nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Paleoantropologia

Paleoantropologia on tieteenala, joka tutkii ihmisen evoluutiota fossiilien kautta. Paleoantropologia hyödyntää useita tieteenaloja kuten perinnöllisyystiedettä, ekologiaa ja paleoekologiaa sekä etologiaa. Fossiileita saadaan arkeologisista kaivauksista ja niitä ajoitetaan geokemiallisilla iänmääritysmenetelmillä. Fossiileista pystytään määrittelemään lajit, asuinpaikat ja elinaikakaudet. Ihmislajien elintavoista, sukupuuttoon kuolinajasta tai muuntumisesta toiseksi lajiksi saadaan tietoa fossiilien löytöpaikoista saatujen tietojen perusteella. Luufossiileista pystytään päättelemään paljon yksilöiden ulkonäöstä, kuten kehon rakenteesta, kasvonpiirteistä sekä lihaksistosta ja sitä kautta monenlaisista elintavoista. Hampaat kertovat lajin ruokavaliosta, elämäntavoista ja sisäisistä suhteista. Kallonpohja kertoo siitä, kulkiko laji pystyssä. Aivojen koko ja ulkopinnan rakenne säilyvät kun hiekka tai muta täyttää fossiilikallon ja kovettuu. Luiden pintaan jääneistä jäljistä voidaan nähdä jänteiden kiinnittyminen ja sitä kautta päätellä lajin liikkumistapa ja paino. Fossiilit vaativat säilyäkseen tietynlaiset olosuhteet. Varhaisten hominidien fossiileja löytyy oikeanlaisista mioseenin ja pleistoseenin välisistä sedimenttikerroksista, lähinnä järvi- ja jokikerrostumista
Kikka Remix

Kikka Remix on suomalaisen viihdetaiteilija Kikan kokoelmalevy vuodelta 1995. Se sisältää kaksitoista uudelleen sovitettua kappaletta vuosilta 1989–1994 ja yhden uuden kappaleen. Sovitukset teki nimimerkki Click A. Button lukuun ottamatta uutuuskappaletta "Kaikki lähtee aikanaan", jonka sovitti Hausmyllyn Drome. "Apinamiehen" levytti alun perin Ami Aspelund. Kikan tulkitsemana se julkaistiin alkuaan levyllä Kiihkeät tuulet (1990). Kappale on suomenkielinen versio Tony Colen, Graeme Hallin ja Steve Wolfen sävellyksestä "Big Fat Oranguman".
Uraanidioksidi

Uraanidioksidi tai uraani(IV)oksidi (UO2) on uraanin ja hapen epäorgaaninen yhdiste. Se tunnetaan myös nimellä urania. Se on mustaa, kiteistä jauhetta jota saadaan uraniniitti mineraalista. Se on radioaktiivista. Uraanidioksidia käytetään ydinreaktorien polttoainesauvoissa. Uraanidioksidin ja plutoniumin oksidien seosta kutsutaan MOX-polttoaineeksi. Ennen 1960-lukua, uraanidioksidia käytettiin keltaisena tai mustana väriaineena keramiikan ja lasin värjäämiseen (ns. uraanilasi). Uraanidioksidia tuotetaan uraanitrioksidista vedyn avulla: Tämä kemiallinen reaktio on tärkeä ydinpolttoaineen valmistuksessa. UO2 hapettuu hapen vaikutuksesta triuraanioktaoksidiksi: Uraanidioksidin ylivoimaisesti tärkein käyttö on ydinvoimaloiden polttoaineessa. Käyttö lasin värjäykseen on suurelta osin jäänyt historiaan. Köyhdytettyä UO2 (DUO2) voidaan käyttää säteilynsuojausmateriaalina
Cygnus CRS OA-4

