nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Johan Swan

Johan Swan (myöhemmin Swanhielm) oli 1600-luvulla elänyt ensimmäinen ruotsalainen pikakirjoittaja. Vuonna 1673 Swan aateloitiin nimellä Swanhielm. Swan oppi Englannissa 1661–1662 Thomas Sheltonin englanninkielisen pikakirjoitusjärjestelmän ja sovitti siitä itselleen ruotsin kielelle sopivan version. Vuosina 1671–1688 hän käytti pikakirjoitusta pöytäkirjojen tekemiseen Ruotsin valtaneuvostossa. Swan ei kuitenkaan levittänyt pikakirjoitustaitoa Ruotsissa, ja hänen työnsä pääsi unohtumaan, kunnes hänen tekemiään pikakirjoitteita löydettiin Ruotsin kansallisarkistosta 1800-luvun lopussa. Swanin käyttämän järjestelmän selvittämisen jälkeen 1670-luvun valtaneuvoston pöytäkirjoja julkaistiin painettuna.
Herbie Kastemaa

Heikki Johannes Antero ”Herbie” Kastemaa (13. tammikuuta 1940 Mikkeli – 9. heinäkuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen mainosgraafikko, joka tunnettiin erityisesti rock-henkisistä ja surrealistisista mainos- ja julistekuvistaan. Kastemaa valmistui Ateneumin graafiselta linjalta. Hänet tunnettiin julistetaiteilijana, mutta hän teki myös kuvataidetta, kolmiulotteisia töitä ja toimi art directorina mainostoimistoissa. Kansikuvia hän teki varsinkin tieteiskirjojen suomennoksiin. Kastemaa toimi ennen oman mainostoimistonsa perustamista muun muassa SEKin ja Lintaksen palveluksessa. Kastemaa suunnitteli musiikkitapahtumien, kuten Turku Jazzin ja Ruisrockin julisteita. Hän suunnitteli myös Ylen rengaslogon, joka oli käytössä vuosina 1990–1999, sekä muun muassa Shellin mainontaa. Kenties eniten palkintoja Kastemaa sai vaateliike Mic Macille tekemästään mainonnasta. Kastemaa kuului 6G-graafikkoryhmään, joka pyrkii tuomaan esiin suomalaista julistetaidetta ja graafista suunnittelua. Vuonna 2012 Hannu Konttinen koosti Kastemaan töistä kirjan Herbie Kastemaa, alitajunnan kalastaja
Améyo Adja

Améyo Adja (s. 1956) on togolainen oppositiopuolueen poliitikko. Hän kuuluu Pan-Afrikan parlamenttiin ja on vuodesta 2002 istunut Togon kansalliskokouksen edustajana. Adja menestyi nuorena urheilussa. Hän puhuu erinomaisesti ranskaa sekä eweä ja hyvin myös englantia.
Mielen teoria

Mielen teoria tarkoittaa ihmisen taipumusta selittää ja ennustaa toisten ihmisten ja muiden toimijoiden käyttäytymistä niiden mielentilojen mukaan. Käsitettä tutkitaan etenkin kehityspsykologiassa. Kolme tärkeintä mielentilaa toimijan käyttäytymisen ennustamisen ja selittämisen kannalta ovat halut, jotka osoittavat toimijan tavoitteet; uskomukset, jotka tarkoittavat toimijan käsityksiä maailmasta; ja teeskentely, koska ihmiset eivät aina tarkoita mitä sanovat tai tekevät. Jokainen näistä kolmesta käsitteestä kehittyy lapsella ennen kouluikää. Halut ymmärretään noin kahden vuoden iässä ja teeskentely 18–24 kuukauden iässä. Uskomusten ymmärtämisen kehittymistä ei tunneta yhtä hyvin, mutta erään tutkimuksen mukaan selvä enemmistö lapsista ymmärtää uskomukset nelivuotiaana. Autististisille lapsille mielen teoria kehittyy useita vuosia myöhemmin kuin muille lapsille, mukaan lukien lievästi jälkeenjääneet lapset. Mielen teorian kehittymistä testataan muun muassa niin sanotulla ”Sally-Anne-tehtävällä”. Lapselle kerrotaan tarina, jossa Sally laittaa lelun laatikkoon ja lähtee huoneesta. Sitten Anne tulee ja siirtää sen toiseen paikkaan. Tarinan jälkeen lapselta kysytään, mistä Sally etsii lelua tullessaan takaisin. Osatakseen vastata lapsen täytyy ymmärtää, että Sallylla on lelun sijainnista virheellinen uskomus, joka on samalla eri uskomus kuin lapsella itsellään
Katano

