nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Robert Taylor (näyttelijä)

Robert Taylor, oikealta nimeltään Spangler Arlington Brugh, (5. elokuuta 1911 Filley, Nebraska – 8. kesäkuuta 1969 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Häntä pidettiin yhtenä sukupolvensa suurimmista näyttelijöistä, ja hän oli tunnettu komeudestaan; mustista hiuksistaan ja sinisistä silmistään. Hänet tunnettiin lempinimellä ”täydellisen miehen profiili”. Taylor teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1934. Hänen uransa kulta-aikaa olivat 1930- ja 1940-luvut, jolloin ilmestyivät hänen kuuluisimmat elokuvansa, kuten Lääkärin omatunto (Magnificent Obsession, 1935) jossa vastanäyttelijänä oli Irene Dunne, Kamelianainen (Camille, 1936), jossa hänen vastanäyttelijöinään olivat Greta Garbo ja Lionel Barrymore, ja Sumujen silta (Waterloo Bridge, 1940), jossa hänen vastanäyttelijänään oli Vivien Leigh. Viimeksi mainittu oli Taylorin oma suosikki elokuvauraltaan. 1950-luvulla ikä alkoi jo näkyä Taylorin kasvoilla ja elokuvaroolien saaminen vaikeutui. Hän näytteli kuitenkin aina kuolemaansa asti. Taylor oli kaksi kertaa naimisissa, ensin näyttelijä Barbara Stanwyckin kanssa vuodet 1939–1951 ja sitten Ursula Thiessin kanssa vuodesta 1954 aina kuolemaansa asti. Ursulan kanssa hänellä oli kaksi lasta
Hanns Eisler

Hanns Eisler (6. heinäkuuta 1898 Leipzig, Saksan keisarikunta – 6. syyskuuta 1962 Itä-Berliini, Saksan demokraattinen tasavalta) oli saksalainen säveltäjä. Eisler syntyi Leipzigissa, jossa hänen juutalainen isänsä Rudolf Eisler toimi filosofian professorina. Perhe muutti vuonna 1901 Wieniin Itävalta-Unkariin. Eisler oli ensimmäisen maailmansodan veteraani ja haavoittui taisteluissa useaan otteeseen. Sodan jälkeen hän opiskeli vuosina 1919–1923 Arnold Schönbergin johdolla. Eisler siirtyi vuonna 1925 Berliiniin, jossa hän liittyi Saksan kommunistisen puolueen jäseneksi. Hän teki uransa alkuvaiheessa yhteistyötä Bertolt Brechtin kanssa ja kirjoitti musiikin muun muassa useisiin tämän näytelmiin. Hän oli myös mukana työstämässä Brechtin kanssa elokuvaa Kuhle Wampe, jonka esittämisen natsit kielsivät vuonna 1933. Hän pakeni kansallissosialistien Saksasta Yhdysvaltoihin, jossa hän sävelsi musiikkia muun muassa Hollywood-elokuviin. Hän julkaisi Theodor Adornon kanssa myös kirjan elokuvamusiikin säveltämisestä
Toimialan taloustiede

Toimialan taloustiede (engl. Industrial Organization) on taloustieteen ala, joka tutkii yritysten strategista päätöksentekoa sekä markkinarakenteita. Usein tarkastelun kohteena ovat epätäydellisen kilpailun muodot. Tyypillisimmin tutkittavia markkinamuotoja ovat monopoli, duopoli ja muut oligopolitilanteet. Lisäksi tutkimussuunta tarkastelee esimerkiksi tuotedifferentaation, hintadiskriminaation, yritysjärjestelyiden ja kartellien sekä markkinoille tulo- ja poistumisesteiden vaikutuksia markkinoiden toimintaan ja tasapainoon. Toimialan taloustieteen teoria on valtavirraltaan sovellettua peliteoriaa. Myös empiirisellä tutkimuksella on vahvat perinteet tutkimussuunnan sisällä. Taloustieteen sisäisessä jaottelussa toimialan taloustiede lukeutuu osaksi mikrotalousteoriaa ja sillä on useita liittymäkohtia esimerkiksi informaatiotaloustieteeseen sekä kilpailupolitiikkaan. Tunnettuja toimialan taloustieteen tutkijoita ovat muiden muassa Oz Shy, Jean Tirole sekä suomalainen Bengt Holmström.
Operaatio Opera