Cygnus CRS OA-4 (myös Orbital Sciences CRS Flight 4 tai aiemmin CRS Orb-4) oli Orbital ATK:n neljäs onnistunut rahtilento kansainväliselle avaruusasemalle. Orbital ATK:n Cygnus-rahtikapseli laukaistiin United Launch Alliancen (ULA) Atlas V -raketilla. Laukaisu tapahtui viivästysten jälkeen 6. joulukuuta 2015 kello 21.44 UTC-aikaa, ja kapseli telakoitui avaruusasemaan kahta päivää myöhemmin. Cygnus oli 72 päivää telakoituna asemaan ennen irrottamistaan 19. helmikuuta 2016. Kapseli pudotettiin kiertoradalta päivää myöhemmin noin kello 16 UTC-aikaa, ja se paloi suunnitellusti Maan ilmakehässä. Lento kuului NASAn Commercial Resupply Services -ohjelmaan. Cygnus-kapseli laukaistiin United Launch Alliancen Atlas V 401 -raketilla, sillä Orbital ATK:n oma Antares-raketti räjähti edellisellä rahtilennolla lokakuussa 2014. Ensimmäisen laukaisuyrityksen oli tarkoitus tapahtua 3. joulukuuta 2015 kello 22
Longtanin luola

Longtanin luola  (kiin. 龙潭洞) eli Longtandong eli Hexianianin asuinpaikka  sijaitsee Kiinassa Anhuin maakunnassa, Ma’anshanin prefektuurissa, Hexianissa (tai Hen piirikunnassa). Luola sijaitsee Jangtsen jokilaaksossa ja sen tutkimuksissa löydettiin pekinginihmisen fossiileja (Homo erectus pekinensis). Fossiilien ja muiden löytöjen iäksi on määritetty 410 000–150 000 vuotta. Löytyneen pääkallon lakikappaletta kutsutaan "Hexianin apinamieheksi" (engl. Hexian Ape Man ). Luola on Wangjian (tai Jiangjia) kukkulan juurella sen pohjoisrinteellä 23 metriä merenpinnan yläpuolella. Kukkulan kallio koostuu kambrisesta kalkkikivestä, johon luola on syntynyt. Kukkula sijaitsee noin 30 kilometriä Jangtsen joen lounaispuolella Taodianin maalaiskunnassa. Luola löydettiin vuonna 1973. Kukkulan viereen kaivettiin silloin kanavaa, ja kun maata räjäytettiin aukesi tuntematon luola. Uteliaat ihmiset löysivät luolasta fossiileja, jotka lähetettiin paleontologiselle laitokselle tutkittavaksi (Institue of Vertebrate Paleontology and Paleoanthropology (IVPP))
Solomon Kane

Solomon Kane on kirjailija Robert E. Howardin luoma hahmo, jonka ensiesiintyminen tapahtui vuonna 1928. Useimmat Solomon Kane -tarinat julkaistiin alun perin Weird Tales –lehdessä. Kane on Elisabethin ajan Englannissa elävä puritaani, jonka elämäntehtävänä on kitkeä maailmasta pahuus sen kaikissa olomuodoissa. Howard kuvaili hänet pitkäksi, ankaraksi ja synkäksi, noin 40-vuotiaaksi mieheksi, jolla on kalpea iho, laihat kasvot ja kylmä silmät. Kane suhtautuu taikuuteen ja taikauskoon epäluuloisesti, ja taistelee niitä vastaan kaikin keinoin. Howardin uskotaan nimenneen hahmon kuvastamaan tämän kahtalaista luonnetta. Solomon eli Salomo edustaa raamatullista oikeutta ja Kane eli Kain ihmiskunnan ensimmäistä murhaajaa. Lopputuloksena on mies, jonka hellittämätön taistelu oikeuden ja uskon puolesta päästää samalla äärimmäisen väkivaltaisuuden valloilleen. Fanaattinen Kane pystyykin kiihdyttämään itsensä berserkkien kaltaiseen raivotilaan. Hän kantaa yleensä kahta pistoolia ja terävää yhdenkäden miekkaa, rapiiria. Vuonna 2009 sai ensi-iltansa Howardin kertomuksiin löyhästi perustuva elokuva Solomon Kane
Pelasta perheemme, Supermarjo!