Koordinaatit: 34°47′17″N, 135°40′48″E Katano (jap. 交野市, Katano-shi) on kaupunki Osakan prefektuurissa Japanissa. Se sijaitsee prefektuurin koillisosassa Osakan ja Kioton kaupunkien puolivälissä. Se rajautuu etelässä Osakan prefektuurin Shijōnawaten, lännessä Neyagawan ja pohjoisessa Hirakatan kaupunkeihin sekä idässä Naran prefektuurin Ikoman kaupunkiin. Noin puolet Katanon alueesta on vuoristoa, ja osa siitä kuuluu Kongō-Ikoma-Kisenin puolikansallispuistoon; kaupungin länsi- ja pohjoisosat liittyvät vuorostaan saumattomasti Osakan metropolialueeseen. Amanojoki virtaa kaupungin halki. Katanon pinta-ala on 25,55 neliökilometriä ja siellä on 78 261 asukasta (vuonna 2013). Katanosta tehtiin maaseutukaupunki vuonna 1955 ja kaupunki 3. marraskuuta 1971. Silloin siellä oli noin 30 000 asukasta. Tämän jälkeen Katano on kehittynyt puutarhakaupunkina. Katanoa palvelevat JR Nishi-Nihonin Katamachi-linja (Gakkentoshi-linja) sekä Keihan-rautateiden Katano-linja
Burunlurikki

Puutteellisesti tunnettu  Charmosyna toxopei(Siebers, 1930) Burunlurikki Wikispeciesissä Burunlurikki (Charmosyna toxopei) on Burun saarella Indonesiassa elävä melanesianlurikkehin kuuluva kaija. Lajista tiedetään tavatun vain seitsemän yksilöä.  Kooltaan burunlurikki on noin 16 cm. Koiras on väriltään vihreä lukuun ottamatta vaalean sinistä otsakruunua sekä keltaista pyrstön kärkeä. Naaraalla on selkeämpi kruunu ja voimakkaamman keltainen pyrstön kärki. Nokka, iiris ja koivet ovat lajilla oranssit. Burunlurikin voi sekoittaa naaraspuoliseen vuorikaijaseen (Micropsitta bruijnii), jonka pyrstö on kuitenkin lyhyempi ja jolla on selkeästi vaaleammat kasvot sekä kurkku.  Burunlurikin elinympäristöä ovat metsät 850–1 000 metrin korkeudessa. Ravintonaan laji käyttää kasvien mettä sekä siitepölyä. Burunlurikkien on nähty liikkuvan pareittain, mutta ne todennäköisesti muodostavat myös noin 10 yksilön ryhmiä.  Siebers raportoi 1931, että Toxopeus pyydysti seitsemän yksilöä liimalla ja niitä pidettiin häkissä. Kaikki kuolivat viikon kuluessa
American Federation of Labor

