nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Lom (Bulgaria)

Koordinaatit: 43°49′32″N, 23°14′15″E Lom (bulgariaksi Лом) on kaupunki Pohjois-Bulgariassa, Montanan alueella Tonavan varrella. Lom sijaitsee lähellä Bulgarian ja Romanian rajaa. Lom on Bulgarian toiseksi tärkein Tonavan satama Rusen jälkeen. Lomin asukasluku on 28 139. Lom sijaitsee 162 kilometriä pohjoiseen Sofiasta, 56 kilometriä Vidinistä, 50 kilometriä Montanasta ja 42 kilometriä Kozloduista. Lomissa, kuten muuallakin Bulgariassa, infrastruktuuri on rappeutunut talojen ja katujen kunto on huono.lähde? Kaupungin nähtävyyksiä ovat muun muassa Borunskan kirkko ja kaupungin historiallinen museo.
Nicolas Edme Restif de La Bretonne

Nicolas Edme Restif de La Bretonne (22. lokakuuta 1734 Sacy – 3. helmikuuta 1806 Pariisi) oli ranskalainen kirjailija, jonka useat teokset luokiteltaisiin nykyisin aikuisviihteeksi. La Bretonne syntyi kahdeksantena lapsena varakkaaseen talonpoikaisperheeseen Yonnen maakunnassa. Hän oli terveydeltään erityisen heikko ja siksi häntä ajateltiin kirkon palvelukseen. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että hän olisi ansioitunut enemmänkin hameenhelmojen perässä juoksijana ja siksi hän luopui kirkollisen uran haaveista. Vuonna 1751 vanhemmat lähettivät pojan Auxerreen kirjapainon oppipojaksi. Hän kuitenkin rakastui isäntänsä aviopuolisoon. Kun nuorimies oli saanut opin kirjanpainajaksi, niin hän lähti Pariisiin, jossa hän vietti erittäin epäsäännöllistä elämää. Vuonna 1767 hän julkaisi ensimmäisen merkittävän teoksensa La Famille vertueuse. Tätä seurasivat Le Paysan perverti (1776), La vie de mon père (1779), Les Contemporaines (1780), jonka ansiosta hänestä tuli kuuluisa, La Paysanne pervertie (1784), Les Parisiennes (1787) sekä Ingénue Saxancourt (1789). Hän nautti suuresti Pariisin ja eritoten Île Saint-Louis’n saaren kaduilla vetelehtimisestä ja erittäinkin yöaikaan, jolloin hän kirjoitti tekstejä seinille ja silloille
Wiin historia

Wii on Nintendon viides videopelikonsoli ja Nintendo GameCuben seuraaja. Kehitysvaiheessa nimellä Revolution tunnettu Wii esiteltiin yleisölle vuoden 2005 E3-messuilla. Wii julkaistiin Yhdysvalloissa 19. marraskuuta, Japanissa 2. joulukuuta ja Euroopassa 8. joulukuuta 2006. Wiin kehittämisen voidaan katsoa alkaneen heti Nintendo GameCuben julkaisemisen jälkeen. Wiitä myytiin joulukuun 2009 loppuun mennessä yli 67 miljoonaa kappaletta, enemmän kuin kilpailijoitansa PlayStation 3:a ja Xbox 360:ä. Satoru Iwata on kertonut, että Nintendo ei ajattele kilpailevansa Sonyn kanssa vaan pyrkii saamaan kohdeyleisökseen uusia ihmisiä. Wii onkin vedonnut perheisiin, naisiin ja vanhuksiin, jotka ovat aiemmin jääneet pääasiallisten videopelikohderyhmien ulkopuolelle. Nintendo aloitti Wiin kehittämisen heti Nintendo GameCuben julkaisemisen jälkeen. Shigeru Miyamoton mukaan konseptina oli aluksi keskittyä pelaajan vuorovaikuttamiseen pelin kanssa: »Yhteinen mielipide oli, että voima ei merkitse kaikkea konsolista puhuttaessa
Mikael I (Romania)

