nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Eino E. Suolahti

Eino Edvard ”Nenno” Suolahti (28. marraskuuta 1914 Helsinki – 21. marraskuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen historioitsija, professori ja kulttuuripersoonallisuus, joka toimi pitkään WSOY:n kirjallisena johtajana ja sen jälkeen Akateemisen kirjakaupan johtajana. Suolahden vanhemmat olivat lääkintäkenraalimajuri Eino Suolahti ja Anna Suolahti, o.s. Forsell. Hänen pikkuveljensä oli nuorena kuollut lupaava säveltäjä Heikki Suolahti. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta, opiskeli historiaa Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian maisteriksi 1936. Suolahti väitteli tohtoriksi sodan jälkeen 1946. Väitöskirjan aiheena oli porvarispoikien opinkäynti ja sen aiheuttama säätykierto Turun Akatemiassa 1600-luvulla. Suolahti kirjoitti merkittävimmät teoksensa 1940-luvun lopulla. Vuonna 1947 hän julkaisi setänsä Gunnar Suolahden elämäkerran, ja vuonna 1950 ilmestyneeseen Helsingin kaupungin historian ensimmäiseen osaan Suolahti kirjoitti luvut Vantaan Helsinki ja Ensimmäinen Vironniemen Helsinki
George Barnes

George Barnes (17. heinäkuuta 1921 Chicago, Illinois – 5. syyskuuta 1977 Concord, Kalifornia) oli jazz-kitaristi, joka levytti ensimmäisenä maailmassa sähkökitaran soittoa (vuonna 1938). Hän soitti kyseistä soitinta swing-tyyliin vuodesta 1931 alkaen. Barnes soitti uransa alussa blues-laulajien, kuten Big Bill Broonzyn, taustamuusikkona. Hän sai myöhemmin suosiota levytettyään albumin "Two Guitars" yhteistyössä kitaristi Carl Kressin kanssa. Kressin kuoltua pitkäaikaiseksi yhteistyökumppaniksi muodostui Bucky Pizzarelli. Ennen kuolemaansa 1970-luvulla, Barnes levytti myös Joe Venutin kanssa.
Likinäköisyys

Likinäköisyys tai likitaittoisuus eli myopia on silmässä esiintyvä taittovika, joka korjataan koverilla linsseillä eli käyttämällä miinuslaseja. Likinäköinen henkilö ei näe kauas terävästi ilman laseja. Likitaittoisen silmän taittovoima on liian suuri suhteessa sen pituuteen. Syynä voi olla sarveiskalvon tai mykiön liiallinen kuperuus tai silmän liiallinen pituus. Murrosikäisen likitaittoisuus useimmin johtuu siitä, että silmä kasvaa pitemmäksi kuin sen polttoväli edellyttäisi. Keski-iän jälkeen ilmaantuva likitaittoisuus johtuu tavallisesti alkavan harmaakaihen aiheuttamasta mykiön taittovoiman lisääntymisestä. Äkillisen tai aaltoilevan likitaittoisuuden voivat aiheuttaa osmoottiseen tasapainoon vaikuttavat sairaudet, kuten diabetes ja myyräkuume. Sarveiskalvon kartiopullistuma aiheuttaa likitaittoisuutta suhteellisen nuorella iällä. Kimmoisan mykiön taittovoiman täytyy lisääntyä, kun silmä mukautuu (akkommodaatio) katsomaan lähietäisyydelle. Iän myötä mykiön muovautuvuus vähenee. Ikänäköisyyden (presbyopia) vuoksi lukeminen ilman silmälaseja käy työlääksi ja lopulta mahdottomaksi. Ikänäköisyyden oireet – silmien väsyminen ja kirveleminen sekä näön sumeneminen lähityössä – ilmaantuvat 45 vuoden iässä
Aamunkoitto (kirja)

