Життєвий цикл проекту

2



Життєвий цикл проекту 



Передумовою розвитку ринкових відносин є розвиток підприємництва, а вирішальною умовою розвитку і стабільної (стійкої) життєздатності будь-якого підприємства є доцільність вкладення капіталу у той чи інший проект. 

Разом з тим, реальні інвестиційні проекти за умов спаду виробництва, значного зношення основних фондів та знецінення амортизаційних відрахувань (за умови зростання банківської процентної ставки) стають малопривабливими для інвесторів і вони віддають перевагу фінансовим інвестиційним проектам, тобто вкладенням у ліквідні активи. 

Як відомо, розробка та реалізація інвестиційного проекту, особливо виробничого, проходить тривалий шлях від ідеї до будівництва та експлуатації об'єкта. Цей період заведено розглядати як життєвий цикл інвестиційного проекту, що охоплює три фази (рис.1): 

І. Попередні дослідження до кінцевого прийняття інвестиційного рішення (передінвестиційна фаза), до якої належать: 1) визначення інвестиційних можливостей; 2) аналіз альтернативних варіантів та остаточний вибір; 3) попереднє техніко-економічне обґрунтування; 4) розробка техніко-економічного обґрунтування; 5) дослідницьке забезпечення проекту. 

Передінвестиційна фаза може включати декілька паралельних видів діяльності та робіт, деякі з них можуть переходити у наступні фази. 

ІІ. Інвестиційна фаза: 

1) проведення узгоджень; 

2) укладання контрактів; 

3) розробка проектно-кошторисної документації; 

4) будівництво, реконструкція або переоснащення; 

5) забезпечення керівника проекту; 

6) витрати на авторський нагляд та контроль; 

7) підготовка експлуатаційних кадрів; 

8) пуско-налагоджувальні роботи. 





Рис.1. Схема життєвого циклу інвестиційного проекту



III. Експлуатаційна фаза: 

1) введення в експлуатацію; 

2) доведення до проектної потужності; 

3) витрати на підтримання діючих потужностей; 

4) витрати на оновлення основних фондів. 

Відповідно до розробки інвестиційних програм в Україні необхідно врахувати наступні заходи: 

обчислення підприємницького інвестиційного ризику в складі договірної ціни. У Німеччині, наприклад, коефіцієнт ризику (до повної вартості контракту) коливається звичайно від 1,03 для рядових об'єктів, що повторюються, до 1,05 - для складних; 

більш скрупульозне відображення в контрактах умов, обов'язків сторін, деталізація економічних санкцій; 

введення інституції гарантів для учасників інвестиційної діяльності; 

страхування якості продукції, що дозволить усувати дефекти, які з'являються впродовж гарантованого строку, за рахунок страхових фірм; 

врахування інфляційних процесів. Укладення підрядних договорів з стабільною вартістю можливе тільки, якщо будівництво триватиме не більше одного року. В інших випадках у договорах відображають умови покриття збитків від інфляції. Разом з тим, на думку західних фахівців, пряма боротьба з підприємницьким ризиком - справа абсолютно безперспективна, тим більше, що без ризику не може бути ніякої вільної підприємницької діяльності. Проте врахування ризикових ситуацій, пом'якшення їхніх наслідків в інвестиційних програмах, особливо з тривалими термінами освоєння інвестицій, є на сьогодні обов'язковою вимогою ринку. В зв'язку з цим великі інвестиційні банки і компанії розробляють спеціальні програми аналізу ризику, сценарій можливих наслідків, заходи для пом'якшення негативних наслідків. 

Тому, за існуючих умов в Україні при розробці інвестиційних програм слід ретельно обґрунтовувати варіанти термінів реалізації проекту та розрахунки економічної ефективності з оцінкою при цьому якомога більшої кількості чинників ризику на всіх стадіях життєвого циклу проекту. 

Розглянемо життєвий цикл реального інвестиційного проекту (рис.1). 





Рис.1. Життєвий цикл інвестиційного проекту



Будь-який інвестиційний проект має п'ять стадій життєвого циклу. 

Перша стадія: передпроектні дослідження, проектування та освоєння інвестицій (народження проекту). Стадія характеризується великими витратами власних коштів, можливо залучених та отриманих у борг. На цій стадії проект підлягає різноманітним ризикам. Прибуток відсутній. 

Друга стадія: початок експлуатації проекту. На цій стадії інвестор відчуває великі потреби у банківських позичках чи венчурному капіталі. Звичайно він не сплачує дивідендів. Якщо прибуток присутній, він реінвестується. Починають діяти ризики, пов'язані з конкуренцією ринку. 

