Види та форми логістичного сервісу

РЕФЕРАТ 

на тему:

“Види та форми логістичного сервісу”
ПЛАН

Вступ

1. Поняття логістического сервісу

2. Формування системи логістического сервісу

3. Показники якості

4. Логістичне обслуговування

Висновок

 Список літератури



Вступ

В умовах кризи економіки в нашій країні вівся і продовжує вестися пошук нових форм і методів керування для її оздоровлення. До них варто віднести в недалекому минулому досягнення кібернетики і комп'ютерної техніки; до них відносяться в даний час досягнення маркетингу і логістики.

Слово «логістика» походить від грецького слова «logistike», що означає мистецтво обчислювати, міркувати. Історія виникнення і розвитку практичної логістики іде далеко в минуле.

Логістику розглядають як сукупність дій для комплексного керування циркуляційними й інформаційними потоками в сфері економіки і як міждисциплінарну науку.

Фахівці вважають, що безперечно логістика виступає як науковий напрямок, а її найбільше радикально набудовані послідовники і пропагандисти вважають логістику новою наукою. Логістика, як наука, затверджують вони, займає ведучу роль у раціоналізації й автоматизації виробництва. Це наука про раціональну організацію виробництва і розподілу, що комплексно із системних позицій охоплює питання постачання підприємства сировиною, паливом, матеріалами, напівфабрикатами, про організацію збуту, розподіли і транспортування готової продукції.

В умовах «ринку покупця» продавець змушений будувати свою діяльність, виходячи з купівельного попиту. При цьому попит не обмежується  попитом на товар. Покупець диктує свої умови також і в області складу і якості послуг, що робляться йому в процесі постачання цього товару.

Послуга, у загальному розумінні цього терміна, означає або дію, що приносить користь, допомогу іншому. Робота з надання послуг, тобто по задоволенню або нестатків називається сервісом.

Однак головний принцип сучасного сервісу складається в наступному: «Хто робить, той і обслуговує». Іншими словами, хто робить виріб, той організує і веде його сервіс.

Але конкурентному ринку сервіс є підсистемою маркетингової діяльності підприємства, що забезпечує комплекс послуг, зв'язаних зі збутом і експлуатацією споживачем виробів – машин і устаткування, побутової техніки, засобів транспорту і т.д.

Правильно орієнтований сервіс, що супроводжує виріб на всьому протязі його життєвого циклу в споживача, забезпечує постійну його готовність до нормального споживання і працездатність. Усе це пояснює важливість роботи з організації сервісу.



1. Поняття логістического сервісу

Природа логістичної діяльності припускає можливість надання споживачу матеріального потоку різноманітних логістических послуг.

Логістичний сервіс нерозривно зв'язаний із процесом розподілу і являє собою комплекс послуг, що робляться в процесі постачання товарів.

Об'єктом логістического сервісу є різні споживачі матеріального потоку (мал.1). Здійснюється логістичний сервіс або сам постачальник, або експедиторською фірмою, що спеціалізується в області логістического обслуговування.



Джерела

матеріального

потоку

Споживачі 

матеріального

потоку

Шахта, кар’єр

Завод

Завод

Розподільний центр

Розподільний  центр

Кінцевий споживач





























Рис. 1. Варіанти надходження матеріального потоку в систему споживання.



Усі роботи в області логістического обслуговування можна розділити на 3 основні групи:

передпродажні, тобто роботи з формування системи логістического обслуговування;

роботи з надання логістических послуг, здійснювані в процесі продажу товарів;

посляпродажний логістичний сервіс.

До початку процесу реалізації робота в області логістического сервісу містить у собі, в основному, визначення політики фірми в сфері надання послуг, а також їхнього планування.

До передпродажного сервісу відносяться консультування, що відповідає підготовка виробів, а у випадку передачі техніки в безкоштовну спробну експлуатацію – навчання персоналу покупця (чи його самого), демонстрація техніки в дії, забезпечення необхідною документацією. Після прибуття товару до місць продажу працівники служби сервісу усувають виниклі під час транспортування неполадки, монтують і регулюють устаткування, тобто приводять його в робочий стан. Передпродажний сервіс завжди безкоштовний.

