Організація кредитного процесу в комерційних банках

Зміст



Вступ

1 Значення кредиту у функціонуванні сучасного виробництва

2 Теоретичні основи кредитів в діяльності підприємств

2.1 Сутність кредиту та принципи кредитування

2.2Форми, види та функції кредиту

3 Основні умови та етапи процесу кредитування

3.1 Умови та порядок укладення кредитної угоди

3.2 Етапи процесу кредитування

4 Практична частина

4.1 Горизонтально - вертикальний аналіз балансу і звіту про фінансові результати

4.2Факторний аналіз фінансового результатів від операційної діяльності підприємства

4.3 Коефіцієнтний аналіз фінансового-господарської діяльності підприємства

4.4 Визначення типу фінансової стійкості підприємства

4.5 Визначення тривалості операційного та операційно-фінансового циклів підприємства

4.6 Оцінка ймовірності банкрутства підприємства

Висновки

Список використаної літератури

Додатки




Вступ



Однією з найважливішою категорією ринкової економіки, що відображає реальні зв'язки і відносини економічного життя суспільства є кредит. 

Об'єктивна необхідність кредиту зумовлена особливостями кругообігу капіталу, якими є: постійне утворення грошових резервів і виникнення тимчасових додаткових потреб в них; різна тривалість обороту коштів в окремих осередках господарства; тісне переплетення готівкового і безготівкового обороту коштів; відособлення капіталу в рамках економічних суб'єктів.

Актуальність теми курсової роботи пов'язана з тим, що ефективне кредитування на сьогоднішній день - це одне з найважливіших і найактуальніших завдань банківської системи України. Актуальність, науково-теоретична і практична цінність даної проблеми, необхідність розробки напрямків подальшого розвитку методів і умов банківського кредитування господарських суб'єктів і обумовили вибір теми курсової роботи.

Метою курсової роботи є вивчення проблем пов'язаних з дотриманням умов кредитування, вибором способів кредитування, виробленням практичних та методологічних рекомендацій щодо вдосконалення роботи банків в цьому напрямку.

Предметом дипломної роботи є економічні відносини, які виникають в ході організації кредитного процесу в комерційних банках

Курсова робота складається із вступу, трьох розділів, висновку, списку літератури та додатків. 




1 Значення кредиту у функціонуванні сучасного виробництва



Об'єктивна необхідність кредиту зумовлена особливостями кругообігу капіталу, якими є: постійне утворення грошових резервів і виникнення тимчасових додаткових потреб в них; різна тривалість обороту коштів в окремих осередках господарства; тісне переплетення готівкового і безготівкового обороту коштів; відособлення капіталу в рамках економічних суб'єктів.

Об'єктивність існування, освіти і використання позикового фонду і конкретної форми його рушення кредит викликається необхідністю:

	подолання протиріч між постійним утворенням грошових резервів, що осідають в процесі обороту у підприємств різних форм власності, бюджету і населення, і повним використанням їх для потреб відтворювання;

	забезпечення безперервного процесу кругообігу капіталу в умовах функціонування численних галузей і підприємств з різною діяльністю кругообігу коштів (від одного дня до декількох років);

	організації функціонування коштів звертання і платежів, заснованих на кредитному характері емітування грошових знаків і безготівкових коштів;

	комерційною організацією управління підприємством.[5]

	У процесі кругообігу капіталу вільні ресурси, що вивільняються в одних господарських ланках, можуть бути використані в інших. Справа в тому, що у різних галузей і підприємств час виробництва і реалізації продукції неоднаковий. Коли продукція у одного виробника готова, у покупця може не виявитися досить коштів для її придбання. Така різна швидкість обороту коштів у різних, тісно пов'язаних між собою господарських організацій вимагає залучення кредитів для забезпечення безперебійного процесу виробництва і реалізації продукції.

Об'єктивна необхідність кредиту зумовлена також комерційною організацією управління підприємством в умовах ринку, коли на кожному підприємстві в процес безперервного кругообігу індивідуального капіталу виникає потреба в додаткових сумах або, навпаки, тимчасово вивільняються ресурси. За допомогою кредитного механізму ці коливання гнучко регулюються і підприємства отримують кошти, потрібні ним для нормальної роботи.

Особливо велика кредиту в організації оборотного капіталу підприємств, що мають сезонні умови постачання, виробництва або реалізацій. Кредит їм потрібно для формування тимчасових запасів. Але і підприємствам, не пов'язані з сезонними умовами роботи, також необхідні позики. У будь-якого підприємства оборотні фонди і фонди звертання то меншають, то збільшуються, при цьому міняються пропорції між капіталом, що знаходиться в товарній, продуктивній і грошовій формах. Дана обставина пояснюється тим, що величина виробничих запасів постійно коливається в залежності від термінів надходження сировини і матеріалів. Величина залишків готових виробів і необхідних підприємству грошових коштів також залежить від умов постачання, термінів отримання платежів від покупців і оплати рахунків постачальників, термінів виплати заробітної плати і т.д. тому, незважаючи на рівний процес виробництва, у підприємств несезонних галузей господарства в процесі кругообігу коштів постійно утворяться короткочасні відхилення від встановлених середніх величин. Об'єктивний процес приливів і відливів засобу окремих підприємств вимагає певної гнучкості всієї системи організації капіталу.[7]

Велика роль кредиту і в інвестиціях, у відтворюванні основних фондів. Антипаципаційна властивість кредиту (здатність передбачати майбутні прибутки) забезпечує здійснення капітальних вкладень ще до того, як господарюючий суб'єкт нагромадить прибуток і амортизацію для інвестицій. Поєднання власного капіталу з позиковим дозволяє оперативно реагувати на прогрес технологи, швидко здійснювати витрати на впровадження новітніх наукових досягнень.

Кажучи про значення кредиту в розвитку економічних зв'язків між галузями і регіонами, в підвищенні ефективності виробництва, необхідно показати його роль в створенні і використанні прибутків і прибутку. Справа в тому, що кредит обслуговує процес створення, розподілу і використання прибутків. Кредит і кредитна система, обслуговуючи кругообіг коштів, беруть участь в розподілі валового продукту. Без функціонування кредиту неможливий був би перерозподільний процес.

Необхідність кредиту виявляється в тому, що на його основі здійснюються емісії грошей як платіжних коштів. Образно виражаючись можна сказати, що по суті кредит батько всіх грошей, емісія їх мати. Будь-яка емісія готівкова або безготівкова результат кредитної операції. Приріст емісія це в також час і приріст ресурсів позикового фонду. Зрозуміло, даний ресурс повинен суворо обмежуватися потребами нормального грошового обороту з урахуванням дії закону грошового обігу.




2 Теоретичні основи кредитів в діяльності підприємств



2.1 Сутність кредиту та принципи кредитування



Кредит - це економічні відносини між юридичними та фізичними особами і державами з приводу перерозподілу вартості на засадах повернення і, як правило, з виплатою процента.

Економічні відносини між сторонами кредитної угоди виникають під час одержання позики, користування нею та її повернення. В цих відносинах завжди беруть участь не менш ніж дві сторони: кредитор - сторона, що передає вартість у грошовій чи натуральній формі в кредит і позичальник - сторона, що зацікавлена в одержані позики для досягнення своєї певної мети. Ці сторони називаються суб’єктами кредитної угоди, а ті грошові чи матеріальні цінності, затрати чи проекти, відносно яких укладається угода позики, - є об’єктом кредиту.

Рушійним мотивом кредитних відносин є отримання додаткового прибутку (доходу) кожним із суб’єктів кредитних відносин: кредитор отримує його у формі відсотку на кошти, надані у позику, а боржник - у вигляді прибутку на позичені кошти, використані у підприємницькій діяльності, чи на розширення свого власного споживання. Завдяки цьому, кредит справляє важливий стимулюючий вплив на поведінку економічних суб’єктів. Але об’єктивної необхідності кредиту, про яку мова йшла вище, а також його стимулюючих мотивів недостатньо для повноцінної реалізації кредитних відносин. Для цього необхідні також певні економіко-правові умови.[10]

Сама природа кредитної угоди, яка грунтується на тимчасовому запозичені чужої власності, зумовлює необхідність матеріальної відповідності її учасників за виконання взятих на себе зобов’язань. Це можливо у випадку, коли кругооборот коштів господарюючих суб’єктів відокремлений від кругообороту коштів суспільства і організації, які вступають в кредитні відносини і повинні бути власниками наявного у них майна або (якщо це державні підприємства і організації) мати право володіння в користування майном. Таким чином, учасники кредитної угоди повинні бути юридично самостійними особами і функціонувати на засадах господарського або комерційного розрахунку. Фізичні особи можуть стати суб’єктами кредитних відносин, якщо вони дієздатні в правовому відношенні і мають стабільні гарантовані джерела доходів.