Aamunkoitto on Octavia E. Butlerin Xenogenesis-trilogian ensimmäinen osa. Se ilmestyi Yhdysvalloissa vuonna 1987 nimellä Dawn, ja suomennos ilmestyi Kirjayhtymän kustantamana ja Matti Kannoston kääntämänä vuonna 1990. Lilith Iyapo herää ydinsodan jälkeiseen maailmaan huomatakseen, että avaruuden muukalaiset ovat viimeinkin löytäneet Maan. Oankalit, vaeltavat DNA-kauppiaat, ovat pelastaneet ihmiskunnan rippeet ja pitäneet heidät unessa samaan aikaan kun Maata on valmisteltu jälleenasuttavaksi. Lilith on valittu herättämään ja opettamaan pieniä ihmisjoukkoja, joiden on määrä astua takaisin kotiplaneettansa pinnalle. Hänen tehtävänään on valmistella ihmiset kohtaamaan sekä villiintynyt Maa että hirvittävät oankalit. Ihmiskunnan pelastumisella on kuitenkin hintansa: oankalit ovat geenimanipuloijia, joille perimän muokkaus on elinehto. Tulevaisuus ja Lilithin henki riippuvat siitä pystyvätkö ihmiset muuttamaan käsitystään ihmisyydestä.
Integriini

Integriinit ovat tarttumisreseptoreja, jotka läpäisevät solukalvon. Ne yhdistävät solun tukirangan soluväliaineeseen. Integriinit läpäisevät solukalvon yhden kerran, suurin osa niistä sijaitsee solun ulkopuolella. Kaikki integriinit koostuvat kahdesta eri proteiinista, α- ja β-integriinistä. Sekä α-, että β-alayksiköitä ja niiden muodostamia reseptoreita kutsutaan integriineiksi. Integriinit voidaan ryhmitellä esimerkiksi tärkeimmän reseptorinsa mukaan kollageeni-, laminiini-, fibronektiini-, tenaskiini-, fibrinogeeni-, vitronektiini- ja tulehdussolujen solu-solureseptoreihin. Yleensä integriinit kiinnittyvät useampaan kuin yhteen soluväliaineen proteiiniin. Myös yhdenlaisella soluväliaineen proteiinilla voi olla useita eri integriinejä reseptoreinaan. Integriinit ankkuroivat soluja kiinni kudoksiin ja niillä on myös tehtävä solujen liikkuessa kudoksissa. Solut käyttävät niitä myös saadakseen tietoa ympäristöstään siten, että integriinin kiinnittyminen ligandiinsa saa aikaan viestin välittymisen soluun. Integriinit tunnistavat ligandissaan kohdan, joka muodostuu kolmesta aminohaposta ja kiinnittyvät tähän. Esimerkiksi fibronektiinistä on löydetty arginiini-glysiini-asparagiinihappojakso (RGD-jakso), joka yleensä sijaitsee proteiinista ulostyöntyvässä lenkissä
Suomen punaisten rintamamiesten liitto

Suomen punaisten rintamamiesten liitto (SPRL) oli 1930-luvun alussa Suomessa toiminut salainen äärivasemmistolainen järjestö, joka ohjelmansa mukaan pyrki kapitalismin kukistamiseen ja proletariaatin diktatuurin pystyttämiseen keinoilla millä hyvänsä. Liitto ilmoitti noudattavansa Kommunistisen internationaalin ohjeita ja toimivansa yhteistyössä kaikkien maiden vallankumouksellisten armeijoiden kanssa, mutta Suomen Kommunistinen Puolue suhtautui siihen kielteisesti. SPRL:n noin 60-henkiseen jäsenistöön kuului sekä SKP:n jäseniä että puolueesta aiemmin erotettuja henkilöitä. Punaisten rintamamiesten liitto perustettiin vuonna 1930, sen jälkeen, kun kommunistien ja muun vasemmiston julkisen toiminnan mahdollisuuksia heikennettiin huomattavasti niin sanotuilla kommunistilaeilla. Järjestön suunnittelemaa toimintaa tämä ei varsinaisesti haitannut, sillä se aikoi toimia vain maanalaisesti ja lain ulkopuolella. Ohjelmassaan Aktiivisuus vaiko, passiivisuus SPRL suorastaan kiitti Lapuan liikettä toteamalla: "Nyt voimmekin paremmin toimia kuin ei ole muita toimintamuotoja kiusanamme." Järjestö kehotti kannattajiaan varustautumaan tuleviin koitoksiin mm. asein, puukoin ja pampuin. Liitto pyrki seuraamaan Saksan Punaisten rintamasotureiden liiton toimintaa jatkaneiden, aktiivisesti katutaisteluihin osallistuneiden, antifasististen työväen puolustusjärjestöjen esimerkkiä. Rintamamiesten toiminta, kuten vallankumouksellisen sabotaasin harjoittaminen, jäi varsin pienimuotoiseksi. 25. joulukuuta 1930 SPRL järjesti mielenosoituksen Senaatintorilla Helsingissä, mutta paikalle saapui vain muutama mielenosoittaja
Kilpailupolitiikka

