Аналіз дебіторської і кредиторської заборгованості

3







Зміст



Вступ

1. Управління дебіторською заборгованістю підприємства

1.1. Сутність та класифікація дебіторської заборгованості підприємства

1.2. Фактори, що визначають обсяг дебіторської заборгованості підприємства

1.3. Теоретичні основи управління дебіторською заборгованістю

2. Поняття кредиторської заборгованості

2.1. Погашення кредиторської заборгованості в добровільному порядку

2.2. Склад і показники кредиторської заборгованості

2.3. Планування кредиторської заборгованості

3. Аналіз дебіторської і кредиторської заборгованості ТОВ ”Юнігран”

Висновок

Використана література

Додатки


Вступ



Аналіз і управління дебіторською і кредиторською заборгованістю мають дуже велике значення для підприємств, що функціонують в умовах ринку. Вміле й ефективне управління цією частиною поточних активів є невід'ємною умовою підтримки  необхідного рівня ліквідності і платоспроможності. Управління дебіторською заборгованістю необхідно як при формуванні іміджу надійного позичальника, так і з погляду  забезпечення ефективної поточної діяльності підприємства.

Особливо актуальним представляється аналіз і управління дебіторською заборгованістю для фірм, що здійснюють діяльність, велика частина господарських операцій якої полягає в русі коштів  і фінансової документації, а не матеріальних потоків. У таких фірм значна частка поточних активів приходиться саме на дебіторську заборгованість. Управління дебіторською заборгованістю має особливе значення в період інфляції, коли подібна іммобілізація власних оборотних коштів стає особливо невигідною. 

У залежності від спрямованості діяльності деякі підприємства працюють переважно за готівку, а деякі надають свої послуги визначеній частини покупців у залежності від рівня сталих відносин у кредит. Кредит може бути необхідною умовою існування підприємства, особливо якщо його надають конкуренти. 

Рівень заборгованості визначається багатьма факторами: видом продукції (послуг), місткістю ринку, ступенем насиченості ринку даною продукцією (послугами), прийнятою на підприємстві системою розрахунків та ін. Якщо підприємство має значну питому вагу дебіторської заборгованості в складі поточних активів, найважливішою задачею фінансових менеджерів є ефективне управління нею.

Інформаційною базою для аналізу заборгованості є офіційна фінансова звітність: бухгалтерський звіт (розділ "Оборотні активи"), форма № 5 "Додаток до бухгалтерського балансу" (розділ 2 "Дебіторська і кредиторська заборгованість" і довідки до нього). Для більш детального аналізу якості дебіторської заборгованості користуються даними ордерів чи відомостей обліку розрахунку з покупцями і замовниками, підзвітними особами і т.д. 

Ліквідність дебіторської заборгованості визначається головним чином швидкістю і термінами її оборотності. Якість дебіторської заборгованості визначається ступенем відповідності термінів заборгованості умовам платежу.

При дослідженні динаміки дебіторської заборгованості виникає питання: чим обумовлені ті чи інші її зміни – варіюванням масштабів діяльності,  успіхами чи прорахунками менеджерів? Для того щоб відповісти на це питання, необхідно порівняти її зміни з динамікою результатів діяльності фірми. Зробити це можна за допомогою коефіцієнтів оборотності дебіторської заборгованості, що також відносяться до групи так званих показників ділової активності.


1. Управління дебіторською заборгованістю підприємства



1.1. Сутність та класифікація дебіторської заборгованості підприємства





Дебіторська заборгованість – це складова оборотного капіталу, яка представляє собою вимоги до фізичних чи юридичних осіб щодо оплати товарів, продукції, послуг. Збільшення дебіторської заборгованості означає вилучення коштів з обороту, що, в свою чергу, вимагає додаткового фінансування.

Традиційна класифікація дебіторської заборгованості передбачає її розподіл за правовим критерієм на строкову або прострочену. До строкової відноситься дебіторська заборгованість, строк погашення якої ще не настав або становить менше одного місяця і яка пов’язана з нормальними строками розрахунків, визначеними в угодах. Прострочена – це заборгованість з порушенням договірних термінів, або заборгованість, що пов’язана з помилками в оформленні розрахункових документів. 

Окремо необхідно виділити безнадійну дебіторську заборгованість – рахунки, які покупці не оплатили. Такі борги списуються на збитки по закінченні строку позовної давності.

Дебіторська заборгованість, як правило, представлена у вигляді кредиту, що надається по відкритому рахунку. Єдиним доказом того, що покупець винен постачальнику гроші за отримані ним товари чи послуги, є запис в бухгалтерських книгах і рахунок, підписаний покупцем. Щоб захистити себе від ризику несплати по рахунках, постачальник може вимагати оформлення комерційного кредиту шляхом виписки простого або переказного векселя або виставлення покупцем акредитиву.


1.2. Фактори, що визначають обсяг дебіторської заборгованості підприємства



Розмір дебіторської заборгованості визначається багатьма факторами, які поділяються на зовнішні та внутрішні (рис. 1.1. і 1.2).





Рис. 1.1. Склад зовнішніх факторів, що визначають розмір дебіторської заборгованості



Зовнішні фактори практично не залежать від діяльності підприємств і обмежити їх вплив досить складно. Внутрішні – залежать від того, наскільки фінансовий менеджер володіє навичками управління дебіторською заборгованістю.



Рис. 1.2. Склад внутрішніх факторів, що визначають розмір дебіторської заборгованості


Дебіторська заборгованість покупців – це фактично безвідсоткова позика контрагентам. Її рівень визначається підприємством за умовами розрахунків зі своїми клієнтами. Якщо ці умови є суворими, то зменшується обсяг продажу товарів через те, що покупці не мають можливості придбати товар в кредит і, відповідно, зменшується величина дебіторської заборгованості за рахунками клієнтів. З іншого боку, якщо розрахункові умови послаблюються, з’являється більше замовників, зростає товарооборот і сума дебіторської заборгованості.

Послаблення розрахункових умов, що збільшує дебіторську заборгованість покупців, має свої переваги і недоліки. Так, з одного боку – це зростання обсягу продажу товарів та прибутку, а з іншого – збільшення суми безнадійних боргів та додаткові фінансові витрати через наявність на балансі дебіторської заборгованості.

Перш ніж прийняти рішення про послаблення розрахункових умов, слід порівняти витрати від утримання на балансі додаткової дебіторської заборгованості контрагентів з вигодою від зростання обсягу продаж. Якщо результат такого порівняння дає прибуток, то підприємство може послабити покупцям свої розрахункові умови. 

Однак послаблення вимог щодо розрахунків не завжди дає такий результат. Інколи додаткові витрати на безнадійні борги та утримання на балансі додаткової дебіторської заборгованості значно перевищують прибуток від додаткового товарообороту. Результатом може стати накопичення на балансі, окрім старої, ще й нової дебіторської заборгованості. В цьому випадку краще не змінювати умови розрахунків, тобто не послаблювати їх.




1.3. Теоретичні основи управління дебіторською заборгованістю



Після того, як встановлено тривалість виробничо-фінансового циклу, слід провести аналіз дебіторської заборгованості підприємства-постачальника. 

Далі проводиться аналіз оборотності дебіторської заборгованості, для чого використовують відповідні коефіцієнти. Для розрахунку цих коефіцієнтів використовується бухгалтерський баланс і Звіт про фінансові результати.

Оборотність ДЗ  =  ,                       (1)



де ВР – виручка від реалізації;

ДЗсер – середня дебіторська заборгованість.

Для розрахунку середньої дебіторської заборгованості використовуються формули:

середньої хронологічної (якщо є дані про розміри дебіторської заборгованості на початок кожного місяця або кожного кварталу):



ДЗсер = ,       (2)



де ДЗ1, ДЗ2,...,ДЗn – величина ДЗ на початок кожного місяця або кварталу; 

середньої арифметичної (якщо є дані про розміри дебіторської заборгованості тільки на початок і кінець періоду):



ДЗсер =,                      (3)

Чим швидше обертається дебіторська заборгованість, тим менший ризик її непогашення. Чим вищий є цей коефіцієнт, тим агресивніша політика стягнення платежів;

Період погашення ДЗ = .  (4)



Чим більший період погашення дебіторської заборгованості, тим вищий ризик її непогашення. Період до 60 днів вважається нормальним, до 90 днів – поганим, а більше 90 днів – суцільні проблеми.

Слід проаналізувати також такі показники рівня дебіторської заборгованості як:

Частка ДЗ в поточних активах =  (5) 



Частка сумнівної ДЗ = . 



Цей показник характеризує якість дебіторської заборгованості. Чим вищий цей показник, тим нижча ліквідність дебіторської заборгованості.

Можна провести аналіз дебіторської заборгованості за покупцями з метою виявлення покупців, що порушують строки платежів, і підготовити звіт про збитки по безнадійних боргах.

При аналізі коефіцієнтів, що характеризують дебіторську заборгованість, необхідно дотримуватися наступних принципів:

	порівнювати їх із середньогалузевими і з коефіцієнтами підприємств цієї ж галузі. Велика розбіжність із вказаними показниками у будь-який бік потребує уваги;

	враховувати циклічність бізнесу, тобто розраховувати коефіцієнти окремо для періодів зростання і для періодів спаду;

	порівнювати їх значення при зміні кредитної політики, яка проводиться підприємством, і тим самим визначати ефективність цієї політики;

	розрізняти продаж в кредит і за готівку. Якщо у підприємства переважає продаж за готівку, а за продажем в кредит мають місце постійні затримки і середній період сплати занадто високий, то можливо варто припинити продаж в кредит взагалі і продавати товари та послуги тільки за готівку;

	прагнути до балансу між кредиторською заборгованістю і дебіторською, адже кредиторська заборгованість є безкоштовним джерелом фінансування.