Mikael I (rom. Mihai I Regele Românilor; 25. lokakuuta 1921 Sinaia, Romania – 5. joulukuuta 2017 Aubonne, Sveitsi) oli Romanian viimeinen kuningas vuosina 1927–1930 ja 1940–1947. Vuosina 1947–1997 hän eli maanpaossa pääasiassa Sveitsissä kommunistien johtaessa hänen kotimaataan. Hänen sallittiin palata Romaniaan vasta vuonna 1997, jolloin hän sai takaisin myös kommunistihallinnon häneltä riistämän Romanian kansalaisuuden. Mikael syntyi Sinaian kaupungissa 25. lokakuuta 1921. Hänen isänsä oli Romanian kuningas Ferdinand I:n poika Kaarle II ja äiti Kreikan kuningasperheen prinsessa Helena. Romanian kuninkaat kuuluivat Hohenzollern-Sigmaringen-sukuun. Mikaelin isä Kaarle luopui oikeudestaan kruunuun skandaalin vuoksi ja lähti maanpakoon. Alaikäisestä Mikaelista tuli näin Romanian kuningas Ferdinand I:n kuollessa 20
Tapaturma-asioiden muutoksenhakulautakunta

Tapaturma-asioiden muutoksenhakulautakunta (ruots. Besvärsnämnden för olycksfallsärenden, engl. Employment accidents appeal board) on Suomen työtapaturmavakuutuksen lakisääteinen muutoksenhakuelin. Lautakunnan nimi oli vuoteen 2005 tapaturmalautakunta. Lautakunta käsittelee ensimmäisenä muutoksenhakuasteena tapaturmavakuutuslainsäädäntöön kuuluvia valitusasioita. Tapaturma-asioiden muutoksenhakulautakuntaan valitetaan vakuutuslaitoksen lakisääteistä tapaturmavakuutusta koskevista päätöksistä, jotka koskevat lähinnä työtapaturmia, ammattitauteja, maatalousyrittäjien työvahinkoja sekä varusmiesten sotilastapaturmia ja palvelussairauksia. Vuonna 2013 käsiteltiin 4 609 asiaa ja käsittelyaika oli keskimäärin 184 päivää. Tapaturma-asioiden muutoksenhakulautakunnan lainvoimainen päätös pannaan täytäntöön niin kuin riita-asiassa annettu lainvoimainen tuomio. Valittajana on yleensä vahingoittunut. Tapaturmavakuutuksen ottaneella työnantajalla ei yleensä ole valitusoikeutta. Poikkeuksena ovat niin sanotut perustevalitukset, jotka koskevat tapaturmavakuutuksen vakuutusmaksun perustetta. Lautakunnan päätöksistä haetaan muutosta vakuutusoikeuteen
Jäänmurtaja Murtaja

Jäänmurtaja Murtaja oli Suomen ensimmäinen varsinaisesti jäänmurtajaksi rakennettu alus. Alus tilattiin ruotsalaiselta Bergsunds Mekaniska verkstad Ab:lta ja se valmistui keväällä 1890. Sen mitat olivat pituus 47,6 metriä, leveys 11 metriä ja syväys 5,5 metriä. Aluksessa oli 1 600 hevosvoiman höyryhiilikoneisto. Keulan kaltevuuskulma oli 33 astetta. Aluksessa oli ajan tavan mukaan myös purjeet, jotka poistettiin korjauksessa 1920-luvulla. Alusta suunniteltaessa siihen pyrittiin saamaan mahdollisimman hyvin jäähän pystyvä rakenne: keulaan ehdotettiin monenlaisia sahoja ja moukareita, mutta lopulta valittiin alaspäin murtava ns. lusikkakeula. Luovutustarkastuksessa todettiin aluksen olevan syväykseltään noin puoli metriä sovittua suurempi, mutta sen katsottiin jopa parantavan ominaisuuksia. Alus saapui Helsinkiin huhtikuussa 1890. Sitä vastassa oli suuri joukko ihmisiä, ja suurta ihmetystä herätti aluksen kuuden solmun vauhti halki Kruunuvuorenselän jo hauraiden kevätjäiden. Suuri ihme oli myös sähkövalaistus, kun aluksen päällikkö merikapteeni Gustaf Rein antoi suuritehoisen valokaarella toimivan valonheittimensä keilan pyyhkiä laitureita ja katuja
Jäänmurtaja Jääkarhu