American Federation of Labor (AFL) oli yksi ensimmäisistä ammattiliitoista Yhdysvalloissa. Sen perusti Samuel Gompers Columbuksessa, Ohiossa vuonna 1886. AFL oli suurin ammattiliitto Yhdysvalloissa ennen CIO:n syntymistä vuonna 1932. Myöhemmin molemmat järjestöt yhdistyivät AFL-CIO ammattijärjestöksi vuonna 1955. AFL ajoi konservatiivista työolojen parantamista ilman poliittisia tavoitteita ja kannatti mieluummin ammattiryhmien mukaista järjestäytymistä kuin koko teollisuudenalan kattavia suuria ammattijärjestöjä. AFL:n rinnalla toimi radikaalisempia keskusliittoja, kuten syndikalistis-anarkistinen Industrial Workers of the World (IWW)-järjestö sekä kommunisteja lähellä ollut Congress of Industrial Organizations. AFL oli ensimmäinen ammattiliittojen suuri valtakunnallinen keskusjärjestö. Vuonna 1893 AFL hyväksyi marxilaisen, kaikkien tuotantovälineiden kansallista vaatineen ohjelman. Ohjelmasta luovuttiin pian, mutta osa AFL:n jäsenliitoista tuli tällä aikaa sosialistien hallitsemaksi. Ensimmäisen maailmansodan aikaan AFL levitti sotapropagandaa Social Democratic Leaguen kanssa. Maailmansodan jälkeen AFL julisti uudistusohjelman, jolle ei kuitenkaan tullut suoraa tukea. AFL vaati uusia järjestelyjä, jotka olisivat antaneet työläisille enemmän päätösvaltaa tuotantolaitoksissa
Jaime St. James

Jaime St. James (oik. James Pond, s. 1960, Portland, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko, joka muistetaan parhaiten Black 'n Bluen ja Warrantin laulajana. Black 'n Blueen James liittyi vuonna 1981. Black 'n Blue oli suosionsa huipulla 1984-1987, jolloin lopetti uransa. James on ollut mukana kaikilla viidellä studioalbumilla. Black 'n Blue hajosi monta kertaa ja vuonna 1997 yhtye menetti oman kirkkaan tähtnsä, kitaristi Tommy Thayerin, joka siirtyi Cold Gin nimiseen Kiss-coveryhtyeeseen, jonka kautta Thayer myös pääsi yhteistyöhön Kissin kanssa ja lopulta yhtyeen kitaristiksi alkuperäiskitaristi Ace Frehleyn erottua yhtyeestä. Black 'n Bluen albumit 80-luvulla olivat menestyksiä mutta yksikään myöhempi albumi ei ole yltänyt kultalevyyn oikeuttavaan myyntiin. Warrant oli eräänlainen sivuharrastus Jamesille Black 'n Bluen hajottua kolmannen kerran. Hän keskittyi enemmänkin uusien kappaleiden kirjoittamiseen Black 'n Bluelle, sillä hänellä oli suunnitelmissa upea reunion-kiertue. Silloinen kitaristi Shawn Sonneschein saisi poistua ja Tommy Thayer tulla tilalle
Liivinranta

Liivinranta (liiviksi Līvõd Rānda) on liiviläisten perinteisesti asuttama alue Latvian Kuurinmaan pohjoisrannikolla. Alue on noin 60 kilometriä pitkä ja siihen kuuluu 12 kalastajakylää. Sotien ja sulauttamispolitiikan takia alue on menettänyt valtaosan alkuperäisestä liiviläisasutuksestaan. Nykyään alueelle kohdistetaan suojelutoimia, joilla liiviläistä kulttuuria pyritään suojelemaan. Kuurinmaan rannikon liiviläiset ovat asuinalueensa vanhimpia tunnettuja asukkaita. DNA-tutkimusten perusteella on otaksuttu, että alueella olisi aikaisemmin asunut uralilaisia, jotka sulautuivat myöhemmin alueelle tulleisiin itämerensuomalaisiin ja baltialaisiin kansoihin. Osa tutkijoista katsoo, että uralilaista (suomalais-ugrilaista) kieltä puhuttiin Itämeren alueella aikaisintaan pronssikaudella, eikä kieltä voikaan päätellä geeneistä. Liiviläisten historiallinen asuinalue Kuurinmaalla ulottui melko syvälle sisämaahan. mutta vetäytyi hiljalleen rannikkoa kohti balttien sulauttaessa asukkaat itseensä. Keskiajalla kaikkia alueen asukkaita kutsuttiin nimityksellä kuurit, joka tarkentui myöhemmin tarkoittamaan alueen balttilaista väestöä. Tanskalainen arkkipiispa Absalon kävi ilmeisesti 1100-luvulla kastamassa muutamia rannikon asukkaita nykyisessä Kolkassa, mutta käännytettyjen määrä ei liene ollut suuri. Kuurinmaa alistettiin saksalaisen Kalparitariston valtaan vuoteen 1267 mennessä
Oscar Waon lyhyt ja merkillinen elämä

