Статистичне дослідження прямих іноземних інвестиций в Україну

МІНІСТЕРСТВО ОСВІТИ І НАУКИ УКРАЇНИ

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ УНІВЕРСИТЕТ

ФАКУЛЬТЕТ МІЖНАРОДНОЇ ЕКОНОМІКИ

Кафедра міжнародного менеджменту











КОНТРОЛЬНА РОБОТА



з дисципліни



«СТАТИСТИКА»



на тему № 37



«СТАТИСТИЧНЕ ДОСЛІДЖЕННЯ ПРЯМИХ ІНОЗЕМНИХ ІНВЕСТИЦІЙ В УКРАЇНУ»





Виконав : студент гр. _____

___________________(ПІБ)

Перевірив : _____________

_______________________

Дата здачі контрольної роботи

«__» _____________ 2006 р.



Дніпропетровськ 2006р.


ЗМІСТ



ВСТУП

РОЗДІЛ 1. МЕТОДОЛОГІЯ СТАТИСТИЧНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ ТА СТАТИСТИЧНОЇ ОБРОБКИ ДАНИХ

1.1 Статистичні спостереження

1.2 Характеристики статистичних вибірок

1.3 Динамічні ряди та їх характеристики

1.4 Індексний аналіз статистичних вибірок

1.5 Регресійно – кореляційний аналіз динамічних рядів

	РОЗДІЛ 2. РЕЗУЛЬТАТИ ПЕРВИННИХ СТАТИСТИЧНИХ СПОСТЕРЕЖЕНЬ ЗА ПРЯМИМИ ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ В ЕКОНОМІКУ УКРАЇНИ

	2.1 Первинні статистичні результати спостережень за рівнем прямих іноземних інвестицій в Україну у 1995 – 2003 роках

	2.2 Первинні статистичні результати спостережень за рівнем прямих іноземних інвестицій в Україну у 2004 – 2006 роках

РОЗДІЛ 3. РЕЗУЛЬТАТИ СТАТИСТИЧНОГО АНАЛІЗУ ХАРАКТЕРИСТИК СТАТИСТИЧНИХ ВИБІРОК ТА РЯДІВ ДИНАМІКИ ПОКАЗНИКІВ РІВНЯ ПРЯМИХ ІНОЗЕМНИХ ІНВЕСТИЦІЙ В УКРАЇНУ

ВИСНОВКИ

СПИСОК ВИКОРИСТАНОЇ ЛІТЕРАТУРИ




ВСТУП



Інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. 

Такими цінностями можуть бути: 

- кошти, цільові банківські вклади, паї, акції та інші цінні папери; 

- рухоме та нерухоме майно (будинки, споруди, устаткування та інші матеріальні цінності); 

- майнові права, що випливають з авторського права, досвід та інші інтелектуальні цінності; 

- сукупність технічних, технологічних, комерційних та інших знань, оформлених у вигляді технічної документації, навиків та виробничого досвіду, необхідних для організації того чи іншого виду виробництва, але не запатентованих ("ноу-хау"); 

- права користування землею, водою, ресурсами, будинками, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права; 

- інші цінності. 

Інвестиції – це основний інструмент формування мікро- та макро пропорцій, який обумовлює темпи економічного росту. Ринкове відновлення національної економіки України, як частини світового господарства, спирається на обов’язковому обліку важливих загальних постулатів сфери інвестиційної діяльності. 

За об’єктами вкладання засобів інвестиції поділяються на реальні та фінансові.

Реальні інвестиції – це вкладання грошових коштів у реальні активи (матеріальні і нематеріальні). Вкладання засобів у нематеріальні реальні активи, пов’язані з НТП, називають інноваційними інвестиціями.. 

Фінансові інвестиції – це вкладання грошових коштів у різні фінансові активи, передусім у цінні папери для придбання прав на участь у діяльності інших фірм, боргових прав тощо. 

За характером участі в інвестуванні бувають прямі та непрямі інвестиції.

Прямі інвестиції – це безпосередня участь інвестора у виборі об’єкта інвестування і вкладанні коштів.

Непрямі інвестиції – це опосередкована участь у виборі об’єкта інвестування і вкладання коштів іншими способами (фінансовими посередниками). Інвестор купує цінні папери фінансових посередників, наприклад, інвестиційні сертифікати інвестиційних компаній.

Крім того, є також короткотермінові і довготермінові інвестиції.

Короткотермінові інвестиції – це вкладення капіталу на період не більше одного року.

Довготермінові інвестиції – це вкладання капіталу на період понад один рік. У практиці великих інвестиційних компаній довготермінові інвестиції деталізують так:

а) до двох років;

б) від двох до трьох років;

в) від трьох до п’яти років;

г) понад п’ять років.

За формою власності інвестиції поділяються на приватні, державні, іноземні та спільні.

Мета контрольної роботи – статистична оцінка динаміки абсолютних показників та структури прямих іноземних інвестицій в економіку України у 1995 – 2005 роках.

В контрольній роботі в якості інформаційної бази статистичного дослідження використані звітні статистичні таблиці Держкомстату України по соціально-економічним характеристикам економіки України та рівню надходження іноземних інвестицій в Україну у 1995 – 2005 роках.


РОЗДІЛ 1 МЕТОДОЛОГІЯ СТАТИСТИЧНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ ТА СТАТИСТИЧНОЇ ОБРОБКИ ДАНИХ



1.1 Статистичні спостереження



Статистика – це наука, яка вивчає розміри і кількісні співвідношення масових суспільно-економічних явищ і процесів у нерозривному зв'язку з їх якісним змістом.

Для вивчення кількісного аспекту масових суспільно-економічних явищ і процесів статистика використовує ряд понять і категорій: 1)ознака; 2)варіація;

3) статистична сукупність; 4)показник; 5) система показників.

Ознакою в статистиці називають відмінну рису, властивість, якість, що є характерною для окремих одиниць. об'єктів(явищ). Статистична сукупність це велика кількість одиниць, об ' єктів, явищ, об ' єднаних будь-якими загальними властивостями(ознаками), що піддаються статистичному вивченню.

Під статистичним показником розуміють узагальнену кількісну характеристику соціально-економічних явищ і процесів у їх якісній визначеності щодо конкретних умов місця і часу.

Систематизація та підсумовування даних з метою одержання узагальненої характеристики досліджуваного явища за рядом істотних ознак називають статистичним зведенням.

Групування – це процес утворення однорідних груп на основі розподілу всієї сукупності досліджуваного явища на окремі групи(частини) за найбільш істотними ознаками. 

Все розмаїття ознак, на основі яких можуть здійснюватися статистичні групування, можна класифікувати наступним чином :

1) за формою вираження – на атрибутивні та кількісні(варіаційні);

2) за характером коливності – на альтернативні та варіаційні;

3) за роллю, яку вони відіграють в процесі – на факторні та результативні.

У ході аналізу параметрів економіки України для характеристики різних аспектів фінансів застосовуються як абсолютні показники, так і фінансові коефіцієнти, що представляють собою відносні показники фінансового стану. Останні розраховуються у виді відносин абсолютних показників фінансового стану чи їхніх лінійних комбінацій. Відповідно до класифікації , відносні показники фінансового стану підрозділяються на коефіцієнти розподілу і коефіцієнти координації.

Коефіцієнти розподілу застосовуються в тих випадках, коли потрібно визначити, яку частину той чи інший абсолютний показник складає від підсумку його групи абсолютних показників. 

Коефіцієнти координації використовуються для вираження відносин різних абсолютних показників чи їх лінійних комбінацій, що мають різний особистий економічний зміст.

Закономірність – це повторюваність, послідовність та порядок у розвитку соціальних явищ. Вона може проявлятися по-різному. В філософії розрізняють два види закономірностей: динамічну та статистичну.

Динамічна закономірність – це така, яка виявляється в кожному окремому випадку і не злежить від кількості одиниць, які ми спостерігаємо. Вона притаманна природним явищам. Наприклад, закон Архімеда можна виявити і н одному об’єкті, який занурюють в рідину, і на тисячі об’єктів. Аналогічним чином можна виявити закон земного тяжіння та інші фізичні , хімічні та математичні закони.