Jääkarhu oli suomalainen Merenkulkuhallituksen höyrykäyttöinen jäänmurtaja, joka oli käytössä vuosina 1926-1972. Suomeen vuonna 1918 kaapattu jäänmurtaja Wäinämöinen oli jouduttu Tarton rauhansopimuksen perusteelle luovuttamaan syksyllä 1922 Virolle. Wäinämöisen menetys jätti suuren loven Suomen jäänmurtajalaivastoon, josta puuttui tehokas, leveää uomaa murtava alus. Suomen puuteollisuus alkoi näihin aikoihin, 1920-luvun alkuvuosina, lisätä vientiään Atlantin takaisiin maihin. Kuljetukset tapahtuivat meritse, ja tätä liikennettä hoitavat suuret valtamerialukset alkoivat liikennöidä yhä tiheämmin Suomen satamiin ympäri vuoden. Talviliikenteen ongelmana oli, että suomalaisten valtionjäänmurtajien avaama uoma oli näille aluksille usein liian kapea. Aluksia avustamaan tarvittiin joko kaksi murtajaa, tai vaihtoehtoisesti ränni oli avattava kahteen kertaan, mikä sitoi resursseja ja hidasti avustusta. Eduskunta varasikin vuoden 1923 lisäbudjetissa ensimmäiset määrärahat uuden avomerijäänmurtajan hankkimista varten. Aluksen perussuunnittelu annettiin Merenkulkuhallituksen yli-insinööri Ossian Tybeckin ja laivanvarustaja K. Albin Johanssonin tehtäväksi. Päälähtökohtana alukselle oli vähintään 18 metrin leveys. Aluksen muut mitat määräytyivät sen perusteella
Jäänmurtaja Wäinämöinen

Tarkennus: Käytännössä lähteetön Jäänmurtaja Wäinämöinen oli vuosina 1918–1922 Suomen jäänmurtajalaivastoon kuulunut, itsenäisyystaisteluissa suomalaisten haltuun joutunut virolainen alus. Alus rakennettiin vuonna 1914 Vulcanin telakalla Stettinissä Saksassa Tallinnan satamaa varten. Se oli hiililämmitteinen. Sen uppoama oli 2 622 tonnia ja teho 6 900 hevosvoimaa. Pituus oli 75,4 metriä, leveys 19,2 metriä ja syväys 5,7 metriä, ja siinä oli uutuuksina täydellinen sähköistys ja kallistustankit, joiden avulla se saattoi irtautua jäistä helposti. Lisäksi aluksessa oli yhden keulapotkurin lisäksi yhden sijasta kaksi peräpotkuria. Alus sai nimen Tsar Mihail Feodorovits (Царь Михаилъ Феодоровичъ). Venäläiset valtasivat aluksen lokakuussa 1917 ja antoivat sille uuden nimen Volynets (ven. Волынец ’volynialainen’) Volynian rykmentin kunniaksi, koska kyseinen joukko-osasto oli yksi ensimmäisistä, jotka hylkäsivät Aleksandr Kerenskin hallituksen ja siirtyivät kannattamaan bolševikkeja. Jäänmurtaja lähetettiin huhtikuussa 1918 avustamaan Helsingistä evakuoitavia venäläisiä sotalaivoja jäisen meren halki Pietariin. Suomalaiset vastustivat saksalaisten ja venäläisten sopimusta, jolla venäläiset saivat viedä sotalaivansa pois Suomesta: laivoja pidettiin Suomen valtion omaisuutena, mutta saksalaiset eivät suostuneet yhteistyöhön vaan pitivät kiinni sopimuksesta, koska heille oli elintärkeää, että juuri solmittu Brest-Litovskin rauha bolsevikkihallinnon kanssa ei särkyisi. Suomalaiset eivät kuitenkaan antaneet sovinnolla periksi vaan tekivät erilaatuista vastarintaa, missä vain suinkin pystyivät: kapteeni Yrjö Roosin johtamat suojeluskuntalaiset kaappasivat jäänmurtaja Tarmon, joka oli myös ollut avustamassa sotalaivojen evakuointia, ja sen onnistuttua toinen ryhmittymä merikapteeni Theodor Segersvenin johdolla päätti kaapata myös jäänmurtaja Avancen
Power Macintosh

