nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Stand up -komiikka

Stand up -komiikka on esittävän taiteen laji, joka perustuu yleensä sanalliseen huumoriin sekä esiintyjän ja yleisön välittömään vuorovaikutukseen. Stand up -esityksessä koomikko seisoo yleisön edessä ja kertoo itse keksimiään vitsejä, tarinoita tai nokkelia huomioitaan asioista, jotka ovat usein hänelle omakohtaisia tai yleisölle läheisiä. Stand up kehittyi Yhdysvalloissa, ja se käsittelee usein kiistanalaisia aiheita kuten politiikkaa, yhteiskuntaa, rotusuhteita ja sukupuolten välisiä suhteita. Stand up -komiikka pohjautuu 1800-luvun alun yhdysvaltalaiseen minstrel show -teatteriin. Minstrel oli musiikkiteatteria, joka perustui usein afroamerikkalaisille nauramiseen. Minstrel-esityksissä oli mukana myös koomikoita, jotka kertoivat yksinkertaisia vitsejä avustajiensa kanssa. 1800-luvun lopulla minstrel-teatteri väistyi vaudevillen tieltä. Vaudevillessa oli myös koomikoita, mutta suosituinta oli edelleen fyysinen slapstick-komiikka, sillä mikrofonien puuttuessa sanallinen komiikka ei voinut vielä olla kovin hienostunutta. Etnisten ryhmien erilaisuuteen perustuva huumori oli vuosisadan vaihteessa Yhdysvalloissa erityisen suosittua, sillä maassa elettiin maahanmuuton vilkkainta aikaa. Toisaalta rivoudet oli usein kielletty. Yksi ajan ensimmäisistä poliittisista stand up -koomikoista oli cowboyasuinen Will Rogers, joka kommentoi esityksissään aikansa poliitikkoja happaman tarkkanäköisesti. Mikrofonin, äänilevyn ja radion yleistymisen myötä sanallinen komiikka kehittyi maailmansotien välillä
ESPN

ESPN, aiemmin lyhenne sanoista Entertainment and Sports Programming Network, on yhdysvaltalainen urheiluun keskittyvä kaapelitelevisioasema. Kanavan perustivat Scott Rasmussen ja hänen isänsä Bill Rasmussen Donny Stanleyn ja hänen poikansa Cardellin kanssa, ja kanava aloitti toimintansa 7. syyskuuta 1979. ESPN näkyy yli 90 miljoonassa taloudessa Yhdysvalloissa. Nykyään kanavan omistaa The Walt Disney Company. 23. kesäkuuta 2009 uutisoitiin ESPN:n ostaneen Englannin Valioliigan tv-oikeudet talousvaikeuksiin ajautuneelta Setantalta 106 miljoonan euron kauppasummalla.
Ansku

Ansku (aik. Anskuu, ruots. Antskog) on kylä entisen Pohjan kunnan alueella Raaseporin kaupungissa läntisellä Uudellamaalla. Se sijaitsee suhteellisen lähellä Lohjan, entisen Karjalohjan rajaa. Kylässä sijaitseva vanha Antskogin ruukkialue on Suomen vanhimpia. Ruukkialue on kooltaan entisen Pohjan kunnan ruukkiyhteisöistä pienin. Turkulainen Jacob Wolle perusti alueelle rautaruukin noin vuonna 1630 Seljänalan järven rannalle jokisuuhun kolmen kosken ääreen. Paikalle rakennettiin muun muassa masuuni, kankivasarapaja ja valimo. Ruukissa valmistettiin rautaa ja kuparia vuoteen 1880 saakka. Turkulainen apteekkari John Jacob Julin (myöhemmin von Julin) osti vuonna 1822 Antskogin sekä Fiskarsin, Kosken ja Kärkelän ruukit. Vuonna 1839 hän sai luvan luvan perustaa Antskogiin verkatehtaan sekä vanutus- ja värjäyslaitoksen. Antskogin nykyiset punatiiliset tehdasrakennukset keskimmäisen putouksen äärellä liittyvät verkatehdaskauteen
Viaporin pommitus

