nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Díktin luola

Díktin luola Commonsissa Díktin luola (kreik. Δικταίο Άντρο, Diktaío Ántro; myös Diktéo(n) Ándro(n)) eli Psychrón luola (Σπήλαιο Ψυχρού, Spílaio Psychroú) on luola ja arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee 1 025 metrin korkeudessa Díktivuoren pohjoisrinteellä Lasíthin ylätasangon lounaislaidalla Oropédio Lasithíoun kunnassa lähellä Psychrón kylää. Díktin luola on yksi Kreetan merkittävimmistä luolapyhäköistä. Se oli merkittävä kulttipaikka jo neoliittisella ja erityisesti minolaisella kaudella. Alun perin se oli ilmeisesti asuin- ja hautapaikka. Minolaisesta ajasta lähtien siellä palvottiin minolaisen uskonnon miespuolista nuorta jumalaa, joka kuoli ja syntyi uudelleen vuosittain vuodenaikojen kierron mukaan. Luola säilyi kulttikäytössä pitkään aina antiikin ajalle saakka. Tuolloin jumala yhdistettiin Zeukseen. Luola oli kulttikäytössä vielä roomalaisella ajalla. 1500-luvulta 1800-luvulle luola toimi paikallisten paimenten suojana. Kreikkalaisessa mytologiassa luola esitettiin Zeuksen syntymäluolana tai tarkemmin luolana, johon Rhea kätki vastasyntyneen Zeuksen, jotta Kronos ei nielisi tätä
Manfred Björkquist

Manfred Björkquist (22. kesäkuuta 1884 Norringsjö, Gideå – 23. marraskuuta 1985 Sigtuna, Ruotsi) oli ruotsalainen maallikko, Sigtuna-säätiön (Sigtunastiftelsen) johtaja, kansanopistomies sekä myöhemmin pappi ja Tukholman piispa. Björkquist opiskeli seemiläisiä kieliä, filosofiaa ja pedagogiikkaa Uppsalan yliopistossa ja suoritti filosofian lisensiaatin tutkinnon 1909. Hän oli vuosina 1917–1942 perustamansa Sigtuna-säätiön kansanopiston ja kansankorkeakoulun johtaja. Björkquist oli keskeinen hahmo Sigtuna-säätiön, sen kansankorkeakoulun sekä Sigtunan humanistisen koulun (Sigtunastiftelsens Humanistiska Läroverk) perustamisessa ja oli samalla nuorkirkkoliikkeen ja kristillisen kulttuuriliikkeen keskeisiä hahmoja. Sigtuna-säätiön tarkoituksena oli toimia nuorkirkkoliikkeen keskuksena sekä luoda paikka, jossa kirkollinen elämä ja kulttuurielämä voisivat kohdata avoimessa ilmapiirissä. Björkquist valittiin vuonna 1942 toimintansa aloittaneen Tukholman hiippakunnan ensimmäiseksi piispaksi. Piispanvaalissa eniten ääniä saivat Visbyn piispa Torsten Ysander, Linköpingin piispa Tor Andræ ja Strängnäsin piispa Gustaf Aulén. Kun näihin annettuihin ääniin lisättiin tuomiokapitulissa annettu äänet, Aulén ja Björkquist olivat saaneet yhtä monta ääntä. Kolmannesta ehdokassijasta jouduttiin siten arpomaan, arpa suosi Björkquistiä, ja hallitus nimitti hänet Tukholman piispaksi vaikka hän ei ollut pappi. Hän otti kuitenkin vastaan pappisvihkimyksen muutamaa viikkoa ennen piispaksi vihkimistä, joka tapahtui 29
Campbell-verkosto

