Оксиди

Тема: Оксиди



План.

Оксиди, їх класифікація. Номенклатура.

Способи добування оксидів.

Фізичні властивості.

Хімічні властивості основних, кислотних і амфотерних оксидів.

Використання оксидів у фармації.


Оксидами називаються складні речовини, до яких входять два елементи, один з яких оксиген.

Майже всі хімічні елементи утворюють оксиди. І досі ще не добуто оксиди трьох елементів – благородних газів: гелію, неону, аргону.

Оксиди класифікують на 

Солетворні

основні

кислотні

амфотерні 

Несолетворні

(байдужі, або 

індиферентні)

СО, N2O, NO і ін.

Солетворні оксиди здатні утворювати солі під час взаємодії з кислотами або кислотами.

Основними називаються такі оксиди, яким відповідають основи. Ці оксиди металів. Для них характрний фонний тип зв’язку. У металів, які входять до складу основних оксидів, ступінь окислення буває не вище + 3. Наприклад, No2O, CaO, FeO, NiO, CuO, ін.

Кислотними називають оксиди, яким відповідають кислоти. Утворюються неметалами і деякими металами, що виявляють високі ступені окислення. Наприклад, CO2, P2O5, SO2SO3, SiO2, CrO3, Mn2O7, ін.

Амфотерними називаються такі оксиди, які залежно від умов виявляють основні або кислотні властивості. До них належать деякі оксиди металів: ZnO, Al2O3, Cr2O3, PbO і ін.

Номенклатура.

Назви оксидів утворюються так:

СО – карбону (ІІ) оксид;

СО2 – карбону (IV) оксид;

FeO – феруму (ІІ) оксид;

Al2O3 – алюмінію оксид.

Якщо елемент утрвоює кілька оксидів, то в їх назвах зазначається ступінь окислення елемента римською цифрою в дужках.

Існують сполуки елементів з оксигеном, які лише формально належать до класу оксидів. До них належать пероксиди. Їх розглядають як солі пероксиду гідрогену Н2О2-1.

Способи добування оксидів.

Горіння простих і складних речовин:

а) С + О2  СО2                    2Сu + O2 = 2CuO (окислення, крім благородних металів) 

б) СН4 + 2О2  СО2 + 2Н2О

2.  Розклад під час нагрівання складних оксигеновмісних сполук: солей, гідроксидів, кислот:

а) СаСО3 t CaO + CO2

  2Cu (NO3)2  2CuO + 4NO2 + O2

б) 2Fe (OH)3  Fe2O3 + 3H2O

  2CuOH  Cu2O + H2O

в) Н2СО3  Н2О + СО2

  Н2SiO3  H2O + SiO2

  S + 6HNO3  H2SO4 + 6NO2 + 2H2O

  B + 3HNO3  H3BO3 + 3NO2 

4. Взаємодія металів з кислотами – окисниками:

  3Сu + 8HNO3 розд.  3Cu (NO3)2 + 2NO + 4H2O

  Cu + 2H2SO4 конц. t CuSO4 + SO2 + 2H2O

5. Окислення нищих оксидів і розкладання вищих оксидів:

 а) 2СО + О2   2СО2

  2NO + O2  2NO2

 б) 4CrO3 t 2Cr2O3 + 3O2



Фізичні властивості.

Всі основні і амфотерні властивості речовини, без запаху. Вони можуть мати різне забарвлення. ZnO, MgO – білий, CuO – чорний, Cr2O3 – зелений, Al2O3 – червоний або синій (рубін і сапфір) і ін.

Твердими є деякі кислотні оксиди: P2O5 SiO2 і ін.

Газоподібними кислотними оксидами є CO2 SO2 і ін.



Хімічні властивості.

Основні оксиди

Кислотні оксиди

1. Взаємодіють (реагують) з водою:

Тільки оксиди активних металів

(Na, K, Ca, Ba і т.д.)

При цьому утворюються 

розчинні основи (луги).



СаО + Н2О  Са (ОН)2

Na2O + H2O  2NaOH

Не всі кислотні оксиди 

взаємодіють з водою.

SiO2 і деякі інші з водою 

не реагують.



SO3 + H2O  H2SO4

P2O5 + 3H2O  2H3PO4

2. Взаємодіють з кислотами

2. Взаємодіють з основами

СuO + H2SO4  CuSO4 + H2O

CO2 + Ca (OH)2  CaCO3 + H2O

3. Взаємодіють між собою



СaO + SiO2 t CaSiO3



CaO + CO2  CaCO3





Амфотерні оксиди

1. Взаємодіють з кислотами:

ZnO + 2HCl  ZnCl2 + H2O

Взаємодіють з лугами:

ZnO + 2NaOH +H2O  Na2 [Zn (OH)4]

Zn + 2NaOH cплав. Na2ZnO2 + H2O