Акції 2

Міністерство освіти і науки України

Луцький державний технічний університет





















РЕФЕРАТ



На тему:



„АКЦІЇ”





Підготував:					     студент групи МО-22

										    Сидун Олексій



Перевірила:								  Байдакова І. М.



Луцьк

2002

ПЛАН:

Поняття „акції”.

Випуск акцій.

Облігації.

Опціони.

Лізинг.



































































АКЦІЯ - відбиває відношення між власниками підприємства з приводу їхньої частки в статутному капіталі підприємства і їх участю у керуванні нею.

Важливим питанням фінансового керування є визначення ціни акції. Фінансовому менеджерові приходиться визначати ціну акції при емісії і при оцінці ефективності фінансових рішень.

Доцільність випуску акцій у моногом визначається витратами випуску. Існує два типи витрат нового випуску: адміністративні витрати і дисконт випуску. Адміністративні витрати - це оплата праці професіоналів, що будуть займатися підготовкою випуску і реалізацією акцій; сплата реєстраційного збору за емісійний проспект, що відповідає податку, витрати на печатку. Дисконт випуску - це різниця між ціною емісії цінних паперів і їх поточною ринковою ціною.

У витратах випуску є постійна і перемінна частини, що робить випуск великої кількості цінних паперів більш економічним за рахунок зменшення частки постійних витрат. Однак надмірне збільшення кількості акцій збільшує ризик їх нереалізації й утрудняє керування. Якщо номінал зависити, то число потенційних інвесторів відразу ж зменшується, і, навпаки, заниження номіналу приводить до необґрунтованого росту витрат.

З огляду на сформовану ситуацію при визначенні номінальної ціни акцій необхідно орієнтуватися не стільки на визначення потреби підприємства фінансових ресурсів, скільки на платоспроможний попит населення: наявність у нього вільних грошей і довіру до продукції, що випускається даним підприємством.

Підприємство може збільшувати число інвесторів шляхом зменшення номінальної вартості акцій. Це так називаємий сплит - членування акцій на менші акції: замість старих акцій, що вилучаються, акціонерам вручаються нові акції на ту ж загальну суму, але з більш дрібним номіналом.

В умовах інфляції, якщо акції підприємства продаються по занадто низькому курсу, керівництво фірми може удатися до консолідації. Вона протилежна сплиту. Виконуючи свої зобов'язання перед акціонерами, підприємство може практикувати скрип дивіденду, тобто виплачувати дивіденди не в грошовій формі, а новими акціями.

Це надає підприємству можливість росту. Скрип дивіденду дозволений нашим законодавством і може використовуватися на практиці. Але інтерес до нього з'являється в інвестора тільки при наявності податкових вигод; у протилежному випадку акціонери воліють одержувати дивіденди в грошовій формі.  

Таким чином, ухвалення рішення про випуск акцій - складне фінансове питання. Для його обґрунтованого рішення необхідно визначити:

витрати випуску;

номінальну ціну акції, що буде влаштовувати і підприємство, що випускає акції, і інвесторів;

очікувану ринкову вартість акції в процесі звертання.

Останнє в свою чергу залежить від очікуваних дивідендів і прогнозованої величини віддачі на капітал. Рівновага на ринку настає тільки при рівності віддачі. Яку може запропонувати фірма-емітент, і віддачі на капітал, що буде влаштовувати інвестора. 

Без попереднього аналізу доцільності випуску акцій підприємство даремно витратить гроші на підготовку емісії. Необґрунтований випуск акцій як замінників грошей приведе до збільшеня інфляції інфляцію. Неприпустимий випуск акцій без попереднього розрахунку очікуваного дивіденду і ринкової ціни. Це може привести до росту нестабільності економіки і підривові довіри населення до акціонування.

З погляду інвесторів випуск звичайних акцій має  деякі переваги. По-перше, процвітання підприємства веде до підвищення номінальної вартості акцій завдяки нарощуванню вартості майна підприємств і високого дивіденда. По-друге, звичайні акціонери мають право голосу. Що дає можливість контролю над керуванням підприємством. По-третє, якщо мова йде про акції відомих, стабільно працюючих компаній, їх легко при необхідності продати. 

