nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Air Fijin lento 121

Air Fijin lento 121 oli Air Fijin Fidžin sisäinen reittilento Suvasta Nadiin. Lennolla 24. heinäkuuta 1999 käytetty Embraer EMB 110P1 Bandeirante laskeutui lentäjän virheen vuoksi liian matalalle ja törmäsi vuoreen lähellä Delailasakaun kylää Naitasirin alueella. Lennolla oli 15 matkustajaa ja kaksi miehistön jäsentä, ja kaikki saivat onnettomuudessa surmansa. Se on Fidžin historian pahin lento-onnettomuus. Lento 121 lähti Suvasta kello 5.25. Kyydissä oli 15 matkustajaa ja kaksi miehistön jäsentä, joista yhdeksän oli fidžiläisiä, viisi australialaisia, yksi japanilainen, yksi kiinalainen ja yksi uusiseelantilainen. Miehistö kertoi 5.33 Suvan lennonjohdolle lentävänsä 6 000 jalan korkeudella suoralla reitillä kohti Nadia. Koneesta oli tarkoitus ottaa yhteys Nadin lennonjohtoon kello 5.35, mutta mitään ei kuulunut, eikä miehistö vastannut radioviestihin
Maahanmuuttajat Norjassa

Norjassa on 883 751 maahanmuuttajaa, eli he muodostavat 16,8 prosenttia Norjan väestöstä. 1900-luvulla ja 2000-luvulla suuri osa Norjaan maahanmuuttaneista ihmisistä on tullut pakolaisina. 1950-luvulla pakolaisia tuli Unkarista ja 1970-luvulla Vietnamista sekä Chilestä. Vuosina 1977–2012 Euroopasta tulleiden maahanmuuttajien määrä Norjassa nousi 46 000 hengestä 280 000 henkeen. Muista maanosista tulleiden maahanmuuttajien määrä nousi 25 000 hengestä 127 000 henkeen. Vuonna 2012 eniten maahanmuuttajia asui Oslossa (30,4 prosenttia), Drammenissa (25 prosenttia), Lørenskogissa (23 prosenttia) ja Skienissa (19,6 prosenttia). Toimeentulotukea vuonna 2017 saaneista maahanmuuttajista 86 prosenttia oli kotoisin Aasiasta ja Afrikasta. Vastaavasti 6 prosenttia oli kotoisin sellaisista Itä-Euroopan maista, jotka eivät ole Euroopan unionin jäseniä. Etelä- ja Keski-Amerikan maista kotoisin olevat maahanmuuttajat tekivät keskimäärin vuosina 2010–2013 164 rikosta 1 000 henkilöä kohden, mikä on eniten kaikista maahanmuuttajaryhmistä. Seuraavaksi eniten rikoksia tekijät Afrikasta (153,8) ja Aasiasta (117,4) lähtöisin olevat maahanmuuttajat. Vähiten rikoksia tekivät Itä-Euroopan (98,4), muiden Pohjoismaiden (69,1) ja Länsi-Euroopan maiden (50,7) maahanmuuttajat. Suomessa syntyneet maahanmuuttajat tekivät 33,8 rikosta per 1 000 henkilöä
Strasbourgin isku 2018

Strasbourgin isku oli 11. joulukuuta 2018 Strasbourgissa, Ranskassa Strasbourgin katedraalin edessä sijaitsevalla torilla tapahtunut ammuskelu. Torilla oli tapahtuma-aikaan kello 19.50 joulutori. Poliisi tutkii tekoa terrori-iskuna. Iskussa kuoli aluksi kolme ihmistä ja neljäs julistettiin myöhemmin aivokuolleeksi. Lisäksi 12 haavoittui. Iskun tekijäksi epäilty radikaali islamisti Chérif Chekatt kuoli poliisin ampumana Strasbourgissa 13. joulukuuta. Myöhemmin myös viides uhri kuoli. Ranskassa terrorismihälytys nostettiin korkeimmalle tasolle ja Ranskan hallitus vetosi aikaisempana viikonloppuna mellakoineisiin, että nämä jättäisivät mielenosoitukset seuraavana viikonloppuna väliin.
Étienne Charles de Loménie de Brienne

