Хвороби та шкідники квіткових рослин

Вступ



Протягом багатьох століть пояснення хвороби були примітивними. Розвиток їх почався з ХІХ століття після доведення хибності теорії про зародження організмів. 

Основоположники лісової фітопатології Антуан де Барі, Воронін.

Фітопатологія – вивчає процеси перебігу хвороб, причини виникнення і розробляє заходи захисту, хвору рослину, динаміку патологічного процесу, ознаки хвороби, закономірності поширення хвороб, значення зовнішнього середовища і його факторів, що сприяє розвитку хвороби.

Хвороба рослини – це порушення функцій і структури організму рослини, в результаті взаємодії з патогеном (або патогенним чинником), яке веде до зниження біологічної продуктивності (по біомасі, кількості і життєздатності потомства) або загибелі рослини. У цьому визначенні: 1 – специфіка процесу, 2 – причина процесу, його рушійна сила, а також критерії  кількісний і якісний. (1)

Хвороба визначається як патологічний процес, що розвивається в рослині унаслідок впровадження збудника хвороби або дії шкідливих біотичних і абіотичних чинників. Патологічний процес виражається в порушенні фізіологічних функцій, в морфологічних відхиленнях від нормального достатку тканин і органів, їх відмиранні або усиханні всієї рослини. Супроводиться він зниженням продуктивності рослин, розпадом деревостану або його загибеллю. Розрізняють інфекційні і неінфекційні хвороби лісових порід. (1)

Неінфекційні хвороби викликаються несприятливими умовами середовища з різким порушенням режиму вологості, температури повітря і ґрунту, недоліком освітленості і ґрунтового живлення, дією отруйних речовин, невідповідністю лісорослинних умов і способу господарювання вимогам рослин.

Інфекційні, або паразитарні, хвороби викликаються грибами (мікози), бактеріями (бактеріози), вірусами (вірози), мікоплазмами, квітковими паразитами (омелами), мікроскопічними черв'яками (нематодами). Найбільш поширені грибні хвороби рослин, що приносять великий збиток лісовому господарству

Умови середовища значно впливають на розвиток інфекційних хвороб безпосередньо або через дію на уражені ними рослини. Розвитку і поширенню хвороб, утворенню осередку ураження сприяє накопичення великої кількості інфекції на відмираючих рослинах, що всохли, і на проміжних рослинах-господарях. Місцями накопичення інфекції є також грунт, рослинний опад, пні, порубкові залишки у вогнищах хвороби. Паразитні види грибів здатні викликати захворювання живих тканин в абсолютно здорових рослин Напівпаразити зазвичай заражають ослаблені або з механічними пошкодженнями рослини, викликаючи швидке відмирання уражених тканин або всієї рослини. Багато грибів і бактерії поселяються в мертвих тканинах рослин і, вбиваючи своїми отруйними виділеннями (токсинами) довколишні живі тканини, просуваються по ним.

Шкідливість хвороби залежить від біології збудника і лісової породи, їх взаємодії в певних умовах середи; кліматичних, лісових умов місцезростання. Внаслідок цього в різних кліматичних зонах свого ареалу поширена хвороба може володіти різною мірою шкідливості. У заражених ділянках деревостанів розвиваються осередки інфекції і вогнища усихання. Масові ураження деревостанів небезпечними хворобами з одночасним утворенням вогнищ усихання на великих територіях (майданах) носять назву епіфітотій. Передумовами для виникнення епіфітотій є три основні умови: наявність великої кількості інфекції, сприйнятливість деревостанів і сприятливі погодні або інші умови. (1)

Слово «Ентомологія» походить від грецького слова „ентомо” – комаха. Починаючи з ХХ століття ентомологія виділилась в окрему дисципліну. На сьогодні є ряд ентомологічних наук: загальна, лісова, сільськогосподарська, медична, але загальна ентомологія є фундаментом для усіх них.

Ентомологія — наукова дисципліна, що вивчає комах. Інколи це означення набуває більш широкого змісту і включає в себе також вивчення інших наземних членистоногих, таких як павуки, скорпіони та кліщі.

Ентомологія — наука про комах.

Загальна ентомологія досліджує будову тіла та життєдіяльність комах, їх індивідуальний розвиток та еволюцію, різноманітність форм, розподіл за екосистемами в часі і просторі, взаємодії з довкіллям.

Прикладна ентомологія досліджує комах, які пошкоджують рослини, продукти рослинництва, лісові породи, а також збудників хвороб людини, тварин і рослин, або ж комах, що виконують корисну для людини функцію.