Аналіз дебіторської заборгованості дозволяє зробити висновок про ефективність кредитної політики, що проводиться підприємством, виявити її недоліки і врахувати їх при розробці нової кредитної політики.


2. Поняття кредиторської заборгованості



Кредиторська заборгованість - тимчасово залучені суб'єктом у власне користування грошові кошти, які підлягають поверненню юридичній або фізичній особі. Розрізняють нормальну (законну) і прострочену К.з. Нормальна виникає у межах діючих термінів її сплати. Заборгованість, не погашена з настанням термінів сплати, є простроченою. В регульованих ринкових системах з розвинутим господарським законодавством кредитор у разі невиконання позичальником у передбачені терміни своїх кредитних зобов'язань може подати на нього позові в судовому порядку вимагати не лише повернення боргу, а й повного відшкодування збитків. У разі невиконання позичальником рішень суду про сплату заборгованості суд оголошує боржника неплатоспроможним і застосовує механізм банкрутства, який водночас є й механізмом вибору ефективного власника, і механізмом запобігання можливій ланцюговій реакції поширення неплатежів між господарюючими суб'єктами, що може перетворитися на потужний дестабілізуючий фактор економіки. Проте в періоди глибоких економічних потрясінь механізм банкрутства належним чином не виконує зазначені функції, і через несприятливі об'єктивні обставини дуже часто неплатоспроможними стають виробники з нормальним і навіть високим рівнем ефективності господарювання, які створюють потрібну споживачам продукцію (послуги). Банкрутства і К.з. у такому разі набувають масового характеру, посилюють процес згортання виробництва, зменшення кількості робочих місць, доходів, рівня споживання суспільства. В Україні проблема К.з. була однією з найгост-ріших у першій половині 90-х XX ст. Способи, якими її намагалися вирішувати в 1992-93 (через надання державою господарюючим суб'єктам кредитів, субсидій, допомог, джерелом яких була додаткова емісія грошей), не мали і не могли мати бажаних наслідків, оскільки коріння проблеми - у виробництві, насамперед невідповідності його структури структурі суспільних потреб (високому ступені залежності від імпорту сировини, комплектуючих, енергоносіїв тощо, високій фондо- і матеріаломісткості продукції за низької її якості та відносно високої ціни тощо), а навпаки, погіршили загальну макроекономічну ситуацію, спричинивши бурхливий розвиток інфляційних процесів. Інфляція руйнувала виробництво, фінансово-грошову систему. Криза в державі набула рис глибокої стагфляції. За таких умов уряд спрямовував значні зусилля на стримування галопуючої інфляції. Вжиті ним упродовж 1994-95 заходи дали змогу суттєво знизити її рівень (з 850% у 1994 до 180% у 1995 на рік). Проте жорстка монетарна політика, за допомогою якої уряд боровся з інфляцією, посилила кризу неплатежів. Тільки за перші сім місяців 1995 прострочена К.з. підприємств і організацій в Україні збільшилася на 571 трлн. крб. і досягла рівня 725 трлн. крб. У наступні роки К.з. ще більше поглибилася і в 1998 становила 107,7 млрд. грн., що майже вдвічі перевищувало обсяги ВВП. Тотальні неплатежі за зобов'язаннями І стали одним із найголовніших факторів, що блоку-івали пожвавлення господарського життя в країні. І 'це невипадково. Монетарна політика, по суті, є політикою стримування доходів, тому підвищення платоспроможності господарських суб'єктів неможливе, отже, неможливо перебороти спад виробництва, вивести економіку з кризи. Досвід країн Західної Європи, уряди яких у 70-80-ті використовували концепцію монетаризму як керівництво до дії в боротьбі зі стагфляцією у цих країнах, засвідчує, що монетарна політика ефективна щодо приборкання інфляції, але супроводжується подальшим згортанням виробництва, зростанням безробіття, загостренням соціальної напруженості. Логіка й реальна практика, в т.ч. самої України, засвідчують, що розв'язати проблему неплатежів можна тільки в контексті загального оздоровлення економіки на базі піднесення виробництва через пряме (не опосередковане штучним "накачуванням" в економіку номінального попиту) стимулювання його розвитку. Для цього потрібна цілісна програма, в якій, крім заходів щодо стримування інфляційних процесів, передбачаються і ретельно виважені, узгоджені між собою, конкретизовані напрями політики держави в галузі інвестицій, амортизації, цін, податків, підготовки кадрів, оплати праці, зовнішньоекономічних відносин тощо, спрямовані на структурну перебудову економіки, підвищення її ефективності, розвиток конкурентного середовища, чутливості виробництва до суспільних потреб, на зростання на цій основі реальних доходів господарюючих суб'єктів, усього населення країни.

До складу майна підприємства, як майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи його борги. В іншій правовій нормі - при перерахуванні об'єктів цивільних прав борги, чи кредиторська заборгованість, не названі в числі інших видів майна, до яких віднесені речі, включаючи гроші і цінні папери, інше майно, у тому числі майнові права. Це явна непогодженість у законодавстві. Якщо в числі об'єктів цивільних прав названі майнові права, то варто було б вказати і кореспондуючі їм майнові обов'язки, чи, більш конкретно, кредиторську заборгованість.

Економічна сутність кредиторської заборгованості полягає в тому, що це не тільки частина майна організації, як правило кошти, але і товарно-матеріальні цінності, наприклад у зобов'язаннях по товарному кредиті. Як правова категорія кредиторська заборгованість - особлива частина майна організації, що є предметом обов'язкових правовідносин між організацією і її кредиторами. Організація володіє і користається кредиторською заборгованістю, але вона зобов'язана повернути чи виплатити дану частину майна кредиторам, що мають права вимоги на неї. Дана частина майна суть борги організації, чуже майно, чужі кошти, що знаходяться у володінні організації-боржника. Таким чином, кредиторська заборгованість має двоїсту юридичну природу: як частина майна вона належить организации на праві володіння, чи навіть праві власності щодо отриманих позичково грошей чи речей, визначених родовими ознаками; як об'єкт зобов'язальних правовідносин - це борги організації перед кредиторами, тобто обличчями, управомоченными на витребування чи стягнення від організації зазначеної частини майна.

З урахуванням відзначених ознак кредиторську заборгованість можна було б визначити як частина майна організації, що є предметом виниклих з різних правових основ боргових зобов'язань організації-дебітора (боржника) перед уповноваженими обличчями кредиторами, що підлягає бухгалтерському обліку і відображенню в балансі як борги організації - балансоутримувача.



2.1. Погашення кредиторської заборгованості в добровільному порядку



Якщо кредитор по настанні термінів виконання зобов'язання не звертається до організації-дебітора з вимогою про виплату боргів, кредиторська заборгованість залишається в розпорядженні дебітора і він може або повернути кредитору борги за власною ініціативою, або використовувати незатребувані засоби в складі свого майна. Неповернення боргу спричиняє застосування до боржника визначених майнових санкцій: стягнення неустойки, передбаченої договором; штрафів, установлених законом; відсотків за користування чужими коштами внаслідок їхнього неправомірного утримання, відхилення від їхнього повернення, іншої прострочення в їхній сплаті. Кредитори можуть стягнути з дебітора й збитки, заподіяні ним несвоєчасним поверненням чи неповерненням боргів: за загальним правилом збитки відшкодовуються в частині, не покритою неустойкою чи відсотками, стягуваними за користування чужими коштами. Неповернення боргів може привести до порушення в арбітражному суді справи про неспроможність (банкрутстві) організації-дебітора.

Незважаючи на розгалужену структуру нормативних і договірних санкцій, їхній сумарний афект може бути менше тієї економічної вигоди, що розраховує одержати організація-дебітор у наслідок використання чужих коштів. Наприклад, за договором на виготовлення й постачання складного серійного устаткування замовник перелічує виконавцю аванс по підписанні договору, а потім робить попередню оплату двох-трьох перших етапів робіт. Дана схема розрахунків за договором дозволяє організації-виконавцю тимчасово використовувати отримані від замовника фінансові ресурси на інші мети, "прокручивать" їхній, наприклад, на ринку цінних паперів. Якщо при цьому терміни виготовлення і здачі об'єкта зрушаться і виконавцю прийдеться заплатити неустойку, а може бути, і повернути замовнику отримані від нього аванси, суми санкцій будуть погашені виконавцем-боржником за рахунок прибули, отриманої від використання чужих фінансових ресурсів.

Дана практика підтверджена численними судовими суперечками про стягнення кредиторської заборгованості. Одним із стимулів до добровільного повернення боргів служить плата за користування чужими коштами. Тим часом законодавець, дорівнюючи розміри плати до дисконтної ставки банківського відсотка на день пред'явлення позову, значно послабив стимулююче вплив цієї санкції. Варто було б установити розмір плати за користування чужими коштами рівним дворазовій дисконтній ставці банківського відсотка. Тоді вплив санкції на несправних дебіторів було б більш відчутним і стимулювало б їх до добровільного погашення боргів.