Campbell-verkosto (engl. Campbell Collaboration) on vuonna 1999 perustettu, voittoa tavoittelematon järjestö, joka tuottaa koulutukseen, rikollisuuteen, sosiaalipolitiikkaan ja kansainväliseen kehitykseen liittyviä katsauksia, jotka sisältävät kaiken saatavilla olevan tutkimustiedon tarkasti rajatusta aiheesta. Sen kirjallisuuskatsauksissa ensisijaisena ja luotettavimpana tutkimusmenetelmänä pidetään satunnaistettua vertailukoetta. Verkosto lisää kirjastoonsa katsauksia neljä kertaa vuodessa ja julkaisee ne Campbell Library -lehdessä. Campbell-verkosto on Cochrane-verkoston sisarorganisaatio, ja sen pohjoismainen jaos on Tanskan sosiaalisen tutkimuksen laitoksen Nordic Campbell SFI. Järjestö on nimetty yhdysvaltalaisen psykologin ja yhteiskuntatieteilijän Donald T. Campbellin mukaan. Joistakin katsauksista on myös saatavilla käyttäjien kirjoittamia tiivistelmiä, jotka pyritään kirjoittamaan helposti ymmärrettävästi. Kirjallisuuskatsauksissa arvioidaan, esimerkiksi sosiaalityön työpanosten ja interventioiden vaikuttavuutta arvioimalla näyttöön perustuvia (evidence-based) empiirisiä tutkimuksia. Campbell-verkoston ladatuin katsaus koskee koululuokanhallintamenetelmiä . Katsaus kognitiivisen terapian vaikutuksia rikoksista tuomituille on ladatuin rikollisuuteen liittyvistä katsauksista. Molemmat edellä mainituista katsauksista löysivät näyttöä toimivista interventioista
International Harvester S-sarja

S-sarja oli amerikkalaisen International Harvesterin vuosina 1955 – 1957 valmistama kevyiden hyötyajoneuvojen mallisarja. A-sarja korvasi S-sarjan vuonna 1958. S-sarja -nimi otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1977 esitellyn, Fleetstar-sarjan korvaavan mallisarjan nimenä. Vuonna 1979 S-sarjaa laajennettiin kattamaan tuotannosta poistuvan Loadstar-sarjaa vastaavat versiot. Loadstar-sarjan korvaajana S-sarjan versiot olivat pääasiassa kevyeen ja keskiraskaaseen jakelu- ja keskipitkänmatkan rahtiliikenteeseen tarkoitettuja versioita. Fleetstar-sarjan korvanneet mallit olivat raskaampia ja niiden käyttösovellukset löytyivät pääasiassa rekkaveturi-, kuorma-auto- ja dumpperikäytöstä. Vuonna 2001 S-sarjan kuorma-autot ja veturit korvasi International 4000-/Durastar-sarja. International Harvester oli perinteikäs bussialustojen valmistaja ja myös S-sarjaan suunniteltiin "Schoolmaster"-versio. S-sarjan bussialusta oli viimeinen IH-yhtiön suunnittelua edustanut, vuonna 2005 sen korvasi Navistar International -yhtiön International 3300. Alkuperäisen S-sarjan nimi juontuu vuoteen 1955, jolloin International Harvester esitteli R-sarjan seuraajan mallivuodelle 1956. S-sarjan ajoneuvoja valmistettiin vain kevyisiin (light-duty pickup truck) ja keskiraskaisiin (medium-duty truck) painoluokkiin. R-sarjasta, ja itse asiassa sitä edeltäneestä L-sarjasta, perityneet raskaat mallit pysyivät käytännössä muuttumattomina
Sääksjärven rautatieasema

Sääksjärven rautatieasema on rautatieliikennepaikka Riihimäki-Tampere-radalla Lempäälässä. Se avattiin vuonna 1915 ja aluetta laajennettiin radan kaksoisraiteen valmistuttua 1925. Toisen maailmansodan jälkeen rataa oli tarkoitus oikaista Sääksjärven kohdalla, mutta hanke kaatui luonnonsuojelusyistä. Sääksjärvi oli vielä 1930-luvulla harvaan asuttua syrjäseutua, mutta sotien jälkeen sinne alkoi nousta laajamittaista taaja-asutusta. Vuoden 1960 tienoilla aseman ympäristössä oli jo noin 1 600 asukkaan taajama. Aivan läheltä asemaa kulki kuitenkin myös Tampereen ja Lempäälän välinen maantie, ja yhteyksiä paransi entisestään vuonna 1970 valmistunut Kuljun moottoritie. Sääksjärveltä johdettiin 1940-luvulla pistoraide Valmetin lentokonetehtaalle Tampereelle. Raide purettiin 1990-luvun lopussa ja osa sen penkasta on nykyisin käytössä jalankulun ja pyöräilyn väylänä. Miehitys asemalla päättyi 1973 ja henkilöliikenteen pysähdykset lopetettiin 1988. Nykyinen Sääksjärven liikenteenhoidollinen liikennepaikka avattiin vuonna 2000 kilometrin etelämmäksi asemalta ja sieltä alkaa radan kolmas raide. Aseman editse kulkeneet raiteet purettiin 2001. Sääksjärven asemarakennus siirtyi Ratahallintokeskukselta Senaatti-kiinteistöille vuonna 2007
New Yorkin osavaltion vaakuna