Другою обов’язковою умовою реалізації кредитних відносин є збіг економічних інтересів кредитора і позичальника. Вирішальне значення при цьому має узгодження конкретних параметрів позики: її забезпечення, строку кредитування, величини проценту тощо, а також наявності альтернативних варіантів фінансування і розширення коштів. Особливого значення ця умова набула при переході до ринку.

Основними суб’єктами кредитної угоди виступають держава, банківкькі установи, підприємства і організації різних форм власності та громадяни.[11]

Основні принципи кредиту

Поворотність кредиту. Цей принцип виражає необхідність своєчасного повернення отриманих від кредитора фінансових ресурсів після завершення їх використання позичальником. 

Терміновість кредиту. Він відображає необхідність його повернення не в будь-який прийнятний для позичальника час, а в точно певний термін, зафіксований в кредитному договорі або замінюючому його документі. 

Платність кредиту. Позиковий процент. Цей принцип виражає необхідність не тільки прямого повернення позичальником отриманих від банку кредитних ресурсів, але і оплати права на їх використання. Економічна суть плати за кредит відбивається в фактичному розподілі додатково отриманої за рахунок його використання прибутку між позичальником і кредитором. 

Забезпеченість кредиту. Цей принцип виражає необхідність забезпечення захисту майнових інтересів кредитора при можливому порушенні позичальником прийнятих на себе зобов'язань і знаходить практичне вираження в таких формах кредитування, як позики під заставу або під фінансові гарантії. Особливо актуальний в період загальної економічної нестабільності, наприклад, у вітчизняних умовах.

Цільовий характер кредиту. Розповсюджується на більшість видів кредитних операцій, виражаючи необхідність цільового використання коштів, отриманих від кредитора. Знаходить практичне вираження у відповідному розділі кредитного договору, що встановлює конкретну мету позики, що видається, а також в процесі банківського контролю за дотриманням цієї умови позичальником.

Диференційований характер кредиту. Цей принцип визначає диференційований підхід з боку кредитної організації до різних категорій потенційних позичальників.



Форми, види та функції кредиту



Питання про форми та види кредиту з практичного погляду не має такого важливого значення, як інші складові теорії кредиту. Можливо, цим пояснюється надто вільне трактування цього питання в більшості публікацій з теорії кредиту. Важко віднайти навіть два підручники, в яких давалось би однакове трактування сутності та асортименту, форм і видів кредиту. І справа не тільки в різній їх кількості, а й у тому, що нерідко одне й те саме поняття одні автори називають формами кредиту, інші — видами, і навпаки. Деякі автори говорять лише про форми кредиту і зовсім не згадують про види. Такий різнобій може негативно впливати на практику організації кредитування, зокрема на розроблення її нормативно-інструктивного забезпечення.

Форми кредиту. Товарна і грошова форми кредиту є рівноправними і рівнозначними, по суті, двома проявами єдиної форми кредиту — вартісної. Вони між собою внутрішньо пов'язані і доповнюють одна одну: позички, надані в товарній формі, можуть погашатися в грошовій, і навпаки. Більше того, кредит у товарній формі нерідко обумовлює появу грошового кредиту, що надає кредитному руху вартості більшої гнучкості та ефективності'.

У товарній формі кредит надається у разі продажу товарів з відстрочкою платежу (комерційний кредит), при оренді майна (у тому числі лізинг), наданні речей чи приладів у прокат, погашенні міждержавних боргів поставками товарів тощо. У деяких із цих випадків погашення позичок здійснюється в грошовій формі, що дало підстави окремим дослідникам говорити про змішану (товарно-грошову) форму кредиту . Проте так ставити питання можна лише стосовно окремої позички. Кредит же — процес безперервного руху вартості і виділення двох його форм достатньо для характеристики кредиту як процесу.

Як правило, у грошовій формі надають свої позички банки, міжнародні фінансово-кредитні установи, уряди та ін. Широко використовує грошову форму кредиту населення — при розміщенні заощаджень у банківські депозити, одержанні позичок у банках тощо. Як уже зазначалось, грошова форма має найширшу сферу застосування, що зумовлено переважно грошовою формою сучасної економіки та перерозподільним призначенням самого кредиту.

Види кредиту можна класифікувати за різними критеріями.

Залежно від суб'єктів кредитних відносин прийнято виділяти банківський кредит, державний кредит, міжгосподарський (комерційний) кредит, міжнародний, особистий (приватний) кредит. У банківському кредиті суб'єктами кредитних відносин (одним чи обома) є банк, у державному кредиті — держава, що виступає переважно позичальником. У міжгосподарському (комерційному) кредиті обома суб'єктами є господарюючі структури , у міжнародному кредиті — резиденти різних країн. В особистому (приватному) кредиті одним із суб'єктів є фізична особа.

За такого критерію класифікації одна і та сама позичка може бути віднесена до кількох видів кредиту. Наприклад, банківська позичка сімейному господарству може належати до банківського кредиту і до особистого (приватного).

Тому неправомірно протиставляти товарну форму кредиту грошовій як менш розвинену, менш прогресивну. Відмінності між ними зводяться переважно до сфер і обсягів застосування — грошова форма застосовується значно ширше, ніж товарна, оскільки перерозподіл вартості, що забезпечується кредитом, здійснюється переважно в грошовій формі.

Залежно від сфери економіки, у яку спрямується позичена вартість, можна виділити:

—виробничий кредит, що використовується на формування основного й оборотного капіталу у сфері виробництва та торгівлі, тобто на виробничі цілі;

— споживчий кредит, що спрямовується на задоволення особистих потреб людей, тобто обслуговує сферу особистого споживання.[9]

За терміном, на який кредитор передає вільну вартість у користування позичальнику, виділяються короткострокові (до одного року), середньострокові (до п'яти років) та довгострокові (понад п'ять років) кредити. Як зазначалося вище, в основі такого поділу кредиту на види лежить тривалість кругообороту капіталу, у формуванні якого бере участь позичена вартість.

За галузевою спрямованістю кредиту виділяються такі його види:

— кредити в промисловість;

— кредити в сільське господарство;

— кредити в торгівлю;

— кредити в будівництво, особливо в житлове будівництво;

— кредити в інші галузі.

Залежно від цільового призначення кредиту можна виділяти такі його види:

— кредит на формування виробничих запасів (сировини, матеріалів, паливно-мастильних матеріалів, тари тощо);

— кредит у витрати виробництва (сезонні витрати у рослинництві та тваринництві в сільському господарстві; сезонні витрати на виготовлення торфу, на лісозаготівлі, на ремонтні роботи;

— кредит на створення запасів готової продукції (залишки на складах виробничих підприємств, запаси на складах торговельних організацій тощо);

— кредити, пов'язані з виникненням тимчасових розривів у платежах, коли економічні суб'єкти повинні здійснювати платежі, а призначені для цього кошти не надійшли чи надійшло їх мало (виплата заробітної плати, розрахунки з постачальниками, з бюджетом тощо).

За організаційно-правовими ознаками та умовами надання позичок можна виділяти такі види кредиту:

— забезпечений і незабезпечений;

— прямий і опосередкований;

— строковий і прострочений, пролонгований;

— реальний, сумнівний, безнадійний;

— платний, безплатний.[12]

Функції кредиту характеризуються його призначенням у відтворювальному процесі і тією роллю, яку він виконує у суспільстві. Функції кредиту являють собою специфічний прояв їх суті. Вони відображають ознаки, які відрізняють кредит від інших економічних категорій. Кредит виконує такі функції:

— перерозподільну функцію;

— функцію забезпечення потреб обігу у платіжних засобах;

— контрольну функцію;

— функцію капіталізації вільних грошових коштів.

Перерозподільна функція ґрунтується на суті кредиту, як форми зворотного руху вартості та тій ролі, яку виконує кредит в економічній системі, тобто у переміщенні грошових коштів між окремими суб’єктами на умовах повернення, строковості і платності. Матеріальні і грошові ресурси, які були розподілені і передані у власність економічним суб’єктам, через кредит перерозподіляються і спрямовуються на тимчасове користування іншими суб’єктами. Ці ресурси не змінюють первинного права власності. Такий перерозподіл характеризується двома обставинами:

а) кошти вивільнені в одних ланках процесу відтворення спрямовуються в інші ланки, що сприяє розширенню виробництва;

б) вивільнені кошти через кредит спрямовуються у ті ланки суспільного виробництва, за результатом діяльності яких передбачається зростання попиту і отримання більших прибутків. Це сприяє можливості до запровадження нової техніки, прогресивної технології виробництва, підвищення його ефективності.