Étienne-Charles de Loménie de Brienne (9. lokakuuta 1727 Pariisi – 19. helmikuuta 1794 Sens) oli ranskalainen katolinen piispa ja hallintomies, joka toimi Ranskan valtiovarainministerinä ja hallituksen johtajana vuosina 1787–1788, Ranskan suurta vallankumousta edeltäneen niin sanotun esivallankumouksen aikana. Hänen hallituksensa joutui antamaan periksi aateliston vastarinnalle ja taipumaan säätyjen yleiskokouksen koollekutsumiseen. Loménie de Brienne nimitettiin vuonna 1760 Condomin piispaksi ja vuonna 1763 Toulousen arkkipiispaksi. Vuonna 1770 hänet valittiin myös Ranskan akatemiaan. Kuningas Ludvig XVI:n helmikuussa 1787 koollekutsumassa notaabelikokouksessa hän oli valtiovarainministeri Charles Alexandre de Calonnen äänekkäimpiä arvostelijoita. Kun Calonne erotettiin, Loménie de Brienne nimitettiin hänen seuraajakseen valtiovarainministerinä 1. toukokuuta 1787, mihin vaikutti kuningatar Maria Antoinetten tuki. Loménie de Brienne nimettiin myöhemmin myös samanaikaisesti johtavaksi ministeriksi. Elokuussa 1787 hänet valittiin Ranskan tiedeakatemian kunniajäseneksi. Koska Ranskan valtiontalous oli vararikon partaalla, Loménie de Briennella ei ollut muita vaihtoehtoja kuin ryhtyä viemään eteenpäin edeltäjänsä Calonnen esittämää verouudistusta, joka olisi asettanut aatelille ja papistolle uuden maaveron
Propyleenidiamiini

Propyleenidiamiini eli 1,2-diaminopropaani tai 1,2-propaanidiamiini (C3H10N2) on amiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lähtöaineena orgaanisen kemian synteeseissä. Propyleenidiamiini on trimetyleenidiamiinin isomeeri. Huoneenlämpötilassa propyleenidiamiini on väritöntä nestettä. Yhdisteellä on amiineille tunnusomainen pistävä haju. Se liukenee erittäin hyvin veteen ja on myös hygroskooppista. Propyleenidiamiini liukenee myös useisiin orgaanisiin liuottimiin ja muodostaa niiden kanssa atseotrooppisia seoksia. Propyleenidiamiini on kiraalinen yhdiste, mutta yleensä sitä käytetään raseemisena seoksena. Aine on muiden amiinien tavoin vahvasti emäksistä. Propyleenidiamiini on ärsyttävää ja voi emäksisyytensä vuoksi syövyttää ihoa ja silmiä joutuessaan niiden kanssa kosketuksiin. Propyleenidiamiinia voidaan valmistaa 1,2-dibromipropaanin ja ammoniakin välisellä reaktiolla. Teollisesti tyypillisempi tapa on kuitenkin ammoniakin ja propyleenioksidin tai aminopropanolien välinen reaktio
Marskentän verilöyly