9.–11. elokuuta 1855 Suomenlinna, Helsinki Venäjän keisarikunta Iso-Britannia Ranska Aleksei Sorokin Richard Saunders DundasCharles Pénaud 77 laivaa 55–62 33 Viaporin pommitus oli 9.–11. elokuuta 1855 käyty Krimin sodan taistelu, jossa englantilais-ranskalainen laivasto pommitti Helsingin edustalla sijaitsevaa Viaporin merilinnoitusta (nyk. Suomenlinna) 46 tuntia. Kyseessä oli Oolannin sodan viimeinen suuri operaatio. Linnoitusta ei onnistuttu tuhoamaan tai valloittamaan. Brittiläis-ranskalainen laivasto oli viettänyt kesän 1854 Suomenlahdella saavuttamatta siltä odotettuja tuloksia. Venäjän laivasto pysytteli Kronstadtin, Tallinnan ja Viaporin linnoitusten suojissa lähtemättä avomerelle, mutta vara-amiraali Charles Napier ei uskaltanut vaarantaa omaa laivastoaan hyökkäämällä vahvoja merilinnoituksia vastaan, joten hän tyytyi valtaamaan ja tuhoamaan vähäisemmän Bomarsundin linnoituksen Ahvenanmaalla. Brittien laivoja kävi useasti tiedustelumatkoilla Viaporin edustalla ja Napier laati suunnitelman Viaporin valloittamiseksi, mutta ei ryhtynyt toteuttamaan sitä. Napierin palattua talveksi kotimaahan hänen tilalleen nimitettiin helmikuussa 1855 kontra-amiraali Richard Saunders Dundas, jonka odotettiin hävittävän vähintään Viaporin ja mielellään myös Kronstadtin
Jonathan Swift

Jonathan Swift (30. marraskuuta 1667 – 19. lokakuuta 1745) oli angloirlantilainen valistusajan kirjailija ja runoilija sekä anglikaanipappi. Hänet muistetaan kaikista parhaiten satiirisista allegorioistaan Gulliverin retket (1726) ja Tynnyritarina (1704). Swift tunnetaan lähinnä laajasta, noin 150 teosta käsittävästä proosatuotannostaan, mutta hän ehti myös kirjoittaa noin 280 runoa. Swift julkaisi useat teoksensa anonyyminä tai salanimen takaa. Hänen käyttämänsä teräväkielinen satiiri paheksutti monia aikalaisialähde?. Swift syntyi Dublinissa vuonna 1667. Hänen juristi-isänsä, nimeltään myös Jonathan Swift, kuoli seitsemän kuukautta ennen ainoan poikansa syntymää. Perheeseen kuului äiti Abigail Swift ja pikkuveljeään pari vuotta vanhempi Jane. Leskeksi jääneellä Abigaililla ei ollut varaa elättää perhettään, joten he joutuivat muuttamaan Jonathan Swift vanhemman Godwin-veljen hoteisiin. Ennen Jonathanin ensimmäistä syntymäpäivää hänen äitinsä muutti takaisin kotitaloonsa Leicesteriin ja jätti poikansa ulkopuolisen hoitajan kontolle
Oulun satama