Power Macintosh (myöhemmin Power Mac) on joukko Applen suunnittelemia ja markkinoimia, PowerPC-suorittimella varustettuja, työpöytäkäyttöön tarkoitettuja tietokoneita. Tuotesarjaa myytiin maaliskuusta 1994 elokuuhun 2006. Power Macintoshit syrjäyttivät Applen aiemman Quadra-malliston. Ensimmäiset Power Macintoshit olivat Power Macintosh 6100, 7100 ja 8100, jotka käyttivät 60–110 MHz:n PowerPC 601 -suorittimia. 12 vuoden aikana Apple kehitti Power Macintosheja varten useita koteloita ja laitteissa käytettiin viiden sukupolven (603, 604, G3, G4 ja G5) PowerPC-suorittimia. Elokuussa 2006 Steve Jobs ilmoitti Power Macintosh -sarjan lakkauttamisesta Intel-pohjaisten Mac Pro -tietokoneiden tieltälähde?. Viimeiseksi Power Macintosh -sarjan malliksi jäi lokakuussa 2005 julkaistu, kahdella tuplaytimisellä 2.5 GHz:n PowerPC G5 -suorittimella varustettu Power Macintosh G5. Ensimmäisten mallien käyttöjärjestelmänä oli System 7.5.3. New World ROM -sarjan koneet G3-mallista eteenpäin toimitettiin Mac OS 8 -käyttöjärjestelmällä
Suomen matemaattinen yhdistys

Suomen matemaattinen yhdistys ry - Finlands matematiska förening rf on 1868 perustettu matematiikan tutkimusta ja harrastamista edistävä yhdistys. Se on yksi maailman vanhimpia matemaattisia yhdistyksiä. Yhdistyksessä oli vuoden 2014 päättyessä 312 jäsentä. Yhdistyksen tärkein toimintamuoto on matemaattisten tieteellisten esitelmätilaisuuksien järjestämien. Vuosittain yhdistys myöntää Ernst Lindelöf -palkinnon parhaan edellisvuonna valmistuneen matematiikan pro gradu -tutkielman tai diplomityön tekijälle. Yhdistys on viime vuosina jakanut myös matematiikkapalkintoa parillisina vuosina. Yhdistyksen piirissä toimii Valmennusjaosto, joka huolehtii matematiikan koululaiskilpailutoimintaan liittyvästä valmennuksesta ja Suomen osallistumisesta Kansainvälisiin matematiikkaolympialaisiin. Suomen matemaattisen yhdistyksen perustava kokous oli 20.11.1868. Keskeinen syy seuran perustamiseen oli vuonna 1852 tapahtunut Keisarillisen Aleksanterin-yliopiston eli Helsingin yliopiston ylioppilasosakuntien lakkauttaminen (joksikin vuodeksi) ja niiden korvaaminen oppiainepohjaisilla yhdistyksillä. Matemaattisen yhdistyksen ensimmäinen puheenjohtaja oli tuolloin Suomen ainoa matematiikan professori Lorenz Lindelöf
Alkulukulause