Kilpailupolitiikka on osa yleistä talous- ja sosiaalipolitiikkaa. Kilpailupolitiikalla voidaan käsittää laajassa mielessä kaikki talouden perusrakenteita koskevat säännöt. Tällöin luetaan käsittelyyn mukaan eri oikeuden alat, esimerkiksi vero-oikeus ja tarkastellaan niiden suhdetta kilpailua edistävässä ja rajoittavassa mielessä. Suppeammassa mielessä kilpailupolitiikka voidaan ymmärtää ”kilpailuoikeus” orientoidussa merkityksessä, jolloin se kattaa kontrolloinnin niin valtion (pois lukien julkisen vallan käyttö), yritysten kuin kuluttajien toimissa Kilpailupolitiikan tehtävät ovat kilpailun edistäminen ja kilpailulakien puhdas toimeenpano. Ensimmäisessä on kyse toisaalta mahdollisimman vähäisessä markkinoiden toimintaan puuttumisessa viranomaistaholta ja toisaalta kilpailuviranomaisten esittämistä toimista kilpailun rajoitusten poistamiseksi. Jälkimmäistä tehtävää toteutetaan kilpailuviranomaisten taholta tutkimalla käytännössä kilpailunrajoitustapauksia ja kieltämällä tietyissä tapauksissa kilpailulle vahingollisia toimia. Toteutettavan kilpailupolitiikan tavoitteena EU:ssa on taata markkinoiden mahdollisimman tehokas toiminta, estää kilpailun vääristäminen ja edistää kuluttajan hyvinvointia ja Euroopan taloudellista kilpailukykyä. Euroopan unionissa tarkoituksena on kilpailusääntöjen avulla saada aikaa kilpailua ja varmistaa pääomien, tavaroiden ja palveluiden vapaa liikkuvuus jäsenvaltiosta toiseen. Keskeistä EU:n kilpailupolitiikassa on ns. kauppakriteeri; EU:n kilpailusääntöjä sovelletaan kilpailun rajoitukseen, jos rajoituksella voidaan merkittävästi vaikuttaa jäsenmaiden väliseen kauppaan tai tapauksessa jossa osalliset yritykset ovat yhdestä jäsenmaasta. Keskeiset kilpailusäännöt ovat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen artiklat 101 (yritysten kilpailua vääristävä yhteistyö, ent. EY:n perustamissopimuksen 81 art) ja 102 (yrityksen määräävän markkina-aseman väärinkäyttö, ent
SMS Hindenburg

