ТНК сутність та особливості діяльності

11



ТНК: сутність та особливості діяльності

ПЛАН 
Вступ 3 
1. ТНК: сутність та особливості діяльності 5 
1.1 Визначення ТНК 5 
1.2 Джерела ефективної діяльності ТНК 8 
1.3 Роль прямих іноземних інвестицій в ТНК 13 
2. Особливості ТНК в сучасному світі 14 
2.1 Взаємовідносини ТНК і держави 14 
2.2 Підвищення ролі ТНК 16 
2.3 Експансіоністська діяльність ТНК 17 
3. ТНК в РФ 23 
3.1 Діяльність ТНК в Росії. 23 
3.2 Інвестиційний клімат в Росії. 23 
3.3 Географічні напрямки та спеціалізація діяльності іноземних 
ТНК в Росії. 24 
3.4 Російські ТНК. 26 
Висновок 29 
Список літератури 30 


Введення 



Найважливішим елементом розвитку світової економіки і міжнародних економічних відносин є транснаціональні корпорації (ТНК). В останні десятиліття їм приділяється багато уваги. Сьогодні немає жодного значного процесу в світовій економіці, що відбувався б без участі ТНК. Вони виступають основною силою, яка формує сучасний і майбутній вигляд світу, беруть пряму і непряму участь у світовому політичному процесі та політичних процесах в різних країнах. 



Під визначенням ТНК розуміються підприємства (фінансово-промислові об'єднання), яким належать чи які контролюють комплекси виробництва або обслуговування, що знаходяться за межами тієї країни, в якій ці корпорації базуються, що мають велику мережу філій та відділень у різних країнах і що займають провідне положення в виробництві і реалізації того чи іншого товару. 

ТНК перетворили світову економіку в міжнародне виробництво, забезпечили розвиток НТП у всіх його напрямках: технічного рівня і якості продукції; ефективності виробництва; вдосконалення форм менеджменту, управління підприємствами. Вони діють через свої дочірні підприємства і філіали в десятках країн світу за єдиною науково-виробничої та фінансової стратегії, формованої в їхній «мозкових трестах», мають величезним науково-виробничим і ринковим потенціалом, що забезпечує високий динамізм розвитку. [1] 



На рубежі XX-XXI ст. спостерігається безпрецедентний розмах зовнішньоекономічної діяльності (міжнародних економічних операцій), в якій ТНК є торговцями (комерсантами), інвесторами, розповсюджувачами сучасних технологій та стимуляторами міжнародної трудової міграції. Вони багато в чому визначають динаміку та структуру, рівень конкурентоспроможності на світовому ринку товарів і послуг, а також міжнародний рух капіталу та передачі технології (знань). ТНК відіграють провідну роль в інтернаціоналізації виробництва, який отримує все більш широке поширення процесі розширення і поглиблення виробничих зв'язків між підприємствами різних країн. 




Значення ТНК у розвитку глобальної світової економіки системно зростає протягом 50 років. 

Сучасні ТНК на додаток до існуючого міжнародного обміну товарами і послугами створили міжнародне виробництво, відповідну йому міжнародну сферу послуг і міжнародну фінансову сферу, способствовав перетворенню в основному локальних (міждержавних, регіональних) міжнародних економічних відносин у глобальні. 

Мета даної роботи полягає у вивченні ТНК як суб'єкта світового економічного процесу, що обумовлено існуючими дослідницькими "пробілами" в проблематиці ТНК. Основний акцент робиться на наступних питаннях: специфіка ТНК як суб'єкта світового економічного процесу; особливості та наслідки діяльності ТНК. 


1: ТНК: сутність та особливості діяльності. 


1.1 Визначення ТНК. 



Незважаючи на загальне визнання величезної ролі і значення ТНК у світі, відсутня єдність у визначенні самого поняття ТНК і критеріїв їхнього виділення. Тут існують різні підходи. 



Так як з моменту свого виникнення вони діяли як економічні організації, то і більшість підходів і визначень, особливо на ранніх етапах, були чисто економічними. У цих дослідженнях увага в основному приділялася участі цих корпорацій в економічній діяльності інших держав, що, безумовно, є головною умовою виділення ТНК. Але здійснити вимір ступеня цієї участі виявилося справою не таким легким і простим. Наприклад, деякими дослідниками за основу приймалися такі фактори як загальний обсяг продажів на ринках інших країн, загальний обсяг прибутку, одержуваної в інших країнах або число зайнятих на підприємствах за кордоном, тобто чисто кількісні показники. 

Одним з перших, якщо не найпершим, є визначення багатонаціональної фірми, даної в 1960 році Ліенталем. Воно визначає ТНК як фірму, що діє більш ніж в одній країні. Проте, з самого початку виникнення ТНК учені не можуть прийти до спільної згоди з питання про кількість країн перебування ТНК, яке дозволило б кваліфікувати фірму як транснаціональну. Тому деякі вчені припустили, що для визначення ТНК цілком достатня наявність такого факту як діяльність фірми більш, ніж в одній країні. 