Pelasta perheemme, Supermarjo! on suomalainen tositelevisiosarja. Ohjelman juontajana toimii Marjo Niittyviita ja neuvoja Hanna Pikarainen jotka auttavat lapsiperheitä selviytymään arjen haasteissa ja ajanhallinnassa. Ohjelman ensimmäinen tuotantokausi alkoi Liv-kanavalla 13. maaliskuuta 2014.
Murroksia

Murroksia – esseitä, puheita ja kirjoituksia on kirjailija Väinö Linnan vuonna 1990 julkaistu toinen esseekokoelma. Se ilmestyi myös vuonna 2000 Linnan Kootut teokset -sarjan kuudentena osana yhdessä Oheisia-esseekokoelman (1967) kanssa. Täällä Pohjantähden alla -romaanitrilogian sekä Tuntemattoman sotilaan ohella Linnan laajaa esseetuotantoa pidetään hänen kolmantena pääteoksenaan. Murroksia ilmestyi uudelleen vuonna 2007 nimellä Esseitä. Uusintapainos sisältää alkuperäisen kokoelman lisäksi myös Linnan ensimmäisen julkaistun kirjoituksen Köyhän työmiehen isänmaa sekä tutkija Tapani Laineen esipuheen Väinö Linna esseistinä.
Oheisia

Oheisia – esseitä ja puheenvuoroja on kirjailija Väinö Linnan vuonna 1967 julkaistu ensimmäinen esseekokoelma. Se ilmestyi myös vuonna 2000 Linnan Kootut teokset -sarjan kuudentena osana yhdessä Murroksia-esseekokoelman (1990) kanssa.
Vulkaaninen salamointi

Vulkaaninen salamointi eli tulivuorisalamointi on sääilmiö, jossa tulivuoren purkauspilvessä esiintyy ukkosta. Tuhkasta ja kiviaineksesta muodostuvan purkauspilven hiukkasiin muodostuu sähkövaraus samoin kuin ukkospilven jääkiteisiin. Kun varaus kasvaa tarpeeksi suureksi, se purkautuu salamointina, kuten ukkospilvessäkin. Vulkaaninen salamointi esiintyy yleensä purkauspilven sisäisinä pilvisalamoina, eikä ulotu purkauspilvestä maahan. Vulkaaninen salamointi ilmiönä on tunnettu jo antiikin ajalla. Roomalainen historioitsija Plinius nuorempi kertoi salamoinnista silminnäkijäkuvauksessaan Vesuviuksen purkauksesta vuonna 79.
Mercedes-Benz 190 (W201)

Mercedes-Benz W201 on Mercedes-Benzin vuosina 1982–1993 valmistama ylemmän keskiluokan automalli. Se edusti valmistajalle kokonaan uutta pienempää kokoluokkaa. Mallin seuraajaksi tuli uuden C-sarjan aloittanut W202. Joissain yhteyksissä 190-mallia pidetään C-sarjan ensimmäisenä sukupolvena, vaikka mallinimenä ei vielä C-kirjainta käytettykään. Mercedes-Benz aloitti 190-mallin kehityksen vuonna 1974 ja valmis tuotantomalli esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 1982. Suunnitteluprojekti oli ollut kallis ja aikaa vievä. Voimanvälitykseksi oli harkittu käytettävän etuvetoa, mutta suunnittelijat päätyivät kuitenkin perinteisempään takavetoon. Muotoiluun oli haettu paljon vaikutteita S-sarjasta (W126). Korin ilmanvastuskerroin oli saatu laskettua hyvin alas, 0,33:een. Edistyksellisessä monivarsituentaa käyttävässä takajousituksessa oli viisi tukivartta ja mallin ajo-ominaisuudet olivatkin luokan parhaimmistoa. Takaistuintilat olivat varsin ahtaat. Pienemmästä koostaan huolimatta 190 oli hinnaltaan lähes yhtä kallis kuin suurempi E-sarja
Longgupon luola

