Види і функції спілкування

Реферат на тему:

Види і функції спілкування


Слід зазначити, що підготовка інформації з використанням життєвого досвіду  для студентів практично не має сенсу. Але цей досвід можна використовувати при  організації спілкування з інформацією у процесі навчання. Воно може мати наступні  форми: 

1. Спілкування з викладачем Роль викладача дуже важлива, адже він повинен  допомогти студентові повірити у свої сили та можливості, зрозуміти цілі та завдання  навчання. В такому разі воно стає більш мотивованим, бо викладач значно посилює  мотивацію під час зворотного зв'язку та застосовує засоби формування та закріплення  навичок студентів.  

У ДН викладач (т'ютор) має дещо поширеніші функції, ніж у традиційному  навчанні. Він не виконує авторитарні функції, не є єдиним і найавторитетнішим  джерелом інформації. Все вирішуться у процесі навчання, враховуться точки зору всіх  учасників процесу, але т'ютор керує пізнавальною діяльністю і допомагає кожному  навчаємому знайти оптимальну пошукову траєкторію в інформаційному процесі.  

Навчання базується на принципах співробітництва і ненав'язливого, товариського  керівництва. У ДН ролі т'ютора придатні наступні риси  надання загальних відомостей про технологію, використану в процесі  навчання: 

 підключення студентів до списку розсилки;  

 організація дистанційних семінарів; 

 організація та керування теледискусіями студентів; 

 забезпечення для учасників груп обмеженого доступу до закритої частини  освітнього серверу; 

 організація телекомунікаційних проектів; 

 контроль і оцінка виконаних робіт студентів 

2. Спілкування з колегами. Дослідження показують, що відсоток студентів, які  спроможні вчитися самостійно, без спілкування з іншими, досить малий. Виконання  групових завдань, робота в групі за методикою соціально-психологічного тренінгу,  участь у ситуаційних та ділових іграх значно збільшують мотивацію навчання. Але при  такій роботі необхідний індивідуально-диференційний підхід для врахування ступіня  розуміння, дійсно самостійної роботи і завчасного усунення психологічних бар'єрів. Це  вимагає постійного індивідуального опитування та тестування, а також організації  бесід для аналізу успіхів кожного навчаємого та оцінки ступіня розуміння навчальної  інформації та відтворення її. 

3. Дискусійний форум є формою взаємодії, яка керується викладачем і  побудована на різноманітті точок зору студентів щодо конкретної проблеми. Він  дозволяє висловити кожному свою думку. Плідність діалогу студентів в певній мірі  залежить від уміння викладача керувати ходом дискусії. При нагоді викладач стає  учасником діалогу, щоб надавати зразки мовноі культури і доцільно використовувати  чати для формування особистості студентів. 

4. Навчання у співпраці. При організації самостійної діяльності своє місце  знайшли нові інформаційні технології, які можуть стимулювати розкриття внутрішніх  резервів кожного студента, формувати соціальні якості особистості (досвід роботи у  колективі, виконання різноманітних соціальних ролей, допомога один одному у  вирішенні пізнавальних завдань тощо). В першу чергу мова йде про метод проектів та  навчання у співпраці. 

Переваги спільтної діяльності наведені у працях Х.Й. Лійметса, Я.Л.  Коломінського, Л.О. Петровської. Результати останьої роботи, присвяченої  питанням соціально-психологічного тренінгу, мають особливе значення для організації  спільної праці в ДН, оскільки вони передбачають невеликі групи (до 3-4 осіб). Крім  того, спілкування викладача із студентом і студента з викладачем через інформацію  моделює ситуацію такого тренінгу і може використовувати його закономірності.  

Наступні риси позитивно характеризують співпрацю: 

різке підвищення інтересу до вчення, позитивне відношення до нього; 

 навчання діловому спілкуванню. Робота у співпраці, тобто групова, дозволяє  відпрацьовувати вміння розуміти і оцінювати дії інших людей, регулювати свої дії  згідно з вимогами інших людей і умовами роботи. З'являються вміння вибирати форми  і засоби передачі своїх думок для найбільш оптимального взаєморозуміння; 

 можливість обговорювати навчальну інформацію, відстоювати точку зору,  що є важливою умовою засвоєння навчальної інформації.  

5. Звітування та домашні завдання. Студент повинен вміти викласти те, що він  вивчав, дослідити існуючу власну систему знань, вмінь та навичок, яка буде  змінюватись і вдосконалюватися на кожному етапі навчання. Корисно для формування  навичок самоаналізу давати викладачу звіт про виконану роботу на протязі процесу  вивчення матеріалу. 

В основі всього лежить зв'язок між викладачем і навчаємим, а також між  навчаємими, засобом його здійснення виступає запитально-відповідева інформація. Для  здійснення зворотного зв'язку: 

не слід обмежуватися постановкою задач тільки у явному вигляді, треба  давати задачі і й у неявному вигляді; 

не на всі завдання належить вимагати явної відповіді; 

при розв'язуванні складних навчальних задач доцільно вимагати від  навчаємого відповіді не після розв'язання задачі в цілому, а при виконанні окремих  його етапів. 

Якщо абстрагуватися від форми навчання і тим самим від обмежень у  можливості застосування зворотного зв'язку, то тоді можна стверджувати, що частота  зворотного зв'язку залежить: 

від режиму навчання (так, наприклад, при діалоговому навчанні частота  зв'язку значно збільшується); 

від рівня детермінації управління навчальною діяльністю (це питання буде  розглянуте при аналізі методів навчання).