nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Shiva

Shiva (usein Šiva, devanagari: शिव, IAST: Śiva) on hindulaisuuden jumaluuden kolmiopin luova ja tuhoava jumala (Brahma on luojajumala, Vishnu ylläpitävä). Shivaa palvoo hindulaisuuden shaivistinen suuntaus. Shivaa kuvataan monissa hahmoissa, mutta usein häntä palvotaan abstraktissa muodossa: palvonnan kohteena on linga, kivipaaden esittämä fallossymboli, joka seisoo yonin, feminiinisen periaatteen (eli voiman), päällä. Shivan tärkein tunnusesine on kolmikärki, joka edustaa kolmea olemisen tasoa ja kolminaisuusjumalia Brahmaa, Vishnua sekä Rudraa (joka usein hieman harhaanjohtavasti samaistetaan myös suoraan Shivaan). Shivalla on myös usein askeettinuttura ja sininen kaula, ja hänen seurassaan on härkä. Shiva pitelee usein kapeaa rumpua, joka edustaa rytmin ja tanssin lisäksi maailman luomista ja on taiteellisuuden vertauskuva. Shiva kuvataan usein tanssivana, ja häntä pidetäänkin kosmisen tanssin tai joogan herrana. Yksi Shivan muodoista on jumala, joka on puoliksi mies ja puoliksi nainen. Shiva on kaikkien (jumal)ilmentymien taustalla – puhdas tietoisuus, joka suuntautuu joko "ulospäin" tai "sisäänpäin". Tästä syystä hänet kuvataan "kolmas silmä" puoliksi suljettuna, sillä kun hän avaa sen, maailmankaikkeus tuhoutuu. Tarinan mukaan Shivan puoliso Parvati hiipi salaa Shivan selän taakse ja laittoi kätensä tämän silmien eteen. Maan päälle levisi pimeys kun jumala oli sulkenut silmänsä
Buddhalainen etiikka

Buddhalaisuudessa pyritään vapautumaan kärsimyksestä ja etiikka on tässä yksi keino. Myös elämän kunnioitus, myötätunto ja rakkaus ovat tärkeitä arvoja buddhalaisuudessa. Buddha opetti keskitien merkitystä. Hän eli itse elämänsä alkuosan ylellisyydessä palatsissa, minkä jälkeen vetäytyi askeesiin. Valaistuttuaan hän oivalsi, että täytyy välttää ääripäitä eli niin nautintoja elämänsisältönä kuin myös nihilismiä ja kielteisyyttä. Buddhalaisuudessa ei ole synnin käsitettä eikä siten ole hyvää tai pahaa toimintaa. Toiminta on sen sijaan taitavaa tai taitamatonta. Taitava toiminta vie pois kärsimyksestä kohti vapautumista, kun taas taitamaton toiminta lisää kärsimystä. Taitamaton toimija saattaa olla ilkeä ja pahantahtoinen, mutta yleensä on kyse siitä, että tekijä ei täysin hahmota tekojensa seurauksia sumentuneen mielentilansa vuoksi. Tekoja tärkeämpää buddhalaisuudessa on mielentila, jossa toimitaan. Teot itsessään ovat neutraaleja. Taitava toiminta on lähtöisin anteliaisuudesta, rakkaudesta, selkeydestä ja tietoisesta toiminnasta
Jooniansaaret

