Великі географічні відкриття

Зміст



Вступ

1. Експедиція Бартоломео Діаса

2. Експедиція Васко да Гами

3. Відкриття Америки

4. Перше кругосвітнє плавання. Фернан Магеллан

5. Відкриття Австралії

6. Початок формування колоніальної

Висновки 

Список літератури




Вступ



Португалія і Іспанія серед всіх країн зробили пошуки морських шляхів до Африки і Індії. Напрямки цих пошуків в цілому вже були наперед відомі. Експансія була можлива тільки в бік Атлантичного океану, так як торгівля по Середземному морю знаходилася в руках могутніх прибережних міст Італії, а торгівля по Балтійському і Північним морями - в руках Ганзи, спілки німецьких міст. 

У 60-ті роки рр. . XV ст. португальські моряки, рухаючись на південь, вздовж Африканського континенту, перетнули екватор. На їх картах з'явилися характерні назви, що відображають справжні цілі експедиції та їх вдале практичне здійснення: «Переліком берег», «невільничим берег», «Золотий берег», «Берег слонової кістки». Результати перших походів були надихаючим. 




1. Експедиція Бартоломео Діаса



У 1487г. португальський король Хуан II відправив з Лісабона нову експедицію на чолі з Бартоломео Діасом. Перед ним було поставлено завдання відкрити морський шлях до Індії навколо Африки. Завдання виконати не вдалося. Обігнувши південний край Африканського континенту, кораблі Діаса потрапили в страшний двотижневий шторм, і виснажені матроси відмовилися продовжити шлях. Повернувшись додому, Діас назвав найпівденнішу точку Африки мисом Бур. Король, однак, був налаштований більш оптимістично. Передчуваючи, що пошуки морського шляху до Індії скоро увінчаються успіхом, він перейменував Мис Бур в Мис Доброї Надії. У 1500 р. Бартоломео Діас загинув разом зі своїм кораблем, прямуючи до відкритого їм мису Доброї Надії. 



2. Експедиція Васко да Гами



Справа Хуана II продовжив змінив його на троні король Мануель I. За його наказом на пошуки шляхів до Індії влітку 1497 відправилася експедиція з 170 чоловік на чотирьох судах. На чолі її стояв Васко да Гама, португальський моряк і дворянин, який раніше брав участь у походах Діаса. 

Експедиція була добре підготовлена, і запасів їжівзяли достатньо. Тим не менше плавання виявилося важким. На шляху у східних берегів Африки багато членів команди захворіли на цингу. Померлих було так багато, що Васко да Гама наказав спалити один зі своїх кораблів, так як управляти їм було вже нікому. У травні 1498г. , Провівши в дорозі десять місяців, португальці прибули до Калькутти, і побачене там виправдало всі надії. Васко да Гамі вдалося домовитися з місцевим раджею про встановлення торгових відносин, і він повернувся через 13 з половиною місяців у Лісабон з кораблями, навантаженими прянощами, на батьківщині їх зустрічали як героїв: це подорож відкрило дорогу до багатств Сходу багатьом португальським мореплавцям. З цього часу і аж до спорудження Суецького каналу в 1869 р. шлях до Індії навколо Африки, відкритий португальцями, був головної морської дорогою, по якій велася торгівля між країнами Європи та Азії і відбувалося проникнення європейців в басейни Індійського і Тихого океанів. 



3. Відкриття Америки



Відкриття Америки пов'язано з ім'ям Христофора Колумба - самого знаменитого першовідкривача у світі. 

Він народився в Генуї у 1451 р. , а перше своє плавання здійснив у Східне Середземномор'я в 1474-1475 рр. . , Потім він плавав до Португалії і Англії. 1479-1481 рр. . він провів на острові Порто-Санто, де одружився на дочці італійського моряка, від якого успадкував морські карти і щоденники. У 80-х рр. . Колумб влаштувався в Лісабоні, звідки зробив декілька морських походів на південь, а також намагався домовитися з португальським урядом про спорядження великої експедиції, плани якої він виношував багато років: Колумб мріяв відкрити найкоротший шлях на Далекий Схід - в Індію та Китай. 

Його основна ідея полягала в тому, щоб рухаючись на Захід (хоча багато його сучасників все ще вважали, що земля плоска, Колумб був впевнений, що вона має форму кулі), досягти берегів багатьох східних країн. Крім того, він прагнув знайти нові землі й невідомі острови, що лежать, як він думав, далеко в Атлантиці. Однак його плани не були підтримані португальським урядом. Тоді Колумб звернувся до іспанської королівської пари - Фердинанду і Ізабеллі. Вони піддалися його доводів і виділили йому необхідні кошти для експедиції. 