Будь-які боргові зобов'язання організація-дебітор може виконати в добровільному порядку. Самий елементарний і найбільш розповсюджений шлях для цього - перерахування суми боргу на банківський рахунок кредитора. Якщо реквізити банківського рахунка кредитора невідомі і довідатися їхній неможливо, боржник, вправі внести належні з його гроші чи цінні папери в депозит нотаріуса, а у випадках, передбачених законом, у депозит суду. Внесення грошової чи суми цінних паперів у депозит чи нотаріуса суду стане виконанням зобов'язання і, отже, погашенням кредиторської заборгованості.



2.2. Склад і показники кредиторської заборгованості



У тих випадках, коли організація-дебітор не приймає ніяких заходів щодо  добровільного повернення боргів, у кредиторів залишається можливість примусового стягнення, що у залежності від характеру кредиторської заборгованості здійснюється одним із двох способів: 1) у судовому чи 2) у позасудовому порядку.

Поняттям кредиторської заборгованості охоплюються боргові зобов'язання організації-дебітора, що мають різне походження, а отже, різні юридичну природу і правовий режим, що, власне кажучи, обумовлює практичну необхідність використання погодженого на рівні закону понятійного апарата. Оскільки кредиторська заборгованість служить одним із джерел засобів, що знаходяться в розпорядженні організації-дебітора, неї показують у пасиві балансу. Облік кредиторської заборгованості ведеться, природно, по кожнім кредиторі окремо ("розрахунки з кредиторами" чи просто "кредитори"), а в узагальнюючих показниках відбивають загальну суму кредиторської заборгованості і дають її, розбиваючи на вісьмох груп.

За діючими правилами в поясненнях до бухгалтерського балансу і звіту про фінансові результати в числі інших додаткових даних указують зведення "про наявність на початок і кінець звітного періоду окремих видів кредиторської заборгованості". До складу кредиторської заборгованості входять показники по наступним позиціях:

- постачальники і підрядчики;

- векселя до сплати;

- заборгованість перед дочірніми і залежними суспільствами;

- заборгованість перед персоналом організації;

- заборгованість перед бюджетом і соціальними фондами;

- заборгованість учасникам (засновникам) по виплаті доходів;

- аванси отримані;

- інші кредитори.

У залежності від юридичної природи і правового режиму зазначені позиції можуть бути зведені до трьох груп.

Перша - це заборгованість організації перед бюджетом і соціальними фондами. Заборгованість перед бюджетом - це, недоїмки, тобто не сплачені своєчасно податки; нараховані податковими органами фінансові санкції; заборгованість по платежах прирівняним з погляду їхньої обов'язковості до податків, наприклад, по платежах у дорожні фонди, митним зборам і іншим видам платежів, що надходять безпосередньо на казначейські рахунки у федеральний, регіональний чи місцевий бюджет (наприклад, платежі по державному зборі зараховують у федеральний бюджет на рахунки федерального казначейства). До цієї ж групи відноситься заборгованість по обов'язкових платежах у позабюджетні фінансові фонди.

Друга група - заборгованість організації перед її персоналом: борги по виплатах працівникам заробітної плати, компенсаціям, платежам у порядку відшкодування шкоди, заподіяного здоров'ю чи працівників унаслідок смерті працівника на виробництві.

Третя група - заборгованість перед партнерами і контрагентами по договірних і корпоративних зобов'язаннях: борги по платежах постачальникам за поставлені товари, підрядчикам - за виконані роботи з повернення отриманих, але невідпрацьованих авансів, оплата векселів. Тут же заборгованість організації перед учасниками (засновниками) по виплаті їм доходів (дивідендів) і заборгованість чи холдингу фірми-засновника перед дочірніми суспільствами по оплаті внесків у статутний капітал, по компенсації збитків, заподіяних дочірньому суспільству з вини основного суспільства. Борги третьої групи досить різноманітні, тому далеко не всі їх види зазначені в Положенні по бухгалтерському обліку (вони охоплені одним відверненим терміном - "Інші кредитори").

2.3. Планування кредиторської заборгованості



Планування погашень по зобов'язаннях здійснюється фінансовими чи менеджерами безпосередньо центрами фінансової відповідальності по статтях бюджету, установлених регламентом. У рамках своєї компетенції і доцільності фахівці можуть визначати можливі варіанти планування заборгованості, використовуючи як прогнози "Розрахунки з постачальниками", визначаючи відстрочки платежів по конкретних контрактах і "Кредиторська заборгованість минулих періодів", установлюючи графіка погашення заборгованості по клієнтах, так і на основі бізнес-прогноз "Графік фінансування", що є спрощеною формою формування кредиторської заборгованості.

Прогноз призначений для планування величини кредиторської заборгованості і кількості днів її рівномірного погашення, суми авансів і відстрочки поточних платежів по статтях і елементам бюджету. 

Основою для складання видаткової частини бюджету руху коштів повинні бути операційні бюджети всіх напрямків діяльності компанії і графік погашення заборгованості, що визначають наступні групи платежів, встановлені в прогнозі "Графік фінансування":

  * планові платежі по усіх видах податків і зборів перед бюджетом і позабюджетними фондами; 

  * обслуговування кредитів, що містять план виплат по основному боргу і відсоткам; 

  * витрати по оплаті праці; 

  * зобов'язання перед постачальниками за матеріали, що поставляються, забезпечення енергоресурсами; 

  * зобов'язання перед замовниками за виконані роботи; 

  * фінансування управлінських і комерційних витрат;  

  * графік інвестиційних виплат за придбання і модернізацію основних засобів;  

  * інші витрати. 

По визначенню, кредиторська заборгованість - це тимчасово притягнуті підприємством і підмети поверненню фізичним і юридичним особам кошти. Кредиторська заборгованість відбиває вартісну оцінку фінансових зобов'язань підприємства перед різними суб'єктами економічних відносин і визначається, як:

Кз = РАС x Оп / Р,  де

РАС - матеріальні витрати + величина відкладених виплат стороннім організаціям;

Оп - відстрочка платежів у днях,

P - тривалість періоду в днях.

Для планування кредиторської заборгованості на короткостроковий період можна умовно приймати, що погашення заборгованості виробляється рівними частками протягом запланованої кількості днів додатково до поточного платежам, з урахуванням суми виданих авансів. При розрахунку витрати коштів сума платежу поділяється на кількість днів місяця і зміщається щодо місяця в обсязі, що приходиться на період відстрочки. 

Прогнозний розрахунок кредиторської заборгованості є одним з основних етапів формування бюджету руху коштів і прогнозного балансу, а також для виконання фінансового аналізу. 

Для аналізу стану кредиторської заборгованості використовуються коефіцієнти оборотності кредиторської заборгованості, що відносяться до групи показників ділової активності. 

Коефіцієнт оборотності кредиторської заборгованості, що виражається в числі оборотів за період, можна розрахувати:

Кокз = Рп / Кз,  де 

Рп - вартість реалізованої продукції (собівартість);

Кз - середньорічна кредиторська заборгованість.

Період обороту (погашення) кредиторської заборгованості, розраховується в днях:

Покз = 360/ Кокз 

Важливість аналізу і керування кредиторською заборгованістю обумовлюється її значною часткою в поточних пасивах підприємства, її зміни помітно позначаються на динаміку показників його платоспроможності і ліквідності. 

Поточне фінансове благополуччя підприємства значною мірою залежить від того, наскільки вчасно воно відповідає по своїх фінансових зобов'язаннях.

Фінансове планування бюджету, організація керування фінансовими потоками є підставою для складання платіжного календаря підприємства, що є інструментом оперативного планування і складається на невеликий проміжок часу з детально можливою точністю. 


3. Аналіз дебіторської і кредиторської заборгованості ТОВ ”Юнігран”



Протягом  2006-2007 рр.  грошовий  поток  від  операційної  діяльності  до  змін  у чистих оборотних активах ТОВ «Юнігран» був додатнім і його значне збільшення (у  3,1  рази)  відбулось  у  2006  році  до  27 282,4 тис. грн.  за  рахунок  збільшення чистого  доходу  від  реалізації  на  58,8%.  У  2006 році  відбулось  значне  збільшення чистого   оборотного   капіталу   на   суму   11 093,0 тис. грн.   Грошовий   поток   від операційної діяльності протягом періоду збільшувався від 4 962,6 тис. грн. (у  2004 році) до 16 189,4 тис. грн. (у 2006 році).

Протягом аналізованого  періоду  Товариство  здійснювало  інвестиції  в  основний капітал   (придбання   обладнання   з   видобутку   і   дроблення   гранітів)   на   суму 43 768,5 тис. грн., зокрема у 2005 році на суму 27 048,9 тис. грн.

							Фінансування   інвестиційної   діяльності   зійснювалось   за   рахунок   операційної   і фінансової діяльності. Так протягом аналізованого	періоду різниця між отриманими і погашеними кредитними   ресурсами   становила   1 035,3 тис. грн., Товариство   випустило   облігації   серій   «В»   і   «С»   на   суму   10 000,0 тис. грн.   і збільшило власний капітал на суму 2 450,0 тис. грн. 

							

Таблиця 3.1. Таблиця показників покриття боргових зобов’язань ТОВ «Юнігран» за 2005 – 2007 рр.

