Розробка служби Win32

МІНІСТЕРСТВО ОСВІТИ УКРАЇНИ

НАЦІОНАЛЬНИЙ ТЕХНІЧНИЙ УНІВЕРСИТЕТ УКРАЇНИ

«КИЇВСЬКИЙ ПОЛІТЕХНІЧНИЙ ІНСТИТУТ»

ФІЗИКО-ТЕХНІЧНИЙ ІНСТИТУТ

























КУРСОВА РОБОТА

з дисципліни «Системне програмування»

на тему

« Розробка служби Win32 »







Виконав: студент IV курсу ФТІ групи ФБ-21

Ігнатьєв Сергій Ігорович







Київ 2009


Зміст курсової роботи



	1. Завдання на курсову роботу

	2. Ідея розв’язку задачі та теоретичне обгрунтування її вибору

	3. Опис функцій, які використовувалися для програмної реалізації служби

	Висновки

	Література

	Програмна реалізація




1. Завдання на курсову роботу



Розробити службу Win32, яка перевантажує комп’ютер не відразу, а через деякий час, щоб користувач міг завершити почату роботу.




2. Ідея розв’язку задачі та теоретичне обгрунтування її вибору



2.1 Теоретичні відомості



Служби – це життєво важлива і разом з тим таємнича частина Windows. Якщо раніше ви вже працювали з Windows або адміністрували системи працюючі під цією ОС, то мабуть ви вже зустрічалися зі службами. Що ж це таке? Сама проста відповідь: служба – це програма, яка працює не в контексті користувача. Іншими словами, служби продовжують працювати тоді, коли один користувач відключається від системи і до неї підключається інший користувач. Служби – це єдина категорія програм, які можуть робити в такому режимі.

В Windows служби використовуються для розв’язку багатьох важних задач, наприклад, існує служба, яка дозволяє вам підключатися до комп’ютера, очевидно, що така програма повинна продовжувати працювати навіть в випадку коли до системи не підключено ні одного користувача. Інші служби забезпечують сумісний доступ до диску і принтеру, а також являються допоміжними по відношенню до драйверів дискових пристроїв.

З точки зору програміста, служби – це звичайні програми, які мають засіб зв’язку з диспетчером служб SCM (Service Control Manager). Диспетчер SCM – це внутрішній механізм Windows, який здійснює керування службами. В Windows NT 4 користувач взаємодіє з SCM за допомогою аплету Services Control Panel. В Windows 2000 ту ж функцію виконує один із модулів консолі ММС. Список функцій які зв’язані зі службами, приведений в таблиці 1.

Як і будь-яка інша консольна програма, служба має функцію main. Одна програма може забезпечити роботу одної служби, а може включати в себе зразу декілька служб. Функція main заповнює масив, який описує всі служби, які підтримує програма. Масив передається службою StartServiceCtrlDispatcher. Для кожної служби, яка входить в склад файла, який використовується, цей масив містить текстовий ідентифікатор і точку входу.

Точка входу служби нагадує собою функцію main. Це функція, яка приймає звичайні аргументи argc і argv.



Таблиця 1. Функції служб.

Функція 

Призначення 

ChangeServiceConfig

Змінити конфігурацію

ChangeServiceConfig2

Змінити додаткову конфігурацію (Win2000)

CloseServiceHandle

Закриває службу або дескриптор SCM

ControlService

Посилає службі керуючий запит

CreateService

Створює службу

DeleteService

Видаляє службу

EnumDependentServices

Визначає служби, які потребує та чи інша служба 

EnumServicesStatus

Послідовно перебирає служби в базі даних SCM

GetServiceDisplayName

Повертає ім’я дисплея 

GetServiceKeyName

Повертає ключ реєстру для даної служби

LockServiceDatabase

Блокує базу даних SCM

OpenSCManager

Відкриває SCM

OpenService

Відкриває існуючу службу

QueryServiceConfig

Повертає конфігурацію служби

QueryServiceConfig2

Повертає додаткову конфігурацію служби (Win2000)