7. kesäkuuta 1981 Osirakin ydinvoimala, Bagdad, Irak Operaatio onnistui; ydinvoimala tuhoutui Irak lopetti ydinohjelmansa Israel Irak 8 F-16A-taistelukonetta6 F-15A-taistelukonetta Tuntematon luku tutka-asemista ja ilmatorjunnasta Ei tappioita 10 irakilaista sotilasta1 ranskalainen insinööri Operaatio Opera (myös Operaatio Babylonia tai Operaatio Ofra) oli Israelin ilmaisku irakilaista ydinreaktoria vastaan Osirakissa 7. kesäkuuta vuonna 1981. Irak osti 1970-luvulla ydinreaktorin Ranskalta, koska maalla itsellään ei ollut kapasiteettia rakentaa sellaista. Ranska valmisti reaktorin 200 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria vastaan. Ranskalainen kirjailija Jean-Pierre van Gert sai tietoa maansa hallituksen ja Irakin välisestä kaupasta. Hän julkaisi kirjan Salaisuus, jossa paljastettiin lahjukset ranskalaisten agenttien ja Irakin hallituksen välillä. Vuonna 1975 Ranskan ja Irakin kauppasopimus julkaistiin mediassa. Ranskan hallitus totesi, että reaktoria käytetään ainoastaan tutkimukseen. Israel epäili Irakin aikovan hyödyntää reaktoria ydinaseohjelmaa varten, muttei kuitenkaan saanut muilta valtioilta tukea näkemyksilleen. Israel laski, että vuoden 1981 kesällä olisi viimeinen mahdollisuus tuhota reaktori. Sen jälkeen ydinpolttoaine olisi jo laskettu reaktoriin
BBC Two

BBC Two on brittiläisen BBC:n antenniverkon toinen pääkanava. Kanava aloitti vuonna 1967 ensimmäisenä eurooppalaisena televisiokanavana säännölliset värilähetykset. Kanava esittää brittiläisiä televisiosarjoja sekä yhdysvaltalaisia televisio-ohjelmia ja sarjoja.
Venetsian kauppias

Venetsian kauppias (engl. The Merchant of Venice) on William Shakespearen näytelmä. Teos on kirjoitettu vuosien 1596 ja 1598 välisenä aikana. Näytelmä on kuuluisa Shylock-nimisen juutalaisen kuvauksesta ja sen herättämistä antisemitismiin liittyvistä kysymyksistä. Näytelmän nimihenkilö on kauppias Antonio, ei kuuluisampi lurjus Shylock, joka on näytelmän näkyvin hahmo. Vaikka Shylock on piinattu, on hän myös itse piinaaja, ja katsojan tehtäväksi jää ratkaista, ansaitseeko hän myötätuntoa vai halveksuntaa. Shakespearen arvellaan kirjoittaneen näytelmän vuosien 1596 ja 1598 välillä. Ensimmäinen maininta näytelmästä on Francis Meres’ltä vuodelta 1598, joten teoksen on täytynyt olla tunnettu näyttämöltä tuolloin. Solanion viittausta laivaansa Andrewiin (I,i,27) pidetään viittauksena Englantilaisten vuonna 1596 Cadizissa kaappaamaan espanjalaisalukseen St. Andrewiin. James Roberts lisäsi näytelmän Stationers Companyn rekisteriin 22. heinäkuuta 1598
Aleksandr Ostrovski