SMS Hindenburg oli saksalainen jäänmurtaja, joka ajoi miinaan ja upposi 9. maaliskuuta 1918 Eckerön lähellä Ahvenanmaalla. Miehistön jäsenistä kolme kuoli ja viisi loukkaantui miinanräjähdyksessä. Jäänmurtaja Hindenburg kuului saksalaiseen laivasto-osaston, joka oli Suomen sisällissodan kuljetti noin tuhannen miehen vahvuisen osaston Ahvenanmaan miehitysjoukoiksi. Eskadeeriin kuuluivat lisäksi muun muassa taistelulaivat SMS Westfalen ja SMS Rheinland, miinanlaskija SMS Nautilus, raivaajat SMS Steigerwald, SMS Giffhorn ja SMS Franken, torpedoveneet T55, T63, T139, T143, T155 ja T160, sairaalalaiva Viola sekä kahdeksan kuljetuslaivaa. Osasto kohtasi 5. maaliskuuta Eckerön luona ruotsalaisen laivasto-osaston, josta oli jo laskenut maihin Ahvenanmaalle 500 miehen pataljoonan. Tämä ei kuitenkaan estänyt saksalaisten joukkojen maihinnousua. Hindenburg oli uppoamispäivänään 9. maaliskuuta murtanut väylän avoveteen eräälle kuljetuslaivalle ja oli palaamassa Eckeröön, kun se törmäsi jäähän tarttuneeseen ajomiinaan ja upposi 5 minuutissa. Hindenburgin hyväkuntoinen hylky löytyi vuonna 1995, ja hylystä nostettu laivakello on esillä Maarianhaminan merenkulkumuseossa. Hylkyyn sukellusta on rajoitettu Saksan ulkoministeriön pyynnöstä, koska Saksa pitää hylkyä sankarihautana
Armen Nazarjan

Armen Nazarjan (bulg. Армен Назарян, arm. Արմեն Նազարյան, s. 9. maaliskuuta 1974 Gjumri, Armenian SNT, Neuvostoliitto) on armenialaissyntyinen, sittemmin Bulgariaa edustanut painija ja olympiavoittaja. Nazarjan oli uransa alkuvaiheissa yksi Armenian parhaista painijoista. Hän voitti muun muassa Armenian-mestaruuden 52 kilon sarjassa kolmesti ja olympiakultaa samassa sarjassa Atlantassa 1996, jolloin hänestä tuli maansa ensimmäinen olympiavoittaja. Vuonna 1997 hän kuitenkin muutti Bulgariaan ja sai maan kansalaisuuden. Hän edusti Bulgariaa vuoden 2000 kesäolympialaisissa ja voitti 58 kilon sarjassa toisen olympiakultansa. Neljä vuotta myöhemmin Ateenan olympiakisoissa hän saavutti 60 kilon sarjassa pronssia. Bulgarian-mestaruuden hän on voittanut seitsemän kertaa ja ollut kerran hopealla ja neljä kertaa pronssilla. Maailmanmestaruuden hän on voittanut kahdesti ja Euroopan-mestaruuden kuudesti
Liikuntalääketiede

Liikuntalääketiede on lääketieteen erikoisala, jossa tarkastellaan liikunnan ja fyysisen kunnon välisiä yhteyksiä terveyteen, sairauksiin ja ravintoon. Liikuntalääketieteen tehtävänä on edistää väestön terveyttä, ehkäistä, hoitaa ja kuntouttaa sairauksia ja vammoja yksilöllistä omatoimista fyysistä aktiivisuutta hyödyntäen. Liikuntalääketieteen koulutuksen saaneet henkilöt ovat perehtyneet sekä liikuntaan ja terveyteen että niiden välisiin yhteyksiin. Liikuntalääketiede hyväksyttiin omaksi itsenäiseksi erikoisalakseen vuonna 1986. Liikuntalääketiedettä voi opiskella pääaineenaan Jyväskylän ja Kuopion yliopistoissa. Liikuntalääketiedettä voi opiskella myös avoimessa yliopistossa Kuopion yliopiston vaatimusten mukaisesti kaikkialla Suomessa. Liikuntalääketiedettä opiskellut voi esimerkiksi suunnitella terveysliikuntaohjelmia sekä seurata niiden toteutumista ja vaikutuksia. Alan asiantuntemusta tarvitaan muun muassa urheiluseuroissa, urheiluopistoissa, kuntoutuslaitoksissa, sairaaloissa, oppilaitoksissa, tutkimuslaitoksissa, yliopistoissa ja puolustusvoimissa. Opetus- ja kulttuuriministeriö rahoittaa kuutta liikuntalääketieteen keskusta Suomessa. Niiden tehtävänä on liikuntalääketieteellisen tutkimuksen tekeminen, liikuntalääketieteen erikoistumiskoulutus yhdessä yliopistojen kanssa, koulutus, viestintä ja alueellinen palvelutoiminta. Keskukset ovat Helsingin Urheilulääkäriasema, Kuopion Liikuntalääketieteen tutkimuskeskus, Oulun Liikuntalääketieteellinen Klinikka Oulun Diakonialaitoksella, Paavo Nurmi –keskus Turussa ja Tampereen urheilulääkäriasema. Liikuntalääketieteen keskukset vastaavat yhteistyössä eri yliopistojen kanssa liikuntalääketieteen erikoistumiskoulutuksesta Suomessa
Masaccio