Oscar Waon lyhyt ja merkillinen elämä (engl. The Brief Wondrous Life of Oscar Wao) on Junot Díazin vuonna 2007 ilmestynyt esikoisromaani. Teos on saanut Pulitzer-palkinnon 2008 ja kriitikkojen National Book Critics Circle Awardin. Sen on suomentanut Vuokko Aitosalo, ja suomennos ilmestyi 2008. Teoksen synty kesti yksitoista vuotta. Díaz käyttää siinä toden illuusiota, jonka suhteen lukijan tulee olla varuillaan. "Haluan rikkoan tämän illuusion." Díazin teos kuvaa yhden suvun matkaa Dominikaanisesta tasavallasta New Jerseyyn ja takaisin Yhdysvaltoihin. Keskushenkilönä on nuori Oscar, surullisen hahmon ritari, ja hänen rinnallaan tulevat mukaan äiti, sisar, isoäiti ja tyttöystävät. Suorastaan pääosassa on Dominikaaninen tasavalta ja sen diktaattori Rafael Léonidas Trujillo Molina.
Institut Laue-Langevin

Institut Laue-Langevin (ILL) on kansainvälisesti rahoitettu tutkimuskeskus Grenoblessa Ranskassa. ILL on 2000-luvun alussa yksi maailman johtavista neutronitutkimuslaitoksista. Instituutti on nimetty fyysikoiden Max von Laue ja Paul Langevin mukaan ja perustettiin 19. tammikuuta 1967. ILL:n perustajamaat Ranska, Saksa ja Iso-Britannia ovat myös ILL:n suurimpia rahoittajia. Noin 79 prosenttia ILL:n 74 miljoonan euron budjetista tulee näiltä kolmelta perustajajäseneltä. ILL:n muut jäsenmaat ovat kronologisessa liittymisjärjestyksessä: Espanja, Sveitsi, Itävalta, Italia, Tšekki, Ruotsi, Unkari, Belgia ja Puola. ILL:n tutkimusreaktoria käytetään neutronien tuottamiseen. Se on maailman voimakkain neutronilähde ja sen tuottama neutronivuo on noin 1.5×1015 neutronia/cm²/s. ILL tuottaa neutronisäteilyä tutkimuskäyttöön 200 päivää vuodessa. Tutkimuskeskus työllisti 475 ihmistä vuonna 2007
Ulla Huhtamäki

Ulla Helena Huhtamäki (o.s. Tallus, 29. syyskuuta 1948 Kitee) oli Sinebrychoffin taidemuseon johtaja 1997–2013, oppiarvoltaan hän on filosofian tohtori. Huhtamäki valmistui yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi Tampereen yliopistosta 1972 opiskeltuaan kansainvälistä politiikkaa ja taidehistoriaa, filosofian lisensiaatiksi 1986 ja filosofian tohtoriksi 2007 Jyväskylän yliopistosta. Hän on työskennellyt amanuenssina Joensuun taidemuseossa 1974–1978 ja Sara Hildénin taidemuseossa 1978–1980, Hämeenlinnan taidemuseon johtajana 1980–1997 ja sen jälkeen Sinebrychoffin taidemuseon johtajana. Huhtamäen väitöskirja Heittäydy vapauteen : avantgarde ja Kauko Lehtisen taiteen murros 1961–1965 tarkastettiin Jyväskylän yliopistossa 2007. Hän tarkastelee siinä taidemaalari Kauko Lehtisen kokeilevaa 1960-luvun kautta.
Saksan cup