У процесі реалізації товарів можуть виявлятися різноманітні логістические послуги, наприклад:

наявність товарних запасів на складі;

виконання замовлення, у тому числі, підбор асортименту, упакування, формування вантажних одиниць і інші операції;

забезпечення надійності доставки;

надання інформації про проходження вантажів.

Післяпродажні послуги – це гарантійне обслуговування, зобов'язання по розгляду претензій покупців, обмін і т.д. Післяпродажний сервіс поділяється на гарантійний і післягарантійний по чисто формальній ознаці: «безкоштовно» (у першому випадку) чи за плату (у другому) виробляються передбачені чи сервісом переліком. Формальність тут виявляється в тім, що вартість роботи, запасних частин і матеріалів у гарантійний період входить у продажну чи ціну в інші (післягарантійні) послуги.

У гарантійний період виробник намагається взяти на себе всі роботи, від яких залежить тривала безвідмовна експлуатація виробу (машини, устаткування, побутові прилади), наприклад, консультації по будівельних питаннях, організація шефа-монтажу. Виробник навчає персонал покупця, контролює правильність експлуатації, працівники служби сервісу без спеціального виклику оглядають продану техніку і проводять усі необхідні профілактичні роботи, заміняють частини, що зламалися.

Післяпродажний післягарантійний сервіс проводиться за плату, а його обсяг і ціни визначаються умовами контракту на даний вид сервісу, прейскурантами й іншими подібними документами. Деякі види післяпродажного сервісу звуться технічного обслуговування (ТЕ). Як правило, це різного роду огляди, ремонти, перевірки в необхідних сполученнях, обумовлених часом, що пройшли з початку експлуатації виробу і (чи) останнього технічного обслуговування даного виду. Вхідні в ТЕ роботи визначаються і видом виробу.

У принципі, можливі наступні шість основних варіантів організації системи сервісу, причому усі вони мають свої достоїнства і недоліки.

Сервіс ведеться винятково персоналом виробника.

Сервіс здійснюється персоналом філій виготовлювач -підприємства-виготовлювача.

Для сервісу створюється консорціум виробників окремих видів устаткування, а також деталей і вузлів.

Сервіс доручається незалежній спеціалізованій фірмі.

Для виконання сервісних робіт залучають посередників (агентські фірми, дилери), що несуть повну відповідальність за якість і задоволення претензій по сервісі.

Роботи, що відносяться до ТЕ, доручаються персоналу підприємства-покупця.



2. Формування системи логістического сервісу

Споживач при виборі постачальника бере до уваги можливість останнього в області логістического сервісу, тобто на конкурентоспроможність постачальника впливає асортимент і якість пропонованих їм послуг. З одного боку, розширення сфери послуг сполучено з додатковими витратами.

Широка номенклатура логістических послуг і значний діапазон, у якому може мінятися їхню якість, вплив послуг на конкурентноздатність фірми і величину витрат, а також ряд інших факторів підкреслюють необхідність для фірми мати точно визначену стратегію в області логістического обслуговування споживачів. Розглянемо послідовність дій, що дозволяють сформувати систему логістического сервісу:

Сегментація споживчого ринку, тобто його поділ на конкретні групи споживачів, для кожної з який можуть знадобитися визначені послуги відповідно до особливостей споживання.

Визначення переліку найбільш значимих для покупців послуг.

Ранжирування послуг, що входять у складений перелік, зосередження уваги на найбільш значимих для покупців послугах.

Визначення стандартів послуг у розрізі окремих сегментів ринку.

Оцінка послуг, що робляться, установлення взаємозв'язку рівнем сервісу і вартістю послуг, що робляться, визначення рівня сервісу, необхідного для забезпечення конкурентноздатності компанії.

Установлення зворотного зв'язку з покупцями для забезпечення відповідності послуг потребам покупців. 

Сегментація споживчого ринку може здійснюватися по географічному факторі, по характері чи сервісу по якій-небудь іншій ознаці. Вибір значимих для покупців послуг, їхнє ранжирування, визначення стандартів послуг можна здійснити, проводячи різні опитування. Оцінка послуг, що робляться, здійснюється різними способами. Наприклад, рівень надійності постачання можна вимірити часток поставлених у термін партій. Ресурси компанії концентруються на наданні покупцям виявлених найбільш важливих для них послуг.



3. Показники якості

При здійсненні транспортного сервісу як необхідної «приналежності» логістики повинний бути виконаний її основний принцип – високий економічний ефект. Реалізація цього принципу досягається високою якістю обслуговування.