QueryServiceLockStatus

Повертає інформацію про статус блокування SCM

QueryServiceObjectSecurity

Повертає інформацію про захист служби

QueryServiceStatus

Повертає стан служби

RegisterServiceCtrlHandler

Реєструє функцію керування службою

SetServiceBits

Настроює прапори, які пов’язанні зі службою 

SetServiceObjectSecurity

Настроює захист доступу до служби

SetServiceStatus

Встановлює стан служби

StartService

Запускає службу

StartServiceCtrlDispatcher

Реєструє службу в SCM

UnlockServiceDatabase

Деблокує базу даних SCM



В процесі звернення SCM до функції, яка є точкою входу служби, важливу роль грає структура SERVICE_STATUS. Більшість служб зберігають статичну копію цієї структури і відновлюють її в випадку необхідності. Функція, яка є точкою входу, використовує виклик RegisterServiceCtrlHandler для того, щоб зареєструвати обробник, який призначений для взаємодії SCM зі службою. Крім цього підпрограма ініціалізації служби звертається до виклику SetServiceStatus для того, щоб проінформувати SCM про поточний стан служби (служба може знаходитися в одному із станів: ініціалізація, функціонування або зупинка). Якщо ініціалізація потребує більше ніж декілька секунд, то потрібно виконати її в окремому програмному потоці.

Створення окремого програмного потоку потрібне також в випадку, якщо ви хочете створити службу, яка буде працювати виключно в фоновому режимі. Наприклад, якщо ви хочете розробити службу, яка кожну годину видає звуковий сигнал, який імітує роботу години каз боєм, то вам потрібно створити програмний потік, який буде слідкувати за часом і видавати звуковий потік.

Диспетчер SCM звертається до обробника також в випадку, якщо потрібно визначити поточний стан служби. Крім цього служба визначає інші спеціальні види запитів, які можна адресувати службі за допомогою виклику ControlService (цей виклик є частиною диспетчера SCM). Звичайно ж, для того щоб направити службі запит, необхідно мати необхідні полномочиями.

Встановлення служб

Щоб встановити службу, необхідно добавити в реєстр декілька записів. Частіше за все ця процедура виконується за допомогою SCM. Для цього необхідно відкрити SCM (за допомогою виклику OpenSCManager), а потім звернутися до виклику CreateService. В якості аргументів цей виклик приймає ім’я файлу, в якому міститься служба, а також іншу необхідну інформацію. При цьому в реєстр вносяться всі необхідні записи. 

Виклик CreateService використовує 13 аргументів, що може визвати легкий переляк в тих програмістів, які не мали з ним діла (список цих аргументів приведений в табл.2). Насправді звернутися до цієї функції зовсім не важко. Діло в тому, що при зверненні до CreateService більшості аргументів можна присвоїти значення за замовчуванням. Параметр dwServiceType може мати одне із значень: SERVICE_WIN32_OWN_PROCESS (у випадку, якщо в файлі, який виповнює, міститься тільки одна служба) або SERVICE_WIN32_SHARE_PROCESS (у випадку, якщо в події файлу, який виконує, входять декілька служб). Інші прапори дозволяють вказувати є служба драйвером ядра чи драйвером файлової системи.



Таблиця2. Аргументи виклику CreateService

Аргумент 

Тип 

Опис 

hSCManager

SC_HANDLE

Обробник для SCM

lpServiceName

LPCTSTR

Коротке ім’я служби 

lpDisplayName

LPCTSTR

Ім’я служби, яке відображається 

dwDesiredAccess

DWORD

Рівень доступу до служби, який потребується 

dwServiceType

DWORD

Тип

dwStartType

DWORD

Коли запускати службу

dwErrorControl

DWORD

Що робити, якщо служба не запрацювала

lpBinaryPathName

LPCTSTR

Ім’я файлу, в якому міститься служба 

lpLoadOrderGroup

LPCTSTR

Ім’я групи служб, які запускаються одночасна 

lpdwTagId

DWORD

Порядок завантаження в групі

lpDependencles

LPCTSTR

Показник на масив імен служб, які потрібні для роботи даної служби

lpServiceStartName

LPCTSTR

Ім’я облікового запису, який буде використовуватися при запуску служби (NULL відповідає обліковому запису LocalSystem) 

lpPassword

LPCTSTR

Пароль для облікового запису (якщо потребується)



Служби NT.

В принципі сервери можуть працювати безкінечно довго, обслуговувати при цьому велику кількість клієнтів, які підключаються, відправляють запити, отримують відповіді і відключаються. Таким чином, ці „сервери” можуть давати неперервні послуги, тобто бути службами, але для повної ефективності служби повинні бути керуючими.