New Yorkin vaakuna on New Yorkin osavaltion virallinen tunnus lipun ohella. Vaakuna otettiin käyttöön vuonna 1778. Se on kuvattuna New Yorkin lippuun ja sinettiin. Osavaltion sinetti muodostuu vaakunasta ja sitä ympäröivästä reunuksesta, jossa on sanat The Great Seal of the State of New York (suom. New Yorkin osavaltion suuri sinetti). Vaakuna koostuu kilvestä, sen yllä olevasta koristekruunusta, kilvenkannattajista sekä kaiken alla olevasta kääröstä. Kilpeen on kuvattu Hudsonjoki, jolla purjehtii kaksi laivaa, joen takana vuoria, ja vuorten takaa nouseva aurinko. Kilven yllä on maapallo, jonka päällä seisoo valkopäämerikotka. Kilvenkannattajina on kaksi naishahmoa, jotka symboloivat vapautta ja oikeutta. Kilven alla olevassa käärössä on osavaltion latinankielinen tunnuslause Excelsior, suom. ylemmäs. Vaakunan englanninkielinen heraldinen selitys, kuten se on määritetty New Yorkin osavaltion laissa on seuraava:
New Yorkin sinetti

New Yorkin sinetti on lipun ohella New Yorkin kaupungin virallinen tunnus. Sinetin keskellä on vaakunakilpi, johon on kuvattu tuulimyllyn lavat. Lapojen väleissä on kaksi majavaa ja kaksi tynnyriä. Kilvenkannattajina on 1600-luvun merimies ja New Yorkin alueen alkuperäiskansoihin kuuluva mies. Kilven yllä on pallonpuolisko, jolla seisoo siipensä levittänyt valkopäämerikotka. Kilven alla on vuosiluku 1625, joka viittaa Uuden Amsterdamin siirtokunnan perustamiseen nykyisen Manhattanin alueelle. Ympärillä on latinankielinen teksti SIGILLUM CIVITATIS NOVI EBORACI (suom. New Yorkin kaupungin sinetti). Koko sinettiä ympäröi laakeriseppele.
New Yorkin osavaltion lippu

New Yorkin lippu on New Yorkin osavaltion virallinen tunnus vaakunan ja sinetin ohella. Lippuun on kuvattu New Yorkin vaakuna sinisellä pohjalla. Vaakunallinen lippu otettiin käyttöön vuonna 1778. Vuonna 1901 lipun pohjaväri vaihdettiin vaaleanruskeasta siniseen. Yksityiskohtia myöten lipun nykyinen muoto otettiin käyttöön 1909. Osavaltion kuvernööri käyttää erillistä muotoa lipusta. Kuvernöörin lipussa on kulmissa valkoiset viisisakaraiset tähdet.
Di-isopropyyliamiini

Di-isopropyyliamiini eli DIPA (C6H15N) on alifaattisiin amiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään valmistettaessa muita kemikaaleja ja korroosionestoaineena. Huoneenlämpötilassa di-isopropyyliamiini on väritöntä ammoniakinhajuista nestettä. Yhdiste liukenee veteen sekä moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja bentseeniin. Di-isopropyyliamiini on suhteellisen vahva emäs ja sen pKb-arvo on 3,43. Yhdiste kykenee syövyttämään eräitä metalleja kuten alumiinia, sinkkiä ja kuparia. Di-isopropyyliamiini on myrkyllistä ja ärsyttää voimakkaasti hengitysteitä, ihoa ja silmiä. Aineelle altistumisesta voi seurata kyynelvuotoa, yskää, pahoinvointia ja silmiin joutuessaan aine voi aiheuttaa silmän syövytysvamman. Di-isopropyyliamiinia voidaan valmistaa isopropanolista reaktiolla ammoniakin kanssa. Katalyytteinä voidaan käyttää kuparia, kromia tai nikkeliä tai metallioksideita kuten alumiinioksidia, piidioksidia tai titaanidioksidia. Reaktiossa muodostuu myös isopropyyliamiinia ja muodostuvien tuotteiden suhde riippuu isopropanolin ja ammoniakin ainemäärien suhteesta. Yhdistettä voidaan valmistaa myös ammoniakista ja asetonista pelkistävällä aminoinnilla
New Yorkin lippu