Jooniansaaret (kreik. Ιόνια Νησιά, Iónia Nisiá tai Επτάνησα, Eptánisa, ”Seitsemän saarta”; m.kreik. Ἰόνιοι Νῆσοι, Ionioi Nēsoi; ital. Isole Ionie) on Kreikalle kuuluva saariryhmä, joka sijaitsee Välimereen kuuluvan Joonianmeren itärannikolla. Pinta-alaa saariryhmällä on 2 307 km² ja asukkaita on 209 608 (2001). Saariryhmän pääsaaret ovat Korfu (Kérkyra), Paxós, Lefkas (Lefkáda), Kefaloniá, Ithaka (Itháki), Zákynthos ja Kythera (Kýthira). Pinta-alaltaan suurin Jooniansaari on Kefaloniá ja väkiluvultaan suurin Korfu. Suurimmat kaupungit ovat Korfun kaupunki ja Kefalonián Argostóli. Jooniansaariin kuuluu viisi pienempää pienten saarten saariryhmää, jotka ovat Korfun luoteispuolella sijaitsevat Diapontiset saaret, Lefkaksen ja Aitolia-Akarnanian rannikon välissä sijaitsevat Tilevoḯdes-saaret, Aitolia-Akarnanian rannikon edustalla sijaitsevat Ekhinadit, Zákynthoksen eteläpuolella sijaitsevat Strofadit sekä Messenian rannikon edustalla sijaitsevat Oinoússeen saaret. Saarten pääelinkeinoja ovat turismi, viinin ja hedelmien viljely sekä kalastus ja merenkulku. Jooniansaarten lisäksi Kreikan saaristoon kuuluvat Egeanmeressä Manner-Kreikan itäpuolella sijaitsevat Egeanmeren saaret
Gamal Abdel Nasser

Gamal Abdel Nasser (arab. جمال عبد الناصر‎, Jamāl ʿAbd an-Nāṣir, 15. tammikuuta 1918 Aleksandria – 28. syyskuuta 1970) oli Egyptin presidentti 1956–1970. Häntä pidetään yhtenä historian merkittävimmistä arabijohtajista ja hän oli arabinationalismin ja arabisosialismin keulakuva 1950- ja 1960-luvuilla. Nasser toteutti Egyptissä huomattavia uudistuksia omaksuen sosialistisen linjan 1950- ja 1960-lukujen vaihteessa. Ulkopolitiikassa hän nojautui itäblokkiin pysytellen kuitenkin aluksi riittävän kaukana Neuvostoliitosta. Nasser oli yksi sitoutumattomien maiden johtohahmoista. Hän johti yksinvaltiaan tavoin, mutta hänellä oli takanaan etenkin vuoden 1956 Suezin kriisin jälkeen huomattava kansansuosio. Nasserin uudistukset olivat aluksi johtaneet taloudelliseen kasvuun, mutta lopulta kasvu alkoi tyrehtyä. Hän ajautui myös ulkopoliittisesti epäviisaisiin ratkaisuihin, kuten sekaantumiseen Pohjois-Jemenin sisällissotaan. Egyptin uhittelu johti Israelin hyökkäykseen kuuden päivän sodassa ja Egyptin asevoimien nopeaan luhistumiseen
Giovanni Gabrieli

Giovanni Gabrieli (noin 1553 – 12. elokuuta 1612) oli italialainen säveltäjä ja urkuri. Gabrieli syntyi Venetsiassa ja aloitti musiikinopiskelun luultavasti setänsä Andrea Gabrielin johdolla. Lisäksi häntä mahdollisesti opetti Orlando di Lasso. Myöhemmin Gabrielista tuli yksi Euroopan arvostetuimmista säveltäjistä. Gabrieli ansioitui sekä maallisen että uskonnollisen musiikin säveltäjänä. Giovanni Gabrieli oli myös merkittävä opettaja. Erityisen suuri vaikutus hänellä oli Alppien pohjoispuolisen Euroopan musiikilliseen kehitykseen, sillä monet hänen sittemmin huomattaviin asemiin nousseista oppilaistaan olivat kotoisin saksankieliseltä kielialueelta. Seuraavat 16 muusikkoa opiskelivat todistetusti Gabrielin johdolla: Gregor Aichinger, Melchior Borchgrevinck, Hans Brachrogge, Christoph Clemsee, Christoph Cornet, Johann Grabbe, Gallus Guggumos, Paul Homberger, Christoph Kegel, Niels Mortensen Kolding, Wilhelm Lichtlein, Hans Nielsen, Mogens Pedersøn, Giacomo Rondenin, Heinrich Schütz ja Alessandro Taddei. Myös seuraavia 17 muusikkoa pidetään (tai ainakin vanhemmassa tutkimuskirjallisuudessa on pidetty) mahdollisina Gabrielin oppilaina: Andreas Aagesen, Wilhelm Egbertsen, Alessandro Grandi, Alvise Grani, Giovanni Battista Grillo, Georg Gruber, Adam Gumpelzhaimer, Hans Leo Haßler, Georg Poss, Michael Praetorius, Giovanni Priuli, Francesco Spongia detto Usper, Francesco Stivori, Jan Pieterszoon Sweelinck, Pater F. Thaddeo, Giovanni Valentini ja Mikołaj Zieleński.
Kapillaari-ilmiö