Основне завдання ентомології — одержання й узагальнення нових знань про світ комах з метою вирішення питань загальної біології та прикладних завдань захисту людини і рослин від негативного впливу шкідливих комах, охорони ентомофауни як фактора стійкості біоценозів. Охоплює проблеми загальної ентомології і теоретичні розроблення, що сприяють розв'язанню завдань прикладної ентомології.

	

	
1. Опис квіткових рослин

	

	Дельфініум (живокіст)

	

	Однорічна, дворічна рослина, холодостійка. Квітує із середини липня по середину серпня. Однорічники використовуються для клумб. Суцвіття значно менше за багаторічники. Квіти блакитного і рожевого кольору. Жовте і червоне – це виключення. Потребує добре дренованих грунтів, освітленого місця або легкої напівтіні. Висота 25см. – 1,2 м, відстань 30-45 см. Насіння восени або на початку весни – на розсаду у березні, а розсаду – у травні.

Види: Дельфініум культурний - трав'янистий багатолітник. Стебла прямі, разом з багатоквітковим суцвіттям-кистю досягають висоти до 2 м. Найбільш красивими вважаються сорти, в яких квіткова кисть починається на висоті 60 см від рівня землі. Квітки в основному полумахровые дисковидної або зірчастої форми. Махрові квітки зустрічаються лише в деяких сортів. Основне забарвлення квіток - блакитна і фіолетова.

Дельфініум кашмірський - D. cashmerianum Багатолітня рослина. Квітне з червня по липень темно-фіолетовими квітками і досягає висоти 40 див. Сорт `Album` квітне білим. Цей вигляд служить дизайнерам для створення контрасту з Arabis (Гусимцем) і Cerastum (Роговиком), з яких він красиво виглядає. Дельфініум крупноквітковий - D. grandiflorum L.Батьківщина - Алтай, південні райони Східного Сибіру, Далекий Схід, Монголія, Північний Китай. Багатолітня трав'яниста рослина до 100 см заввишки, з укороченим кореневищем і багаточисельним тонким корінням. Стебла прямі, облиствені, опушені. Листя на довгих черешках, пальчасто-розітнуте, волосисте, зверху зелені, знизу білуваті. Квітки яскраво-сині до 3,5 см в діаметрі, зібрані в рідку кисть на кінці стебла. Квітне в липні-серпні. Плід - багато-листівка з багаточисельним насінням. У культурі з 1741 року.(5)

	
Гвоздика садова

	

	Багаторічна рослина, вирощується як однорічник. Має вузькі довгі, сірувато-зелені листки зібрані у розетку. Квіти поодинокі або зібрані у суцвіття: нараховують від 2 до 5 квіток.

Види: Гвоздика піщана (D. arenarius). Вже видова назва цієї гвоздики говорить про те, що її можна зустріти на піщаних ділянках. У природних умовах вона виростає в Європі. Це мініатюрна рослина, утворює невеликі дернинки. Листя зелене, тонке. Квіткові втечі 15-22 см заввишки, тонкі, але міцні, з одиночною квіткою. Квітка в гвоздики піщаною до 3 см в діаметрі, білий, по краю перисто-бахромчатий. Квітне ця гвоздика з червня до серпня. Плодоносить щорік.

Гвоздика периста (D. plumarius) - найбільш популярна зі всіх перерахованих гвоздик. У природі зустрічається на вапняках в Західній Європі.Компактні кущики гвоздики перистою утворені вилягаючими стеблами з сріблястий-сизим листям. Багаточисельні квіткові втечі піднімаються на висоту до 30 см і несуть по одній квітці, 3-4 см в діаметрі. Квітки дуже барвисті, прості або махровые, білого і строкатого забарвлення, володіють сильним приємним ароматом. Квітне гвоздика периста, як і багато інших видів, з червня по серпень; інколи наголошується цвітіння і у вересні.

Гвоздика сірувато-блакитна (О. gratianopolitanus), розростаючись, утворює суцільну дерновину заввишки 12 - 15 див. Листя має сизий наліт. Багаточисельні квіткові втечі заввишки до 30 см увінчані одиночною квіткою до 3,5 см в діаметрі. Квітки густо-рожеві, запашні. Масове цвітіння спостерігається в червні-липні протягом 30 днів. Можливе повторне цвітіння в кінці літа. Гвоздика сіро-блакитна має сорти з простими і махровими квітками різного забарвлення, у тому числі яскраво-рожевими, з рожевим кільцевим малюнком, з квітками біло-рожевого забарвлення і ін.