Привабливий варіант випуску звичайних акцій і для фірми-емітента. Насамперед на відміну від зобов'язань по облігаціях звичайні акції не вимагають обов'язкової виплати дивідендів, якщо справи у фірми йдуть не досить добре, або якщо керівництво вважає більш доцільним робити упор на фінансування розвитку підприємства.

З тим у звичайних акцій з погляду емітента є і недоліки. По-перше, збільшення обсягу акціонерного капіталу веде до росту числа його власників і відповідно до потенційної можливості втрати контролю над компанією з боку засновників. По-друге, практика показує, що весь необхідний капітал неможливо одержати за допомогою випуску звичайних акцій. По-третє, випуск акцій може згодом обернутися для підприємства великими витратами в порівнянні з випуском облігацій, оскільки, хоча розмір дивідендів по акціях регулюється в залежності від фінансового стану фірми, вони повинні виплачуватися постійно.

Власні фінансові ресурси фірми обмежені статутним фондом, прибутком за винятком податків і емісії акцій. Однак потреби фірми у фінансових засобах можуть бути більше. Тоді приходиться звертатися до боргових фінансових джерел. Поряд до кредитів до цих джерел відносяться облігації, лізинг і факторинг. Будь-яка юридична особа або фізична особа, що постачає фірму борговими фінансовими ресурсами, є кредитором. 

Фінансування фірми завжди носить ризиковий характер. Кредитор, так само як і власник, ризикує. Найбільш розповсюдженими способами зменшення цього ризику є: вимоги матеріального забезпечення під займ; обмеження граничної величини боргу; контроль за співвідношенням узятих у борг і власні фінансові ресурси; право при висновку контракту вимагати постійного контролю (моніторингу) підприємницької діяльності фірми-позичальника, одержання регулярної фінансової і т.д. Кредитори мають пріоритет перед власниками у виплаті відсотка, у погашенні основної суми капіталу, якщо фірма ліквідується.

Зупинимося на аналізі деяких форм боргових фінансових ресурсів.

Облігація - це цінний папір, що засвідчує відношення позики між її власником (кредитором, інвестором) і особою, що випустила документ (боржником, емітентом). Власники облігацій одержують доход, виплачуваний щорічно у вигляді фіксованого відсотка (дивіденду). Термін дії облігації, порядок і розміри виплати доходу і  викупу облігацій визначаються при випуску облігаційної позики.

Володіння облігацією не надає право власності, але передбачає переважне право в порівнянні з акціонерами на прибуток, що розподіляється, і на активи суспільства при його ліквідації.

Облігації бувають під заставу і без застави нерухомості, довгострокові і короткострокові. Короткострокові облігації випускаються з дисконтом або з премією. Облігації з дисконтом - це облігації, за якими не виплачується відсоток і які оцінюються на момент випуску зі знижкою від ціни погашення. По облігаціях із премією також не виплачується відсоток, але вони продаються по номіналу, і погашаються по номіналу плюс премія. Доцільність випуску облігацій визначається попитом на них фондовому ринку і витратами випуску.

Ціна облігації з моменту її випуску й у плині всього терміну постійно коливається. Вона встановлюється на такому рівні, при якому одна сторона угоди згодна купити облігацію, а інша - продати. Ринкова ціна насамперед визначається прибутковістю. Прибутковість облігації являє собою відношення виплачуваних по ній відсотків до ринкової ціни. 

Можна виділити три фактори, що визначають співвідношення попиту  та пропозиції на ринку облігацій а, отже, і рух ринкової ціни: підвищення ринкових процентних ставок приводить до падіння ціни облігацій, що знаходяться в оберті, і, навпаки, чим ближче термін оплати облігацій, тим за інших рівних умов вище їхня ціна; погіршення матеріального становища позичальника і зв'язані з ним побоювання щодо перспектив погашення облігацій можуть привести до падіння цін на облігації даної фірми.