Третя стадія: швидке зростання. Підприємство (компанія) починає диктувати власні ціни на продукцію, проте конкуренція зростає. Рівень продажу зростає і значно покриває витрати виробництва. Також характерним є високий рівень прибутку, але існує потреба у великих витратах на маркетинг. Існує також велика потреба в інвестиціях. Компанія може здійснювати додаткову емісію акцій, але сплачує невеликі дивіденди. Банк, якщо і надає позичку, то під високі проценти. 

Четверта стадія: стабільне функціонування підприємства. На цій стадії компанія відшкодовує власні борги. Високий рівень конкуренції не дозволяє диктувати ціни, але невисокі витрати дозволяють отримувати середні по галузі прибутки. Це вже добре відома компанія з доброю репутацією. Вона має великі можливості в отриманні позичок та реалізації акцій. У неї добре диверсифікований великий інвестиційний портфель, сплачуються солідні дивіденди, проте немає потреби у великих інвестиціях. На цій стадії компанія повинна розробляти стратегію запобігання занепаду. Ці заходи, як правило, пов'язані зі значним підвищенням інвестиційної активності. Стратегія "другого народження" передбачає дуже різноманітні шляхи: купівля інших компаній галузі (вертикальне та горизонтальне злиття), купівля компаній інших галузей, інвестування нових проектів. 

П'ята стадія життєвого циклу проекту (занепад або друге народження). На цій стадії продукція підприємства припиняє користуватись попитом. Дуже висока конкуренція. Банки не зацікавлені у співробітництві, але якщо і дають кредит, то під високі відсотки. Акції компанії перестають користуватись попитом. Через поступове зниження доходів треба зменшувати дивіденди. Якщо на попередній стадії не була вироблена стратегія відродження та не були здійснені солідні інвестиції, на компанію очікують занепад та банкрутство. 

Таким чином можна зробити висновок, що визначення життєвого циклу інвестиційного проекту є одним з ключових питань для інвестора. 

Головним критерієм оцінки проекту є його фінансова (комерційна) ефективність. Цей метод ґрунтований на мінімізації витрат, максимізації доходів і надає добрі результати при оцінці ефективності невеликих проектів з короткими термінами окупності витрат. 

Щодо крупних проектів з тривалими термінами окупності, то навряд чи застосування критерію комерційної ефективності принесе точні результати. Крім цього, великі проекти зараз не до снаги українським інвесторам і вимагають підтримки з боку держави. Критерієм оцінки ефективності таких проектів повинні стати показники загальноекономічної (національної) ефективності, тобто повинні оцінюватися прямий, побічний та повний ефекти. 


Список використаної літератури



	Положення про типовий бізнес-план. Затверджено наказом Фонду Державного майна України від 26.10. 1994 р. №301. 

	Методика складання бізнес-планів. Затверджено наказом Агенства з питань запобігання банкрутству підприємств та організацій від 21.04. 1997 р. №56. 

	Бланк И.А. Инвестиционный менеджмент. - К.: Итем, 1995. 

	Верба В.А., Загородніх О.А. Проектний аналіз: Підручник - К.: КНЕУ, 2000. 

	Верба В.А., Гребешкова О.М., Востряков О.В. Проектний аналіз: Навч. -метод, посібник для самост. вивч. дисц. - К.: КНЕУ, 2002. 

	Волков ИМ., Грачева MB. Проектный анализ: Учебник для вузов. - М.: Банки и биржи, ЮНИТИ, 1998. 

	Єлейко ЯЛ., Єлейко О.І., Раєвський К. Є. Інвестиції, ризик, прогноз. - Львів: Львівський банківський інститут, 2000. 

	Липсиц И.В., Коссов В.В. Инвестиционный проект: Методы подготовки и анализа: Учеб. -справ, пособие. - М.: БЕК, 1996. 

	Лапішко М.Л. Основи фінансово-статистичного аналізу економічних процесів. - Львів: Світ, 1995. 

	Мелкумов Я.С. Экономическая оценка эффективности инвестиций. - М.: ДИС, - 1997. 

	Пересада А.А. Інвестиційний процес в Україні. - К.: Лібра, 1998. 

	Савчук В.П., Прилипко СИ., Величко Е.Г. Анализ и разработка инвестиционных проектов. - К.: Абсолют-В, Эльга, 1999. 

	Проектний аналіз: Навч. посіб. /під ред. С.О. Москвіна. - К.: Лібра, 1998. 

	Управление инвестициями: в 2-х т. / Под ред.В. В. Шеремета. - М.: Высшая школа, 1998.