Гвоздика, Dianthus deltoides 'Roseus'Гвоздика трав'янка (D. deltoides) утворює суцільний щільний надгрунтовий покрив заввишки до 15 див. Листя дрібне, темно-зелене, інколи з червоністю. Квітки одиночные, рожеві і червоні, до 2 см в діаметрі, на міцних цветоносах висотою до 20 див. Квітне дуже рясно з червня по серпень. У природі гвоздику трав'янку можна зустріти на лугах і лісових узліссях в Європі і Азії. Вона широко використовується для селекційної роботи. В результаті з'явилися сорти, що значно відрізняються від природного вигляду:

Вампір - квітки яскраві, червоно-фіолетові і дуже темні листя; Діамант квітки кармінові, листя яскраво-зелене; Крімсон Ськарлет - квітки яскраво-малинові, 3,5 см в діаметрі, листя яскраво-зелене; Кармін - квітки кармінові, листя темне, з червоністю.(5)

	

	Петунія

	

	Теплолюбива рослина. Квітує із середини червня до середини жовтня. Квіти проста або махрова, забарвлення різноманітне, виключення яскраво-червоне , може бути двокольорова. Розмноження вегетативна рослина з махровими квітами живцюванням. Любить добре дреновані грунти, перевага легкі грунти, любить сонячне місце. Висота 15-45 см., відстань 20-30 см. Сортову висівають під скло в січні-березні для проростання насіння 21-24о, розсаду висаджують у травні.(2)

	

	2. Характерні хвороби для даних квіткових рослин і засоби захисту



Дельфініум



Борошниста роса - Erysiphe communis Grev. f. delphinii Rab.

Приголомшуються всі надземні частини. Наліт борошнистий, білий, спочатку у вигляді плям на верхній стороні листя, що пізніше ущільнюється, з чорними точками плодових тіл гриба. Найшкідливіше для дельфініумів. 

Плямистості - Phyllosticta ajacis Thuem., Diplodina del-phini Lask. На листях добре помітні з обох боків чорні незграбні плями, що зливаються, з пікнідами в центрі. Див. Левовий зів. Увядание - види Fusarium Жовті листя і в'янення, загнивання коріння.

Чорна бактерійна плямистість - Pseudomonas delphinii Stamp.

Вражаются листя, стебла, суцвіття, плоди. Зверху плями чорні, н скільки опуклі, мають концентричну зональність, знизу -темно-коричневі. Уражені частини засихають. Відмічена сортова стійкість. Хвороба сильніше розвивається у вологу щ (хладную погоду. Інфекція зберігається на рослинних залишку i. Поширення повсюдне.

Знищення сильно уражених рослин протягом вегетації і рослинних залишків восени. Перекопування грунту в міжряддях. Недопустимо використання уражених «астеній як маточники. Вирощування стійких сортів. Обприскування весною до початку зростання рослин 1%-вим розчином мідного купоросу, протягом вегетації - мідно-мильною і бордоской рідинами, хлорокисем міді.

Бактеріальна гниль - Pectobacterium carotovorum Waldet.

Мокра гнилизна коріння і кореневої шийки молодих рослин, які пог [бают протягом 2-3 днів. Захворювання сильніше розвивається в жарку вологу погоду. Інфекція зберігається в грунті. Чергування культур. Видалення рослин з грудкою землі. Див. також чорна бактерійна плямистість. Мозаїка - Tobacco mosaic virus - вірус тютюнової мозаїки. В рослин розвивається хлороз, відставання зростання, на листі з'являються дрібна крапка і деформації. Віріони паличкоподібної форми, передаються інокуляцією соку, инфекційність in vitro при температурі 22° втрачається через 4 місяці, теплова і активація настає при 95°.

Кільцева плямистість - Delphinium ringspot virus - вірус кільцевої плямистості дельфініума. На листі жовті концентричні кільця і півкільця неправильною форми. Інколи вся листова пластинка покривається хлоротичними плямами. Теплова інактивація вірусу відбувається при 65°, втрата інфекційності in vitro при 20-22° через 3 дні.(2)

	Гвоздика садова



Іржа - Uromyces caryophyllinus Wint. Приголомшуються листя, стебла, чашолистки. Багаточисельні іржаво-коричневі пустули, облямовані хлоротичною тканиною. Листя і цілі втечі усихають, стебла в місцях поразки обламуються. 

Найсильніше приголомшуються рослини в умовах підвищеної температури і вологості, при надлишку азотного добрива. У оранжереї захворювання розвивається протягом всього року, особливо сильно в осінньо-зимовий період. У відкритому грунті інфекція зимує на рослинних залишках. Приголомшуються багато видів гвоздик. Зимуючі спори заражають дикорослий молочай - проміжний господар іржі, з нього хвороба переходить на гвоздику. Повсюдно.