3 серпня 1492 іспанська ескадра Колумба, що складається з флагманського корабля «Санта-Марія» та двох каравел - «Нінья» та «Пінта», на борту яких перебувало 104 людини, відпливла з Іспанії, Кораблі Колумба відрізнялися високими морехідні якості і були добре оснащені. 

Розробляючи маршрут, Колумб користувався карткою, складеної його співвітчизником Паоло Тосканеллі. Згідно з розрахунками Тосканеллі, до Китаю було 5000 морських миль (насправді 11 760). Сам же Колумб зупинився на цифрі 3500 миль, так що, коли на 74-й день (12 жовтня 1492 р. ) на горизонті з'явилася земля, він був упевнений, що це один з японських островів. Насправді це був один з островів архіпелагу Багамського, який і понині носить назву, дане Колумбом - Сан Сальвадор. Три місяці кораблі Колумба борознили води Карибського моря, сподіваючись дістатися до Китаю та Індії. 

28 жовтня Колумб досяг Куби, а 6 грудня - Гаїті, де заснував іспанську колонію. На початку січня 1493г. він оговтався в зворотний шлях і 15 березня досяг берегів Іспанії. 12 жовтня 1492 - офіційна дата відкриття Америки. 

На організацію другий його експедиції (1493-1495) іспанська королівська чета відпустила, значно, великі гроші. Її головним підсумком стало відкриття МалихАнтильських островів. В результаті третього плавання (1498г. ) він досяг власне американських берегів - гирла річки Орина. Величезні запаси прісної води, занадто великі для звичайного острова, підвели його до думки про те, чи не є відкриті ним землі новим, раніше не відомим материком. Однак він не прийняв цю ідею як керівництво до дії і не обстежив узбережжі. Четверте - і останнє - плавання Колумба відбулося в 1502 р. , а в 1506 р. він помер, так і не дізнавшись істинного значення скоєних ним відкриттів. 

У 1499-1504 рр. . в дослідженні берегів Південної Америки взяв участь італійський вчений-космографії Амеріго Веспуччі. Він першим публічно висловив думку про те, що ці землі є самостійний материк, який слід вважати Новим Світом. 

На честь Амеріго Веспуччі німецький картограф Мартін Вальдемюллер на своїй карті світу, яка була створена у 1507 р. , назвав цей материк Америкою. 



4. Перше кругосвітнє плавання. Фернан Магеллан



Ідею Веспуччі підтвердило першу навколосвітню подорож, яку здійснив великий мореплавець Фернан Магеллан (1470-1521). Відважний португальська дворянин, який брав участь у різних морських походах на славу португальських королів, не отримавши від них належної винагороди, перейшов на службу до іспанських монархів. Магеллан запропонував молодому іспанському королю Карлу I план пошуку південно-західного проходу в Тихий океан і досягнення Азії західним шляхом. План отримав схвалення. 

У вересні 1519 з командою в 253 людини на п'яти судах Магеллан вирушив у путь. Подолавши значні труднощі, пливучи з невідомої частині Атлантичного океану, - погода була жахлива, через брак продовольства почалися голод і хвороби, частина команди підняла заколот, нарешті, один з його кораблів зазнав аварії - Магеллану вдалося знайти протоку між Америкою і архіпелагом Вогняна Земля. З а цим протоці, що отримав потім його ім'я, Магеллан вийшов в невідомий океан, який назвав Тихим, так як протягом всього переходу вони жодного разу не потрапили в шторм. Втім, люди гинули від голоду і спраги. Небезпеки підстерігали їх і на землі. На одному з островів Філіппінського архіпелагу Магеллан виявився втягнутим у війну між місцевими племенами і був убитий разом з 40 іншими членами свого екіпажу. 

Командування прийняв на себе капітан Себастьян дель Кано. У вересні 1522 року, через три роки з початку експедиції, єдиний вцілілий корабель «Вікторія» з 18 мореплавцями на борту повернувся до Іспанії. Втрати були колосальні, але «Вікторія» привезла великий вантаж прянощів, продаж яких не тільки покрила всі витрати на плавання, але і дала великий прибуток. Так закінчилося перше в історії людства кругосвітню подорож. 

Друге було скоєно англійськими моряками під керівництвом англійця Френсіса Дрейка (1540-1596) за наказом королеви Англії Єлизавети I в 1577-1580 рр. . Воно також тривало майже три роки і виявилося успішним. 

У ході навколосвітніх подорожей були відкриті численні острови, уточнені берегові лінії вже відомих земель, зроблено важливий висновок про те, Великий океан є єдиним. 



