Вплив нових технологій на мистецтво

Вплив нових технологій на мистецтво






Вступ



Історичні віхи в історії сучасного мистецтва і технології широко відомі на заході та інформацію про них можна легко знайти в центрах медіа-мистецтва, публічних бібліотеках, університетах та академіях мистецтва. У Росії ця найважливіша інформація просто відсутня, що при вивченні впливу нових технологій на мистецтво провокують труднощі. Актуальність даної теми очевидна, тому що і мистецтво і наука є невід'ємними і необхідними сферами в житті кожної людини.

Дана робота має на меті з'ясувати особливості впливу нових технологій на мистецтво, розглянути специфіку взаємодії мистецтва і науки, продуктом якої є нові технології, на сучасному етапі і дати характеристику результатами взаємодії нових технологій та мистецтва.






1. Взаємодія мистецтва і технологій: перспективи розвитку



За висновками дослідників проблеми взаємодії мистецтва і техніки, в даний час все більш відчутна неузгодженість у відносинах між областями мистецтва і світом технологій.

Протягом усієї історії людства мистецтво і наука повсюдно і багатогранно взаємодіяли. Існують області, коли саме мистецтво впливає на технологію і виробництво, а так же області, де процес такої взаємодії виглядає більш ніж природно (прикладом такої взаємодії служать дизайн та архітектура). Від того, що техніка і мистецтво перебувають у безперервному розвитку, їх взаємодія завжди залишаються динамічними.

Мистецтвознавці виділяють кілька періодів в історії, коли природа подібної взаємодії якісно змінювалася. До недавнього періоду відноситься миттєва реакція і рефлексія сфери мистецтва на технологічні події та їх значення. Так справа з використанням деяких технологій, з метою створення нових форм мистецтва. Наприклад, фотографія.

Очевидно, що протягом останніх двох десятиліть ми переживаємо одне з фундаментальних змін. Якщо розглядати перспективи використання технологій для створення нових форм мистецтва, то прогрес в комп'ютерних технологіях пропонує набагато більше можливостей навіть у порівнянні з такими революційними подіями, як винайдення фотографії чи кіно. Цікавим аспектом нових перспектив є те, що якщо в процесі фотографування важко прогнозувати багато нюансів самого результату творчості, то при використанні комп'ютерних технологій існує досить великий технологічний проміжок, який повинен бути подоланий спочатку творчого процесу. Це підтверджується тим фактом, що багато людей, які здатні стати мережевими художниками, використовуючи у своїй творчості нові технології, традиційно ухиляються від технічної освіти і поки ще не досягають того рівня технічної компетентності, який необхідний для реалізації власного художнього потенціалу за допомогою нових технічних можливостей. Очевидно, що певна кількість нових творчих можливостей може бути взято з цієї, стрімко розвивається, області, але перш необхідно затратити достатню кількість зусиль для освіти і підтримки митців, які прагнуть освоїти нове. Ми сподіваємося, що отримані художником навички, належним чином відіб'ються у творчості.

Як відзначають історики сучасного мистецтва, на сьогоднішній день, у Росії склалася унікальна ситуація для процвітання комп'ютерного мистецтва. У першу чергу (порівнюючи з досвідом Заходу), відсоток професійних художників, що мають за плечима гарну школу підготовки, по відношенню до населення Росії непропорційно великий. На відміну від західного стилю освіти, де людина з художніми схильностями може займатися виключно гуманітарними предметами з юного віку, не обтяжуючи себе вивченням технічних дисциплін, в Росії передбачений великий відсоток навчального часу для вивчення точних дисциплін, принаймні, до кінця середньої школи. Нарешті, незважаючи на відкритість російського суспільства і доступність різного роду інформації про технології із Заходу, населення Росії перебуває у стані підвищеної уваги до технологічних і комп'ютерних новинок, у порівнянні зі своїми колегами на Заході. У результаті цих факторів художники в Росії представляють групу, що ідеально підходить для «поглинання» нових технологій і використання нових методик у своїх роботах.

Тісна співпраця між географічно віддаленими художниками за допомогою створення єдиного твору мистецтва – одна з нових парадигм, що стала можливою завдяки прогресу технології. Освіта художників у сфері нових технологій і в тому, як вони можуть використовуватися у створенні нових форм мистецтва – ще один напрям, над яким працюють різні тандеми сучасних експертів та митців.