Kapillaari-ilmiö eli hiusputki-ilmiö tai hiushuokoisuus on ilmiö, jossa neste etenee pinnan vettymisilmiön seurauksena kapeassa rakenteessa tai putkessa. Ilmiö on nähtävissä pystysuoraan asennetussa putkessa jossa neste nousee ylöspäin painovoimaa vastaan. Ilmiö johtuu siitä, että molekyylien väliset voimat ovat voimakkaampia nesteen ja kiinteän aineen välillä kuin pelkän nesteen sisällä. Kapillaari-ilmiö aiheuttaa nestepinnan kaareutumisen ylöspäin putken reunojen lähellä. Joissakin nesteissä, kuten elohopeassa, molekyylien väliset voimat ovat suurempia nesteen sisällä kuin nesteen ja kiinteän aineen välillä. Tällöin neste pyrkii sellaiseen muotoon, jossa sillä on mahdollisimman pieni ala. Kapillaari-ilmiö toimii siis päinvastaiseen suuntaan eli nestepinta kaareutuu alaspäin. Kotioloissa ilmiötä voidaan havainnollistaa leikkaamalla esimerkiksi sanomalehden sivun reunasta paperisuikale, ripustamalla suikale pystyasentoon ja asettamalla paperin alapää vedellä täytettyyn läpinäkyvään juomalasiin. Vesi nousee paperia pitkin ylöspäin. Nestepatsaan korkeus h (metreissä) saadaan yhtälöstä: missä Lasiputkessa olevalle vesipatsaalle (ilmassa merenpinnan korkeudella) pätee joten nestepatsaan korkeus on
Moroni

Koordinaatit: 11°45′0″S, 43°12′0″E Moroni on Komorien pääkaupunki ja maan suurin kaupunki. Arvion mukaan vuonna 2010 kaupungin asukasluku oli 48 543. Kaupunki sijaitsee Grande Comore -saaren länsirannalla. Sitä palvelee kaupungin pohjoispuolella sijaitseva Moronin kansainvälinen lentoasema (Prinssi Saïd Ibrahimin kansainvälinen lentoasema, Hahayan lentoasema, IATA-koodi: HAH). Arabit perustivat Moronin luultavasti 10. vuosisadalla. Kaupunki oli Bambaon sulttaanikunnan pääkaupunkina. Kauppaa käytiin Sansibarin kanssa. Suuri Badjanami-moskeija valmistui vuonna 1427. Ranskan valta alkoi alueella 1840-luvulla.lähde? Moronista tuli pääkaupunki vuonna 1958. Moronin sataman kautta kulkee Komorien ulkomaankauppa
Stephen R. Donaldson

Stephen Reeder Donaldson (s. 13. toukokuuta 1947) on yhdysvaltalainen fantasia- ja tieteiskirjailija. Hän on kirjoittanut teoksia perinteisestä fantasiasta avaruusoopperaan. Stephen R. Donaldson syntyi Clevelandissa, mutta eli suuren osan lapsuudestaan Intiassa. Donaldson opiskeli yliopistossa Yhdysvalloissa ja valmistui vuonna 1971 pääaineenaan englannin kieli ja kirjallisuus. Donaldson on voittanut fantasiakirjoillaan useita palkintoja, muun muassa John W. Campbell -palkinnon vuonna 1979 ja World Fantasy Awardin vuonna 2000. Donaldson tunnetaan parhaiten kolmesta Thomas Covenant -trilogiasta. Kaksi ensimmäistä sarjaa julkaistiin 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa. Kolmannen ja viimeisen julkaiseminen alkoi vuonna 2004
Aristeides (poliitikko)

