nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Kathleen Agnes Kennedy

Kathleen Agnes Cavendish, o.s. Kennedy, (20. helmikuuta, 1920 – 13. toukokuuta, 1948) oli Joseph P. Kennedyn toinen tytär ja Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedyn sisar. Isänsä ollessa 1930-luvun lopussa lähettiläänä Englannissa Kathleen tapasi Devonshiren herttuan vanhimman pojan ja perijän, Hartingonin markiisin William John Robert Cavendishin. Vuonna 1943 Kathleen palasi Englantiin Punaisen Ristin palveluksessa. Äiti Rose Kennedy vastusti avioliittoa, samaten Cavendishit, koska Kennedyt olivat katolisia, Cavendishit protestantteja. Koska kirkkovihkiminen ei ollut mahdollista, pari solmi siviiliavioliiton toukokuussa 1944 ja Kathleenista tuli Hartingtonin markiisitar. Pian tämän jälkeen aviomies osallistui Normandian maihinnousuun
Patricia Kennedy Lawford

Patricia Kennedy Lawford (6. toukokuuta 1924 – 17. syyskuuta 2006) oli Kennedyn klaanin jäsen ja Joseph P. Kennedyn ja Rose Elizabeth Fitzgeraldin kuudes lapsi. Hän syntyi Brooklinessa Massachusettsissa. Patricia Kennedy työskenteli elokuva-alalla tuottajana ja elokuvaohjaajana, kun hän tapasi miehensä, näyttelijä Peter Lawfordin. Vuonna 1954 he menivät naimisiin. Jo liiton alussa ilmeni ongelmia, kun Peterin oli vaikea hyväksyä vaimonsa vankka katolinen usko. Taustalla vaikutti myös paineet Kennedyn klaanin imagon ylläpitämisestä. Peterille kehittyi pian alkoholiongelma, ja liitto päättyi avioeroon vuonna 1966. Liitosta syntyi neljä lasta:
Ahvāz

Koordinaatit: 31°19′39″N, 48°41′38″E Ahvāz on kaupunki Iranin lounaisosassa, Karun-joen varrella. Vuonna 2016 siellä oli noin 1,2 miljoonaa asukasta. Ahvāz perustettiin Sassanidien dynastian alkuaikoina 200-luvulla Ardashir I:n määräyksestä. Hän patosi joen, mistä saatiin kasteluvettä viljelyksille, ja antoi kaupungille nimeksi Hormuzd Ardashīr. Kun muslimi-arabit valloittivat sen 700-luvulla, he nimesivät sen uudelleen Sūq al-Ahwāziksi ("Ahwāzin markkinat"). Ahwāz tulee samasta paikallisen sotaisan heimon arabiankielisestä nimestä kuin Khūzestānin alueen nimi. 1100-luvun arabihistorioitsijat kuvasivat Ahwāzia tärkeäksi sokeriruo'on ja riisin viljelyalueen keskukseksi, jota kastellaan joen toiselle puolelle kiinteälle kalliolle rakennetusta padosta. Ahvāz oli alkanut rappeutua 1800-luvulla, kun pato romahti ja melkein tuhosi kaupungin. Öljyn löytäminen Khūzestānista 1900-luvulla toi Ahvāziin uutta vaurautta. Koska Ahvaz sijaitsee lähellä rajaa, se kärsi pahoin Irakin–Iranin sodasta vuosina 1980–1988. Nykyisin kaupungin suurin työllistäjä on Fooladin terästehdas. Sen sponsoroima jalkapallojoukkue Foolad FC pelaa Iranin pääsarjassa
Lexingtonin ja Concordin taistelut