Oulun satama (LOCODE: FI OUL) sijaitsee Oulujoen suistoalueella. Satamakompleksi muodostuu kolmesta eri satama-alueesta: Vihreäsaaren öljysatamasta sekä Oritkarin ja Nuottasaaren satamista. Myös Toppilassa on ollut satama, ennen alueen ottamista asumiskäyttöön. Oulun satamissa vierailee vuosittain noin 500 alusta, ja satamien läpi kulkee rahtia vuosittain noin kolme miljoonaa tonnia. Oulun Satama Oy on Oulun kaupungin osakeyhtiö. Nuottasaaren satamassa Stora Enson kartonkitehtaan luona joen etelärannalla on kolme laituria: päälaituri sekä kaksi kemikaalilaituria. Laitureiden pienin syväys on 6,4 metriä. Sataman toiminta alkoi 1953, kun Oulu Oy rakennutti Nuottasaareen vientisataman ja Otanmäki Oy malmisataman. Sataman nimenä oli aluksi Oulun Eteläsatama. Oritkarin satamassa on kaksi 50 tonnin satamanosturia, joista toinen konttinosturi. Oritkari on pääasiassa kappaletavara- ja roro-satama, jossa on kolme laituria: päälaituri (pituus 345 m, syvyys 9 m), peräporttirampilla varustettu pohjoislaituri (pituus 170 m, syvyys 10 m), sekä marraskuussa 2014 käyttöön otettu länsilaituri (pituus 330 m, syvyys 10 m). Sataman ensimmäinen rakennusvaihe valmistui 1972, toinen vaihe 1984
Efedriini

A(AU) A(US) Prescription Only (S4) (AU)Schedule VI (CA)P (UK) Efedriini on lääkeaine, jota on käytetty avaamaan hengitysteitä muun muassa astman ja keuhkoputkentulehdusten hoidossa. Piristävän vaikutuksensa takia sitä on käytetty myös dopingaineena. 1970-luvulla se määriteltiin kielletyksi dopingaineeksi. Efedriinin sulamispiste on 37–39 °C, kiehumispiste 255 °C, suhteellinen tiheys 1,124 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3) ja leimahduspiste 85 °C. Koska efedriinimolekyylissä on kaksi kiraalista hiiliatomia, on sillä neljä optista isomeeria. Sen (1R,2S)-enantiomeeria ja sen peilikuvaa (1S,2R) sekä näiden raseemista seosta sanotaan efedriiniksi. Vastaavasti (1R,2R)- ja (1S,2S)-enantiomeereja sanotaan pseudoefedriiniksi. Pseudoefedriini on yhtenä lääkeaineena eräissä antihistamiinivalmisteissa, kuten Duact, Clarinase ja Cirrus. Efedriiniä saadaan efedrojen suvun kasveista, jotka olivat todennäköisesti myös vedalaisuudessa ja varhaisessa zarathustralaisuudessa tunnetun rituaalijuoman, soman, ainesosa. Efedriinistä valmistetaan metamfetamiinia (C10H15N) poistamalla kemiallisesti efedriinimolekyyleistä hydroksyyliryhmät. Efedriiniä on käytetty 10–50 milligramman annoksina astman, yskän ja nuhan hoitoon. Sen käyttö on vähentynyt, kun hengitysteiden avaamiseen on kehitetty täsmälääkkeitä, jotka aiheuttavat vähemmän riippuvuutta ja muita sivuvaikutuksia
Oulun kaupunginteatteri

Oulun teatteri on Oulussa toimiva ammattiteatteri. Vuosittain teatteri järjestää noin 350–400 esitystä, joista noin 8 on ensi-iltoja. Näytöksiä on sekä uusia suomalaisia että ulkomaisia kantaesityksiä. Näytöksiä käy seuraamassa noin 80 000 katsojaa joka vuosi. Teatteri tuottaa myös oopperaa ja musiikkiteatteria sekä lapsille että aikuisille. Vuosittainen tapahtuma on myös Lasten ja nuorten teatterifestivaali. Vuonna 1931 toimintansa aloittanut harrastajateatteri Oulun Näyttämö toimi Työväenyhdistyksen omistamassa Teatteritalona tunnetulla Työväentalolla. Vuonna 1944 rakennus varusteineen kaikkineen tuhoutui jatkosodan pommituksissa. Teatteritoiminta siirtyi kaupungintalon juhlasaliin uuden vakituisen näytöspaikan etsinnän ajaksi. Vuonna 1951 Oulun Näyttämö vaihtoi nimensä Oulun Teatteriksi, ja 1965 tehtiin päätös teatterin kunnallistamisesta ja nimi muutettiin Oulun kaupunginteatteriksi. Seitsemän vuotta myöhemmin vuonna 1972 Oulun kaupunginteatteri muutti nykyiselle paikalleen torinrantaan. Uuden teatteritalon valmistujaisia juhlittiin silloisen teatterinjohtajan Paavo Liskin ohjaamalla Kalevala-näytelmällä, joka 78 000 katsojallaan oli teatterin siihen asti suurin yleisömenestys
Epsilon Bootis