Завдяки перерозподільній функції кредиту створюються умови для руху коштів фізичних і юридичних осіб у сфери суспільного виробництва. Узгодження вивільнення ресурсів у одних економічних суб’єктів і використання іншими сприяє підвищенню ефективності виробництва, економному і ефективному використанню фінансових ресурсів. Здійснення безготівкових розрахунків шляхом кредитування відбувається без участі готівкових грошових коштів, вони погашаються шляхом задоволення взаємних вимог за умови зустрічних платежів.

Функцію забезпечення потреб обігу у платіжних засобах називають ще функцією заміщення та емісійною функцією. В цій функції кредит створює необхідні умови для ефективного регулювання грошового обігу. За допомогою кредиту у цій функції забезпечується своєчасність розрахунків, що безпосередньо впливає на підвищення ефективності суспільного виробництва.

Контрольна функція кредиту забезпечує контроль за дотриманням умов та принципів надання кредиту з боку суб’єктів кредитної угоди. Одночасно банк здійснює попередній, поточний і наступний контроль за діяльністю позичальника. Це дає можливість мінімізувати кредитний ризик, реалізувати цільовий характер кредиту, стимулює позичальника раціонально й ефективно використовувати кредитні ресурси.

Функція капіталізації вільних грошових коштів пов’язана з трансформацією вільних грошових коштів у вартість, що дає доход, тобто у позичковий капітал. Така трансформація забезпечується через зворотний рух кредиту та його платність. Вільна вартість, що передається у формі кредиту, не змінює власника. Вона приносить йому доход, тобто набуває форми позичкового капіталу.




3 Основні умови та етапи процесу кредитування



3.1 Умови та порядок укладення кредитної угоди



Кредитні правовідносини між кредитором і позичальником регламентуються на підставі кредитних договорів.

Кредитний договір - це юридичний документ, що визначає взаємні обов'язки і відповідальність між банком і клієнтом з нагоди одержання останнім кредиту. Кредитний договір укладається тільки в письмовому вигляді і не може змінюватися в односторонньому порядку. Кредити надаються після укладання кредитного договору. Умови договору визначаються для кожного клієнта індивідуально, з тим щоб ступінь ризику був мінімальний. Зміст і перелік умов кредитного договору визначаються за згодою сторін і включають розмір кредиту, умови надання і погашення позичок, розмір відсоток за кредит та інші умови, які не суперечать чинному законодавству.

На практиці комерційні банки розробляють типові форми кредитних угод, основними положеннями яких є:

1. Опис суб'єктів угоди - визначається, хто позичальник, хто кредитор, при цьому визначаються юридичні права сторін, що підписують договір.

2. Опис умов кредитування - вказуються сума і строк кредиту, порядок його видачі та погашення. Банк перевіряє обгрунтованість замовленої суми кредиту і вносить поправки до неї з урахуванням залучення власних коштів позичальника. Конкретний строк користування кредитом встановлюється на основі оборотності цінностей, що кредитуються, та окупності понесених витрат. Погашення кредиту передбачається на конкретну дату або в розстрочку.

3. Зобов'язання позичальника повернути суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом. Банк визначає відсоткові ставки залежно від таких чинників: попиту і пропозиції, що склались на кредитному ринку, рівня облікової ставки НБУ, характеру наданого забезпечення, строків користування позикою, ризику заходу, що кредитується тощо. Розмір плати за кредит встановлюється з таким розрахунком, щоб сума одержаних від позичальника відсотків покривала витрати банку по залученню коштів, витрати на ведення банківської справи та забезпечувала отримання відповідного прибутку.

4. Опис забезпечення кредиту з посиланням на угоди, що є частинами кредитного договору (договір застави, гарантії, поручительства, страхова угода).

5. Обмежувальні умови, до яких відносяться: захисні та негативні.

Захисні статті - це перелік дій чи умов, яких повинен дотримуватись позичальник протягом дії кредитного договору (зобов'язання періодично подавати банку звітну документацію, надавати працівникам банку інформацію про свою господарську діяльність).

Негативні статті - це список умов, які не повинен допустити позичальник (заборона отримання додаткових кредитів, передачі в заставу третім особам активів, надання гарантії, невиплати дивідендів, заробітної плати вище встановленого рівня, злиття з іншими компаніями);

6. Права суб'єктів угоди. Банк залишає за собою право вимагати дострокового погашення кредиту у випадку порушень умов кредитної угоди. Позичальник може домагатися перенесення строків погашення позички, підвищення суми позички, права достроково погашати кредит.

7. Санкції за порушення умов угоди. Порушення з боку позичальника умов кредитної угоди карається шляхом стягнення пені, яка нараховується на суму боргу або на суму кредиту, або на суму порушення. Банк може заперечити проти надання наступної суми кредиту, вимагати дострокового погашення кредиту, відмовитись від подальшого співробітництва з клієнтом, ініціювати процедуру банкрутства підприємства. Порушення умов кредитної угоди з боку банку так само тягне за собою фінансові санкції. В угоді можна зазначити, хто буде відшкодовувати витрати на вирішення спорів.

8. Строк набуття угодою чинності.

9. Можливості зміни умов угоди.

10. Юридичні адреси суб'єктів угоди, підписи уповноважених осіб, скріплені печатками.

Договір укладається на один рік і більш тривалий термін, якщо клієнт користується кредитами постійно або об'єктом кредитування є основні засоби, або на більш короткий термін при тимчасовій потребі в коштах або наданні окремого кредиту. Кредитний договір вступає в силу з дати надання кредиту позичальнику (дата надходження коштів на рахунок позичальника або дата сплати платіжних документів з позичкового рахунку позичальника) і діє до повного погашення кредиту та сплати відсотків за його користування.[6]



3.2 Етапи процесу кредитування



Організація кредитних взаємовідносин банку і клієнтів визначається багатьма факторами, що включають стратегію і тактику банку, кваліфікацію банківських працівників, розмір статутного та власного капіталу, кредитну політику банку тощо.

У банківській практиці виділяються такі етапи кредитування:

Перший етап. До банку подається заявка (клопотання) на отримання кредиту за формою, визначеною банком. На цьому етапі оцінюються сильні й слабкі сторони майбутнього позичальника та об'єкта кредитування. Крім заявки, клієнт має подати такі документи: 

1. Анкету позичальника (стислі відомості про позичальника) за формою, визначеною банком.

2. Копії установчих документів, а також інші документи, що підтверджують правоздатність (для юридичних осіб) і дієздатність (для фізичних осіб) клієнта.

3. Копію статуту.

4. Копію свідоцтва про реєстрацію (переєстрацію).

5. Копії ліцензій, передбачених законодавством.

6. Техніко-економічне обгрунтування одержання кредиту з розрахунком строку окупності та рентабельності об’єкта кредитування із зазначенням спрямування позичкових коштів та розрахунку затрат та надходжень на весь термін користування позикою.

7. Копії контрактів, угод та інших документів, що стосуються кредиту: контракти на придбання та реалізацію товарно-матеріальних цінностей, послуг та виконання робіт, накладні, митні декларації тощо.

8. Завірений податковою адміністрацією бухгалтерський баланс (форма № 1), звіт про фінансові результати (форма № 2), звіт про рух грошових коштів (форма № 3), звіт про власний капітал (форма № 4) на останню звітну дату, а також річні баланси за весь період діяльності підприємства, при необхідності - розшифровка окремих статей балансу.

9. Документи, що стосуються забезпечення кредиту:

застава майна 

застава нерухомості 

гарантія (поручительство) 

страхування.

10. Довідку з обслуговуючого банку про наявність рахунків позичальника, наявність (відсутність) заборгованості за кредитами та картотекою № 2.

11. Відомості за кредитами, отриманими в інших банках.

Після ознайомлення з документами працівник банку проводить попередню бесіду з майбутнім кредитоодержувачем, що дозволяє з'ясувати важливі деталі щодо умов надання та погашення кредиту і процентів. На цьому етапі банк приділяє увагу достовірності документів та інформації, на основі яких вирішується питання про надання кредиту.[2]

Другий етап. Передбачає вивчення кредитоспроможності клієнта. При цьому аналіз кредитної заявки клієнта та його кредитоспроможності базується на використанні різних джерел інформації, серед яких:

• матеріали, отримані безпосередньо від позичальника;

• матеріали, що знаходяться в архіві і базі даних самого банку;

 відомості, отримані від кредиторів, покупців і постачальників позичальника та інших зовнішніх джерел.

