nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Prince Rupertin lentoasema

Prince Rupertin lentoasema (IATA: YPR, ICAO: CYPR, engl. Prince Rupert Airport) on Digbysaarella, Prince Rupertin kaupungin lähistöllä, Brittiläisessä Kolumbiassa sijaitseva lentoasema. Digbysaarelta on säännöllinen lauttayhteys Prince Rupertin keskustaan. Vuonna 2009 Prince Rupertin lentoasemalle suoritettiin 5 214 laskeutumista ja nousua. 58 076 matkustajaa kulki lentoaseman kautta. Ennen lentoaseman rakentamista Catalina-lentoveneet laskeutuivat Seal Coven lentosatamaan. Lentosatamasta oli säännöllisiä vuoroja Sandspitin lentoasemalle, josta matkustajat pääsivät jatkamaan Vancouveriin ja edelleen muualle Kanadaan. Seal Coven lentosatama on edelleen käytössä, ja sieltä operoivat nykyisin North Pacific Seaplanes, Inland Air ja Vancouver Island Helicopters. Vuosien 1951–1955 välillä liikenneministeriön tutkimuksissa Prince Rupertin alueella havaittiin, ettei mannermaalle olisi mahdollista rakentaa lentoasemaa maaston korkeuserojen johdosta. Lentoasema päätettiin rakentaa Digbysaarelle, josta olisi lauttayhteys kaupunkiin. Alue oli kuitenkin lähes suomaista keidasrämeä, josta kuljetettiin turvetta pois 3–3,5 metrin syvyydeltä. Noin 700 kuutiometriä kivimurskaa tuotiin alueelle, joka muodosti lentoaseman perustukset
Norbert Wallez

Norbert Wallez (19. lokakuuta 1882 – 24. syyskuuta 1952) oli belgialainen katolinen pappi ja lehtimies. Hänet muistetaan ystävyyssuhteesta Tintin seikkailuiden luojan Hergén kanssa ja vaikutuksesta hänen tuotantoonsa 1920- ja 1930-lukujen taitteessa. Norbert Wallez syntyi vuonna 1882. Hän valmistui Leuvenin katolisesta yliopistosta. Vuonna 1906 Wallez vihittiin papiksi ja hän kouluttautui opettajaksi. Vuonna 1914 ensimmäisen maailmansodan puhjettua hän värväytyi vapaaehtoisesti Belgian armeijaan. Sodan jälkeen hän jatkoi opettamista Belgian oppilaitoksissa, kuten Monsin kauppakorkeakoulussa. Vuonna 1924 Mechelenin arkkipiispa Désiré-Joseph Mercier määräsi Wallezin konservatiivisen katolisen sanomalehden Le Vingtième Sièclen päätoimittajaksi. Vuonna 1923 ilmestyi Wallezin teos Bélgique et Rhénanie. Quelques directives d'une politique, jossa hän toi ajatuksen Belgian ja Reininmaan katolisen liittovaltion perustamisesta vastavoimaksi protestanttiselle Preussille
Israelin heimot

Israelin heimot tai israeliitit perustivat rautakaudella etelä-Levantin alueella kuningaskunnan, joka jakautui kahdeksi kuningaskunnaksi, ja joutuivat myöhemmin elämään muiden valtojen alle. Israeliitit jakaantuivat juutalaisiksi ja samarialaisiksi kutsuttaviin kansanryhmiin. Heprealaisen Raamatun eli Vanhan testamentin mukaan israelilaiset koostuivat alkujaan kahdestatoista heimosta. Raamatun mukaan israeliitit polveutuivat patriarkka Abrahamista. Hän solmi liiton Jumalan kanssa, joka ohjasi hänet Kaanainmaahan ja lupasi sen hänen jälkeläistensä muodostaman kansan asuinpaikaksi. Hänen pojanpojallaan Jaakobilla eli Israelilla oli kaksitoista poikaa, joista polveutuivat Israelin heimot. Jaakob asettui poikineen nälänhädän vuoksi Egyptiin, missä heidän kansansa myöhemmin orjuutettiin. Jumalan ohjaamana israelilaiset vapautuivat, vahvistivat liittonsa Jumalan kanssa ja saivat Mooseksen lait, ja suuntasivat jälleen kohti luvattua maatansa, jonka he valloittivat. Tutkijoiden yleinen näkemys on, ettei Raamatun kuvausta sellaisenaan israeliittien orjuudesta Egyptissä ja Kaanainmaan valloituksesta ole pystytty vahvistamaan arkeologisilla todisteilla, ja tutkijoiden käsitys israeliittien alkuperästä vaihtelee. Israeliittien perustajaväestö koostui keskenään sukua olevista heimoista, joiksi tutkijat ovat ehdottaneet muun muassa shasu-paimentolaisia, paikallaan asuneita kanaanilaisia ja Cisjordanian ulkopuolelta tulleita puolinomadeja. Suurin osa tutkijoista katsoo, että myös exodus-kertomuksella on kuitenkin jonkinlainen historiallinen pohja, ja on esitetty, että israeliitteihin olisi Kaanainmaalla liittynyt pieni Egyptistä tullut ryhmä, jonka kokemuksista se olisi syntynyt. Vähemmistönäkemys pitää perinteisempää tulkintaa exoduksesta historiallisesti luotettavana
Sōmen