New Yorkin lippu on sinetin ohella New Yorkin kaupungin virallinen tunnus. Se on pystysuuntainen trikolori, jonka värit ovat sininen, valkoinen ja oranssi. Lipun keskelle valkoiseen palkkiin on kuvattu New Yorkin kaupungin sinetti sinisellä. Lipun värit ovat samat kuin Alankomaiden 1600-luvulla käyttämässä lipussa ja viittaavat kaupungin perustukseen alun perin alankomaalaisena Uuden Amsterdamin siirtokuntana. Kolmivärinen lippu otettiin käyttöön vuonna 1915 ja sen yksityiskohtia muutettiin viimeksi 30. joulukuuta 1977. Tuolloin lipussa olevan sinetin vuosiluku vaihdettiin vuodesta 1664, jolloin kaupungin alue luovutettiin Englannin kuningaskunnalle vuodeksi 1625, jolloin alankomaalaiset perustivat alkuperäisen siirtokunnan. Yleisen lipun lisäksi New Yorkin kaupungin viidellä hallintoalueella (engl. borough) on omat viralliset lippunsa. Bronxin hallintoalueen lippu on vaakaraitainen trikolori, jonka värit ovat oranssi, valkoinen ja sininen. Se perustuu siirtomaa-aikaiseen alankomaalaiseen lippuun, jonka keskelle on lisätty alueen nimen alkuperän, Bronckin suvun vaakuna. Lippu otettiin käyttöön vuonna 1912
As-Safira

Koordinaatit: 36.077°N, 37.373°E As-Safira tai Sfire (arab. السفيرة‎, as-Safīrah, pohjoissyyrian arabialla: Sfīre) on kaupunki Syyrian pohjoisosassa Aleppon maakunnassa. Kaupunki on As-Safiran piirikunnan keskus. Vuoden 2004 väestönlaskennassa kaupunkiin kirjattiin 63 708 asukasta ja koko piirikuntaan 178 293. Syyrian pääkaupunki Damaskos on linnuntietä noin 301 kilometriä etelälounaaseen ja Aleppo 25 kilometriä luoteeseen.
Al-Bab

Koordinaatit: 36.370°N, 37.513°E Al-Bab (arab. الباب‎, al-Bāb) on kaupunki Syyrian pohjoisosassa Aleppon maakunnassa. Kaupunki on al-Babin piirikunnan keskus. Vuoden 2004 väestönlaskennassa kaupunkiin kirjattiin 63 069 ja koko piirikuntaan 292 713 asukasta. Syyrian pääkaupunki Damaskos sijaitsee linnuntietä noin 336 kilometriä etelälounaaseen, Aleppo noin 38 kilometriä länsilounaaseen ja Turkin raja lähimmillään noin 30 kilometrin etäisyydellä pohjoisessa. Al-Bab jäi Syyrian presidentti Bašar al-Assadin hallintoa vastustaneiden kapinallisten käsiin Syyrian sisällissodan aikana keväällä 2012. Ääri-islamilainen Isis-järjestö ajoi muut kapinalliset kaupungista talvella 2013-2014 ja kaupunki toimi sittemmin Isisin tukikohtana hyökkäyksillä Aleppon maakunnan kapinallisia ja hallituksen joukkoja vastaan. Myöhemmin kurdeihin liitettyjen SDF-joukkojen taistelijoiden vallattua läheisen Manbijin Turkki aloitti operaatio Eufratin kilven Pohjois-Syyriassa estääkseen kurdeja valtaamasta al-Babia ja luomasta näin yhteyttä Afriniin lännessä. Turkki ja sen tukemat kapinalliset uutisoivat vallanneensa kaupungin helmikuussa 2017. Vuoden 2004 väestönlaskennassa kaupunkiin kirjattiin 63 069 ja koko piirikuntaan 292 713 asukasta
Väinö Nurmimaa

Väinö Johannes Nurmimaa (1923–1995) oli suomalainen yritysjohtaja, koulutukseltaan diplomi-insinööri. Hänelle myönnettiin vuorineuvoksen arvonimi 1983. Hän oli Sanoma Oy:n toimitusjohtaja 1976–1985. Sitä ennen hän oli Tesvision toimitusjohtaja 1959–1964, Rank Xeroxin toimitusjohtaja 1964–1967, Asea:n toimitusjohtaja 1967–1969, Saab-Valmetin toimitusjohtaja 1969–1971 ja Sanoma oy:n varatoimitusjohtaja 1971–1976. Nurmimaan veli oli lavastaja Seppo Nurmimaa.
Manbij