Важливе значення мають архіви банку. Якщо клієнт вже отримував кредит у цьому банку, то в архіві містяться відомості про можливі затримки в погашенні боргу або інші порушення.

Із зовнішніх джерел найбільш важливим є відомості, отримані з інших банків, які обслуговують даного клієнта, та в його ділових партнерів.[8]

Третій етап. Полягає в розробці умов процесу кредитування, підготовці й укладанні кредитного договору. Цей етап називають ще структуруванням кредиту, в ході якого визначають основні умови кредитного договору.

Банк визначає параметри позички: вид кредиту, суму, строк, спосіб видачі і погашення кредиту, забезпечення, рівень процента, інші моменти. Банк повинен запропонувати клієнту той вид кредиту, який найбільшою мірою відповідає характеру кредитованого заходу.

Розробляється також графік погашення кредиту у відповідності зі строками оборотності того виду капіталу, на формування якого видається позичка.

Після закінчення роботи по структуруванню кредиту кредитний працівник банку переходить до переговорів про укладання кредитного договору з клієнтом. 

Після досягнення згоди по всіх питаннях підписується кредитний договір.

Четвертий етап. Характеризується тим, що відбувається надання кредиту, а також здійснюється контроль за виконанням умов кредитного договору.

Після підписання кредитної угоди працівник кредитного відділу оформляє бухгалтерські документи, які містять вказівки щодо відкриття позичкового рахунку та видачі кредиту. Ці документи повинні містити дозвільні підписи керівника банку або уповноважених ним для виконання зазначених операцій посадових осіб.

З метою контролю за своєчасним погашенням кредиту та забезпечення нарахування процентів видача позичок може проводитись з окремих позичкових рахунків, в окремих випадках кредит може зараховуватись безпосередньо на поточний рахунок позичальника. 

Банк здійснює контроль за виконанням позичальником умов кредитного договору, цільовим використанням кредиту, своєчасним і повним його погашенням. При цьому банк протягом усього строку дії кредитного договору підтримує ділові контакти з позичальником, зобов’язаний проводити перевірки стану збереження заставленого майна, що повинно бути передбачено в кредитному договорі.[10]

П’ятий етап процесу банківського кредитування полягає в поверненні кредиту разом з відсотками. У відповідності з вимогами НБУ відсотки за користування кредитом нараховуються щомісяця. Погашення кредиту і нарахованих за ним відсотків здійснюється платіжним дорученням з поточного рахунку позичальника. Черговість сплати основного боргу та відсотків за кредитом регламентована ст. 12 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, згідно з якою передусім сплачуються відсотки, а потім гаситься основний борг. Погашення кредиту може здійснюватись одночасно або частинами. 

Позичальник по узгодженні з банком може достроково повернути отриманий кредит.

У разі виникнення у позичальника тимчасових фінансових ускладнень сторони можуть подовжувати строк дії кредитного договору (пролонгація). При прийнятті рішення щодо пролонгування кредиту складається додаткова угода між банком та позичальником, яка є невід’ємною частиною кредитної угоди.

При настанні строку погашення кредиту і відсутності у клієнта достатньої суми коштів для його погашення банк починає проводити роботу з проблемними кредитами. У день визначеного строку погашення частина непогашеної або непогашена заборгованість за позичкою переноситься на рахунок прострочених позик.




4 Практична частина



4.1 Горизонтально - вертикальний аналіз балансу і звіту про фінансові результати



Таблиця 4.1- Аналіз балансу підприємства за 2006 рік

Актив

Абсолютні значення тис. грн.

Питома вага

Зміни



На початок звітнього періоду

На кінець звітнього періоду

На початок звітнього періоду

На кінець звітнього періоду

В абсол. величинах

У питомій вазі

У % до попереднього періоду

У % до зміни підсумку балансу

І Не оборотні активи

 

 

 

 

 

 

 

 

Не матеріальні активи:

 

 

 

 

 

 

 

 

залишкова вартість

49

69

1,08

1,35

20,00

0,27

40,82

3,44

первісна вартість

62

83

1,37

1,62

21,00

0,25

33,87

3,61

накопичена амортизація

13

14

0,29

0,27

1,00

-0,01

7,69

0,17

незавершене будівництво

-

-

 

 

 

 

 

 

Основні засоби:

 

 

 

 

 

 

 

 

залишкова вартість

1910

1989

42,17

38,92

79,00

-3,26

4,14

13,57

первісна вартість

2341

2431

51,69

47,56

90,00

-4,13

3,84

15,46

знос

431

442

9,52

8,65

11,00

-0,87

2,55

1,89

Довгострокові фінансові інвестиції:

 

 

 

 

 

 

 

 

які обліковуються за методом участі в капіталі інших підприємств 

35

120

0,77

2,35

85,00

1,58

242,86

14,60

інші фінансові інвестиції

224

22

4,95

0,43

-202,00

-4,52

-90,18

-34,71

Довгострокова дебіторська заборгованість:

24

235

0,53

4,60

211,00

4,07

879,17

36,25

відстрочені податкові платежі

23

23

0,51

0,45

0,00

-0,06

0,00

0,00

інші необоротні активи

83

32

1,83

0,63

-51,00

-1,21

-61,45

-8,76

Усього за розділом І

2348

2490

51,84

48,72

142,00

-3,13

6,05

24,40

ІІ Оборотні активи

 

 

 

 

 

 

 

 

Запаси:

 

 

 

 

 

 

 

 

виробничі запаси

534

712

11,79

13,93

178,00

2,14

33,33

30,58

незавершене виробництво

220

345

4,86

6,75

125,00

1,89

56,82

21,48

готова продукція

115

137

2,54

2,68

22,00

0,14

19,13

3,78

товари

94

103

2,08

2,02

9,00

-0,06

9,57

1,55

Векселі одержані

340

325

7,51

6,36

-15,00

-1,15

-4,41

-2,58

Дебіторська заборгованість за товари, роботи, послуги:

 

 

 

 

 

 

 

 

чиста реалізаційна вартість

59

71

1,30

1,39

12,00

0,09

20,34

2,06

первісна вартість

74

92

1,63

1,80

18,00

0,17

24,32

3,09

резерв сумнівних боргів

15

21

0,33

0,41

6,00

0,08

40,00

1,03

Дебіторська заборгованість за розрахунками:

 

 

 

 

0,00

 

 

 

з бюджетом

24

33

0,53

0,65

9,00

0,12

37,50

1,55

за виданими авансами

43

52

0,95

1,02

9,00

0,07

20,93

1,55

з нарахованих доходів

-

-

 

 

 

 

 

 

за внутрішніми рахунками

61

22

1,35

0,43

-39,00

-0,92

-63,93

-6,70

Інша поточна дебіторська заборгованість

35

47

0,77

0,92

12,00

0,15

34,29

2,06

Поточні фінанасові інвестиції

120

140

2,65

2,74

20,00

0,09

16,67

3,44

Грошові кошти та їх еквіваленти:

 

 

 

 

 

 

 

 

в національній вілюті

135

142

2,98

2,78

7,00

-0,20

5,19

1,20

в іноземнії валюті

23

21

0,51

0,41

-2,00

-0,10

-8,70

-0,34

Інші оборотні активи

43

24

0,95

0,47

-19,00

-0,48

-44,19

-3,26

Усьго за розділом ІІ

1846

2174

40,76

42,54

328,00

1,78

17,77

56,36

ІІІ Витрати майбутніхперіодів

335

447

7,40

8,75

112,00

1,35

33,43

19,24

БАЛАНС

4529

5111

 

100,00

582,00

 

12,85

 

І Власний капітал

 

 

 

 

 

 

 

 

Статутний капітал

1268,12

1431

28,00

28,00

162,96

0,00

12,85

28,00

Пайовий капітал

-

-

 

 

 

 

 

 

Додатковий вкладений капітал

362,32

408,9

8,00

8,00

46,56

0,00

12,85

8,00

Інший додатковий капітал

-

-

 

 

 

 

 

 

Резервний капітал

90,58

153,3

2,00

3,00

62,75

1,00

69,28

10,78

Нерозподілений прибуток

45,29

451,6

1,00

8,84

406,31

7,84

897,13

69,81

неоплачений капітал

-

-

 