Sōmen (jap. 素麺) on japanilainen hyvin ohut vehnäjauhoista tai vehnä- ja riisijauhojen sekoituksesta valmistettu nuudeli. Sōmen on japanilaisista nuudelityypeistä varhaisin: se tuotiin maahan Nara-kaudella. Ero sōmenin ja paksumpien vehnänuudeleiden hiyamugin ja udonin välillä on niiden pituus. Sōmenit tarjoillaan yleensä kylminä joko kevyesti maustetun dippikastikkeen tai tsuyun kanssa. Tsuyu on yleensä katsuobushiin pohjautuva kastike, jota voidaan maustaa vihersipulilla, inkiväärillä tai myogalla. Kesällä jäällä jäähdytetyn sōmenin syöminen on yleinen tapa pysyä viileänä. Kuumassa keitossa tarjoiltua sōmenia kutsutaan yleensä "nyumeniksi", ja se syödään talvella, kuten soba ja udon.
Anamorfoosi

Anamorfoosi tarkoittaa vääristynyttä projektiota tai perspektiiviä, jota katsojan pitää katsoa tietystä pisteestä tai erityisvälineillä, jotta kuva näkyisi kuten on tarkoitettu. Kreikankielinen sana tarkoittaa "uudelleen muodostettua". Usein anamorfoosia soveltava kuva on piirretty vinoksi, mutta se näyttää suoralta ja oikealta, kun sitä katsotaan vinosti määrätystä kohdasta, erityisen peilin tai monisärmäisten hiottujen lasien läpi.
Brandon Sutter

Brandon Sutter (s. 14. helmikuuta 1989 Huntington, New York, Yhdysvallat) on uransa lopettanut kanadalais-yhdysvaltalainen jääkiekkoilijaa. Sutterin vahvuuksia olivat kahden suunnan pelaaminen, johtajuus, pelintekeminen ja luistelu. Sutter siirtyi kesällä 2015 Vancouveriin Pittsburghista, vaihdossa Nick Boninoon. Brandon kuuluu kuuluisaan Sutterin sukuun. Hänen isänsä on kolminkertainen Stanley Cup-voittaja Brent Sutter, joka on pelannut yli 1000 runkosarjaottelua NHL:ssä. Brent valmensi poikaansa kolmena kautena WHL-joukkue Red Deer Rebelsissä vuosina 2004–2007. Nykyään hän on Calgary Flamesin päävalmentaja. Brandon on syntynyt vuonna 1989 New Yorkin Huntingtonissa, kun Brent toimi tuolloin New York Islandersin kapteenina. Brandonilla on myös isoveli Merrick Sutter, joka on pelannut jääkiekkoa AJHL-juniorisarjassa. Sutterin sedät Brian, Darryl, Duane, Rich ja Ron ovat pelanneet kaikki NHL:ssä
La Vanguardia

La Vanguardia on espanjalainen sanomalehti, joka julkaistaan Barcelonassa. Sanomalehti on perustettu vuonna 1881. Lehteä julkaistiin alun perin pelkästään espanjaksi, mutta vuodesta 2011 siitä on julkaistu erillinen painos katalaaniksi. Lehteä on julkaistu keskimäärin 246 170 kappaletta päivässä.
Hanno Suuri

Hanno Suuri oli karthagolainen valtiomies, sotapäällikkö ja roomalaisiin myönteisesti suhtautuneen rauhanpuolueen johtaja toisen puunilaissodan aikoihin. Hän oli Hamilkar Barkan ja tämän pojan Hannibalin poliittinen vastustaja. Hanno toimi Karthagon joukkojen komentajana Palkkasoturien sodassa, mutta hänen heikko menestyksensä sotapäällikkönä pakotti hänet jakamaan päällikkyyden Hamilkar Barkan kanssa. Yhdessä he löivät kapinalliset. Myöhemmin Hanno vastusti Hamilkarin ja tämän pojan Hannibalin valloituspolitiikkaa.
Blåvands Huk

