність властивостей, найважливішим з яких виступає демографічний компонент.

У нашій країні тривалість трудового періоду формально складає у чоловіків - 44 роки (з 16 до 60 років), у жінок - 39 років (з 16 до 55 років). Фактично ж на тривалість робочого періоду великий вплив надає рівень дожиття, тому суму не дожитих до кінця працездатного віку людино-роках конкретного покоління що живуть умовно можна вважати соціальним збитком.

За даними Республіканського бюро судово-медичної експертизи, в 2006 році зареєстровано 441 смертельне отруєння наркотичними засобами. Це на 14,5% більше, ніж в 2005 році (по Автономній Республіці Криму (АРК) +28,5%). Серед суб'єктів АРК в республіці зареєстрована найбільша кількість смертей від передозувань наркотиків.



Малюнок 1. Кількість смертельних результатів в Дніпропетровської області результаті отруєння наркотичними засобами





Всі смертельні отруєння були викликані вжитком наркотичних засобів опійної групи (героїну).


Висновок



Вочевидь, що Україна зараз знаходиться у стадії демографічної кризи, здолати яку буде непросто. Підводячи загальні підсумки, необхідно відзначити, всі заходи подолання демографічної кризи не дивлячись на свою певну позитивну дію, не можуть в корені змінити демографічну ситуацію в країні, яка вимагає проведення цілої низки послідовних, комплексних і цілеспрямованих заходів законодавчими і старанними властями як на державному, так і на регіональному рівні.

Вочевидь, що основою поліпшення відтворення населення може служити забезпечення гідного рівня і якості життя людей. Також не викликає сумніву те, що демографічна ситуація, що створилася, вимагає негайного втручання як державних, так і всіх інститутів українського суспільства.

З метою визначення стратегії державної соціально-демографічної політики необхідна комплексна оцінка і моніторинг тенденцій, чинників і наслідків соціально-демографічних процесів на федеральному і регіональному рівнях. Що стосується демографічної політики держави, то, виходячи з приведених в роботі даних, вона повинна будуватися на наступних базових принципах і цілях.

Виконання цих загальних вимог і цілей - запорука нормального демографічного розвитку країни


Список літератури



	Бойко А.И. Экономическая демография / Московский государственный университет экономики, статистики и информатики.

	Волгин Н.А. Демография: учебник / Волгин Н.А. - М.: РАГС / 2003.

	Гаврилов А.И. Региональная экономика и управление / учебник / А.И. Гаврилов. - М.: Инфра-М, 2002.

	Тихомиров Н. Демография. Методы анализа и прогнозирования / учебник / Тихомиров Н. - М: Экзамен, 2005

	Гранберг А.Г. Основы региональной экономики: учебник для вузов / А.Г. Гранберг. - М.: ГУ ВШЭ, 2006.

	Ломакин В.К. Мировая экономика / Ломакин В.К. - М.: Юнити / 2005.