nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Saban kuningatar

Saban kuningatar on Raamatussa kuvattu Saban kuningaskunnan hallitsija, joka vieraili Israelin kuningas Salomon luona. Hänen nimeään ei mainita. Raamattu mainitsee Saban kuningattaren Ensimmäisessä kuninkaiden kirjassa ja Toisessa aikakirjassa (1. Kun. 10:1–13, 2. Aik. 9:1–12). Hänestä kerrotaan myös Koraanissa (suura 27:22–44) ja Etiopian kristittyjen Kuninkaiden kunniassa, Kebra Negastissa. Raamatun mukaan Saban kuningatar oli kuullut Israelin kuningas Salomon maineesta ja saapui suuren seurueen kanssa testaamaan tätä arvoituksillaan. Kun Salomo vastasi kaikkiin kuningattaren kysymyksiin oikein, kuningatar lahjoitti Salomolle 120 talenttia kultaa sekä suuren määrän hajusteita ja jalokiviä. Perimätiedon mukaan Saban kuningattaren toinen jalka oli epämuodostunut, ja taiteessa se kuvattiin karvaisena kampurajalkana, hevosen kaviona tai hanhenjalkana. Juutalaisen legendan mukaan kuningas Salomo rakastui kuningattareen vaikka olikin nähnyt jalan kun kuningatar saapui Salomon temppeliin lasisen lattian yli
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1930

Ensimmäiset jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1930 Uruguayssa. Ensimmäisen maailmanmestaruuden voitti kisaisäntä Uruguayn maajoukkue, kun se kaatoi loppuottelussa Argentiinan maalein 4–2. Kansainvälinen jalkapalloliitto FIFA oli päättänyt myöntää MM-kilpailut Uruguayn järjestettäväksi, sillä maa oli voittanut kaksi edellistä jalkapallon olympiaturnausta ja maan kansallinen liitto oli myös valmis maksamaan kustannukset. Ensimmäiset jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut ovat olleet ainoat kisat, joihin ei ole järjestetty karsintoja, vaan osallistuvat joukkueet kutsuttiin. Monet Euroopan parhaista maista eivät olleet kiinnostuneita lähtemään pitkälle merimatkalle Atlantin yli, eivätkä monet seurat halunneet päästää parhaita pelaajiaan kahden kuukauden Etelä-Amerikan-matkalle. Mukaan saatiin houkuteltua neljä eurooppalaista joukkuetta. Turnaukseen osallistui lopulta 13 joukkuetta, joista suurin osa tuli Etelä-Amerikasta. Joukkueet arvottiin neljään lohkoon, joiden voittajat etenivät välieriin. Historiallinen avausottelu pelattiin 13. heinäkuuta 1930 Ranskan ja Meksikon välillä. Ranska voitti ottelun maalein 4–1. MM-kisahistorian ensimmäisen maalin viimeisteli ranskalainen Lucien Laurent
Amatoksiinit

Amatoksiinit ovat sienimyrkkyjä. Ne ovat muun muassa valkokärpässienestä, kavalakärpässienestä ja myrkkynääpikästä löytyviä solumyrkkyjä. Kemiallisesti amatoksiinit ovat kahdeksan aminohappoa sisältäviä rengasrakenteisia peptidejä. Valkokärpässieni ja kavalakärpässieni sisältävät lisäksi virotoksiineja ja fallotoksiineja, jotka sisältävät seitsemän aminohappoa. Amatoksiineista merkittävin on alfa-amanitiini. Amatoksiineja on esimerkiksi kavalakärpässienessä ja valkokärpässienessä sekä lukuisissa muissa hengenvaarallisissa sienilajeissa. Valkokärpässienimyrkytyksissä amatoksiineilla, etenkin alfa-amanitiinilla, on muihin myrkkyihin nähden merkittävin osuus. Kavalakärpässienessä on lisäksi enemmissä määrin muita tappavia myrkkyjä, kuten fallotoksiineja. Grammassa tuoretta kavalakärpässientä on amatoksiinien tärkeintä aminohappoa alfa-amanitiinia noin 0,2–0,4 mg. Ihmiselle hengenvaarallinen annos on arviolta 5–8 mg, eli käytännössä yksi pieni sieni. Amatoksiinit imeytyvät huonosti ruoansulatuskanavasta. Ne pääsevät sappihappojen kuljetusmekanismin avulla maksasoluihin
Pohjois-Afrikka