Longgupon luola (kiin.: 龙骨坡遗址; pinyin: Lónggǔpō yízhǐ) sijaitsee Kiinassa Chongqingin itsehallinnollisen kunnan Wushanin piirikunnassa. Se tuli erityisen kuuluisaksi Wushanin ihmisestä, jonka jäänteitä löydettiin luolasta vuonna 1985. Aluksi sen arveltiin olevan Homo erectus, Homo habilis tai Homo ergaster, mutta nykyään on myös esitetty sen edustavan sukupuuttoon kuollutta apinalajia. Luola on arkeologisesti yksi Kiinan merkittävämpiä tutkimuskohteita, jossa tutkitaan ihmisen leviämistä Itä-Kiinaan. Luolan tutkimista ehdotti löytäjä professori Huang Wanbo vuonna 1984 ja siellä suoritettiin noin 900 m² laajuiset arkeologiset kaivaukset vuosina 1985–1988. Tutkimuksia suoritti pekingiläinen Institute of Vertebrate Paleontology and Paleoanthropology, Chinese Academy of Sciences ja Chongqing National Museum. Kaivauksissa löydettiin alkukantaisen ihmisen hampaiden kappaleita, muutama Gigantopithecuksen hampaita ja alkeellisia kivityökaluja. Paleomagneettinen ajoitusmenetelmä, joka antoi iäksi 1 780 000–1 960 000 vuotta, ja löydetyt Ailuropoda microtan (jättiläispanda) jäänteet antoivat olettaa, että ihmisen jäänteet olisivat varhaispleistoseenin kaudelta. Vuonna 1992 kansainvälinen tutkijaryhmä määritti kohteiden iän käyttämällä elektronien spin-resonanssia (ESR). Kerroksesta 4 löytynyt hirvieläimen hammas ajoitettiin tällä tavalla 750 000–1 020 000 vuotta vanhaksi. Vuosina 2003–2006 ranskalais-kiinalainen tutkijaryhmä suoritti luolassa lisäkaivauksia
Lewis Nkosi

Lewis Nkosi (5. joulukuuta 1936, Durban, Natal – 5. syyskuuta 2010 Johannesburg) oli eteläafrikkalainen kirjailija, journalisti ja kirjallisuuskriitikko.  Häneltä on suomennettu mustan miehen ja valkoisen naisen romanssista kertova esikoisromaani Linnun kiima (Mating Birds, suom. Raija Mattila, Tammi 1986). Lewis Nkosi syntyi Natalin siirtomaassa Etelä-Afrikassa 1936, jäi orvoksi 12-vuotiaana äitinsä kuoltua ja sai teknillisen koulutuksen Durbanissa. Hän kirjoitti Drum-kirjallisuuslehteen yhteiskunnallisia tekstejä, jotka joutuivat apartheid-hallinnon tiukan sensuurin alaisiksi. Vuonna 1961 hän sai stipendin opiskelemaan Yhdysvaltoihin Harvardin yliopistoon, ja Etelä-Afrikan viranomaiset antoivat hänelle poistumisluvan maasta mutta ottivat samalla pois kansalaisuuden ja mahdollisuuden palata. Nkosi opetti kirjallisuutta korkeakouluissa Wyomingissa, Bostonin Brandeis-yliopistossa, Varsovassa ja Sambiassa ja kirjoitti samaan aikaan rotuerottelupolitiikkaa vastustavia tekstejä. Hän asettui välillä Lontooseen opettamaan afrikkalaista kirjallisuutta, josta hän myös julkaisi monia artikkeleita näytelmien ja elokuvakäsikirjoitusten lisäksi. Vuoden 1994 apartheidin kukistumisen ja Nelson Mandelan vapauttamisen jälkeen Nkosi palasi asumaan osan vuotta Etelä-Afrikassa, mutta säilytti myös asuntonsa Sveitsin Baselissa. Nkosi kuoli Johannesburgissa 73-vuotiaana 2010
Kortesjärvi-Seura