Marskentän verilöyly oli Pariisin Marskentällä (Champ de Mars) 17. heinäkuuta 1791 sattunut välikohtaus, jossa Ranskan kansalliskaartin sotilaat alkoivat tulittaa tasavallan perustamista vaatineita aseettomia mielenosoittajia. Arvioiden mukaan noin 30–50 ihmistä kuoli. Marskentän verilöyly oli eräs Ranskan suurta vallankumousta radikalisoinut tapahtuma, jonka seurauksena perustuslaillisen monarkian ja sen näkyvimpien kannattajien uskottavuus heikkeni. Vuonna 1789 puhjenneen vallankumouksen seurauksena Ranskan kuningas Ludvig XVI oli menettänyt asemansa itsevaltiaana ja joutunut jakamaan vallan perustuslakia säätävän kansalliskokouksen kanssa. Kuningas vannoi uskollisuutta tulevalle perustuslaille heinäkuussa 1790 vallankumouksen yksivuotispäivänä Pariisin läheisellä Marskentällä pidetyssä ”liiton juhlassa” (Fête de la Fédération). Ludvig XVI ja varsinkaan hänen vaimonsa, kuningatar Maria Antoinette, eivät kuitenkaan todellisuudessa kannattaneet vallankumousta. Kesäkuussa 1791 he yrittivät paeta Ranskasta, mutta jäivät kiinni Varennesissa. Monien mielestä tapaus paljasti perustuslaillisen monarkian toimimattomuuden, koska kuningas juonitteli salaa uutta järjestystä vastaan. Pakoyritystä seuranneina päivinä Pariisissa oli useita suurmielenosoituksia, joissa vaadittiin tasavallan perustamista. Monarkian vastainen kansalaisadressi keräsi hetkessä 30 000 allekirjoitusta. Pariisin jakobiiniklubi jakautui kahtia tasavaltalaisiin ja monarkisteihin
46P/Wirtanen

Komeetta 46P/Wirtanen on nimetty löytäjänsä Carl A. Wirtasen mukaan, joka työskenteli Lickin observatoriossa. Komeetta on halkaisijaltaan kilometrin mittainen, ja se on jäästä ja sorasta koostuva löyhä kappale. Sen kiertoaika auringon ympäri on noin 5,4 vuotta. Joulukuussa 2018 komeetta ohitti Maan poikkeuksellisen läheltä, noin 30 Maa–Kuu-etäisyyden päästä, ja tästä syystä se näkyi Maahan kirkkaampana kuin yleensä.
Kristinusko Aasiassa

Kristinusko Aasiassa on pitkät perinteet omaava vähemmistöuskonto. Kristinusko syntyi Lähi-idässä ja levisi kaikkialle maailmaan. Alkukirkosta eronneet niin sanotut idän kirkot ovat vaikuttaneet Lähi-idässä ja Intiassa jo 400-luvulla. Aasiassa on noin 370 miljoonaa kristittyä, eli määrällisesti selvästi enemmän kuin esimerkiksi Pohjois-Amerikassa. Kuitenkin vain noin seitsemän prosenttia aasialaisista kuuluu kristillisiin kirkkoihin, ja kaikista maailman kristityistä Aasiassa asuu noin 15 prosenttia. Itä-Aasian Filippiinit ja Itä-Timor ovat vanhastaan katolisia maita. Itä-Timorissa katolinen kirkko tuki 1970-luvulta lähtien Indonesian miehitysvaltaa vastustanutta liikettä. Suurin osa Aasian kristityistä on katolilaisia, mutta erityisesti Lähi-idässä toimii myös ortodoksisia kirkkoja. Myös protestanttisilla kirkoilla on kannatusta, ja etenkin helluntailaiset ja evankelikaaliset liikkeet kasvattavat suosiotaan.lähde? Sri Lankassa, Indonesiassa, Malesiassa, Singaporessa, Vietanamissa ja Taiwanisssa oli vuonna 2004 5–10 prosentin suuruinen kristillinen vähemmistö. Lähetystyön kautta valtaosa Papua Uuden-Guinean asukkaista liittyi kirkkojen jäseniksi toisen maailmansodan jälkeen. Etelä-Koreassa liki neljännes väestöstä on omaksunut kristinuskon ja erityisesti Yhdysvalloista levinnyt karismaattinen kristillisyys on Etelä-Koreassa vahvaa
Euroopan kirkkojen konferenssi