 

 

 

 

 

Вилучений капітал

-

-

 

 

 

 

 

 

Усьго за розділом І

1403,99

2036

31,00

39,84

632,02

8,84

45,02

108,59

ІІ Забезпечення наступних витрат і платежів

 

 

0,00

0,00

0,00

0,00

 

0,00

Забезпечення витрат персоналу

362,32

51,11

8,00

1,00

-311,21

-7,00

-85,89

-53,47

Інші забезпечення

-

-

 

 

 

 

 

 

Цільове фінансування

-

-

 

 

 

 

 

 

Усьго за розділом ІІ

362,32

51,11

8,00

1,00

-311,21

-7,00

-85,89

-53,47

ІІІ Довгострокові забовязання

 

 

 

 

 

 

 

 

Довгострокові кредити банків

1471,93

1491

32,50

29,16

18,65

-3,34

1,27

3,21

Довгострокові фінансовізабовязання

362,32

153,3

8,00

3,00

-208,99

-5,00

-57,68

-35,91

Відстрочені податкові забовязання

-

-

 

 

 

 

 

 

Інша довгострокові забовязання

45,29

408,9

1,00

8,00

363,59

7,00

802,80

62,47

Усього за розділом ІІІ

1879,54

2053

41,50

40,16

173,26

-1,34

9,22

29,77

Іv Поточні забовязання

 

 

 

 

 

 

 

 

Короткострокові кредити банків

181,16

51,11

4,00

1,00

-130,05

-3,00

-71,79

-22,35

Поточна заборгованістьза довгостроковими забовязаннями

-

-

 

 

 

 

 

 

Векселі видані

226,45

153,3

5,00

3,00

-73,12

-2,00

-32,29

-12,56

Кредиторська заборгованістьза товари, роботи, послуги

203,805

408,9

4,50

8,00

205,08

3,50

100,62

35,24

Прострочені забовязання за розрахунками:

 

 

 

 

 

 

 

 

з бюджетом

-

-

 

 

 

 

 

 

з позабюджетних платежів

181,16

306,7

4,00

6,00

125,50

2,00

69,28

21,56

зі страхування

-

-

 

 

 

 

 

 

з оплати праці

-

-

 

 

 

 

 

 

з учасниками

-

-

 

 

 

 

 

 

зі внутрішніх розрахунків

90,58

51,11

2,00

1,00

-39,47

-1,00

-43,57

-6,78

Інші поточні забовязання

-

-

 

 

 

 

 

 

Усьго за розділом Іv

883,155

971,1

19,50

19,00

87,93

-0,50

9,96

15,11

 v Доходи майбутніх періодів

-

 

 

 

 

 

 

 

БАЛАНС

4529

5111

208,00

 

582,00

 

12,85

 

Горизонтальний аналіз

Загальна сума активів збільшилась на 582.грн. або 12,85% збільшення відбулося за рахунок збільшення основних засобів і оборотних активів. Абсолютна величина збільшення в необоротних активах становила 142тис.грн., а питома вага їх у активі балансу зменшилась на 3,13%. Сума основних засобів збільшилась на 90 тис. грн. Це відбулося внаслідок купівлі обладнання для переоснащення виробництва.

Структура оборотних активів покращилась – оборотні активи збільшилися на 328 тис. грн.. Виробничі запаси збільшилися за рік на 178 тис.грн., збільшилась також величина готової продукції на 22тис.грн..Сума грошових коштів в національній валюті збільшилась на 7 тис. грн., а в іноземній валюті зменшилась на 2 тис. грн..

Аналіз пасиву показує, що власний капітал збільшився на 632,02 тис.грн. Сума коштів на забезпечення наступних виплат і платежів скоротилась на 311,21тис.грн.. Довгострокові зобов’язання збільшилися на 173,26 тис.грн.. Поточні зобов’язання збільшились на 87,93 тис.грн.. Це відбулось внаслідок значного збільшення кредиторської заборгованості за товари, роботи, послуги(на 205,08 тис. грн.)і простроченого зобов'язання за розрахунками з позабюджетних платежів на 125,50 тис.грн. Таким чином підприємство несвоєчасно розрахувалося з постачальниками та підрядчиками за отримані товари і виконані роботи.

Збільшення заборгованості призвело до зниження ліквідності і ділової активності підприємства і його фінансової стійкості. 

Аналіз балансу свідчить, що підприємству необхідно поліпшити показники ліквідності, ділової активності та фінансової стійкості, а саме:

підвищити швидкість обертання оборотних активів;

зменшити поточну заборгованість.

Вертикальний аналіз балансу

Частка необоротніх активів у балансі підприємства є значною: на початок року вона становила 51,84%. Проте протягом року відбулося скорочення цієї частки до 48,72%. Це відбулося за рахунок зменшення дебіторської заборгованості і фінансових інвестицій.

Частка оборотних активів в балансі підприємства на початок року становила 40,76%, а на кінець – 42,54%. Це говорить про збільшення запасів, розмірів виробництва, готівки придбання матеріально-речових факторів виробництва. 

Власний капітал підприємства становить на початок року – 31%, а на кінець – 39,84%.від загальної суми пасивів. Це говорить про низьку платоспроможність, низькі показники ліквідності і фінансової стійкості.

Довгострокові зобов’язання підприємства на початок року становили 41,50%, а на кінець – 40,16%. Частка поточних зобов’язань на початок року становила – 19,5%, а на кінець – 19%. 

Отже, основні висновки по структурі балансу можуть бути такими :

		структура статей балансу демонструє тенденцію до незначного зростання частки оборотних активів і зменшення необоротних активів;

		проявляється тенденція до збільшення поточної заборгованості і зменшення довгострокової.



Таблиця 4.2 - Горизонтальний аналіз звіту про фінансові результати підприємства

Стаття

Код рядка

На початок звітнього періоду

На кінець звітнього періоду

Дохід від реалізації продукції

010

1342,00

1423,00

Податок на додану вартість

015

223,67

237,17

Акцизний збір

020

33,00

44,00

Інші вирахування з доходу

030

-

-

Чистий дохід від реалізації

035

1085,33

1141,83

Собівартість реалізованої продукції

040

331,00

221,00

Валовий:

 

 

 

прибуток

050

754,33

920,83

збиток

055

 

 

Інші операційні доходи

060

62,00

73,00

Адміністративні витрати

070

93,00

84,00

Витрати на збут

080

31,00

22,00

Інші операційні витрати

090

33,00

44,00

Фінансові результати від операційної діяльності:

 

 

 

прибуток

100

659,33

843,83

збиток

105

 

 

Дохід від участі в капіталі

110

39,00

47,00

Інші фінансові доходи

120

3,00

7,00

Фінансові витрати

140

42,00

54,00

Витрати від участі в капіталі

150

-

-

Інші витрати

160

-

-

Фінансові результати від звичайної діяльності до оподаткування:

 

 

 

прибуток

170

659,33

843,83

збиток

175

 

 

Податок на прибуток від звичайної діяльності

180

164,83

210,96

Фінансові результати від звичайної діяльності:

 

 

 

прибуток

190

494,50

632,88

збиток

195

 

 

Надзвичайні:

 

 

 

доходи

200

-

-

витрати

210

-

-

Чистий:

 

 

 

прибуток

220

494,50

632,88

збиток

225

 

 



Порівняємо фінансові результати підприємства за звітний і попередній період.

Так за звітний період зросла виручка підприємства на 81 тисячу гривень, що є позитивним елементом в фінансово-господарській діяльності підприємства. Відповідно внаслідок цього збільшився податок на додану вартість.

На 110 тисяч гривень знизилась собівартість реалізованої продукції у звітному періоді у порівнянні з попереднім періодом.

Разом із собівартістю знизились адміністративні витрати та витрати на збут. 

Проте дещо зросли інші операційні витрати підприємства на 11 тисяч гривень.

Зріс і прибуток від операційної діяльності (843,83-659,33=184,5 тис. грн.) на 184,5 тисяч гривень.

Зросли й інші доходи порівняно з попереднім періодом на 4 тис. грн..

Фінансові витрати підприємства зросли на 12 тис. грн.

Проте зріс прибуток підприємства від звичайної діяльності на 46,13 тисяч гривень.