Kortesjärvi-Seura on entisen Kortesjärven kunnan alueen kotiseutuyhdistys Kauhavalla Etelä-Pohjanmaalla. Se perustettiin vuonna 1947. Kortesjärvi-Seura ylläpitää omistamaansa Markin museota, ja seura omistaa myös Suomen jääkärimuseossa olevan luontomuseon. Kortesjärvi-Seura on suunnitellut ja rakentanut alueelleen vaellusreitistöjä, kuten vuonna 2014 valmistuneen Leipätien, joka kulkee Järviseudun vanhinta tiesuuntaa Kortesjärven Purmojärveltä kohti Pietarsaarta. Seura huolehtii muun muassa pelimannikuningas Matti Haudanmaan hautaa. Syyskuussa 1959 Kortesjärvi-Seura pystytti Purmojärven kahakan muistomerkin Ruosteenojalle. Vuonna 1995 seura pystytti jääkärien etappitien muistomerkin entisen Suomelan kevarin kohdalle, jossa jääkärit majoittuivat matkallaan Uumajan kautta Saksaan. Kauhavan kaupunki on osoittanut Kortesjärvi-Seuran toimitiloiksi Kortesjärven entisen kunnantalon kellarikerroksesta Heurekaksi nimetyt tilat. Seuran kokoelmiin kuuluu muun muassa kolmisentuhatta valokuvaaja Einari Hietalan lasinegatiivia, joista noin kolmannes oli vuoden 2015 alussa digitoitu.
IZombie

iZombie on yhdysvaltalainen yliluonnollinen draamakomediasarja, joka alkoi The CW -kanavalla maaliskuussa 2015. Sarja perustuu löyhästi samannimiseen sarjakuvaan, jonka ovat luoneet Chris Roberson ja Michael Allred. Sarja kertoo Olivia ”Liv” Mooresta, joka muuttuu verilöylyksi kääntyneiden bileiden seurauksena zombiksi ja joutuu hylkäämään entisen elämänsä menestyvänä lääkäriharjoittelijana. Hän saa uuden työn ruumishuoneelta, missä hän pystyy tyydyttämään tarpeensa syödä aivoja. Liv ryhtyy yhteistyöhön poliisin kanssa, sillä aivojen syömisen sivuvaikutuksena zombit oppivat kuolleilta kykyjä ja saavat näkyjä heidän viimeisiltä hetkiltä, mistä on hyötyä murhatutkimuksissa. Sarjan finaalijakso esitettiin yhdysvalloissa elokuussa 2019. Seattlelaisen lääkäriharjoittelija Olivia ”Liv” Mooren elämä tuntuu olevan täydellistä, kunnes hän eräänä kohtalokkaana iltana osallistuu työkaverinsa kehottamana bileisiin, jotka saavat verisen käänteen. Liv herää seuraavana aamuna rannalta ruumispussista, ja päällimmäisenä hänen mielessään on tarve syödä ihmisaivoja. Livin elämä muuttuu kertaheitolla ja hän siirtyy tekemään töitä oikeuslääkärinä ruumishuoneelle, missä hän saa toteutettua myös uuden elämänsä ruokavalion. Sarjan alkaessa Livin zombiksi muuttumisesta on kulunut viisi kuukautta. Hänen perheensä ihmettelee Livin outoa muutosta. He eivät ymmärrä miksi Liv purki kihlauksensa Majorin kanssa eikä Liv luonnollisesti voi selittää sitä heille
Audiovisuaalisen kulttuurin edistämiskeskus

Audiovisuaalisen kulttuurin edistämiskeskus (AVEK) tukee tekijänoikeusvaroilla av-kulttuuria. Tekijänoikeusjärjestö Kopioston yhteydessä toimiva AVEK on perustettu vuonna 1987. AVEKin edistämisvarat ovat pääasiassa peräisin yksityisen kopioinnin hyvitysmaksusta. AVEK myöntää tukea elokuvan eri lajityyppien kehittelyyn ja kulttuurivientiin, av-alan tekijöiden jatko- ja täydennyskoulutukseen sekä festivaalien ja tapahtumien järjestämiseen. Lisäksi AVEK myöntää tukea lyhyt-, dokumentti- ja animaatioelokuvien sekä mediataideteosten tuotantoon. Vuosittain tukea saa noin 30 elokuvahanketta ja 70–90 mediataideteosta. Kerran vuodessa jaettava AVEK-palkinto on merkittävin mediataiteen tunnustus Suomessa ja arvoltaan 15 000 euroa. AVEK myöntää opetus- ja kulttuuriministeriön osoittamista DigiDemo- ja CreaDemo-määrärahoista tukea kulttuuristen sisältöjen ja kulttuuriyrittäjyyden kehittämiseen. AVEKin johtajana on toiminut vuodesta 2019 Ulla Simonen.
Roman de la Rose