При вирощуванні гвоздики в оранжереї не загущати посадки; поливати рослини під корінь; регулярно провітрювати приміщення, в зимовий період знижувати температуру повітря до 10°. У відкритому грунті - знищення вокру! плантації гвоздики молочаю і рослинних залишків Внекорневі підгодівля NPK із співвідношенням елементів 1 : 2,5 : 3 5, а також мікроелементами - нікелем, бором, молибденом, марганцем, цинком (0,05% по препарату), які підвищують стійкість і витривалість гвоздики до іржавини. Профілактичні обприскування через 14 днів, а при появі хвороби - через 5-7 днів цинебом, поликарбацином, цинебом (0,4%) з сіркою (0,2%), фталаном, мідно-мильною рідиною.

Плямистісь: 

Приголомшуються всі надземні органи протягом всієї вегетації. При сильному ураженні листя усихає, стебла обламуються, бутони не рас [ускаются або утворюються однобокі потворні квітки. Найбільш сильно розвиваються і поширюються при підвищених влаж остюку і температурі, при поганій вентиляції і надлишку азоту. Інфекція зберігається на рослинних залишках. Повсюдно. Гетероспоріоз - Heterosporium echinulatum Cke. Плями округлі, сірі, з темно-червоним обідком, спороношеиие гриба у вигляді (оливково-зеленого нальоту. Альтернаріоз - Alternaria dianthi Stev. et Hall. Плями округлі або подовжені, з чорним бархатистим нальотом спороношення гриба. Аскохітоз - Ascochyta dianthi Berk. Плями сіруваті з темною облямівкою і чорними крапками пік-вигляд в центгое. Філлостіктоз - Phyllosticta dianthi West. Плями жовтуваті з червоною облямівкою і чорними пікнідами. Чергування культур і знищення рослинних залишків у відкритому грунті, зміна грунтового субстрата або дезинфекція його - в закритому. Держаки брати від здорових рослин. Добре провітрювати теплиці. Обприскувати поликарбацином, цинебом, каптаном, хлороокисом міді, купрозаном, хомецином, Топсином-м, фундазолом, мідно-мильними і бордоской рідинами. (1)

В'янення: Приголомшуються судинно-провідні пучки, загнивають коріння і основа стебла. Виявляється протягом всієї вегетації у вигляді в'янення цілої рослини або відмирання окремих втеч. На зрізі стебла тим кільце судин. 

Інфекція зберігається в грунті. Фузаріоз - види Fusarium. Листя, починаючи знизу, жовтіє і засихає; на кореневій шийці - рожевий наліт гриба. Масова загибель рослин у фазу бутонізації - цвітіння. Повсюдно. Вертицелез -види Verticillium. Повільніше в'янення, схоже на фузаріоз, але підстава стебла темніє без утворення рожевого нале га, зустрічається рідше. Фіалофороз - Phialophora cine-rescens (Wr) van Beyma. Листя стає сіро-зеленим, потім в'януть. Інфекція поширюється в грунті на глибину 75 див. Зустрічається рідко.

Держаки брати лише із здорових маточників. Перед вкоріненням дезинфікувати їх протягом 15-20 мін в суспензіях Топспна-м, фундазола (0,2%),ТМТД (0,6%), каптана, фталана, цинебу (0,5%). Дезинфекція або зміна зараженого грунту в закритому, зміна ділянки у відкритому грунті. Уникати загущених посадок. Профілактичний двократний полив з інтервалом в один місяць вказаними вище фунгіцидами (8-10 л/м2) з подальшим спушенням. Знищення хворих рослин. Б

Бактерійне в'янення - Pseudomonas caryophylli (Burkh.) Stapp. et Burkh. Об'єкт зовнішнього карантину. Приголомшуються судини стебла і кореня. У уражених судинах накопичується бурий бактерійний слиз, виступаючий із зрізу стебла при натисканні; у верхній частині стебла незрідка утворюються подовжні виразки. Загнивання і загибель рослин. Див. В'янення. Дотримувати карантинні правила. Поливати рослини медьсодержащими фунгіцидами, каптаном. 

Мозаїка Carnation mosaic virus - вірус мозаїки гвоздики. На молодому листі ясно-зелені довгі плями і штрихи, розташовані паралельно центральній жилці аркуша. Надалі плями некротизуються, листя скручується. В гвоздик з темно-рожевими і червоними квітками на пелюстках світлі смуги і штрихи. Інколи спостерігається розтріскування чашок. Віріони мають сферичну форму, діаметр 31 нм, инактивируются при температурі 63-68°. При 20° інфекційність соку in vitro зберігається до 8 днів. У соку хворих рослин разом з вірусом мозаїки гвоздики часто виявляються віруси кільцевої плямистості і крапки. Переносник - тля Myzus persicae. Знищення хворих держаків і дорослих рослин. Регулярна обробка проти комах-переносників. Використання лише здорового посадочного матеріалу, методу термотерапії і культури ізольованою меристем-ной тканині.(4)

М'яка мозаїка - Alfalfa mosaic virus - вірус мозаїки люцерни.