19. huhtikuuta 1775 Middlesexin piirikunta, Massachusetts Amerikkalaisten strateginen voitto Massachusetts Bay Iso-Britannia Lexington: 77Concord: 400Taistelun lopussa: 3 960 Bostonista lähteneet: 700Lexington: 400Concord: 100Taistelun lopussa: 1 500 49 kaatunutta39 haavoittunutta5 kadonnutta 73 kaatunutta174 haavoittunutta53 kadonnutta Lexingtonin ja Concordin taistelut olivat Yhdysvaltain vapaussodan ensimmäiset taistelut 19. huhtikuuta 1775. Taistelujen myötä alkoi avoin sota Ison-Britannian ja sen kolmentoista siirtomaan välillä Pohjois-Amerikassa. Noin 700 brittiarmeijan vakinaista sotilasta määrättiin Francis Smithin johdolla sieppaamaan Massachusettsin miliisin varastoimia sotilastarvikkeita Concordissa. Patriootit olivat saaneet viikkoja ennen määräystä tiedustelutietoja brittien mahdollisista etsintäaikeista, ja he siirsivät melkein kaikki tarvikkeet turvaan. Briteiltä vuosi myös taistelua edeltävänä iltana suunnitelman yksityiskohtia, ja tietoja levitettiin nopeasti miliisin keskuudessa. Ensimmäiset laukaukset ammuttiin välikohtauksessa Lexingtonissa, jossa brittiarmeijan eteneminen johti alivoimaisen miliisin pakenemiseen. Toinen välikohtaus tapahtui Concordin vanhalla sillalla, missä patriootit taistelivat brittien kolmea komppaniaa vastaan. Brittiarmeijan rivit hajosivat, ja se pakeni taistelualueelta miliisin takaa-ajamana. Kenraali Thomas Gage oli päättänyt riisua aseista kapinoivan Massachusettsin ja lähetti 700 henkisen sotajoukon luutnantti Francis Smithin johdolla Concordiin ottamaan haltuunsa kapinallisten asevarikon ja pidättämään kapinallisjohtajat Samuel Adamsin ja John Hancockin. Jotta yllätys onnistuisi, brittisotilaiden oli määrä marssia yöllä ääneti Bostonin läpi, soutaa lahden poikki ja edetä Concordiin
Pieni Korppi

Pieni Korppi eli Hosa (engl. Little Raven, s. noin 1820 – 1889) oli arapaho -intiaanien nawathinehena -heimon päällikkö. Pieni Korppi oli tunnettu komeasta ulkomuodostaan ja hyvistä puhujanlahjoista. Hän oli rauhanvälittäjänä jo vuonna 1840 kun arapahot, tekivät rauhan cheyenitten, kiowien, comanchien ja tasanko apassien kanssa. Hän myös toivotti kullankaivia tervetulleeksi tiipiiseensä kun he saapuivat saapumisen Denveriin kultakuumeen aikana. Huolimatta kaikista poniteluistaan rauhan säilyttämiseksi hän joutui allekirjoittamaan Yhdysvaltojen hallituksen ja cheyennejen ja arapahojen vuonna 1861 tekemän Fort Wise-sopimuksen. Siinä sovittiin että intiaanit muuttavat pienempään reservaattiin reservaatista joka sijaitsi nykyisien Coloradon, Kansain, Nebraskan ja Wyomingin alueilla jotka heille oli luovutettu vuoden 1851 Fort Laramien sopimuksessa. Kaikki arapahojohtajat eivät kuitenkaan suostuneet allekirjoittamaan sopimusta, ja Pieni Korppikin pettyi pian sillä Yhdysvaltojen joukot hyökkäsivät rauhallisten intiaanien leiriin ja järjestivät Sand Creekin verilöylyn. John M. Chivingtonin kostoretki päättyi rauhallisen cheyenneintiaanienkylän teurastukseen 29 marraskuuta vuonna 1864. Kylän johtajista Musta Pata, Valkoinen Antilooppi ja Vasen Käsi, jäi henkiin vain Musta Pata
David Kennedy