Roman de la Rose, Ruusuromaani, on muinaisranskalainen allegorinen runo. Sen alkuosan sepitti Guillaume de Lorris noin 1235, loppuosan noin vuodesta 1270 Jean de Meung. Alku on herkkävivahteinen lemmenruno ja ritarirakkauden sääntökokoelma, jälkipuoli kyyninen, pikkutarkka ja karkean aistillinen. Lorrisin ja Meungin Ruusuromaanista (noin 1235–1280) muodostui Johan Huizingan mukaan aristokraattisen rakkauden muotojen tietosanakirja, joka ilmentää aikakauden eroottista elämänkäsitystä, elämän esittämistä tietyltä näkökannalta. Tässä mielessä Huizinga rinnastaa Ruusuromaanin ja skolastiikan hallitsevan luokan julkisesti ilmaistun arvomaailman jäsentäjinä. Ruusuromaani levisi satoina käsikirjoituskopioina, ja siitä tuli aikakautensa kommentoiduin teksti. Teos jakautuu kahteen osaan: De Lorrisin kirjoittamat säkeet ammentavat vaikutteita ritarikirjallisuudesta ja ihannoivat Ruusun saavuttamattomuutta. De Meungin kirjoittama, huomattavasti laajempi toinen osa erittelee rakkauden teemoja ja toisaalta sisältää naisvihan sävyjä. Osien välillä on näin ollen jännitteitä. Guillaume de Lorris kuvaamassa unessa ennustetaan, että hän valloittaa naisystävänsä. Runo pohjautuu Truveerirunouteen. Allegorisen unen käytön esikuva on keskiajan latinankielisessä kirjallisuudessa, ja unta alettiin suosia kirjallisuuden muotona
M/S Harmony of the Seas

M/S Harmony of the Seas on Oasis-luokan risteilyalus, joka rakennettiin STX France -telakalla Saint-Nazairessa Royal Caribbean International -varustamolle. Valmistuessaan siitä tuli maailman suurin risteilyalus. Se ohitti vanhemmat sisaruksensa M/S Oasis of the Seasin ja M/S Allure of the Seasin noin 2 000 bruttotonnilla. Alus on 362,1 metrin pituinen, 65,68 metrin levyinen ja 72 metrin korkuinen. Aluksen syväys on 9,14 metriä ja sen matkanopeus on 22 solmua. Siinä on 18 kerrosta ja 2 747 hyttiä, joihin mahtuu 5 479 – 6 780 matkustajaa. Aluksessa on muun muassa 23 ravintolaa, 11 252 taideteosta, 1 768 parveketta, 23 uima- ja poreallasta ja sen ulkokannella on lainelautasimulaattori. Miehistön vahvuus on 2 100 henkeä. Aluksen rakentaminen tuli maksamaan noin miljardi euroa. Harmony of the Seas oli maailman suurin risteilyalus, kunnes sen uudempi sisaralus, Symphony of the Seas, ohitti sen. Kahden aikaisemman Oasis-luokan aluksen suosio sai Royal Caribbean -varustamon tilaamaan kolmannen Oasis-luokan aluksen joulukuussa 2012. Harmony of the Seas laskettiin vesille 10
Tina Modotti