До ключових параметрів якості обслуговування споживачів відносяться:

час від одержання замовлення до доставки;

надійність і можливість доставки за вимогою;

стабільність постачання;

повнота і ступінь приступності виконання замовлення;

зручність розміщення і підтвердження замовлення;

об'єктивність цін і регулярність інформації про витрати на обслуговування;

пропозиції про можливість надання кредитів;

ефективність технології вантажопереробки на складах;

якість упакування і виконання пакетних і контейнерних перевезень;

надійність і гнучкість постачання;

можливість вибору способу доставки.

Співвідношення значимостей окремих показників може мінятися. Наприклад, в умовах дефіциту платіжних засобів Україні високе значення мало надання кредитів. У той час у країнах з розвитий ринковою економікою найбільш значимим показником є надійність постачання.

Масові опитування клієнтури, проведені західними фахівцями, дають наступну картину ранжирування (по стовідсотковій шкалі) показників якості обслуговування: 100 пунктами оцінена надійність постачання; 60 – зручність аналізу, стабільність одержання інформації, високий рівень виконання прийнятих гарантій; 50 – зручність контактів у процесі обслуговування; 10 – можливість надання кредиту і т.д. Цикл обслуговування на підприємстві складається з трьох елементів: час від одержання замовлень до ухвалення рішення про його виконання, час комплектації замовлення і час доставки.

Виробники вимагають іноді дуже високих стандартів виконання послуг з боку служби сервісу. Наприклад, протягом тижня повинне бути виконано 95% отриманих від дилерів заявок на постачання. Замовлення дилерів повинні бути виконані з точністю до 99%. Клієнт повинний не пізніше чим через 3 години одержати запит про стан товару на транспорті, рівень утрат від ушкодження вантажів у шляху проходження не повинний перевищувати 1%.

Чіткість обслуговування споживачів характеризується часом від одержання замовлення до його виконання. Споживачі вважають, що краще виконати замовлення точно за 10 днів, чим час циклу буде коливатися від 3 до 30 днів. У залежності від різної тривалості періодів планованого постачання вважається припустимою наступна варіація часу доставки: для 8-10 тижнів ±25%; 4-8 тижнів ±10%; менш 4 тижнів ±1%. Деякі варіанти варіації змінюються також у залежності від рівня технічного прогресу окремих країн. 

Вивчення психології споживачів у залежності від їхніх інтересів і схильностей за рубежем показало, що їх можна розділити на три групи:

Перші надають перевагу високій якості обслуговування.

Другі орієнтуються на високу швидкість, ефективність і мінімум ризику при продажі.

Треті делегують обслуговування процесів збуту і продажу посередникам.



4. Логістичне обслуговування

Служба сервісу охоплює весь логістичний ланцюг, створюючи своєрідну гармонію між її технологічними компонентами і суб'єктами, що використовують логістичну систему (ЛС). В економіці розвитих закордонних країн проблемам сервісу завжди придавалось першорядне значення. Високоорганізований сервіс, що є одним з важливих елементів сучасної логістики в умовах вільної ринкової економіки, - це істотна частина маркетингу.

Послуги, надані службами сервісу, дуже різноманітні і носять системний характер. Однак вони в істотному ступені зв'язані з експедиторською діяльністю при обслуговуванні матеріальних потоків розподілом продукції і доставки вантажів «точно в термін», безпосередньо з роботою транспорту. Служба сервісу бере активну участь у здійсненні горизонтальних економічних зв'язків між виробниками і споживачами продукції, включаючи транспорт і експедиційне обслуговування.

Експедиційна діяльність при обслуговуванні матеріальних потоків відрізняється великою розмаїтістю виконуваних послуг:

комісування, підгрупування й упакування вантажів, документальне оформлення перевезень і розрахунки по тарифах за перевезення з транспортними підприємствами;

розвантажувальний-вантажно-розвантажувальні і складські операції, що виконують як на регіональних розподільних складах, створюваних підприємствами, що випускають готову продукцію. Сучасні тенденції в області розподілу продукції полягають у тому, щоб розміщати складські об'єкти, на яких виконуються процедури комісування, безпосередньо в пунктів виробництва;

передача інформації в просуванні матеріальних потоків від постачальника продукції до споживачів на усіх фазах транспортного процесу. У сучасній експедиторській діяльності застосовують ЕОМ.

