Заповідники Естонії

Київський Національний університет ім.Тараса шевченка

Географічний факультет



























Заповідники Естонії





Студентки 4- курсу

Гр.геомофологів

Магди Варвари

































                                                             









                                                                            Київ

                2006
Зміст

Грунти і рослинність .......................................................................3

Флора.................................................................................................4

Фауна..................................................................................................6

Природні визначні пам'ятки.............................................................9

Охорона місцепроживань.................................................................10

Законодавчі заходи............................................................................12

Організація охорони...........................................................................13

      Використана література














Грунти і рослинність



Завдяки різноманітності материнських порід, гідрологічного режиму і умов рельєфу в Естонії сформувався строкатий грунтовий покрив. Так, на півдні переважають дерново-підзолисті і дерново-глєєві грунти, в північній половині – типові дерново-карбонатні, вилужені дерново-карбонатні і опідзолені дерново-карбонатні грунти, що чергуються з ділянками підзолистих, підзолисто-болотяних і болотяних грунтів. На крайній півночі і північному сході зустрічаються ареали підзолистих кам'янистих грунтів. В цілому заболочені грунти займають більше половини площі Естонії, а справжні болота – ок. 22%. Маріметсаське болото є одним із старих в Західній Естонії - є унікальним для Європи пейзажем і визнано середовищем незаселеного, що має міжнародне значення, 120 видів птахів. Також тут ростуть рідкісні рослини. Естонія розташована в зоні змішаних лісів. Ліси займають 38% її території, близько 65% з них представлені хвойними породами (ялина, сосна).

Найбільші масиви луків розташовані на північному заході країни і на островах. Для тваринного світу характерні представники фауни тайгових і широколистих лісів: лось, косуля, кабан, заєць, вовк, лисиця, білка; з птахів - рябчик, глухар, тетерь, куріпка і ін. На побережжі мешкають перелітні птахи, біля побережжя - промислові види риб. Є національний парк (Лахемааский національний парк ), 4 заповідники (Війдумяє, Вільсанді, Матсалу, Нігула) і 30 заказники. Улюблені житла перелітних птахів - острів Хийумаа, затока Кяйна, заповідник Матсалу і південно-східні острови, є і одними з кращих в Європі орнітологічними майданчиками. Крихітний острів Абрука з невеликим природним резервом, розташований в 6 км. від південного узбережжя Сааремаа - "балтійська мекка" еко- туристів.













Флора

У Естонії пролягають межі розповсюдження багатьох видів рослин (так званих маргінальних видів). Було виявлено, що 251 вид вищих рослин в Естонії (див. Таблицю 1, Кількість природних видів і їх розподіл по категоріями охорони) мають тут північну, південну, східну або західну межу розповсюдження:

71 вид північну межу (Cladium mariscus, Heliochrysum arenarium, Berula erecta, і т.д.),

50 видів східну межу (Juncus subnodulosus, Litorella uniflora, і т.д.),

32 види південно-східну межу (Cornus suecica, Cochlearia danica, і т.д.),

9 видів південну межу (Botrychium lanceolatum, Carex glareosa, і т.д.), 

14 видів південно-західну межу (Carex brunnescens, C. globularis, і т.д.),

16 видів західну межу (Chamaedaphne calyculata, і т.д.),

59 видів північно-західну межу (Arenaria procera, Trisetum sibiricum, і т.д.).



Протягом одного сторіччя безліч судинних рослин, лишайників і мохоподібних, таких, що зустрічалися на території Естонії, зникли або стали дуже рідкісними. До зниклих видів флори відносяться Alisma lanceolatum, Blechnum spicant, Botrychium lanceolatum, B.simplex, Carex rhynchophysa, Cochlearia officinalis, Crassula aquatica, Eleocharis ovata, Erica tetralix, Galium schultesii, Geranium columbinum, Hypericum humifusum, Juncus anceps, Melica ciliata, Orchis coriophora, Scrophularia auriculata (17 видів).