Служби NT в Windows NT і 2000 дають можливість перетворити сервери в служби, які можна буде запускати по команді або при запуску системи, призупиняти, відновлювати і завершати. Служби NT дозволяють навіть наглядати за „станом здоров’я” служби. В кінці кінців, будь-які серверні системи потрібно перетворювати в служби NT, особливо якщо вони будуть інтенсивно використовуватися в організації або замовниками. А Windows 2000/NT є багато служб, наприклад керування telnet і обліковими записами безпеки, а також драйвери пристроїв. На панелі керування можна визвати програму адміністрування, яка відображає повний набір служб. 

Програма JobShell дає елементарні засоби керування серверами, які дозволяють запускати сервер під керуванням завданням і відправляти сигнал завершення. Служби NT набагато складніше і надійніше. Для того, щоб продемонструвати це функція JobShell буде модифікована так, щоб вона могла керувати службами NT.

Також тут буде показано, як перетворити даний консольний додаток в службу NT і як встановити цю службу, керувати нею і контролювати її. Описується також реєстрація подій, завдяки якої служба може фіксувати свої дії в журналі.

Служби Windows NT. Огляд.

Служби NTпрацюють під керуванням диспетчера керування службами (Service Control Manager - SCM). Для перетворення консольного додатку, такого як serverNT чи serverSK, в службу NT, потрібно виконати три основні дії, в результаті яких програма переходить під керування SCM.

Створити нову точку входу main(), яка буде реєструвати службу в SCM , інформуючи про точки входу і імена логічних служб.

Перетворювати попередню функцію точки входу main() в ServiceMain(), яка буде реєструвати обробник керування служби і інформувати SCM про його стан. Другий код зберігається практично без змін.

створити обробник керування служби, який буде відповідати на команди SCM.

Описавши ці три етапи, ми будемо по мірі необхідності давати додаткову інформацію по створенню, запуску служб і керуванню ними. Далі ці дії описанні краще.

Функція main().

Задача нової функції main(), яку викликає SCM, полягає в реєструванні служби і в запуску диспетчера керування службою. Для цього потрібно визвати функцію StartServiceCtrlDispatcher з ім’ям (іменами) і точкою (точками) входу однієї або декількох логічних служб.



BOOL StartServiceCtrlDispatcher (

LPSERVICE_TABLE_ENTRY lpServiceStartTable)



Єдиний параметр lpServiceStartTable є адресою масиву SERVICE_TABLE_ENTRY, кожен елемент якого містить ім’я і точку входу логічної служби. Кінець масиву позначається парою елементів з значеннями NULL.

Виклик StartServiceCtrlDispatcher в головному потоці процесу служби приводить до приєднання потоку до SCM в формі потоку диспетчера керування службою SCM не повертає керування, поки всі служби не будуть закінчені. Але потрібно замітити, що в цей момент логічні служби фактично ще не запускаються.

В прикладі 1 показана проста головна програма служби, яка містить одну логічну службу.

Приклад 1. Програма main: головна точка входу служби.



#include “EvryThng.h”

void WINAPI ServiceMain (DWORD argc, LPTSTR argv []);

static LPTSTR ServiceName = _T (“SocketCommandLineService”);

/* головна процедура, яка запускає диспетчер керуваня службою. */

VOID _tmain (int argc, LPTSTR argv [])

{ 

SERVICE_TABLE_ENTRY DispatchTable [] =

{

{ ServiceName, SeviceMain },

{ NULL, NULL }

};

if (!StartServiceCtrlDispatcher (DispatchTable))

ReportErrjr (_T

(“Не вдалося запустити диспетчер керування службою.”),

1, TRUE);

/*Servoce<aom () не буде працювати, поки її не запустить SCM.*/

/*Повернення назад відбувається тільки після завершення всіх служб.*/

return;



Функції ServiceMain()

Ці функції визначені в таблиці служб, як показано в прикладі 1, і представляють логічні служби. Це, по суті, вдосконалені версії основної програми, яка перетворюється в службу, причому кожну логічну службу SCM викликає в окремому потоці. В свою чергу, логічна служба може запускати додаткові потоки, наприклад потоки-робочі сервера, які застосовувалися в програмах serverSK і serverNP. Часто в службі NT знаходиться тільки одна логічна служба. Можливо реалізувати в складі одної служби NT логічні служби як на базі сокетів, так і на базі іменованих каналів, якщо задати дві головні функції служби. 

Також тут є додатковий код для реєстрації обробника керування служби – функції, яка SCM викликає для керування службами.