Euroopan kirkkojen konferenssi (engl. Conference of European Churches) on Euroopan kirkkojen yhteistyöelin. Järjestö perustettiin vuonna 1959 toisen maailmansodan jälkimainingeissa. Järjestön tavoitteena oli toimia kirkkopoliittisena protestina kylmälle sodalle. Myöhemmin järjestö on kuvannut tavoitettaan suvaitsevaisuuden lisäämisenä. Järjestön pääasialliseksi tehtäväksi muodostui kanssakäymisen varmistaminen kaikkien Euroopan kirkkojen välillä. Järjestön jäsenkirkkoihin kuuluu ortodoksisia, anglikaanisia ja uskonpuhdistuksen jälkeisiä kirkkokuntia. Jäsenkirkkojen määrä on vähentynyt, sillä 2000-luvun alussa konferenssiin kuului 124 jäsenkirkkoa. Nykyisin konferenssiin kuuluu 114 jäsenkirkkoa. Sen ensimmäiseen yleiskokoukseen Tanskan Nyborgissa 1959 osallistui yli 40 kirkkoa. Järjestöllä on läheiset yhteydet Euroopan kirkkojen siirtolaiskomissioon ja Kirkkojen maailmanneuvostoon. Konferenssin viimeisin, 15
V-Cord

V-Cord on Sanyon kehittämä videonauhurijärjestelmä. Se suunnattiin ensisijaisesti kotitalouksien käyttöön. V-Cord esiteltiin vuonna 1972 ja poistettiin markkinoilta 1970-luvun lopussa. Sanyon lisäksi järjestelmän nauhureita valmisti Toshiba. V-Cord käyttää analogista, kasettiin pakattua puolen tuuman magneettinauhaa, kuten tunnetummat VHS- ja Betamax-järjestelmät. V-Cord-kasetti ladataan lyhyempi sivu edellä, kuten toisessa kaupallisesti epäonnisessa järjestelmässä, VX:ssä. V-Cordissa nauhakelat sijaitsevat vierekkäin, VX:ssä ne on sijoitettu toistensa päälle, kuten Philipsin VCR-järjestelmässä. V-Cord I poikkeaa muista videokasettijärjestelmistä luku- ja kirjoitusmekanisminsa osalta. Sen mekanismi vastaa lähinnä quadruplex-systeemiä, jossa videonauhan kuvaraidat ovat pystysuorassa suhteessa kuvarummun kuvapäähän. V-Cord II sen sijaan käyttää helical scan -viistopyyhkäisyä, kuten VHS ja useimmat muut kotivideojärjestelmät. V-Cord I -nauhojen kapasiteetti on 60 minuuttia ja ne tallentavat mustavalkoisena. Vuonna 1976 esiteltiin V-Cord II -nauhat, joiden enimmäiskapasiteetti on 120 minuuttia ja ne tallentavat myös väreissä
Pillnitzin julistus

Pillnitzin julistus eli Pillnitzin konventio oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Leopold II:n ja Preussin kuninkaan Fredrik Vilhelm II:n 27. elokuuta 1791 antama yhteinen julistus Ranskan vallankumousta vastaan. Se käynnisti kehityksen, joka johti ensimmäisen vallankumoussodan puhkeamiseen Ranskan ja Itävallan välillä keväällä 1792. Ranskassa vuonna 1789 käynnistynyt vallankumous oli pakottanut kuningas Ludvig XVI:n luopumaan itsevaltiudesta ja alistumaan perustuslakia säätävän kansalliskokouksen tahtoon. Ranskan kehitys huolestutti Euroopan muita hallitsijoita, jotka pelkäsivät Ranskan esimerkin nostattavan levottomuuksia myös muissa maissa. Kesäkuussa 1791 Ludvig XVI ja hänen puolisonsa Maria Antoinette yrittivät paeta Ranskasta, mutta jäivät kiinni. Vallankumouksen alkuvaiheessa Ranskasta paenneet ylhäissäätyiset emigranttirojalistit painostivat muita hallitsijoita puuttumaan Ranskan tilanteeseen itsevaltiuden palauttamiseksi. Erityisen suuren paineen alla oli keisari Leopold II, joka oli Maria Antoinetten veli ja huolestunut sisarensa turvallisuudesta. Elokuussa 1791 hän tapasi Preussin kuningas Fredrik Vilhelm II:n Pillnitzissä lähellä Saksin vaaliruhtinaskunnan pääkaupunkia Dresdeniä. Kokousta isännöi Saksin vaaliruhtinas Fredrik August III. Paikalla oli myös emigranttien johtaja, Ludvig XVI:n äärivanhoillinen nuorempi veli Artois’n kreivi. Leopold II ja Fredrik Vilhelm II antoivat Pillnitzissä viisi lausetta käsittäneen julistuksen, jossa kutsuttiin Euroopan hallitsijoita palauttamaan Ludvig XVI:n rajoittamaton valta ”kaikkein tehokkaimmilla keinoilla”
Avon (joki Warwickshiressä)