В цілому діяльність підприємства можна вважати успішною



4.2 Факторний аналіз результату операційної діяльності підприємства



Таблиця 4.3 - Дані для факторного аналізу результату операційної діяльності

Стаття

Код

За звітний

За попередній

Абсолютна зміна



рядка

період

період



1

2

3

4

 

Доход (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) 

10

1342,00

1423,00

-81

Податок на додану вартість 

15

(223,67)

(237,17)

-13,5

Інші вирахування з доходу 

30

-

-

-

Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) 

40

(331,00)

(221,00)

110

Інші операційні доходи 

60

62,00

73,00

-11

Адміністративні витрати 

70

(93,00)

(84,00)

9

Витрати на збут 

80

(31,00)

(22,00)

9

Інші операційні витрати 

90

(33,00)

(44,00)

-11

Фінансові результати від операційної діяльності: 

 

 

 

 

 прибуток 

100

659,33

843,83

-184,5

 збиток 

105

0

0

0



Взявши за основу частину звіту про фінансові результати операційної діяльності, не будемо враховувати дані які мали нульове значення, і дані, що використовувалися для проміжних підсумків. Враховуючи ці вимоги отримана таблиця 4.3. Розрахунок фінансового результату будемо проводити в наступному вигляді

Фінансовий результат від операційної діяльності = Доход (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - Податок на додану вартість- Інші вирахування з доходу- Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) - Інші операційні доходи- Адміністративні витрати- Інші операційні витрати (4.2)

Розрахуємо фінансовий результат за попередній період



Фінансовий результат від операційної діяльності = 1423-237,17-0-221+73-84-22-44=887,83



Оскільки модель мультиплікативна (складові додаються чи віднімаються), то величина зміни кожного фактора буде дорівнювати величині впливу цього фактору на модель в цілому. Іншими словами якщо дохід зменшився на 81 млн. грн. то і фінансовий результат від операційної діяльності під дією цього фактора зменшиться на 81млн. грн. В таблиці 4.3 розраховані зміни кожного з факторів. Саме на таку величину вони впливають і на операційний прибуток. Розрахуємо сумарний вплив, враховуючи знаки в формулі 3.1:



Зміна фінансового результату від операційної діяльності = -81+13,5 110-11-9-9+11=-195,5

Таким чином, під дією факторів фінансовий результат зменшився на 195,5 тис. грн. і повинен скласти = 887,83-195,5 = 702,33.

Таким чином підприємство отримало прибуток в розмірі 702,33 тис. грн. 


4.3 Фінансовий - коефіцієнтний аналіз господарської діяльності підприємства



1 Показники майнового стану

- Коефіцієнт зносу основних засобів



К з. н.==0,179

К з. н. ==0,18



Збільшення показника свідчить про неефективну роботу підприємства в оновленні основних засобів

- Коефіцієнт оновлення основних засобів





К о. в.==0,038;

К о.в.==0,037.



Даний показник показує рівень фізичного і морального оновлення основних засобів.

Частка оборотних активів у загальній сумі активів





Ч о. в. а. ==0,240;

Ч о. в. а.==0,29.

Збільшення показника свідчить про збільшення оборотних активів, що є позитивним для роботи підприємства.

Коефіцієнт мобільності активів





К моб.== 0,92;

К моб.==1,052.



Показник збільшився, що є позитивною тенденцією.

2 Показники ділової активності

	Коефіцієнт оборотності оборотних коштів

	

	

К об.==0,49;

К об. ==0,43. 

	

Зменшення показника є негативним явищем і свідчить про неефективну роботу підприємства.

	Коефіцієнт оборотності запасів

	

	

К о. з.==0,343;

К о. з.==0,170.

	Період одного обороту запасів

	

	

Т з.==1091;

Т з.==1895.



Період одного обороту збільшився, що свідчить що підприємство потребує додаткових запасів для підвищення ефективності.

Коефіцієнт оборотності дебіторської 



К д. з.==5,83;

К д. з.==3,04.



Зменшення показника свідчить про зменшення заборгованості клієнтів перед підприємством за надані товари, роботи та послуги.

3 Показники рентабельності

Рентабельність капіталу за чистим прибутком





R а.==0,109;

R а.==0,123.


Рентабельність підвищилася, що свідчить про ефективне використання інвестицій вкладених в активи.

Рентабельність власного капіталу





R в. к==0,352;

R в. к==0,3108.



Зменшення показника негативно впливає на діяльність підприємства в цілому, адже зменшення рентабельності власного капіталу знизить ціну на акції чи знизяться прибутки власників.

Рентабельність реалізованої продукції за чистим прибутком





RQ==0,455;

RQ==0,554.



Рентабельність продукції підвищилася.

Період окупності капіталу





Т к.==9,158;

Т к. ==8,075.

Термін окупності зменшився, що є позитивним явищем.

4 Показники фінансової стійкості:

	Обсяг власних обігових коштів

	



Р к=1403,99+362,32+1879,54-2348=1297,85;

Р к. =2036,01+51,11+1854,72-2490=1451,84.

	

	Збільшення показника свідчить про збільшення власних обігових коштів.

Маневреність робочого капіталу





М р. к==0,741

М р. к==0,786.



Збільшення показника є негативним явищем і свідчить про збільшення частки запасів у власних обігових коштах.

Коефіцієнт фінансової незалежності





К авт. ==0,39;

К авт==0,40.


Фінансова незалежність збільшилася, проте все одно менше нормативного значення.

Показник фінансового лі вереджу





Ф л. ==1,064

Ф л. ==0,88.



Показник зменшується проте значно перевищує норму, що є негативно.

Коефіцієнт фінансової стійкості



 К ф. с. ==0,80;

К ф. с. ==0,77.



Показник зменшився, але все одно менше норми, що свідчить про недостатню частку стабільних джерел фінансування в їх загальному обсязі.

5 Показники ліквідності

	Коефіцієнт ліквідності поточної (покриття)

	

	

К л.п==2,090;

К л.п==2,238.

Як бачимо показник збільшився, що вказує на збільшення обсягу обігових коштів для погашення боргів протягом року.

Коефіцієнт ліквідності швидкої





К л. ш==0,99;

К л. ш==0,903.



Зменшення показника є негативним і пов’язане із зменшенням ліквідних активів на одиницю термінових боргів.

Коефіцієнт ліквідності абсолютної





К л. а.==0,178

К л. а.==0,167.



Даний показник характеризує кількість абсолютно ліквідних коштів, тобто готівки у загальній кількості пасивів. Зменшення показника знижує ліквідність підприємства, хоча показник не значно відклонився від норми.

Таким чином проаналізувавши 20 показників можна зробити висновок про рейтинг підприємства.



Таблиця – Рейтингова оцінка підприємства

Оцінка

Рейтинг

90-100%

Високий

80-90%

Достатній

60-80%

Задовільний

40-60%

Недостатній

0-40%

Поганий



Дотримання напрямку позитивних змін простежується у 7 показниках із 20.

Всього 20 показників – 100%

Тоді 7 показників – 35%.

Дана оцінка належить до поганого рівня рейтингу. 

Отже, для підприємства характерний рейтинг 35%, що вказує на незадовільний фінансовий стан, що викликає підозру; характерний високий рівень ризику, що підтверджується показниками ліквідності та рентабельності. Дане підприємство не є інвестиційно-привабливим.



4.4 Визначення типу фінансової стійкості підприємства



1. Власні оборотні кошти



Квок = ІрП – ІрА = Ф1срт.380 – Ф1срт.080

Квок1 = 1403,99 -2348 = -944,01

Квок2 = 2036,01 – 2490 = -453,99



2. Сумарна величина джерел фінансування, які включають власні оборотні кошти і довгострокові залучені



Квок,д.зал = Квок + ІІІрП = (Ф1стр.380 – Ф1стр.080) + Ф1стр.480

Квок,д.зал1 = -944,01+ 1879,54 = 935,53

Квок,д.зал2 =-453,99+ 2052,79 = 1598,8




3. Величина всіх основних джерел фінансування



Кзаг = Квок,д.зал + Ф1стр.500

Кзаг1 = 953,53+181,16 =1134,69

Кзаг2 = 1598,8+ 51,11 =1649,91



В якій мірі і за рахунок яких джерел фінансуються запаси



А) Фс = Квок – Запаси 

Запаси1 = Ф1стр100 + стр110 + стр120 + стр130 + стр140=963

Запаси2 = Ф1стр100 + стр110 + стр120 + стр130 + стр140=1297

Фс1 = -944,01– 963= -1907,01

Фс2 = -453,99– 1297= -1750,99 

Б) Фс+д.ср = Квок,д.зал – Запаси 

Фс+д.ср1 = 935,53- 963= -27,47

Фс+д.ср2 = 1598,8- 1297=301,8

В) Фзаг = Кзаг – Запаси 

Фзаг1 = 1134,69 - 963 = 171,69

Фзаг2 = 1649,91 -1297= 352,91

S = { Фс ; Фс+д.ср ; Фзаг } 



S п={0;0;1} S к={0;1;1} S = {0; 1; 1} – нормальна фінансова стійкість.