CimabueArnolfo di LapoNicola PisanoGiovanni PisanoAndrea Tafi (taiteilija)GiottoPietro Lorenzetti (Pietro Laurati)Andrea PisanoBuonamico BuffalmaccoAmbrogio Lorenzetti (Ambruogio Laurati)Pietro CavalliniSimone MartiniTaddeo GaddiAndrea Orcagna (Andrea di Cione)Agnolo GaddiDuccio di BuoninsegnaGherardo StarninaLorenzo MonacoTaddeo Bartoli Jacopo della QuerciaNanni di BancoLuca della RobbiaPaolo UccelloLorenzo GhibertiMasolino da PanicaleMasaccioFilippo BrunelleschiDonatelloGiuliano da MaianoPiero della FrancescaFra AngelicoLeon Battista AlbertiAntonello da MessinaAlessio BaldovinettiFra Filippo LippiAndrea del CastagnoDomenico VenezianoGentile da FabrianoPisanelloBenozzo GozzoliVecchietta (Francesco di Giorgio e di Lorenzo)Antonio RossellinoBernardo RossellinoDesiderio da SettignanoMino da FiesoleLorenzo CostaErcole FerrareseJacopo BelliniGiovanni BelliniGentile BelliniCosimo RosselliAntonio del PollaiuoloPiero PollaiuoloSandro BotticelliAndrea del VerrocchioAndrea MantegnaFilippino LippiBernardino PinturicchioFrancesco FranciaPietro PeruginoLuca Signorelli Leonardo da VinciGiorgione da CastelfrancoAntonio da CorreggioPiero di CosimoDonato Bramante (Bramante da Urbino)Giuliano da SangalloAntonio da SangalloRafaelGiulio RomanoPontormoAndrea SansovinoLorenzo di CrediBaldassare PeruzziAndrea del SartoRosso FiorentinoJacopo PalmaLorenzo LottoSebastiano del Piombo (Sebastiano Viniziano)Michelangelo Buonarroti Masaccio (oik. Tommaso Cassai tai Tommaso di Ser Giovanni di Mone Cassai; 21. joulukuuta 1401 – syksyllä 1428 Rooma) oli italialainen renessanssiajan taidemaalari. Masaccio oli ensimmäisiä luonnonmukaista perspektiiviä ja syvyysvaikutelmaa kehittäneitä ja käyttäneitä kuvataiteilijoita. Hänen katsotaan keksineen erään perspektiivikuvaamisen tärkeimmistä tekniikoista, katoamis- eli pakopisteen. Masaccion Santa Maria del Carmine -kirkkoon maalaamat freskot edustivat humanismia ja vaikuttivat koko renessanssiajan maalaustaiteeseen. Lyhyestä kuuden vuoden pituisesta urastaan huolimatta Masaccio on eräs läntisen maalausperinteen vaikutusvaltaisimpia hahmoja. Hänen maalauksensa vaikuttivat muun muassa Leonardo da Vincin, Michelangelon ja Rafaelin maalauksiin. Masaccio kehitti perspektiiviä. Ennen häntä maalausten hahmot seisoivat varpaillaan, mutta Masaccio asetti maalaustensa näköpisteen alas ja lyhensi hahmot sen mukaan. Masaccio liittyi San Lucan maalarikiltaan Firenzessä vuonna 1424. Masaccion töitä on nykyään esillä muun muassa Napolin Capodimonte-museossa (Lumimadonna , Neitsyt Marian taivaaseen astuminen, Masolinon maalaamana pidetty Santa Maria Maggiatoren perustaminen) sekä Lontoon National Galleryssa (Pyhä Hieronymus ja Johannes Kastaja)
Sukupuolikromosomi