David Anthony Kennedy (15. kesäkuuta 1955 Washington (DC) – 25. huhtikuuta 1984 Palm Beach, Florida) oli neljäs Robert F. Kennedyn ja Ethel Skakelin yhdestätoista lapsesta. 6. kesäkuuta 1968 muutamaa päivää vaille 13-vuotias David Kennedy näki yksin hotellihuoneessa ollessaan suoran lähetyksen isänsä vaalikampanjasta, jossa Robert F. Kennedy murhattiin. David Kennedy järkyttyi isänsä kuolemasta pahoin ja kärsi myöhemmällä iällä alkoholi- ja heroiiniriippuvuudesta. Kennedy opiskeli Harvardin yliopistossa, mutta jätti opintonsa kesken. Hän työskenteli kuolemaansa edeltäneinä vuosina toimittajana ja oli päihdevieroituksessa. David Kennedy kuoli 25. huhtikuuta 1984 Palm Beachilla, Floridassa, sijaitsevassa hotellihuoneessa huumeiden yliannostukseen
Graniittitalo

Graniittitalo on Kampissa Helsingin ydinkeskustassa sijaitseva liikerakennus. Se sijaitsee Salomon­kadun varrella Tennispalatsin ja hotelli Presidentin välissä. Sen vieressä Salomonkadun toisella puolella on vuonna 2005 avattu Kampin keskus. Talon ovat suunnitelleet Heikki ja Kaija Siren ja se valmistui vuonna 1985. Talossa toimii useita erikoisliikkeitä ja yritysten toimitiloja, mm. Terveystalon toimipiste. Talon kokonaispinta-ala on 26 058 m². Kiinteistön omistaa ja sitä isännöi Ilmarinen. Graniittitalon suurin käyttäjä oli vuosina 1988–2016 Anttilan tavaratalo. Vuonna 2005 Anttila laajeni myös Kampin keskuksen terminaalitasolle, josta oli suora liukuporrasyhteys Graniittitalon puolelle. Kampin Anttila suljettiin lopullisesti 25. syyskuuta 2016 Anttilan konkurssin myötä
Steven Pinker

Steven Arthur Pinker (s. 18. syyskuuta 1954 Montreal, Kanada) on kanadalais-yhdysvaltalainen psykologi, kognitiotieteilijä ja tietokirjailija, joka tunnetaan erityisesti teoksistaan The Language Instinct (1994), How the Mind Works (1997) ja The Blank Slate (2002). Pinker syntyi englanninkieliseen juutalaisyhteisöön Montrealissa, mutta ryhtyi ateistiksi 13-vuotiaana. Hänen isänsä Harry Pinker oli opiskellut juristiksi, mutta oli kuitenkin aluksi toiminut kulkukauppiaana. Pinkerin äiti Roslyn puolestaan toimi uransa aikana sekä opinto-ohjaajana että lukion vararehtorina. Pinker työskentelee Yhdysvalloissa MIT:ssä, jossa hän on kognitiivisen neurotieteen osaston johtaja. Hän tutkii aivojen osien tapaa käsitellä ympäristöstä tulevaa informaatiota ja on sitä mieltä, että ympäristön vaikutusta ihmisen käyttäytymiseen on huomattavasti liioiteltu. Hän on omaksunut Noam Chomskyn opin siitä, että ihminen on syntyessään valmiiksi ohjelmoitu oppimaan kielioppiin pohjautuvan kielen. Hän on myös suosittu luennoitsija ja muistuttaa ulkoisesti rocktähteä. Steven Pinkerin ja Paul Bloomin artikkeli ”Natural language and natural selection” (1990), jossa he esittivät nykyihmisen oletetun kielielimen kehittyneen normaalin luonnonvalinnan muovaamana, käynnisti nykyisen keskustelun kielen synnystä. Pinkerin mukaan maailma on mennyt parempaan suuntaan esimerkiksi väkivallan osalta
Antirealismi

Antirealismi on filosofian käsite, joka viittaa ontologiassa ja tietoteoriassa todellisuuden tai sitä koskevan tiedon kiistämiseen ja etiikassa käsitykseen, jonka mukaan ei ole olemassa moraalisia tosiasioita. Suomalaisessa filosofiassa tunnettu moraalisen antirealismin edustaja oli Edvard Westermarck. Antirealismi muistuttaa irrealismia, joka perustuu ajatukseen, ettei nähdä olevan olemassa sellaista maailmaa, jossa moraaliset seikat olisivat päteviä.
Maria Fjodorovna