Blåvands Huk (myös Blåvandshuk) on Jyllannin länsirannikolla Pohjanmereen työntyvä niemeke, jossa sijaitsee Tanskan läntisin kohta. Blåvands Hukin ja siitä kaakkoon erkanevan Skallingenin niemimaan erottaa mantereesta Ho Bugtin lahti, Vattimeren pohjoisin osa. Niemen ympäristö on suojeltu, sillä se on tärkeä levähdysalue monille muuttolinnuille.
Gerry Rafferty

Gerald ”Gerry” Rafferty (16. huhtikuuta 1947 Paisley, Skotlanti – 4. tammikuuta 2011 Stroud, Englanti) oli brittiläinen laulaja-lauluntekijä sekä kitaristi. Rafferty oli soolourallaan suosituimmillaan 1970-luvun lopulla, jolloin hän julkaisi muun muassa hittisinglen ”Baker Street” sekä menestyneen albumin City to City. 1960-luvun lopulla Rafferty kuului folkyhtye The Humblebumsiin, joka saavutti suuren suosion Britanniassa. 1970-luvun puolella hän oli mukana toisessa suositussa yhtyeessä, Stealers Wheelissä.
Manok

Manok oli Karjalan tasavallassa 1960–1990-luvuilla toiminut suomenkielinen lauluyhtye. Petroskoin suomalaisen teatterin näyttelijät William Hall, Pauli Rinne, Pekka Mikšijev sekä Viljo Ahvonen, Orvo Björninen ja Aarni Romppainen perustivat sen vuonna 1960 Petroskoin musiikkiteatterin kapellimestarin Marlen Nokelaisen johdolla. Nokelaisen kuoltua vuonna 1965 yhtye nimettiin hänen muistokseen Manokiksi - (M(arlen) A(kselinpoika) NOK(elainen). Venäjän kielessä sanalla on merkitys ’metsästäjän houkutuspilli’. Nokelaisen jälkeen yhtyeen johtajaksi kutsuttiin Karjalan opettajakorkeakoulun musiikinopettaja Andro Lehmus. Myöhemmin siihen liittyi radio- ja tv-kuuluttaja Ensio Vento. Etupäässä suomalaisia kansanlauluja ja neuvostoliittolaisten säveltäjien kappaleita esittänyt Manok tuli tunnetuksi erityisesti Neuvosto-Karjalan suomalaisväestön keskuudessa. Sen tavaramerkeiksi muodostuivat kaunis stemmalaulu ja hauska lavashow. Yhtye esiintyi myös eri puolilla Neuvostoliittoa sekä Suomessa, Itä-Saksassa, Ranskassa ja Ruotsissa. 1970-luvun alusta lähtien sen vakituisen kokoonpanon muodostivat Hall ja Nikolai Samsonov (tenorit), Lehmus (toinen tenori), Rinne (baritoni) sekä Björninen ja Vento (bassot). Vennon korvasi 1980-luvun alussa näyttelijä Leo Närjä. Yhtyeen televisioitu jäähyväiskonsertti pidettiin Petroskoin suomalaisessa teatterissa joulukuussa 1990
Niklas Strömstedt

Bo Anders Niklas Strömstedt (s. 25. heinäkuuta 1958 Lund) on ruotsalainen poplaulaja ja lauluntekijä. Niklaksen isä, Bo Strömstedt, oli toimittaja ja professori. Hänen äitinsä, Margareta Strömstedt, oli kääntäjä. Strömstedt oli naimisissa Efva Attlingin kanssa ja heillä on kaksi poikaa, Adam ja Simon. Sittemmin hän on elänyt Agneta Sjödin ja tämän tyttären, Majan, kanssa. Hänellä on ollut myös tyttöystävä nimeltä Kattis Ahlström. Nykyään hän asuu Jenny Östergren kanssa. Strömstedt soitti kosketinsoittimella Ulf Lundellin levytykset ja kiertueet 70-luvun lopusta 80-luvun loppuun. Hänen tunnetuin hittinsä on "Om". Menestysalbumi "Halvvägs till framtiden" julkaistiin vuonna 1992
Wikimania

Wikimania on vuosittainen kansainvälinen konferenssi Wikimedia Foundationin erilaisten wikiprojektien käyttäjille. Esitykset tarjoavat sosiaalisia ja teknisiä näkökulmia esimerkiksi Wikimedia-säätiön projekteihin, muihin wikeihin ja avoimen lähdekoodin ohjelmistoihin. Tapahtuma pyritään järjestämään eri puolilla maailmaa ja aktiiviset käyttäjät voivat hakea Wikimedia-säätiöltä stipendiä matkustuskulujen kattamiseen. Vuoden 2020 Wikimania-konferenssi Bangkokissa peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. Seuraavat kaksi konferenssia järjestettiin verkkotapahtumina.
Lentotukikohta

