Організація оплати праці на підприємстві

10



7



Экономіка праці

Реферат

на тему:

Організація оплати праці на підприємстві




Зміст



	1. Сутність заробітної плати	3

	2. Склад фонду заробітної плати	4

	3. Форми та системи оплати праці	6

	4. Висновки	8

	Список використаної літератури	9














1. Сутність заробітної плати

Згідно з Законом України “Про оплату праці”, заробітна плата – це винагорода, обчислена, як правило, в грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникам за виконану їм роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконанн роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

 На більшості підприємств України в основу організації заробітної плати покладені такі принципи:

Здійснення оплати праці в залежності від кількості та якості праці, від кінцевих виробничих результатів з урахуванням умов та особливостей праці.

Систематичне підвищення рівня реальної оплати праці, тобто перевищення темпів зростання номінальної заробітної плати над інфляцією.

Перевищення темпів зростання продуктивності праці над темпами зростання середньої заробітної плати.

	4.   Подолання усіх видів зрівнялівки у розподілі коштів на оплату праці. 



	


2. Склад фонду заробітної плати

Організація оплати праці на фірмі включає 4 елементи:

Формування фонду оплати праці.

Нормування праці.

Розробка тарифної системи (тарифне нормування праці).

Розробка ефективних систем оплати праці.

Фонд заробітної плати підприємства складається з 3-х елементів:

Основна заробітна плата.

Додаткова заробітна плата.

Інші заохочувальні та компенсаційні витрати.

Основна заробітна плата – це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм (норми часу, норми виробітку, норми обслуговування, посадові обовязки та ін.). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників і посадових окладів для службовців.

Основна заробітна плата – це оплата праці у межах встановлених норм (нормативна заробітна плата).

До фонду основної заробітної плати крім заробітної плати, нарахованої за виконану роботу, відповідно до встановлених норм праці, включають:

– суму процентних або комісійних нарахувань, в залежності від обсягу виручки (доходу, прибутку), отриманої від реалізації продукції, робіт та послуг у випадках, коли вони є основною заробітною платою (для продавців, торгових агентів та ін.);

– суму авторських гонорарів працівників мистецтва, оплата яких здійснюється за ставками чи розцінками за відповідні роботи.

Додаткова заробітна плата – це винагорода за працю понад встановлених норм, за трудові успіхи, винахідливість та особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством та премії, повязані з виконанням виробничих завдань та функцій.

До фонду додаткової заробітної плати входять:

– надбавки та доплати до тарифних ставок та посадових окладів кваліфікованим робітникам, зайнятих на особливо відповідальних роботах; за класність водіям, робітникам локомативних бригад, бригадирам із числа робітників, не звільненим від основної роботи; за знання іноземної мови; за суміщення професій та розширення зон обслуговування; за роботу у важких, шкідливих, особливо важких та шкідливих умовах; робітникам на підземних роботах;

– премії робітникам, керівникам спеціалістам та ін. службовцям за виробничі результати; виконання і перевиконання виробничих завдань; підвищення продуктивності праці; поліпшення кінцевих результатів виробничої діяльності; за економію сировини, матеріалів та ін.;

– оплату праці у вихідні, святкові та неробочі дні та надурочний час; оплата щорічних відпусток.

До інших заохочувальних та компенсаційних витрат включаються:

виплати за підсумки роботи організації за рік (13-а заробітна плата);

компенсаційні та інші грошові виплати, які не передбачені актами чинного законодавства;

оплату простоїв не з вини працівника;

винагороди за винаходи та раціоналізації пропозиції;

матеріальна допомога.

Джерелами коштів на оплату праці працівників господарчо-розрахункових організацій є частина доходу та інші кошти, отримані внаслідок їх господарської діяльності.

Для установ та організацій, які фінансуються з бюджету, це кошти, які виділяються з відповідних бюджетів, а також частина доходу, одержана внаслідок господарської діяльності та ін. джерел. Розрахунок фонду заробітної плати управлінського персоналу, наукових робітників та інших службовців, виконується згідно з штатним розкладом, посадовими окладами без розділення на основну та додаткову заробітну плату.

Законодавчо встановлюється також мінімальна заробітна плата – це розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану роботу, нижче від якого не може провадитись оплата за виконану працівником погодинну норму праці. Мінімальна заробітна плата встановлена в розмірі 55 грн.


3. Форми та системи оплати праці

Існує тарифна система оплати праці, яка складається з наступних елементів:

Тарифні сітки, які встановлюють диференціацію в залежності кваліфікаційних розрядів та різновидів робіт.

Тарифні ставки, які визначають розмір оплати праці за одиницю часу.