4.5 Визначення операційного та операційно – фінансових циклів підприємства



Тривалість операційного циклу (ТОЦ) –визначає скільки днів у середньому необхідно для виробництва, продажу та оплати продукції підприємства; впродовж якого періоду грошові кошти підприємства перебувають у запасах.



ТОЦ = tоб.з + tоб.д.з ,

tоб.з – тривалість обороту запасів;

tоб.д.з – тривалість обороту дебіторської заборгованості. 

tоб.з =  ,

Коб.з –коефіцієнт обертання запасів



tоб.з –характеризує період часу за який „запаси” перетворюються в реалізовані „товари”.



Коб.з = 

 = 

Коб.з –показує скільки оборотів за звітний період роблять запаси.

tоб.д.з =  



tоб.д.з - показує строк комерційного кредитування і характеризує розрахункову кількість днів за які дебітори гасять комерційний кредит, ефективність механізмів розрахунків підприємства, надійність дебіторів



Коб.д.з = 

= 

Коб.д.з1 = 

Коб.д.з2 = 

tоб.д.з1 = 

tоб.д.з2 



tоб.з 1 = 

tоб.з 2 = 

ТОЦ1 = 21,56+1241,37 =1262,93

ТОЦ2 = 20,48+1894,7 = 1915,18



Тривалість операційно-фінансового циклу



ТОФЦ = tоб.з + tоб.д.з - tоб.к.з



tоб.к.з –період обороту кредиторської заборгованості 



ТОФЦ = ТОЦ - tоб.к.з

	

	tоб.к.з = 

	

	Коб.к.з –коефіцієнт обертання кредиторської заборгованості

	tоб.к.з –характеризує розрахункову кількість днів для погашення комерційного кредиту від своїх постачальників.


Коб.к.з = 



= 



Коб.к.з –показує скільки оборотів необхідно підприємству для повної сплати чистої кредиторської заборгованості



Коб.к.з1 = 

Коб.к.з2 = 

tоб.к.з1 = 

tоб.к.з2 =  

	ТОФЦ1 = 1262,93– 333,3 = 929,6 

	ТОФЦ2 = 1915,18– 493,15 = 1422,03

	

	Оскільки ТОФЦ > 0 і на початок і на кінець звітного періоду, це означає, що підприємство відчуває потребу в грошових коштах (точніше в додатковому залученні їх зі сторони), бо фактично кредитує своїх дебіторів, котрі користуються грошовими коштами даного підприємства у формі комерційного кредиту.

	

	4.6 Оцінка ймовірності банкрутства підприємства



1 Модель «Альтмана»

	Модель прогнозування фінансової неспроможності, розроблена американським економістом Е. Альтманом, має також назву «розрахунок Z- показника». Побудована Альтманом багатофакторна дискримінанта функція має такий вигляд



Z = 1,012х1+0,014х2+0,033хз+0,006х4+0,999х5 

	

	де Z- залежна змінна(інтегральний показник фінансового стану підприємства);

	Х ,Х,…,Х- незалежні змінні(показники) дискримінантної моделі.

	

	

	Х=(2049+315-932,295)/4781=0,2995

	Х=(1846+335-883,155)/4529=0,286

	Х=(2174+447-971,09)/5111=0,322

	Х=(45,29+90,58)/4529=0,03

	Х=(408,88+153,33)/5111=0,11

	Х=(659,33+42)/4529=0,15

	Х=(843,83+54)/5111=0,17

	Х=(1403,99)/(362,32+1879,54+883,155)=0,449

	Х=(2036,0)/(51,11+2052,79+971,09)=0,662

	Х=1085,33/4529=0,239

	Х=1141,83/5111=0,223

	Z=0,012*0,286+0,014*0,03+0,033*0,15+0,006*0,449+0,999*0,239=0,25

	Z=0,012*0,322+0,014*0,11+0,033*0,17+0,006*0,662+0,999*0,223=

	=0,23

	

	Значення “Z”

	Імовірність банкрутства

	До 1,8

	Висока

	1,81-2,67

	Не можна однозначно визначити

	2,67 і вище

	Низька

	

	Визначити теперішній стан підприємства точно неможливо.

2 Модель Ліса



	Z=0,063Х+0,092Х+0,057Х+0,001Х, де









	Х=1846/4529=0,407;

	Х=2174/5111=0,425

	Х=1342/4529=0,296

	Х=1423/5111=0,278

	Х=45,29/4529=0,01

	Х=451,6/5111=0,088

	Х=1403,99/(362,32+1879,54+883,155)=0,449

	Х=2036,01/(51,11+2052,79+971,09)=0,662

	Z=0,063*0,407+0,092*0,296+0,057*0,01+0,001*0,449=0,053

	Z=0,063*0,425+0,092*0,278+0,057*0,088+0,001*0,662=0,0580

	

	Нормативне значення за моделлю Ліса Z=0,037

	Отже, імовірність банкрутства-низька.

3 Модель Таффлера





Z =0,53х1+0,13х2+0,18х3+0,16х4









	Х=754,33/883,155=0,854

	Х=920,83/971,09=0,948

	Х=1846/(362,32+1879,54+883,155)=0,590

	Х=2174/(51,11+2052,79+971,09)=0,706

	Х=883,155/4529=0,195

	Х=971,09/5111=0,19

	Х=1342/4529=0,296

	Х=1423/5111=0,278

	Z=0,53*0,854+0,13*0,590+0,18*0,195+0,16*0,296=0,61

	Z=0,53*0,948+0,13*0,706+0,18*0,19+0,16*0,278=0,67

	Z>0.3 - гарні довгострокові перспективи

	Z<0.2 – банкрутство ймовірне



Отже, можна зробити висновок, що підприємство має непогані довгострокові перспективи, оскільки Z > 0,3 і банкрутство мало ймовірне.



4 Дискримінантна модель



Z = 1,5х1+0,08х2+10х3+5х4+0,3х5+0,1х6



	Х=0.178

	Х=0.167

	Х=4529/2762=1,64

	Х=5111/3023.79=1,69

	Х=659.33/2762=0,24

	Х=843.83/3023.79=0,28

	Х=659.33/1085.33=0,61

	Х=843.83/1141=0,72

	Х=534/1085.33=0,49

	Х=712/1141=0,62

	Х=1085.33/4529=0,24

	Х=1141/5111=0,22

Zп = 1,51*0.178+0,08*1,64+10*0,24+5*0,61+0,3*0,49+0,1*0,24=5.621

Zк = 1,51*0.167+0,08*1,69+10*0,28+5*0,72+0,3*0,62+0,1*0,22=5.785

Z > 2, отже підприємство вважається фінансово стійким, йому не загрожує банкрутство.

5 Двофакторна модель



Z = -0,3877 – 1,0736 * Кпокр +0,579 * (БЗ/СД)

БЗ –боргові зобов’язання (Ф1Р480+Р620)

СД –сукупні джерела (Ф1640)

Zп = -0,3877-1,0736 * 2.09 + 0,579 * (2762/4529) = - 2,26

Zк = -0,3877 - 1,0736 * 2.238 + 0,579 * (3023/5111) = -2,44



Z<0–висока ймовірність того, що підприємство залишиться платоспроможним. 

За проведеними розрахунками бачимо, що ймовірність банкрутства невизначена лише за моделлю Альтмана, а всі інші показують гарні перспективи для підприємства.




Висновки



Причиною виникнення кредиту була необхідність одного товаровиробника продати свій товар, а покупця — купити його, коли він ще не отримав гроші за свій товар. Проте з розвитком суспільного відтворення з'явилося чимало інших чинників, що зумовлюють необхідність кредиту: поява вільних коштів в одних суб'єктів господарювання і виникнення потреби в них у інших; коливання потреб у коштах і джерелах їх формування, які виникають у юридичних і фізичних осіб та держави; надання в тимчасове користування коштів під майбутні, віддалені в часі, доходи.

Сутність кредиту полягає не в масі позиченої вартості, а в тих економічних відносинах, які виникають у зв'язку з рухом вартості на засадах зворотності та платності. Ці відносини характеризуються низкою специфічних рис, які конституюють явище кредиту і відрізняють його від інших економічних явищ.