Lukuteoriassa alkulukulause antaa alkulukujen jakauman asymptoottisen arvion. Karkeasti ottaen alkulukulauseen mukaan satunnaisesti valittu positiivinen kokonaisluku N on todennäköisyydellä 1 / ln N alkuluku, missä ln N on N:n luonnollinen logaritmi. N:n kasvaessa alkuluvut käyvät yhä harvemmiksi. Esimerkiksi kun N = 10 000, keskimäärin joka yhdeksäs luku on alkuluku, kun taas arvolla N = 1 000 000 000 suunnilleen joka 21. luku on alkuluku. Alkulukulause antaa arvion tälle harvenemisnopeudelle. Olkoon π(x) lukua x + 1 pienempien alkulukujen lukumäärä. Tällöin alkulukulauseen mukaan osamäärän π(x) ln(x) / x raja-arvo on 1, kun x kasvaa rajatta. Käyttäen Landaun symbolia tulos voidaan ilmoittaa muodossa Tämä ei tarkoita sitä, että näiden funktioiden erotus lähenee nollaa. Lauseen otaksui Adrien-Marie Legendre vuonna 1796, ja sen todistivat Jacques Hadamard ja Charles-Jean de la Vallée-Poussin toisistaan riippumatta vuonna 1896. Molempien todistus perustuu funktioteoriaan. Tarkemmin sanottuna he osoittivat, että Riemannin zeeta-funktiolla 𝜁(𝑠) ei ole nollakohtia, kun 𝑅𝑒(𝑠)=1
Toronto FC

Toronto FC on kanadalainen jalkapalloseura Torontosta Ontariosta, joka on pelannut kaudesta 2007 alkaen ammattilaisliiga Major League Soccerissa (MLS). Maple Leaf Sports & Entertainmentin omistukseen kuuluva Toronto FC on MLS:n historian ensimmäinen ei-yhdysvaltalainen seura. Saman yhtiön omistukseen kuuluvat urheiluseuroista myös NHL-seura Toronto Maple Leafs, AHL-seura Toronto Marlies ja NBA-seura Toronto Raptors. MLS-seuran tulo Torontoon varmistui vuoden 2005 loppupuolella, kun uuden, erityisesti jalkapalloa varten rakennettavan stadionin rakentamisesta Torontoon oltiin päästy sopimukseen. Toronton kaupungin omistamalla ja Maple Leaf Sports & Entertainmentin hallinnoimalla BMO Field -stadionilla pelattiin ensimmäinen jalkapallo-ottelu 28. huhtikuuta 2007, jolloin Toronto sai vastaansa MLS:n runkosarjaottelussa Kansas City Wizardsin, ja stadionin avajaisjuhlat pidettiin toukokuussa 2007. Stadion sai nimen BMO Field pankkiyhtiö BMO Financial Groupin ostettua stadionin nimeämisoikeudet elokuussa 2006. Seuran nimi julkistettiin virallisesti toukokuussa 2006. Ennen nimen päättämistä Internetin käyttäjät pääsivät kertomaan oman näkemyksensä siitä, mikä nimi seuralla pitäisi antaa. Annetuista vaihtoehdoista Toronto FC keräsi yli 40 prosentin kannatuksen, kun muina nimivaihtoehtoina olivat Inter Toronto FC, Toronto Nationals, Toronto Northmen ja Toronto Reds. Toronto FC:n ensimmäinen päävalmentaja oli skotlantilainen Mo Johnston, joka nimettiin tehtävään elokuussa 2006. Pitkän pelaajauran luonut Johnston oli valmentanut aiemmin MLS-seura MetroStarsia/Red Bull New Yorkia, ensin apuvalmentajana vuodesta 2003 vuoteen 2005 ja sitten päävalmentajana kauden 2005 lopusta kesäkuuhun 2006
Jäänmurtaja Voima (1916)