Статистична закономірність – це така, яка виявляється лише в достатній кількості однорідних одиничних елементів, котрі й утворюють сукупність. Тобто кожний окремий елемент може не підтверджувати існування тієї чи іншої закономірності, тому що існування її в кожному окремому елементі носить імовірний характер. Інакше кажучи, статистична закономірність властива лише сукупності одиниць, яка має назву статистичної сукупності.

Статистичні закономірності проявляються по-різному. Це можуть бути закономірності: 1) розвитку (динаміки) явищ (статистика свідчить про збільшення чисельності населення, зростання тривалості життя, зменшення середнього віку обрання шлюбу); 2) структурних зрушень (збільшення частки міського населення в загальній його чисельності, а також частки населення похилого віку в сільській місцевості); 3) розподілу елементів сукупності (розподіл населення за віком, сімей за числом дітей, середньодушовим доходом); 4) зв’язку між явищами (залежність продуктивності праці від фондоозброєності, собівартості продукції від продуктивно-сті праці).

Статистична сукупність – це певна множина елементів, поєднаних однакови-ми умовами існування та розвитку. Об’єктивною основою існування статистичної сукупності є складне перетинання причин та умов, які формують той чи інший масовий процес, наприклад, зміни тенденції в розвитку злочинності від зміни соціально-економічної та політичної ситуації в країні.

Кожний окремий елемент, який складає статистичну сукупність, має назву одиниці сукупності. Кожна окрема одиниця сукупності є носієм явища, що вивчається, і відрізняється від іншої одиниці сукупності розміром ознаки. Завжди має місце коливання (варіювання) значень ознаки у кожній одиниці статистичної сукупності.

Явищами хімії, фізики, математики та інших природничих наук властиві лише динамічні закономірності.

Явища суспільного життя, які вивчаються статистикою, відносяться до статистичних закономірностей. Окремі елементи статистичної сукупності характеризуються значною кількістю різних ознак, але відповідно до мети дослідження вони мають загальні властивості, що і робить їх статистичною сукупністю.	Ознака, яка приймає в межах сукупності різні значення , називається варіюючою, а відмінність, коливання значень ознаки – варіацією. Склад елементів і спосіб об’єднання їх визначають структуру сукупності.

Ознаки поділяються на кількісні і атрибутивні (словесні). Якщо кількісна ознака представлена числом (стаж роботи, заробітна плата), то застосовують загально визнані еталони і одиниці виміру. Для атрибутивних ознак вимірювання означає реєстрацію наявності чи відсутності властивості, що вивчається (категорійні підрахунки).

Набір властивостей явища і відповідних їм чисел називають шкалою вимірювання. Теоретично існує багато типів шкал. За рівнем вимірювання і допустимими арифметичними діями виділяють метричну, номінальну, порядкову (рангову) шкали.

Метрична – це звичайна числова шкала обчислення, яку використовують для вимірювання фізичних величин ваги, довжини, часу) або результатів обчислення (прибуток, середня заробітна плата). Ознаки метричної шкали поділяються на дискретні і неперервні. Дискретні мають лише окремі, ізольовані значення. Найчастіше це результати лічби. Неперервні ознаки мають будь-які значення в певних межах. Така визначеність неперервної ознаки дещо умовна, її завжди можна представити дискретною.

Номінальна – це шкала найменувань. “Оцифровка” ознак цієї шкали проводиться таким чином, щоб подібним елементам відповідало одне й те саме число, а неподібним – різні числа. Найчастіше використовують штучні вимірники, які приймають значення “1” або “0” залежно від наявності чи відсутності властивості, що вивчається.

Порядкова (рангова) шкала встановлює не тільки відношення подібності елементів, а й послідовності – порядку. Це відношення типу «більше, ніж», «краще, ніж» тощо. Кожному пункту шкали приписується число – ранг, число балів або будь-яка монотонно зростаюча функція (-2, -1, 0, 1, 2), що відбиває послідовність значень, але не відстань між ними.

Математично вивчати статистичну закономірність дає змогу використання тільки закону великих чисел. Відповідно до цього закону при достатньо великій кількості досліджуваних одиниць сукупності можна виявити закономірність, яка не залежить від випадку. В разі підсумовування значної кількості одиничних явищ зникають випадкові відхилення і проявляється та чи інша закономірність, яку неможливо було виявити при дослідженні незначної кількості одиниць сукупності.

Закон великих чисел – це математично обґрунтована теорія, відповідно до якої, спираючись на знання теорії ймовірностей, можна стверджувати, що спільна дія значної кількості випадкових фактів призводить до наслідків, які не залежать від випадку. В разі підсумовування значної кількості одиничних явищ обов’язково проявляться порядок і закономірність їх руху і розвитку, які не можна встановити при дослідженні малої кількості одиниць сукупності. Інакше кажучи, закон великих чисел дає змогу встановити закономірність там, де на перший погляд проявляється лише випадковість.

З точки зору діалектичного підходу випадковість і необхідність нерозривно пов’язані між собою завжди переходять одна в іншу, особливо в разі достатньої кількості досліджуваних одиниць сукупності.

Проте закон великих чисел не може визначити ні рівень, ні динаміку розвитку суспільного явища. Він лише обумовлює взаємо погашення випадкових відхилень, які властиві окремим одиницям статистичної сукупності, дозволяє виявити в ній дію об’єктивних законів розвитку суспільних явищ.

Зібрані внаслідок статистичного спостереження первинні матеріали за допомогою зведення і групування узагальнюються, в результаті чого одержують зведені статистичні таблиці, в яких сукупності одиниць подаються в цілому та в розрізі групп.

Серед показників, які розраховуються в практиці статистичної роботи, можна виділити три групи за явними ознаками:

1) за суттю досліджуваних явищ розрізняють показники об ' ємні, що характеризують розміри явищ, процесів, та якісні, що характеризують кількісні співвідношення,характерні властивості досліджуваних явищ;

2) за ступенем агрегування явищ можна виділити індивідуальні, що виражають ознаки окремих одиниць сукупності, і загальні(узагальнюючі), що виражають розміри ознаки окремих груп або всієї сукупності;

3) залежно від характеру досліджувальних явищ розрізняють статистичні показники інтервальні, які ивражають розміри кількісної ознаки за певні періоди часу, і моментні, що виражають розміри кількісної ознаки на певний момент;

Абсолютні величини – це показники, які виражають розміри суспільно-економічних явищ і процесів в кокретних умовах часу і місця.

Відносними статистичними величинами називаються показники, які виражають кількісні співвідношення між явищами суспільно-економічного життя. Відносними величинами динаміки називаються показники, які виражають ступінь зміни явищ у часі.

Відносні величини струтури характеризують склад досліджувальної сукупності. Зіставляючи струкутру однієї і тої ж сукупності за різні періоди часу, можна простежити за структурними змінами.

Однією з кількісних характеристик статистичних закономірностей є середня величина, яка здатна відобразити характерний рівень ознаки, притаманої усім елементам сукупності. Варіація будь-якої ознаки формується під впливом двох груп причин – основних, визначальних, які тісно пов’язані з природою самого явища, і другорядних, випадкових для сукупності в цілому.

Характерний, типовий рівень ознаки формується під впливом першої групи причин. Відхилення індивідуальних значень ознаки від типового зумовлені дією другорядних причин, які урівноважуються і тому на рівень середньої істотно не впливають. Середня характеризує типовий рівень варіаційної ознаки. Вона відображує в собі те спільне, характерне, що об’єднує всю масу елементів, тобто статистичну сукупність. Проте слід пам’ятати, що середня відображає типовий рівень ознаки лише в тому випадку, коли статистична сукупність, за якою вона обчислюється, якісно однорідна. Це одна з основних умов наукового застосування середніх у статистиці. Крім того, типовий рівень ознаки, що вивчається, проявляє себе лише у випадку узагальнення масових фактів. В цьому проявляється дія закону великих чисел.