Saksan cup (saks. DFB-Pokal, Saksan jalkapalloliiton cup) on Saksan jalkapallon kansallinen vuosittainen cup-kilpailu. Saksan cup järjestettiin ensimmäisen kerran kaudella 1934–1935 nimellä Tschammerpokal. Vuodesta 1952 kilpailu tunnetaan nimellä DFB-Pokal. Menestynein joukkue on Bayern München 20 voitollaan. Loppuottelu on pelattu vuodesta 1985 lähtien Berliinin olympiastadionilla. Ensimmäistä kertaa Saksan cupista oteltiin vuonna 1935. Kilpailun nimi oli silloin: Hans von Tschammer und Osten Pokal Reichssportführer Hans von Tschammer und Ostenin mukaan. Viimeinen Tschammerpokal jaettiin vuonna 1943. Tschammerpokalin lakkauttamisen jälkeen Saksassa pelattiin cupista seuraavan kerran vuonna 1952 Saksan jalkapalloliiton aloitettua kilpailun nimellä DFB-Pokal.
Liiviläisten lippu

Liiviläisten lippu on liiviläisiä edustava lippu. Lipun värien suhteet ovat samat kuin Latvian lipussa eli 2:1:2. Lipun vihreä väri edustaa metsää, valkoinen rantahietikkoa ja sininen merta. Nämä taas edustavat liiviläisille tärkeää kalastuselinkeinoa. Lipun otti käyttöön Liiviläisten liitto, ja lippua käytettiin ensimmäisen kerran vuonna 1923. Liivin lipun päivää vietetään 18. marraskuuta. Liiviläisten lipun suunnitteli Didrik Volganski, joka oli Suomeen muuttaneen Edgar Vaalgamaan isä. Volganski oli yksi Liiviläisten Liiton perustajajäsenistä. Joidenkin tietojen mukaan hän suunnitteli myös lipun, jossa lipun värit ovat päinvastoin kuin nykyisessä lipussa. Hän ei kuitenkaan itse maininnut mitään tästä lipusta. Käytössä on ollut lipun versio, jossa lipun kentät olivat yhtä suuria
Antz – Muurahaizet

Antz – Muurahaizet on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut animaatioelokuva, jonka ovat ohjanneet Eric Darnell ja Tim Johnson. Työläismuurahainen Z tuntee olevansa merkityksetön osa valtavaa muurahaisyhdyskuntaa. Prinsessa Bala puolestaan kaipaa vapautta kuninkaallisesta elämästään ja kenraali Mandiblesta, jonka kanssa hän on vastentahtoisesti kihloissa. Z ja Bala tapaavat sattumalta baarissa, ja he pitävät toisistaan, mutta tapaaminen jää lyhyeksi baarissa sattuneen välikohtauksen takia. Työläisenä Z ei voi saada prinsessaa itselleen, joten hän vaihtaa paikkaa sotilasystävänsä Weaverin kanssa päästäkseen lähemmäs häntä. Pahaksi onneksi Z menee väärään paikkaan ja joutuu sotaan termiittejä vastaan. Taistelun jälkeen hän palaa kotiin sotasankarina. Z paljastuu huijariksi, mutta onnistuu pakenemaan Balan kanssa ulos avaraan maailmaan, ja pariskunta lähtee etsimään legendaarista paratiisia Insectopiaa.
Meine Ehre heißt Treue

Meine Ehre heißt Treue (saks. Uskollisuus on kunniani) oli Saksan kolmannen valtakunnan kansallissosialistisen puolueen puolisotilaallisen ryhmittymän Schutzstaffelin (SS) tunnuslause. Lausahdus on peräisin Adolf Hitlerin kirjeestä Berliinin SS:n komentajalle Kurt Daluegelle vuodelta 1931. Kirjeessä Hitler kiittää SS:ä lojaaliudesta, jota se oli osoittanut silloin, kun toisen puolisotilaallisen järjestön, Sturmabteilungin jäsenet olivat aiheuttaneet levottomuuksia puolueen sisällä. Mukana oli myös lause: "– – SS-mies, uskollisuutesi on kunniasi!" SS:n valtakunnanjohtaja Heinrich Himmler poimi lausahduksen kirjeestä ja teki siitä järjestönsä tunnuslauseen. Tunnuslausetta käyttivät sekä tavallinen SS että sen sisarjärjestöt ja alaosastot (SS-Verfügungstruppe, SS-Totenkopfverbände, myöhemmin myös Waffen-SS). Lause oli muun muassa kirjailtu SS:n jäsenten vyönsolkiin. Wehrmachtin sotilaiden soljissa oli puolestaan iskulause Gott mit uns (saks. Jumala kanssamme). SS:n tunnuslauseen käyttö on lailla kielletty ja rangaistava teko Saksassa ja Itävallassa, jälkimmäisessä vuodesta 1947.
BeWelcome