Avon (myös Upper Avon tai Warwickshire Avon) on noin 150 kilometriä pitkä joki Keski-Englannissa. Sen alkulähde on lähellä Nasebyn kylää, mistä se virtaa lounaaseen Northamptonshiren, Leicestershiren, Warwickshiren ja Worcestershiren kreivikuntien läpi ja yhtyy lopulta Severnjokeen. Sen alkulähteen ja suun välinen korkeusero on noin 150 metriä. Avonin varrella sijaitsevia paikkakuntia ovat muun muassa Rugby, Royal Leamington Spa, Warwick, Stratford-upon-Avon ja Evesham. Avon on kuuluisa kauniista maisemistaan erityisesti Eveshamin laaksossa, jonka hedelmällinen maaperä on otollinen maanviljelylle. Joessa elää runsaasti sisävesikalalajeja, ns. coarse fish. Avonissa on useita sulkuja ja aikaisemmin sitä pitkin käytiin jonkin verran kauppaa mutta nykyisin se on yksinomaan virkistyskäytössä.
Lisko Scamander

Leguan ”Lisko” Artemis Fido Scamander (engl. Newton ”Newt” Artemis Fido Lurch Scamander) on J. K. Rowlingin kirjasarjassa Harry Potter esiintyvä velho, joka tunnetaan erityisesti kiintymyksestään taikaolentoihin eli "ihmeotuksiin". Ihmeotukset-elokuvasarjassa hahmoa esittää Eddie Redmayne. Lisko Scamander on saavuttanut lukemattomia arvostettuja saavutuksia elämänsä aikana. Ihmissusirekisterin perustaminen (1947) on lähes kokonaan Scamanderin ansiota, mutta hän on itse ylpein vuonna 1965 säädetystä kokeellisen jalostuksen kiellosta. Se on estänyt tehokkaasti uusien kesyyntymättömien hirviöiden kasvattamisen Britanniassa. Hänen teoksensa Ihmeotukset ja niiden olinpaikat on noussut kansainväliseen myyntimenestykseen. Hänelle on myönnetty tunnustuksena saavutuksistaan taikaotusten tutkimuksen - taikazoologian - parissa Merlinin ritarikunnan Toisen luokan kunniamerkki vuonna 1979. Lisko sai myös itselleen oman Suklaasammakkokortin. Lisko Scamander syntyi 24
Naisten marssi Versailles’hin