Pohjois-Afrikka on Afrikan pohjoisin osa. Yhdistyneiden kansakuntien tilastoinnissa Pohjois-Afrikkaan kuuluvat maat ovat Algeria, Egypti, Libya, Marokko, Sudan, Tunisia ja Länsi-Sahara. Alueeseen luetaan myös Espanjalle kuuluvat Ceuta ja Melilla sekä Kanariansaaret ja Madeira. Pohjois-Afrikan rajaa pohjoisessa Välimeri, etelässä Saharan aavikko, idässä Punainenmeri ja lännessä Atlantin valtameri. Alue on enimmäkseen kuivaa tasankoa 150–600 metrin korkeudella merenpinnasta. Luoteessa ovat Atlasvuoret, Kaakkois-Algeriassa Ahaggarvuoret ja Länsi-Sudanissa Marrahvuoret. Alueen ainoa suuri joki on Egyptin poikki virtaava Niili, maailman pisin joki. Pohjois-Afrikan ilmasto vaihtelee trooppisesta subtrooppiseen. Rannikoilla on subtrooppinen ilmasto, kuumat ja kuivat kesät sekä leudot talvet, jolloin sataa jonkin verran. Saharan ilmasto on kuuma ja kuiva, ja päivän ja yön lämpötilaero on suuri. Libyassa on mitattu maapallon lämpöennätys, 58 celsiusastetta. Talvikuukausina Välimeren rannikolla tuulee enimmäkseen lännestä ja Saharassa koillisesta
Työväenpuolue (Yhdistynyt kuningaskunta)

Työväenpuolue eli Labour-puolue (The Labour Party) on toinen Britannian kahdesta pääpuolueesta konservatiivipuolueen ohella. Aatteeltaan se on keskusta-vasemmistolainen ja sosiaalidemokraattinen. Työväenpuolue on ollut Britannian hallituksen johdossa vuosina 1924, 1929–1931, 1945–1951, 1964–1970, 1974–1979 ja 1997–2010. Puoluetta ovat edustaneet pääministerit Ramsay MacDonald, Clement Attlee, Harold Wilson, James Callaghan, Tony Blair, Gordon Brown ja Keir Starmer. Hallituksessa olevan puolueen puheenjohtaja on vuodesta 2020 alkaen ollut Keir Starmer. Työväenpuolue kuuluu Sosialistiseen internationaaliin ja Euroopan sosiaalidemokraattiseen puolueeseen. Britannian työväenpuolue on perustettu 27. helmikuuta 1900 Lontoossa. Sen alkuperäinen nimi oli Labour Representation Committee, ja sen toiminta oli työväenliikkeen tukemien parlamenttiehdokkaiden kannattamista. Saatuaan 29 paikkaa ryhmän parlamentin jäsenet päättivät ottaa nimen The Labour Party vuonna 1906. Vuonna 1908 Labour liittyi Toiseen internationaaliin. Ensimmäinen maailmansota aiheutti syviä halkeamia liberaalipuolueen yhtenäisyyteen, mikä paransi työväenpuolueen mahdollisuuksia
Steven Seagal