BeWelcome on yleishyödyllisen yhteisön pyörittämä vieraanvaraisuusjärjestö. La Nación-lehden mukaan se on yksi useimmin vierailluista vieraanvaraisuusjärjestöjen sivustoista ja Guardianin mukaan kymmenen parhaan vieraanvaraisuussivuston joukossa. Sivuston perustivat helmikuussa 2007 eräät Hospitality Club -järjestön vapaaehtoiset. Helmikuussa 2013 järjestössä oli yli 34 000 jäsentä kaikkialta maailmasta, valmiina tarjoamaan ilmaista majoitusta ja muuta apua matkailijoille. Ensimmäisenä näistä palveluista BeWelcome tarjoaa mahdollisuuden monikielisiin profiileihin ja siten mahdollisuuden aitoon monikulttuuriseen kanssakäymiseen. Palvelun jäseneksi liittyminen on ilmaista, ja sivuston ohjelmisto on lähdekoodiltaan avointa.
Raúl González (kävelijä)

Raúl González Rodríguez (s. 29. helmikuuta 1952 China, Meksiko) on entinen kilpakävelijä. Hän voitti vuoden 1984 olympialaisissa kultaa 50 kilometrin matkalla ja hopeaa 20 kilometrillä. González osallistui kaikkiaan neljiin olympialaisiin (1972, 1976, 1980 ja 1984). Pan-Amerikan kisoissa hän voitti kaksi kultaa ja kaksi hopeaa. Raúl González oli ensimmäinen kävelijä, joka alitti 50 kilometrillä ajan 3.50.00.
Liiviläisten kulttuurikeskus

Liiviläisten kulttuurikeskus (liiviksi Līvõ kultūr sidām) on järjestö, joka perustettiin Riiassa 1994. Se on toiseksi suurin liiviläisiä edustava järjestö, joka ei kuulu Latvian hallituksen piiriin. Järjestön perustussopimuksen allekirjoitti 11 henkilöä, ja vuonna 2004 järjestöön kuului 20 henkilöä. Järjestö perustettiin edistämään liiviläistä kulttuuria ja kieltä, se toimii myös tietokeskuksena. Järjestöä johtaa Dienas gramata -lehden toimittaja Gundega Blumberga (1997–), ja järjestöllä on neljä työntekijää. Järjestö järjestää liiviläisiä kulttuuritapahtumia ja julkaisee aiheeseen liittyviä kirjoja. Järjestön julkaisutoimintaan kuuluu Soros Foundationin tuella julkaistu liiviläistä runoutta sisältävä teos Ma akūb sīnda vizzõ, tūrska (1998). Liivi–latvia–liivi-sanakirja julkaistiin vuonna 1999. Järjestö on perustanut liivin kielen ja kulttuurin portaalin livones.lv ja ylläpitää sitä. Sivuston tarkoituksena on tarjota tieteellisesti tarkkaa tietoa liiviläisistä ja liivin kielestä. Lisäksi sivu sisältää aiheeseen liittyviä uutisia
Lapuan patruunatehdas