Aleksandr Nikolajevitš Ostrovski (ven. Алекса́ндр Никола́евич Остро́вский); (12. huhtikuuta (J: 31. maaliskuuta) 1823 Moskova, Venäjän keisarikunta – 14. kesäkuuta (J: 2. kesäkuuta) 1886 Štšolkovon tila, Kinešman piiri (nyk. Kostroman alueen Ostrovskin alue), Kostroman kuvernementti, Venäjän keisarikunta) oli venäläisen näytelmäkirjallisuuden isä. Häntä pidetään kriittisenä realistina. Hänen isänsä Nikolai Fjodorovitš Ostrovski (1796-1853) oli papin poika, joka opiskeli Kostroman seminaarissa ja Moskovan teologisessa akatemiassa, mutta alkoi harjoittaa oikeuslakimiehenä kiinteistö- ja kauppa-asioita. Hän nousi kollegiasessorin arvoon ja sai vuonna 1839 aatelisarvon. Äiti Ljubov Ivanovna Savvina (1803-1831) oli suntion ja öylätintekijän tytär, joka kuoli kun Aleksandr ei ollut vielä yhdeksänvuotias. Perheessä oli kymmenen lasta, joista kolme eli aikuisiksi asti: Aleksandr, Natalia ja Mihail
Mihail Lermontov

Mihail Jurjevitš Lermontov (ven. Михаи́л Ю́рьевич Ле́рмонтов; 15. lokakuuta (J: 3. lokakuuta) 1814 Moskova, Venäjän keisarikunta – 27. heinäkuuta (J: 15. heinäkuuta) 1841 Pjatigorsk, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen kirjailija, Aleksandr Puškinin rinnalla venäläisen romantiikan ja Venäjän runouden kultakauden merkittävin edustaja. Häntä pidetään venäjän kielen uudistajana. Hän oli myös kuvataiteilija, joka teki maisemamaalauksia ja matkakuvauksia Kaukasukselta ja Georgiasta. Lermontov syntyi vuonna 1814 Moskovassa merkittävässä asemassa olleeseen sukuun, jonka sanotaan olevan lähtöisin skotlantilaisesta Learmonth-suvusta, ja jonka esi-isä Peter Lermontoff olisi 1600-luvulla jäänyt Venäjälle jäätyään sotavangiksi. Tarinaa ei kuitenkaan ole pystytty todentamaan kirjallisten dokumenttien avulla. Sukulaisuutta on vuonna 2007 ja 2014 tutkittu DNA-analyysin avulla, joka ei antanut tyhjentävää tulosta. Ensimmäisen kaupallisia analyysejä vuoteen 2020 tehneen Oxford Ancestors -nimisen yrityksen perustajan Brian Sykesin mukaan "Y-kromosomin yleiset ominaisuudet ovat melko yhdenmukaisia
Original Dixieland Jass Band

Tony Sbarbaro (Tony Spargo)Edwin "Daddy" EdwardsD. James "Nick" LaRoccaLarry ShieldsHenry Ragas Columbia RecordsVictorCommodoreBluebird Äänitiedostojen kuunteluohjeet Original Dixieland Jass Band (eli O.D.J.B., Jass kirjoitettiin vuoden 1917 jälkeen Jazz) oli neworleansilainen yhtye, jonka levytys kappaleesta ”Livery Stable Blues” vuonna 1917 oli maailman ensimmäinen jazzäänitelähde?. Yhtyeen muita tunnettuja kappaleita olivat "Tiger Rag", "Fidgety Feet", "Clarinet Marmalade" ja "At The Jazz Band Ball". Yhtyeen perusti kornetisti Nick LaRocca, joka johti yhtyettä eri jaksoissa ja kokoonpanoissa vuoteen 1938. 1990-luvulla Nick LaRoccan poika, trumpetisti Jimmy LaRocca perusti uuden orkesterin, The New Original Dixieland Jazz Band, joka soittaa samantapaista musiikkia.lähde?
George Francis

George Rene Francis (6. kesäkuuta 1896 – 27. joulukuuta 2008 Sacramento, Kalifornia) oli pitkäikäinen yhdysvaltalainen. Hän oli kotoisin Kaliforniasta ja jakoi maailman toiseksi vanhimman elossa olevan miehen sijan samana päivänä syntyneen englantilaisen Henry Allinghamin kanssa. Francis oli 9. tammikuuta 2007 alkaen vanhin elossa oleva yhdysvaltalainen mies. Hän oli afroamerikkalainen.
Hemmo Silvennoinen