Aristeides (m.kreik. Ἀριστείδης, Aristeidēs, lat. Aristides; 530–468 eaa.), lempinimeltään ”Oikeamielinen” (Δίκαιος, Dikaios), oli antiikin kreikkalainen valtiomies ja sotapäällikkö, joka oli kotoisin Ateenasta. Hänet tunnettiin lisänimensä mukaan oikeudentuntoisena ja pyyteettömänä aikalaistensa joukossa. Aristeides taisteli vuoden 490 eaa. Marathonin taistelussa ja nousi sen jälkeen Ateenan poliittisen elämän huipulle. Hänet karkotettiin kaupungista, koska hän vastusti Themistokleen ajamaa sotalaivaston rakennusohjelmaa. Aristeides palasi Ateenaan persialaisten hyökättyä jälleen vuonna 480 eaa., ja johti ateenalaisia seuraavan vuoden Plataiain taistelussa. Vuonna 477 eaa
Felix Mendelssohn Bartholdy

Jakob Ludwig Felix Mendelssohn Bartholdy (3. helmikuuta 1809 Hampuri – 4. marraskuuta 1847 Leipzig) oli saksalainen romantiikan ajan säveltäjä. Mendelssohn oli Mozartin ohella yksi historian suurimmista musiikin lapsineroista, ja hän lukeutuu taidemusiikin suurimpien säveltäjien joukkoon. Hän nosti unohdetun musiikillisen esikuvansa Johann Sebastian Bachin arvostetuksi säveltäjäksi. Mendelssohn oli lisäksi taitava pianisti, urkuri ja kapellimestari. 16-vuotiaana Mendelssohn sävelsi mestariteoksena pidetyn jousiokteton, jota on ajateltu koko lajityypin alkuna. Mendelssohnin tunnetuimpiin sävellyksiin kuuluu näytelmämusiikkiin Kesäyön unelma sisältyvä häämarssi (op. 61 no. 9), viulukonsertto sekä sinfoniat 3–4. Mendelssohn syntyi 3. helmikuuta tuolloin itsenäisessä kaupunkivaltiossa Hampurissa varakkaaseen juutalaisperheeseen
Babylonin vankeus

Babylonin vankeus (vanhassa raamatunkäännöksessä Baabelin vankeus) oli juutalaisten maanpakolaisuuden ajanjakso Babylonissa Mesopotamiassa. Se alkoi vuonna 597 eaa., jolloin Uus-Babylonian hallitsija Nebukadressar II ensimmäisen kerran valloitti Juudan kuningaskunnan pääkaupungin Jerusalemin ja karkotti juutalaisia Babyloniaan, ja päättyi vuonna 538 eaa. Kyyros Suuren sallittua juutalaisten palata Jerusalemiin. Vuonna 603 eaa. Juudan kuningas Joojakim joutui Nebukadressarin vasalliksi. Kaksi vuotta myöhemmin hän kapinoi, ja vuonna 598 eaa. Nebukadressarin joukot lähtivät kukistamaan kapinaa. Juutalaiset teloittivat kuninkaansa rauhoittaakseen babylonialaisia ja nostivat kuninkaan pojan Jojakinin hänen tilalleen valtaistuimelle. Kolme kuukautta myöhemmin Jerusalem antautui babylonialaisille, ja babylonialaiset karkottivat kuninkaan, suuren osan kaupungin virkamiehistä ja ylimystöstä sekä profeetta Hesekielin Babyloniaan. Juudan kuninkaaksi babylonialaiset asettivat Joojakimin sedän Sidkian. Vuosina 595–594 eaa
Duran Duran