Naisten marssi Versailles’hin oli 5. lokakuuta 1789 tapahtunut Ranskan suuren vallankumouksen varhainen käännekohta, jossa leipää vaatineiden pariisilaisten työläisnaisten johtama aseistautunut kansanjoukko tunkeutui kuninkaallisen Versailles’n palatsin alueelle ja pakotti Ranskan kuningas Ludvig XVI:n kuulemaan kansan vaatimukset. Seuraavana päivänä kuningas ja hänen perheensä painostettiin siirtymään pysyvästi Versailles’sta Pariisiin, pois vanhoillisen hovin vaikutuspiiristä. Myös Ranskan perustuslakia säätävä kansalliskokous siirtyi samassa yhteydessä Versailles’sta pääkaupunkiin. Tämä oli merkittävä käänne vallankumouksen kehityksen kannalta, sillä se altisti useissa myöhemmissä yhteyksissä Ranskan poliittiset päätöksentekijät pariisilaisten kansanjoukkojen painostukselle. Versailles’n marssi oli Bastiljin valtauksen jälkeen toinen tapaus, jossa Pariisin alemmat kansankerrokset eli sanskulotit vaikuttivat ratkaisevasti Ranskan vallankumouksen kulkuun. Naisten marsseista Pariisista Versailles’hin ja takaisin 5.–6. lokakuuta käytetään usein ranskankielistä nimitystä journées (”päivät”). Noin 20 kilometrin päässä Pariisin lounaispuolella sijainnut Versailles’n palatsi oli ollut Ranskan kuninkaan ja hovin asuinpaikka 1600-luvulta alkaen. Ludvig XIV oli aikanaan siirtänyt hovin pois pääkaupungista korostaakseen itsevaltiuttaan. Valtaisa ja ylellinen palatsi lukemattomine taideteoksineen symboloi Bourbonien hallitsijasuvun mahtia, mutta myös tavallisten kansalaisten oli toisinaan sallittua liikkua palatsin alueella
Shane Bowers

Shane Bowers (s. 30. heinäkuuta 1999 Halifax, Nova Scotia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura New Jersey Devilsin organisaatiossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Ottawa Senators varasi Bowersin ensimmäisellä kierroksella 28. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2018, mutta seura kauppasi hänen pelaajaoikeutensa kuitenkin osana suurta pelaajakauppaa Colorado Avalancheen marraskuussa 2017. The Sports Forecaster -sivuston mukaan Bowers on laadukas kahden suunnan hyökkääjä, joka on varustettu hyvällä intensiteetillä ja työmoraalilla sekä pelaa hyvin paineen alla. Hän pyrkii tekemään järkeviä ratkaisuja ja pelaa uhrautuvasti joukkueelleen Bowers on myös hyvä aloittaja ja hän tekee pienet asiat huolellisesti. Bowersin tulisi kuitenkin lisätä massaa ja voimaa. Hänen tulisi kuitenkin todistaa tasonsa pisteiden tekijänä huipputasolla. Bowersin otteista paistaa ajoittain myös pieni kireys. Bowers vietti junioriuransa lähes kokonaan kotikaupungissaan Nova Scotian Halifaxissa
Lynchburgin taistelu

17. kesäkuuta–18. kesäkuuta 1864 Lynchburg (Virginia) Konfederaation voitto Unionin joukot vetäytyivät Shenandoahin laaksosta ja Konfederaation joukot pääsivät etenemään vapaasti laaksoa pitkin Unioni Konfederaatio David Hunter Jubal Early Lähde: Lynchburgin sotaretkiNew Market • Piedmont • Lynchburg Earlyn sotaretkiMonocacy • Fort Stevens • Heaton's Crossroads • Cool Spring • Rutherford’s Farm • 2. Kernstown • Folck’s Mill • Moorefield Sheridanin sotaretkiGuard Hill • Summit Point • Smithfield Crossing • Berryville • 3. Winchester • Fisher’s Hill • Tom’s Brook • Cedar Creek Lynchburgin taistelu (engl. Battle of Lynchburg) oli Virginian Lynchburgissa 17. kesäkuuta–18. kesäkuuta 1864 käyty Yhdysvaltain sisällissodan taistelu. Taistelussa kohtasivat Unionin kenraalimajuri David Hunterin ja Konfederaation kenraaliluutnantti Jubal Earlyn joukot. Taistelu päättyi Konfederaation voittoon. David Hunterin johtamat joukot marssivat Lexingtonista kohti Lynchburgia, jossa sijaitsi Konfederaation hallussa olleita rautateitä, kanavia ja sairaala. Päästyään kaupungin laitamille 17
Eksistentiaalinen nihilismi