Таблиця 1. Кількість природних видів і їх розподіл по категоріями охорони в Естонії (Кюльвік, 1999)

  

Группа

Зарегистрированное количество видов

Категория Охраны 

Находящиеся под контролем





I

II

III



ФЛОРА

Сосудисті рослини

1441

22

122

41

X

Мохоподібні

507



23

2

X

Лишайники

786









Морські водорості 

2500









Гриби



3461



24

6



ФАУНА



Хребетні

Ссавці

64

2

15

12

X

Птиці

332

7

36

179

X



Рептилії

5



1

4

X

земноводні

11



4

7

X

Риби

76



2

2

X

Безхребетні

Членистоногі

10206





26

X

Молюски

136

1





X

Мшанки

7









Кільчаті черви

130



1



X

Круглые черви

451









Плоскі черви

304









Кишкопорожнинні

8









Губки

3









Простіші

11597











Мохоподібні є дуже важливим компонентом екосистем Естонії, особливо в лісах і болотах. З 507 відомих видів, 350 належать до порядку Bryales, 120 до порядку Hepaticae, 37 до порядку Sphagnales. Більше 100 видів мохоподібних в Естонії є рідкісними і знаходяться в небезпеці, 21 вид відносять до зниклих.

Морські водорості (разом з Cyanophyta, які в даний час відносять до Cyanobacteria) - це багата макрогрупа в Естонській біоті: в даний час ми знаємо більше 2500 прісноводих, морських, грунтових і аерофільних видів водоростей. Один вид Phaeophyta, Waerniella lucifuga, вважається зниклим.

	Гриби - найбільша макрогрупа в старому царстві рослин, що налічує 3,461 різновидів; вони ростуть на 1,160 видах дерев (на ялині - 157 видів, на соснах - 121). Найбільші групи грибів - Agaricales (772 різновид), Aphyllophorales (388), Uredinales (275), Helotiales (225), і т.д. Відомо близько 300 видів їстівних грибів (проводиться 35,000 т/г), 15 видів було визнано отруйними.

Ліхенофлора складається з 786 видів, і в її склад входять багато украй рідкісних арктико-альпійських, неморальних, ксероконтінентальних і океанічних видів. Лишайники сильно страждають від забруднення повітря - за останні п'ятдесят років зникло 38 видів макролишайника. Лишайники активно використовуються в Естонії в цілях екологічного контролю як показники рівня забруднення повітря



Фауна

Безхребетні, звичайно, є найбільшою макрогрупою - їх відомо 11,597 видів. Серед Простих, Круглих черв'яків, Кільчастих черв'яків, Молюсків і Членистоногих є багато рідкісних реліктових видів різних (субарктичний, арктичний, атлантичний, суббореальний) кліматичних поясів, що знаходяться в небезпеці.

У групах безхребетних найбагатшою по кількості видів є група комах: майже 10,000 видів (включаючи Coleoptera - приблизно 3,050 видів, Lepidoptera - 1,787, Diptera, - 2,113 видів). Декілька видів безхребетних знаходяться під охороною держави: Прісновода перлова скойка Margaritifera margaritifera, Руда Лісова Мурашка Formica rufa.

Хребетні на території Естонії налічують 488 видів, включаючи 8 видів, що ввезених до Естонії і прижилися на її території.

Круглоротні (Cyclostomata) представлені трьома видами. Два види (Річкова Мінога Lampetra fluviatilis і Ручьевая  L. Planeri) є звичайними, тоді як Морська Мінога Petromyzon marinushas зустрічається лише зрідка.

Фауна риб (Pisces, 73 види) включає тільки 1 вид хрящових риб. Атлантичний Осетер Acipenser sturio, один з видів риб, що охороняються, був востаннє зареєстрований в Естонських водах в 1997 році. 31 вид морських риб включає найбільш важливі в комерційному відношенні костистих риб (Балтійський Оселедець Clupea harengus membras, Балтійський Шпротів Sprattus sprattus balticus), а також декілька морських видів, які рідко з'являються в Естонських слабосолених прибережних водах. Кількість мігруючих видів риб (Атлантичний Лосось Salmo salar, Морська Форель Salmo trutta trutta, Лящ Vimba vimba) за останні десятиліття скоротилася, головним чином із-за будівництва гідротехнічних споруд і забруднення областей нересту. Більшість прісноводих риб (приблизно 30 видів) також поширена в слабосолених прибережних водах Балтійського моря. Костисті риби (Сом Silurus glanis, Харіус Thymallus thymallusand, Жерех Aspius aspius), що охороняються, поширені тільки в прісних водах. На додаток до Балтійського моря, комерційний рибний лов добре розвинений і на найбільших озерах, Псковсько-чудське (Пейпси) і Vortjarv .