Razzie Steven Frederic Seagal [sɪ'ɡɑːl] (s. 10. huhtikuuta 1952 Lansing, Michigan) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tuottaja, muusikko ja ajoittainen käsikirjoittaja, joka on tunnettu toimintaelokuvistaan. Hän on ollut vuodesta 2016 lähtien Venäjän kansalainen. Seagalilla on 7. danin musta vyö aikidossa ja hän on myös opettanut aikidoa Japanissa. Hänelle on myönnetty myös arvonimi Shihan, joka tarkoittaa ”arvostettua opettajaa”. Hän toimi ennen näyttelijänuraansa aikidokouluttajana Japanissa. Muutettuaan Los Angelesiin viihdetuottajat huomasivat hänen kykynsä ja Seagal debytoi ensimmäisessä elokuvassaan vuonna 1988. Debyyttielokuvansa jälkeen Seagalista on tullut yksi tunnetuimmista toimintaelokuvien tähdistä ja hän myös tekee itse omat taistelukoreografiansa. Seagalin elokuvat ovat tuottaneet yli 700 miljoonaa dollaria maailmanlaajuisesti. Hän on myös käyttänyt mainettaan toimintatähtenä hyväksi muilla aloilla, hän on muun muassa levyttänyt kaksi albumia ja perustanut Steven Seagal Enterprises ja Steamroller Productions -nimeä kantavan yhtiön
Runousoppi

Runousoppi (m.kreik. Περὶ ποιητικῆς, Peri poiētikēs; lat. Poetica) on Aristoteleen poetiikkaa käsittelevä teos. Runousoppi on kirjoitettu 330–320-luvuilla eaa. Se on ensimmäisiä tieteellisiä tutkimuksia fiktiivisestä kirjallisuudesta. Teosta on todennäköisesti muokattu pidemmän ajan kuluessa; sen varhaisimmat osat ovat mahdollisesti peräisin jo Aristoteleen ensimmäiseltä Ateenan-kaudelta, jolloin tämä toimi Platonin Akatemiassa, ja sitä on ilmeisesti muokattu edelleen, kun Aristoteles toimi Lesboksella, Makedoniassa Aleksanteri Suuren opettajana, sekä uudelleen Ateenassa Lykeionin peripateettisen koulun johdossa. Teosta on käytetty muiden Aristoteleen säilyneiden teosten tavoin koulun luentoaineistona, eikä sitä ollut alun perin tarkoitettu julkaistavaksi. Sisällöllisesti se on yksi Aristoteleen säilyneiden teosten viimeistelemättömimpiä. Runousoppi on vaikuttanut merkittävästi eurooppalaisen ja myös esimerkiksi arabialaisen kirjallisuuden kehitykseen. Se vaikuttaa nykyäänkin voimakkaasti muun muassa televisiosarjojen ja Hollywoodin elokuvien kerronnassa. Teos on suomennettu neljästi: vuosina 1871 (Runousoppi, suom
Arkeologi

Arkeologi tutkii entisaikojen ihmisiä ja heidän maaperään jättämiään jälkiä. Arkeologit ovat opiskelleet arkeologiaa, ihmisen menneisyyttä tutkivaa tiedettä. Arkeologit etsivät arkeologisilla kaivauksilla jäännöksiä menneisyydestä, ennen kaikkea entisaikojen ihmisten esineistä ja asumuksista. He kirjaavat tarkasti kaikki löydökset ja pyrkivät selvittämään niiden iän sekä käyttötarkoituksen. Arkeologit toimivat yleensä tutkijoina museoissa, yliopistoissa tai julkishallinnon alueella.
Indoiranilaiset kielet

Indoiranilaiset kielet ovat indoeurooppalaisten kielten itäinen kieliryhmä, joka jakautuu kahteen suureen alaryhmään, iranilaiseen ja indoarjalaiseen. Myös nuristanilaiset kielet (esimerkiksi prasuni ja aškuni) kuuluvat indoiranilaiseen ryhmään, mutta niiden asema indoiranilaisten kielten sukupuussa on epäselvä. Indoiranilaisia kieliä puhutaan muun muassa Intian, Nepalin, Bangladeshin, Pakistanin, Sri Lankan, Afganistanin ja Iranin alueella. Indoiranilaisilla kielillä on yli miljardi äidinkielistä puhujaa. Indoiranilaisten kielten eriytyminen lienee tapahtunut 3. vuosituhannella eaa. Vanhimmat indoiranilaiset kielet ovat muinaisindoarja eli Veda-sanskrit, itäiranilainen avesta ja lounaisiranilainen muinaispersia. Mitannin alueelta on löytynyt jälkiä indoarjalaisesta superstraattikielestä. Indoiranilaisia kieliä kutsutaan joskus myös arjalaisiksi kieliksi, koska jo 2000-luvulla eaa. kantaindoiraanin puhujat kutsuivat itseään arjalaisiksi: muinaisindoarjan puhujat sanalla ā́r(i)ya, kun taas muinaisiraanin (avestan) puhujat airya-; itse asiassa Irān onkin tämän sanan monikon genetiivi, so. 'arjalaisten (maa)'.
Luettelo Monacon hallitsijoista