Показники

2005

2006

2007

Чистий прибуток, тис. грн.

7 168,10

4 913,20

17 311,90

Податок на прибуток, тис. грн.

2 389,40

1 804,30

5 770,60

Амортизація, тис. грн.

1 420,40

3 994,80

7 024,60

Фінансові витрати

379,9

1 189,3

1 186,2

EBITDA, тис. грн.

11 357,8

10 712,3

31 293,3

Виплата за основною сумою кредиту, тис. грн.

1 700,00

3 000,00

31 396,20

Всього виплати за відсотками і основною сумою кредиту, тис грн.

2 079,9

4 189,3

32 582,4

EBITDA/ відсотки, разів

29,90

9,01

26,38

EBITDA/ всього виплати за кредитними ресурсами, разів

5,46

2,56

0,96

Як видно з наведеної у таблиці інформації, покриття показника EBITDA відсотків на обслуговування боргу протягом аналізованого періоду становило 9,01 - 29,90 разів. Відношення	показника EBITDA до загальних витрат на обслуговування кредитних ресурсів зменшувалось з 5,46 разів (у 2005 році) до 0,96 разів (у 2007-році).

Чистий рух коштів Товариства від операційної діяльності до змін у чистих оборотних активах протягом аналізованого періоду збільшився з 8 701,7 тис. до 27 282,4 тис. грн., зокрема у 2007 році  у  3,1  рази  за  рахунок  зростання  чистого  доходу  від  реалізації  на  58,8%.  У  2007  році відбулось значне зменшення чистого оборотного капіталу на суму 11 093,0 тис. грн., грошовий потік  від  операційної  діяльності  (після  змін  у  чистих  оборотних  активах)  протягом  періоду збільшувався  від  4 962,6 тис. грн.  (у  2004  році)  до  16 189,4 тис. грн.  (у  2007  році).  Протягом аналізованого   періоду   Товариство   здійснювало   інвестиції   в   основний   капітал   на   суму

43 768,5 тис. грн., зокрема у 2007 році  –  27 048,9 тис. грн. Фінансування   інвестиційної діяльності здійснювалось    за    рахунок    операційної та    фінансової    діяльності,    протягом аналізованого  періоду  Товариство  збільшило  статутний  капітал  на  суму  2 450,0 тис.  грн., випустило  облігації  серії  «В»  і  «С»  на  суму  10 000,0  тис. грн.,  різниця  між  отриманими  і погашеними  кредитними  ресурсами  протягом  періоду  становила 1 035,3 тис. грн.  Відношення показника  EBITDA  до  фінансових  витрат  у  аналізованому  періоді  перебували  на  досить високому рівні, відношення EBITDA до всіх витрат на обслуговування боргу починаючи з 2005 по 2007 роки зменшилось до 0,96 разів.

					Станом  на  31.03.2007  року  заборгованість  за  кредитами  ТОВ  «ЮНІГРАН»  за короткостроковими кредитними	лініями та овердрафтами становить 5 726,0 тис. грн.

Компанія  22.06.2006 р.  уклала  кредитний  договор  з  «КРД  (філія)  Райфайзен  Банк Аваль» строком дії до 21.06.2007 р. на відкриття   відновлюваної кредитної лінії в розмірі 7 000,0 тис. грн. під 16% річних на поповнення обігових коштів під заставу рухомого  майна  (транспортних  засобів,  бурових  установок,  іншого  обладнання). Заборгованість   за   кредитною   лінією   станом   на   31.03.2007   року   становила 4 500,0 тис. грн.

Заборгованість  за  наведеним  договором  було  погашено  і  12.06.2007 р.  укладено новий договор з «КРД (філія) Райфайзен Банк Аваль» строком дії до 05.06.2008 р. на  відкриття	відновлюваної  кредитної  лінії  в  розмірі  20 000,0 тис. грн.  під  15% річних на поповнення обігових коштів під заставу рухомого майна (транспортних засобів,  бурових  установок,  іншого  обладнання).  Заборгованість  за  кредитною лінією станом на 01.07.2007 року становила 6 935,0 тис. грн.

						Також у травні 2007 року було укладено  договор  з «КРД (філія) Райфайзен  Банк Аваль»  на відкриття бланкового овердрафту в    розмірі 3 000,0 тис. грн. з нарахуванням  диференційованої  ставки  за  користування  ним  в  розмірі  до  16% річних  строком  дії  1  рік.   Заборгованість  за  овердрафтовим  кредитом  станом  на 01.07.2007 р. складала 114,5 тис. грн.

Протягом  І  кварталу 2007  року компанія сплатила   відсотків   «КРД   (філія) РайфайзенБанкАваль» в сумі 135 847,33  грн.  за  користування  овердрафтом  та кредитною лінією.

У   ІІІ   кварталі   2006   року   було   укладено   кредитний   договір   на   3   роки   з АКІБ «Укрсиббанк» на відкриття кредитної лінії на суму 1 582,0 тис. грн. із річною ставкою  в сумі 15,5% з метою оплати певного контракту  на поставку  обладнання під  забезпечення  майнових  прав  та  обладнання  по  цьому  контракту.  Станом  на

01.07.2007 р. заборгованість за цією кредитною лінією становила 1 047,9 тис. грн. Протягом І кварталу 2007 року компанія сплатила відсотків в сумі 53 252,09 грн. за користування цією кредитною лінією, та тіла кредиту в сумі 178,0 тис. грн.



Станом  на  31.07.2007 р.  ТОВ «Юнігран»  мав  3  кредитні  договори  на  суму  11 582,0 тис. грн.,заборгованість за якими становила 5 726,0 тис. грн. У травні 2007 року було погашено кредитну лінію   перед   «Райффайзен   Банк»   і   відкрито   нову   кредитну   лінію   з   лімітом   на   суму 20 000,0 тис. грн.  Таким  чином  станом  на  01.07.2007 р.  сума  ліміту  за  трьома  кредитами Товариства становила 24 582,0 тис. грн., а заборгованість  8097,4 тис. грн. Відсоткові ставки за кредитами   становлять   15,0-15,5%   річних,  у   заставу   надано   транспортні   засоби,   бурові установки та іншеобладнання компанії, погашення кредиті відбуватиметьсяу 2008-2009 роках.

Для проведення аналізу дебіторської заборгованості ТОВ  потрібно розрахувати такі коефіцієнти як Оборотність дебіторської заборгованості, Період погашення ДЗ, Частка ДЗ в поточних активах.

Для розрахунку коефіцієнтів використовується бухгалтерський баланс і Звіт про фінансові результати.

Формули за якими будуть розраховуватись коефіцієнти:

1.   де ВР – виручка від реалізації;  ДЗ – дебіторська заборгованість.

2. 



3. 




Таблиця3. 2.



Зведена таблиця даних форм 1-м, 2-м  бухгалтерського  обліку ТОВ «Юнігран»





31.12.2005

31.12.2006

31.12.2007

Виручка від реалізації, тис. грн.

6881,7

2444,3

14559,7

Вартість активів, тис. грн.

8284,4

6345,2

8698,3

Дебіторська заборгованість, тис. грн.

8202,0

8153,5

6321,9



Таблиця 3.3



Зведена таблиця розрахунків коефіцієнтів для аналіу дебіторської заборгованості ТОВ «Юнігран»



Показник

Звітний період



31.12.2005

31.12.2006

31.12.2007

Оборотність ДЗ, об







Період погашення ДЗ, дні







Частка ДЗ в поточних активах, %









Виходячи з даних результатів можна зробити такі висновки:

1. Найвища оборотність ДЗ помітна в 2007-тому році, що є в два рази більшою ніж в 2005-гому і в 5 разів більше ніж в 2006-тьому. Отже в 2007-тому році фірма максимізувала швидкість оборотів ДЗ, тим самим в значній мірі зменшивши ризик її непогашення. Видно що підприємство в 2007-тому році проводило агресивну політику стягнення платежів і досягло чималих результатів у збуті продукції. Збільшення оборотності ДЗ є позитивним в роботі підприємства.

2. Період погашення ДЗ ТОВ з точки зору науковців можна вважати нормальним, так як він не перевищує 60-ти днів. 

3. Показник Частка ДЗ в поточних активах впливає на рівень ліквідності ДЗ. Як видно з нижчеподаної діаграми – в останньому періоді частка ДЗ в активах відчутно зменшилась (на 25 %). Ця зміна підвищила показник ліквідності дебіторської заборгованості.



Таблиця 3.4. Динаміка показників ефективностіуправління дебіторською заборгованістю





30,35

12

99

10,78

33

98

64,2

6

73

0

10

20

30

40

50

60

70

80

90

100

31.12.2005

31.12.2006

31.12.2007

Звітний період

Оборотність ДЗ, об

Період погашення ДЗ,

дні

Частка ДЗ в поточних

активах, %



					Протягом аналізованого періоду фінансування діяльності ТОВ «Юнігран» відбувалось  переважно  за  рахунок  власного  капіталу,  меншим  чином  за  рахунок поточних і довгострокових зобов‘язань.

Власний капітал Товариства протягом аналізованого періоду більшився у 8,8 разів до  41 338,9 тис. грн.  (станом  на  31.03.2007 р.  –  60,0%  від  пасивів),  за  рахунок дворазового  збільшення  статутного  капіталу  (у  2005 р.  до  –  1 750,0 тис. грн.  і  у 2006  році  до  –  10 000,0 тис. грн.)  і  ерозподіленого  прибутку  який  збільшувався протягом аналізованого періоду	і станом	на	31.03.2007 р. складав – 31 338,9 тис. грн.