Експерти ООН при аналізі 650 ТНК керувалися наявністю типових ознак ТНК і брали за вихідний критерій річний оборот не менше 300 млн. доларів. Однак, пізніше вони прийшли до більш гнучкого підходу: "певний мінімальний розмір необхідний, щоб фірма стала транснаціональною, але якщо вона вже подолала бар'єр для організації закордонного виробництва, то розмір фірми не впливає на частку закордонних операцій у її виробництві". 
На мою думку, це чисто механічні кількісні підходи, які не можуть задовольнити дослідників. Оскільки вони мають принциповими слабкостями, продовжується робота з глибинного виявлення сутності ТНК. Поряд з чисто кількісними вимірами транснаціональної діяльності стали висуватися й інші критерії визначення ТНК. Серед інших структурних компонентів, які допомагали б визначити фірму як транснаціональну, стали позначатися такі, як проблема власності, її розподілу, проблема управління, число зайнятих, заробітна плата, склад вищого управлінського апарату і т. д. Ці виміри здійснювалися як на абсолютній, так і відносній основі. Абсолютний вимір означає вимір фінансових і людських ресурсів у зовнішніх операціях. Відносне - те, що фірма повинна зв'язувати частину своєї діяльності з закордонними операціями. Але тут виникає безліч питань. Наприклад, який відсоток діяльності за кордоном слід розглядати як значний? Також ставилося питання про рівень продажів за кордоном, при цьому зверталась увага на складність розмежування експорту і продажів, здійснюваних закордонними філіями ТНК. Виникала і проблема прибутку. Який відсоток прибутку, одержуваної за кордоном, повинен бути, щоб вважати фірму транснаціональною? Не було достатньо чіткої угоди і про те, яким же має бути співвідношення внутрішніх і зовнішніх вкладень, зайнятості і т. п. 

Таким чином, видно, що існуюче різноманіття характеристик ТНК, а також відсутність єдиних статистичних даних в якій - то мірою створюють певні методологічні труднощі у виробленні змістовної і загальноприйнятої дефініції. 



Пізніше був початий перехід від чисто економічних підходів у визначенні ТНК до інших критеріїв. Наприклад, з позиції теорії міжнародних відносин. Так як зарубіжна трактування міжнародних відносин часто носила бихевиористский характер, була зроблена спроба дати бихевиористской інтерпретацію ТНК. Приймалася до уваги орієнтація ТНК на включеність в діяльність, що має всесвітньо-системний розмах, і поведінкова орієнтація на діяльність усього світу, яку важко висловити будь - якими кількісними показниками. Така бихевиористская інтерпретація ТНК зберігається до цих пір. 

Слід зазначити, що, хоча транснаціональний характер діяльності ТНК давно перейшов економічні кордони і пов'язується з вирішенням багатьох соціальних і політичних проблем, все ж переважна частина визначень дотепер носить головним чином економічний характер. 
Узагальнюючи чисто економічні критерії, серед факторів їхнього виміру можна виділити такі: число іноземних держав, в яких вони діють; відсоток грошової маси, що виплачується за кордоном; відсоток іноземних капіталовкладень; число зайнятих за кордоном; відсоток прибутку, одержуваної з інших країн; процентне співвідношення продукції і прибутку, одержуваної від неї в країнах базування і за кордоном; загальний рівень продажів за кордоном. 

Для визначення поняття ТНК використовуються також коефіцієнти співвідношення зарубіжних і всіх продажів, зарубіжної та всього прибутку, співвідношення зайнятих за кордоном і всіх зайнятих; дані збільшення і скорочення майна і внесків за кордоном, збільшення і скорочення прибутку за кордоном, виявлення їх співвідношення з аналогічними показниками країни , де розташовані ТНК. Чи відбувається це зміна пропорційно або спостерігається певна диспропорція? 



Таким чином, підводячи підсумок вищевикладеному, повинен сказати, що, хоча і зроблена велика робота з визначення ТНК, проте проблема самої дефініції залишається. На мій погляд, вона пов'язана з тим, що перш за все необхідно розділити поняття "багатонаціональна" і "транснаціональна" корпорація. Я вважаю, що мультинаціональні або багатонаціональні корпорації - це такі корпорації, які здійснюють певну діяльність в інших країнах, але вона не робить якісно великого впливу на індустріалізацію й інші процеси, насамперед політичні й економічні, що протікають у цих країнах. Транснаціоанальние корпорації - це такі підприємства, діяльність яких носить наднаціональний, наддержавний характер і веде до створення і управління зв'язків, що стоять над державами, робить дуже активний вплив на процеси, що протікають в інших країнах. 