Випуск облігацій з погляду фірми-емітента має цілий ряд  переваг. По-перше, продаж облігацій не зв'язана з установленням контролю над підприємством, тому що  власники облігацій не мають право голосу. По-друге, випуск облігацій є більш дешевим способом фінансування, ніж випуск акцій, тому що виплати відсотків продовжуються лише обмежене число років, а також унаслідок більш низького рівня відсотка в порівнянні з дивідендом у зв'язку з його більш високою надійністю. Саме у високій надійності і полягає основна перевага облігацій для інвестора.

Разом з тим випуск облігацій зв'язаний з деякими недоліками для підприємства: несплата відсотків може привести до оголошення підприємства банкрутом, а збільшення випуску облігацій, як і будь-яких інших зобов'язань,- до переходу права власності на фірму-кредитора.

Новим джерелом фінансування підприємств у ринковій економіці може стати опціон - право вибору дій у терміни, обумовлені договором. Це договірне зобов'язання купити або продати визначений вид цінностей або фінансових прав по фіксованій у момент висновку угоди ціні й у межах погодженого періоду часу в майбутньому. В обмін на одержання такого права покупець опціону сплачує продавцеві визначену суму - премію. Ризик покупця опціону обмежується цією премією, а ризик продавця знижується на величину отриманої примии. 

Можливий выпук "колл" опціону, що дає право купити цінний папір, і "пат" опціону, що дає право продати. Ціна, по якій здійснюється покупка або продаж, називається ціною виконання. Опціон, що повинний бути виконаний у визначену дату, називається європейським, а опціон, що може бути виконаний у будь-який час визначеного терміну, американським.

Від чого залежить ціна опціону? У першу чергу на нее впливає ціна акції або облігації. Наприклад, чим вище ціна акції, тим більше ціна опціону. Ціна опціону залежить від різниці між сьогоднішніми цінами на цінні папери фірми і поточною вартістю ціни виконання.

Опціон не тільки дозволяє фірмі залучити додаткові фінансові ресурси. Випуск опціонів - це спосіб самострахування фірми від ризиків ринкового коливання ціни. Якщо підприємство побоюється, що в майбутньому курсова вартість його цінних паперів не підніметься, то, продаючи опціон на покупку своїх цінних паперів, воно може компенсувати частина втрати доходів.

Часне підприємство може не мати достатньої кількості вільних коштів для купівлі устаткування, кредит же одержати на тривалий час дуже складно і дорого. У результаті гальмується процес відновлення застарілого парку устаткування. Виходом із ситуації, що створилася, може бути розвиток лізингу. Як показує світова практика, лізинг сприяє швидкій зміні технологічного устаткування, стимулює виробництво нової техніки. У результаті активізується виробництво, засноване на передових досягненнях науки і техніки. Майно при лізингу не відбиває на балансі підприємства-користувача, оскільки право власності зберігається за орендодавцем, тобто лізинг не утяжеляет активів. До того ж орендна плата цілком відноситься на витрати виробництва, знижуючи налооблагаемую прибуток. Таким чином, фінансові ресурси підприємства, що використовує лізинг, стають більш гнучкими, а технічне відновлення прискорюється.

Основними видами лізингу є фінансовий (капітальний), оперативний (сервісний) і поворотний.

Лізинг вигідний тому, що орендні платежі як форма операційних витрат цілком вилучені з оподатковування. Це дозволяє одержувачу лізингу платити за використання устаткування з поточного, вільного від податків доходу за рахунок включення платежів по оренді в собівартість. Особливо вигідний лізинг, якщо при покупці устаткування одержувач позбавляється можливості в повному обсязі скористатися інвестиційним податковим кредитом або прискореною амортизацією. У випадку повної сплати податків лізинг менш привабливий, чим покупка.

Додатковим оперативним фінансуванням фірми може бути факторинг, або дискаунтинг, в основі якого лежить дисконтування дебіторської заборгованості. Факторинг дозволяє фірмі швидко збалансувати свої фінансові потреби з можливостями. Відповідно до нашого законодавства послуги по факторингу включаються в собівартість продукції, що робить його привабливим джерелом фінансування для деяких підприємств.

Таким чином, у ринковій економіці зростає розмаїтість притягнутих джерел фінансування фірми. Фірма в залежності від її положення може вибрати найбільш привабливий з них з них.