Hemmo Valio Silvennoinen (6. marraskuuta 1932 Kesälahti – 4. joulukuuta 2002 Vantaa) oli suomalainen mäkihyppääjä, joka urallaan edusti Puijon Hiihtoseuraa ja Helsingin Tovereita. Talvella 1954–1955 hän ylsi ensimmäisenä suomalaisena Keski-Euroopan mäkiviikon voittoon. Silvennoisen paras arvokisasaavutus oli neljäs sija pienessä mäessä Zakopanen MM-kisoissa 1962. Samojen kisojen suurmäessä hän oli 23:s. Cortina d’Ampezzon talviolympialaisissa 1956 Silvennoinen sijoittui 10:nneksi. Kilpailusuoritusta suurempaa kohua Cortinassa herättivät kuitenkin miehen Savo-lehteen lähettämät värikkäät kisajutut Suomen hiihtäjistä, jotka teksteistä suivaantuneina mukiloivat hänet kisakylässä. Salpausselän kisoissa Silvennoinen ylsi voittoon 1956. SM-kisoissa hän joutui tyytymään hopeamitaliin 1957 ja 1962. Silvennoinen ei kaihtanut suuriakaan mäkiä: Planican lentomäkiviikolla 1954 hän sijoittui kolmanneksi. Oberstdorfin lentomäkiviikolla helmikuussa 1955 käydyt kaksi kisaa hän voitti yltäen parhaimmillaan 128 metrin lentoon
Kansainväliset prikaatit

Kansainväliset prikaatit (esp. Brigadas Internacionales) olivat Espanjan sisällissotaan vapaaehtoisista koottuja joukko-osastoja, jotka taistelivat Espanjan tasavallan puolella. Komintern kokosi kansainväliset prikaatit fasismin vastaisen taistelun tunnusten alla. Kommunistien ja vasemmistolaisten sosiaalidemokraattien lisäksi kansainvälisissä prikaateissa taisteli myös liberaaleja, jotka vastustivat Italian fasismia ja Saksan kansallissosialismia ja halusivat pysäyttää niiden etenemisen. Espanjan sisällissodan aikana kansainvälisissä prikaateissa taisteli yhteensä noin 35 000 vapaaehtoista yli 50 eri maasta. Ranskan kommunistisen puolueen pääsihteeri Maurice Thorez lensi 22. syyskuuta 1936 Moskovaan, missä hän toivoi, että Espanjan tasavallan hallitukselle ryhdyttäisiin välittömästi toimittamaan neuvostoliittolaista sotilasapua. Thorez esitti myös, että Komintern ryhtyisi organisoimaan ulkomaalaisista vapaaehtoisista sotilasyksikköä Espanjan tasavallan armeijan tueksi. Ehdotukset saivat vastakaikua Moskovassa. Espanjan päätyminen Saksan ja Italian liittolaisen Francon käsiin ei ollut Neuvostoliiton kannalta toivottavaa, sillä sen katsottiin järkyttävän Euroopan voimatasapainoa Saksan hyväksi. Ranska ja Iso-Britannia halusivat pysytellä erossa Espanjan sisällissodasta ja pyrkivät patoamaan sen pelkäksi paikalliseksi konfliktiksi Pyreneitten niemimaalle. Näin ollen Ranska teki elokuun alussa 1936 Ison-Britannian tukeman ehdotuksen kansainvälisestä puuttumattomuussopimuksesta, jonka tarkoitus oli estää ulkovaltoja toimittamasta joukkoja tai aseita Espanjan sisällissodan osapuolille
Mannerheimin patsas (Turku)

Mannerheimin patsas Turussa on kuvanveistäjä Veikko Leppäsen ja arkkitehti Aarne Ehojoen suunnittelema pronssinen rintakuvaveistos, joka esittää C. G. E. Mannerheimia. Se sijaitsee Mannerheiminpuistossa, VII kaupunginosassa. Teoksen virallinen nimi on Marsalkka C. G. E. Mannerheimin muistomerkki. Rintakuva on Leppäsen tutkielma vuodelta 1959 Helsingin Mannerheimin ratsastajapatsasta varten. Patsaan jalustan ja sille johtavat kiviportaat suunnitteli arkkitehti Aarne Ehojoki. Patsas paljastettiin 4
Berliner Dom