Simon Le Bon, lauluNick Rhodes, kosketinsoittimetJohn Taylor, basso, taustalauluRoger Taylor, rummut EMICapitol RecordsHollywood RecordsEpic Records Duran Duran on englantilainen pop- ja rock-yhtye. Se perustettiin vuonna 1978, ja se oli hyvin suosittu kautta maailman vuosina 1982–1985. Yhtye on tunnettu lukuisista syntetisaattoria hyödyntävistä hiteistään sekä musiikkivideoistaan. Duran Duran jatkaa edelleen levyttämistä ja konsertointia. Yhtyeen levyjä on myyty yli 100 miljoonaa kappaletta. Duran Duranin perustivat vuonna 1978 Birminghamissa koulukaverukset Nick Rhodes (kosketinsoittimet) ja John Taylor (kitara) yhdessä kaveriensa Simon Colleyn (bassokitara, klarinetti) ja Stephen Duffyn (laulu) kanssa. Yhtye otti nimensä Roger Vadimin elokuvan Barbarella eräästä hahmosta ja alkoi esiintyä Birminghamin Barbarella-klubilla rumpukoneen säestyksellä. Vuoden kuluessa Duffy ja Colley jättivät yhtyeen, ja heidän tilalleen tulivat laulaja Andy Wickett ja rumpali Roger Taylor. Yhtye levytti demon, minkä jälkeen John Taylor siirtyi bassokitaraan ja Alan Curtis liittyi kitaristiksi. Hänen lähdettyään yhtye sai lehti-ilmoituksen kautta kitaristikseen Andy Taylorin. Wickettin lähdettyä yhtye kokeili kahta laulajaa kunnes teatteriopiskelija, punkyhtye Dog Daysin laulaja Simon Le Bon sai paikan alkuvuonna 1980. Yhtyeen musiikillisena ajatuksena oli yhdistää punkin energia ja Chic-yhtyeen kaltaisten R&B- ja discosoul-yhtyeiden rytmisyys ja tanssittavuus
Bardesanes

Bardesanes (11. heinäkuuta 154 Edessa, Syyria – n. 222 Edessa, Syyria) oli Mesopotamiassa syntynyt gnostikko, runoilija, astrologi ja filosofi. Eusebioksen mukaan Bardesanes kirjoitti useita teoksia kristittyjen vainoista. Ajan filosofit arvostivat Bardesaneen kirjoituksia. Teoksista on säilynyt nykypäivään vain yksi katkelma. Nykyisin Bardesanes on tunnetuin äidinkielellään kirjoittamistaan 150lähde? hymnistä, joiden perusteella häntä pidetään syyrialaisen kirkkolaulun perustajana.
Baruk

Baaruk (hepr. siunattu), Nerian poika, oli profeetta Jeremian ennustusten kirjuri ja uskollinen ystävä. Hän kirjoitti todennäköisesti Jeremian elämäkerran, jonka tekstistä on osa säilynyt Vanhan testamentin Jeremian kirjassa. Apokryfikirjoihin kuuluva Barukin kirja ei kuitenkaan ole hänen tekemänsä. Vanhassa testamentissa mainitaan myös Sabbain poika Baruk, joka oli mukana korjaamassa Jerusalemin muureja Nehemian aikana.
A. P. J. Abdul Kalam

Avul Pakir Jainulabdeen Abdul Kalam (tamiliksi அவுல் பகீர் ஜைனுலாப்தீன் அப்துல் கலாம், Avul Pakīr Jaiṉulāptīṉ Aptul Kalām, yleisesti käytetty muodossa A. P. J. Abdul Kalam; 15. lokakuuta 1931 Rameswaram, Madrasin osavaltio, Brittiläinen Intia – 27. heinäkuuta 2015 Shillong, Meghalaya, Intia) oli intialainen avaruustekniikan insinööri ja poliitikko, josta tuli Intian 11. presidentti. Hänet valittiin presidentiksi suurella äänten enemmistöllä vuoden 2002 presidentinvaalissa. Hänen virkakautensa kesti 25. heinäkuuta 2002 – 25. heinäkuuta 2007. Hänen seuraajakseen valittiin Pratibha Patil
Manmohan Singh

Manmohan Singh (pandžabiksi ਮਨਮੋਹਨ ਸਿੰਘ, Manmōhan Siṃgh, hindiksi मनमोहन सिंह, Manmauhan Sĩh; 26. syyskuuta 1932 Gah, Länsi-Punjab, nykyinen Pakistan – 26. joulukuuta 2024 Delhi) oli Intian pääministeri 22. toukokuuta 2004 – 26. toukokuuta 2014. Singh suoritti kandidaatin (1952) ja maisterin tutkinnon (1954) Panjabin yliopistossa Chandigarhissa, kandidaatin tutkinnon Cambridgen yliopistossa (1957) ja filosofian tohtorin arvosanan taloustieteestä Oxfordin yliopiston Nuffield Collegessa (1962). Singh oli Intian historian koulutetuin pääministeri. Singh työskenteli taloustieteilijänä Kansainvälisessä valuuttarahastossa, Aasian kehityspankissa ja Yhdistyneissä kansakunnissa. Hän opetti Punjabin yliopistossa ja Delhi School of Economicsissa. Vuonna 1971 hänestä tuli kauppaministeriön neuvonantaja. Hän oli Intian keskuspankin johtaja 1976–1980. Vuonna 1958 Singh meni naimisiin Gursharan Kaurin kanssa
Iittala (yritys)