Maria Fjodorovna (synt. Marie Sophie Frederikke Dagmar, prinsessa Marie af Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg, ven. Мари́я Фёдоровна); (26. marraskuuta 1847 Keltainen palatsi, Kööpenhamina, Tanskan kuningaskunta – 13. lokakuuta 1928 Hvidøren huvila, Klampenborg, Tanskan kuningaskunta) oli Tanskan prinsessa, keisari Aleksanteri III:n puoliso ja Suomen suuriruhtinatar, sittemmin leskikeisarinna ja Venäjän viimeisen keisarin Nikolai II:n äiti. Prinsessa Dagmar eli ristimänimeltään Marie Sophie Frederikke Dagmar oli Tanskan kuningas Kristian IX:n ja kuningatar Louisen neljänneksi vanhin lapsi, ja tällä nimellä hänet yleensä tunnetaan Suomessa ja Tanskassa. Hänellä oli viisi sisarusta, joista sisar Alexandra oli Britannian kuningas Edvard VII:n puoliso ja tulevan kuningasYrjö V:n sekä Norjan kuningatar Maudin äiti. Hänen vanhin veljensä oli Tanskan kuningas Fredrik VIII ja nuorin veljensä Vilhelm (1845–1913) oli Kreikan kuningas Yrjö I. Vuonna 1852 Dagmarin isästä tuli Tanskan valtaistuimen perillinen, johtuen suurelta osin siitä että puoliso Louise oli kuningas Kristian VIII:n veljentytär. Vuonna 1853 Kristianille myönnettiin Tanskan prinssin arvonimi ja perheelle annettiin virallinen kesäasunto, Bernstorffin linna Kööpenhaminan pohjoispuolella. Siitä tuli nopeasti äidin, prinsessa Louisen suosikkiasunto, ja perhe asui siellä usein. Lapset kasvoivat tiiviissä perheessä vaatimattomassa mutta onnellisessa ympäristössä
Aleksandr Aleksandrovitš Romanov

Aleksandr Aleksandrovitš Romanov (ven. Алекса́ндр Алекса́ндрович Рома́нов) oli suuriruhtinas, Venäjän kruununperillisen Aleksandr Aleksandrovitšin (tuleva keisari Aleksanteri III) ja Maria Fjodorovnan toiseksi vanhin lapsi. Aleksandr syntyi 7. kesäkuuta 1869 ja kuoli aivokalvontulehdukseen 2. toukokuuta 1870. Aleksandrin isoveli oli tuleva keisari Nikolai II.
Georgi Aleksandrovitš Romanov

Georgi Aleksandrovitš Romanov (ven. Великий Князь Георгий Александрович Романов); (6. toukokuuta (J: 27. huhtikuuta) 1871 Tsarskoje Selo, Venäjän keisarikunta – 10. heinäkuuta (J: 28. kesäkuuta) 1899 Abastumani, Georgia, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen suuriruhtinas ja Romanov-hallitsijasuvun jäsen sekä keisarillisen perheen jäsen. Hänen vanhempansa olivat keisari Aleksanteri III ja keisarinna Maria Fjodorovna, hän oli kolmanneksi vanhin poika. Hän oli äitinsä suosikkipoika. Georgilla oli viisi sisarusta. Vanhin veli oli Nikolai II (s. 1868), alle yksivuotiaana kuollut Aleksandr Aleksandrovitš Romanov (s. 1869), vanhempi sisar Ksenia Aleksandrovna, nuorempi veli Mikael Aleksandrovitš (s
Ksenia Aleksandrovna Romanova