							У аналізованому періоді відбулось збільшення поточних зобов‘язаньз 4 001,1 тис. грн. (5,4% від пасивів) до 17 230,4 тис. грн. (15,0% від пасивів). Станом на  31.03.2007 р.  поточні  зобов‘язання  складалися  з:  короткострокових  кредитів банків  на  суму  5 726,0 тис. грн.,  кредиторської  заборгованості  за  товари,  роботи, послуги  на  суму  3 784,4 тис. грн.,  кредиторської  заборгованості  з  розрахунків  на суму 2 912,0 тис. грн. та інших поточних зобов‘язань на суму 4 807,1 тис. грн.

Протягом 2005 року відбулось суттєве збільшення кредиторської заборгованості за товари,  роботи,  послуги,  яка  на  31.12.2005 р.  становила  –  11 043,3 тис. грн.,  на кінець  2006  року  кредиторська  заборгованість  зменшилась  до  2 897,9 тис. грн. Структура кредиторської заборгованості станом на 31.03.2007 р. наведена в таблиці (Таблиця 3.5.).



Таблиця 3.5. Структура кредиторської заборгованості ТОВ ”Юнігран”

№

Контрагент

Сума заборгованості, грн

Питома вага, % контрагента

1.

Південно-Західна залізниця

992 872,44

26,2

2.

«Юнігран-сервіс»

425 000,00

11,2

3.

«Хесін»

417 768,78

11,0

4.

«МКДЗ»

195 622,21

5,2

5.

СПД Кириченко

159 171,00

4,2

6.

«ППЖТ»

86 337,60

2,3

7.

АМИ-Україна

81 442,37

2,2

8.

«Міська будівельна компанія»

62 500,00

1,7

9.

«РСУ1-Дельта»

54 258,50

1,4

10.

«Макей-Україна»

20 000,00

0,5

11.

Інші

1 289 427,10

34,1



Разом

3 784 400,00

100,0



Найбільшим з кредиторів підприємства, станом на 31.03.2007 р., є Південно-західна залізниця, питома вага якої  у структурі кредиторської заборгованості за поставлену продукцію   становить   –   26,2%.   Частки   інших   компаній,   серед   яких   присутні «Юнігран-сервіс» і Малинський каменедробильний завод не перевищують 11,2%.

Кредиторська  заборгованість  з  розрахунків  станом  на  31.03.2007 р.  складалася,  в основному, з одержаних авансів на суму 2 611,0 тис. грн.

Під   іншими   поточними   зобов‘язаннями,   станом   на   31.03.2007   р. на суму 4 807,1 тис. грн. Товариство обліковує зобов‘язання за поставлене обладнання.

У довгострокових зобов‘язаннях, станом на 31.03.2007 р. на суму 10 298,0 тис. грн., або   25,0%   від   пасивів,   компанія   обліковує   кошти   отримані   від   розміщення облігацій (10 000,0 тис. грн.).


Висновок



Важливість аналізу і управління кредиторською заборгованістю обумовлена ще й тим, що, складаючи значну частку поточних пасивів підприємства, її зміни помітно позначаються на динаміці показників його платоспроможності і ліквідності. 

Аналіз кредиторської заборгованості підприємства проводиться на основі використання його фінансової звітності: бухгалтерського балансу і форми № 5. Для того щоб співвіднести динаміку величини кредиторської заборгованості зі змінами масштабів діяльності підприємства, при розрахунку ряду коефіцієнтів оборотності кредиторської заборгованості використовуються показники фінансових результатів

Прискорення оборотності засобів у розрахунках і скорочення термінів оборотності в динаміці розглядається як позитивна тенденція. Показники оборотності доцільно порівнювати з нормативними показниками. На жаль, у даний час відсутня нормативна база таких показників у галузевому розрізі. А оскільки вона ґрунтується в тому числі і на аналізі тимчасових рядів, її і неможливо розробити при постійно змінюючихся соціально-економічних умовах і регулюючій правовій базі в Україні. Тому в даний час приходиться або розглядати й аналізувати динаміку показників оборотності, або порівнювати їх з рівнем, досягнутим успішно діючими підприємствами аналогічного профілю, що функціонують у тих же умовах.

Збільшення періоду оборотності дебіторської заборгованості може свідчити про погіршення умов оплати продукції (послуг) по договорах, фінансових утрудненнях у споживачів, зниженні ефективності діяльності маркетингових і збутових підрозділів та ін.

Велике значення при дослідженні дебіторської заборгованості має аналіз її якості. Особлива увага якості дебіторської заборгованості приділяють інвестори. При аналізі фінансово-економічного стану підприємства й оцінці його можливості в перспективі відповідати за своїми обов'язками часто постає питання: яка частина дебіторської заборгованості досить ліквідна, а яка ні? Деяке представлення про це може дати інформація про структуру дебіторської заборгованості в розрізі термінів її утворення. Досліджуючи зміну структури дебіторської заборгованості з часом з врахуванням термінів оплати фірми, що передбачаються типовими договорами, можна зробити додаткові висновки про зміну якості дебіторської заборгованості. 

По своїй суті дебіторська заборгованість це витрати на виробництво неоплаченого вчасно товару чи послуг, які фірма оплачує або за рахунок власних, або за рахунок позикових засобів. Якщо величина неплатежу перевищить фінансові і кредитні можливості підприємства, то воно буде не в змозі оплачувати рахунки постачальників і стане банкрутом. Тому управлінню дебіторською заборгованістю придається велике значення. 

Незважаючи на те, що кредит часто є необхідною умовою нормальної діяльності, що обумовлює ефективність і конкурентноздатність фірми, негативні результати неефективного управління дебіторською заборгованістю можуть проявитися в затримці припливу коштів у касу і на рахунки підприємства, у порушенні термінів оплати зобов'язань і розрахунків по боргах. 

Одним з першорядних напрямків у цій роботі є контроль за простроченими рахунками покупців і замовників. Дані про стан дебіторської заборгованості приводяться в бухгалтерському балансі, у формі бухгалтерської звітності № 5. Задача фінансового менеджера полягає у постійному відстеження інформації про те, які з боргів прострочені, на який термін і хто є боржниками по них, нагромадження й аналіз даних про тенденції в здійсненні оплати в розрізі укрупненої номенклатури продукції (послуг) і груп споживачів. Уже наявність цих зведень сприяє прийняттю рішень, спрямованих на скорочення періоду оборотності засобів у розрахунках.

Може бути запропонований наступний нескладний спосіб ефективного управління дебіторською заборгованістю. В основі цього методу лежить порівняння в динаміці фактичного і нормативного термінів дебіторської заборгованості.

Насамперед менеджери фірми повинні визначити термін перевірки дебіторської заборгованості, тобто встановити періодичність циклу детального аналізу її стану. Як правило, найбільш оптимальним є місячний термін. 

Виходячи з прийнятої політики збуту продукції (послуг) фірми, що залежить від багатьох факторів, у першу чергу факторів ринкової кон'юнктури, встановлюється нормативний термін дебіторської заборгованості, тобто  кількість днів, протягом яких дебітори зобов'язані погасити свою заборгованість. Нормативний термін кредитування включає як стандартне число днів надання товарного кредиту, що фігурує в договірній документації, так і додаткове число днів, що фірма готова ще "почекати" до здійснення розрахунку по угоді. 

Далі визначається фактичний термін дебіторської заборгованості. Для цього спочатку знаходиться величина середньоденного виторгу шляхом розподілу загального її обсягу за деякий період (звичайно квартал) на календарне число днів періоду. Фактичне число днів, за яке в середньому погашаються зобов'язання по дебіторській заборгованості, визначається розподілом обсягу фактичної заборгованості на дату аналізу на середньоденний виторг. Для визначення суми простроченої заборгованості необхідно використовувати бухгалтерські документи.

При оцінці результатів діяльності фірми знаходимо різницю між нормативним і фактичним термінами надання кредиту. Якщо результат позитивний, фірма має, економію за рахунок більш низької фактичної вартості дебіторської заборгованості в порівнянні з нормативною. Чисельно він буде дорівнює добутку кількості днів, на яке вдалося скоротити оборотність дебіторської заборгованості, на середньоденний виторг. 

Здійснення ряду нескладних і ефективних заходів по удосконалюванню роботи з дебіторами дозволяє поліпшити результати діяльності підприємства, у тому числі стан платоспроможності і ліквідності активів. Ці міри стосуються насамперед  удосконалювання обліку і контролю операцій з дебіторами, створення інформаційної бази по фінансовому положенню партнерів. 

При закладенні договорів повинні бути чітко обговорені умови і терміни оплати за продукцію, які необхідно регулярно підтверджувати.

При наявності більш детальної інформації, наприклад стандартних форм бухгалтерської звітності, може бути розрахований ряд коефіцієнтів, що дають більш точне представлення про закономірності динаміки кредиторської заборгованості. 