Berliner Dom eli Berliinin tuomiokirkko on luterilainen kirkkorakennus Saksan pääkaupungissa Berliinissä. Se on rakennettu vuosina 1895–1905. Kirkko sijaitsee Spreeinsel-saarella Lustgartenin ja Berliner Stadtschlossin alueiden vieressä. Ensimmäinen paikalla sijainnut kirkko oli goottilainen dominikaanikirkko, jonka Brandenburgin vaaliruhtinas Joakim II korotutti vuonna 1536 tuomiokirkoksi ja muutatti protestanttiseksi kirkoksi kolme vuotta myöhemmin uskonpuhdistuksen yhteydessä. Seuraava kirkko samalla paikalla oli vuonna 1747 valmistunut Johann Boumannin suunnittelema barokkityylinen rakennus. Vuonna 1822 tämä kirkko muutettiin tyyliltään uusklassiseksi arkkitehti Karl Friedrich Schinkelin suunnitelmien mukaan. Muutostyöt olivat osa Schinkelin johtamaa Lustgarten-aukion uudistustyötä, johon kuului myös Altes Museumin rakentaminen aukion pohjoislaidalle. Vuonna 1894 vanha kirkko purettiin Saksan keisarin Vilhelm II:n määräyksestä ja sen tilalle ryhdyttiin rakentamaan nykyistä tuomiokirkkoa. Mahtipontisuuteen taipuvaisen keisarin mielestä vanha kirkko oli liian vaatimaton Berliinin pääkirkoksi, ja hän halusi luoda uudesta kirkosta mahtavan kansallisen monumentin, joka toimisi protestanttisena vastineena Rooman Pietarinkirkolle. Joka tapauksessa sen olisi oltava suurempi kuin Saksan katolisten pääkirkkona toimivan Kölnin tuomiokirkon. Arkkitehti Julius Raschdorffin suunnittelema tuomiokirkko olikin 114 metrin pituudellaan, 73 metrin leveydellään ja 116 metrin korkeudellaan suurempi kuin mikään sen edeltäjistä samalla paikalla. Arkkitehdin työtä vaikeutti kuitenkin kirkolle asetettujen edustavuusvaatimuksien ja sille varatun pienen ja hankalan kokoisen tontin välinen ristiriita
Mantšukuon lippu

Mantšukuon lippu oli käytössä Mantšukuossa, joka oli japanilaisten nukkevaltio vuosina 1932–1945. Lippu oli käytössä koko tämän ajan. Lipussa oli keltainen tausta ja ylhäällä punainen, sininen, valkoinen ja musta raita. Keltainen väri kuvasi lipussa mantšujen yhtenäisyyttä, punainen urheutta, sininen oikeudenmukaisuutta, valkoinen puhtautta ja musta päättäväisyyttä.
Lehtikaali

Brassica oleracea var. sabellicaL. Lehtikaali Commonsissa Lehtikaali (Brassica oleracea var. sabellica, joissakin lähteissä myös var. acephala) on tummanvihreä, voimakkaanmakuinen lehtivihannes. Sitä käytetään keittoihin, salaatteihin ja muhennoksiin. Lehtikaalissa on paljon rautaa ja C-vitamiinia sekä karoteenia, kalsiumia ja proteiineja. Lehtikaali tunnetaan myös runsaasta K-vitamiinipitoisuudestaan. Lehtikaalin energiasisällöstä 35 prosenttia tulee proteiineista, kun sama luku keräkaalin kohdalla on vain 17. Lehtikaali onkin kasvissyöjien suosiossa rauta-, kalsium- ja proteiinipitoisuutensa takia. Lehtikaalia kasvatetaan myös koristeeksi, esimerkiksi kukkien joukossa. Erityisen koristeellinen on punalehtinen lehtikaali
Castres