	мистецтво технологія наука новий


2. Прояв і роль нових технологій в мистецтві



У результаті технічної революції відбулися кардинальні зміни в усіх сферах людської діяльності, в тому числі і в мистецтві. Нові технології зробили вплив на художнє середовище і в результаті виник новий феномен мистецтва – цифрові мистецтва.

Під цифровими мистецтвами розуміються такі види художньої діяльності, концептуальна і продуктивна база яких визначається цифровий середовищем. Виник новоутворення активно обговорюється фахівцями широкого спектру областей, які відносяться як мистецтві, культурі, так і науці, техніці. Поява цифрових мистецтв спричинило за собою появу нових мистецьких жанрів і форм. Такі області як, наприклад, тривимірна анімація, віртуальна дійсність, інтерактивні системи та інтернет виявили небувало широкі творчі можливості. На вже усталені художні форми – кіно, двомірну анімацію, відео мистецтво, музику – цифрові технології також сильно вплинули, сприяючи створенню нових жанрових підвидів.

Використовуючи мову цифрової культури, поява цифрових мистецтв відразу ж протиставило собі все інше мистецтво – традиційне, що має назву по відношенню до цифрового аналоговим. Цифрове мистецтво – відкрита система, тому розвивається в контексті всього мистецтва і активно взаємодіє з аналоговим мистецтвом, надаючи на нього вплив. Так, в першу чергу зазнали впливу цифрових мистецтв найбільш традиційні види образотворчого мистецтва – живопис, графіка, скульптура. Почали з'являтися голографічні зображення, що імітують картину, скульптуру, рельєф, навіть архітектуру. Найбільш активно арт-медіа вплинув на синтетичні мистецтва – хепенінг, перформанс.

Що дали нові технології для мистецтва? Відповідь на це питання одночасно зафіксує основні риси сучасного мистецтва, який сформувався під впливом технологій.

1. Інтер активність – можливість для глядача вступати в контакт з художником і навіть брати участь у створенні творів.

2. Нові художні засоби.

3. Елітарність цифрового (частіше всього мережевого та медіа) мистецтва.

Найбільш прогресивним з напрямків сучасного мистецтва сьогодні є відео-арт, який помітно прогресував завдяки цифровим технологіям. Він є найбільш демократичним у виробництві видом мистецтва, де крім камери, яку можна взяти напрокат, майже нічого не треба. Якщо б не цифрові технології в області відео, то сьогодні ми б остаточно розпрощалися з таким явищем, як незалежне кіно. Втім, з експонуванням відео-арту є проблеми, тому що потрібна для якісного показу техніка коштує недешево.

WEB-дизайн та VJ-інг найбільше близькі салонного мистецтва, з яким, знаходять повне взаєморозуміння і злиття. Як це властиво для традиційного салонного мистецтва, web-дизайн та VJ-інг використовують художні засоби, уникаючи концептуальної незалежності і підкоряючись бажанням замовника. Саме з WEB-дизайном найчастіше плутають мережеве мистецтво, яке до нього не має ніякого відношення і дійсно є ноу-хау, які виникли в результаті появи цифрових технологій, але не у візуальній сфері, а комунікаціях.

Мережеве мистецтво сьогодні вже не обмежується інтерактивними Інтернет – проектами, воно виходить у реальність, створюючи мережі, які об'єднують людей і створюють нові горизонтальні засіб комунікації від людини до людини, минаючи пропагандистську машину мас-медіа. У цій області мистецтва «аналог і цифра» переживають найбільш цікаві колізії. Розпочавшись як суто цифрове, мережеве мистецтво парадоксальним чином еволюціонувало в аналогове, сильно вплинувши на такі явища, як акціонізм (з'явився медіа – активізм) і хепенінг (з'явився флеш моб). Примітно те, що мистецтво нікнеймів і віртуалів природно сполучається з самим радикально аналоговим мистецтвом, існуючим лише у момент його створення і які вимагають безпосередньої присутності автора / глядача / учасника.

Величезний вплив цифрові технології надали на музику. Завдяки «цифрі» виникла електронна культура («drum'n'bass», «хаос», «easy», «techno»), яка протягом вже четвертого десятиліття залишається провідною в сфері неакадемічної музики. Електронні засоби зараз є потужним засіб для синтезу будь-якого музичного напряму, в тому числі і класичної академічної музики з сучасною. Так найбільш популярним є синтез рок і поп-музики, в танцювальній музиці – це «ambient», «gothic dark wave» і «emo». Електроніка тут, як і в року 60х і 70х надає звучанню психо величний відтінок. Частково через переважання шумових ефектів, що зливаються з гармонією, через середніх і повільних темпів, а також ритмів у стилі фанк.

