Лесь Курбас

Донецький Бізнес-Ліцей 



 IV правовий курс







	         	

	

	

	

	

	

	

	

	

Реферат на тему:

Лесь Курбас: роль у формуванні модерного театру. 

















виконав: Скородумов Денис Сергійович

           науковий керівник:  Сидоренко Вікторія Вікторівна























м. Донецьк 2003 р.

План.



1. Український митець – хто він?  (Стисла біографія). 



2. Митець що потратив до терору.



3. Дослідження про митця.

4. Новітнє вшанування Леся Курбаса.

5. Висновки.

6. Список використаної літератури.                   















































Лесь Курбас – український митець.

Курбас Лесь (Олександр Степанович) (1887-1937), 

український режисер, актор, педагог, народний артист України (1925). Реформатор українського театру. Організатор та керівник трупи „Молодий театр” (1917), Березіль (1922; нині Український театр ім. Шевченка, Харків). Поставив спектаклі: „Гайдамаки  

по Т.Г. Шевченко (1920), „Народний Малахій” (1928), „Мина Мазало” (1929), „Маклена Граса”, М.Г. Куліша (1933), „Диктатура” І.К. Микитенко (1930) та ін. Репресовано; реабілітований посмертно.  

 

Лесь Курбас у своєму “Молодому театрі” здійснив постановку п’єс “Базар”, “Чорна Пантера і Білий Медвідь”, за участю режисера-постановника Ганта Юри у тому ж театрі в 1919 році відбулась прем’єра п’єси “Гріх”…









Митець що потратив до терору. 

„Правду життя показував глядачам Лесь Курбас разом зі своїм творчим колективом «Березіль», але хвиля терору поглинула митця, як і багатьох інших. 



місце де розстріляли митця 

Карелія





Стаття дослідника про митця.

Книга Неллі Корнієнко "ЛЕСЬ КУРБАС: репетиція майбутнього" (вид-во "Факт", 1998 р.) - перша повна монографія про унікального українського режисера, актора, поліглота-перекладача, драматурга, оригінального етика, педагога. 



Лесь Курбас (1887-1937) - основоположник національного українського модерного театру ХХ ст., чиє ім'я стоїть поряд з іменами Станіславського і Мейєрхольда, Крега і Аппіа, Брехта і Арто. 

Його знаменитий театр "Березіль" (1992-1933) став розвідником у світі нової театральної мови, нової семіотики. Художній шлях Курбаса - це шлях від антропософії Рудольфа Штайнера до космізму філософа Григорія Сковороди, від експериментального політичного театру до театру філософського (і це в країні тоталітаризму і етичної стерилізації). Лесь Курбас синтезує містерію з театром новітніх інтелектуальних технологій і чуттєво-психологічних осяянь. Його кращі вистави: "Макбет" Шекспіра, "Гайдамаки" за Шевченком, "Газ" Кайзера, "Джіммі Гіґґінс" за Сінклером; вистави за п'єсами видатного українського драматурга Миколи Куліша та ін., - футуро-тексти Культури, які ніби "передбачили" пошуки Єжи Гротовського, Пітера Брука, Інгмара Бергмана, зайвий раз наголосивши на єдиних фундаментальних законах художньої самоорганізації. 

      Гуманістична етика його театру, його альтернативні духовні смисли, акценти на національних культурних пріоритетах і відкритість естетикам Заходу і Сходу стали звинуваченням митцю. В 1933 році Курбаса заарештували і відправили в один з концтаборів радянського ГУЛАГу - на Соловки. 1937 року його, разом з 1100 інших українських інтелігентів і інтелектуалів, "на честь ювілею Великої Жовтневої революції" було розстріляно. 

      Лесь Курбас - фігура світового контексту, він - один з лідерів українського Розстріляного Відродження. 

      Книгу написано на перетині мистецтвознавства, культурології, семіотики, з виходом у елементи метафізики. 

      Вона розрахована на професіоналів і всіх тих, кому цікаво відкривати для себе нові імена, нові ідеї, відкривати "білі плями" історії. 

      Автор - доктор мистецтвознавства, культуролог і соціолог художньої культури, театрознавець. Лауреат Премії імені Леся Курбаса (1998). 



Джерело: 



http://memorial.org.ua/critique/1.htm





Вшанування митця.





Столична громада вшанувала великого українського театрального діяча Леся Курбаса. Пам’ятник йому (роботи скульптора Миколи Рапая) відкрили у центрі міста — на вулиці Прорізній неподалік від Молодого театру. На урочистостях були Київський міський голова Олександр Омельченко, голова Національної спілки театральних діячів Лесь Танюк, парламентарії та урядовці. 



Олександр Степанович (повне ім’я Курбаса) сидить на стільці, як під час репетиції. Увесь творчо натхненний, він немовби прислухається до порад Мельпомени. Інтелігентне обличчя, струнка статура — таким майстра пам’ятали сучасники. 1916 року він організував у Києві Молодий театр, де ставив експериментальні спектаклі. Але згодом перебрався до тодішньої столиці України — Харкова. Там режисер і заснував свій знаменитий “Березіль” (з 1932 року Український драматичний театр імені Тараса Шевченка). Лесь Курбас прославився як постановник-авангардист. Його мистецтво еволюціонувало від студійного театру з його умовностями до психологічного та філософського. Митець розробив методологію, в якій ставку робив на “систему образних перевтілень”. Під його керівництвом працювали майбутні корифеї сцени — Амвросій Бучма, Іван Мар’яненко, Борис Тягно, Мар’ян Крушельницький, Олександр Сердюк. Окрім театру, Курбас залишив помітний слід у кіно. Він автор кількох стрічок: “Вендетта”, “Макдональд”, “Арсенальці”. У тридцяті роки ХХ століття, коли режим боровся з так званим формалізмом, Леся Курбаса було заарештовано і зіслано у Соловецький концтабір. Звідки вже не мав вороття... 











пам`ятник митцю у Києві 





Джерело:



http://kreschatic.kiev.ua









Висновки.

Після проведення наукового дослідження, для себе я зрозумів, що саме ця постать зробила великий внесок у розвиток української драматургії. Лесь Курбас творив і був розстріляний за жорстоку правду. Ця постать мало досліджена, а тому потребує більш глибоко  дослідження. 

  















Список використаних джерел. 



1. Сайт газети „Хрещатик” http://kreschatic.kiev.ua

 

             2.Сайт меморіалу    

                ім.„ВасиляСтуса”http://memorial.org.ua/critique/1.htm

             3. Велика Енциклопедія „Кирила та Мефодія”