Реєстрація обробника керування служби

Обробник керування служби, який викликається диспетчером SCM, повинен бути здатним керувати відповідною логічною службою. Обробник керування консолі в програмі serverSK, який встановлює глобальний прапор закінчення, в обмеженій формі демонструє, що повинен представляти собою обробник. Але кожна логічна служба повина зареєструвати обробник з використанням функції Register-ServiceCtrlHandler.



SERVICE_STATUS_HANDLE

RegisterServiceCtrlHandler (

LPCTSCR lpServiceName,

LPHANDLER_FUNCTION lp&HandlerProc)



Параметри

lpServiceName – вказане користувачем ім’я служби, яке представлене в елементі таблиці, який відповідає цій логічній службі.

lpHandlerProc – адрес функції обробника, яка буде описана нижче.

Функція повертає дескриптор об’єкта SERVICE_STATUS_HANDLE, рівний нулю, якщо вийшла помилка; для аналізу помилок можна застосовувати звичайні методи. 

Встановлення стану служби

Коли обробник зареєстрований, то наступна задача полягає в тому, щоб встановити стан служби; в даний момент це SERVICE_STAER_PENDING. Функція, яка для цього застосовується, SetServiceStatus також використовується в деяких інших місцях і повина викликати періодично, щоб інформувати SCM про стан служби (інтервал вказується в полі параметра-структури стану).

Структура service_status

Структура SERVICE_STATUS визначена слідуючим чином:



typedef struct _SERVICE_STATUS {

DWORD dwServiceType;

DWORD dwCurrentState;

WORD dwControlsAccepted;

DWORD dwWin32ExitCode;

DWORD dwServiceSpecificExitCode;

DWORD dwCheckPoint;

DWORD dwWaitHint;

} SERVICE_STATUS, *LPBERVICE_STATUS;



Параметри 

dwWin32ExitCode – звичайний код закінчення потоку логічної служби, яка повинна присвоїти йому значення NO_ERROR в ході виконання і при нормальному завершені. 

dwServiceSpecificExitCode можна ви користувати для вказання помилок вводу запуску або закінчення служби, але це значення буде проігнорованим, якщо dwWin32ExitCode не присвоєне значення ERROR_SERVICE_SPECIFIC_ERROR.

dwCheckPoint – контрольний показчик проходження службою всіх її значень разом з ініціалізацією і закінченням, які служба повинна періодично зчитувати. Це значення не використовується, якщо служба не має затримки при закінченні, зупинці і відновлені. 

dwWaitHint – інтервал в мілісекундах між викликами Set ServiceSpecificExitCode і збільшеним значенням dwCheckPoint або зміненим значенням dwCurrentState. SCM може припустити, що виникла помилка, якщо інтервал протікає без такого виклику SetServiceStatus.

Тип служби

Елемент dwServiceType повинен мати одне із значень, які приведені в таблиці 3.

Для наших цілей тип служби майже завжди буде мати значення SERVICE_WIN32_OWN_PROCESS, хоча різні значення свідчать про те, що служби можуть грати різні ролі.



Таблиця 3. Типи служб.

Значення 

Тип служби

SERVICE_WIN32_OWN_PROCESS 

Служба Win32, яка працює в окремому процесі зі своїми власними ресурсами. Використовується в таблиці 2.

SERVICE_WIN_SHARE_PROCESS

Служба Win32, яка використовує процес спільно з іншими службами, так що декілька служб може спільно користуватися ресурсами, змінними і т.д.

SERVICE_KERNEL_DRIVER

Драйвер пристрою Windows NT

SERVICE_FILE_SYSTEM_DRIVER

Драйвер файлової системи Windows NT

SERVICE_INTERACTIVE_PROCESS

Процес служби Win32, який може взаємодіяти з користувачем через робочий стіл



Стан служби

Параметр dwCurrentState визначає поточний стан служби. Можливі значення цього параметра приведені в табл.4.



Таблиця 4. Значення стану служби.