Sukupuolikromosomi on yksilön sukupuolen kehitykseen vaikuttava kromosomi. Joillain lajeilla, kuten ihmisellä, naaras on homogameettinen, eli sillä on vain yhdentyyppisiä sukupuolikromosomeja (XX), ja koiras on heterogameettinen, eli sillä on kahdentyyppisiä sukupuolikromosomeja (XY). Joillain toisilla lajeilla tämä on päinvastoin. Useimpien nisäkäslajien naarailla on kaksi X-kromosomia (XX) ja koirailla yksi X-kromosomi ja yksi Y-kromosomi (XY). Vesinokkaeläimellä sukupuolikromosomeja on kymmenen, naaraalla XXXXXXXXXX ja koiraalla XYXYXYXYXY. Nisäkkäillä sukupuolen määrää geneettisesti Y-kromosomi, myös epätavallisissa yhdistelmissä, kuten XXY, XYY, X ja XXX. Nisäkkäiden Y-kromosomi sisältää SRY-geenin (Sex-determining Region Y), joka laukaisee eliön kehittymisen koiraspuoliseksi eli kivesten kehittymisen ja testosteronin tuotannon. Muussa tapauksessa (myös silloin, kun eliöllä esiintyy XY-kromosomit mutta sen SRY-geeni on puuttuva tai toimimaton) eliö kehittyy naaraspuoliseksi. Y-kromosomi on kooltaan vain murto-osan X-kromosomin koosta, ja näin ollen se ei sisällä yhtä paljon geenejä kuin X-kromosomi. Ne geenit, joita Y-kromosomi sisältää, liittyvät lähinnä sukupuolen kehittymiseen, kun taas X-kromosomi sisältää useita kehitykseen ja toimintakykyyn vaikuttavia geenejä.  Sukupuoleen kytkeytyviä ominaisuuksia määräävät geenit sijaitsevat X-kromosomin siinä osassa, jolle ei ole vastinetta Y-kromosomissa. Näin ollen kyseiset periytyvät ominaisuudet ovat yleensä resessiivisiä ja siksi ilmenevät yleisemmin miehillä kuin naisilla
Alain Sutter

Alain Sutter (s. 22. tammikuuta 1968 Bern, Sveitsi) on sveitsiläinen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Sutter edusti urallaan seuratasolla vuosina 1985–1998 kotimaassaan Grasshopperia ja Young Boysia, Saksassa Nürnbergiä, Bayern Müncheniä ja Freiburgia sekä Yhdysvalloissa Dallas Burnia. Sveitsin maajoukkueessa Sutter pelasi vuosina 1986–1996 62 ottelua ja teki niissä viisi maalia. Hän kuului Sveitsin joukkueeseen vuoden 1994 MM-kisoissa. 1 Pascolo |2 Hottiger |3 Quentin |4 Herr |5 Geiger |6 Bregy |7 Sutter |8 Ohrel |9 Knup |10 Sforza |11 Chapuisat |12 Lehmann |13 Egli |14 Subiat |15 Grassi |16 Bickel |17 Fournier |18 Rueda |19 Studer |20 Sylvestre |21 Wyss |22 Brunner |Valmentaja Hodgson
Luonnonperintösäätiö