Assunta Adelaide Luigia Modotti Mondini, tunnettu nimellä Tina Modotti (1896 Udine, Italia – 1942 México, Meksiko), oli italialaissyntyinen yhdysvaltalainen malli, valokuvaaja ja yhteiskunnallinen aktivisti, joka oli 1930-luvun puolenvälin jälkeen aktiivisesti mukana Meksikon kommunistipuolueen stalinistisessa toiminnassa. Valokuvaajana Modotti tunnetaan erityisesti Meksikon maaseudun ihmisten, kasvien ja seinämaalausten kuvaajana. Hän oppi taidon Kaliforniassa silloiselta miesystävältään, valokuvaaja Edward Westonilta, ja lähes koko hänen valokuvatuotantonsa on peräisin 1920-luvulta Meksikosta. Hänen valokuviaan julkaistiin meksikolaisissa vasemmistolehdissä El Machete ja Mexican Folkways, neuvostoliittolaisissa lehdissä sekä länsimaisissa vasemmisto- ja avantgardelehdissä. Italiassa syntynyt Modotti saapui Yhdysvaltoihin köyhänä siirtolaisena, työskenteli ompelijana tavaratalossa San Franciscossa, alkoi työskennellä mallina ja ajautui sitä kautta Hollywoodin mykkäelokuvien näyttelijäksi. Vuonna 1923 Modotti matkusti Edward Westonin kanssa Meksikoon, jossa hän tutustui moniin taiteilijoihin, kuten B. Traveniin, Frida Kahloon ja Diego Riveraan sekä Meksikon kommunistipuolueen voimahahmoihin Xavier Guerreroon, italialaiseen Vittorio Vidaliin ja kuubalaiseen Julio Antonio Mellaan. Mella ammuttiin kadulla 1929, ja hänen tuolloista rakastajatartaan Modottia syytettiin osallisuudesta murhaan. Modotti karkotettiin Saksaan, jonne hänen mukanaan seurasi Vittorio Vidali. Modotti yritti elättää itsensä valokuvaajana Berliinissä, muttei onnistunut. Hän matkusti Moskovaan, jossa hän työskenteli avustusjärjestössä ja Pablo Nerudan mukaan heitti Graflex-kameransa Moskovajokeen eikä enää valokuvannut, vaan omistautui vasemmistoaktivismille. Euroopan oleskelunsa aikana Modotti toimi muun muassa vakoojana Ranskassa ja osallistui Espanjan sisällissotaan
Chaoxianin luola

Chaoxianin luola (kiin.: 巢县; pinyin: Cháoxiàn) eli Chaoxiandong sijaitsee Yanshanin kylässä Chaoxianin piirikunnassa, joka kuuluu Anhuin maakuntaan. Luolasta on löytynyt ihmisen jäänteet, joilla on sekä Homo erectuksen että Homo sapiensin piirteet. Yanshanin kylän vieressä olevalla noin 500 metriä korkealla Yanshanin kukkulalla on useita karstimaan vajoamia. Muutama niistä ovat laajentuneet luoliksi, kuten esimerkiksi noin kuuden kilometrin etäisyydellä sijaitseva arkeologisesti mielenkiintoinen Yinshanin luola ja tässä käsiteltävä Chaoxianin luola. Seudun vaikutuspiiriin kuuluu Chao Hun järvi, jonka laskujoki Yuxi He virtaa alueen vierestä ja yhtyy myöhemmin Jangtsen jokeen. Keväällä 1982 saatiin ilmoitus jääkauden aikaisten nisäkkäiden jäännösten löytöpaikasta Yanshanin kukkulalla. Paleontologinen laitos (Institue of Vertebrate Paleontology and Paleoanthropology (IVPP)) ja maakunnan arkeologinen laitos (Anhui Archeological Institute) lähettivät paikalle yhteisen tutkimusryhmän etsimään lisää jäännöksiä ja tutkimaan niiden löytöpaikkaa. Kuukausien työn tuloksena saatiin talteen suuri joukko nisäkkäiden luunkappaleita ja ihmisen takaraivoluun kappale (lat. occipitalis). Löytöpaikalle palattiin kaivamaan talvella 1983 ja nisäkkäiden luiden lisäksi löydettiin ihmisen yläleuan luu (lat. maxilla)
Holmium(III)jodidi