Irina Aleksandrovna RomanovAndrei Aleksandrovitš RomanovFjodor Aleksandrovitš RomanovNikita Aleksandrovitš RomanovDmitri Aleksandrovitš RomanovRostislav Aleksandrovitš Romanov Ksenia (Ksenija) Aleksandrovna Romanova (ven. Ксения Александровна Романова; 6. huhtikuuta (J: 25. maaliskuuta) 1875 Anitškovin palatsi, Pietari, Venäjän keisarikunta – 20. huhtikuuta 1960 WIlderness House, Hampton Court, Lontoo) oli suuriruhtinatar, Venäjän keisari Aleksanteri III:n ja tämän puolison Maria Fjodorovnan tytär. Hän oli keisari Nikolai II:n nuorempi sisar. Suuriruhtinatar Ksenian isä keisari Aleksanteri III oli keisari Aleksanteri II:n ja tämän puolison Maria Aleksandrovnan poika. Ksenian äiti Maria Fjodorovna oli Tanskan kuningas Kristian IX:n ja kuningatar Louisen tytär. Ksenian ja hänen isoisänsä Aleksanteri II:n suhteet olivat hyvin läheiset. Ksenialla oli kolme vanhempaa sisarusta: Nikolai Aleksandrovitš, Aleksandr Aleksandrovitš ja Georgi Aleksandrovitš. Myöhemmin perheeseen syntyi vielä kaksi lasta: Mihail Aleksandrovitš vuonna 1878 ja Olga Aleksandrovna vuonna 1882. Helmikuussa vuonna 1880 joukko nihilistiaktivisteja räjäytti pommin Talvipalatsin ruokasalissa
Olga Aleksandrovna Romanova

Suuriruhtinatar Olga Aleksandrovna Romanova (ven. Ольга Александровна Романова); (13. kesäkuuta (J: 1. kesäkuuta) 1882 Pietarhovin palatsialue, Venäjän keisarikunta – 24. marraskuuta 1960 Toronto, Kanada) oli venäläinen aatelinen, suuriruhtinatar ja Romanov-suvun keisariperheen jäsen. Hän oli Venäjän keisari Aleksanteri III:n ja keisarinna Maria Fjodorovnan nuorin tytär, joka syntyi Pietarhovisn palatsialueella isänsä ollessa jo keisari. Olgan sisaruksia olivat: Helmikuussa vuonna 1880 joukko nihilistiaktivisteja räjäytti pommin Talvipalatsin ruokasalissa. Pommi tuhosi lähes koko huoneen. Kukaan ei loukkaantunut. Olgan isä muutti perheineen Jelaginin palatsiin Mistulansaarelle. Olga ei ollut vielä syntynyt kun isoisä Aleksanteri II sai 13. maaliskuuta 1881 surmansa pommi-iskussa, jonka takana olivat narodnikkiterroristit
Volpino italiano

Volpino italiano Commonsissa Volpino italiano eli italianpystykorva on pienikokoinen Italiasta kotoisin oleva pystykorva, joka tunnetaan toisinaan myös nimillä firenzenpystykorva (engl. Florentine Spitz) ja quirinalenkoira (ital. cane del Quirinale). Se soveltuu erityisesti vahti- ja seurakoiraksi. Rodun nimi volpino merkitsee "pikku kettua". Rodulla on tuuhea, pitkä ja pysty turkki. Koiran ihannesäkäkorkeus on hieman alle 30 cm ja se on rakenteeltaan neliömäinen. Korvat ovat pystyt ja kolmiomaiset. Ihannevärejä ovat rotumääritelmän mukaan valkoinen, punainen ja musta - mutta nykyisin myös kaikki muut väritykset sallitaan, vaikkeivät ne olekaan ihanteellisia. Valkoisen tulisi olla puhtaanvalkoinen, maidonsävyinen. Punaisen tulee olla syvän kauriinpunainen; siinä voi esiintyä maski ja hieman tummempaa peitinkarvaa niskan ja olkapäiden alueella. Luonteeltaan volpino italiano on iloinen, eloisa ja seurallinen
B’z

B'z on yksi Japanin suosituimmista rock-yhtyeistä. Yhtye on perustettu vuonna 1988. Bändi debytoi vuonna 1988 albumillaan "Dakara Sono Te wo Hanashite (だからその手を離して)", mutta vasta neljäs single, "LADY NAVIGATION", alkoi kerätä huomiota.
Minnesota Wild