Тарифно-кваліфікаційні довідники, в яких всі роботи розділяються на групи і встановлюються вимоги до відповідних виконавців робіт.

Доплати до тарифних ставок за шкідливість, суміщення професій, розширення зон обслуговування, оплати на дорочний час та інше.

Крім диференціації рівня оплати праці на кожному окремому підприємстві діють міжгалузеві співвідношення, якщо диференціація виконується за рахунок тарифних коефіцієнтів, які визначаються:



– тарифна оплата праці і-ого розряду.

Межгалузева диференціація здійснюється за допомогою коефіцієнтів співвідношення мінімальних тарифних ставок по галузям до мінімальної заробітної плати.

Наприклад він складає для:

машинобудування           – 1,08 … 1,41

вугільної промисловості – 1,45 … 2,75

атомних електростанцій – 1,31

Взагалом працівники можуть отримувати заробітну плату по одному з трьох варіантів:

1. За свою продуктивність праці, тобто за кожну одиницю виробленої продукції чи виконаної роботи ( відрядна форма оплати праці ).

2. За відпрацьований час ( почасова форма ).

3. За будь-яке поєднання цих двох першех варіантів.

Для того, щоб компенсувати турботу працівників з приводу можливих коливань рівня їх заробітної плати всі роботодавці в цьому світі збільшують погодину оплату відрядників.

В Україні використовується дві почасові системи оплати праці:

– проста-почасова;

– почасово-преміальна.

При простій почасовій системі оплати праці заробіток робітника визначається кількістю відпрацьованого часу, та рівнем оплати ( тарифній ставці ) за фактично відпрацьований час. Різновидом почасової системи є місячна ставка. При цьому, якщо не відроблено повний місяць, а заробітна плата одержується за ставкою, то вона дорівнює:



ПМС - повна місячна ставка

k - кількість робочих днів

N - фактично відпрацьована кількість днів.

Почасово-преміальна – це проста почасова, яка доповнена преміюванням за досягнення конкретної кількісних та якісних результатів. Заробіток визначається таким чином:

, де

m – година ( дена ) тарифна ставка;

T – відпраціваний час;

П – розмір премій за досягнення встановлених показників та умов          преміювання;

K – розмір премій за кожний процент перевиконання показника преміювання;

N – відсоток (кількість пунктів ) перевиконання показника преміювання.

Показники преміювання – це ті виробничі вимоги, виконання яких забезпечує нарахування премій.

Умови преміювання – це ті виробничі вимоги невиконання яких зумовлює невиплату нарахованої премії, або зменьшує її.

Приклади показників та умов преміювання:

1. Виконання та перевиконання виробничіх завдань.

2. Робота по технічно-обгрунтованим нормам.

3. Зниженя браку.

4. Здача продукції з першого пред’явлення.

Система оплати за посадовими окладами практично ні чим не відрізняється від простої почасової і використовується для службовців.

Відрядна форма оплати праці стимулює поліпшення об’ємних та кількісних показників роботи. Вона використовується, якщо збільшення виробітку веде до підвищення ефективності роботи підприємства або іншої економічної організації у цілому. 

Заробітна плата за цією системою розраховується як добуток тарифної ставки і кількості об`єкту оплати. 




4. Висновки

Основним джерелом доходів найманих працівників (на їх частку припадає понад 90% зайнятого працездатного населення) є і надалі залишатиметься заробітна плата. Нині саме заробітній платі належить переважаюче значення в мотиваційному механізмі.

Заробітна плата має бути водночас і "годувальницею", і "пряником", і "батогом", і "кермом".

Вона має забезпечувати об'єктивно необхідний для відтворення робочої сили і ефективного функціонування виробництва обсяг життєвих благ, які працівник має отримати в обмін на свою працю, моральне і фізичне задоволення від виконованої птаці. Тому питання про оплату праці та її вдосконалення є і буде актуальним.


Список використаної літератури



1. Закон України від 4.09.1994 р. “Про межу малозабеспеченності” //Відомості Верховної Ради України. – 1994.

2. Закон України від 20.04.1995 р. "Про оплату праці" //Відомості Верховної Ради України. – 1995.

3. Іванкевич. Законодавство України щодо виплати заробітної плати, грошового забезпечення, пенсій, стипендій та інших соціальних виплат.- Україна: Аспекти праці, № 6, 1998

4. Кейнс Дж. М. Общая теория занятости, процента и денег. – М.: 1978.

5. Колот А. М. Оплата праці на підприємстві: організація та удосконалення – К.: фірма “Праця”, – 1997.

6. Сопко В. Бухгалтерський облік: Навч.посібник.-К.:КНЕУ,1998.