Tämä on luettelo Monacon hallitsijoista, jossa ovat Monacon hallitsijat kronologisessa järjestyksessä. Vuodesta 2005 Monacoa on hallinnut ruhtinas Albert II. Armand Louis de GontautRanskan armeijan komentaja(24. helmikuuta 1793 – 1. maaliskuuta 1793)Henri GrégoireRanskan komissaari(1. maaliskuuta 1793)Grégoire Marie JagotRanskan komissaari
Luomuviljely

Luomuviljely eli luonnonmukainen viljely on IFOAM:in mukaan omavaraista ja tasapainoista maanviljelyä, joka mahdollisimman pitkälle perustuu paikallisiin luonnonvaroihin ja jossa viljelytoimet sopeutetaan vallitseviin luonnonoloihin. Luomuviljelyn määräyksiä Suomessa löytyy Ruokaviraston sivuilta. Nykyisellään luomumaatalous on marginaalista ja tuottaa alle prosentin maailman maataloustuotannosta. Kestävän siirtymän luomumaatalouteen on arvioitu leikkaavan satoja kolmanneksen tai jopa puolella. Tosin YK:n vuoden 2011 raportin mukaan luomuviljelyllä voitaisiin jopa tuplata sadot monissa maailman köyhimmissä maissa. Luomuviljely vaatisi 84 prosenttia lisää peltoalaa. Jotta villieläimille ja metsänhoidolle jäisi enemmän tilaa, tarvittaisiin luomua tuottavampia menetelmiä. Lähes kaikki luomuviljely palvelee kahta erilaista väestöryhmää. Noin 700 miljonaa maapallon köyhintä harjoittaa omavaraisviljelyä ilman lannoitteita ja torjunta-aineita, koska he ovat liian köyhiä hankkimaan niitä eivätkä elä rahataloudessa. Köyhyysloukussa on mahdotonta viljellä enemmän tai tehokkaammin, jotta satoja riittäisi myyntiin. Toinen ääripää ovat maailman rikkaimmat, lähinnä länsimaalaiset ihmiset, jotka kuluttavat luomuruokaa elämäntapavalintana ja vetoavat sen terveys- ja ympäristöhyötyihin. Lähes kukaan näistä kuluttajista ei viljele ruokaansa itse
Euronymous

Euronymous (oikealta nimeltään Øystein Aarseth, 22. maaliskuuta 1968 – 10. elokuuta 1993) oli norjalaisen black metal -yhtye Mayhemin kitaristi ja keulahahmo. Häntä pidettiin usein myös Norjan black metal -liikkeen johtohahmona 1990-luvun alussa. Aarseth sai vaikutteita satanistisia teemoja sanoituksissaan viljelleiltä yhtyeiltä kuten Venomilta, Bathorylta, Sepulturalta, Celtic Frostilta ja Mercyful Fatelta. Hän luotsasi yhtyestään Mayhemista black metal -musiikin suunnannäyttäjää, joskin yhtye ehti saada aikaiseksi vain yhden täyspitkän albumin Aarsethin elinaikana. Aarseth oli keskeinen hahmo siinä, miksi monet Norjan 1990-luvun alun metallimuusikoista alkoivat harjoittaa saatanallisia tekoja. Hän alkoi puhua yhtyetovereilleen ja muiden yhtyeiden jäsenille mm. kirkkojen polttamisesta ja murhaamisesta. Aarseth tavoitteli pahuutta esim. rohkaisemalla yhtyetoveriaan Deadia tappamaan itsensä. Hän itse ei kuitenkaan osallistunut varsinaisiin rikoksiin
Belgrad