Holmium(III)jodidi (tai holmiumtrijodidi) on holmiumin yhdiste jodin kanssa, jossa jodi esiintyy hapetusluvulla −I ja holmium +III. Näin muodostuva yhdiste on HoI3. Se muodostaa keltaisia heksagonaalisia kiteitä, joiden kiderakenne on samanlainen kuin vismutti(III)jodidilla. Holmiumjodidi on hygroskooppinen aine, joka liukenee veteen.(s. 718) Holmiumjodidia voidaan valmistaa suoraan alkuaineista 300 °C:ssa: tai elohopeajodidista tyhjiössä 500 °C:n lämpötilassa: Holmiumjodidia on käytetty metallihalidilampuissa.
Vismutti(III)jodidi

Vismutti(III)jodidi (tai vismuttitrijodidi) on vismutin yhdiste jodin kanssa, jossa jodi esiintyy hapetusluvulla −I ja vismutti +III. Näin muodostuva yhdiste on BiI3. Se muodostaa vihreitä heksagonaalisia kiteitä, joiden kiderakenne on samanlainen kuin holmium(III)jodidilla.(s. 718) Vismuttijodidia voidaan valmistaa suoraan alkuaineista niitä kuumentamalla: tai vismuttioksidista käyttäen happona vetyjodidin vesiliuosta: sekä myös vismuttikloridista vastaavalla tavalla, jolloin muodostuu sivutuotteena suolahappoa: Vismuttijodidilla on joskus ollut merkitystä kvalitatiivisessa epäorgaanisessa kemiallisessa analyysissä. Liuoksesta voidaan osoittaa Bi3+ -ionien olemassaolo lisäämällä siihen jotain muuta jodin lähdettä kuten kaliumjodidia; jos syntyy musta vismuttijodidisakka, liuoksessa oli vismuttia (vismuttijodidi on lähes veteen liukeamatonta).
Vapaan tilan vaimennus

Vapaan tilan vaimennus on tietoliikennekäsite, joka tarkoittaa sähkömagneettisen säteilyn vaimenemista vapaassa tilassa , jossa ei ole esimerkiksi diffraktiota tai heijastuksia aiheuttavia esteitä (kuten ilmassa). Vaimennus ilmoitetaan useimmiten desibeleinä (dB). Vapaan tilan vaimennusta tarkastellaan harvoin itsessään, vaan useimmiten osana Friisin kaavaa.
Akrokorintti

Akrokorintti. muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa Akrokorintti (kreik. Ακροκόρινθος, Akrokórinthos) on vuori Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Se oli antiikin Korintin kaupungin akropolis eli linnavuori, ja se on toiminut linnoituksena myös bysanttilaisena ja osmanivallan aikana. Vuoren korkeus on 575 metriä. Akrokorintti on Kreikan suurin linnavuori. Se sijaitsee noin 1,5 kilometriä lounaaseen nykyisen Archaía Kórinthoksen kylän paikalla sijainneesta antiikin Korintin kaupungin paikasta ja noin seitsemän kilometriä lounaaseen nykyisestä Kórinthoksen kaupungista. Akrokorintin ja sen linnoituksen sisäänkäynti sijaitsee vuoren länsipäässä Archaía Kórinthoksen suunnassa. Vuorella on kaksi huippua: korkeampi niin kutsuttu itäinen huippu, jonka korkeus on 575 metriä, vuoren koillisosassa sekä hieman matalampi läntinen huippu vuoren lounaisosassa. Vuorelta avautuu laaja näköala Korintin kannakselle, Peloponnesokselle, Korintin- ja Saroninlahdille ja Ateenaan saakka. Vuorella oli tärkeä lähde, ylempi Peirenen lähde, joka takasi elintärkeän vesihuollon. Akrokorintti on historiansa aikana ollut usein avain Korintin kannaksen ja Peloponnesoksen hallintaan
Golestan

Koordinaatit: 35.769°N, 51.466°E Golestan (pers. ‏گلستان‎, Golestān) on kaupunki Iranin Teheranin provinssissa. Se sijaitsee Teheranin suurkaupunkialueen koillisosassa. Golestanin kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 669 (1956), 827 (1966), 1 074 (1976), 9 927 (1986), 45 892 (1991), 112 554 (1996), 231 905 (2006) ja 259 480 (2011). Teheranin metron metrolinjan 3 koilliseen vievä haara kulkee Golestanin kautta (asema Heravi eli Golestan-Heravi).