За допомогою середніх величин масу елементів можна охарактеризувати одним числом, не зважаючи на те, що середня величина абстрактна і може не збігатися з жодним з індивідуальних значень ознаки. Вона відображає те загальне, типове для маси явищ, яке реально існує в конкретних умовах простору і часу. За допомогою середніх можна здійснити порівняльний аналіз кількох сукупностей, дати характеристику закономірностей розвитку соціально-економічних явищ і процесів. Не слід змішувати середні з відносними величинами інтенсивності. Середня завжди узагальнює кількісну варіацію ознаки, яка тією чи іншою мірою властива всім без винятку елементам сукупності. 

Статистична середня – одна з найважливіших кількісно-якісних категорій, яку широко використовують у планово-аналітичній роботі підприємств і організацій. Поширення набуло обчислення таких показників, як середня врожайність, середня заробітна плата, середній рівень продуктивності праці та інше.

При вивченні закономірностей розподілу застосовують середню арифметичну, варіації – середня квадратичну, інтенсивності розвитку – середню геометричну. Вибір середньої має ґрунтуватися на всебічному теоретичному аналізі суті явищ та наявній інформації. Середня лише тоді може бути справжньою узагальнюючою характеристикою, коли при заміні нею всіх варіантів загальний обсяг варіаційної ознаки залишиться незмінним. Отже, залежно від того, що являє собою загальний обсяг варіаційної ознаки, в кожному конкретному випадку обирають вид середньої.

Варіація, тобто коливання, мінливість значень будь-якої ознаки є властивістю статистичної сукупності. Вона зумовлена дією безлічі взаємопов’язаних причин, серед яких є основні і другорядні. Основні причини формують центр розподілу, другорядні – його варіацію ознак, сукупна їх дія – форму розподілу.

Статистичні характеристики центру розподілу (середня, мода , медіана) відіграють важливу роль у вивченні статистичних сукупностей. В одних сукупностях індивідуальні значення ознаки значно відхиляються від центру розподілу, в інших – тісно групуються навколо нього, а відтак виникає потреба оцінити поряд з характеристиками центру розподілу міру і ступінь варіації. Чим менше варіація, тим однорідніша сукупність, отже, тим більш надійні і типові характеристики центру розподілу, насамперед середні величини.

Вивчення варіації має велике значення для оцінки сталості та диференціації соціально-економічних явищ, при використанні вибіркового та інших статистичних методів.

Середнє відбиває те загальне, що складається в кожному окремому, одиничному об'єкті завдяки цьому середня одержує велике значення для виявлення закономірностей властивим масовим суспільним явищам і непомітних в одиничних явищах. Середня відображає об'єктивну властивість явища. У дійсності часто існує тільки відхилені явища, і середня як явище може і не існувати, хоча поняття типовості явища і запозичається з дійсності.

Індивідуальні значення досліджуваної ознаки в окремих одиницях сукупності можуть бути тими чи іншими (наприклад, ціни в окремих продавців). Ці значення неможливо пояснити, не просліджуючи причинно-наслідувальні зв'язки. Тому середня величина індивідуальних значень того самого виду є продукт необхідності. Він є результатом сукупної дії всієї єдиної сукупності, що виявляється в масі повторюваних випадків, опосередковуваних загальними умовами процессу.

Розподіл індивідуального значення досліджуваної ознаки породжує випадковість його відхилення від середніх, але не випадкове середнє відхилення, що дорівнює нулю. 

Середня, розрахована по сукупності в цілому називається загальною середньою, середні, обчислені для кожної групи — груповими середніми. Загальна середня відбиває загальні риси досліджуваного явища, групова середня дає характеристику розміру явища, що складається в конкретних умовах даної групи. 

Визначальній функції відповідає рівняння середніх, знаючи визначальну функцію і рівняння середніх одержуємо формулу



 чи  			(1.1)

 										(1.2)



де Хi — індивідуальне значення ознаки кожної одиниці сукупності; 

n — число одиниць сукупності. 

Здатність середніх величин зберігати властивості статистичних сукупностей називають визначальною властивістю. 

Для кращого розуміння і аналізу досліджувальних статистичних даних, їх потрібно систематизувати, побудувавши хронологічні ряди, які називаються рядами динаміки або часовими рядами.

Кожний ряд динаміки складається з двох елементів :

1) періодів або моментів часу, до яких відносяться рівні ряду(t);

2) статистичних показників, які характеризують інтенсивності рівнів ряду(Y).



1.2 Характеристики статистичних вибірок



Для вимірювання та оцінки варіації використовують абсолютні та відносні характеристики. До абсолютних відносяться: варіаційний розмах, середнє лінійне та середнє квадратичне відхилення, дисперсія; відносні характеристики представлені низкою коефіцієнтів варіації.	

Варіаційний розмах характеризує діапазон варіації, це різниця між максимальним і мінімальним значеннями ознаки:



 									(1.3)



Узагальнюючою мірою варіації є середнє відхилення індивідуальних значень ознаки від центру розподілу.

Медіана вибірки – це значення , яке ділить розмах інтервалу вибірки на дві рівні частини. Мода вибірки – це значення, яке найчастіше зустрічається в статистичному ряді вибірки.

Середня арифметична величина виборки розраховуэться як:



 										(1.4)



Середнє лінійне відхилення



 									(1.5)



Середнє квадратичне відхилення:



 								(1.6)



Середній квадрат відхилень – дисперсія:



, 								(1.7)

де - середнє арифметичне інтервального ряду розподілу, f – частота.

Середнє лінійне та середнє квадратичне відхилення – іменовані числа (в одиницях вимірювання ознаки).

Порівнюючи варіації різних ознак або однієї ознаки у різних сукупностях, використовують відносні характеристики варіації. Коефіцієнти варіації розраховуються як відношення абсолютних, іменованих характеристик до центру розподілу і часто виражаються процентами:



Лінійний коефіцієнт варіації:  				(1.8)

Квадратичний коефіцієнт варіації:  				(1.9) 



1.3 Динамічні ряди та їх характеристики



Динамічний ряд – це розміщені у хронологічній послідовності значення певного статистичного показника. складовими динамічного ряду є ознака часу (момент або інтервал) та числові значення показника – рівні. 

Визначають абсолютні та відносні характеристики динаміки: абсолютний приріст та абсолютне значення 1% приросту; темп зростання та темп приросту. Розрахунок їх грунтується на порівнянні рівнів динамічного ряду. Якщо база порівняння постійна, характеристики динаміки називаються базисними, якщо база порівняння змінна – ланцюговими.

Абсолютний приріст (зменшення) – це різниця рівнів динамічного ряду:



базисні 								(1.10)	 

ланцюгові 	 							(1.11)



Сума ланцюгових абсолютних приростів дорівнює кінцевому базисному приросту

Темп зростання розраховується як відношення рівнів ряду, виражається коефіцієнтом або процентом:



базисні 	 								(1.12)

ланцюгові  								(1.13)



Добуток ланцюгових темпів зростання дорівнює кінцевому базисному.

Темп приросту показує, на скільки процентів рівень більше рівня, взятого за базу порівняння. Його можна визначити як відношення абсолютного приросту до бази порівняння або безпосередньо на основі темпу зростання.



 									(1.14)



або 								(1.15)



Абсолютне значення 1% приросту показує, чого вартий 1%; розраховується як співвідношення абсолютного приросту і темпу приросту:



 									(1.16)



Узагальнюючими характеристиками інтенсивності динаміки є середній абсолютний приріст та середній темп зростання. 

Середній абсолютний приріст розраховується як середня арифметична проста з ланцюгових абсолютних приростів:



, 									(1.17)



де n- число ланцюгових абсолютних приростів.

Середній темп зростання розраховується за формулою середньої геометричної:



 								(1.18)



Середній темп приросту визначається як різниця між середнім темпом зростання одиницею (якщо середній темп зростання вигляді коефіцієнта), бо 100 (якщо він у процентах)



 (у вигляді коефіцієнтів); 					(1.19)

 (у вигляді процентів).