Castres [kastr] (oksitania: Castras) on ranskalainen kaupunkikuntaselvennä, joka sijaitsee Oksitanian alueella Tarnin departementissa. Castres on erityisesti tunnettu sosialistisen poliitikon Jean Jaurèsin synnyinkaupunkina, ja kaupungin museo on omistettu taidemaalari ja kuvanveistäjä Francisco Goyalle. Castres sijaitsee Monts du Sidobren, erikoislaatuisen graniittiesiintymän, läheisyydessä, kuin myös ”Mustan vuoriston", jonka korkeus on 172 metriä merenpinnasta. Castres sijaitsee 24 kilometrin etäisyydellä Albista, joka on departementin hallintokaupunki, ja 72 kilometrin etäisyydellä Toulousesta. Castresin kaupungin halki virtaa pohjoisesta etelään Agoûtjoki, joka laskee Tarnjokeen. Kaupungin nimi tulee latinan sanasta castrum, joka merkitsee linnoitettua aluetta. Kaupunki kehittyi Saint Benoît’n benediktiiniluostarin ympärille; luostarin perustamisajankohdaksi ounastellaan vuotta 647, ja se sijaitsi vanhan roomalainen linnoituksen kohdalla. Kaupungista kehittyi keskeinen kauttakulkuetappi pyhiinvaeltajille, jotka matkasivat Santiago de Compostelaan Espanjaan, sillä kaupungin luostarin kirkossa säilytettiin Pyhälle Vincentin jäännöksiä. Castres oli myös 1100-luvulla merkittävässä asemassa, toiseksi tärkein, kun tehtiin albigenssiristiretki alueen harhaoppisia vastaan. Kaupungin lähes itsenäinen asema taattiin 1100-luvulla, kun sen hallinto järjestettiin. Castresin valloitti Simon de Montfort albigenssiristireken aikana, ja se liitettiin osaksi Ranskan valtakuntaa vuonna 1271 Pariisin rauhan jälkeen. Koko 1300-luku olikin kaupungille taantumisen ja rappion aikaa, ja vuonna 1375 kaupungissa oli vain noin 4000 asukasta
Mosjøen

Koordinaatit: 65°50′N, 13°12′E Mosjøen (eteläsaameksi Mussere, pohjoissaameksi Mussir) on taajama ja kaupunki Vefsnin kunnassa Nordlandissa, Norjassa. Taajaman pinta-ala on 6,5 neliökilometriä ja asukasluku 9 902 vuonna 2023. Mosjøen on Nordlandin toiseksi vanhin kaupunki, se sai kaupunkioikeudet vuonna 1876. Pysyvää asutusta on ollut kuitenkin jo 1700-luvulta lähtien, ja erityisesti vuosisadan loppua kohden Mosjøen alkoi kehittyä vilkkaaksi kaupapapaikaksi. Kaupungissa on satama, lentoasema ja rautatieasema. Kaupungin ehkä tunnettuin matkailukohde on Sjøgata ("Merikatu"), jolla on Pohjois-Norjan pisin yhtenäinen puutalorivi. Tunnettu on myös vuori Øyfjellet, joka on 818 metriä korkea ja sijaitsee aivan kaupungin länsipuolella. Paikallislehti Helgelendingenin toimitus on Mosjøenissä.
Kathryn Bigelow

Parhaan elokuvan ja ohjauksen Oscar2009 The Hurt Locker Kathryn Ann Bigelow (s. 27. marraskuuta 1951 San Carlos, Kalifornia) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu elokuvaohjaaja. Hänen ohjaamiaan elokuvia ovat Myrskyn ratsastajat, K-19 – The Widowmaker, The Hurt Locker ja Zero Dark Thirty. Bigelow syntyi vuonna 1951 Kalifornian San Carlosissa. Hän on myöhemmin kertonut, että hän sai osan taideinspiraatiosta isältänsä. Bigelow’n isä piirsi sarjakuvia muttei pystynyt tekemään siitä missään vaiheessa uraa. Bigelow pääsi high schoolin jälkeen opiskelemaan San Franciscon taideinstituuttiin ja vuonna 1972 stipendin ansiosta New Yorkiin Whitneyn taidemuseon opetusohjelmaan. Bigelow suuntautui alkujaan maalaustaiteeseen ja käsitetaiteeseen, kunnes vaihtoikin alaksi elokuvan. Bigelow sai stipendin Columbian yliopiston taidekouluun, missä hän ohjasi lyhytelokuvan The Set-Up (1978) ja mistä hän seuraavana vuonna valmistui. Kokeellisen opiskelijaelokuvan jälkeen Bigelow’n ensimmäinen pitkä elokuva oli Tunteettomat (1981), missä Willem Dafoe teki uransa ensimmäisen pääroolin. Elokuvan jälkeen Bigelow sai useita käsikirjoitusehdotuksia, mutta hän hylkäsi ne kaikki ja alkoi vuonna 1983 opettaa Kalifornian taideinstituutissa
Bodon kieli