На листі легка, світла крапка, на квітках світлі штрихи. Віріони мають подовжену форму, до 52 нм довжиною, инактивируются при температурі 70-75°, за деякими даними, - при 62-64°. При 20-22° in vitro инфекциоппость зберігається 9 днів. Вірус передається тлями: Myzodes persicae, Aphis gossypii, A. fabae, A. medicaginis, Aeyrthosiphon pisi. Див. Мозаїка

Кущуватість - Arab is mosaic virus - вірус мозаїки гусимця. В хворих рослин відбувається різке укорочення міжвузля, рушають в зростання сплячі нирки, внаслідок чого утворюється багато бічних втеч. Рослина не квітне. Наголошується карликовість. Переносник - нематода Xiphinoma diversicaudatum. Див. Мозаїка.

Кільцева плямистість - Carnation ringspot virus - вірус кільцевої плямистості гвоздики.

На молодому листі хлоротичне, частково некротизовані концентричні кільця, круглі сірі або жовті плями. Інколи з'являється світла крапка, край аркуша згинається. На старому листі центри плям часто некротизуються, листя червоніє і дрібніє на кінцях утворюються світло-коричневі некрози. Зростання рослин пригальмовується. Коричневі плями з'являються і на стеблах. Квітки дрібні, пестролепестные, деформовані. Чашки (квіток розтріскуються. Віріони мають форму полиедраїдів до діаметром до 29-30 ним. Інактівация вірусу відбувається при 10°. Інфекційність in vitro зберігається при 20--22° 6 днів. У соку хворих рослин збудник зазвичай зустрічається з вирусом крапки. Переносники нематоди: Longidorus macro-soma і X phinema deversicaudatum. Див. Моз 1ика.

Кільцеве гравіювання - Carnation etched ring virus - вірус кольпевой гравіювання гвоздики.

На молодому листі подовжені блідо-зелені плями, які в сукупності утворюють малюнок, що нагадує гравіювання. На старому листі плями некротизуються. Зростання хворих рослин і формування квіток затримуються. Віріони мають сферичну |форму, діаметром до 45 нм. Передаються тлею Myzus рег-sicae. У соку хворих рослин вірус кільцевого гравіювання часто зустрічається з вірусом крапки гвоздики. Див. Мозаїка.

Італійська кільцева плямистість - Carnation Italian ringspot virus - вірус італійської кільцевої плямистості гвоздики! який є штамом pelargonium leaf curl virus - вірусу скручування листя пеларгонії. На листях хлоротичні пятна і крапці. Віріони мають сферичну форму діаметром 29 нм, инактивируются при 80-90°. При температурі 22-25° in vitro втрачають інфекційність через 5 тижнів. Переносник не відомий. Див. Мозаїка.

Смужчатість - Carnation streak virus - вірус смужчатості гвоздики.

На листі білуваті, жовті, коричневі або червонуваті смужки илиТштрихи, розташовані паралельно жилкам аркуша. Вірус вивчений мало. Див. Мозажка.

Крапчатість - Carnation mottle virus - вірус крапки гвоздики.1

На молодих листочках навесні з'являється крапка і. Віріони мають сферичну форму з діаметром 28 нм. Інактівіруются при 90°. При 18° in vitro інфекційність зберігається більше 2 місяців.

Див. Мозаїка.

Пожілковая крапка - Carnation vein mottle virus - вірус крапки жилок гвоздики.

На молодому листі посвітлення жилок, уздовж останніх виникають хлоротичні плями і крапка. На пелюстках квіток - пестролепестность і зморшкуватість. Віруси мають форму зігнутих ниток довжиною 750-825 нм. Інактівіруются при 50-75°. При температурі 20-22° інфекційність соку in vitro зберігається 10- 14 днів. Переносник - тля Myzus persicae. Див. Мозаїка.

Стеблова нематода - Ditylenchus dipsaci (Kiihn) Filip. Хворі рослини відстають в розвитку, погано квітнуть, втрачають декоративність. Їх листя потворне, стебло потовщене і дуже ламке.

Галові нематоди - Meloidogyne spp.Паразити коріння. Утворюють на останніх галлів. Хворі рослини відстають в розвитку, пригноблювані, погано квітнуть. У районах помірного клімату, з морозною сніговою зимою, паразитує північна галова нематода - Meloidogyne hapla Chit., у південніших і тепліших районах, з безсніжними зимами, паразитують арахісова галова нематода - М. arenaila (N.) Chit, і галова нематода яванця - М. javanica (Treub.) Chit. 

