Анатомія шкіри

План



Вступ

1. Функції шкіри.

2. З чого ж складається наша шкіра?

3. Гігієна шкіри

Висновок

Список використаної літератури





























Вступ



Чи знаєте Ви що шкіра – найбільший орган нашого організму? У середньому поверхня шкірного покриву дорослої людини складає близько 2 кв.м. – більш 8% маси всього тіла, товщина на різних ділянках коливається від 0,5 до 4 мм, маса майже 3 кг.  Причому шкіра – не просто механічний футляр, що захищає свого хазяїна від зовнішнього середовища, це своєрідний “монітор”, що відбиває стан нашого здоров'я.

На поверхні шкіри видні складки, борозенки і гребінці, що, переплітаючи між собою, утворять індивідуальний малюнок. Він неповторний і не міняється протягом усього, життя що дає можливість, зокрема, вивчати відбитки пальців з метою встановлення особистості.

























1. Функції шкіри.



Шкіра виконує безліч важливих функцій: дотик і виділення, і теплорегуляція, і газообмін. Вона сприймає почуття і відчуття, відбиває самопочуття і біль, реагує на всі зовнішні зміни, впливи навколишнього середовища, тепло, холод і механічні впливи. Крім того, шкіра захищає наш організм від втрат води, жиру і мінеральних речовин і, завдяки здатності упрівати, служить одночасно органом, що виводить шлаки.

Шкіра розтягується, еластична, пружна, що обумовлено її властивостями і жировою тканиною, фасціями, кістами, до яких вона прикріплена з’єднувальними тяжами. Колір залежить від барвної речовини - пігменту і ступеня кровонаповнення судин. У шкірі розташовується велика кількість сальних і потових залоз. Майже вся її поверхня покрита волоссям (пушком), що разом із залозами і нігтями називаються придатками шкіри. 





















2. З чого ж складається наша шкіра?



Шкіра - це дуже активний орган. Вона складається з трьох шарів: з епідермісу, дерми і підшкірно-жирової тканини.

От так виглядає структура шкіри людини



1) Волосся

2) Епідерміс

3) Дерма

4) Підшкірно-жирова тканина

5) Волосяний фолікул

6) Сальна залоза

7) Потова залоза

8) Жирова тканина



Епідерміс – це водно-ліпідна оболонка шкіри, що покриває її поверхневий шар і ефективно стримує левину частку всіх мікроорганізмів, що атакують людське тіло. Роговий шар, розташований на самій поверхні епідермісу, виконує функцію “чистильника”: він складається з омертвілих рогових пластинок, що постійно обновляються, несучи із собою пил, речовини, відокремлювані зі шкірних залоз, і мікроорганізми. У самому нижньому шарі епідермісу – паростковому – відбувається розмноження нових кліток. У паростковому шарі є барвна речовина – пігмент меланін, що визначає колір шкіри в різних народів і засмагу.

Незважаючи на те, що епідерміс безупинно «лупиться», відновлюючись на поверхні шкіри, вона сприймається як ніжна і м'яка. Цим шкіра зобов'язана найтоншій жировій плівці. Жир для її зм'якшення виділяється сальними залозами, що знаходяться разом з волосяними фолікулами в дермі (власне шкірі). 

Потові і сальні залози виробляють біологічні секрети - потову рідину і шкірне сало відповідно. Завдяки оптимальному саловідділенню, робота що динамічно змінюється потових залоз дозволяє організмові уникати перегріву, оскільки виводить надлишки тепла і деякі токсичні продукти обміну речовин. Таким чином, основною функцією дерми є збереження постійної температури тіла.

Крім бар'єрних функцій, через шкіру здійснюється обмін газів між організмом і навколишнім середовищем - ця здатність шкіри не менш важлива, чим легеневий обмін, хоча й уступає йому по інтенсивності. У дермі знаходяться кровоносні і лімфатичні судини, нервові закінчення, корені волосся. 

Нижній шар шкіри - підшкірна жирова клітковина - є своєрідним «буфером» організму. У цього «буфера» дві основні задачі: зм'якшувати дію різних механічних факторів і термоізолювати людину. Товщина жирової клітковини неоднакова: приміром, в області чола і носа виражена слабко, на віках відсутня зовсім, а от на животі і сідницях досягає декількох сантиметрів. 

Базальний шар складається з кліток у функціональному відношенні неоднорідних. Одні невпинно відтворюють синтез білка для формування нових кліток, інші синтезують пігмент шкіри. Нормальне фарбування шкіри залежить від спадкоємних і зовнішніх факторів - утворення пігменту стимулюється дією ультрафіолетових променів. 

 Клітки шиповатой зони, як і базальної, здатні до розмноження і разом об'єднані за назвою паросткових. У цій зоні маються також блукаючі між дермою і эпидермисом "білі" клітки, що беруть участь в імунологічному захисті організму. 