Iittala on suomalainen yritys, joka on erikoistunut sisustusmuotoiluun ja astioihin. Yritys aloitti lasitehtaana vuonna 1881. Vuonna 2007 Iittala Groupista tuli Fiskarsin tytäryhtiö. Iittalan muotoiluperinteet lasiastioiden ja taidelasin suunnittelussa pohjautuvat 1900-luvun puolivälin paikkeille. Esimerkkejä tästä ovat Alvar Aallon Aalto-maljakko (Savoy-maljakko) vuodelta 1936. Timo Sarpanevan Festivo kynttilänjalat sekä Tapio Wirkkalan Ultima Thule -lasisarja vuodelta 1968. Viime vuosikymmeninä Iittala on laajentanut lasista myös muihin materiaaleihin, kuten keramiikkaan ja metalliin. Esimerkkejä ovat entinen Arabian, nykyään Iittalan brändin alla kulkeva, Kaj Franckin keraaminen Teema-astiasarja vuodelta 1952 ja alun perin Rosenlewin valmistama, Timo Sarpanevan suunnittelema valurautainen Sarpaneva-pata vuodelta 1960. Iittalalla on myös tuotevalikoimassaan useampia aterinsarjoja. Muita uudempia tunnettuja Iittalan tuotteita ovat Björn Dahlströmin vuonna 1998 suunnittelemien keitto- ja paistoastioiden Tools-sarja, Alfredo Häberlin keraaminen Origo-astiasarja vuodelta 1999 ja Essence-lasit vuodelta 2001, Anu Penttisen Vitriini vuodelta 2010 sekä keramiikkaa, lasia, puuta ja tekstiiliä yhdistelevä Sarjaton-astiasarja, jonka ovat suunnitelleet Harri Koskinen, Aleksi Kuokka, Musuta ja Samuji vuonna 2012. Iittalan tuotteista lähes kaikki lasiesineet valmistetaan edelleen Suomessa Iittalan lasitehtaalla, lukuunottamatta muutamia sarjoja, jotka valmistetaan esimerkiksi Saksassa tai Kiinassa. Kaikki Iittalan keramiikka valmistetaan Thaimaassa tai Romaniassa
Parvati

Parvati on hindulaisuudessa esiintyvä jumalatar ja Devin ilmentymä, joka on tuhon jumalan Shivan vaimo ja norsupäisen viisauden jumalan Ganeshan, sekä sodan jumalan Skandan äiti. Parvati on Shivan shakti, eli Shivan kosminen feminiinen energia. Hän on siis puhtaan voiman, valon ja energian ruumiillistuma. Parvati symboloi hedelmällisyyttä, avio-onnea, puolisolle omistautumista, askeettisuutta ja voimaa. Jotkut yhteisöt pitävät Parvatia Vishnun siskona. "Parvata" sana tarkoittaa vuorta. Parvati on siis vuorien nainen, jonka isä oli vuorien hallitsija. Eräässä tarinassa Shiva loukkasi Parvatia tämän tumman ihonvärin vuoksi (tummanpuhuvana esitetty Kali, jonka nimi tarkoittaa "mustaa", on yksi Parvatin ilmenemismuodoista, eli avatara). Parvati pakeni metsään ja eli askeetikkona. Erään version mukaan luojajumala Brahma sai hänet luopumaan askeesista ja antoi hänelle kultaisen ihon, josta juontuu Parvatin nimi Gauri, kultainen. Toinen tarinan versio kuitenkin kertoo Parvatin niin vihastuneen Shivalle, että ympäröi Shivan kaikilla ilmenemismuodoillaan (kymmenen mahavidyaa), jolloin Shiva nöyrästi tunnusti Devin suuruuden ja pyysi Parvatilta anteeksiantoa, nähtyään Devin kaikkien värien olevan yhtä arvokkaita ja kauniita. Parvatin otsassa nähdään punainen piste
Belsassar