Koordinaatit: 36.5277°N, 37.9520°E Manbij (arab. منبج‎, Manbiǧ, Manbij) on kaupunki Syyrian pohjoisosassa Aleppon maakunnassa. Kaupunki on Manbijin piirikunnan keskus. Vuoden 2004 väestönlaskennassa kaupunkiin kirjattiin 99 497 ja koko piirikuntaan 408 143 asukasta. Nykyisen Manbijin alueella Pohjois-Syyriassa on ollut ihmisasutusta jo kivikaudelta lähtien ja keinokastelujärjestelmiä on rakennettu jo Assyrian valtakunnan aikana, jolloin ilmeisesti paikalla ollut kaupunkimainen asutuskeskus tunnettiin nimellä Nappigi tai Nampigi. Salmanassar III nimesi kaupungin uudestaan antaen sille nimen Lita Ašur. Myöhemmin kaupungista käytettiin myös nimiä Bambyce, Hierapolis ja Hieropolis. Hieman ennen Aleksanteri Suuren valtakautta Manbijia hallitsi 'Abd Hadad -niminen kuningas, joka löi omia kolikoitaan. 'Abd Hadad merkitsee Hadadin palvojaa ja antiikin aikoina kaupunki olikin ukkosenjumala Hadadin ja tähän liitetyn Atargatiksen kulttipaikka. Hellenistisellä kaudella kaupungin sotilaallinen merkitys korostui sen suojatessa alueita lännessä hyökkäyksiltä idästä
Sayyidah Zaynab

Koordinaatit: 33.4449°N, 36.3397°E Sayyidah Zaynab (arab. السيدة زينب, Sayyidah Zaynab‎, Sayyeda Zeinab, suom. ’rouva Zaynab’) eli Set Zaynab, on kaupunki Syyrian pääkaupunki Damaskosta ympäröivässä Rif Dimašqin maakunnassa. Kaupunki on Damaskoksen maaseutupiirikunnan (Markaz Rif Dimašq) suurin kaupunki. Vuoden 2004 väestönlaskennassa kaupunkiin kirjattiin 136 427 ja koko piirikuntaan 902 216 asukasta. Kaupunki on Syyrian pääkaupunki Damaskoksen kaakkoinen esikaupunki, keskustojen väli on vain yhdeksän kilometriä. Kaupungin nimi viittaa profeetta Muhammadin lapsenlapseen, tytär Fatima bint Zahran lapseen Zainab bint Aliin. 1990-luvulla aiemman pyhäkön paikalle rakennettua kaupungin päämoskeijaa, jossa uskotaan olevan rouva Zainabin hauta, pidetään suuressa arvossa. Osa islamintulkinnoista katsoo Zainab bint Alin osaksi Muhammadin talonväkeä, Ahl al-Baitia.
Jaramana

Koordinaatit: 33.4871°N, 36.3428°E Jaramana (arab. جرمانا‎, Ǧaramānā, Jaramana) on kaupunki Syyrian pääkaupunkia ympäröivän Rif Dimašqin maakunnan Damaskoksen maaseutupiirikunnassa (Markaz Rif Dimašq). Vuoden 2004 väestönlaskennassa kaupunkiin kirjattiin 114 363 asukasta. Jaramana on eräs Syyrian pääkaupunki Damaskoksen kaupunkirakenteeseen kiinnikasvanut lähiökaupunki. Siitä länsiluoteeseen sijaitsevaan pääkaupungin ydinkeskustaan on vain runsaan viiden kilometrin matka. Kaupungissa on palestiinalaisten pakolaisleiri. Syyrian sisällissodan aikana kaupungissa on tehty pommiattentaatteja.
Duma