Принципами логістики проголошуються пріоритети споживання, тому рівень і зміст сервісу, наданого клієнтурі, висувається в логістиці на передній план, а скорочення часу оперативного виконання замовлення затверджується головною метою логістики. Проблема логістического обслуговування включає 3 групи питань:

Технологія й організаційна структура обслуговування.

Показники якості обслуговування.

Доцільний рівень обслуговування і визначення оптимальної сфери обслуговування.

Експедиторські організації – це повноважні нейтральні посередники між відправниками, одержувачами і транспортом. Експедиція виділяється зі сфери виробництва і торгівлі і функціонує в якості третьої юридичної особи.

Розвиток індивідуальних вимог промисловості і торгівлі змушує підприємців прибігати до визначеного захисту і тоді виникає потреба звертатися до своєрідного маклера, посереднику й організатору. Тому за рубежем усі виробники пропонують свої товари ринку через посередників. Кожний з них прагне сформувати власний канал розподілу. При цьому підприємці вважають, что використання посередників, у тому числі взаємин із транспортними організаціями, представляє визначені вигоди. Різко зменшується число контрактів виробника з ймовірними покупцями товару (мал.2).



Пр

Пр

Пр

К

К

К

К

К

К

К

К

Пр

Пр

Пр

Пр

Пр

Пр

П

А)                               Б)



























Рис.2. Схема організації сервісу індивідуальна (А), з посередником-експедитором (Б): Пр – виробник, ДО – клієнт, П – посередник.



Дистриб’ютор скорочує число контрактів. Крім того, у багатьох виробників недостатньо ресурсів для здійснення прямого маркетингу. Звертання підприємця до посередників також порозумівається високою ефективністю посередницьких заходів для підвищення приступності товару на ринку збуту. Усе це обумовлює своєрідний ренесанс класичної експедиції. В експедиторській діяльності необхідно ретельно враховувати ситуацію, коли перед її клієнтами коштує вибір, чи робити купувати, тому що від цього вибору залежать характер і масштаби сервісу. Від цього вибору залежить активність підприємницької діяльності. Останнім часом у зв'язку зі створенням загального ринку активізується міжнародна діяльність служби сервісу, що, також як і логістика, перетинає національні границі.

У сфері обслуговування функціонують як великі фірми – центри сервісу, оснащені сучасним електронним устаткуванням, так і невеликі частки експедиційні організації, що обслуговують невеликі підприємства за принципом кур'єрської служби в короткий час і з високим ступенем надійності. 

У рамках логістичної системи при організації сервісу застосовують індивідуальний, децентралізований спосіб, коли кожне чи підприємство фірма здійснюють сервіс, транспортно-експедиційне обслуговування самостійно, і централізований, коли обслуговування здійснюється посередниками, спеціалізованими транспортно-експедиційними організаціями, могутніми центрами сервісу. Найбільш проста й економічна схема обслуговування – один виробник – один споживач. Така схема реалізується в обмежених секторах економіки. Частіше великі фірми і підприємства мають більш складні схеми реалізації збуту і постачань. Для кожного узагальненого виробника на макрорівні зважується задача ідентифікації величини торгових зон, сфер обслуговування. Іноді виділяють макро- і мікрорівні логістического обслуговування.

При макрорівні для окремих компонентів логістичної діяльності. На макрорівні здійснюється ідентифікація сегментів і груп споживачів по географічних чи зонах характеру обслуговування.

При ідентифікації груп споживачів по торгових чи сегментах зонам у першу чергу керуються характером сервісу і географічним фактором. На підставі такого аналізу визначаються зони приступності логістического обслуговування, здійснюється угруповання і визначається його рівень. При розподілі споживачів по торгових зонах керуються також обсягом і характером ділових операцій, платоспроможністю, потребным рівнем обслуговування й інших факторів.

При визначенні оптимальних зон обслуговування – торгових сегментів, - крім класичних методів рішення виробничо-транспортних задач, застосовують евристичні підходи, наприклад, теорію нечітких безлічей. 

Важливим критерієм, що дозволяє оцінити систему сервісу, як з позиції постачальника, так і з позиції одержувача послуг, є рівень логістического обслуговування.