Belsassar (k. 539 eaa.) oli Babylonian viimeisen kuninkaan Nabunaidin poika ja kanssahallitsija. Hän menetti asemansa, kun Persian suurvallan perustaja Kyyros valloitti Babylonian. Nebukadnessar II esitetään Nabunaidin aikakirjoissa Belsassarin isoisänä, mutta tämä saattaa olla propagandaa Nabunaidin valta-aseman vahvistamiseksi, sillä Nabunaid ei kuulunut Babylonian kuninkaalliseen sukuhaaraan. Danielin kirjassa Belsassar esitetään virheellisesti Babylonian kuninkaana ja Nebukadnessarin poikana, joskin "poika" voidaan ymmärtää kuvaannollisesti miespuoliseksi jälkeläiseksi. Belsassar esitetään Danielin kirjassa diktaattorina ja elostelijana, ja sen sijaan, että hän olisi persialaisvaaran uhatessa organisoinut Babylonin puolustuksen, hän vietti aikaansa huvituksissa. Danielin kirjan mukaan Belsassaria varoitettiin hänen tulevasta kohtalostaan yliluonnollisella enteellä: tyhjästä ilmestynyt käsi piirsi palatsin seinään kesken pitojen kryptisen tekstin, jonka juutalainen profeetta Daniel selitti olevan viesti Jumalalta ja tarkoittavan mene, mene tekel ufarsin eli "laskettu, laskettu, punnittu, jaettu". Sanat vihjaisivat siihen, että Belsassarin päivät olivat luetut ja hänen valtakuntansa jaettaisiin pian. Tunnetuksi on muodostunut varsinkin sanan tekel selitys "Sinut on punnittu ja kevyeksi havaittu". Seuraavana yönä viholliset murtautuivat sisään ja surmasivat Belsassarin. Nuolenpäätaulussa, joka on peräisin samalta vuodelta, jolloin Neriglissar nousi Awil-Mardukin (Evil-Merodakin) seuraajana Babylonian valtaistuimelle, mainitaan muuan ”Belsassar, kuninkaan ylin virkamies”, erään rahasuorituksen yhteydessä
Michel Houellebecq

Michel Houellebecq [miʃɛl wɛlbɛk], oik. Michel Thomas (s. 26. helmikuuta 1958 Réunion), on ranskalainen kirjailija. Hän on Ranskan kiistellyimpiä ja tunnetuimpia kirjailijoita. Houellebecqiä on sanottu Ranskan suurimmaksi eläväksi kirjailijaksi. Houellebecqin äiti oli lääkäri ja isä hiihdonopettaja ja vuoristo-opas. Hän syntyi Réunionin saarella, mutta hänet lähetettiin viisikuukautisena asumaan Algeriaan äidinäidin luokse. Houellebecq on todennut katkerahkosti: ”Vanhempani menettivät kiinnostuksensa olemassaolooni hyvin varhain.” Hän asui Algeriassa vuoteen 1961 asti.lähde? Houellebecq muutti 1961 Ranskaan asumaan isänäidin luokse. Isänäiti oli omaa sukua Houellebecq, ja Michel Thomas otti sen myöhemmin kirjailijanimekseen
Betsaida

Betsaida oli Raamatussa mainittu kalastajakylä, joka sijaitsi Galileassa Genesaretinjärven koillisrannalla, Jordan-joen itäpuolella, lähellä Kapernaumia. Sieltä olivat Johanneksen evankeliumin mukaan kotoisin apostolit Pietari, Andreas ja Filippus. Rauniot ovat nykyisin osittain veden alla, mutta niistä on löytynyt jälkiä roomalaisajalta arabivalloituksiin asti. Vuonna 1982 sieltä löydettiin 24 metriä pitkä aallonmurtaja, ja siellä uskotaan olleen jo Jeesuksen aikoihin satama. Genesaretinjärven pohjasta on myös löydetty Jeesuksen aikaisen puuveneen jäännökset. Vene oli noin kahdeksan metriä pitkä ja hieman yli kaksi metriä leveä, mutta siihen arvellaan mahtuneen noin 15 miestä.
Natrium