Jäänmurtaja Voima oli vuonna 1924 käyttöön otettu Suomen merenkulkulaitoksen jäänmurtaja. Alus oli alun perin Tallinnassa vuonna 1916 rakennettu ja saksalaisten vuonna 1917 kattiloilla varustama keskeneräinen Hanse-niminen jäänmurtaja. Helsinkiläinen varustamo John Nurminen Oy osti keskeneräisen murtajan vuonna 1919 ja hinautti sen Helsinkiin. Kauppaan sisältyivät kaksi savupiippua hormeineen, runkoon asennetut höyrykattilat, viisi ankkuria, kaksi kuuden lukon ankkurikettinkiä, koko joukko pumppuja, venttiileitä ja teräksestä valettuja kansirakenteiden osia sekä laatikoittain koneenosia, pultteja ja muttereita - siis kaikkea mistä Suomessa oli tuolloin huutava puute. Aluksessa oli vain peräpotkuri, mutta sen keularuumaa rakennettaessa oli otettu huomioon mahdollisuus asentaa keulakone ja keulapotkuri. Vuonna 1922, kun voimakas jäänmurtaja Wäinämöinen jouduttiin Tarton rauhan ehdoilla luovuttamaan Virolle, Nurminen tarjosi tätä hankintaansa valtiolle. Neuvotteluista tuli pitkät ja vaikeat. Lopulta asiantuntijoiden mielipide ratkaisi. Asiasta äänestettäessä vastustajat jäivät selvään vähemmistöön. Vuoden 1923 tulo- ja menoarvioon otettiin 17 miljoonan markan määrärahan jäänmurtaja Hansen ostamista ja kunnostamista varten. Vastaavan aluksen rakentaminen alusta asti olisi nimittäin maksanut moninkertaisen summan, eikä mikään suomalainen telakka ollut vielä valmis urakkaan. Hietalahden telakka sai tehtäväkseen aluksen rakentamisen vaatimuksia vastaavaksi, mikä merkitsi lähinnä sitä, että aluksen keula muotoiltiin uudelleen jotta siihen voitiin asentaa keulakone ja keulapotkuri
Alceste

Alceste on Christoph Willibald Gluckin säveltämä kolminäytöksinen traaginen ooppera. Sen alkuperäisen italiankielisen libreton on Euripidestä mukaillen kirjoittanut Ranieri da Calzabigi. Ooppera sai ensiesityksensä Wienin Burgtheaterissa 26. joulukuuta 1767. Gluck sovitti oopperan myös ranskaksi, jolloin libretistinä toimi Marie François Louis Gand Leblanc Roullet. Ranskankielinen versio ensiesitettiin Académie Royale de Musique’issa 23. huhtikuuta 1776. Alceste on yksi Gluckin niin kutsutuista reformioopperoista, joissa säveltäjä uudisti oopperan muotokieltä palauttamalla musiikin tukemaan draamaa.
Avalanche (albumi)

# 102 Avalanche on Mountain-yhtyeen neljäs ja viimeinen studioalbumi sen varsinaisena toiminta-aikakautena. Yhtye tosin oli jonkin aikaa ollut hajonneena vuosien 1972 ja 1973 aikana. Avalanche on edeltäjiään hieman kitaravoittoisempi ja varsinaista kosketinsoittajaa ei käytetä. Rumpaliksi oli palannut Corky Laing ja toiseksi kitaristiksi otettiin David Perry. Albumi ei menestynyt enää aiempien studioalbumien tapaan ja yhtye hajosi vuoden 1975 Ison-Britannian kiertueen jälkeen.
Sarıkamışin taistelu

22. lokakuuta 1914 – 17. tammikuuta 1915 Kaukasus Venäjän voitto Venäjän keisarikunta Osmaanien valtakunta Illarion Vorontsov-DaškovNikolai Judenitš Enver pašša 50 000 – 64 000 75 000 – 95 000(lisäksi n. 100 000 aseistamatonta tukihenkilöä) 20 000 kaatunutta 70 000 – 90 000 Sarıkamışin taistelu oli Venäjän ja Osmanien valtakunta välinen taistelu, joka käytiin Kaukasuksen alueella ensimmäisen maailmansodan aikana vuodenvaihteessa 1914–1915. Turkkilaisten huonosti valmisteltu hyökkäys Venäjän hallitsemalle vuoristoalueelle epäonnistui pahoin ja johti lähes koko hyökkäysarmeijan tuhoutumiseen. Osmanisotilailla ei ollut talviolosuhteisiin soveltuvia varusteita, ja tuhannet heistä kuolivat kylmyyteen. Venäläisten menetykset olivat suhteellisen pienet. Taistelua kutsutaan joskus nimillä Sarıkamışh tai Sarıkamış, turkin kielillä Sarıkamış Faciası (”Sarıkamışin murhenäytelmä”). Sarıkamış kuului Venäjän keisarikunnan Karsin alueeseen, jonka Venäjä oli vallannut Osmanien valtakunnalta Turkin sodassa 1877–1878. Osmanivaltakunnan sotaministeri Enver pašša uskoi, että Sarıkamışin kautta voisi edetä Venäjän Kaukasuksen hallinnolliseen keskukseen Tbilisiin asti ja siitä edelleen pohjoiseen muslimialueille. Enver alkoi suunnitella hyökkäystä Sarıkamışiin, kun osmanit olivat Bergmannin offensiivissa onnistuneet 2. marraskuuta valtaamaan Köprüköyn kaupungin
Die Wacht am Rhein