Середній темп приросту показує, на скільки процентів збільшився або зменшився рівень порівняно з попереднім в середньому за одиницю часу.



1.4 Індексний аналіз статистичних вибірок



Індексом у статистиці називається відносний показник, який характеризує зміну рівня якогось суспільного явища з часом або його співвідношення у просторі.

Прийнято розрізняти дві категорії індексів: індивідуальні та загальні. Індекс, який характеризує співвідношення величин окремого явища, називається індивідуальним, а індекс, котрий характеризує співвідношення рівнів усього явища в цілому або його частин, що складаються з кількох окремих елементів, які безпосередньо не піддаються підсумовуванню, - загальним. 

Статистичний індекс – це узагальнюючий показник, який виражає співвідношення величин складного економічного явища, що складається з елементів безпосередньо несумірних. У статистиці розрізняють декілька ивдів індексів, в основу класифікації яких покладені різні ознаки [10]:

характер об ' єкта дослідження,

ступінь охоплення одиниць сукупності,

база порівняння,

вид зрівнюваних величин.

Індивідуальні індекси дають порівняльну характеристику окремих елементів складного явища і мають форму відношення певного показника у базисному (0) та звітному (1) періодах:



 										(1.20)



Загальний індекс є агрегатуваннням індивідуальних індексів і характеризує зміну сукупностей, до якої входять різнорідні елементи . Так загальна формула агрегатного індексу сукупності явищ у базисному (0) та звітному (1) періоді має наступний вираз(для вартісних економічних явищ , які характеризуються обсягами (q) та ціною (р) одиниці обсягу):



 									(1.21)



Для характеристики економічних явищ загальний агрегатний індекс (1.21) розбивають на два індекси : 

загальний індекс фізичного обсягу вартісного явища (при умові незмінних цін р у базисному та звітному періодах):



 									(1.22)



загальний індекс цін вартісного явища (при умові незмінного обсягу q у базисному та звітному періодах):



 									(1.23)



Для характеризування структурних зрушень середніх величин в вартісних економічних явищах застосовують індекси змінного складу, індекси постійного складу та індекси структурних зрушень, які формують систему взаємопов ' язаних індексів:

для змінного індекса цін  (відношення середніх рівнів у базисному та звітному періодах):



 									(1.24)

 									(1.25)



де індекс цін постійного складу Ipz дорівнює:



 									(1.26)



а індекс цін за рахунок структурних зрушень Id дорівнює:	

 									(1.27)



1.5 Регресійно –кореляційний аналіз динамічних рядів



Коефіцієнт кореляції між двома рядами вибірок X,Y величин розрахову-ється за формулою:



 									(1.28)

де  - дисперсія вибірки величин Х; 			(1.29)

 - дисперсія вибірки величин Y; 			(1.30)

 - коваріація виборок X,Y 		(1.31)



Для характеристики кореляційного зв’язку між факторною і результативною ознаками будується графік кореляційного поля та теоретична лінію регресії, визначаються параметри рівняння регресії.

Для перевірки істотності зв’язку потрібно порівняти фактичне значення статистики Фішера (F-критерій) з його критичним (табличним) значенням, яке потрібно визначити з урахуванням умов аналітичного групування і заданого рівня істотності, скориставшись таблицею. 

Знайдемо коефіцієнт детермінації і перевіримо адекватність отриманого рівняння лінійної регресії за критерієм Фішера. Коефіцієнт детермінації визначається наступним чином:





Щільність зв’язку оцінюється індексом детермінації: R=, проте інтерпретується тільки R2. Якщо коефіцієнт детермінації більше 0,6 , то 60% варіації залежної величини пояснюється варіацією незалежного параметра кореляції і зв’язок є щільним.

	

	
РОЗДІЛ 2 РЕЗУЛЬТАТИ ПЕРВИННИХ СТАТИСТИЧНИХ СПОСТЕРЕЖЕНЬ ЗА ПРЯМИМИ ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ В ЕКОНОМІКУ УКРАЇНИ



	2.1 Первинні статистичні результати спостережень за рівнем прямих іноземних інвестицій в Україну у 1995 – 2003 роках



В табл.2.1 – 2.3 наведені результати первинних статистичних досліджень за іноземними інвестиціями в Україну з 1995 по 2003 роки за даними Державного комітета статистики України, наведеними в таблицях звернення Президента України до Верховної Ради у 2004 році [12].



Таблиця 1.1

Інвестиції в основний капітал (капітальні вкладення) в Україні

 

Інвестиції в основний капітал, у фактичних цінах 

Темпи приросту (зниження), у % до відповідного періоду попереднього року 

У % до ВВП 

 

Млн. грн. 

 

 

1996 

12557,3 

78,0 

15,4 

1997 

12400,6 

91,2 

13,3 

1998 

13958,2 

106,1 

13,6 

1999 

17552,1 

100,4 

13,5 

2000 

23629,5 

114,4 

13,9 

2001

32573,1

	120,8

		15,95

2002

37177,9

	108,9

16,8

2003

49638,3

	127,7









Таблиця 2.2

Прямі іноземні інвестиції в Україну (на початок року; млн.дол.США)



1995

1996

1997

 1998

 1999

2000

2001

2002

2003

2004

Усього 

483,5

896,9

1438,2

2063,6

2810,7

3281,8

3875,0

4555,3

5471,8

6657,6

Сполученi Штати Америки

96,6

183,3

263,0

385,0

511,3

589,5

639,5

777,5

890,6

1074,8

Кiпр

28,5

51,5

86,1

126,3

149,6

211,2

377,7

493,0

672,1

779,2

Сполучене Королiвство

33,8

53,9

100,3

151,4

201,3

246,1

312,0

414,2

534,0

686,1

Нiдерланди

11,8

46,5

119,6

213,1

270,2

302,9

362,2

374,1

396,3

463,9

Нiмеччина

101,3

156,9

166,5

179,2

229,6

228,5

240,9

250,5

317,7

441,4

Вiргiнськi острови (Брит)

0,8

5,0

21,3

37,6

86,7

156,6

192,8

275,2

346,1

381,0

Росiйська Федерацiя

19,1

50,0

106,2

152,6

187,2

287,9

286,6

315,5

323,2

377,6

Швейцарiя

21,3

38,4

49,7

80,5

90,7

133,0

163,3

224,0

272,2

319,5

Австрiя

8,2

16,4

21,5

44,8

77,9

87,9

124,5

144,4

214,3

252,1

Корея, Республiка

–

0,1

7,8

16,8

186,2

171,2

170,4

170,4

172,1

172,9

Польща

13,1

20,5

25,4

37,1

45,7

54,5

62,8

69,3

98,1

153,3

Угорщина 

13,7

20,0

26,4

35,7

41,8

45,0

51,9

58,3

79,8

127,6

Швецiя 

3,6

19,1

22,1

40,8

59,1

64,8

77,1

89,2

90,4

116,7

Iталiя

14,6

19,2

31,4

51,5

60,4

69,9

72,2

81,1

86,5

95,1

		Лiхтенштейн 

1,7

19,3

96,6

111,4

104,1

84,1

75,3

45,7

72,3

87,1

Канада

14,8

19,4

23,5

35,6

52,0

57,8

57,5

52,5

62,5

80,1

Iрландiя 

14,2

25,2

31,5

42,5

61,5

56,2

90,5

74,2

77,9

79,1

Латвія

0,0

1,3

1,5

3,4

3,5

5,1

4,3

52,9

60,7

71,7

Норвегія

2,1

2,1

16,0

0,8

13,2

16,8

24,1

40,8

48,2

68,4

Францiя

9,6

11,3

13,6

18,1

18,6

33,7

39,9

24,2

40,1

60,6

Туреччина 

2,3

4,7

7,4

13,6

20,1

24,1

31,6

36,8

37,8

47,9

Словаччина 

6,4

12,3

15,7

35,8

39,9

40,4

43,5

51,1

48,6

46,0

Чеська Республіка

4,3

7,6

10,8

14,5

22,0

22,1

36,0

41,3

39,5

42,7

Інші країни світу

61,7

112,9

174,3

235,5

278,1

292,5

338,4

399,1

490,8

632,8



Таблиця 2.3

Прямі іноземні інвестиції в регіони України (на початок року, млн.дол. США)