Сьогодні цифрові технології все глибше проникають в наше життя і побут, період захоплення ними змінився періодом рефлексії і критики. Особливо сильно це помітно в галузі мас-медіа. Телебачення все більше відіграє роль душоприказника для людства і ставить його в положення слуги наростаючого товарообігу. Воно активно асимілює відкриття художників, використовує ці відкриття в рекламі. У цій ситуації художники або підіграють, або намагаються чинити опір, що так само є корисним тренажером для РR – стратегій.



3. Проблеми



У зв'язку з швидким проникненням техногенного середовища в гуманітарну не всі сфери культурного життя виявилися здатні швидко адаптуватися. Очевидно, що на шляху сприйняття «високотехнологічного мистецтва» або арт-медіа виникають проблеми.

Перша – це елементарне технічне невігластво наших сучасників. Глядач до цих пір часто не в змозі розуміти мову і користуватися технологіями, які пропонує йому художник, він часто взагалі не володіє комп'ютером і, вже звичайно, не посвячений у тонкощі існуючих дискурсів, пов'язаних з мистецтвом нових технологій. Але це, мабуть, не саме головне.

Як зауважує Кирило Шаманов, «інтернет ставить людину віч-на-віч зі всім світом. Але, на жаль, надії і ейфорія, пов'язані з появою нових можливостей, зникли, оголивши з більшою гостротою колишні проблеми. У новій ситуації ми все більше знаходимо сліди недозволених філософських конфліктів минулого. З віртуальних безодень ми знову провалюємося в безодні аналогові, реальні і, як з'ясовується, більш живучі».

Нові цифрові засоби для самовираження художника, особливо постійно оновлюванні hi-tech, вже не викликають захоплення, помітно профановані і більше нагадують спорт, ніж мистецтво. Багато свідомо відмовляються від їх використання, повертаючись до аналогу і low-tech, в моду входить автентичність.

Ідентифікувати мистецтво як цифрове або аналогове не зовсім правильно. Кожен художник обирає сам, варто йому робити свої роботи за допомогою послідовності паличок і нулів або обійтися звичними засобами. При цьому є два поняття, пов'язані з цифрою і аналогом і мають величезне значення, – це віртуальність і реальність. Вони є базовими не тільки для НТР, але і для всього 20-го століття і особливо модернізму з його побудовою «віртуальних» утопій у «реалі». Ось і мистецтво, після інформаційного вибуху, повертається з утопічного Сіону до реальності, від якої колись відвернулося.

Художник нових технологій в Росії до цих пір є маргіналом не тільки в суспільстві, як взагалі будь-який митець, але і в локальній області сучасного мистецтва. Він нагадує не революціонера, який несе в маси просвітництво, як йому б хотілося, а «самотнього муедзина на технологічно – філософському мінареті».






Висновок



Отже, розглянувши взаємодія мистецтва і технологій, з'ясувалося, що вплив нових технологій на мистецтво незаперечно. У результаті впливу технологій на мистецтва утворився феномен цифрових мистецтв, або арт – медіа, для яких характерна інтерактивність, елітарність, нові художні засоби, форми і жанри. Найбільш поширеними видами цифрового мистецтва є відео – арт, мережеве мистецтво, анімація.

Неоднозначною залишається проблема оцінки даного впливу. Фахівці в галузі мистецтва і культури розділилися на два табори – тих, хто сприймає даний вплив і вважає медіа-мистецтва кроком у розвитку, перспективним напрямком, і тих, хто не сприймає, оцінюючи медіа-мистецтво як деградацію. Залишається відзначити, що дана проблема боротьби консерваторів і новаторів типова для будь-якого етапу культурної еволюцій.






Список літератури



1. «Російський альбом» – від традиційних форм мистецтва до новітніх

2. Орлова, Є. Музична освіта в контексті цифрових мистецтв / / Музика в школі. Музика та Електроніка. – Об'єднаний випуск, №1. – 2005. – С. 71–74.

3. Хоффман, Кеті Рай. Технологія – Мистецтво – Комунікація. 1993 /

4. Шаманов К. Виставка «Новий відлік. Цифрова Росія разом з Sony»