У Естонії зареєстровано 11 видів земноводних (Amphibia); проте неясно, чи присутня серед них Озерна Жаба Rana ridibunda. Деякі види поширені досить широко (Трав'яна Жаба Rana temporaria, Остромордая Жаба R. arvalis, Звичайна Жаба Bufo bufo, Звичайний Тритон Triturus vulgaris), інші види більш менш рідкісні або спорадичні (Гребінчастий Тритон Triturus cristatus, Ковганка Звичайна Pelobates fuscus, Очеретяна Жаба Bufo calamita, Зелена Жаба Bufo viridis, Ставкова Жаба Rana esculenta, Їстівна Жаба R. lessonae). Рептилії (Reptilia) представлені 5 видами (включаючи широко поширену Живородящу Ящірку Lacerta vivipara, Гадюку Vipera berus, Вужа Natrix natrix). Перераховані рептилії, як і Веретеніца Anquis fragilis, і ще рідкісніша Прудка Ящірка Lacerta agilis включені в список видів тварин, що охороняються.

З 332 видів птахів 222 розмножуються в Естонії (206 регулярно); на додаток до цього безліч видів було зареєстровано як перелітні і\або такі, що прилітають на зиму (наприклад, Тундровий Лебідь - Cygnus columbianus, Морянка -Clangula hyemalis, Чечітка - Carduelis flammea, Синьга - Melanitta nigra, і т.д.). Чисельність багатьох видів скоротилося (наприклад, Дупель - Gallinago media, the Біла куріпка - Lagopus lagopus, Cизоворонка - Coracias garrulusetc.), тому деякі з них (всього 56) були включені в Червону Книгу. З іншого боку, чисельність популяцій інших видів, що в Західній Європі скорочуються, в Естонії, навпаки, зросла. Наприклад, чисельність Білої Лелеки (Ciconia ciconia) і  Орлана-Белохвоста (Haliaeetus albicilla), які є цікавими об'єктами вивчення для багатьох північних і західних орнітологів, відвідуючих Естонію. декількох видів чайок і горобців зростає, і вони все частіше населяють міські території. Птахи в Естонії охороняються і ретельно вивчаються в національних парках (Вільзанді), державних заповідниках (Матсалу), і пташиних заповідниках. У 20 столітті полювати на птахів стали значно менше. В даний час в Естонії дозволене полювання на багато видів качок, блакитний, лисух, гусаків і на деякі види чаплі.

У Естонії зареєстровано шістдесят чотири (64) види ссавців. П'ять (5) з них були інтродуцировани (Єнотовидний Собака Nyctereutes procyonoides, Американська Нірка Mustela vison, Ондатра Ondatra zibethicus, Благородний Олень Cervus elaphus. Європейський бобер Castor fiber перестав зустрічатися в Естонії у середині 19 століття, але життєздатна популяція цього вигляду знову з'явилася в країні з початку 1950-х завдяки повторному ввезенню з Росії.

Двадцять дев'ять (29) видів ссавців узято під охорону держави. У Естонії знаходяться під загрозою такі види ссавців як Європейська Нірка Mustela lutreola, Летяга  Pteromys volans і Соні (Gleridae).

В даний час дозволене полювання на 17 видів ссавців; при цьому Лось Alces alces, Кабан Sus scrofa і  Косуля Capreolus capreolus представляють  себой велику комерційну цінність. Завдяки розумній мисливській політиці, помірному використанню лісу, і т.д. чисельність деяких видів ссавців, що строго охороняються в інших країнах Європи, значно зросла в Естонії протягом останніх 60 років, і вони були включені в список тварин, на яких дозволено полювати (наприклад Вовк Canis lupus, Рись Felis lynx, Бурий Ведмідь Ursus arctos).



Природні визначні пам'ятки.



Заповедники: Війдумяе, Вільсанді, Матсалу, Нігула. Лахемааській національний парк. У північній частині Естонії розташовується природна визначна пам'ятка, вапнякове плато, північний край якого утворює крутий уступ - Северо-Эстонській глінт, що тягнеться уздовж всього північного побережжя від Нарви до мису Пакрі. Місцями глінт полого спускається до самого моря (мис Пакрі) або раптово віддаляється і стає крутим обривом (найбільша висота в Онтіка - 56 м). На вапняковому плато, покритому лише тонким шаром грунту, зустрічаються унікальні поля ялівцевих чагарників.Своєрідність і привабливість південної частини Естонії додають піднесеності і плато переважно хвилястого характеру (Отепя, Хаанья, Сакала), чарівні невеликі озера і річки, що беруть початок на возвишенностях, поточні по стародавній долині з місцями, що зустрічаються, грандіозними оголеннями червонуватого девонського пісковика. Морські острови складають 9,2% всій площі Естонії, левова їх частка доводиться на острови Сааремаа, Хийумаа, Мухумаа і Вормси. Окрім них жилі і острови Кихну, Звалюся, Абрука, Вілсанді, Пранглі і Аегна.