Koordinaatit: 44°49′14″N, 20°27′44″E Belgrad (serb. Београд, Beograd [beǒɡrad],ⓘ (ohje) 'valkoinen kaupunki') on nykyisin Serbian pääkaupunki. Vuosina 1918–2003 se oli Jugoslavian pääkaupunki ja vuosina 2003–2006 Serbia ja Montenegron pääkaupunki. Kaupunki sijaitsee Savajoen ja Tonavan yhtymäkohdassa Keski-Serbian pohjoisosassa. Belgradin kaupunkialueen väkiluku oli 1 576 124 ja ydinkaupungin osalta 1 273 651.  Alueellinen arvo on vuoden 2002 maaliskuun väestönlaskennan mukainen luku Belgradin kaupungille. Virallisissakin lähteissä ilmoitettu väkiluku vaihtelee jonkin verran laskentavasta riippuen: esimerkiksi aiemmissa väestönlaskennoissa käytetyn laskentatavan mukaan vuoden 2002 asukasluku olisi alueelle ollut 1 638 643. Belgrad sijaitsee Savan ja Tonavan yhtymäkohdassa 116 metriä merenpinnan yläpuolella. Historiallinen keskusta on molempien jokien oikealla puolella, mutta toisen maailmansodan jälkeen rakennettu Uusi Belgrad on Savajoen vasemmalla rannalla. Keltit rakensivat Belgradin alueelle linnoituksen 300-luvulla eaa. Linnoituksesta tuli myöhemmin Rooman valtakunnan pohjoinen raja-asema, Singidunum. Noin 600-luvulla slaavilaiset bolgaarit siirtyivät alueelle ja antoivat kaupungille nimen Beligrad, "valkea kaupunki"
Muurahaiskävyt

Muurahaiskävyt Wikispeciesissä Muurahaiskävyt Commonsissa Muurahaiskävyt (Pholidota) ovat muurahaisia syöviä hampaattomia ja pitkäkielisiä nisäkkäitä, joiden koko ruumista vatsaa lukuun ottamatta peittää keratiinista koostuvien kovien, teräväreunaisten ja käpyjen suomuja muistuttavien levyjen muodostama panssari. Muurahaiskävyt ovat ainoita nisäkkäitä, joilla on tällainen puolustuspanssari. Petoja vastaan ne puolustautuvat kääriytymällä palloksi kuten vyötiäiset, mutta eivät ole niille läheistä sukua. Muurahaiskäpyjä elää Afrikassa Saharan eteläreunan ja Etelä-Afrikan valtion pohjoisrajan välisellä alueella. Aasiassa niitä elää Kaakkois-Aasiassa ja Intiassa. Muurahaiskäpyjen lahkoon kuuluu kahdeksan lajia, joista neljä elää Afrikassa ja neljä Aasiassa. Niistä suurikokoisin on jättiläismuurahaiskäpy (Manis gigantea). Muurahaiskävyillä on neljä jalkaa, mutta liikkuessaan maalla nopeasti ne kävelevät vain takajaloillaan ja pitävät lyhyitä eturaajojaan rintansa edessä. Etujalkoja ja teräviä kynsiä ne käyttävät kaivamiseen ja puissa kiipeämiseen. Suoranainen uhka on (sala)metsästys, joka liityy lajin käyttöön sekä ravintona että perinteisessä lääketieteessä Aasiassa. Muurahaiskäpyjen esihistoria on jäänyt hämärän peittoon, mutta monet niiden poikkeukselliset piirteet viittaavat siihen, että muurahaiskävyt erottautuivat muiden nisäkkäiden kehityshaaroista jo varhaisessa vaiheessa dinosaurusten joukkosukupuuton jälkeen. Varhaisimmat muurahaiskäpyfossiilit ovat löytyneet Euroopasta noin 45 miljoonaa vuotta vanhoista kerrostumista (keskieoseenikausi)
Sielu