1995

1996

 1997

 1998

1999

2000

2001

2002

2003

2004

Усього

483,5

896,9

1438,2

2063,6

2810,7

3281,8

3875,0

4555,3

5471,8

6657,6

Республіка Крим

8,4

15,8

92,6

133,4

128,7

132,7

146,0

162,9

194,8

224,2

Вінницька

0,4

5,4

6,6

12,5

12,3

12,9

22,0

27,3

47,8

64,9

Волинська

2,2

3,2

10,5

22,6

42,3

42,8

49,0

48,9

53,6

86,8

Дніпропетровська

43,4

64,0

118,3

153,8

172,9

178,0

220,0

294,6

428,2

598,4

Донецька

60,7

79,4

86,6

111,8

166,2

259,4

306,8

334,7

389,3

434,2

Житомирська

3,2

4,0

32,1

38,0

32,0

27,9

27,9

38,1

58,2

77,4

Закарпатська

14,0

18,0

33,2

46,7

64,9

73,8

92,1

108,0

127,7

181,6

Запорізька

8,4

14,3

15,6

50,0

229,2

214,7

230,0

307,0

366,7

442,0

Івано-Франківська

12,3

18,0

18,7

24,7

34,5

36,9

40,1

46,3

69,9

96,0

Київська

14,3

32,4

120,8

203,7

260,1

267,6

342,7

413,6

423,1

473,7

Кіровоградська

4,6

6,8

8,8

12,7

15,4

16,7

19,5

36,0

38,0

58,5

Луганська

19,1

22,7

24,7

27,9

28,2

28,3

31,4

39,3

51,6

58,2

Львівська

26,9

43,6

54,6

72,9

82,7

113,1

150,0

159,7

220,1

304,9

Миколаївська

2,3

6,3

25,7

30,8

31,5

36,3

45,4

60,4

64,3

75,2

Одеська

59,6

77,3

108,5

126,2

182,7

183,5

203,0

235,7

291,2

361,7

Полтавська

10,5

13,6

21,2

37,0

85,7

208,0

181,0

149,6

152,7

176,2

Рівненська

2,4

3,4

18,9

31,8

51,0

46,2

45,6

47,9

51,1

54,1

Сумська

4,4

16,9

13,3

12,9

20,0

31,2

44,3

126,8

128,3

141,0

Тернопільська

8,7

9,1

10,7

20,7

18,2

17,3

21,3

23,0

26,9

28,7

Харківська

2,7

8,2

19,4

41,5

51,3

74,9

121,0

150,2

164,6

267,9

Херсонська

0,4

2,1

6,6

12,1

16,1

25,9

35,2

45,1

55,2

64,4

Хмельницька

4,6

7,0

8,6

11,3

12,3

13,9

15,4

21,5

28,5

46,5

Черкаська

22,5

28,2

102,6

134,0

120,9

103,8

104,7

54,7

83,3

97,1

Чернівецька

3,4

4,2

5,8

9,2

10,5

8,2

8,9

12,9

16,6

20,7

Чернігівська

8,2

12,1

22,3

31,9

42,4

46,8

51,5

53,9

61,3

76,0

м.Київ

120,7

365,9

436,9

618,0

863,9

1043,2

1288,2

1541,7

1863,3

2123,4

м.Севастополь

1,0

1,0

1,9

13,8

13,8

16,7

15,2

15,5

15,5

23,9









	2.2. Первинні статистичні результати спостережень за рівнем прямих іноземних інвестицій в Україну у 2004 – 2005 роках



В табл.2.4 – 2.6 наведені результати первинних статистичних досліджень за іноземними інвестиціями в Україну з 2002 по 2006 роки за даними Держав-ного комітета статистики України, наведеними на офіційному сайті.





Рис. 2.1 Офіційний Інтернет-сайт Держкомстату України



В таблицях наведена інформація щодо:

загальних обсягів прямих інвестицій в економіці України;

обсягів та структури прямих іноземних інвестицій в економіку України;

обсягів валового внутрішнього продукту (ВВП) та курсу національної валюти відносно курсу долара США;



Таблиця 2.4

Загальні обсяги та структура прямих капітальних інвестицій в економіці України у 2002 – 2005 роках

 

Освоєно, всього

в тому числі





інвестиції в основний капітал (капітальні вкладення)

витрати на інші необоротні матеріальні активи

Витрати пов’язані з поліпшенням об’єкта (капітальний ремонт)

інвестиції в нематеріальні активи

витрати на формування основного стада

у фактичних цінах, млн.грн.

2002

46563

37178

705

4064

4223

393

2003

59899

51011

971

6006

1424

487

2004

89314

75714

1786

9221

2146

447

2005

111174

93096

2928

11533

3040

577

у % до загального обсягу

2002

100

79,8

1,5

8,7

9,1

0,9

2003

100

85,2

1,6

10,0

2,4

0,8

2004

100

84,8

2,0

10,3

2,4

0,5

2005

100

83,7

2,6

10,4

2,8

0,5



Таблиця 2.5

Найбільші прямі іноземні інвестиції в Україну (накопиченим обліком з початку інвестування станом на 01.01.2006) 

 

Обсяги прямих інвестицій на 01.01.2006 (млн. дол. США)2)

У % до підсумку

Всього

16375,2

100,0

у тому числі

 

 

Німеччина

5505,5

33,6

Кіпр

1562,0

9,5

Австрія

1423,6

8,7

Сполучені Штати Америки

1374,1

8,4

Сполучене Королівство

1155,3

7,1

Російська Федерація

799,7

4,9

Нідерланди

721,8

4,4

Вiрґiнськi острови, Британські

688,7

4,2

Швейцарія

445,9

2,7

Польща

224,0

1,4

Угорщина

191,1

1,2

Корея, Республіка

172,2

1,1

Інші країни

2111,3

12,8

1)Дані наведено наростаючим підсумком з початку інвестування. Перелік країн визначено, виходячи з найбільших обсягів інвестицій, що здійснені в економіку України та внесені в економіку інших країн світу.

2) Обсяги прямих інвестицій в Україну та за окремими країнами-інвесторами наведено з урахуванням даних НБУ та ФДМУ (щодо різниці між ринковою та номінальною вартістю акцій, майна тощо, не облікованої у статистичній звітності окремих підприємств).



Таблиця 2.6

Динаміка загальних обсягів прямих інвестицій в Україну та з України у 1995 – 2005 роках (на початок року; млн. дол. США)

 

Прямі іноземні інвестиції в Україну

Прямі інвестиції з України

01.01.1995

483,5

20,3

01.01.1996

896,9

84,1

01.01.1997

1438,2

97,4

01.01.1998

2063,6

127,5

01.01.1999

2810,7

97,5

01.01.2000

3281,8

98,5

01.01.2001

3875,0

170,3

01.01.2002

4555,3

155,7

01.01.2003

5471,8

144,3

01.01.2004

6794,4

166,0

01.01.2005

9047,02)

198,6

01.01.2006

16375,22)

218,2

1) Дані наведено наростаючим підсумком з початку інвестування.

2) Обсяги прямих інвестицій в Україну наведено з урахуванням даних НБУ та ФДМУ (щодо різниці між ринковою та номінальною вартістю акцій, майна тощо, не облікованої у статистичній звітності окремих підприємств).

Статистичні спостереження за прямими інвестиціями здійснюються починаючи з 1994 року.