Epsilon Bootis (ε Boo / ε Boötis) on tunnettu kaksoistähti, joka on Karhunvartijan tähdistössä. Se tunnetaan myös perinteisillä nimillä Izar tai Pulcherrima. Tähti on punainen jättiläinen.
Ranskalais-flaamilainen koulukunta

Ranskalais-flaamilainen koulukunta hallitsi eurooppalaista musiikkielämää 1400-luvun puolestavälistä aina 1520-luvulle asti. Se on saanut nimensä pohjoisranskalaisilta, alankomaalaisilta ja erityisesti flaamilaisilta säveltäjiltä, jotka työskentelivät hoveissa ja kaupungeissa eri puolilla Eurooppaa aina Italiaa, Itävaltaa ja Espanjaa myöten. Raphael G. Kiesewetterin teoksen Die Verdienste der Niederländer um die Tonkunst (suom. Alankomaalaisten ansioista säveltaiteessa, 1826) perusteella musiikinhistoriassa on ollut tapana puhua flaamilaisesta (tai alankomaalaisesta) koulukunnasta, jota edusti erityisesti Dufay, Ockeghem ja Josquin. Nykyisin katsotaan, että vaikka nykyisten Hollannin ja Belgian alueet olivatkin renessanssin vokaalimusiikin keskeisiä alueita, samaan vaikutuspiiriin kuuluivat myös Ranska, erityisesti Burgundi, ja Italia ja käytetään termiä ranskalais-flaamilainen koulukunta. Latinan ohella koulukunnan teoksissa käytettiin myös flaamia ja ranskaa ja etelässä italiaa. Säveltäjät Johannes Ockeghem ja Antoine Busnoys edustivat koulukunnan varhaisempaa vaihetta. He käyttivät vielä monia keskiaikaisia sävellystekniikoita, kuten cantus firmus-rakenteita ja tenori-ääneen pohjautuvaa kontrapunktia, vaikka keksivät ja kehittivät jo monia renessanssimusiikin keskeisiä piirteitä: keskiajan musiikkia laajempi ääniala, äänien suurempi yhdenvertaisuus ja imitaation laajempi käyttö. Ranskalais-flaamilaisen koulukunnan myöhäisemmän vaiheen säveltäjiin kuuluvat Jacob Obrecht, Heinrich Isaac ja ennen kaikkea Josquin Desprez. Koulukunnan myöhäiskauden säveltäjien musiikissa on monia yhdistäviä piirteitä. Teosten rakenteen määritteli pääasiallisesti vokaaliteoksen teksti ja kaikki äänet olivat suurin piirtein yhtä merkittäviä ja tenor äänen aseman harmonian pohjana korvasi hitaasti basso, eli harmonian alin ääni
Jack Lemmon