Значення 

Стан 

SERVICE_STOPPED

Служба зовсім не працює, так як не була запущена

SERVICE_START_PENDING

Служба знаходиться в процесі запуску, але ще не готова відповідати не запити. Наприклад, потоки-робочі ще не запущені 

SERVICE_STOP_PENDING

Служба зупиняється, але ще не закінчилася до кінця. Наприклад, глобальний прапор закінчення може бути встановленим, але потоки-робочі ще не прореагували

SERVICE_RUNNING

Служба працює

SERVICE_CONTINUE_PENDING

Виконується відновлення служби після зупинки

SERVICE_PAUSE_PENDING

Служба переходить в стан зупинка, але перехід ще не закінчений

SERVICE_PAYSED

Служба призупинена 



Коди керування, що сприймаються

Параметр dwControlsAccepted визначає коди керування, які служба сприймає і обробляє в своєму обробнику керування. Можливі значення перераховані в таблиці 5; декілька значень можуть об’єднуватися порозрядним „або”. Приведена нижче версія serverSK для служби сприймає всі три значення. Додаткові значення описані в документації MSDN.



Таблиця 5. Коди керування, які сприймаються службою

Значення 

Дія 

SERVICE_ACCEPT_STOP

Дозволяється SERVICE_CONTROL_STOP

SERVICE_ACCEPT_PAUSR_CONTINUE

Дозволяється SERVICE_CONTROL_PAUSE і SERVICE_CONTROL_CONTINUE

SERVICE_ACCEPT_SHUTDOWN (функція ControlService не може видавати цей код керування)

Служба повідомляє, коли система закінчує роботу. Таким чином, система може послати службі значення SERVICE_CONTROL_ SHUTDOWN



Код служби

Коли обробник зареєстрований і встановлений стан служби SERVICE_START_PENDING, служба може ініціалізувати себе і встановити стан знову. В прикладі перетворення serverSK після того, як сокети ініціалізовані і сервер буде готовий до прийому клієнтів, слідує встановити стан SERVICE_RUNNING.

Обробник керування служби

Обробник керування служби, який вказаний в функції RegisterServiceCtrlHandler, має наступну форму:



VOID WINAPI ServerCtrlHandler (DWORD fdwControl)



Єдиний параметр цієї функції, fdwControl, містить сигнал керування, який передається диспетчером SCM для обробки. Таким чином, обробник керування є узагальненою формою обробника керування консолі.

Сигнали керування можуть мати слідуючи значення:



SERVICE_CONTROL_STOP

SERVICE_CONTROL_PAUSE

SERVICE_CONTROL_CONTINUE

SERVICE_CONTROL_INTERROGATE

SERVICE_CONTROL_SHUTDOWN



Також допускаються значення користувача в діапазоні 128-255, але тут вони не розглядаються.

Обробник викликається диспетчером SCM в тому ж потоці, що і головна програма, і звичайно будується на базі оператора switch.

Керування службами Windows NT

Наступна задача після написання коду – передача служби під керуванням SCM, щоб її можна було запускати, закінчувати і виконувати інші керуючі операції.

Для цього потрібно виконати декілька дій з відкриття SCM, створення служби під керуванням SCM і потім з її запуску. Ці дії не керують службою безпосередньо; вони представляють собою команди для SCM, який працює з вказаною службою.

Відкриття SCM

Для створення служби необхідний окремий процес, який грає роль „адміністратора”. Перша дія – відкриття SCM і отримання дескриптору, який потім дозволяє створити службу.



SC_HANDLE OpenSCManager (

LPCTSTR lpMachineName,

LPCTSTR lpDatabaseName,

DWORD dwDesiredAddress)



Параметри

lpMachineName рівний NULL, якщо SCM знаходиться в локальній системі, хоча можна звертатися до SCM і на інших машинах в мережі.

lpDatabaseName – також звичайно NULL.

dwDesiredAddress – звичайно SC_MANAGER_ALL_ACCESS, але можна задати більш обмежені права доступу, як описано в вбудованій документації.



Створення і видалення служби



Нові служби фіксуються в слідую чому розділі системного реєстру:



HKEY_LOCAL_MACHINE\SYSTEM\CurrentControlSet\Services



Для створення служби слідує визвати функцію Create Service, вказавши дескриптор SC_HANDLE, отриманий при виклику OpenSCManager.