Для ефективного управління підприємством дуже важливо знати стан фінансових взаємин з постачальниками і підрядчиками, оскільки саме ними поставляються всі необхідні для нормального функціонування матеріальні цінності, виконуються  роботи, що вимагаються, і виявляються відповідні послуги. Обсяги заборгованості по постачаннях цієї продукції (робіт, послуг) відбиті по статтях балансу "Кредиторська заборгованість постачальникам і підрядчикам" і "Векселя до оплати" (сума векселів до оплати враховується при розрахунках у тому випадку, коли векселями забезпечуються головним чином постачання продукції, оплата робіт, послуг). Відповідно було б правильно співвіднести цю заборгованість не з усіма витратами, а лише з матеріальними витратами (форма   №5 "Додаток до бухгалтерського балансу", розділ 6 "Витрати, зроблені організацією"). 

При аналізі фінансового стану підприємства велике значення має порівняння показників кредиторської і дебіторської заборгованості. При цьому важливо порівнювати не тільки їхні обсяги в абсолютному вираженні, що здійснюється при визначенні коефіцієнтів ліквідності, але і тривалість періодів оборотності. Якщо період оборотності дебіторської заборгованості помітно перевищує аналогічний показник по кредиторській заборгованості, то це чревате виникненням утруднень у здійсненні поточних платежів.

Якість кредиторської заборгованості характеризується показниками, що відбивають своєчасність здійснення розрахунків по зобов'язаннях. Представлення про це дає, наприклад, показник частки простроченої кредиторської заборгованості в загальному її обсязі. Дані для розрахунку таких показників приводяться в розділі 2 "Дебіторська і кредиторська заборгованість" Додатка до бухгалтерського балансу (форма № 5), причому в цьому розділі наводяться дані про рух відповідних показників кредиторської заборгованості. 

Як відомо, діяльність будь-якого підприємства зв'язана з придбанням матеріалів, продукції, споживанням різного роду послуг. Якщо розрахунки за продукцію чи зроблені послуги робляться на умовах наступної оплати, можна говорити про одержання підприємством кредиту від своїх постачальників і підрядчиків. У свою чергу саме підприємство також виступає кредитором своїх покупців і замовників, а також постачальників у частині виданих їм авансів під майбутню постачання продукції. Тому від того, наскільки терміни наданого підприємству кредиту відповідають загальним умовам його виробничої і фінансової діяльності (наприклад, терміну погашення дебіторської заборгованості), залежить фінансове благополуччя підприємства. Порівнянням тривалості періодів оборотності дебіторської і кредиторської заборгованості в динаміку встановлюються тенденції у взаєморозрахунках з дебіторами і кредиторами підприємства.


Використана література



1. Закон України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”. //В редакції закону N 1829-ІІІ від 22.06.2000, ВВР, 2000, N 46, ст.391.

2. Наказ Мінфіну „Про затвердження Плану рахунків бухгалтерського обліку та Інструкції про його застосування” N 291 від 30.11.99

3. Положення (стандарт) бухгалтерського обліку №1 “Загальні вимоги до фінансової звітності”, затверджений наказом Міністерства фінансів України №87 від 31.03.99 р.

4. Положення (стандарт) бухгалтерського обліку №2 “Баланс”, затверджений наказом Міністерства фінансів України №87 від 31.03.99 р

5. Положення (стандарт) бухгалтерського обліку №11 “Зобов`язання” затверджений наказом Міністерства фінансів України №20 від 31.01.2000 р.

6. Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 14 Оренда затверджений наказом Міністерства фінансів України №20 від 31.01.2000 р.

7. Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 10 Дебіторська заборгованість , затверджене наказом Міністерства фінансів України від 08.10.99 р. №237

8. Бутинець Ф.Ф. Бухгалтерський фінансовий облік , - Житомир: ПП Рута, 2003

9. Бутинець Ф.Ф., Олійник О. В., Шигун М. М., Шулепова С.М. Організація бухгалтерського обліку , - Житомир: ПП Рута , 2001

10. Величко О. Г., Голов С. Ф. Бухгалтерський облік і фінансова звітність в Україні. — Д.: ВАТ Баланс-Клуб , 2000. — 768 с.

11. Сопко В. В., Завгородній В. П. Організація бухгалтерського обліку, економічного контролю та аналізу: Підручник / Київський національний економічний ун-т. — К., 2000. — 258с.

12. Економічний аналіз: Підручник За ред.. Чумаченка - К: КНЕУ, 2004

13. Ізмайлова К. В.Сучасні технології фінансового аналізу: Навч. посіб. — К.:МАУП, 2003. — 148 с.: 

14. Ізмайлова К.В. Фінансовий аналіз: Навчальний посіб. - К.: МАУП, 2000-152с. 

15. Калина А. В., Конева М. И., Ященко В. А. Современный экономический анализ и прогнозирование

16. (микро- и макроуровни): Учеб.-метод. пособие. - 3-е изд., перераб. и доп. - К.: МАУП, 2003. - 416 с.

17. Лапішко М.Л. Основи фінансово-статистичного аналізу економічних процесів. – Львів: Світ , 1995

18. Лень В .С., Гливенко бухгалтерський облік в Україні: основи та практика. – К.: 2004

19. Лишиленко О.М. Бухгалтерський фінансовий облік: навч. Посібник, - К.:2005

20. Маляревский Ю.Д. Тютюнник П.С.Финансовый учт: Учебно-методическое пособие для самостоятельного изучения дисциплины. – Х.: ИНЖЕК, 2003 – 288с.

21. Нашкерська Г.В. фінансовий облік – К:Кондор, 2005

22. Сахарцева І.І. Основи складання бухгалтерської звітності за вимогами національних стандартів України6 навч. Посібник. – К.: Кондор, 2003

23. Сопко В. В., Завгородній В. П. Організація бухгалтерського обліку, економічного контролю та аналізу: Підручник / Київський національний економічний ун-т. — К., 2000. — 258с.

24. Сурмин Ю. П. Теория систем и системный анализ: Учеб. пособие. - К.:МАУП, 2003. - 368 с.

25. Фінансовий менеджмент: навч.-метод. посібник. / А.М. Поддєрьогін та ін.. – К.: КНЕУ, 2001

26. Фінансовий менеджмент./За ред. Проф. Г.Г.Кірейцева. Київ:ЦУЛ, 2002. -496 с.

27. Чебанова Н.В. Василенко Ю.А. Бухгалтерський фінансовий облік: Посібник. К:”Академія”, 2002. - 672 с.




Додатки



Додаток 1. Журнал господарчих операцій 

№ 

Зміст господарської операції 

Кореспонденція 

Сума 





Дт 

Кт 



1 

Списані на основне виробництво сировина і матеріали 

231 

201 

725 000 

2 

Нараховано заробітну плату основних виробничих робітників 

231 

661 

200 000 

3 

Нарахований на зарплату збір на обов'язкове державне пенсійне страхування 

231 

651 

62 000 

4 

Нарахований на зарплату внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в зв'язку з тимчасовою непрацездатністю 

231 

652 

8000 

5 

Нарахований на зарплату внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття 

231 

653 

3000 

6 

Нарахований на зарплату внесок на обов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійному захворюванні 

231 

656 

2000 

7 

Нараховано амортизацію загальвиробничих основних фондів 

91 

131 

5250 

8 

Оплачено комунальні послуги з ПДВ 

631 

311 

90 000 

9 

Віднесено комунальні послуги без ПДВ на загальвиробничі витрати 

Податковий кредит по ПДВ віднесений на розрахунки з бюджетом 

91 

641 

631 

631 

75 000 

15 000 

10 

Нараховано заробітну плату загальвиробничого персоналу 

91 

661 

100 000 

11 

Нарахований на зарплату збір на обов'язкове державне пенсійне страхування 

91 

651 

31 000 

12 

Нарахований на зарплату збір на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в зв'язку з тимчасовою непрацездатністю 

91 

652 

4000 

13 

Нарахований на зарплату збір на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття 

91 

653 

1 500 

14 

Нарахований на зарплату внесок на обов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві 

91 

656 

1 000 

15 

Нараховано амортизацію нематеріальних активів загальвиробничого призначення 

91 

133 

6000 

16 

Сплачено стороннім організаціям за послуги 

685 

311 

196 500 

17 

Віднесено податковий кредит по ПДВ на розрахунки з бюджетом 

641 

644 

32 750 

18 

Віднесено витрати по отриманим послугам на загальвиробничі витрати на суму без ПДВ 

На суму ПДВ 

91 

644 

685 

685 

163 750 

32 750 

19 

Оприбутковані МШП терміном експлуатації менш 365 днів без ПДВ 

ПДВ 

22 

641 

631 

631 

25 000 

5000 

20 

Зроблено розрахунки з кредиторами по МШП 

631 

311 

30 000 

21 

Списані МШП на загальвиробничі витрати 

91 

22 

25 000 

22 

Списані на виробництво загальвиробничі витрати відповідно до нормальної потужності підприємства 