Охорона місцепроживань

Згідно офіційним відомостям, 48% всій території Естонії покрите лісами і лісистими землями (молодими лісопосадками, відкритими лісистими місцевостями і зарослими лісами болотами). Естонія належить до зони помірних хвойних (тверда деревина) лісів. В межах території країни виділяється 22 типу місцевості і 71 тип лісу. Найбільш важливі типи включають сухі соснові ліси з піщаними грунтами, помірні хвойні ліси, змішані ліси з хвойними деревами твердих порід, перехідні (мезотрофниє) болотисті ліси, сухі вересові соснові ліси, болота,(оліготрофниє) соснові ліси, драговини, (евтрофниє) березові ліси, багаті видами заболочені ліси чорної вільхи, а також займіщниє лісу і альварниє лісу.

Луго-пасовищні угіддя, луги і природні і частково змінені пасовищні угіддя є найбільш типовими в Естонії типами рослинності. У 1939 р. такі області займали 24.5 % території, а зараз менше 20 %. Протягом останніх 50 років область лугів і пасовищ скоротилася.

Болота. Болота займають приблизно 9150 km2 або 21.5 % території, а разом з районами стоячої води, де шар торфу менше 30 см, навіть 31 % території Естонії. Эвтрофниє болота займають 57 %, мезотрофниє болота - 12 %, і оліготрофниє болота - 31 % всієї заболоченої території. Естонські болота глибокі, сотні боліт мають торф'яний шар більше 5 м. У останні десятиліття більше 700,000 га заболочених лугів і різних видів боліт були осушені. Оскільки спроби використовувати ці території в сільському господарстві часто виявлялися невдалими, частина цих земель зараз засаджена молодими деревами і чагарником невисокої цінності. Флоре і фауні був завданий збитку, багатьох рідкісних видів і співтовариств втратили свої природні місцепроживання; болота, що були важливими джерелами прісної води, були знищені..

Завдяки достатку різноманітних боліт і активності учених, що захищали їх від осушення в радянський період, обширні заболочені території, важливі в економічних і/або наукових відносинах, були на щастя збережені.

Поняття "біотопи", "співтовариства", "екосистеми" і "ландшафти" є такими, що поки не дуже детально пропрацювали  в Естонському природоохоронному законодавстві, тому вони підлягають охороні як в межах, так і за межами територій, що охороняються. Два нові закони - Естонський закон про лісоводство (1998) і Закон про охорону і використання тварин (1998) - першими вводять елементи охорони біотопів в законодавчу систему країни. Охорона як таких ландшафтів не має в Естонії прямої законодавчої бази.

Характеристики ландшафту можуть бути в числі передумов для виділення території як природоохоронний об'єкт (після ухвалення Закону про природоохоронні об'єкти, наприклад, ст. 2). Тип ландшафту - одна з характеристик, що беруться до уваги при плануванні забудови (після ухвалення Закону про планування і будівництво, наприклад, ст. 8). Захисні ліси (одна з трьох категорій лісу в Естонії) - це такі ліси, які забезпечують збереження ландшафту.

На всіх типах територій, що охороняються, а також природних пам'ятниках, ландшафт може охоронятися згідно із законом про природні об'єкти, що охороняються. Специфіка охорони ландшафту повинна бути визначена в правилах охорони природи даної області.













Законодавчі заходи

Статус. Закон про Об'єкти природи (прийнятий 1 червня 1994 року), що Охороняються, встановлює наступні категорії об'єктів in situ, що охороняються:

- області, що охороняються

- природні і природно-історичні пам'ятники

- види флори і фауни, скам'янілості і корисні копалини.



Види рослин і тварин, що охороняються, скам'янілості або мінерали - це такі види рослин, грибів, тварин або їх таксономічеськіє одиниці, скам'янілості або мінерали, які існують в Естонії в своєму природному стані, знаходяться під загрозою, є рідкісними або володіють науковою, природоохоронною, естетичною, місцевою історичною цінністю, і які внаслідок цього узяті під охорону. Види, що охороняються, скам'янілості і корисні копалини розділені на охоронні категорії I, II, і III відповідно до строгості і специфіки заходів, що вживаються.