Таблиця 2.7

Прямі іноземні інвестиції в Україну у 2004 – 2005 роках з країн ЄС (млн. дол. США)

 

Обсяги прямих інвестицій на



01.01.2005

01.01.2006

Всього з країн ЄС

4946,3

11746,3

Австрія 

361,1

1423,6

Бельгія 

42,6

45,0

Греція 

16,4

19,4

Данія 

106,0

130,0

Естонія 

26,2

28,4

Ірландія 

46,2

46,1

Іспанія 

40,1

43,0

Італія 

103,1

117,6

Кіпр 

1101,4

1562,0

Латвія 

36,9

37,5

Литва 

28,4

39,7

Люксембург 

58,1

72,4

Мальта 

8,6

8,8

Нідерланди 

637,2

721,8

Німеччина 

653,7

5505,5

Польща 

194,7

224,0

Португалія 

2,3

5,0

Словаччина

93,3

94,2

Словенія 

3,4

3,6

Сполучене Королівство 

955,4

1155,3

Угорщина 

177,3

191,1

Фінляндія 

7,7

9,2

Франція 

79,0

82,4

Чеська Республіка 

46,9

46,8

Швеція 

120,3

133,9

 

 

 

Довідково(обсяги інвестицій з усього світу):

 

 

Всього в Україну

9047,0

16375,2



Таблиця 2.8

Динаміка ВВП України та курсу національної валюти у 1995 –2005 році

	

	

	

	Рис.2.2. Інформація по іноземним інвестиціям з офіційного сайту Держкомстату України

	

	

	Таблиця 2.9

	

	



РОЗДІЛ 3 РЕЗУЛЬТАТИ СТАТИСТИЧНОГО АНАЛІЗУ ХАРАКТЕРИСТИК СТАТИСТИЧНИХ ВИБІРОК ТА РЯДІВ ДИНАМІКИ ПОКАЗНИКІВ РІВНЯ ПРЯМИХ ІНОЗЕМНИХ ІНВЕСТИЦІЙ В УКРАЇНУ



В ході статистичного аналізу показників рівня іноземних прямих інвести-цій в економіку України у 1995 –2005 роках розраховувались наступні показ-ники в динаміці:

відносний рівень іноземних інвестицій до ВВП України (щорічний показник);

відносний рівень іноземних інвестицій до загального обсягу капітальних інвестицій в економіці України (щорічний показник);

структурні частки іноземних інвестицій, отриманих з окремих країн до загальної суми отриманих іноземних прямих інвестицій з усіх країн світу;

розподіл отриманих іноземних інвестицій по областям України;

розподіл отриманих інвестицій за найбільш інвестиційно привабливими галузями економіки України;

Результати розрахунків, проведених в “електронних таблицях” EXCEL 2000, наведені в табл.3.1 та на діаграмах рис. 3.1 – 3.10







Таблиця 3.1

Результати статистичних розрахунків



Рис.3.1 Динаміка обсягів ВВП, капітальних інвестицій та іноземних капітальних інвестицій в Україні, приведених в доларах США з врахуванням динаміки курсу національної валюти України




Рис.3.2 Динаміка відносних рівней обсягів іноземних інвестицій в Україну, віднесених до ВВП України та обсягів прямих капітальних інвестицій в Україні




Рис.3.3 Лінійний регресійний аналіз динамічних рядів відносних рівнів іноземних інвестицій в економіці України




Рис.3.4 Нелінійний регресійний аналіз динамічних рядів відносних рівнів іноземних інвестицій в економіці України



Рис.3.5 Структурні частки країн світу – найбільших інвесторів в України станом на 01.01.2004 року


Рис.3.6 Структурні частки країн світу – найбільших інвесторів в України станом на 01.01.2005 року






Рис.3.7 Структурні частки країн світу – найбільших інвесторів в України станом на 01.01.2006 року




Рис.3.8 Розподіл іноземних інвестицій по областям України станом на 01.01.2004 року




Рис.3.9 Розподіл іноземних інвестицій по областям України станом на 01.01.2006 року




Рис.3.10 Розподіл іноземних інвестицій за найбільш інвестиційно-привабливими галузями економіки України станом на 01.01.2006 року





Динаміка щорічних рівней ВВП України, загальних обсягів капітальних інвестицій та обсягів іноземних інвестицій в економіку України, приведених в єдиних одиницях виміру – доларах США (з врахуванням поточного курсу національної валюти України на кінець кожного звітного року) характеризується нелінійними залежностями, для яких у 1995 –2005 роках характерні наступні участки(рис.3.1):

щорічний обсяг ВВП України 

а) 1995 – 1997 наростання з 30 388 млн.доларів США грн. до 49 165 млн.доларів США;

б) 1997 – 1999 падіння з 49 165 млн. доларів США до 25 006 млн.доларів США;

в) 1999 – 2005 наростання з 25 006 млн.доларів США до 71 963 млн. доларів США;

щорічний обсяг капітальних інвестицій в економіку України 

а) 1995 – 1997 наростання з 5 227,5 млн.доларів США грн. до 6 530,1

 млн.доларів США;

б) 1997 – 1999 падіння з 6 530,1 млн. доларів США до 3 364,9 млн.доларів США;

в) 1999 – 2005 наростання з 3 364,9 млн.доларів США до 18 434,9 млн. доларів США;

щорічний обсяг іноземних капітальних інвестицій в економіку України 

а) 1995 – 1997 наростання з 413 млн.доларів США грн. до 747 млн.доларів США;

б) 1997 – 1999 падіння з 747 млн. доларів США до 471,1 млн.доларів США;

в) 1999 – 2005 наростання з 471,1 млн.доларів США до 7 328,2 млн. доларів США;

Числові ряди відносних рівней щорічних іноземних інвестицій в економіку України відносно рівня щорічного ВВП України та рівня щорічних загальних обсягів капітальних інвестицій в економіці України за 1995 – 2005 роки (рис.3.2), оброблені вбудованим апаратом статистичного аналізу чисельних рядів в “електронних таблицях” EXCEL-2000, мають наступні статистичні характеристики:

а) Відносна частка щорічних іноземних інвестицій по відношенню до щорічного рівня ВВП України на інтервалі 1995 – 2005 років (табл.3.1):



середнє значення (маточікування) ряду = 2,783%

медіана чисельного ряду = 1,895%

середньоквадратичне відхилення від маточікування = 2,555% 

дисперсія ряду = 6,528 %*%

середнє значення щорічного індексу ланцюгового приросту ряду =1,396

середньоквадратичне відхилення від маточікування щорічного індексу ланцюгового приросту ряду = 0,253

Таким чином чисельний ряд є суттєво зростаючим по хронологічним датам.

б) Відносна частка щорічних іноземних інвестицій по відношенню до щорічного рівня прямих капітальних інвестицій в Україні на інтервалі 1995 – 2005 років(табл.3.1):

середнє значення (маточікування) ряду = 15,01%

медіана чисельного ряду = 13,64%

середньоквадратичне відхилення від маточікування = 8,799% 

дисперсія ряду = 77,41 %*%

середнє значення щорічного індексу ланцюгового приросту ряду =1,257

середньоквадратичне відхилення від маточікування щорічного індексу ланцюгового приросту ряду =0,547



Таким чином чисельний ряд є суттєво зростаючим по хронологічним датам.

Лінійний (рис.3.3) та нелінійний (рис.3.4) регресійний аналіз залежностей щорічних обсягів іноземних інвестицій відносно щорічних обсягів ВВП України та відносно щорічних обсягів загальних прямих капітальних інвестицій в економіці України, проведений з застосуванням інструментів графо-статистичного аналізу в “електронних таблицях” EXCEL-2000, показав що: 

а) Регресійна залежність щорічної частки прямих іноземних інвестицій в економіку України відносно рівня щорічного ВВП України у 1995 – 2005 роках описується наступними рівняннями:

- лінійний тренд (рис.3.3)



Y= 1,7172*x-158,43 ( R2=0,419 – слабкий кореляційний зв’язок);



- нелінійний кубічний тренд (рис.3.4)



Y= 0,1898*x3-57б179*x2+5740*x -192001 ( R2=0,8279 – сильний 



кореляційний зв’язок);

б) Регресійна залежність щорічної частки прямих іноземних інвестицій в економіку України відносно рівня щорічних капітальних інвестицій в економіці України у 1995 – 2005 роках описується наступними рівняннями:

- лінійний тренд (рис.3.3)



Y= 0,5198*x - 49,72 ( R2=0,455 – слабкий кореляційний зв’язок);



- нелінійний кубічний тренд (рис.3.4)



Y= 0,0444*x3-13,315*x2+1330,5*x -44302 ( R2=0,8944 – сильний 


кореляційний зв’язок);

Тобто нелінійні регресійні рівняння є більш репрезентативним статистичним результатом, ніж лінійні рівняння, що свідчить про хвилеобразний рівень обсягів іноземних інвестицій в Україну у 1995 –2005 роках з їх наростанням у 1996 – 1998 роках, падінням у 1998 – 2002 роках та різким нарощенням у 2003 – 2005 роках.