Sielu tarkoittaa ihmisen ja joskus muunkin olennon tajuista, henkisten toimintojen ja ilmiöiden ylläpitäjänä toimivaa aineetonta puolta, joka usein käsitetään itsenäiseksi olioksi ja jonka monissa uskonnoissa ajatellaan lähtevän ruumiista kuolemassa ja jatkavan olemassaoloaan. Näkemystä, jonka mukaan ulkomaailmaa aistiva aineellinen keho ja ulkomaailmasta tietoinen aineeton tajunta tai sielu ovat kaksi eri asiaa, kutsutaan dualismiksi. Sielulla tarkoitetaan myös ihmisen psyykkisten toimintojen ja ilmiöiden kokonaisuutta, varsinkin kuvaannollisessa yhteydessä, ihmisen sisintä olemusta. Raamatun mukaan ihminen on sielusta, ruumiista ja hengestä muodostuva kokonaisuus. Muinaiskreikkalainen Platon kehitti järjestelmällisen ruumis-sielu-kahtiajaon, jakoi sielun kolmeen osaan ja yritti todistaa sielun kuolemattomuuden (Platonin teoria sielusta). Ruumiin ja sielun erottamisesta tehtiin myös kristillinen oppi, joka vallitsi kristillisten teologien piirissä keskiajalta uudelle ajalle saakka. René Descartes määritteli sielukäsityksen uudestaan 1600-luvulla. Descartes tunnetaan juuri dualismistaan, joka oletti, että sielu ja ruumis ovat erillisiä mutta keskinäisessä vuorovaikutuksessa, sekä itsenäisen, ajattelevan mielen eli sielun olemassaolon todistuksistaan (cogito ergo sum). Tunnettu muoto kartesiolaisuuden kritiikistä nykyajan filosofiassa on Gilbert Rylen teoksessa The Concept of Mind (1949). ”Koneessa olevaa aavetta” arvostelevien mukaan ihminen on ruumiillinen olento eikä aineeton sielu. Aristoteleen mukaan sielu oli yksinkertaisesti ruumiin eläväksi tekevä muoto, jolla ei ollut ruumiista itsenäistä olemassaoloa. Hänen mukaansa ihmisten lisäksi myös kasveilla ja eläimillä oli alempitasoinen sielu
Haakon VI Maununpoika

Haakon VI Maununpoika (ruots. Håkan Magnusson); (elokuu 1340 Oslo – elo-syyskuu 1380 Oslo, Norja) oli vuosina 1343–1380 Norjan kuningas ja vuosina 1362–1364 myös Ruotsin kuningas isänsä Maunu IV Eerikinpojan kanssahallitsijana. Hänen vanhempansa olivat kuningas Maunu Eerikinpoika ja kuningatar Blanka Namurilainen. Hänellä oli kolme tai neljä pieninä kuollutta sisarta sekä vanhempi veli, joka oli Ruotsin kruununprinssi, sittemmin vuosina 1357-1359 isänsä kanssahallitsija Eerik Maununpoika. Kesällä 1344 Haakon julistettiin kuninkaaksi Norjan säätyjen kokouksessa Bohusissa. Vieraillessaan Bergenissä kesällä 1350 kuningas Maunun kerrotaan asettaneen tuolloin 10-vuotiaan Haakonin valtaistuimelle ja myöntäneen tälle oman kuninkaallisen seurueen (hird), mutta oli varannut itselleen Haalogalandin Pohjois-Norjassa, Islannin, Färsaaret ja Hjaltlandin (Shetlanninsaaret). Haakon sai myös oman drotsinsa, Orm Eysteinssonin, joka hallitsi maata kuningas Maunun nimissä. Haakon nousi Norjan täysivaltaiseksi kuninkaaksi täysi-ikäistyttyään elokuussa 1355. Ruotsin kuninkaana hänen nimensä oli Haakon II Maununpoika. Haakonin kuninkaanvaalissa 15. helmikuuta 1362 Moran kivillä suomalaisten edustajat olivat ensi kertaa mukana valitsemassa Ruotsin kuningasta. Haakonilla oli koko hallituskautensa ajan poliittisia kiistoja Tanskan, pohjoisten Hansakaupunkien sekä Ruotsin kapinoivien ylimysten kanssa
Moskovan rauhansopimus (1940)