SC_HANDLE CreatrService (

SC_HANDLE hSCManager,

LPCTSTR lpServiceName,

LPCTSTR lpDisplayName,

DWORD dwDesiredAccess,

DWORD dwServiceType,

DWORD dwStartType,

DWORD dwErrorControl,

LPCTSTR lpBinaryPathName,

LPCTSTR lpLoadOrderGroup,

LPDWORD lpdwTagId,

LPCTSTR lpDependencies,

LPCTSTR lpServiceStartName,

LPCTSTR lpPassword);



Параметри

hSCManager – дескриптор SC_HANDLE, який отриманий від OpenSCManager.

lpServiceName – ім’я, по якому в подальшому ми будемо посилатися на службу, це одне із імен логічних служб, які вказані в таблиці при виклику StartServiceCtrlDispatcher. Замітимо, що для кожної логічної служби потрібний окремий виклик CreateService.

lpDisplayName – ім’я, під яким служба буде відображатися в реєстрі і в аплеті Служби, який відкривається на панелі керування в розділі Средства адміністрування. Це ім’я з’являється зразу після успішного виклику CreateService. 

dwDesiredAccess може мати значення SERVICE_ALL_ACCESS або бути комбінацією GENERIC_READ, GENERIC_WRITE і GENERIC_EXECUTE. Більш детально це описано в вкладеній документації.

dwServiceType має значення, які представленні в таблиці 1.

dwStartType визначає порядок запуску служби. В наших прикладах використовується зачення SERVICE_DEMAND_START; інші значення (SERVICE_BOOT_START і SERVICE_SYSTEM_START) дозволяють запускати служби драйверів пристроїв в ході початкового запуску системи, а SERVICI_AUTO_START визначає, що служба повинна автоматично запускатися при запуску системи.

lpBinaryPathName вказує на виконуючий файл служби; розширення .exe вказувати не потрібно.

Інші параметри визначають ім’я облікового запису і пароль, групи для об’єднувальних служб і залежності в випадку декількох взаємозалежних служб.

Для отримання дескриптора іменованої служби використовується функція OpenService, для видалення служби із системного реєстру – DeleteService, а для закриття дескриптора – CloseServiceHandle.

Запуск служби

Зразу після створення служба ще не працює. Запустіть функцію ServiceMain (), вказавши дескриптор, який отриманий від CreateService, і параметри командного рядка argc, argv, які вимагає „головна” функція служби (тобто функція, яка вказана в таблиці служб).



BOOL StartService (

SC_HANDLE hService,

DWORD argc,

LPTSTR argv [] )



Керування служби



Для керуючої дії над службою диспетчером SCM повинен бути викликаний обробник керування службою з відповідним кодом керування.



BOOL ControlService (

SC_HANDLE hService,

DWORD ControlCode,

LPSERVICE_STATUS pServStat)



Якщо доступ дозволений, ControlCode має одне із наступних значень:



SERVICE_CONTROL_STOP

SERVICE_CONTROL_PAUSE

SERVICE_CONTROL_CONTINUE

SERVICE_CONTROL_INTERROGATE

SERVICE_CONTROL_SHUTDOWN

або вказане користувачем значення в діапазоні 128-255. Це ті ж значення, які використовувалися для прапора fdwControl в функції ServerCtrlHandler. 

pServStat вказує на структуру SERVICE_STATUS, яка отримує поточний стан. Ця ж структура, що використовується в функції SetServiceStatus.

Перевірка стану служби 

Отримати поточний стан служби в структурі SERVICE_STATUS дозволяє наступна служба:



BOOL QueryServiceStatus (

SC_HANDLE hService,

LPSERVICE_STATUS lpServiceStatus)



Резюме: робота служб і керування ними

На мал.1 показаний диспетчер керування службами (SCM) і його взаємодія з службами й програмою керування. Служба реєструється в SCM і через SCM передаються всі команди для неї.






Диспетчер керування службами

(SCM)

OpenSCManager ();

CreateService

 (YourService.exe);



StartService (argc, argv []);



ControlService ();



. . . 

YourService.exe

DispTable [] = {

 “SockSrv”, serverSK,

 “NPSrv”, serverNP,

 NULL, NULL};

main ()

{

 StartServiceCtrlDispatcher

	 (DispTable);

}

ServerSK (argc, argv [])

{

 RegisterServiceCtrlHandler

	 (HandlerSK);

 SetServiceStatus ();

 . . . 

 код, особливий для служби

 . . .

}

HandlerSK (код_керування)

{

 switch (код_керування)

}

. . .

ServiceShell

Мал.1. Керування службами NT через SCM



2.2 Ідея розв’язку задачі



Створити процес, котрим можна керувати: встановити, запустити (після чого з’являється попередження про завершення сеансу), призупинити, відновити його роботу, зупинити, видалити. 