Luonnonperintösäätiö sr (vuoteen 2003 Luonnonsuojelualuesäätiö) on Pentti Linkolan vuonna 1995 perustama säätiö, joka suojelee Suomen luontoa, ensisijaisesti uhanalaista metsää. Säätiö hankkii lahjoitusvaroin omistukseensa luonnonarvoiltaan merkittäviä alueita ja takaa niille luonnonsuojelulain mukaisen pysyvän rauhoituksen. Luonnonperintösäätiö on hankkinut yli 200 luonnonsuojelualuetta, yhteensä yli 5 500 hehtaaria. Luonnonperintösäätiön perusti vuonna 1995 kalastaja-kirjailija Pentti Linkola nimellä Luonnonsuojelualuesäätiö. Säätiö perustettiin Linkolan lahjoittamalla 400 000 markalla, jotka hän oli vuosikymmenten aikana säästänyt kalastajan tuloista ja luentopalkkioista. Ensimmäiset viisi vuotta säätiö keräsi varoja ja etsi sopivaa metsää suojeltavaksi. Säätiön nimi muutettiin vuonna 2003 Luonnonperintösäätiöksi, joka korostaa selvemmin säätiön sukupolvien ylitse ulottuvaa tehtävää. Ensimmäinen suojelualueen Luonnonperintösäätiö osti vuonna 2000. Kyseessä oli 25 hehtaarin laajuinen Saaren (nykyisen Parikkalan) kunnassa sijaitseva Akanvaara. Vuosina 2000–2003 metsiä suojeltiin keskimäärin yksi vuodessa. Suojeltu pinta-ala oli keskimäärin 11 hehtaaria vuodessa. Vuosina 2004–2008 suojeltujen metsien määrä nousi keskimäärin kolmeen vuodessa ja suojeltu vuosittainen pinta-ala 50 hehtaariin
Felipe González

Felipe González Márquez (s. 5. maaliskuuta 1942) on espanjalainen poliitikko. Hän oli Espanjan sosialistisen työväenpuolueen (PSOE) pääsihteerinä vuosina 1974–1997 ja maansa pääministerinä 1982–1996. González opiskeli lakia Sevillan Instituto San Isidorossa. Hän liittyi kiellettyyn PSOE:hen vuonna 1963 käyttäen salanimeä Isidoro. Hänet valittiin PSOE:n johtoon Suresnesissa Ranskassa järjestetyssä puoluekokouksessa 1974. Ensimmäisissä demokraattisissa vaaleissa 1977 hänet valittiin maan parlamenttiin Cortes Generalesiin ja puolueesta tuli suurin oppositiopuolue, mikä toistui 1979. PSOE voitti vuoden 1982 vaalit historiallisella tuloksella saaden 48,11 % äänistä. Ensimmäisen kerran mikään puolue sai ehdottoman enemmistön parlamentissa. Gonzálezin hallitus sääti koulutuksen ilmaiseksi 16 ikävuoteen asti ja laillisti osin abortin katolisen kirkon vastustuksesta huolimatta. Sosiaaliturvajärjestelmän luominen aloitettiin
SECI-malli

SECI-malli eli tiedon luomisen prosessimalli on Ikujirō Nonakan ja Hirotaka Takeuchin kehittämä malli uuden tiedon luomiseen organisaatiossa. Malli kuvaa prosessiin neljä vaihetta, jotka ovat tiedon sosialisaatio (socialization), ulkoistaminen (externalization), yhdistäminen (combination) ja sisäistäminen (internalization). Malliin sisältyy tiedon spiraali, jossa eksplisiittinen ja hiljainen tieto vuorovaikuttavat keskenään jatkuvana prosessina. Tämä vuorovaikutus johtaa uuden tiedon luomiseen. Mallin keskeinen ajatus on, että yksilöt jakavat jo olemassa olevaa tietoaan toistensa kanssa, jolloin se yhdistyy uudeksi tiedoksi. Tiedon spiraali - eli tiedon määrä - kasvaa sitä enemmän, miten monta kierrosta (iteraatiota) mallissa edetään.
Oulu (laiva)