Moskovan rauha oli Suomen ja Neuvostoliiton 12. maaliskuuta 1940 välillä solmittu rauhansopimus, joka päätti talvisodan. Rauha astui voimaan 13. maaliskuuta, kun Suomen joukot olivat murtumassa ja Neuvostoliiton joukot jo lähentelivät Viipuria. Neuvostoliiton halukkuutta rauhaan lisäsi Ranskan ja Ison-Britannian lupaama sotilaallinen apu Suomelle. Suomen tasavallan presidentti Kyösti Kallio nimesi rauhanneuvotteluvaltuuskuntaan pääministeri Risto Rytin, ministeri ja valtioneuvos J. K. Paasikiven, kenraali Rudolf Waldenin sekä professori Väinö Voionmaan. Valtuuskunta lähti illalla 6. maaliskuuta 1940 Tukholmaan ja edelleen seuraavana päivänä Riian kautta Moskovaan. Neuvostoliiton neuvottelijoita johtivat ulkoministeri Vjatšeslav Molotov sekä Neuvostoliiton kommunistisen puolueen (NKP) Leningradin piirin pääsihteeri ja NKP:n politbyroon jäsen, kenraalieversti Andrei Ždanov. Neuvostoliiton johtaja Josif Stalin ei saapunut neuvottelupöytään suomalaisten toiveista huolimatta
Moskovan välirauha

Moskovan välirauha on Neuvostoliiton, Britannian ja Suomen välinen jatkosodan päättänyt rauhansopimus, joka allekirjoitettiin 19. syyskuuta 1944. Varsinaiset sotatoimet olivat päättyneet jo 4.–5. syyskuuta 1944. Välirauhansopimuksen myötä Suomen todelliseksi johtajaksi tuli korkea-arvoinen neuvostokenraali Andrei Ždanov, joka oli Neuvostoliiton diktaattorin Josif Stalinin suosikki. Tämä johti suomettumisen aikakauteen, ja Valvontakomission johdolla Suomen sisäpolitiikkaan luotiin neuvostomyönteinen kansanrintama ja muun muassa vaihdettiin Neuvostoliitolle epämieluisa Suomen hallitus. Suomen edustajina Moskovan neuvotteluissa olivat pääministeri Antti Hackzell, puolustusministeri, jalkaväenkenraali Rudolf Walden, yleisesikunnan päällikkö, jalkaväenkenraali Erik Heinrichs, kenraaliluutnantti Oscar Enckell sekä asiantuntijoina ulkoasiainministeriön kansliapäällikkö P. J. Hynninen, vuorineuvos Berndt Grönblom, lähetystöneuvos Johan Nykopp ja ulkoasiainministeriön neuvotteleva virkamies, lakitieteen tohtori Erik Castrén. Valtuuskunta tapasi neuvostoliittolaiset neuvottelijat viikon odottelun jälkeen myöhään illalla 14. syyskuuta, johon mennessä Neuvostoliitto ja Britannia olivat päässeet yksimielisyyteen Suomelle asetettavista ehdoista
Sitominen ja riiputtaminen