Під формою кредиту слід розуміти найбільш загальний прояв його сутності, що не зачіпає внутрішньої структури кредиту і не пов'язаний з конкретною характеристикою її окремих елементів. З цих позицій правомірно виділяти дві форми кредиту — грошову та товарну, які тісно пов'язані між собою і є двома сторонами вартісної форми кредиту. 

Вид кредиту - це конкретний прояв окремих елементів кредиту як економічного явища. Види кредиту можуть виокремлюватися в межах його форм і розглядатися як складові елементи системи, якою є кредит. Для потреб практики види кредиту можна класифікувати за значною кількістю критеріїв і тому видів кредиту може бути велика кількість. Є достатньо підстав для виділення і таких функцій кредиту, як контрольно-стимулююча та функція капіталізації вільних грошових доходів.У своїх проявах кредит розмаїтий, тому в теорії і на практиці розрізняють цілий ряд форм і видів кредиту. Їм властиві свої особливості. З розвитком людського суспільства чільне місце займає та чи інша форма або навіть вид кредиту.

Список використаної літератури



			Закон України "Про банки і банківську діяльність" від 07.12.2000 р. №2121 III.

			Банківські операції: Підручник / За ред. проф. Мороза А.М.—К.:КНЕУ, 2000.— 384с.

			Вітлінський В., Пернаківський О. Кредитний ризик та його врахування при обчисленні ставки відсотку. // Банківська справа. - 2005, №5. 

			Вітлінський В., Наконечний Я. Методи формування резервів на, пркриття кредитних ризиків: Банківська справа. // Фінанси України. - 2005, №12. 

			Воробієнко А. Банківські кредити // Все про бухгалтерський облік. №100/2003р.- с. 11. 

			Вступ до банківської справи: Учбовий посібник / Під ред. М.І.Савлука. — К.:"Лі6раМ998.—344с. 

			Гладких Д. Ціноутворюючі фактори на ринку кредитних ресурсів // Вісник НБУ - 1999.- №2-с. 35.

			Гроші та редит / За ред. М.І.Савлука. -К.: Либідь, 1992. -с.189.

			Гроші,та кредит: Підручник / За ред. Проф. В.С. Івасіва - К:. ККЕУ, 1999. 404 с.

			Каласюк В.В., Галасюк В.В. Проблеми оцінки кредитоспроможності позичальників // Вісник НБУ. - 2001,- №9 - с. 54-57

			Каласюк В. В., Галасюк В'. В. Оцінка кредитоспроможності позичальників: Що оцінюємо? // Вісник НБУ. - 2001. — №5. - С. 54—56.

			П’ятаченко О.П Інтелектуалізована оцінка кредитоспроможності позичальника. // Фінанси України.- 2004, №6. 

			Яворенко О.В. Банківські операції: Навч. Посібник. — К.: Т-во Знання,КОО,2000р.—243 с. 

	


ДОДАТОК А



Баланс

на 31 грудня 2006 року

Актив

Код рядка

На початок звітнього періоду

На кінець звітнього періоду

І Не оборотні активи

 

 

 

Не матеріальні активи:

 

 

 

залишкова вартість

 010 

49

69

первісна вартість

 011 

62

83

накопичена амортизація

 012 

13

14

незавершене будівництво

 020 

-

-

Основні засоби:

 

 

 

залишкова вартість

 030 

1910

1989

первісна вартість

 031 

2341

2431

знос

 032 

431

442

Довгострокові фінансові інвестиції:

 

 

 

які обліковуються за методом участі в капіталі інших підприємств 

 040 

35

120

інші фінансові інвестиції

 045 

224

22

Довгострокова дебіторська заборгованість:

 050 

24

235

відстрочені податкові платежі

 060 

23

23

інші необоротні активи

 070 

83

32

Усього за розділом І

 080 

2348

2490

ІІ Оборотні активи

 

 

 

Запаси:

 

 

 

виробничі запаси

 100 

534

712

незавершене виробництво

 120 

220

345

готова продукція

 130 

115

137

товари

 140 

94

103

Векселі одержані

 150 

340

325

Дебіторська заборгованість за товари, роботи, послуги:

 

 

 

чиста реалізаційна вартість

 160 

59

71

первісна вартість

 161 

74

92

резерв сумнівних боргів

 162 

15

21

Дебіторська заборгованість за розрахунками:

 

 

 

з бюджетом

 170 

24

33

за виданими авансами

 180 

43

52

з нарахованих доходів

 190 

-

-

за внутрішніми рахунками

 200 

61

22

Інша поточна дебіторська заборгованість

 210 

35

47

Поточні фінанасові інвестиції

 220 

120

140

Грошові кошти та їх еквіваленти:

 

 

 

в національній вілюті

 230 

135

142

в іноземнії валюті

 240 

23

21

Інші оборотні активи

 250 

43

24

Усьго за розділом ІІ

 260 

1846

2174

ІІІ Витрати майбутніхперіодів

 270 

335

447

БАЛАНС

 280 

4529

5111

Пасив

Код рядка

На початок звітнього періоду

На кінець звітнього періоду

І Власний капітал

 

 

 

Статутний капітал

300

1268,12

1431,08

Пайовий капітал

310

-

-

Додатковий вкладений капітал

320

362,32

408,88

Інший додатковий капітал

330

-

-

Резервний капітал

340

90,58

153,33

Нерозподілений прибуток

350

45,29

451,6

неоплачений капітал

360

-

-

Вилучений капітал

370

-

-

Усьго за розділом І

380

1403,99

2036,01

ІІ Забезпечення наступних витрат і платежів



 

 

Забезпечення витрат персоналу

400

362,32

51,11

Інші забезпечення

410

-

-

Цільове фінансування

420

-

-

Усьго за розділом ІІ

430

362,32

51,11

ІІІ Довгострокові забовязання

 

 

 

Довгострокові кредити банків

440

1471,93

1490,58

Довгострокові фінансовізабовязання

450

362,32

153,33

Відстрочені податкові забовязання

460

-

-

Інша довгострокові забовязання

470

45,29

408,88

Усього за розділом ІІІ

480

1879,54

2052,79

Іv Поточні забовязання

 

 

 

Короткострокові кредити банків

500

181,16

51,11

Поточна заборгованістьза довгостроковими забовязаннями

510

-

-

Векселі видані

520

226,45

153,33

Кредиторська заборгованістьза товари, роботи, послуги

530

203,805

408,88

Прострочені забовязання за розрахунками:

 

 

 

з одержаних авансів

540

-

-

з бюджетом

550

-

-

з позабюджетних платежів

560

181,16

306,66

зі страхування

570

-

-

з оплати праці

580

-

-

з учасниками

590

-

-

зі внутрішніх розрахунків

600

90,58

51,11

Інші поточні забовязання

610

-

-

Усьго за розділом ІV

620

883,155

971,09

 v Доходи майбутніх періодів

630

-

 

БАЛАНС

640

4529

5111




ДОДАТОК Б



Звіт про фінансові результати за 2006 рік

Стаття

Код рядка

На початок звітнього періоду

На кінець звітнього періоду

Дохід від реалізації продукції

010

1342,00

1423,00

Податок на додану вартість

015

223,67

237,17

Акцизний збір

020

33,00

44,00

Інші вирахування з доходу

030

-

-

Чистий дохід від реалізації

035

1085,33

1141,83

Собівартість реалізованої продукції

040

331,00

221,00

Валовий:

 

 

 

прибуток

050

754,33

920,83

збиток

055

 

 

Інші операційні доходи

060

62,00

73,00

Адміністративні витрати

070

93,00

84,00

Витрати на збут

080

31,00

22,00

Інші операційні витрати

090

33,00

44,00

прибуток

100

659,33

843,83

збиток

105

 

 

Дохід від участі в капіталі

110

39,00

47,00

Інші фінансові доходи

120

3,00

7,00

Фінансові витрати

140

42,00

54,00

Витрати від участі в капіталі

150

-

-

Інші витрати

160

-

-

Фінансові результати від звичайної діяльності до оподаткування:

 

 

 

прибуток

170

659,33

843,83

збиток

175

 

 

Податок на прибуток від звичайної діяльності

180

164,83

210,96

Фінансові результати від звичайної діяльності:

 

 

 

прибуток

190

494,50

632,88

збиток

195

 

 

доходи

200

-

-

витрати

210

-

-

Чистий:

 

 

 

прибуток

220

494,50

632,88

збиток

225