3. Опис функцій, які використовувалися для програмної реалізації служби



3.1 Main



Функція main – тіло програми, де виконуються, описані вище, функції.

main( int argc, char* argv[] );

Параметри:

argc – [число] кількість параметрів командного рядка.

argv - [текст] самі параметри командного рядка.



3.2 MySystemReboot



Для завершення роботи Windows можна скористатися функцією ExitWindowsEx. При цьому файлові буфери будуть скинуті на диск, а система наведена в стан, коли комп'ютер можна безпечно виключити.

В Windows NT/2000/XP: для завершення роботи системи необхідно одержати привілеї SE_SHUTDOWN_NAME, як і реалізовано у самій функції.



3.3 S_Headler



Функція керування службою.

void WINAPI S_Handler ( DWORD Code1 );

 Параметри:

Code1 - значення команди (старт, стоп, пауза)


3.4 ServiceMain



Функція, в якій реєструється процес, встановлюється таймер на завершення сеансу (5 сек) і відповідні попередження користувача про ПЕРЕЗАГРУЗКУ (REBOOT). 



3.5 ErrorP



Функція ErrorP вивід помилки і вихід із програми. 

void ErrorP ( LPTSTR Source );

Параметри:

Source – текст попередження про помилку.

 


Висновки



У роботі була створена служба Win32, яка перевантажує комп’ютер не відразу, а через деякий час (а саме через 5 секунд), щоб користувач міг завершити почату роботу. Була вивчена структура служб, їх встановлення та керування ними.




Література



Конспект лекцій.

Майкл Дж. Янг Visual C++ 6 (том 1,2).

MSDN Library, February 2005.




Програмна реалізація



#define _WIN32_WINNT 0x0400



#include <windows.h>

#include <stdio.h>

#include <string.h>



HANDLE hToken;

TOKEN_PRIVILEGES tkp;

LPSTR MyServiceName = "DClock";

LPSTR MyDisplayName = "Desktop Clock";



void ErrorP(LPTSTR Source) // Повідомляємо про помилку і виходимо

{

LPVOID MsgBuf;



FormatMessage(

FORMAT_MESSAGE_ALLOCATE_BUFFER | FORMAT_MESSAGE_FROM_SYSTEM |

FORMAT_MESSAGE_IGNORE_INSERTS, NULL, GetLastError(),

MAKELANGID(LANG_NEUTRAL, SUBLANG_DEFAULT),

(LPTSTR) &MsgBuf, 0, NULL );



printf("%s: %s", Source, MsgBuf);

exit(1);

}



SERVICE_STATUS_HANDLE s_s_handle;

SERVICE_STATUS s_status;

void WINAPI S_Handler(DWORD Code1) // функція керування службою

{

 switch (Code1)

 {

 case SERVICE_CONTROL_STOP:

 case SERVICE_CONTROL_SHUTDOWN:

 s_status.dwCurrentState = SERVICE_STOPPED;

 break;



 case SERVICE_CONTROL_PAUSE:

 s_status.dwCurrentState = SERVICE_PAUSED;

 break;



 case SERVICE_CONTROL_CONTINUE:

 s_status.dwCurrentState = SERVICE_RUNNING;

 break;

 }



 SetServiceStatus(s_s_handle, &s_status); //рефреш властивостей функції

}



BOOL MySystemReboot() // ф-ція перезагрузки

{

//HANDLE hToken;

//TOKEN_PRIVILEGES tkp;

// отримуємо маркер поточного процесу

if (!OpenProcessToken(GetCurrentProcess(),

TOKEN_ADJUST_PRIVILEGES | TOKEN_QUERY, &hToken))

return( FALSE );

// отримуємо LUID для привілеїв завершення роботи

LookupPrivilegeValue(NULL, SE_SHUTDOWN_NAME,

&tkp.Privileges[0].Luid);



tkp.PrivilegeCount = 1; // встановлений один привілей

tkp.Privileges[0].Attributes = SE_PRIVILEGE_ENABLED;

// отримуємо привілеї завершення роботи для даного процесу

AdjustTokenPrivileges(hToken, FALSE, &tkp, 0,

(PTOKEN_PRIVILEGES)NULL, 0);

if (GetLastError() != ERROR_SUCCESS)

return FALSE;

// перегружаємо систему і змушуємо всі інші програми закритися

if (!ExitWindowsEx(EWX_REBOOT | EWX_FORCE, 0))

return FALSE;

return TRUE;