Koordinaatit: 33.5715°N, 36.3950°E Duma (arab. دوما‎, Dūmā, myös muodossa Douma) on kaupunki Syyrian pääkaupunkia ympäröivän Rif Dimašqin maakunnan Damaskoksen maaseutupiirikunnassa (Markaz Rif Dimašq). Vuoden 2004 väestönlaskennassa kaupunkiin kirjattiin 110 893 asukasta. Duma on Syyrian pääkaupungin Damaskoksen kaupunkirakenteeseen kiinnikasvanut lähikaupunki. Damaskos sijaitsee 12 kilometriä Dumasta lounaaseen. Kaupunki on ollut useasti Syyrian hallituksen joukkojen iskujen kohteena Syyrian sisällissodan aikana. Kesällä 2015 Syyrian armeijan raportoitiin ampuneen kapinallisalueenaan pitämänsä kaupungin asuinalueelle epätarkkoja ”elefanttipommeja” ja toisessa iskussa ohjuksia, mitkä molemmat iskut tappoivat useita kymmeniä ihmisiä. Lokakuun lopulla 2015 raportoitiin Syyrian hallituksen joukkojen iskeneen ohjuksin siviiliväestöä vastaan Duman torialueella, jolloin ainakin 40 ihmistä, mukana naisia ja lapsia, sai surmansa ja noin sata loukkaantui. Jo saman päivän aikana uhriluku nousi 57:ään, ja uhreista viisi oli lapsia.
Syyrian sisällissodan tapahtumat 2012

Vuonna 2012 Syyrian sisällissodassa suuret mielenosoitukset jatkuivat. YK (Yhdistyneet Kansankunnat) yritti vielä keväällä vuonna 2012 rauhoittaa sotaa, mutta kapinalliset etenivät nopeasti keväällä ja kesällä 2012. Tämä kiihdytti huomattavasti väkivaltaa. Sota levisi kesällä Damaskokseen ja maan toiseksi suurimpaan kaupunkiin Aleppoon. Niissä käytiin ankaria taisteluja heinä−elokuusta lähtien. Kapinallisten pommi-isku surmasi korkeita hallinnon edustajia. Elokuussa räjähtivät ensimmäiset hallituksen helikoptereista pudottamat tynnyripommit siviilien asuinalueilla. Jihadistit alkoivat näkyä selvästi oppositon riveissä, ja se hajotti oppositiota entisestään. Hallitus onnistui pitämään pintansa, ja sota jähmettyi tasapeliksi. Islamistien merkitys alkoi kasvaa vuoden lopulla. Alkuvuodesta 2012 Syyrian prikaatikenraali Mostafa Ahmad al-Sheik loikkasi Turkkiin. Hän oli siihen mennessä korkein puolta vaihtanut Syyrian armeijan upseeri
Avengers: Infinity War

Avengers: Infinity War on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen supersankarielokuva, joka perustuu Marvel Comicsin luomaan Kostajat-supersankariryhmään. Se on jatko-osa elokuville The Avengers (2012) ja Avengers: Age of Ultron (2015) sekä Marvel Cinematic Universen (MCU) yhdeksästoista elokuva ja kolmannen vaiheen seitsemäs elokuva. Elokuvan ohjasivat Anthony ja Joe Russo sekä käsikirjoittivat Christopher Markus ja Stephen McFeely. Keskeisissä rooleissa ovat Robert Downey Jr., Chris Hemsworth, Mark Ruffalo, Chris Evans, Scarlett Johansson, Benedict Cumberbatch, Don Cheadle, Tom Holland, Chadwick Boseman, Paul Bettany, Elizabeth Olsen, Anthony Mackie, Sebastian Stan, Danai Gurira, Letitia Wright, Tom Hiddleston, Idris Elba, Peter Dinklage, Benedict Wong, Pom Klementieff, Karen Gillan, Dave Bautista, Zoë Saldaña, Vin Diesel, Bradley Cooper, Gwyneth Paltrow, Benicio del Toro, Josh Brolin ja Chris Pratt. Elokuvassa Kostajien ja muiden sankareiden on estettävä Thanosta keräämästä kaikkia kuutta Ikuisuuskiveä Ikuisuuden rautahanskaan. Elokuva julkistettiin lokakuussa 2014 nimellä Avengers: Infinity War – Part 1, ja toukokuussa 2015 Russon veljekset valittiin ohjaajiksi. Markus ja McFeely palkattiin käsikirjoittamaan elokuva, jonka inspiraatioina toimivat Jim Starlinin sarjakuva Ikuisuuden rautahanska (1991) sekä Jonathan Hickmanin sarjakuva Infinity (2013). Heinäkuussa 2016 Marvel paljasti, että elokuvan nimi on lyhennetty muotoon Avengers: Infinity War. Kuvaukset alkoivat Pinewood Atlanta Studiosilla, Fayetten piirikunnassa, Georgiassa tammikuussa 2017, lukuisten näyttelijöiden palatessa edellisistä elokuvista tuttuihin rooleihinsa. Kuvaukset päättyivät heinäkuussa 2017, kolme viikkoa ennen jatko-osan, Avengers: Endgamen, kuvausten alkua. Lisäkuvauksia tehtiin Skotlannissa, Englannissa, Atlantan keskustassa ja New Yorkissa
Ant-Man and the Wasp