Sitominen ja riiputtaminen on kidutusmenetelmä, jossa uhri sidotaan epäsymmetrisiin asentoihin ja häntä riiputetaan paaluista tai katosta. Uhrin kärsimystä lisätään kiinnittämällä häneen painoja. Painojen sijaan uhriin voidaan kiinnittää vesiastia, joka hitaasti täyttyy uhrin päälle kaadettavasta kylmästä vedestä. Tunnetuimpia tämän kidutuksen käyttäjiä oli Espanjan inkvisitio. Strappado on eräs riiputtamalla kidutuksen muoto, jota ovat käyttäneet muun muassa vietnamilaiset. Toinen etelävietnamilaisten käyttämä menetelmä oli uhrin riiputtaminen jaloistaan pää alaspäin nuotion yllä. Perhonen oli Chilessä yleinen kidutusmenetelmä: uhrin kädet ja jalat sidottiin yhteen selän taakse ja häntä riiputettiin niistä. Samalla häntä piestiin, poltettiin kynttilällä tai hänelle annettiin sähköshokkeja tai sähköruoskaa. Japanilaisessa sidonnassa erilaisiin asentoihin pakotetun uhrin raajoihin, vartaloon ja sukupuolielimiin sidotaan karkeita köysiä ja hänet pakotetaan tavallaan kiduttamaan itseään: tunteja liikkumatta oltuaan ja köysien estäessä verenkiertoa uhri saa kramppeja ja vapinoita. Jokainen liike tuottaa tuskaa uhrin jäykistyneissä lihaksissa köysien kiristyessä ja hiertäessä. Uhrin henkistä tuskaa lisäävät hänen turhat yrityksensä pysyä liikkumatta tai hänen joutuessaan ponnistelemaan köysien vääntäessä tai kiskoessa. Jos uhri alkaa sinertää tai menettää tajuntansa, kidutus keskeytetään
Balkh

Koordinaatit: 36°45′N, 66°54′E Balkh (myös Balh, Balkhi; dariksi ‏بلخ‎, pašt. ‏بلخ‎) on kaupunki Afganistanissa. Se sijaitsee valtion pohjoisosassa Balkhin maakunnassa lähellä Mazar-e Šarifin kaupunkia. Vuonna 2017 kaupungissa oli noin 16 500 asukasta. Balkhin kaupungin historia on pitkä. Kaupunki oli Baktrian pääkaupunki ja kukoisti aina mongolien valloitusretkiin saakka 1200-luvulle. Sittemmin se on jäänyt naapurikaupunkinsa Mazar-e Šarifin varjoon. Balkh on rakennettu alluviaalikeilalle noin 12 kilometrin päähän Hindukušvuorista. Alue sijaitsee useiden eri tärkeiden kulkureittien risteymäkohdassa. Lännestä itään kulkee reitti Iranista keski-Aasiaan ja Kiinaan, Amudarjan sivuhaaroja pitkin kulkee reitti Afganistanin keskiosiin ja Intiaan. Baktria oli alun perin nimitys akhaimenidien Persian maakunnalle ja sen hallinnolliselle pääkaupungille. Muinaispersialaisissa lähteissä se mainitaan nimellä Báxtriš ja kreikkalaisissa lähteissä nimellä Βακτρα
Bamiyan

Koordinaatit: 34°49′N, 67°49′E Bamiyan (pašt. ‏بامیان‎, dariksi ‏بامیان‎) on kaupunki Afganistanissa. Se sijaitsee maan keskiosissa ja kuuluu Bamiyanin maakuntaan. Vuonna 2014/15 kaupungissa oli arviolta 70 000 asukasta. Suurin osa Bamiyanin asukkaista on šiialaisia hazaroja. Bamiyan oli aikanaan tunnettu kahdesta suuresta Buddha-patsaastaan, mutta Taliban räjäytti ne vuoden 2001 alkupuolella. Alueesta tehtiin Unescon maailmanperintöluettelon kohde vuonna 2003. Bamiyan sijaitsee Hindukušin vuoristossa. Alue kuuluu Amudarjajoen valuma-alueeseen ja sitä erottaa Kabulista korkeat vuoristosolat Šibar ja Unnai. Alueella kulkee yksi tärkeimmistä Amudarjan ja Indusjoen alueen välisistä teistä ja niinpä kaupunki on ollut pitkään kaupan keskus. Kaupungin korkeus merenpinnasta on 2 590 metriä ja sen etäisyys pääkaupunki Kabulista on noin 130 kilometriä. Bamiyanin varhaisesta historiasta tiedetään vain vähän
Indoeurooppalaisten alkuperä

Wikipediassa ei ole tämän nimistä artikkelia.