Die Wacht am Rhein (Alpo Noposen suomennoksena Reinin vartio) on saksalainen patrioottinen laulu. Se on alun perin Max Schneckenburgerin 1840 kirjoittama runo, johon Karl Wilhelm loi sävelmän 1854. Sillä oli Saksan keisarikunnassa kansan parissa kansallislaulun asema Heil dir im Siegerkranzin rinnalla. Runossa viitataan aikaan, jolloin Saksassa pelättiin Ranskan aikovan liittää Reinin länsipuoliset alueet, kuten jo Napoléonin aikana oli tehty, sillä muun muassa Adolphe Thiers piti Reiniä Ranskan luonnollisena itärajana. Runossa kehotetaan saksalaisia puolustamaan Reiniä. Laulun nimellä tunnetaan myös saksalaisten ja liittoutuneiden välinen ”operaatio Wacht am Rhein” eli Ardennien taistelu vuodenvaihteessa 1944–1945. Laulusta sai nimensä myös Lillian Hellmanin näytelmä Vartio Reinillä (Watch on the Rhine, 1941).
Jambol

Koordinaatit: 42°29′N, 26°30′E Jàmbol (bulg. Ямбол) on kaupunki Etelä-Bulgariassa, Jambolin alueella. Kaupungin asukasluku on 73 268 (2011). Jambolin perusti kreikkalainen Filippos II noin vuonna 350 eaa, ja Rooman valtakunta valloitti kaupungin myöhemmin. Vuonna 583 avaarit tuhosivat kaupungin maan tasalle. Kaupunki rakennettiin myöhemmin takaisin. 1800-luvulle tultaessa kaupungista oli tullut merkittävä uskonnollinen keskus. Neuvostoliiton miehitettyä Bulgarian valtion vuonna 1944 Bulgariassa tuli valtaan kommunistinen puolue ja valtio muuttui Bulgarian kansantasavallaksi. Kommunistimaissa ei sallittu uskontoa, minkä seurauksena melkein kaikki uskonnolliset rakennukset tuhottiin Jambolista. Jambolin merkittävin uskonto on ortodoksisuus.
Factum

Factum on Weilin+Göösin vuosina 2003–2005 julkaisema kahdeksanosainen tietosanakirja. Teoksen osissa on 70 000 hakusanaa. Noin 18 500 henkilöartikkelista suomalaisia on lähes 7000.
Triviatieto

Trivia- eli nippelitieto (myös triviaali tieto) tarkoittaa yleisesti johonkin aiheeseen liittyvää irrallista, usein toisarvoista, tietoa. Käsite pohjaa adjektiiviin triviaali, jonka merkityksiä ovat yksinkertainen, alkeellinen, itsestään selvä; tylsä, lattea; perus-. Trivialla saatetaan tarkoittaa myös jossain määrin yleistietoa. 1900-luvun lopulla triviatiedolla saatettiin tarkoittaa tietoa, josta on hyötyä lähinnä tietokilpailussa. Triviatietokilpailuista tunnetuimpia on Trivial Pursuit -lautapeli.
Jaska Jokunen