Аналіз розподілу сум прямих іноземних інвестицій, вкладених в економіку України між найбільшими країнами-інвесторами станом на 01.01.2004 року (рис.3.5), на 01.01.2005 року(рис.3.6) та на 01.01.2006 року(рис.3.7) показує, що динаміка найбільших часток інвестицій, отриманих з наступних країн світу, характеризується показниками:

станом на 01.01.2004 року:



США – 19,75%;

Кіпр – 14,32%;

Великобританія – 12,61%;

Нідерланди – 8,53%;

Німмеччина – 8,41%;

Російська Федерація – 6,94%;

Австрія – 4,63%; 

станом на 01.01.2005 року:

США – 16,99%;

Кіпр – 15,28%;

Великобританія – 13,26%;

Нідерланди – 8,84%;

Німмеччина – 9,07%;

Російська Федерація – 8,17%;

Австрія – 5,01%; 

станом на 01.01.2006 року:

США – 9,47%;

Кіпр – 10,76%;

Великобританія – 7,96%;

Нідерланди – 4,97%;

Німмеччина – 37,93% (з врахуванням інвестицій “Mittal Steel AG”, Німмеччина в придбання у 2005 році “Криворіжсталі”);

Російська Федерація – 5,51%;

7) Австрія – 9,81% (з врахуванням інвестицій групи “Raiffeisen” , Австрія  в придбання у 2005 році АППБ «Аваль»);



Аналіз розподілу сум прямих іноземних інвестицій, вкладених в економіку України за галузями народного господарства станом на 01.01.2006 року(рис.3.10) показує, що найбільш привабливими є наступні галузі:

1. Металургія та обробка металів –32,5% (з врахуванням інвестицій «Mittal Steel AG», Німмеччина в придбання у 2005 році “Криворіжсталі”);

2. Харчова промисловість та переробка сільгосппродукції – 14,2%;

3. Фінансова діяльність – 12,1% (з врахуванням інвестицій групи «Raiffeisen» , Австрія в придбання у 2005 році АППБ “Аваль”);

4. Оптова торгівля та посередництво в торгівлі – 7,1%;

5. Хімічна та нафтохімічна промисловість – 5,9%;

6. Транспорт та зв’язок –3,8% (з врахуванням інвестицій в мобільних операторів UMC, LIFE).

Аналіз розподілу сум прямих іноземних інвестицій, вкладених в економіку України по областям та виділеним містам України станом на 01.01.2004 року(рис.3.8) та на 01.01.2006 року(рис.3.9) показує, що найбільші частки інвестовані в наступні промислово-розвинуті області України:

- станом на 01.01.2004 року:



м.Київ – 31,9%;

Дніпропетровська область – 9,0%;

Київська область – 7,1%;

Донецька область – 6,5%;

Запорізька область – 6,6%;

Одеська область – 5,4%;

Разом в 6 областей(міст) України – 66,5%.

- станом на 01.01.2006 року:

м.Київ – 32,6% (з врахуванням інвестицій групи “Raiffeisen” , Австрія в придбання у 2005 році АППБ “Аваль”);;

Дніпропетровська область – 37,0% (з врахуванням інвестицій “Mittal Steel AG”, Німмеччина в придбання у 2005 році “Криворіжсталі”);

Київська область – 3,7%;

Донецька область – 3,4%;

Запорізька область – 3,4%;

Одеська область – 2,8%;

Разом в 6 областей(міст) України – 82,9%.




ВИСНОВКИ 



Пільговий режим інвестиційної та іншої господарської діяльності для підприємств з іноземними інвестиціями з деякими змінами, внесеними Декретом Кабінету Міністрів України "Про режим іноземного інвестування", проіснував до 1996 року і був скасований Законом України "Про режим іноземного інвестування". 

Загальний накоплений обсяг прямих іноземних інвестицій в Україну на 01.01.2006 р. становив 16 372,2 млн. дол. США, з них біля 5 500 млн.доларів США (30%) надійшли у 2005 році в вигляді прямих інвестицій придбання “Криворіжсталі” (інвестор – Німеччина) та АППБ “Аваль” (інвестор – Австрія), що суттєво змінило структурні співідношення в обсягах та географії інвестицій, які надійшли в Україну зі 113 країн світу. 

Іноземне інвестування української економіки України у 1995 – 2004 роках не є інвестиційно привабливим за причинами :

- повного зняття пільг (податкових та митних ) з підприємств з іноземни-ми інвестиціями;

- низького експортного потенціалу виробництва в Україні , де основною статтею експорту є природна сировина низького рівня переробки;

- протиріччь у процесі приватизації інвестиційно привабливих об‘єктів з участю іноземних інвесторів та виставлення багатьох вимог до додаткового інвестування, тенденцій реприватизації з боку Фонду Держмайна;

- нерозвинутостю біржового ринка капіталів підприємств, що не дозволяє робити портфельні інвестиції з певними нарантіями доходності вкладеного капіталу та вільного перекладення інвестованого капіталу в інші галузі виробниц-тва;

Проведений в роботі статистичний аналіз щорічних рівней ВВП України, загальних обсягів капітальних інвестицій та обсягів іноземних інвестицій в економіку України, приведених в єдиних одиницях виміру – доларах США (з врахуванням поточного курсу національної валюти України на кінець кожного звітного року) характеризується нелінійними залежностями, для яких у 1995 –2005 роках характерні наступні участки:

щорічний обсяг ВВП України 



а) 1995 – 1997 наростання з 30 388 млн.доларів США грн. до 49 165 млн.доларів США;

б) 1997 – 1999 падіння з 49 165 млн. доларів США до 25 006  млн.доларів США;

в) 1999 – 2005 наростання з 25 006 млн.доларів США до 71 963 млн. 

 доларів США;

щорічний обсяг капітальних інвестицій в економіку України 

а) 1995 – 1997 наростання з 5 227,5 млн.доларів США грн. до 6 530,1 млн.доларів США;

б) 1997 – 1999 падіння з 6 530,1 млн. доларів США до 3 364,9 млн.доларів США;

в) 1999 – 2005 наростання з 3 364,9 млн.доларів США до 18 434,9 млн. доларів США;

щорічний обсяг іноземних капітальних інвестицій в економіку України 

а) 1995 – 1997 наростання з 413 млн.доларів США грн. до 747 млн.доларів США;

б) 1997 – 1999 падіння з 747 млн. доларів США до 471,1 млн.доларів США;

в) 1999 – 2005 наростання з 471,1 млн.доларів США до 7 328,2 млн. доларів США;



Числові ряди відносних рівней щорічних іноземних інвестицій в економіку України відносно рівня щорічного ВВП України та рівня щорічних загальних обсягів капітальних інвестицій в економіці України за 1995 – 2005 роки, мають наступні статистичні характеристики:

а) Відносна частка щорічних іноземних інвестицій по відношенню до щорічного рівня ВВП України на інтервалі 1995 – 2005 років:



середнє значення (маточікування) ряду = 2,783%

медіана чисельного ряду = 1,895%

середньоквадратичне відхилення від маточікування = 2,555% 

дисперсія ряду = 6,528 %*%

середнє значення щорічного індексу ланцюгового приросту ряду =1,396

середньоквадратичне відхилення від маточікування щорічного індексу ланцюгового приросту ряду = 0,253



Таким чином чисельний ряд є суттєво зростаючим по хронологічним датам.