Eksistentiaalinen nihilismi on filosofinen teoria, jonka mukaan elämällä ei itsessään ole merkitystä tai arvoa. Eksistentiaalinen nihilismi esittää, että suhteessa maailmankaikkeuteen, yksi ihminen tai jopa koko ihmislaji on merkityksetön, vailla tarkoitusta ja todennäköisesti muuttumaton maailmankaikkeuden kokonaisuudessa. Teorian mukaan jokainen yksilö on maailmankaikkeuteen syntynyt eristetty olento, jolta on estetty mahdollisuus tietää "miksi", mutta joka on pakotettuna yrittämään keksiä merkityksen. Luontaista elämän merkityksettömyyttä on pitkälti tutkittu filosofian eksistentialismin koulukunnassa, jossa yksilö voi mahdollisesti luoda oman subjektiivisen "merkityksen" tai "tarkoituksen". Kaikista nihilismin muodoista eksistentiaalinen nihilismi on saanut eniten kirjailijoiden ja filosofien huomiota. Ajatus siitä, että merkitys ja arvot ovat ilman perustaa on eräänlaista nihilismiä. Jean-Paul Sartre kirjoitti esseessään Eksistentialismi ja Humanismi "Mitä me tarkoitamme sanomalla, että olemassaolo edeltää perusolemusta? Emme tarkoita, että ihminen ensin on olemassa, kohtaa itsensä, syöksyy maailmaan – ja määrittelee itsensä sen jälkeen. Jos ihmistä, niin kuin eksistentialisti hänet näkee, ei voida määritellä, se on koska aluksi hän ei ole mitään. Hän ei ole mitään kuin vasta myöhemmin, ja sitten hän tulee olemaan se, minkä hän tekee itsestään." Teoria pyrkii kuvaamaan ihmisen tehtävää luoda elämänkatsomus ja merkitys, ja tämä on tiivistetty seuraavasti: "Saapastellaan, harmitellaan, ja erehdytetään itseämme niin paljon kuin haluamme, mutta elämillämme ei ole merkitystä, ja on turhaa etsiä tai vahvistaa mitään tarkoitusta, kun sellaista ei löydy." Eksistentiaaliset nihilistit väittävät, että rehellisesti sanottuna, yksilön on kohdattava olemassaolon mielettömyys, että hän tulee joskus lopulta kuolemaan, ja että sekä uskonto, että metafysiikka ovat yksinkertaisesti tuloksia kuolemanpelosta. Donald A
Hiiliviljely