Конюшинова цистообразуюча нематода - Heterodera trifolii Goff.

Паразит коріння. На корінні в другій половині вегетації видно цисти - відмерлі самки паразита (лимоновидні, бурі, розміром близько 1 мм), що містять усередині життєздатні яйця і личинки. Хворі рослини відстають в розвитку, погано квітнуть. Чергування культур з виключенням приголомшуваних рослин з сем. бобах, гвоздичних, гречаних, губоцвітих, хрестоцвітних, норичниковых, гарбузових, пасльонових. Повернення гвоздики на колишнє місце через 6-7 років. Знезараження грунту нематицидами. Паратіленх - Paratylenchus projectus Jen. Паразит коріння. Викликає пригноблення розвитку рослин. Знищення хворих рослин. Знезараження грунту препаратом ДД.(2)

	

	Петунія



Плямистості: Приголомшується листя, особливо при підвищеній вологості, які п і сильній поразці засихають. Повсюдно. При рамуляріозе ; - Ramularia petunia e Cke. на верхній стороні листя крупні округлі блідо-вохряні плями, на нижній - ледве помітний біловатый наліт, що утворюється при підвищеній вологості повітря i; при филлостиктозе - Phyllosticta petuniae Speg. і аско-хитозе - Ascochyta peulniae Speg. плями коричневі, округлі або углова ые з концентричною зональністю, в середині - чорні точки. 

Фітофтороз - Phytophthora infestans de Bary На листях з верхнього боку крупні бурі плями, з нижньої - слабкий павутиновий наліт - спороношення гриба. При сильному пораженні листя засихає. Хвороба розвивається зазвичай в серпні, щ і різких коливаннях нічних і денних температур і високої вологості. Приголомшуються багато пасльонових рослин. Повсюдно

Зміна культур з виключенням пасльонових як предп ественников. Обприскування полікарбацином, полімарцином, цинебом, хлороокисом міді, купрозаном, каптаном, бордоською рідиною.

Мозаїка - Cocumis virus I - вірус огіркової мозаїки, Potato virus Y-Y-вірус картоплі

Листя покривається хлоротичною крапкою, може з'явитися і некротичні ділянки. На стеблах видно некротичні смуги і штрихи, міжвузля укорочене. Листова пластинка може деформуватися. Квіток утворюється мало, вони погано розвиваються. Легко передається інокуляцією соку, инактивируется при 70°. У віджатому соку при температурі 22° залежно від штаму зберігає інфекційність протягом декількох тижнів або року.(1)

Крапчаста мозаїка - Tobacco mosaic virus - вірус тютюнової мозаїки.

На листках дрібні хлоротичні плямочки, посвітлення жилок і деформація листової пластинки. В деяких сортів утворюється так називана чашелистність: краї молодих листочків загинаються вверх. Пізніше з'являється зморшкуватість. 

Кільцева плямистість - Tobacco ringspot virus - вірус кільці! ой плямистості тютюну

Листя покриваються водянистими плямами, світло-коричневими смугам: і жовтими кільцями, краї загинаються і скручуються. Часто наблюдається затримка зростання. Цвітіння може бути рясним, але семян утворюється дуже мало

Кільцева мозаїка - Nasturtium ringspot virus – вірус кільці! ой плямистості настурції. Характерний симптом - крапка листя, на квітках – велике кількості темнофарбованих кілець.

Жовтуха - Мікоплазменне організми. В більшості рослин розвиваються різко деформовані зелені квітки, сильне відставання зростання, загальний хлороз, втечі другого порядку i розеточність.

	

	3. Шкідники і заходи захисту

	

	Дельфініум



Дельфініумова муха - Phorbia sp.

Личинки мухи ушкоджують коріння, проробляючи в них ходи. Заражені рослини погано зростають, не квітнуть, при сильному пошкодженні гинуть надземні і підземні (кореневище) частини рослин. Зимує личинка в локоні на корінні дельфиниума. В середині травня самка відкладає яйця на грунті біля стебел молодих рослин. Монофаг.

Вибраковування і знищення сильнозараженних рослин. Внесення при посадці рослин в грунт 12%-ного дусту ГХЦГ. Під час яйцекладки обпилювання грунту довкола рослин ГХЦГ, тютюновим пилом, поливши грунти хлорофосом, рогором.

Цибульна муха - Hylemyia antigua Mg.

Безногі білуваті личинки завдовжки до 10 мм ушкоджують коріння рослин. Зимують ложнококоны другого покоління, років мухи в кінці травня. Розвиток яєць 4-8 днів, личинок 2-3 тижні, лялечок - 14-20 днів. У середній смузі два покоління: перше шкодить в червні, друге - в липні - серпні. Олігофаг. Повсюдно.