Parhaan miespääosan Oscar1973 Pelastakaa tiikeriParhaan miessivuosan Oscar1955 Yöloma paratiisisaarella John Uhler ”Jack” Lemmon III (8. helmikuuta 1925 Newton, Massachusetts, Yhdysvallat – 27. kesäkuuta 2001 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kahdesti Oscar-palkittu näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa Yöloma paratiisisaarella (1955), Piukat paikat (1959), Poikamiesboksi (1960), Viinin ja ruusujen aika (1962), Pelastakaa tiikeri (1973) ja Kiina-ilmiö (1979). Hänet palkittiin uransa aikana kahden Oscarin lisäksi muun muassa kuudella Golden Globella (mukaan lukien Cecil B. DeMille -palkinto), kahdella Emmyllä, kolmella Baftalla ja kahdella SAG-palkinnolla (mukaan lukien Screen Actors Guild Life Achievement Award), Kennedy Center Honors -palkinnolla. Vuonna 1960 hän sai tähden Hollywood Walk of Famelle ja vuonna 1988 Yhdysvaltain elokuvainstituutin elämäntyöpalkinnon. Jack Lemmon syntyi Newtonissa, Massachusettsissa, lähellä Bostonia. Tarkka syntymäpaikka on Newton-Wellesleyn sairaalan hissi, sillä hänen äitinsä ei ehtinyt synnyttää osastolla. Hänen isänsä oli menestyvä liikemies Bostonin alueella. Lemmon kävi ensin Phillips Academyä, sitten Harvardia, jossa hän toimi Hasty Pudding Clubin puheenjohtajana. Hän liittyi laivastoon ja suoritti asepalveluksen, jonka jälkeen aloitti ammattinäyttelijän uran
Jokapaikan tietotekniikka

Jokapaikan tietotekniikka (engl. Ubiquitous computing) on huomaamattomasti toimivaa ja ympäristöönsä sulautuvaa kaikkialla olevaa tietotekniikkaa. Se ei häiritse käyttäjäänsä eikä keskeytä hänen muuta toimintaansa. Se toimii ihmisten ja yritysten arkitoimissa kaikkialla ja koko ajan. Arjen esineet ja koneet viestivät langattomasti keskenään sekä säätävät toimintaansa itsenäisesti. Ubiquitous computing saatetaan joskus suomentaa termillä läsnä-äly. Englanniksi jokapaikan tietotekniikasta käytetään nimitystä ubiquitous computing. Englannin ubiquitous-sana pohjautuu latinan ubique-sanaan, joka merkitsee kaikkialla. Kielitoimiston suosittama termi on jokapaikan tietotekniikka. Ensimmäisen kerran nimitystä käytti Mark Weiser vuonna 1988. Kirjoitettuna hän käytti sitä Scientific American -lehdessä syyskuussa 1991 artikkelissaan The computer for the 21st century. Englanninkielisissä tietotekniikkakirjoituksissa se yleistyi 1990-luvulla
Tomsk

Koordinaatit: 56°29′N, 84°59′E Tomsk (ven. Томск) on Tomskin alueen pääkaupunki Keski-Siperiassa Venäjällä Tomjoen varrella. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungin asukasluku oli 524 669. Venäjän tsaari Boris Godunov määräsi kasakkajohtaja Gavril Pisemskin perustamaan linnoituksen Tomjoen varrelle Tataarien maahan vuonna 1604. Tomsk oli tärkeä sotilaallinen keskus sodissa alueen alkuperäisväestöä vastaan. Siitä kehittyi myös merkittävä hallintokeskus. Kaupungin väkiluku kasvoi nopeasti 1830-luvun alun kultalöytöjen myötä. Kaupungissa on useita yliopistoja ja korkeakouluja. Tomskin yliopisto perustettiin 1878 ja se oli ensimmäinen yliopisto Siperiassa. 1890-luvulla rakennettu Siperian rata kulkee lähes 70 km Tomskin eteläpuolelta ja sen valmistumisen jälkeen Tomskin suhteellinen tärkeys alueella laski esimerkiksi Novosibirskiin verrattuna. Haara Tomskiin valmistui 1896. Tomsk on jaettu neljään hallintopiiriin, rajoniin, joissa oli asukkaita vuonna 2010 seuraavasti:
Pakistanin rupia

Pakistanin rupia (lyhenne PKR) on Pakistanin virallinen rahayksikkö. Se jakautuu 100 paisaan. Pakistan alkoi käyttää omaa valuuttaansa vuonna 1948. Itsenäisyyden alkuaikoina käytettiin Intian valuuttaa, jossa oli leimattuna "Pakistan". 1 euro (EUR) on noin 157 rupiaa (PKR) ja 1 rupia on noin 0.006 euroa (tilanne 18. helmikuuta 2019). Ensimmäiset rupian setelit laskettiin käyttöön 1948. Käytössä olevat setelit julkaistiin vuonna 2005, ja niissä on Muhammad Ali Jinnahin kuva.
Selkämeri