231 

91 

412 500 

23 

Оприбутковано готову продукцію на склад по виробничій собівартості 

26 

231 

1 412 500 

24 

Відвантажено готову продукцію з ПДВ за ціною реалізації 

361 

701 

3 600 000 

25 

Відбито податкові зобов'язання по ПДВ 

701 

641 

600 000 

26 

Списано доходи від реалізації продукції на фінансові результати 

701 

791 

3 000 000 

27 

Оплачено реалізовану продукцію 

311 

361 

3 000 000 

28 

Надійшов аванс за нереалізовану продукцію на суму з ПДВ 

311 

681 

1 200 000 

29 

Відбито податкові зобов'язання по ПДВ 

643 

641 

200 000 

30 

Списано виробничу собівартість реалізованої продукції 

901 

26 

1 412 500 

31 

Списано виробничі витрати на фінансові результати 

791 

901 

1 412 500 

32 

Отримано аудиторські послуги без ПДВ 

Віднесений податковий кредит по ПДВ на розрахунки з бюджетом 

92 

641 

685 

685 

200 250 

40 050 

33 

Нараховано оплату праці адміністративному апаратові 

92 

661 

100 000 

34 

Нарахований на оплату праці збір на обов'язкове державне пенсійне страхування 

92 

651 

31 000 

35 

Нарахований на оплату праці внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування по тимчасовій непрацездатності 

92 

652 

4 000 

36 

Нарахований на оплату праці внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття 

92 

653 

1 500 

37 

Нарахований на зарплату внесок на обов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві 

92 

656 

1 000 

38 

Нараховано комунальний податок 

92 

641 

2 250 

39 

Списано адміністративні витрати на фінансові результати 

791 

92 

340 000 

40 

Отримано маркетингові послуги без ПДВ 

Відбитий податковий кредит по ПДВ 

93 

641 

685 

685 

189 000 

37 800 

41 

Списані на фінансові результати витрати на збут 

791 

93 

189 000 

42 

Визнано штрафні санкції 

94 

685 

16 000 

43 

Списані на фінансові результати інші витрати операційної діяльності 

791 

94 

16 000 

44 

Нараховано податок на прибуток 

981 

641 

341 249 

45 

Списано податок на прибуток на фінансові результати 

791 

981 

341 249 

46 

Перераховано податок на прибуток у бюджет 

641 

311 

100 000 

47 

Визначено чистий прибуток 

791 

441 

731 500 

48 

Оплачено за сировину і матеріали 

631 

311 

720 000 

49 

Оприбутковано сировину і матеріали без ПДВ 

ПДВ 

201 

641 

631 

631 

600 000 

120 000 

50 

Нараховано дивіденди фізичним особам резидентам 

443 

671 

28 571 

51 

Утримано податок на дивіденди 

671 

641 

8 571 

52 

Сплачено податок на дивіденди в бюджет 

641 

311 

8 571 

 

Отримано в касу кошти з банку для виплати дивідендів 

301 

311 

20 000 

53 

Виплачено дивіденди фізичним особам 

671 

301 

20 000 

54 

Зроблено відрахування в резервний фонд підприємства 

443 

431 

500 

55 

Зроблено утримання з заробітної плати: прибуткового податку 

661 

641 

60 000 



збору на обов'язкове державне пенсійне страхування 

661 

651 

8 000 



внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування на випадок безробіття 

661 

653 

1 000 



внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування в зв'язку з тимчасовою непрацездатністю 

661 

652 

1 000 

56 

Отримано заробітну плату з банку в касу підприємства 

301 

311 

330 000 

57 

Видано заробітну плату працівникам з каси 

661 

301 

330 000 

58 

Перераховані в бюджет податки: у пенсійний фонд 

651 

311 

136 000 

 

у фонд соціального страхування по тимчасовій непрацездатності 

652 

311 

13 000 

 

у фонд соціального страхування в зв'язку з травмами на виробництві 

656 

311 

4 000 

 

у фонд соціального страхування на випадок безробіття 

653 

311 

7 000 

 

прибуткового податку 

641 

311 

60 000 

 

комунального податку 

641 

311 

2 000 

59 

Реформація балансу 

441 

443 

29 071 



Усього: 





6 987 132 






Додаток 2. Оборотно-сальдова відомість



Сальдо по рахункам 

на 31.12.03 

Обороти за 2004 рік 

Сальдо по рахункам на 31.12.2004 

Рах. 

Д-т 

К-т 

Д-т 

К-т 

Д-т 

К-т 

10 

1 814 800 







1 814 800 



12 

24 700 







24 700 



131 



331 200 



5250 



336 450 

133 



52 400 



6000 



58 400 

17 

51 500 







51 500 



201 

2 008 200 



600000 

725000 

1 883 200 



22 





25000 

25000 





23 





1412500 

1412500 





26 

1 200 000 



1412500 

1412500 

1 200 000 



28 

244 200 







244 200 



301 





350000 

350000 





311 

28 700 



4200000 

1653142 

2 575 558 



333 

230 500 







230 500 



334 

180 000 







180 000 



34 

148 200 







148 200 



361 

3 212 300 



3600000 

3000000 

3 812 300 



371 

145 000 







145 000 



39 

1 200 







1 200 



40 



787 000 







787 000 

42 



368 500 







368 500 

43 



795 700 



500 



795 700 

441 

300 900 



29071 

671500 



341 529 

60 



2 382 600 







2 382 600 

62 



661 500 







661 500 

631 



2 103 000 

745000 

745000 



2 103 000 

641 



51 600 

374800 

903679 



580 479 

643 

30 000 



200 000 

0 

230 000 



644 





500000 

800000 



300 000 

65 



43 300 

164000 

160000 



39 300 

661 



105 500 

400000 

400000 



105 500 

671 



14 600 

28571 

28571 



14 600 

681 



1 913 300 



1200000 



3 113 300 

685 



10 000 



542800 



552 800 

701 





3600000 

3600000 





901 





1 412 500 

1 412 500 





91 





412 500 

412 500 





92 





340 000 

340 000 





93 





210 000 

210 000 





94 





16 000 

16 000 





981 





350 000 

350 000 







9 620 200 

9 620 200 

20382442 

20382442 

12 541 158 

12 541 158 




Додаток 3. Баланс



Актив 

Код рядка 

1.01.05 

1.01.04 

Сальдо счетов, согласно которым заполняется Баланс 

1. Необоротні активи 







 

Нематеріальні активи: 







 

залишкова вартість 

010 

24 700 

24 700 

Ряд.011-012 

первісна вартість 

011 

83 100 

77 100 

Д-т 12 

накопичена амортизація 

012 

58 400 

52 400 

К-т 133 

Незавершене будівництво 

020 





Д-т 15 

Основні засоби: 







 

залишкова вартість 

030 

1 814 800 

1 814 800 

Ряд. 031-032 

первісна вартість 

031 

2 151 250 

2 146 000 

Д-т 10,11 

знос 

032 

336 450 

331 200 

К-т 131,132 

Довгострокові фінансові інвестиції: 







 

які обліковуються за методом участі в капіталі інших підприємств 

040 





Д-т 141 

інші фінансові інвестиції 

045 





Д-т 142,143 

Довгострокова дебіторська заборгованість 

050 





Д-т 161,162,163 

Відстрочені податкові активи 

060 

51 500 

51 500 

Д-т 17 

Інші необоротні активи 

070 





Д-т 15,18 

Всього за розділом І 

080 

1 891 000 

1 891 000 

Ряд. 010+020+030+ 040+045+050+060+070 

ІІ. Оборотні активи 







 

Запаси: 







 

виробничі запаси 

100 

1 883 200 

2 008 200 

Д-т 20,22 

тварини на вирощуванні та відгодівлі 

110 





Д-т 21 

незавершене виробництво 

120 





Д-т 23 

готова продукція 

130 

1 200 000 

1 200 000 

Д-т 26 

товари 

140 

244 200 

244 200 

Д-т 28 

Векселі одержані 

150 

148 200 

148 200 

Д-т 34 

Дебіторська заборгованість за товари, роботи, послуги: 







 

чисто реалізаційна вартість 

160 

3 812 300 

3 212 300 

Ряд. 161-162 

первісна вартість 

161 

3 812 300 

3 212 300 

Д-т 36 

резерв сумнівних боргів 

162 





К-т 38 

Дебіторська заборгованість за розрахунками: 







 

з бюджетом 

170 





Д-т 641 

за виданими авансами 

180 

145 000 

145 000 

Д-т 371 

з нарахованих доходів 

190 





Д-т 373 

із внутрішніх розрахунків 

200 





Д-т 682, 683 

Інша поточна дебіторська заборгованість 

210 





Д-т 372, 374, 375, 377 

Поточні фінансові інвестиції 

220 





Д-т 352 

Грошові кошти та їх еквіваленти: 







 

в національній валюті 

230 

2 575 558 

28 700 

Д-т 301,311, 313, 331,351 

в іноземній валюті 

240 





Д-т 302,312,314, 332,351 

інші оборотні активи 

250 

410 500 

410 500 

Д-т 643,333,334 

Усього за розділом ІІ 

260 

10 720 958 

7 728 000 

Ряд. 100+110+120+130+ 140+150+160+170+180+190+200+210+220+ 230+240+250 

ІІІ. Витрати майбутніх періодів 

270 

1 200 

1 200 

Д-т 39 

Баланс 

280 

12 541 158 

9 620 200 

Ряд. 080+260+270 

Пасив 

Код рядка 







І. Власний капітал 







 

Статутний капітал 

300 

787 000 

787 000 

К-т 40 

Пайовий капітал 

310 





К-т 41 

Додатковий вкладений капітал 

320 

368 500 

368 500 

К-т 42 

Інший додатковий капітал 

330 





К-т 442,423, 424, 425 

Резервний капітал 

340 

796 200 

795 700 

К-т 43 

Нерозподілений прибуток (непокритий збиток) 