}





void WINAPI ServiceMain(DWORD dwArgc, LPSTR *psArgv)

{

HANDLE h_Timer;

SYSTEMTIME st_Time;

FILETIME f_Time;



s_s_handle = RegisterServiceCtrlHandler(MyServiceName, S_Handler); // Запускаємо службу



s_status.dwServiceType = SERVICE_WIN32_OWN_PROCESS;

s_status.dwCurrentState = SERVICE_RUNNING;

s_status.dwControlsAccepted = SERVICE_ACCEPT_STOP | SERVICE_ACCEPT_PAUSE_CONTINUE;

s_status.dwWin32ExitCode = NOERROR;

s_status.dwCheckPoint = 0;

s_status.dwWaitHint = 0;



SetServiceStatus(s_s_handle, &s_status);



MessageBox(0, "System will be restarted in 5 seconds!",

"Shutdown", MB_ICONINFORMATION);



h_Timer = CreateWaitableTimer(NULL, FALSE, NULL); // встановлюємо таймер

if(!h_Timer)

ErrorP("CreateWaitableTimer");



GetSystemTime(&st_Time);

st_Time.wSecond += 5;

SystemTimeToFileTime(&st_Time, &f_Time); 

if(!SetWaitableTimer(h_Timer, (LARGE_INTEGER*)&f_Time, 1000, NULL,

NULL, FALSE)

)

ErrorP("SetWaitableTimer");



WaitForSingleObject(h_Timer, INFINITE);



MySystemReboot(); // перегружаємося =)





}



void main(int argc, char* argv[])

{

if(argc > 1)

{

SC_HANDLE h_SC;



h_SC = OpenSCManager(NULL, NULL, SC_MANAGER_ALL_ACCESS); //менеджер керування службою

if(!h_SC)

ErrorP("OpenSCManager");



if(!stricmp(argv[1], "create"))

{

CHAR lpPath[MAX_PATH]; // Створюємо службу



GetModuleFileName(NULL, lpPath, MAX_PATH); 



h_SC = CreateService(h_SC, MyServiceName,

MyDisplayName, 0, SERVICE_WIN32_SHARE_PROCESS |

SERVICE_INTERACTIVE_PROCESS, SERVICE_AUTO_START,

SERVICE_ERROR_IGNORE, lpPath, NULL, NULL, NULL,

NULL, NULL);



if(!h_SC)

ErrorP("CreateService");

}

else if(!stricmp(argv[1], "start"))

{

h_SC = OpenService(h_SC, MyServiceName, SERVICE_START); // Запускаємо службу

if(!h_SC)

ErrorP("OpenService");



if(!StartService(h_SC, 0, NULL))

ErrorP("StartService");

}

else if(!stricmp(argv[1], "pause"))

{

h_SC = OpenService(h_SC, MyServiceName, // призупиняємо службу

SERVICE_PAUSE_CONTINUE);

if(!h_SC)

ErrorP("OpenService");



if(!ControlService(h_SC, SERVICE_CONTROL_PAUSE, &s_status))

ErrorP("ControlService");

}

else if(!stricmp(argv[1], "continue"))

{



h_SC = OpenService(h_SC, MyServiceName, // продовжуємо призупинену службу

SERVICE_PAUSE_CONTINUE);

if(!h_SC)

ErrorP("OpenService");



if(!ControlService(h_SC, SERVICE_CONTROL_CONTINUE,

&s_status)

)

ErrorP("ControlService");

}

else if(!stricmp(argv[1], "stop"))

{

h_SC = OpenService(h_SC, MyServiceName, SERVICE_STOP); // зупиняємо службу

if(!h_SC)

ErrorP("OpenService");



if(!ControlService(h_SC, SERVICE_CONTROL_STOP, &s_status))

ErrorP("ControlService");

}

else if(!stricmp(argv[1], "delete"))

{

h_SC = OpenService(h_SC, MyServiceName, DELETE); // видаляємо службу

if(!h_SC)

ErrorP("OpenService");



if(!DeleteService(h_SC))

ErrorP("DeleteService");

}

else

printf("Invalid command\n");

}

else

{ 

SERVICE_TABLE_ENTRY s_Table[] = { // Запускаємо на виконання

{ MyServiceName, ServiceMain },

{ NULL, NULL }

};



StartServiceCtrlDispatcher(s_Table);

 }



}





23