Selkämeri (ruots. Bottenhavet), aikaisemmin Raumanmeri, on Pohjanlahden eteläosan nimitys. Etelässä se rajoittuu Ahvenanmaahan ja Ahvenanmereen ja pohjoisessa Merenkurkkuun. Selkämeri jakaantuu Suomen ja Ruotsin kesken, mutta keskellä Selkämerta on myös huomattavan suuri kansainvälinen vesialue. Saaria on vain rannikkoalueilla, kauempana rannikosta niitä ei ole. Selkämeren suolapitoisuus on noin 0,5 %. Merisääennustuksissa käytetään Selkämeren rajoille seuraavaa määritelmää: meren eteläraja kulkee leveyspiiriä 60°30′ N seuraten. Selkämeren eteläosan pohjoisrajana on leveyspiiri 62° N, joka on samalla Selkämeren pohjoisosan eteläraja. Selkämeren pohjoisraja seuraa linjaa Ruotsin Järnas uddesta Suomen rannikon Halsögrundiin. Selkämeren kansainvälinen lyhennekoodi on B3, missä B on lyhennys Itämeren englanninkielisestä nimestä (the Baltic Sea). Selkämeren eteläosan lyhenne on B3S ja pohjoisosan B3N, missä S ja N viittaavat englanninkieleen (S= south ’etelä’; N= north ’pohjoinen’). Aiemmin Rauman edustalla ollut Pohjanlahden eteläinen osa tunnettiin Raumanmerenä
Puerto Plata

Puerto Plata on Dominikaanisen tasavallan provinssi, joka sijaitsee maan pohjoisosassa. Puerto Platan pinta-ala on 1 806 neliökilometriä, ja sen väkiluku oli vuoden 2022 väestölaskennan mukaan 338 355 henkilöä. Provinssin pääkaupunki on Puerto Plata. Provinssin muista kaupungeista Sosúa, Cabarete sekä Playa Dorada ovat matkailijoiden suosiossa.
Roksane

Roksane (ennen 341 eaa.–n. 309 eaa.) oli Aleksanteri Suuren baktrialainen vaimo. Hän meni Aleksanterin kanssa naimisiin 327 eaa. Baktria oli Persian itäosissa nykyisen Afganistanin alueella. Roksanen isä oli Oksyartes Balkhista. Balkh oli viimeinen Aleksanterin käsiin joutuneista Persian provinsseista ja avioliitto oli yritys sovitella välejä baktrialaisiin satraappeihin. Antiikin lähteissä kuitenkin kerrotaan, että Aleksanteri rakasti vaimoaan. Roksane seurasi Aleksanteria Intiaan 326 eaa. Aleksanteri kuoli Babylonissa 323 eaa., mutta Roksane synnytti hänelle vielä tämän jälkeen pojan Aleksanteri IV:n
Robinson Crusoe

Robinson Crusoe on Daniel Defoen ensimmäinen ja tunnetuin romaani. Teos julkaistiin vuonna 1719. Romaani oli myyntimenestys jo omana aikanaan, ja sitä on kutsuttu maailman ensimmäiseksi bestselleriksi. Teoksen mukaan on saanut nimensä kokonainen kirjallisuuden laji, robinsonaditlähde?. Kirjan ensimmäinen suomenkielinen versio ilmestyi jo 1847 Otto Tandefeltin suomentamana mukaelmana, nimellä Robinpoika Kruuse. Vuonna 1961 julkaistun mukaelman maahantuonti ja levittäminen kiellettiin nk. Kynäbaari-jutussalähde?. Kirjan uusin suomennos vuodelta 2000 on Juhani Lindholmin laatima. Kirjan koko alkukielinen nimi kuuluu: The Life and Strange Surprising Adventures of Robinson Crusoe of York, Mariner: who lived Eight and Twenty Years, all alone in an uninhabited Island on the coast of America, near the Mouth of the Great River of Oroonoque; Having been cast on Shore by Shipwreck, wherein all the Men perished but himself. With An Account how he was at last as strangely deliver'd by Pirates. Written by Himself. Daniel Defoen romaani Robinson Crusoe kertoo yhden miehen selviytymistarinan autiosaarella
Fjodor I