У плані конкретизації ТНК за основу можна прийняти наступний критерій: 
• досить великий розмір фірми, що дозволяє використовувати весь арсенал засобів ефективної міжнародної діяльності; 
• елементи монопольного становища на ринку; 
• інтернаціональна виробнича структура з розвинутим внутрішньофірмовим поділом праці; 
• значна частка зарубіжних операцій у загальній діяльності, транснаціональний характер операцій; 
• верховенство центру при прийнятті стратегічних рішень і контроль всіх ланок; 
• єдина глобальна стратегія. 


На мою думку, ТНК можна визначити як інститут або організацію, що здійснює виробництво або послуги, не менше, ніж у шести країнах, в яких не менше 25% закордонних зайнятих і не менше 25% капіталовкладень за кордоном. Діяльність даного підприємства-інституту, його управління й інтереси обумовлені не внутрішніми, а зовнішніми чинниками, причому потреби місцевого розвитку, як правило, або ігноруються, або мало приймаються до уваги, і сама діяльність пов'язана насамперед із глобальною капіталістичною економікою. 
  



1.2 ТНК і прямі іноземні інвестиції як основа глобалізації. 
Основою глобалізації, її головною рушійною силою, несучою конструкцією всієї сучасної міжнародної економіки є транснаціональні корпорації, для яких закордонна діяльність має не менш, а все частіше і більш важливе значення, ніж внутрішні операції. 


У доповіді ООН про іноземні інвестиції роль ТНК і прямих іноземних інвестицій як основних компонентів глобалізації визначається таким чином: "У результаті все більш ліберальної політики і технологічних досягнень і під тиском конкуренції глобалізація все в більшій мірі формує сучасну світову економіку. 


Прямі іноземні інвестиції транснаціональних корпорацій грають зараз найважливішу роль поєднанні багатьох національних економік і створенні інтегрованої інтернаціональної виробничої системи - виробничого ядра глобалізіруемой світової економіки "(World Investment Report 1995. UN, 1995. Стор.1). 


Про те ж йде мова і в новітньому дослідженні Конференції ООН з торгівлі та розвитку (ЮНКТАД), виданому в 1997 р.: "Прямі іноземні інвестиції продовжують бути рушійною силою процесу глобалізації, характерною для сучасної міжнародної економіки. Нинішній бум в сфері прямих іноземних інвестицій свідчить про все більш важливу роль, яку грають транснаціональні корпорації в розвинених країнах і країнах ". (Ibid. 1997. UN, NY, 1997.стр.15) 


ТНК розміщують в різних країнах свої матеріальні і нематеріальні активи (капітал, технологію і НДДКР, організаційний і управлінський досвід, торгові ланки) з метою підвищити свою конкурентоспроможність і ефективність, що знаходить вираз у прибутку. Разом з тим діяльність ТНК зміцнює ресурсну і виробничу базу приймаючих країн, розширює їх експортні можливості, сприяє реструктуризації їх економіки і в результаті поліпшує їх економічне становище. У принципі ТНК справляють позитивний вплив і на економіку тих країн, "звідки вони родом", де знаходяться їх штаб-квартири. 


Які рушійні сили, що перетворюють велику компанію в транснаціональну? Відповідь на це питання не таке просте, як може здатися з першого погляду. І стандартне міркування - гонитва за прибутком - хоча й справедливо, далеко не достатньо для пояснення. Оскільки тут діє цілий ряд причин, причому не у всіх випадках вони однакові. 



В одних випадках це, звичайно, те, що назива ється економікою, або ефектом масштабу. Виходячи все більше на глобальні ринки, компанії нарощують виробництво, "набирають вагу", стають більшими, а разом з тим ефективніше. Проте в авіаційній промисловості найбільший виробник - американський "Боїнг" так і не перетворився на ТНК (все виробництво зосереджене в США), хоча й пов'язаний з постачальниками і субпідрядниками у десятках країн. Те ж саме справедливо по відношенню до іншого виробника в цій же галузі - європейської компанії "Ербас індастріз", що складається з чотирьох окремих фірм у чотирьох європейських країнах, де тільки й знаходиться їх виробництво. 


Особливої уваги заслуговує інша форма ефекту масштабу, яку представляє, наприклад, компанія "Кока-Кола". Тут вирішальну роль грають масштаби не виробництва, а збуту, маркетингу на основі мережі незалежних фірм, що діють по ліцензії головної компанії. 
Інший чинник в створенні ТНК - вертикальна інтеграція, пов'язана з придбанням фірм-постачальників або фірм-споживачів. Так забезпечуються гарантії стійкості для джерел постачання або каналів збуту. І якщо поглинаються фірми знаходяться за кордоном, головна компанія перетворюється в транснаціональну. 


Третій фактор - конкурентна боротьба в масштабах світового ринку. Великі компанії, які виросли в конкурентному середовищі, характерної для розвинених країн, найкращим чином пристосовані до цієї боротьби. 



Перекладено порталом ©  за допомогою translate.google.com.

Редактор: Адаманов Дамир.

Оригинал: /15