Natrium (lat. natrium, engl. sodium) on pehmeä, kevyt ja reaktiivinen alkalimetalli, sähköä johtava elektrolyytti ja makrokivennäisaine, joka on välttämätön aineenvaihdunnan toiminnalle. Natriumin kemiallinen merkki on Na ja järjestysluku 11. Sen sulamispiste on 97,4 °C, kiehumispiste 880 °C ja CAS-numero 7440-23-5. Natriumin yhdisteistä ruokasuola eli natriumkloridi sekä sooda eli natriumkarbonaatti ovat olleet tunnettuja jo tuhansia vuosia. Vapaana alkuaineena natriumin eristi ensimmäisenä 1807 englantilainen kemisti Sir Humphry Davy elektrolyysin avulla sulasta lipeästä eli natriumhydroksidista. Maapallolla natrium esiintyy aina kemiallisina yhdisteinä. Natriumioni on yhdenarvoinen kationi, Na+. Merivedessä on liuenneena noin 3,5 % natriumkloridia eli ruokasuolaa. Natriumkloridi liukenee veteen täydellisesti Na+-ionina ja Cl−-ionina. Natriumia on myös kasvi- ja eläinorganismeissa, erityisesti natriumkloridina
Skunkki

Elinvoimainen  Mephitis mephitis(Schreber, 1776) Skunkki Wikispeciesissä Skunkki Commonsissa Skunkki eli juovaskunkki eli haisunäätä (Mephitis mephitis) on kaikkiruokainen haisunäätien heimoon kuuluva nisäkäslaji. Sitä esiintyy kaikkialla Pohjois-Amerikassa Meksikosta pohjoiseen. Laji on helposti tunnistettavissa valkoisista juovistaan, jotka kulkevat mustassa vartalossa kummallakin puolella ja yhdistyvät niskassa toisiinsa. Otsassa on kapea valkoinen juova. Haisunäätä on kooltaan suunnilleen kissan kokoinen, painoltaan vähän yli yhdestä kilosta yli kuuteen kiloon, ja pituudeltaan ilman häntää 33–46 senttimetriä. Hännän pituus on 18–25 senttimetriä. Jalat ovat lyhyet ja anturat pehmeät, jokaisessa tassussa on selvästi erottuen viisi pitkäkyntistä varvasta. Korvat ovat pyöreät ja pienet. Eliniänodote luonnonvaraisella haisunäädällä on noin kolme vuotta, lemmikkinä se saattaa elää jopa kymmenen vuotta. Luonnonvaraisista haisunäädistä yli 70 prosenttia ei kuitenkaan elä edes vuottalähde?. Nimestään huolimatta haisunäätä ei haise muulloin kuin vaaran uhatessa. Se kykenee ruiskauttamaan anaalihajurauhasillaan pahanhajuista nestettä henkeään uhkaavaa vaaraa kohden
Harry Potter ja liekehtivä pikari

Harry Potter ja liekehtivä pikari (engl. Harry Potter and the Goblet of Fire) on brittiläisen kirjailijan J. K. Rowlingin kirjoittaman Harry Potter -kirjasarjan neljäs osa. Englanninkielinen alkuteos ilmestyi vuonna 2000 ja suomennos vuonna 2001. Romaanista tehty elokuvasovitus sai ensi-iltansa Suomessa 18. marraskuuta 2005. Neljännen kirjan tapahtumat alkavat siitä, kun Frank Bryce, Valedrojen kartanonhoitaja, näkee valoa talon ikkunassa. Hän lähtee tutkimaan sitä ja kuulee Voldemortin ja Matohännän suunnittelevan Harry Potterin murhaa. Kaksikko huomaa Frank Brycen ja tappaa tämän. Samalla Harry herää arpensa poltteluun nähtyään Brycen murhan unessaan. Pian tämän jälkeen Harry lähtee katsomaan huispauksen maailmanmestaruusottelua