350 

341 529 

(300 900) 

К-т 441 – Д-т 442 

Неоплачений капітал 

360 





Д-т 46 

Вилучений капітал 

370 





К-т 45 

Усього за розділом І 

380 

2 293 229 

1 650 300 

Ряд. 300+310+ 320+330+340+350+360+370 

ІІ. Забезпечення наступних витрат і платежів 







 

Забезпечення виплат персоналу 

400 





К-т 471 

Інші забезпечення 

410 





К-т 473,474 

Цільове фінансування 

420 





К-т 48 

Усього за розділом ІІ 

430 





Ряд. 400+410+420 

ІІІ. Довгострокові зобов’язання 







 

Довгострокові кредити банків 

440 





К-т 50 

Довгострокові фінансові зобов’язання 

450 





К-т 51 

Відстрочені податкові зобов’язання 

460 





К-т 54 

Інші довгострокові зобов’язання 

470 





К-т 55 

Усього за розділом ІІІ 

480 





Ряд. 440+450+460+470 

IV. Поточні зобов’язання 







 

Короткострокові кредити банків 

500 

2 382 600 

2 382 600 

К-т 60 

Поточна заборгованість за довгостроковими зобов’язаннями 

510 





К-т 61 

Векселі видані 

520 

661 500 

661 500 

К-т 62 

Кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги 

530 

2 103 000 

2 103 000 

К-т 631 

Поточні зобов’язання за розрахунками: 







 

З одержаних авансів 

540 





К-т 681 

З бюджетом 

550 

580 479 

51 600 

К-т 641 

З позабюджетних платежів 

560 





К-т 642 

Зі страхування 

570 

39 300 

43 300 

К-т 65 

З оплати праці 

580 

105 500 

105 500 

К-т 661 

З учасниками 

590 

14 600 

14 600 

К-т 67 

Із внутрішніх розрахунків 

600 





К-т 682,683 

Інші поточні зобов’язання 

610 

852 800 

10 000 

К-т 372,644,685 

Усього за розділом IV 

620 

10 247 929 

7 969 900 

Сума строк 500-610 

V. Доходи майбутніх періодів 

630 

0 

0 

К-т 69 

Баланс 

640 

12 541 158 

9 620 200 

Ряд. 380+430+480+620 




Додаток 4. Звіт про фінансові результати



1. ФІНАНСОВІ РЕЗУЛЬТАТИ 

Стаття 

Код рядка 

За звітний період 

Примітки 

1 

2 

3 

4 

Доход (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) 

010 

3 600 

Оборот по К-ту 70 

Податок на додану вартість 

015 

(600) 

Оборот по К-ту 641 (по рядку 010) 

Акцизний збір 

020 



Оборот по К-ту 641 

 

025 





Інші вирахування з доходу 

030 



Оборот по К-ту 704 

Чистий доход (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) 

035 

3 000 

ряд. 010 - 015 - 020 - 025 - 030 

Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) 

040 

(1 412) 

Обороти по Д-ту 90 

Валовий: 

Прибуток 

050 

1 588 

ряд. 035 - 040 

збиток 

055 





Інші операційні доходи 

060 



Обороти по К-ту 71 (без ПДВ) 

Адміністративні витрати 

070 

(340) 

Обороти по Д-ту 92 

Витрати на збут 

080 

(210) 

Обороти по Д-ту 93 

Інші операційні витрати 

090 

(16) 

Обороти по Д-ту 94 

Фінансові результати від операційної діяльності: 

Прибуток 

100 

1 022 

Сальдо 791 ряд.050 (055) + 060 - 070 - 080 - 090 

збиток 

105 





Доход від участі в капіталі 

110 



Обороти по К-ту 72 

Інші фінансові доходи 

120 



Обороти по К-ту 73 

Інші доходи 

130 



Обороти по К-ту 74 

Фінансові витрати 

140 



Обороти по Д-ту 95 

Витрати від участі в капіталі 

150 



Обороти по Д-ту 96 

Інші витрати 

160 



Обороти по Д-ту 97 

Фінансові результати від звичайної діяльності до оподаткування: 

прибуток 

170 

1 022 



збиток 

175 





Податок на прибуток від звичайної діяльності 

180 

350 

Сальдо по Д-ту 981 

Фінансові результати від звичайної діяльності: 

прибуток 

190 

672 

Обороти по рахунку 79 

збиток 

195 





Надзвичайні: 

доходи 

200 



Обороти по К-ту 75 

витрати 

205 



Обороти по К-ту 99 

Податки з надзвичайного прибутку 

210 



Обороти по субрахунку 982 

Чистий: 

прибуток 

220 

672 

441, 442 в кореспонденції з 79 

збиток 

225 

 

 

ІІ. ЕЛЕМЕНТИ ОПЕРАЦІЙНИХ ВИТРАТ 

Найменування показника 

Код рядка 

За звітний період 

Обороти по рахунку 

1 

2 

3 

4 

Матеріальні затрати 

230 

750 

80 

Витрати на оплату праці 

240 

400 

81 

Відрахування на соціальні заходи 

250 

150 

82 

Амортизація 

260 

11 

83 

Інші операційні витрати 

270 

667 

84 

Разом 

280 

1 978 

ряд. 230+240+250+260+270 




Додаток 5. Звіт про рух грошових коштів



Стаття 

Код рядка 

За звітний період 

Порядок розрахунку 





надходження 

видаток 



1 

2 

3 

4 

5 

І. Рух коштів у результаті операційної діяльності 

Прибуток (збиток) від звичайної діяльності до оподаткування 

010 

1 022 

- 

Ряд. 170 

Ф. № 2 

Коригування на: 

амортизацію необоротних активів 

020 

11 

Х 

Ряд. 032 Ф. № 1 

Прибуток (збиток) від операційної діяльності до зміни в чистих оборотних активах 

070 

1 033 

- 

Ряд. 010 + ряд. 020 + гр. 3 ряд. 050 - гр. 4 ряд. 050 

Зменшення (збільшення): 

оборотних активів 

080 

- 

475 

Сума рядків 100 - 140, 150, 160, 170, 180, 200, 210, 250 балансу на кінець періода – сума цих рядків на начало періода 

Збільшення (зменшення): 

поточних зобов'язань 

100 

2 078 

- 

Сума рядків 520, 530, 540, 550, 560, 570, 580, 600, 610 балансу на кінець періода – сума цих рядків на начало періода 

Грошові кошти від операційної діяльності 

120 

2 636 

- 

Гр. 3 ряд. 070 - гр. 4 ряд. 080 - гр. 4 ряд. 090 + гр. 3 ряд. 100 

Сплачені: 

податки на прибуток 

140 

Х 

109 

За даними аналітичного обліку: Дт 641 /податок на прибуток Кт 311 

Чистий рух коштів до надзвичайних подій 

150 

2 527 

- 

Гр. 3 ряд. 120 - гр. 4 ряд. 140 

Чистий рух коштів від операційної діяльності 

170 

2 527 

- 

Гр. 3 ряд. 120 - гр. 4 ряд. 140 

II. Рух коштів у результаті інвестиційної діяльності 



- 

- 



III. Рух коштів у результаті фінансової діяльності 









Сплачені дивіденди 

350 

Х 

20 

Д-т 671 в кореспонденції з 301 

Чистий рух коштів до надзвичайних подій 

370 

- 

20 

Сума гр . 3 ряд. 310-360 – сума гр. 4 цих рядків 

Чистий рух коштів за звітний період 

400 

2 547 

- 

Гр. 3 ряд. 170 - гр. 4 ряд. 300 - гр. 4 ряд. 390 

Залишок коштів на початок року 

410 

29 

Х 

Гр. 3 ряд. 230 Ф. № 1 

Залишок коштів на кінець року 

430 

2 576 

Х 

Гр. 3 ряд. 410 + гр. 3 ряд. 400 




Додаток 6. Аналіз фінансової стійкості ТОВ ”Юнігран”



Показник 

На початок періоду, 

т. грн. 

На кінець періоду, 

т. грн. 

Абсолютне відхилення, т. грн. 

Темп росту, % 

1. Джерела власних засобів 

872,7 

873 

0,3 

100 

2. Необоротні активи 

1932,2 

1895,7 

-36,5 

98 

3. Власні оборотні кошти [1-2] 

-1059,5 

-1022,7 

36,8 

96,5 

4. Довгострокові кредити і позичені кошти 

0 

10,8 

10,8 

- 

5. Наявність власних оборотних коштів і довгострокових позикових джерел для формування запасів і витрат [3+4] 

-1059,5 

-1011,9 

47,6 

95,5 

6. Короткострокові кредити і 

позики 

8745,7 

8257,2 

- 488,5 

94,4 

7. Загальна величина основних джерел формування запасів і витрат [5+6] 

7686,2 

7245,3 

- 440,9 

94,3 

8. Величина запасів 

3452,4 

2237,7 

- 1214,7 

64,8 

9. Надлишок (недолік) власних оборотних коштів [3-8] 

-4511,9 

-3260,4 

1251,5 

72,3 

10.Надлишок (недолік) власних оборотних коштів і довгострокових позикових засобів для формування запасів і витрат [5-8] 

-4511,9 

-3249,6 

1262,3 

72 

11.Надлишок (недолік) загальної величини основних джерел формування запасів [7-8] 

4233,8 

5007,6 

773,8 

118,3