Fjodor I Ivanovitš (ven. Фёдор I Ива́нович; 31. toukokuuta 1557 – 17. tammikuuta (J: 7. tammikuuta) 1598) oli Venäjän tsaari vuosina 1584–1598. Hänet tunnetaan myös nimellä Fjodor Kellonsoittaja. Fjodorin äiti kuoli hänen ollessaan kolmevuotias ja hän kasvoi aikuiseksi isänsä, tsaari Iivana Julman varjossa. Hallituskaudellaan Fjodor osoitti vetäytyvänä ja hurskaana uskovaisena vain vähän mielenkiintoa valtion hallintoa kohtaan. Tämän seurauksena Fjodorin neuvonantajana ja lanko Boris Godunovista tuli Venäjän de facto hallitsija.  Godunovista tuli myös Venäjän virallinen hallitsija Fjodor I:n kuoltua, mitä seurasi Venäjän vaipuminen niin sanottuun sekasorron aikaan. Fjodor syntyi Moskovassa Iivana Julman ja tämän ensimmäisen vaimon Anastasia Romanovnan kuudentena ja nuorimpana lapsena. Fjodor kasvoi kuitenkin ainoastaan isoveljensä Ivanin kanssa, koska kaikki muut hänen sisaruksensa kuolivat ennen kuin Fjodor oli vuoden ikäinen
Fjodor II

Fjodor II Borisovitš Godunov (ven. Фёдор II. Бори́сович Годуно́в), (1589 Moskova, Moskovan Venäjä – 20. kesäkuuta (J: 19. kesäkuuta) 1605 Moskova) oli Venäjän tsaari muutaman kuukauden vuonna 1605 Venäjän historian sekasorron aikana tunnetulla ajanjaksolla. Hän oli Boris Godunovin poika. Isänsä kuoleman jälkeen Fjodor valittiin huhtikuussa 1605 tsaariksi. Pajarit vihasivat koko Godunovin sukua, ja kansa uskoi väärän tsaarin olevan syynä onnettomuuksiin. Kesällä saapuivat Moskovaan Vale-Dmitrin lähettiläät, jotka vaativat Fjodorin syrjäyttämistä. Selitettiin, ettei vallanperijä, Iivana Julman poika Dmitri ollutkaan kuollut Uglitšissa, vaan aikoi palata Moskovaan. Kansa nousi kapinaan ja pajarit, yhtenä johtomiehenä Vasili Šuiski, pidättivät Fjodorin. Fjodor ja tämän äiti murhattiin pian
Harmaaorava

Elinvoimainen  Sciurus carolinensisGmelin, 1788 Harmaaorava Wikispeciesissä Harmaaorava Commonsissa Harmaaorava (Sciurus carolinensis) on Pohjois-Amerikasta Eurooppaan levinnyt jyrsijä. Harmaaorava on väriltään pääosin harmaa. Turkin selkäpuolella on hajanaisia, ruosteenruskeita karvoja. Vatsa on väriltään vaaleampi. Harmaaorava on pituudeltaan noin 20–31 senttiä, ja sen häntä on lähes ruumiin pituinen, noin 20–25-senttinen. Aikuinen yksilö painaa 510–700 grammaa. Harmaaorava on peräisin Yhdysvaltain ja Kanadan itäisistä osavaltioista ja territorioista. Niiltä laji on levinnyt ihmisen mukana Pohjois-Amerikan länsiosiin, Etelä-Afrikkaan, Australiaan ja moniin Euroopan valtioihin, kuten Britanniaan ja Italiaan. Isossa-Britanniassa se on vieraslajina lähes syrjäyttänyt eurooppalaisen oravan (Sciurus vulgaris). Harmaaorava onkin luokiteltu sadan haitallisimman vieraslajin joukkoon. Harmaaorava on sukukypsä 11 kuukauden ikäisenä. Sen tiineysaika on likimain 44 vuorokautta
Pandžabi