5. Відкриття Австралії



Останнім з Великих географічних відкриттів стало відкриття Австралії. Це було давно очікуваною подією. Ще античні автори стверджували, що десь на півдні неодмінно повинна знаходитися земля - вони так і називали її - «Південна» або «Австальная», щоб врівноважити величезні маси суші Північної півкулі. 

На її пошуки в XVI ст. було споряджено кілька експедицій з різних країн. Заслуга відкриття Австралії належить Голландії: це зробив у 1606 р. капітан з Амстердама Віллем Янсзон. 

Голландці, що висунула на перші місця в світі в якості мореплавців вже наприкінці XVI ст. , Швидко зайняли панівне становище у водах Південно-Східної Азії. У 1619 р. на острові Ява вони заснували місто Батавію (майбутню Джакарту), який використовували як опорну базу для подальших експедицій. Протягом перших трьох десятиліть XVII ст. голландці ознайомилися з узбережжям Австралійського континенту, а в 1642-1643 рр. . голландець Абель Тасман відкрив Нову Зеландію острова, Тасманію, Фіджі і Тонга. 




6. Початок формування колоніальної системи



Паралельно з відкриттям нових земель йшло їх вивчення, опис і завоювання. У нових землях стикалися інтереси різних країн, виникали спірні ситуації і конфлікти, нерідко озброєні. 

Раніше інших на шлях колоніальних захоплень вступили Португалія і Іспанія. Вони ж зробили і першу спробу розмежувати сфери своїх інтересів. Щоб запобігти можливості зіткнень, обидві держави в 1494 р. уклали особливу угоду, за якою всі знову відкриті землі на захід від 30-го меридіана повинні були належати іспанцям, а на схід - португальцям. Однак розмежувальна риса пройшла тільки по Атлантичному океану, і пізніше це призвело до суперечностей, коли іспанці, підійшовши зі сходу, а португальці з заходу, зустрілися на Молуккських островах. 

Загарбники - конкістадори завойовували величезні території, перетворюючи їх у колонії, привласнювали і безжально експлуатували їх багатство, звертаючи до християнства тубільців-язичників, стирали з лиця землі цілі цивілізації. До середини XVII ст. найбільшими заморськими територіями володіли Іспанія, Португалія, Голландія, Франція та Англія. 




Висновки



До XV-XVII ст. Захід був відносно замкнутим регіоном, а на етапі розкладу феодалізму кордону західного світу розсунулися, пішов процес формування загальноєвропейського і світового ринку, розширився кругозір європейців. 

Такі зрушення були викликані Великими географічними відкриттями, що охопили саме ці два з половиною століття. Великі географічні відкриття стали можливі завдяки організації європейцями експедицій через океани для відшукання нових шляхів до Індії - країну незліченних багатств. Колишні шляху в цю далеку казкову країну через Середземне море і передню Азію були перекриті арабськими, турецькими, монголо-татарськими завойовниками. А Європа в цей період відчувала істотний недолік у золоті та сріблі як засобі обігу. 

Великі географічні відкриття мали дуже важливі економічні наслідки, хоча неоднакові для різних країн. 

Перш за все просунулося вперед розвиток світових продуктивних сил; відома на той час територія збільшилася тільки за XVI ст. у шість разів, на ній все менше залишалося білих плям. 

Торгові шляхи з Північного, Балтійського та Середземного морів перемістилися в Атлантичний, Індійський та Тихий океани. Завдяки цьому торгові шляхи зв'язали між собою континенти. Мореплавання дозволило встановити стабільні економічні зв'язки між окремими частинами світу і зумовило формування світової торгівлі. 

Великі географічні відкриття сприяли розкладанню феодалізму і розвитку капіталістичних відносин, закладання основ світового ринку. 

Однак є й негативні наслідки, що виразилося в освіті колоніальної системи зароджується капіталізму. 




Список літератури



1. Всесвітня історія: Підручник для вузів / За ред. Г. Б. Поляка, О. М. Маркової. - М. : ЮНИТИ, 2000. - 496 с. 

2. Всесвітня історія: Підручник для вузів / За ред. Г. Б. Поляка, О. М. Маркової. - М. : ЮНИТИ - ДАНА, 2000. - 742 с. 

3. Велика історична енциклопедія. / Новіков С. В. та ін - М. : філол. про-во «Слово»: ОЛМА - ПРЕС Освіта, 2004. - 943 с. : Іл. 

4. Нариси з історії географічних відкриттів. / За ред. Магідовіч І. П. - М. : 1967 - 345 с. 

1