Bodon kieli (bodoksi बोड़ो) on sinotiibetiläisiin kieliin kuuluva kieli, jota puhutaan pääasiassa Intiassa ja Nepalissa. Intiassa puhujia oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 1 416 125 ja Nepalissa 3301. Bodo on virallinen kieli Assamissa, Bodolandin erityisalueella, jossa sitä kirjoitetaan virallisesti devanagarilla. Bodo on opetuskieli paikallisissa alakouluissa vuodesta 1963. Kielellä on kaksi päämurretta: chote ja mech. Bodoa kirjoitetaan devanagarilla sekä bengalilaisilla kirjaimilla ja latinalaisilla kirjaimistoilla. Bodo on muidenkin sinotiibetiläisten kielten tavoin tonaalinen kieli. Lähde: Lähde:
Id al-Fitr

Id al-Fitr (arab. عيد الفطر‎, ‘Īd al-Fiṭr; myös ʿĪd al-Ṣaghīr; turk. Ramazan Bayramı) on islamilainen juhla, jota vietetään ramadanin, paastokuukauden, päättymisen kunniaksi. Juhla on kolmipäiväinen ja ajoittuu islamilaisen kalenterin kymmenennen eli šawwal-kuukauden alkuun. Sekä sunni- että šiiamuslimit viettävät Id al-Fitriä. Juhlan viettäminen alkaa yhteisrukoukseen osallistumisella ensimmäisenä päivänä auringon noustessa. Id al-Fitr on muslimeille samantapainen juhla kuin joulu. Juhlapäivien aikana järjestetään virallisia vastaanottoja, vieraillaan ystävien luona, annetaan lahjoja, ostetaan uusia vaatteita ja käydään sukulaisten haudoilla. Juhla on noin 70 päivää ennen Id al-Adhaa. Suomessa juhlitaan samaan tapaan kuin muslimit muualla maailmassa juhlivat Id al-Fitriä, mutta Suomessa juhlaan osallistujia on eri maista. Koska suomalaiset moskeijat ovat pienempiä kun muualla, juhlaa varten varataan yleensä muita tiloja kuten urheiluhalleja. Profeetta Muhammedin sanat "Jokaisella kansalla on juhlansa, ja tämä on teidän juhlanne" osoittavat, että kaksi Id-juhlaa (Id al-Adha ja Id al-Fitr) ovat vain muslimeja varten
Khost

Koordinaatit: 33°19′59″N, 69°55′01″E Khust tai Khost (dariksi ‏خوست‎, Khōst, pašt. ‏خوست‎) on kaupunki Afganistanin Khustin maakunnassa lähellä Pakistanin vastaista rajaa. Sen asukasluku oli Yk:n arvion mukaan 88 403–106 083. Khust sijaitsee Afganistanin Khustin maakunnassa lähellä Afganistanin Pakistanin vastaista rajaa. Pakistanin puolella rajaa sijaitsee Waziristan. Khustista pohjoiseen kohoavat Spin Ghar- eli Safid Kuh-vuoret. Vuorilta virtaa Kurramjoen sivujoki Kaitu. Kurram virtaa edelleen kohti Indusjokea idässä. Paikkakunnalla kasvaa lähiseudulle harvinaisia metsiä. Historiallisesti Khust-nimisiä paikkoja tunnetaan eri puolilta Afganistania. Nimi on johdettu ilmeisesti sanskritin sanasta suvāstu, joka tarkoittaa vapaasti kääntäen "hyvää paikkaa". Samasta juuresta on johdettu myös Swat
Mihail Kalatozov