Minnesota Wild on yhdysvaltalainen ammattilaistason jääkiekkoseura, jonka kotikaupunki on Saint Paul Minnesotan osavaltiossa. Seura kuuluu NHL-liigan Läntisen konferenssin Keskiseen divisioonaan. Wild liittyi NHL:ään kaudella 2000–2001. Minnesota Wild pelaa kotiottelunsa 17 954 katsojan Xcel Energy Centerissä, joka valmistui Wildin ensimmäiseksi kaudeksi vuonna 2000. Hallin omistaa Saint Paulin kaupunki ja sen toimintoja pyörittää Minnesota Sports & Entertainment -yhtiö, joka omistaa myös Wildin sekä muun muassa samassa hallissa pelaavan haavipallojoukkue Minnesota Swarmin. Jääkiekolla on Minnesotassa, kuten muissakin Yhdysvaltain pohjoisissa ja koillisissa osavaltioissa, pitkät perinteet. Minnesota North Stars pelasi NHL:ssä kaudesta 1967–1968 kauteen 1992–1993 ennen kuin taloudelliset ongelmat saivat sen muuttamaan Dallasiin, Texasiin. North Stars muutti pois, mutta jääkiekon kysyntä ei kadonnut Minnesotasta. Aukkoa täyttämään perustettiin IHL-liigaan Minnesota Moose, joka kuitenkin viihtyi St. Paulissa vain kaksi kautta, 1994–1996, ennen kuin siirtyi Kanadan Winnipegiin, missä se vuorostaan korvasi Yhdysvaltain puolelle Arizonan Phoenixiin muuttaneen Winnipeg Jetsin. Lopulta NHL myönsi kesäkuussa 1997 sarjapaikan Minnesota Hockey Ventures Group -yhteenliittymälle. Ehdolla joukkueen nimeksi olivat Wildin lisäksi Blue Ox, Freeze, Northern Lights, Voyageurs ja White Bears, mutta lopulta päädyttiin nimeen Minnesota Wild
Colin Hendry

Edward Colin Hendry (s. 7. joulukuuta 1965 Keithissä, Skotlannissa) on skotlantilainen entinen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja. Hendry aloitti peliuransa hyökkääjänä pelatessaan Keithissä ja Islavalessa. Ammattilaisuransa hän aloitti vuonna 1983 Dundeessa ja vuonna 1987 hän siirtyi Englantiin Blackburniin, missä hän siirtyi puolustajaksi. Hän pelasi joukkueessa yli 100 ottelua ennen sirtymistään vuonna 1989 Manchester Cityyn. Hän ei kuitenkaan sopinut Cityssä manageri Peter Reidin suunnitelmiin ja palasi takaisin Blackburniin, missä hän ylsi useisiin huippusaavutuksiin, huippuna Valioliigan mestaruus. 1998 hän siirtyi poikavuosien suosikkijoukkueeseensa Glasgow'n Rangersiin 4 miljoonan punnan siirtosummalla. Hän voitti joukkueessa Skotlannin Valioliigan mestaruuden, mutta sai lopulta lähteä. Loppu-urallaan Hendry pelasi vielä Coventryssä, Prestonissa, Boltonissa, Prestonissa ja Blackpoolissa ennen lopettamistaan. Skotlannin maajoukkueessa Hendry debytoi varsin iäkkäänä, 27-vuotiaana, mutta pelasi urallaan kuitenkin 51 maaottelua, joissa hän teki kolme maalia
Guatemala Feliz