Lapuan patruunatehdas eli Nammo Lapua Oy tai Lapuan tehdas (aikaisemmin Valtion Patruunatehdas, Patruunatehdas Lapua Oy ja Patria Lapua Oy) – lempinimeltään “Paukku” – on vuodesta 1923 Lapualla toiminut patruunoita ja patruunatarvikkeita valmistava tuotantolaitos. Nykyisin laitos kuuluu pohjoismaiseen Nammo-konserniin. Päätuotteita ovat pienikaliiperiset patruunat ja niiden komponentit siviili- ja viranomaiskäyttöön. Alun perin Lapuan patruunatehtaan paikalle oli ollut tarkoitus rakentaa saha 1900-luvun alussa, mutta ennen sahatoiminnan aloittamista viereisen joen virtauksen huomattiin olevan liian hidas sahatoimintaan. Tällöin Puolustusvoimat osti maan ja perusti alueelle patruunatehtaan vuonna 1923 turvatakseen itsenäisen ammustuotantonsa. Lapuan patruunatehdas vihittiin käyttöön 31. tammikuuta 1925. Tehdas sai virallisesti nimekseen Valtion Patruunatehdas vuonna 1927. Tehtaan johtajana toimi vuosina 1928-1929 Kosti Veltheim, joka tuli sinne Valtion Kivääritehtaalta, jonne hän myös palasi lyhyen kautensa jälkeen. Vaatimattoman alun jälkeen tuotanto moninkertaistui kysynnän kasvaessa toisen maailmansodan kynnyksellä. Toimitusjohtaja Volter Asplundin aikana tuotekehityksen uskottiin olevan niin hyvää, että Neuvostoliiton agentti järjesti hänen myrkyttämisensä arsenikilla vuonna 1932 sekä anasti kassakaapista vihot, joissa oli muun muassa uudenlaisen D-luodin tiedot. Vuonna 1946 patruunatehdas liitettiin Valtion Metallitehtaiden osaksi
François Vatel

François Vatel (1631 – 24. huhtikuuta 1671) oli ranskalainen kokki, jonka merkittävä saavutus oli Crème Chantillyn, makean vaniljanmakuisen kermavaahdon keksiminen. Vaahto tuli kuuluisaksi 2 000 hengen juhla-aterialla, jonka Louis II Condé järjesti Ludvig XIV:n kunniaksi huhtikuussa 1671. Juhlien pitopaikka, Château de Chantilly, antoikin nimen Vatelin keksinnölle. Vatelin kuolema samojen juhlien yhteydessä oli aikanaan kansallinen tragedia. Juhlia varten toimitetut kalatarvikkeet vaikuttivat tulevan liian myöhään Vatelin valmisteltaviksi. Madame de Sévignén kirjeen mukaan perfektionistinen Vatel stressaantui asiasta ja teki itsemurhan lyömällä miekan vatsansa läpi. Huhun mukaan kokin kuolleena löytänyt palvelija olisi ollut juuri saapumassa ilmoittamaan hänelle kalojen saapuneen. Vatelista on tehty hänen kuolemaansa liittyen myös filmatisointi. Vuonna 2000 julkaistun Vatel-elokuvan pääosan kokkina esittää Gérard Depardieu.
Väinö Vuorio

Väinö Aarre Vuorio (2. syyskuuta 1895 Urjala – 31. heinäkuuta 1929 Uusikirkko) oli suomalainen poliitikko ja toimittaja. Vuorio oli 1920-luvulla keskeinen vaikuttaja kielletyssä Suomen kommunistisessa puoluessa sekä monissa julkisissa työväenjärjestöissä. Vuosina 1922–1923 Vuorio toimi samanaikaisesti Suomen sosialidemokraattisen nuorisoliiton (SSN) puheenjohtajana ja Suomen sosialistisen työväenpuolueen (SSTP) pää-äänenkannattaja Suomen Työmiehen päätoimittajana. Vuorio syntyi Taipaleen kylässä Urjalassa puusepän perheeseen. Vuonna 1907 perhe muutti Viialaan ja 1909 Alkkulaan. Nuori Väinö aloitti työnteon 12-vuotiaana lasihiomossa. 1910-luvun alussa Vuorio muutti Helsinkiin, jossa hän alkoi osallistua Helsingin sosialidemokraattisen nuorisoseuran toimintaan. Vuosina 1915–1916 hän oli nuorisoseuran puheenjohtaja. Vuorio kirjoitti liittonsa lehtiin ja tuli siten tunnetuksi myös pääkaupungin ulkopuolella. Vuonna 1917 Vuorio valittiin Suomen sosialidemokraattisen raittiusliiton sihteeriksi
Sergei Šoigu