Ant-Man and the Wasp on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen supersankarielokuva, joka perustuu Marvel Comicsin sarjakuvahahmoihin Scott Lang / Muurahaismies sekä Hope van Dyne / Ampiainen. Se on jatko-osa vuoden 2015 elokuvalle Ant-Man ja Marvel Cinematic Universen (MCU) kahdeskymmenes elokuva ja kolmannen vaiheen kahdeksas elokuva. Elokuvan ohjaa Peyton Reed ja käsikirjoittavat Chris McKenna, Erik Sommers, Paul Rudd, Andrew Barrer ja Gabriel Ferrari. Rudd esiintyy myös elokuvan pääosassa. Muissa keskeisissä rooleissa esiintyvät Evangeline Lilly, Michael Peña, Walton Goggins, Bobby Cannavale, Judy Greer, Tip ”T.I.” Harris, David Dastmalchian, Hannah John-Kamen, Abby Ryder Fortson, Randall Park, Michelle Pfeiffer, Laurence Fishburne ja Michael Douglas. Elokuvassa Scott Lang ja Hope van Dyne pyrkivät auttamaan Hank Pymiä tuomaan Janet van Dynen pois kvanttimaailmasta. Neuvottelut Ant-Manin jatko-osasta alkoivat heti elokuvan ensi-illan jälkeen ja Ant-Man and the Wasp julkistettiin virallisesti lokakuussa 2015, Ruddin ja Lillyn palatessa rooleihinsa. Kuvaukset alkoivat Pinewood Atlanta Studiosilla elokuussa 2017, Fayetten piirikunnassa, Georgiassa, ja elokuvaa kuvattiin myös Atlantan metropolisella alueella, San Fransiscossa, Savannahissa, Georgiassa ja Havaijilla. Kuvaukset päättyivät marraskuussa 2017. Ant-Man and the Wasp sai maailmanensi-iltansa Hollywoodissa 25
Creek-sota

1813–1814 Nykyinen Alabama Creekien sisällissota Yhdysvaltojen ja sen liittolaisten voitto Fort Jacksonin sopimus YhdysvallatOsa creekeistächerokeetchoctawitchickasawit Punaiset kepit Creek-sota oli Yhdysvaltojen Ison-Britannian vastaisen vuoden 1812 sodan aikana käymä sota creek-intiaanien uudistusvastaisia punaisia keppejä vastaan. Sodan ratkaisutaistelu Hevosenkengän mutkassa vuonna 1814 päättyi Andrew Jacksonin johtamien amerikkalaisten voittoon ja lopulta Fort Jacksonin sopimukseen, jolla creekit luopuivat suurista osista alueistaan. Creekien kulttuuri ja elintavat olivat 1800-luvun alussa murroksessa. Yhdysvaltain vapaussodan jälkeen alkanut turkisten hinnan aleneminen pakotti monet viettämään entistä enemmän aikaa metsällä ja joidenkin valkoisten kauppiaiden epärehelliset tavat herättivät katkeruutta. Samaan aikaan Yhdysvaltojen intiaaniasiamies Benjamin Hawkinsin uudistuksia, joiden myötä osa creekeistä omaksui amerikkalaiset tavat. Osa heistä oli alkanut kasvattamaan puuvillaa tai karjaa ja osa omisti myös orjia. Monet puhuivat englantia ja käyttivät länsimaisia vaatteita. Muutokset näkyivät myös poliittisesti. Creekkien yhteiskunta muuttui keskusjohtoisemmaksi heidän perustettuaan oman kansallisen neuvostonsa, jonka kokouksiin Hawkisilla oli usein tapana osallistua. Uudistusmielisten creekien johtohahmoja olivat esimerkiksi William McIntosh, Coweta, Big Warrior ja Little Prince. Kaikki creekit eivät kuitenkaan olleet muutosten kannalla. Kansa jakautui muutosten ja sulautumisen kannattajiin, sekä sen vastustajiin