Jaakko ”Jaska” Jokunen (engl. Charles ”Charlie” Brown) on Charles M. Schulzin Tenavat-sarjakuvan päähenkilö. Hän on noin kahdeksanvuotias pikkupoika, joka kärsii monenlaisista vastoinkäymisistä ja varsinkin sisäisestä epävarmuuden tunteesta. Jaska Jokunen on ainoa Tenavien hahmoista, joka on mukana sekä kaikkein ensimmäisessä stripissä (2. lokakuuta 1950) että kaikkein viimeisessä (13. helmikuuta 2000). Koska Schulz ei pitänyt sarjansa alkukielisestä nimestä (Peanuts), useimpien Tenavat-animaatioiden ja -kirjojen nimessä esiintyy Jaska Jokusen nimi. Jaska Jokunen on kuvattu toiveikkaaksi lapseksi, joka kuitenkin kokee lähes aina epäonnistumisia ja pettymyksiä, ja ottaa ne hyvin raskaasti. Hänellä on oma baseball-joukkue, jossa hän on sekä kapteeni että syöttäjä, ja johon melkein kaikki hänen ystävänsä kuuluvat. Hän on kuitenkin huono pelaaja ja hänen joukkueensa häviää aina kaikki ottelut, lukuun ottamatta niitä kertoja jolloin hän on itse estynyt pelaamasta. Toinen hänen harrastuksistaan on leijanlennätys, joka ei koskaan onnistu ja jonka tuloksena leija useimmiten päättyy ”leijoja syövään puuhun”
Giuseppe Piazzi

Giuseppe Piazzi (7. heinäkuuta 1746 Ponte in Valtellina, Sondrion maakunta, Lombardia – 22. heinäkuuta 1826 Napoli, Napolin kuningaskunta) oli italialainen munkki, matemaatikko ja tähtitieteilijä, joka löysi Ceres-asteroidin. Ceres on ensimmäinen löydetty ja asteroidivyöhykkeen suurin asteroidi. 24. elokuuta 2006 IAU hyväksyi uuden planeetan määritelmän, jonka seurauksena Cereksestä tuli kääpiöplaneetta. Piazzi perusti Palermoon observatorion, joka on nykyisin nimeltään Osservatorio Astronomico di Palermo "Giuseppe S. Vaiana". Giuseppe Piazzin mukaan on nimetty asteroidi 1000 Piazzia.
Pariisi–Roubaix

Pariisi–Roubaix on yksi maailman vanhimmista polkupyöräkilpailuista. Se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1896, kun Roubaix’n velodromi oli avattu. Kisaa on ajettu aina nykypäivään saakka, ja vain maailmansodat sekä koronapandemia ovat estäneet sen järjestämisen. Kilpailu kuuluu maantiepyöräilyn "monumentteihin", jotka ovat kaikista arvostetuimpia maantiepyöräilyn klassikkokilpailuista. Kilpailu ajetaan joka vuosi maalis- tai huhtikuussa, mutta sen lähtöpiste ei ole enää Pariisissa, vaan se siirrettiin Compiègnen kaupunkiin vuonna 1968. Kilpailureitin pituus on yli 250 km ja se sisältää useita kivetyksellä päällystettyjä pavé-tieosuuksia. Kilpailu päättyy Roubaix'n ulkovelodromille, jossa ajetaan puolitoista kierrosta rataa ympäri ennen maaliin tuloa. Pariisi–Roubaix on osa UCI World Tour -kilpailusarjaa. Aiemmin kilpailu on ollut osa UCI maailmancupia 1989–2004 ja UCI ProTouria 2005–2007. Kilpailun järjestäjänä toimii Amaury Sport Organisation. Kisaa nimitetään yleiskielessä ”pohjoisen helvetiksi” tai ”klassikkojen kuningattareksi”. Kilpailuun kuuluu lukuisia nupukivisiä osuuksia, kuten esimerkiksi Puun risteys (Carrefour de l’Arbre), mikä lisää kilpailijoiden kaatumisen ja loukkaantumisen riskiä melkoisesti