Pandžabi (punjabi, panjabi) on Intian länsiosissa ja Pakistanissa puhuttava kieli, joka kuuluu indoeurooppalaisen kielikunnan indoiranilaiseen alahaaraan. Kieli on tapana jakaa länsipandžabiin (puhujia 61–62 miljoonaa), lahndaan (lehndaan) ja itäpandžabiin (28 miljoonaa puhujaa). Monet pitävät Pakistanissa puhuttavaa siraikia pandžabin murteena. Kaikkiaan pandžabia puhuu arviolta 96–130 miljoonaa ihmistä, ja se on maailman kymmenenneksi puhutuin kieli. Pandžabi on maailman suurin kieli, joka ei ole missään valtiossa keskushallinnon tasolla virallinen kieli. Pakistanissa pandžabi on puhutuin kieli. Vuoden 2017 väestönlaskennassa sen ilmoitti äidinkielekseen 38,78 prosenttia maan asukkaista ja 69,67 prosenttia Punjabin provinssin asukkaista. Tästä huolimatta maan virallisia kieliä ovat pelkästään englanti ja urdu, joista jälkimmäistä puhuu äidinkielenään alle kymmenen prosenttia pakistanilaisista. Syyskuussa 2015 Pakistanin korkein oikeus määräsi liittovaltion ja provinssien hallituksia käyttämään urdua virallisena kielenä. Pandžabi ei ole opetuskieli Punjabin kouluissa, mutta sitä voi opiskella valinnaisena aineena. Pandžabia pidetään yleisesti ”alhaisena” kielenä urduun nähden, jopa pandžabin puhujien keskuudessa. Intiassa pandžabi on paitsi yksi Intian perustuslaissa luetelluista virallisista kielistä myös Punjabin osavaltion virallinen kieli sekä toissijainen virallinen kieli Delhissä ja Haryanassa
Gordon Freeman

Gordon Freeman on Half-Life-pelisarjan päähenkilö. Hän on filosofian tohtori ja teoreettinen fyysikko, jonka on teleportaatiokokeen epäonnistuttua pakko puolustaa itseään ja tovereitaan vihamielisiltä avaruusolioilta ja muilta vihollisilta. Ajan myötä hänestä tulee vastarintaliikkeen sankari ja yksi avaruusoliovalloittajien vastaisen kapinan johtajista. Freemanin symbolina käytetään usein sorkkarautaa, jota hän kantaa mukanaan lähes aina. Hän on yksi tunnetuimmista tietokonepelihahmoista. Gordonilla on silmälasit, hän on hyvä rakentamaan, hänellä on parta ja hän on melko urheilullinen. Hän näyttää olevan myös ase- ja räjähdeasiantuntija, vaikkei olekaan käsitellyt aseita (lukuun ottamatta butaanivoimaista tennistykkiä, jonka hän rakensi 6-vuotiaana) ennen harjoittelua Black Mesan vaarakurssilla (engl. Hazard Course). Se, mikä erottaa Gordonin muiden pelien sankareistakenen mukaan? on se, että hän on tiedemies – tämä poikkeaa perinteisistä räiskintäpelisankarien arkkityypeistä, kuten Duke Nukemista, Doomguyista tai Master Chiefistä. Freeman on Half-Life-pelin tapahtuessa 27-vuotias. Hahmo ei puhu pelien aikana. Valven tekemän dokumenttikirjan Half-Life 2: Raising the Barin mukaan nimi Gordon Freeman olisi viite Freeman Dysoniin ja hänen alustava nimensä olikin Dyson Poincare