Hiiliviljely tarkoittaa erilaisia viljelystoimenpiteitä, jotka vähentävät maatalouden kasvihuonekaasupäästöjä ja/tai lisäävät hiilen varastoitumista maaperään. Maaperän hiilensidonta on prosessi, jossa kasvien ilmakehästä yhteyttämällä poistama hiilidioksidi muuttuu kasviaineksekseen sitoutuneeksi hiileksi, siirtyy maaperään ja muuttuu maaperän orgaaniseksi aineeksi. Maaperän orgaanisen aineksen lisääminen kuuluu keskeisesti kestävään maaperän hoitoon, joka pyrkii samanaikaisesti ylläpitämään tai edistämään maaperän toiminnan eri osa-alueita. Maaperän hoitaminen on monihyötyistä, sillä hyväkuntoinen maaperä voi hillitä ilmastonmuutosta, parantaa peltojen tuottavuutta ja sopeutumiskykyä vaihteleviin olosuhteisiin, edistää luonnon monimuotoisuutta ja vähentää ravinnekuormituksia Itämereen ja sisävesiin parantamalla veden ja ravinteiden pidättymistä. Suomessa hiiliviljely on noussut esiin luontopohjaisena ratkaisuna ilmastonmuutoksen hillintään erityisesti Baltic Sea Action Groupin aloittaman Carbon Action -hankkeen eli Hiilipilotin myötä. Vuonna 2017 alkaneessa pilottihankkeessa on mukana sata suomalaista viljelijää, jotka toteuttavat hiiliviljelyä tiloillaan. Hiiliviljelylle vaihtoehtoisia hiilidioksidin poistoon tähtääviä ilmastonmuokkaustoimia ovat hiilidioksidin talteenotto ja varastointi; kasviplanktonien kasvun kiihdyttäminen valtameriä lannoittamalla; ja hiilidioksidia sitovien kivilajien, kuten basaltin murskaaminen ja levittäminen. Maaperään on varastoitunut toiseksi eniten hiiltä maapallolla, vain valtamerien hiilivarasto on suurempi. Ihminen vaikuttaa maaperän hiilivarastossa tapahtuviin muutoksiin erityisesti maankäytön ja maanviljelyn kautta. Vuonna 2010 kaikista ihmisen aiheuttamista kasvihuonekaasupäästöistä 14 prosenttia oli peräisin maataloudesta. Suomen kasvihuonekaasupäästöistä 20 prosenttia muodostuu maatalouden energian, karjan ja peltojen päästöistä. Suomessa pellot ovat keskimäärin hiilen lähteitä eli niistä vapautuu hiilidioksidia ilmakehään tai huuhtoumaan, joten niiden hiilivarastot pienenevät
Elisabet (Ranskan prinsessa)

Elisabet (usein madame Elisabet, ransk. Élisabeth Philippine Marie Hélène; 3. toukokuuta 1764 Versailles – 10. toukokuuta 1794 Pariisi) oli ranskalainen prinsessa, kuningas Ludvig XVI:n nuorempi sisar. Hänet teloitettiin Ranskan vallankumouksen terrorin aikana. Nykyään roomalaiskatolinen kirkko pitää häntä marttyyrinä. Elisabetin vanhemmat olivat Ranskan kruununprinssi Ludvig ja Saksin prinsessa Maria Josefa Karolina. Elisabet menetti isänsä yksivuotiaana ja äitinsä kolmivuotiaana, minkä jälkeen hänen kasvattajinaan toimivat Marie Louise de Marsan, Marie de Mackau ja isä Montégut. Elisabet asui nuoruutensa Montreuilin kartanossa Versailles’n palatsin lähellä ja pysyi naimattomana. Hän osoitti kiinnostusta hyväntekeväisyyteen ja tieteelliseen tutkimukseen. Vallankumouksen puhjettua vuonna 1789 Ludvig XVI:n kaksi veljeä lähtivät maanpakoon, mutta prinsessa Elisabet jäi omasta tahdostaan Ranskaan. Hän osallistui kuningasparin kanssa epäonnistuneeseen Varennesin pakoretkeen kesäkuussa 1791
Fort Stevensin taistelu

11. heinäkuuta–12. heinäkuuta 1864 District of Columbia Unionin voitto Early joutui vetäytymään Virginiaan Unioni Konfederaatio Horatio G. WrightAlexander McD. McCook Jubal Early Lähde: Lynchburgin sotaretkiNew Market • Piedmont • Lynchburg Earlyn sotaretkiMonocacy • Fort Stevens • Heaton's Crossroads • Cool Spring • Rutherford’s Farm • 2. Kernstown • Folck’s Mill • Moorefield Sheridanin sotaretkiGuard Hill • Summit Point • Smithfield Crossing • Berryville • 3. Winchester • Fisher’s Hill • Tom’s Brook • Cedar Creek Fort Stevensin taistelu (engl. Battle of Fort Stevens; joissakin lähteissä myös Washingtonin taistelu) oli Washington D.C.:n laitamilla 11.–12. heinäkuuta 1864 käyty Yhdysvaltain sisällissodan taistelu