б) Відносна частка щорічних іноземних інвестицій по відношенню до щорічного рівня прямих капітальних інвестицій в Україні на інтервалі 1995 – 2005 років:



середнє значення (маточікування) ряду = 15,01%

медіана чисельного ряду = 13,64%

середньоквадратичне відхилення від маточікування = 8,799% 

дисперсія ряду = 77,41 %*%

середнє значення щорічного індексу ланцюгового приросту ряду =1,257

середньоквадратичне відхилення від маточікування щорічного індексу ланцюгового приросту ряду =0,547



Таким чином чисельний ряд є суттєво зростаючим по хронологічним датам.

Лінійний та нелінійний регресійний аналіз залежностей щорічних обсягів іноземних інвестицій відносно щорічних обсягів ВВП України та відносно щорічних обсягів загальних прямих капітальних інвестицій в економіці України, проведений з застосуванням інструментів графо-статистичного аналізу в “електронних таблицях” EXCEL-2000, показав що: 

а) Регресійна залежність щорічної частки прямих іноземних інвестицій в економіку України відносно рівня щорічного ВВП України у 1995 – 2005 роках описується наступними рівняннями:

- лінійний тренд 



Y= 1,7172*x-158,43 ( R2=0,419 – слабкий кореляційний зв’язок);



- нелінійний кубічний тренд 



Y= 0,1898*x3-57б179*x2+5740*x -192001 (R2=0,8279 – сильний кореляційний зв’язок);



б) Регресійна залежність щорічної частки прямих іноземних інвестицій в економіку України відносно рівня щорічних капітальних інвестицій в економіці України у 1995 – 2005 роках описується наступними рівняннями:

- лінійний тренд 



Y= 0,5198*x - 49,72 ( R2=0,455 – слабкий кореляційний зв’язок);



- нелінійний кубічний тренд 



Y= 0,0444*x3-13,315*x2+1330,5*x -44302 ( R2=0,8944 – сильний 



кореляційний зв’язок);

Тобто нелінійні регресійні рівняння є більш репрезентативним статис-тичним результатом, ніж лінійні рівняння, що свідчить про хвилеобразний рівень обсягів іноземних інвестицій в Україну у 1995 –2005 роках з їх наростанням у 1995 – 1997 роках, падінням у 1997 – 2001 роках та різким нарощенням у 2002 – 2005 роках.

Аналіз розподілу сум прямих іноземних інвестицій, вкладених в економіку України між найбільшими країнами-інвесторами станом на 01.01.2004 року, на 01.01.2005 року та на 01.01.2006 року показує, що динаміка найбільших часток інвестицій, отриманих з наступних країн світу, характеризується показниками:

станом на 01.01.2004 року:



США – 19,75%;

Кіпр – 14,32%;

Великобританія – 12,61%;

Нідерланди – 8,53%;

Німмеччина – 8,41%;

Російська Федерація – 6,94%;

Австрія – 4,63%; 

станом на 01.01.2005 року:

США – 16,99%;

Кіпр – 15,28%;

Великобританія – 13,26%;

Нідерланди – 8,84%;

Німмеччина – 9,07%;

Російська Федерація – 8,17%;

Австрія – 5,01%; 

станом на 01.01.2006 року:

США – 9,47%;

Кіпр – 10,76%;

Великобританія – 7,96%;

Нідерланди – 4,97%;

Німмеччина – 37,93% (з врахуванням інвестицій “Mittal Steel AG”, Німмеччина в придбання у 2005 році “Криворіжсталі”);

Російська Федерація – 5,51%;

7) Австрія – 9,81% (з врахуванням інвестицій групи “Raiffeisen” , Австрія в придбання у 2005 році АППБ “Аваль”);



Аналіз розподілу сум прямих іноземних інвестицій, вкладених в економіку України за галузями народного господарства станом на 01.01.2006 року показує, що найбільш привабливими є наступні галузі:

1. Металургія та обробка металів –32,5% (з врахуванням інвестицій «Mittal Steel AG», Німмеччина в придбання у 2005 році “Криворіжсталі”);

2. Харчова промисловість та переробка сільгосппродукції – 14,2%;

3. Фінансова діяльність – 12,1% (з врахуванням інвестицій групи «Raiffeisen» , Австрія в придбання у 2005 році АППБ “Аваль”);

4. Оптова торгівля та посередництво в торгівлі – 7,1%;

5. Хімічна та нафтохімічна промисловість – 5,9%;

6. Транспорт та зв’язок –3,8% (з врахуванням інвестицій в мобільних операторів UMC, LIFE).

Аналіз розподілу сум прямих іноземних інвестицій, вкладених в економіку України по областям та виділеним містам України станом на 01.01.2004 року та на 01.01.2006 року показує, що найбільші частки інвестовані в наступні промислово-розвинуті області України:

- станом на 01.01.2004 року:



м.Київ – 31,9%;

Дніпропетровська область – 9,0%;

Київська область – 7,1%;

Донецька область – 6,5%;

Запорізька область – 6,6%;

Одеська область – 5,4%;

Разом в 6 областей(міст) України – 66,5%.

- станом на 01.01.2006 року:

м.Київ – 32,6% (з врахуванням інвестицій групи “Raiffeisen” , Австрія в придбання у 2005 році АППБ “Аваль”);;

Дніпропетровська область – 37,0% (з врахуванням інвестицій “Mittal Steel AG”, Німмеччина в придбання у 2005 році “Криворіжсталі”);

Київська область – 3,7%;

Донецька область – 3,4%;

Запорізька область – 3,4%;

Одеська область – 2,8%;

Разом в 6 областей(міст) України – 82,9%.



Таким чином, іноземні інвестиції продовжують зосереджуватися у 6-ти промислово-розвинутих областях України.




СПИСОК ВИКОРИСТАНОЇ ЛІТЕРАТУРИ



1. ЗАКОН УКРАЇНИ « Про інвестиційну діяльність» // від 18 вересня 1991

 N 1560-XII (Із змінами і доповненнями, внесеними Законами України станом на 20 листопада 2003 року N 1294-IV)

2. ЗАКОН УКРАЇНИ «Про режим іноземного інвестування» //від 19 березня 1996 року N 93/96-ВР (Із змінами і доповненнями, внесеними Законами України станом на 15 травня 2003 року N 762-IV)

3. Глазунов В.М. Финансовый анализ и оценка риска реальных инвестиций. -  Москва, «Финстат-Информ», 1997

		4. Ефимова М.Р., Ганченко О.И., Петрова Е.В. Практикум по общей теории статистики: Учебное пособие. – М.: Финансы и статистика, 2000.

5. Ефимова М.Р., Петрова Е.В., Румянцев В.Н. и др. Общая теория статистики: Учебник. – М.: Инфра-М, 1998.

6. Кулинич О.І. Теорія статистики: Підручник. – К.: Вища школа, 1992.

7. Статистика. За редакцією А.В. Головача, А.М. Єріної, О.В. Козирєва. К.:  Вища школа, 1993.

8. Статистика рынка товаров и услуг / под ред. И.К.Беляевского – М.: «Финансы и статистика»,1997

9. Статистика підприємництва / під редакцією П.Г.Вашківа –  Київ, Слобожанщина,1999

10. Социально-экономическая статистика / под редакцией А.В.Головача Киев, «Вища школа», 1991

	11. Степаненко А.С. Іноземні інвестиції в Україну : фінансування та оцінка ефективності. – К. : ЗАТ “НІЧЛАВА”, 2000

12. ПОСЛАННЯ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ ДО ВЕРХОВНОЇ РАДИ УКРАЇНИ "Про внутрішнє і зовнішнє становище України у 2003 році"// травень, 2004

13. Татаренко В.А. Теорії інвестицій.- К.: КНЕУ, 2000

14. Федоренко В. Г. Інвестиційний менеджемент.-К.: МАУП, 1999