Mihail Konstantinovitš Kalatozov (ven. Михаил Константинович Калатозов, georg. მიხეილ კალატოზიშვილი, Miheil Kalatozišvili, 28. joulukuuta (J: 15. joulukuuta) 1903 Tbilisi – 26. maaliskuuta 1973 Moskova) oli georgialaissyntyinen neuvostoliittolainen elokuvaohjaaja. Kalatozov on ohjannut muun muassa elokuvat Kurjet lentävät (1957), Älä odota kirjettä (1960) ja Punainen teltta (1969).
Cluj (piirikunta)

Cluj (unk. Kolozs) on piirikunta Romanian Transilvaniassa. Piirikunnan pääkaupunki on Cluj-Napoca. Sen pinta-ala on 6 674 km² ja siellä on noin 698 929 asukasta (vuonna 2014). Piirikunnan pinta-ala on yhteensä 6 674 km². Noin kolmasosa alueesta on vuoristoa. Alueella virtaavat Crişul Repede, Someşul Mic ja Arieşjoet. Clujin piirikunta rajautuu lännessä Bihorin piirikuntaan, idässä Mureşin ja Bistriţa-Năsăudin piirikuntiin, pohjoisessa Sălajin ja Maramureşin piirikuntiin sekä etelässä Alban piirikuntaan. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan piirikunnassa oli 659 370 asukasta ja sen väestötiheys oli 99 asukasta neliökilometrillä. Piirikunnan asukkaista romanialaisia on 79,4 %, unkarilaisia 15,7 % ja romaneja 3,4 %.
Lentolaivue 44

Lentolaivue 44 oli Suomen ilmavoimien kaukotoimintalentolaivue, joka perustettiin vuonna 1934. Laivue osallistui talvi-, jatko- ja Lapin sotiin osana Lentorykmentti 4:ää. Laivue lakkautettiin Pariisin rauhansopimuksen seurauksena vuonna 1948. 30. kesäkuuta 1933 ilmavoimiin perustettiin kiinteät lentoasemat. Viipurissa toimineen 1. Erillisen Merilentolaivueen pohjalta muodostettiin Lentoasema 6, jonka lentäväksi yksiköksi muodostettiin ilmavoimien komentajan päiväkäskyllä 10. lokakuuta 1934 Lentolaivue 44. Laivueen ensimmäisenä komentajana toimi majuri Axel Nystedt. Laivueen kalustona oli vuoteen 1937 saakka Junkers K 43 -koneet. Vuoden 1937 lopulla laivue vastaanotti uudeksi kalustokseen Britanniasta hankittuja Bristol Blenheim -pommikoneita ja siirtyi samalla Viipurista Immolaan, mistä laivue siirtyi juuri ennen talvisotaa uuteen Luonetjärven tukikohtaan. Talvisodan alkaessa majuri Erik Stenbäckin komentamalla laivueella oli kahdeksan lentokuntoista Blenheimiä, joilla suoritettiin tiedustelu- ja pommituslentoja
Valtion virastotalo (Turku)

Valtion virastotalo on Turussa sijaitseva virastorakennus. Rakennus valmistui vuonna 1967 ja sen ovat suunnitelleet arkkitehdit Risto-Veikko Luukkonen ja Helmer Stenros. Se sijaitsee Aurajoen rannassa, Turun kaupunginteatterin ja Wäinö Aaltosen museon välissä. Virastotalossa on 10 kerrosta ja sen bruttopinta-ala on noin 28 000 neliömetriä. Rakennuksen omistaa nykyisin Senaatti-kiinteistöt. Rakennusta peruskorjattiin laajasti vuosina 2009–2012. Rakennuksen edessä olevassa puistossa on Terho Sakin Soihtu-niminen suihkukaivoveistos ja Mariella Bettineschin Carro Celeste.