Sergei Kužugetovitš Šoigu (ven. Сергей Кужугетович Шойгу, s. 21. toukokuuta 1955 Tšadanaa, Tuvan autonominen alue) on venäläinen poliitikko. Hän on ollut vuodesta 1991 Venäjän kansalaissuojelun, hätätila-asioiden ja luonnononnettomuuksien selvityskomitean johdossa, vuodesta 1994 hätätilaministeri, sittemmin Moskovan alueen kuvernööri ja vuodesta 2012 puolustusministeri. Šoigu on sotilasarvoltaan armeijakenraali sekä Venäjän federaation sankari. Šoigu on etnisesti tuvaani. Hän opiskeli Krasnojarskin polyteknillisessä instituutissa rakennusinsinööriksi vuosina 1972–1977. Hän työskenteli rakennusprojekteissa ja oli myös vuodesta 1988 Abakanin NKP:n keskuskomitean toinen sihteeri ja piirintarkastaja. Vuonna 1990 hän muutti Siperiasta Moskovaan ja pääsi 1991 pelastusjoukkojen johtoon, josta tuli 1991 valtionkomitea ja 1994 ministerinvirka, jota hän on hoitanut siitä lähtien yhtäjaksoisesti. lähde? Šoigu saavutti näkyvyyttä hoitaessaan erilaisia pelastustoimia, kuten tulvien, maanjäristyksien ja terrori-iskujen selvittämistä. Hän on kerännyt mainetta myös ulkomailla hätätilaministeriön hoitaessa apua Kiinan maanjäristysalueille ja hurrikaanituhojen koettelemaan Kuubaan
Viljo Hämäläinen

Viljo Aarne Hämäläinen (ent. Hassinen, käytti Saksassa peitenimeä Siemens; 9. kesäkuuta 1892 Ruskeala – 6. toukokuuta 1941) oli suomalainen jääkärimajuri. Hän oli talvisodassa itäkarjalaisista ja inkeriläisistä vapaaehtoisista kootun Sissipataljoona 5:n komentaja. Hämäläisen vanhemmat olivat rakennusmestari Taavi Hassinen ja Gruscha Perenz. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Lisa Fagerholmin kanssa. Hämäläinen kirjoitti ylioppilaaksi Viipurin yhteiskoulusta vuonna 1913 ja liittyi Viipurilaiseen osakuntaan. Hän jatkoi opintojaan Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa vuosina 1914–1915. Taktiikan soveltamiskurssin hän suoritti Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1925 ja kaasukurssin vuonna 1927 sekä suojeluskuntain komentajakurssin vuosina 1927–1928. Hämäläinen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 23. marraskuuta 1915
James Franklin

James Franklin (noin 1783 – 31. elokuuta 1834) oli englantilainen sotilas ja lintutieteilijä. Franklin astui Englannin Itä-Intian kauppakomppanian palvelukseen kadettina vuonna 1805. Hän palveli Intiassa erilaisissa tehtävissä. Hän toimi Ensimmäisessä Bengalin ratsuväkijoukossa geologina. Hän teki tutkimusretkiä Intian keskisissä provinsseissa, kuten Vindhyanin kukkuloilla, ja keräsi lintuja Asiatic Societylle. Hän keräsi noin 40 lajia ennen kuin saapui Benaresiin, ja Saugorissa hän keräsi vielä 160 lajia lisää. Keräämistään linnuista hän teetti maalauksia, jotka jäivät Kalkuttaan Asiatic Societyn huostaan. Linnunnahkakokoelma toimitettiin Lontooseen Zoological Societyn tiloihin. Myöhemmin hänet valittiin Royal Societyn jäseneksi. Hänen veljensä oli tutkimusmatkailija John Franklin. Franklin nimesi linnuista muun muassa aasiankiurun (Alauda gulgula) ja brahmanpöllön (Athene brama) alalajin indica