Своєчасне знищення заражених рослин. Глибока зяблевая оранка. Поливши грунти хлорофосом, рогором  або обпилювання тютюновим пилом, ГХЦГ (під час яйцекладки).(3)

	

	Гвоздика садова



Трипс гвоздичний - Taeniothrips dianthi Priesner. Личинки і дорослі особини ушкоджують квітки і листя, висмоктуючи сік; відкладання яєць і розвиток відбуваються на рослині з кінця квітня до жовтня, зимує імаго в грунті. Трипс зустрічається лише па видах роду Dianthus, приносить дуже велику шкоду гвоздикам. Олігофаг. Південь європейської частини СРСР (Чернівці, Львів). Кавказ, Таджикистан.

Дрібне, до 1 мм довжини, чорна комаха зі світлішими бахромчатими крильцями, складеними на спинці. Молоді особини - помаранчевого кольору. Самка відкладає в тканину гладіолуса до 25 яєць, з яких протягом двох тижнів розвиваються личинки, спочатку білі, потім вони стають жовтими. Для розвитку потрібна температура не нижче 10 °С, особливо сильно розмножується в суху жарку погоду. При пониженні температури до -3 °С трипе гине. У грунті не зимує, при настанні прохолодної погоди (8...10 °С) трипе переходить під луски клубнелуковицы і разом з ними зимує в сховищі. 

Трипс висмоктує соки з листя, в результаті вони стають сіруватими, сухими, шорсткими, на них помітні білясті штрихи і чорні крапки. У пазухах листя і під обгортками бутонів можна відмітити жовтих личинок і помаранчевих молодих трипсів. Квітки деформуються, не розкриваються, краї доль оцвітини стоншуються, виглядають такими, що в'януть. Верхні бутони часто не розпускаються, засихають. Квітконіс згинається. 

У сховищі при досить високій температурі трипе починає активно працювати, висмоктуючи соки з клубнелуковиц. В результаті їх поверхня стає тьмяною, шорсткою, поцяткованою дрібними крапками-укусами, при сильному пошкодженні на клубнелуковице утворюються сірі і бурі кіркоподібні плями. Росток і клубнелуковица підсихає, з неї сиплеться жовтий пил, дратівливий слизову оболонку носа при очищенні гладіолусів. Трипс перелітає на 800 м, так що за одне літо він може розселитися на великому просторі. 

Заходи боротьби. Протягом вегетації обприскування інсектицидами (0,2%-й хлорофос, 0,1%-й метафос) неповним в 10-15 днів. В період цвітіння концентрацію зменшують. Прибирання слід проводити рано, до настання похолодання. Після тієї, що викопала клубнелуковицы обробляють 0,1 % карбофосу протягом 10-15 мин. Весной обробку повторюють. Знищують трипсов, обробляючи клубнелуковицы гарячою водою: одну годину при температурі води 43,5 °С або 10 мін при 50 °С. Для профілактики перед посадкою вимочують протягом двох годинників в розбавленому соку часнику. (3)



Петунія



Слимаки віддають перевагу фруктовим і овочевим культурам, в яких вони охоче пожирають не лише листя, але також стебла, квітки і плоди. Не гидуватимуть слимаки і равлики також багатьма декоративними рослинами в саду.Позбавлена листя рослина надалі має вельми обмежені можливості здійснювати фотосинтез, його розвиток знаходиться під загрозою.Без знищених слимаками і равликами квіток процес зав'язування плодів стає неможливим.Що куснув слимаками і равликами і забруднений в слизі цих шкідників урожай - вельми неприємне і прикре видовище.Все це, вже не кажучи про зіпсований зовнішній вигляд рослин, дуже засмучує садівників. 

У продажу є гранули метальдегіду (у Росії цей препарат продається під торгівельними марками Гроза і Мета) - це ефективний засіб, що залучає і вбиває слимаків і равликів. Проте на упаковці сказано, що даний засіб отруйний для домашніх тварин і людей, якщо воно попаде до них в травну систему. Про високу отруйність метальдегіду говорить також і той факт, що в нього доданий Bitrex (сама гірка речовина) для відлякування тварин і дітей, якщо вони раптом вирішать поласувати красивими блакитними гранулами. Виробники запевняють, що при правильному використанні цей засіб досконалий нешкідливо для людей, домашніх тварин і довкілля, але в садівничій пресі часто зустрічаються застереження його вживання. Слід зберігати і використовувати метальдегід з великою обережністю. Особливо ретельно мийте овочі і зелень, якщо ви користувалися метальдегідом на городі. Я розсипаю блакитні гранули виключно довкола декоративних рослин (хоста, дельфиниум, лофант і ін.) і лише ранньою навесні, коли молоді листочки рослин лише показуються з-під землі і особливо уразливі для слимаків. 