Kesto: 4 minuuttia ja 34 sekuntia.4:34Kansallislaulu laulettuna ¡Guatemala feliz! (”Onnellinen Guatemala!”) on Guatemalan kansallislaulu. Laulu esitettiin ensi kertaa sunnuntaina, 14. maaliskuuta 1897 Guatemalan pääkaupungissa Ciudad de Guatemalassa pidetyn sävellyskilpailun päätösjuhlassa Colón-teatterissa. Laulusta tuli heti Guatemalan kansallislaulu. Kappaleen säveltäjä, maestro Rafael Álvarez Ovalle, voitti kilpailun ja sai kultamitalin. Sitä vastoin laulun sanojen kirjoittajan henkilöllisyys jäi salaiseksi. Vasta vuonna 1910 selvisi, että ne oli kirjoittanut kuubalainen runoilija José Joaquín Palma. Hänen maatessa kuolinvuoteellaan ulkona seisova väkijoukko lauloi kansallislaulua ¡Guatemala feliz!. Laulun sanoja muokattiin hieman vuonna 1934, jolloin pedagogi José Maria Bonilla Ruano pehmensi hieman joidenkin säkeistöjen veristä sanomaa, samalla hän hioi laulua hieman runollisemmaksi. Laulussa on neljä säkeistöä, lisäksi jokaisen säkeistön lopussa on neljä erillistä kertosäettä. Monista muista maista poiketen Guatemalassa kansallislaulun kaikkia säkeistöjä käytetään ja niillä on virallinen asema
Jaana Hallamaa

Jaana Inkeri Hallamaa (o.s. Pyrhönen, s. 12. kesäkuuta 1958 Helsinki) on Helsingin yliopiston professori. Hallamaa suoritti Helsingin yliopistossa teologian maisterin tutkinnon 1984 ja lisensiaatin tutkinnon 1989. Hänen väitöskirjansa ”Persoonan käsite moraalifilosofiassa” vuodelta 1994 (vastaväittäjänä Brenda Almond (en)) koski persoonan käsitettä anglo-amerikkalaisessa moraalifilosofiassa. Hallamaa oli yksi kolmesta Helsingin piispanvaalissa 2017 ehdolle asettuneista ehdokkaista ja sai toiseksi eniten ääniä. Hallamaa sai Helsingin yliopiston Eino Kaila -palkinnon opetuksestaan vuonna 1998. Vuonna 2010 hän sai Clare Hall Fellowshipin Cambridgen yliopistoon. Hänelle myönnettiin Suomen Valkoisen ruusun ritarikunnan I luokan ritarimerkki itsenäisyyspäivänä 2014. Hallamaa oli Opetus- ja kulttuuriministeriön alaisen tutkimuseettisen neuvottelukunnan jäsen 1998–2001 ja varapuheenjohtaja 2001–2007
Sylvi Salonen

Sylvi Inkeri Salonen (1. maaliskuuta 1920 Ulvila – 23. joulukuuta 2003 Tampere) oli suomalainen näyttelijä, jonka nimeen on yhdistetty sellaisia määritteitä kuin diiva ja grande dame. Salonen aloitti 14-vuotiaana Porin Teatterissa, missä hän työskenteli varsinaisena näyttelijänä vuodesta 1937 alkaen. Hän siirtyi vuonna 1943 Tampereen Teatteriin. Valtaosan urastaan, vuosina 1949–1985, hän kuului Tampereen Työväen Teatterin näyttelijöihin. Hän teki runsaasti opintomatkoja Eurooppaan, erityisesti Ranskaan, ja toimi useita jaksoja näyttelijänä Ruotsissa. Uran edetessä Salosen taiteellinen rekisteri laajeni kuningatarrooleista ja operettidiivoista reheviin kansannaisiin. Hänen omia suosikkejaan olivat elegantit ranskalaiskomediat ja Mika Waltarin näytelmät. Teatteriuran lisäksi Salonen muistetaan televisiorooleistaan, kuten Tankki täyteen -sarjan Emilia ”Emmi” Viléninä ja Tuliportaiden Sylvi Kaitalana sekä Heikki ja Kaija -sarjan Lahtiskana. Sylvi Salonen sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1969. Hänelle myönnettiin teatterineuvoksen arvonimi vuonna 1983 ja taiteilijaeläke 1987
Beyoncé