 У зернистому шарі, розташованому над шиповатым, з'являються численні зерна, свідчачи про процес зроговіння, що почався. 

 Блискучий шар, добре помітний на долонях і підошвах, диффузно просочений білковою речовиною, що у наступному перетворюється в остаточний продукт зроговіння - білок кератин. 

 Роговий шар безпосередньо стикається з зовнішнім середовищем і складається з плоских ороговілих кліток (лусочок), тісно з'єднаних між собою. 

Найбільш могутній роговий шар - на підошвах і долонях, на особі він тонше всього. Самі поверхневі рогові лусочки постійно відпадають - слущиваются, що має вікові і сезонні розходження. 

У дермі (власне шкірі) розташовані кровоносні і лімфатичні судини, нервові закінчення, сальні і потові залози, корені волосся. Товщина дерми від 0,5 до 5 мм, найбільша на спині, плечах, стегнах. У дермі знаходяться і гладкомышечные клітки, що місцями утворять невеликі пучки. Вони обплітають волосяні фолікули (мішечки) і звуться м'язів "піднімаючих волосс". Інші пучки розташовані на шкірі шиї, чола, тильної поверхні кистей і стіп. Скорочення їх, зменшуючи приплив крові, викликає поява "гусячої шкіри", регулюючи тим самим тепловіддачу організму.

Шкірний покрив є найтоншим рецептором, що дозволяє випробувати різноманітний спектр почуттєвих відчуттів і попередити людини про небезпеці. Розрізняють кілька видів чутливості шкіри: болючу, тактильну (почуття дотику, тиску), холодову і теплову.  Найбільшою тактильною чутливістю володіє шкіра долонної сторони кінчиків пальців, потім випливає кінчик носа, середина долоні, і, нарешті, середня лінія спини. 

Слизувата оболонка рота свою назву одержала від того, що її поверхня постійно покрита слизом. Секрет слинних залоз бере участь у переварюванні вуглеводів їжі. Зволожений ним епітелій порожнини рота здатний пропускати в лежачі під ним кровоносні судини багато лікарських речовин. Нервовий апарат слизуватої оболонки рота являє собою велику мережу рухових, чуттєвих і смакових рецепторів, зв'язаних з під'язичним, язикоглоточним і блукаючим нервами.



















3. Гігієна шкіри



Шкіра – один з найважливіших органів людини, від її стану багато в чому залежить здоров'я всього нашого організму. Крім того, людина зі здоровою і доглянутою шкірою виглядає більш привабливо.

Щоб Ваша шкіра залишалася молодий і красивої, необхідно регулярно і правильно доглядати за нею.

Очищення є першим етапом догляду за шкірою. Очищати шкіру необхідно ранком і особливо ввечері. Мікроби, що накопичуються в порах пил і інші забруднення заважають природному виділенню шкірного сала, утрудняючи подих шкіри й усмоктування нею вітамінів і живильних речовин. Тому умивання – один з основних елементів догляду за шкірою.

Для підтримки чистоти тіла варто щодня приймати душ. Якщо у Вас нормальна або жирна шкіра, користуйтеся звичайним туалетним милом або гелем для душу. При сухій шкірі рекомендується користуватися м'яким дитячим милом або робити утирання у вологу шкіру спеціальних олій і кремів.

Якщо Ви втомилися і хочете підбадьоритися, Вам допоможе контрастний душ. Починати випливає з теплої води, поступово збільшуючи її температуру, а потім швидко облитися холодної. Повторюйте процедуру 2-3 рази, закінчуючи її прохолодною або холодною водою. Такий контрастний душ прекрасно впливає на шкіру, поліпшуючи її кровопостачання за рахунок миттєвого звуження і розширення кровоносних судин.

Висновок



Шкіра є своєрідною «фабрикою» і одночасно «складом» корисних речовин - у ній постійно виробляються десятки різновидів різних ферментів і біологічно активних факторів.

Людська шкіра нерозривно зв'язана з життєдіяльністю організму і сигналізує про його стан його здоров'я. Разом з тим різні захворювання шкірного покриву і його травми викликають загальну реакцію організму. Неушкоджена шкіра є надійним бар'єром, захистом від різних шкідливих впливів – температурних, хімічних, механічних, від упровадження мікроорганізмів. З метою зміцнення здоров'я, збереження пружності й еластичності шкіри, необхідно регулярно і правильно доглядати за нею.



























Список використаної літератури



	Альбертс Б., Брей Д., Льюис Дж., Рэфф М., Робертс К., Уотсон Дж.//                   Молекулярная биология клетки: Пер. с англ.– М.: Мир, 1994.– с.176-186.

	Чертков И.Л., Фриденштейн А.Я.// Клеточные основы кроветворения: – М.: ”Медицина”,1977.

	Загальна анатомія., Київ 2000р.

" Энциклопедия для детей", том 17,"Химия"/ В.А. Володин, 2000 год.

	

































2