Висновок

Діяльність виробника будь-яких виробів, але особливо технічно складних, як виробничого, так і збутового призначення, приречена на невдачу, якщо не організований належним образом високоякісний сервіс.

Раніш сервіс був одним з найбільш відсталих сфер виробничо-збутової діяльності вітчизняних підприємств і об'єднань, як на внутрішньому, так і на зовнішньому ринках. Унаслідок стійкості менталітету минулого років, що склався у виробничників в умовах дефіцитного ринку, у силу якого вони не цікавилися долею своїх виробів, що залишили заводську територію, організація необхідного сервісу являє собою складну задачу. Її рішення полегшується наявністю багатого світового досвіду сервісної діяльності, використовувати який з урахуванням специфіки російських умов настійно необхідно.

До основних принципів, що покладені в основу сучасного сервісу, відносяться:

Максимальна відповідність його вимогам споживачів і характеру споживаних виробів.

Нерозривний зв'язок сервісу з маркетингом, його основними принципами і задачами.

Гнучкість сервісу, його спрямованість на облік мінливих вимог ринку, споживачів, що обслуговуються продуктів.

Доставка виробу на місце експлуатації (споживання) таким чином, щоб звести до мінімуму імовірність його ушкодження в шляху.

Приведення виробу (техніки) у робочий стан на місці експлуатації (установка, монтаж) і демонстрація його покупцю в дії.

Забезпечення повної готовності виробу до експлуатації протягом усього терміну перебування його в споживача.

Оперативне постачання запасних частин і створення для цього необхідної мережі складів, тісний контакт із виготовлювачами запасних частин.

Збір і систематизація інформації про те, як експлуатується техніка споживачами (умови, тривалість, кваліфікація персоналу і т.д.) і які вони при цьому висловлюють зауваження, скарги, пропозиції.

Участь в удосконалюванні і модернізації споживаних виробів за результатами аналізу зазначеної вище інформації.

Збір і систематизація інформації про те, як ведуть сервісну роботу конкуренти, які нововведення сервісу пропонують вони клієнтам.

Допомога службі маркетингу підприємства в аналізі й оцінці ринків, покупців і товару.

Формування постійної клієнтури ринку за принципом: «Ви купуєте наш товар і використовуєте його – ми робимо все інше».

Сервіс підрозділяється на передпродажний і Післяпродажний, а останній на гарантійний і післягарантійний.

Якість сервісу – є ключ до комерційного успіху. Світова практика виробила визначені правила організації ефективного сервісу, суть яких складається в наступному.

Сервіс повинний бути обіцяний покупцю. Інакше кажучи, текст з описом змісту сервісу, що робиться підприємством, повинний бути доведений до покупців даного сегмента ринку. Попередньо варто вивчити, який саме рівень сервісу покупці цього сегмента вважають відмінним.

Гарантії сервісу і його якостей повинні бути більш великими, чим очікує покупець. У цьому випадку вони викликають позитивні емоції і прагнення продовжувати контакт із джерелом таких емоцій. Будь-які, навіть скороминущі, контракти з покупцем повинні розвивати і закріплювати позитивну оцінку покупцем служби сервісу підприємства.

Персоналу служби сервісу варто ясно представляти, яке саме якість роботи від нього очікують. Для цього повинні бути розроблені стандарти обслуговування для кожного співробітника служби.

Під стандартами обслуговування розуміються правила роботи співробітників сервісного комплексу (центр-центру-сервіс-центра). Ці правила обов'язкові для виконання, щоб гарантувати висока якість усіх вироблених операцій і задовольняти вимоги споживачів.

З огляду на важливість сервісного обслуговування як знаряддя конкуренції, багато фірм засновують у себе значні відділи, що працюють зі скаргами і зауваженнями клієнтів, займаються питаннями кредитування, матеріально-технічного забезпечення, технічного обслуговування й інформації.



 Список літератури



		Гаджинский А.М. Основи логістики. – М.: ІОЦ Маркетинг, 1996.

		Логістики: Навчальний посібник / За редакцією Б.А.Анікіна. – М.: ИНФРА-М, 1997.

		Ринок і логістика / За редакцією М.П.Гордона. – М.: Економіка, 1993.

		Семененко А.И. Підприємницька логістика. – Спб.: Політехніка, 1997.

		Смехов А.А. Введення в логістику. – М.: Транспорт, 1993





7