Згідно Закону про Об'єкти природи, що Охороняються, охорона здійснюється шляхом складання списків видів, що охороняються державою, і організації заповідників для видів, що знаходяться під загрозою.



На додаток до вищесказаного, в Естонії установлена Червона Книга, яка зберігає за собою консультативну функцію. Недавно, в 1998, Комісія по Збереженню природи при Академії наук підготувала нову, перероблену версію Червоної Книги.

Закон про Об'єкти природи, що Охороняються, встановлює процедуру узяття під охорону об'єктів природи (областей, що охороняються, окремих природних об'єктів, видів). Він визначає права і обов'язки землевласників, користувачів землі і інших осіб, що мають відношення до таких об'єктів. Закон передбачає процедуру накладення екологічних обмежень на власність, і введення обов'язків власників землі, що знаходиться в зонах різних типів, що охороняються. Цей закон передбачає всі можливі обмеження і зобов'язання, хоча в деяких випадках вони можуть уточнюватися і доповнюватися Урядом Естонії за допомогою спеціальних Правил охорони. Закон також передбачає фінансову компенсацію землевласникам за обмеження у використанні землі в областях, що охороняються. Компенсація надається через зменшення земельного податку. Також Закон визначає категорії класифікації, порядок охорони і ділення на зони.





Організація охорони

Охорона видів рослин і тварин в основному організована так само, як і охорона областей. Проблемами навколишнього середовища займаються наступні органи влади: Міністерство Навколишнього середовища, тісно пов'язаний з ним Відділ Збереження природа, 17 окружних Департаментів Навколишнього середовища і 18 адміністрацій областей, що охороняються. Департамент Лісу і Департамент Рибного господарства відповідно відповідають за аналогічні проблеми, пов'язані із збереженням видів. Функцію керівництва виконує Головний інспектор і його кабінет.



У природоохоронній діяльності беруть активну участь неурядові організації (NGO). Вони включаються в роботу, забезпечуючи докладну інформацію і експертизу в своїх вузьких областях (Орнітологічне Суспільство - щодо видів птахів і областей, що потребують охорони того або іншого ступеня, Естонське Терріологичеськоє Суспільство - щодо охорони ссавців, Суспільство Натуралістів - щодо списків видів комах, і т.д.). Деякі неурядові організації - як наприклад Естонський Фонд Природи і Асоціація Збереження природи "Kotkas", займаються описом  і відновленням чисельності видів, що знаходяться під загрозою. Інші неурядові організації, які варто згадати, - це Європейська Комісія по Збереженню і Розведенню Нірки (EMCC) - Естонське відділяння, Суспільство "Видра", Естонське Суспільство Лепідоптерологов і т.д.	



У строгому сенсі, жоден конкретний вигляд ще не має плану регуляції в Естонії. У ширшому сенсі, багато видів все ж таки підтримуються і регулюються у відповідності в розробленими планами. Так, орли і Чорна Лелека управляються Асоціацією Збереження природи "Kotkas", Європейська Нірка знаходиться під спостереженням Естонського відділяння Європейської Комісії по Збереженню і Розведенню Нірки (EMCC) .



Популяції рідкісних і таких, що знаходяться під загрозою видів контролюються в рамках державної Програми контролю навколишнього середовища, яке було прийняте в 1994г. Особливо уважно у зв'язку з проблемою охорони розглядаються види наземної і прісноводої біоти. Загальні вимоги до контрольованої ділянки включають безперервність і протяжність екологічних умов протягом тривалого періоду спостережень. В даний час в рамках цієї програми 101 ділянку узятий під спостереження тільки за видами рослин, що знаходяться під загрозою. База даних тих, що знаходяться під загрозою видів знаходиться в координуючій установі Державного Контролю. Нова, заснована на Географічній Інформаційній Системі (GIS) система контролю біорізноманітності була до 1998 розроблена в рамках проекту підтриманого Phare.		



















Використана література:

http://enrin.grida.no/biodiv/ru/national/estonia/measure1.htm

http://www.krugosvet.ru/articles/95/1009528/1009528a1.htm

http://archive.travel.ru/estonia/

http://www.htk.tlu.ee/projektipaun/tood/i-kooliaste/eesti-loomad.doc/view

http://www.jazztour.ru/estonia/map/

Эстонская Стратегия по Биоразнообразию и План Действий, 1999



2