M/S Oulu, tutummin Oulu-laiva, on oululaisen Merellinen Oulu -yhdistyksen omistama moottorialus. Alus rakennettiin 1963 Reposaaren Konepajalla Porissa alun perin Merenkulkuhallituksen toimeksiannosta ja valmistuttuaan se sijoitettiin Oulun luotsipiiriin tarkastusalukseksi. Myöhemmin alus siirrettiin Oulusta Saimaalle, jolloin sen nimeksi tuli Soisalo. Vuonna 1989 se kunnostettiin, minkä jälkeen alus siirtyi Suomen merivoimille ja nimettiin Kustaanmiekaksi. Merivoimissa laiva toimi tiedustelutehtävissä. Tähän sisältyi mm. koulutustoimintaa, viestiliikenteen seuraamista ja kriisitilanteissa myös vastapuolen viestiliikenteen häirintää. Merivoimat myi 2007 Kustaanmiekan Merellinen Oulu -yhdistykselle. Laivan omistukseensa hankkineen oululaisen yhdistyksen tavoitteena oli kunnostaa se alkuperäiseen asuunsa ja saada se hyväksyttyä perinnelaivarekisteriin. Alus luovutettiin yhdistykselle keväällä 2008, kun siitä oli riisuttu merivoimille tarpeellinen varustus. Alus sai takaisin vanhan nimensä. Laivassa oli alun perin hyttipaikkoja 28 hengelle, kerrallaan se voi kuljettaa noin 50 matkustajaa
Gautier Capuçon

Gautier Capuçon (s. 3. syyskuuta 1981 Chambéry Ranska) on ranskalainen sellisti. Hän aloitti sellonsoiton viisivuotiaana Ecole Nationale de Musique de Chambéryssä. Pariisissa Conservatoire National Supérieur de Musique -konservatoriossa hän opiskeli opettajanaan Philippe Muller. Wienissä hänen opettajanaan oli Heinrich Schiff. Capuçon voitti Ranskassa Maurice Ravel -musiikkiakatemian sellokilpailun, sai toisen palkinnon Uudessa-Seelannissa Christchurchin kansainvälisessä sellokilpailussa ja voitti ensimmäisen palkinnon André Navara -kilpailussa Toulousessa. Capuçon soitti vuosina 1997–1998 Euroopan yhteisön nuoriso-orkesterissa, jota johtivat Claudio Abbado, Bernard Haitink ja Kent Nagano. Vuonna 2001 hän sai Victoires de la Musique -järjestön vuoden tulokas -palkinnon ja 2004 hän sai Saksan television Echo-palkinnon sekä Borletti Buitonin säätiön palkinnon. Capuçon on soittanut useiden huippuorkesterien solistina. Hän on esiintynyt muun muassa Ranskan kansallisorkesterin, Liègen orkesterin, Wienin kamariorkesterin, Ranskan radion sinfoniaorkesterin ja Philadelphian orkesterin solistina. Suomessa hän soitti huhtikuussa 2007 Radion sinfoniaorkesterin solistina Henri Dutilleux'n sellokonserton
Riitta Nelimarkka

Riitta Leena Nelimarkka (oik. Nelimarkka-Seeck; s. 6. heinäkuuta 1948 Helsinki) on suomalainen kuvataiteilija, kirjailija ja animaatio-elokuvaohjaaja. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 2008.ja 2016 Ranskan valtion Arts et Lettres ritarikunnan upseerimerkki. Nelimarkka kävi Vapaata taidekoulua. Hän valmistui kuvaamataidonopettajaksi Taideteollisesta oppilaitoksesta vuonna 1972 ja taiteen tohtoriksi vuonna 2001. Nelimarkka on tehnyt animaatioita, taidetekstiilejä, pystejä maalauksia, taidekirjoja, valokuvia, musiikillisia videoita, dokumenttielokuvia sekä grafiikkaa. Nelimarkka teki läpimurtonsa palkituilla animaatioelokuvilla Sammon tarina ja Seitsemän veljestä. Ne ja animaatio Bagatelles 1-13 ovat kiertäneet lukuisilla festivaaleilla Teheranista ja Los Angelesista Meknesiin, Berliinistä ja Venetsiasta Leipzigiin, Annecyyn ja Reykjavikiin. Nelimarkan kuvataidetta oli ensi kertaa esillä Helsingin kaupungin Kluuvin galleriassa vuonna 1973