Destiny’s Child (1990-2005) Beyoncé Giselle Knowles-Carter (o.s. Knowles; s. 4. syyskuuta 1981 Houston, Texas, Yhdysvallat), tunnetaan esiintyjänimellä Beyoncé (lausutaan [biˈjɒnseɪ]), on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, näyttelijä ja yrittäjä. Beyoncé esiintyi lapsena useissa kykykilpailuissa, mutta tuli tunnetuksi perustamansa tyttöryhmä Destiny’s Childin jäsenenä 1990-luvulla. Hän aloitti soolouransa R&B debyyttialbumillaan Dangerously in Love (2003), joka julkaistiin Destiny’s Childin ollessa tauolla. Tätä seurasivat sooloalbumit B'Day (2006), I Am... Sasha Fierce (2008) ja 4 (2011). Omalla vuonna 2010 perustamallaan Parkwood Entertainment -levy-yhtiöllä Beyoncé on julkaissut studioalbumit Beyoncé (2013), Lemonade (2016), Renaissance (2022) ja Cowboy Carter (2024) sekä livealbumin Homecoming: The Live Album (2019)
Aleksandr Almetov

Aleksandr Almetov (18. tammikuuta 1940 Kiova – 21. syyskuuta 1992 Moskova) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Almetov oli Neuvostoliiton maajoukkueen parhaita pelaajia 1960-luvulla. Hän voitti yhden olympiakullan ja neljä maailmanmestaruutta, ja hänet valittiin MM-kilpailujen tähdistöjoukkueeseen vuosina 1965 ja 1967. Almetov pelasi Neuvostoliiton maajoukkueessa 107 maaottelua ja teki 75 maalia vuosina 1959–1967. Hänen laitahyökkääjinään pelasivat useimmiten Veniamin Aleksandrov ja Konstantin Loktev. Almetov edusti seuratasolla TsSKA Moskovaa. Hän pelasi 220 liigaottelua tehden 212 maalia Neuvostoliiton mestaruussarjassa. Kyllästyttyään elämään tiukasta kurinpidostaan tunnetun TsSKA:n valmentaja Anatoli Tarasovin alaisuudessa Almetov lopetti jääkiekkouransa vuonna 1967 vain 27 vuotiaana ja elätti sen jälkeen itsensä sekatyömiehenä, toimien muun muassa haudankaivajana moskovalaisella Vagankovon hautausmaalla jolle hänet on myös haudattu.
Akvatinta

Akvatinta (ital. acqua tinta, värjätty vesi) on taidegrafiikassa käytetty syväpainomenetelmä, pintasyövytys, joka kehitettiin huippuunsa 1700-luvulla. Akvatinta tehdään sirottelemalla painolaatalle hienojakoista asfaltti- tai hartsijauhetta, joka sulatetaan kiinni laatan pintaan. Vedokseen saadaan eri sävyjä syövyttämällä painolaattaa useissa vaiheissa ja peittämällä aina suojalakalla vaaleimmiksi jäävät kohdat. Akvatintan rakeinen painojälki muistuttaa hieman laveerattua piirrosta tai vesivärimaalausta. Akvatintan voi tehdä myös ilman hartsia eli vähemmän myrkyllisesti. Menetelmässä käytetään vesiliukoista Akvatinta-nestettä, joka sekoitetaan veteen. Neste voidaan sumuttaa kuparilevyn pintaan hienojakoisella suihkulla käyttäen suihkepulloa tai paineilmakompressoria ja ruiskua. Suihkutus voidaan tehdä esimerkiksi kaapissa, jossa on tuuletin, jolloin pisarat eivät leviä huoneilmaan. Työn annetaan kuivua ennen kuin siihen levitetään lakkaa tai sitä syövytetään. Työtä jatketaan samoin menetelmin kuin hartsipölyn kanssa toimiessa.
Jerzy Andrzejewski

Jerzy Andrzejewski (19. elokuuta 1909 – 19. huhtikuuta 1983) oli puolalainen poliittisesti aktiivinen kirjailija, joka käsitteli teoksissaan eksistentialistisia kysymyksiä. Hän yritti kuvata vuoden 1968 tapahtumia, mutta sensuuri ei päästänyt teosta julkisuuteen ennen kuin vuonna 1981. Hän oli vuonna 1979 mukana perustamassa intellektuellien oppositioryhmää KOR:ia.