	Північна галова нематода: галові нематоди, на нашій території, представлені цілим рядом видів - північна, південна, арахісова, яванець. Північна галова нематода має всього два покоління в рік. Саме вона може бути занесена з грунтом з городів. Порівняно неагресивна. Вбиває рослини поступово, з відчуттям з толком. Від появи перших ознак поразки, до загибелі рослини може пройти декілька років. Тепличні для Парничка види - південна, арахісова, яванець мають до 13 поколінь в рік.

Основні ознаки зараження сенполий нематодами:

Коріння: коренева система погано розвинена. Впадає в очі відсутність кореневих волосків. Коріння потовщене. Мають бурий колір і дрібні подовжні тріщини по поверхні. Потовщені ділянки кореня водянисті і легко розламуються.

Стовбур: характерне те, що у діток сенполій ствол стає товстим водянистим, від нього відходять одиничні потовщені ламкі корінці. Ствол часто має крупні тріщини. В дорослих рослин ствол розростається, з'являється багато пасинків, що одночасно розвиваються. Розетка втрачає форму, піднімаючи листя вгору. Квітне рідко і дуже неохоче.

Листя: опушування може стати густішим, листя дрібніє, але при цьому стає водянистішими, черешки стають значно ламкішими. Коли в рослини, в результаті діяльності паразита, кореневої системи практично не залишилося, нижнє листя починає втрачати тургор навіть при вологому грунті.

Захворювання рослини розвивається місяцями. Часто ми помічаємо явні ознаки захворювання тоді, коли вся колекція вже заражена. 

Хворі рослини викидаються ВСЕ І ВІДРАЗУ. Всі рослини, що знаходилися на загальному піддоні з хворим, і що не мали індивідуальних підставок ВИКИДАЮТЬСЯ. Всі рослини колекції перекладаються на індивідуальні глибокі підставки. Гнітючий полив, з індивідуальними ємкостями, допомагає уникнути перенесення шкідника. Залишається лише стерилізувати об'єми після рослин і уникати попадання старої землі в об'єми з новою загальною сумішшю. Горщики, етикетки, піддони ПІСЛЯ КОЖНОЇ РОСЛИНИ обов'язково кип'ятяться. ВЕСЬ старий грунт і дренаж викидаються. Пересадка КОЖНОЇ рослини виробляється на індивідуальній газеті. Грунт для пересадки береться із загального об'єму чистою тарою в кількості необхідному для пересадки однієї рослини. Після того, як ви взялися за пересаджувану рослину, не стосуйтеся загального грунту руками. Якщо в пересаджуваної рослини є хоч щонайменші ознаки нематоди на корінні, все завертається і викидається. Руки миються щіточкою з милом. Перед початком роботи з наступною рослиною всі приготування повторюються (індивідуальна газета, порція грунту).

	
Табличка з переліком засобів захисту, дозволених до застосування(6)

	Назва шкідника

	Назва препарату

	Норма внесення

	Чорна бактерійна плямичтість

	1%-вим розчином мідного купоросу

	10 г/1 л. води

	Бактеріальна гниль

	Хлорокис міді

	40-60г/10 л.води чи 4-6 кг/га

	Кільцева плямистість

	Иммуноцитофит

	0,16 г/кг

	Іржа 

	флатан

	2-6 кг/га

	Плямистість 

	фундозол

	0,8-1 кг/га

	Плямистість

	каптан

	7,5-10кг/га

	плямистість

	купрозан

	3-4 кг/га

	В’янення

	фталан

	7,5-10 кг/га

	В’янення

	Топсин - М

	1-2 кг/га

	В’янення

	ТМТД

	1-1,5 га на 1м 2

	фітофтороз

	Хлорокис міді

	40-60г/10 л.води чи 4-6 кг/га

	фітофтороз

	купрозан

	3-4 кг/га

	фітофтороз

	цинеб

	4-8 кг/га

	дельфініум гвоздика петунія хвороба шкідник

	
Список використаної літератури:

	

	1. Вредители и болезни цветочно-декоративных растений: М., Наука, 1982р., Ю.В. Санадинский, И.Т. Конеева

	2. Акадепия наук СССР: главный ботанический сад «Вредители и болезни декоративних растений»

	3. Атлас опредилителей болезни и вредителей декоративних садовых растений

	4. И.И. Журавлёв «Защита зелених насаждений от болезней»

	5. Д.Г. Хессайон «Всё о цветах в вашем саду»

	6. Доповнення до переліку пестицидів агро-хімічних дозволених до використання в Укарїні. Спеціальний випуск журналу «Пропорція». Київ, Юнівер медіа, 2009 р.