Lentotukikohta on sotilaskäytössä oleva lentokenttä. Lentotukikohdat ovat sotilasilmailun, tavallisesti ilmavoimien, käytössä, jolloin niissä on sijoitettuna ilmavoimien yksiköitä. Lentotukikohdassa voi olla hävittäjälentolaivueita, ilmavalvontayksiköitä, pääjohtokeskuksia tai Suomessa esimerkiksi tukikohtakomppanioita, jotka antavat varusmieskoulutusta. Tavallisesti siellä toimii myös lentokonekorjaamo. Suomen ilmavoimilla on kolme päätukikohtaa. Satakunnan Lennostolla on tukikohtana Tampere-Pirkkalan lentoasema, Ilmasotakoululla Jyväskylän lentoasema, Karjalan Lennostolla Kuopion lentoasema, ja Lapin Lennostolla Rovaniemen lentoasema.  Lisäksi Suomen maavoimien helikoptereiden tukikohtana toimii Utin lentoasema Kouvolassa. Kriisitilanteessa tai harjoituksissa mikä tahansa siviili-ilmailun lentokenttä tai lentokoneiden varalaskupaikka maanteillä pystytään ottamaan käyttöön lentotukikohtana.
Anekdoottinen todiste

Anekdoottinen todiste (joskus "tarinatodiste") tarkoittaa tarinaa tai tietoa, joka ei yksin ole riittävä todiste. Ilmaus "anekdoottinen todiste" voi tarkoittaa kahta eri asiaa: 1. Anekdootti tai kuulopuhe, josta ei varmuudella tiedetä, onko se totta. 2. Todiste, joka on itsessään kelvollinen mutta jota käytetään "todistamaan" liian yleistä väitettä - sellaista, jonka todistaminen vaatisi huomattavasti laajempaa todistusaineistoa. Tämä jälkimmäinen merkitys on suunnilleen sama asia kuin virheellinen yleistys. Esimerkki: "Isoisäni poltti runsaasti tupakkaa ja eli satavuotiaaksi, joten tupakka ei ole vaarallista" on väärin päätelty - siitä voisi sen sijaan päätellä "tupakka ei tapa kaikkia nuorena". Joskus kuitenkin anekdoottiset todisteet saattavat johtaa tutkijan tekemään oivaltavan hypoteesin (oletuksen), jota hän sitten voi yrittää todistaa oikeaksi tai vääräksi tieteellisellä menetelmällä. Jotta yksittäistapauksista voisi päätellä yleisen säännön, pitää yksittäistapauksia olla riittävästi, niiden täytyy olla satunnaisesti valittuja, niistä pitää saada luotettavaa tietoa ja tämän tiedon täytyy tukea juuri esitettyä sääntöä. Tällöinkin on mahdollista, että ilmiölle on jokin toinen selitys. Psykologien mukaan ihmiset huomaavat helpommin erottuvia tapauksia kuin tyypillisiä esimerkkejä, mikä helposti johtaa vääriin yleistyksiin.
Oscar Ackeström

Oscar Fredrik Ackeström (s. 29. marraskuuta 1972 Göteborg, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa tällä hetkellä Itävallan pääsarjaa Erste Bank Eishockey Ligaa unkarilaisen Alba Volán Székesfehérvárin joukkueessa. Urallaan Ackeström on pelannut Unkarin ja kotimaansa Ruotsin lisäksi myös Suomessa, Saksassa ja Sveitsiissä. Ackeströmin kasvattajaseura on IFK Bäcken. Hän kuitenkin aloitti ammattilaisuransa Västra Frölundassa, jossa Ackeström teki Elitserien-debyyttinsä kaudella 1990–1991. Hän edusti joukkuetta kevääseen 1996 asti, jolloin Ackeström voitti Elitserienin hopeaa. Läpimurtoa hän ei tehnyt vielä ensimmäisinä Elitserien-vuosinaan. Kaudeksi 1996–1997 Ackeström siirtyi SM-liigaan ja Rauman Lukon riveihin. Hän oli tehoilla 4+17=21 joukkueen tehokkain puolustaja ja sisäisen syöttöpörssin kolmas Pasi Määttäsen ja Sakari Palsolan jälkeen. Ackeström oli SM-liigan puolustajien pistepörssin yhdeksäs viiden muun pelaajan kanssa. Hän jatkoi Lukossa myös kauden 1997–1998, jolloin Ackeström oli tehoilla 7+17=24 jälleen joukkueen tehokkain puolustaja
Maria Schneider (näyttelijä)

Maria Schneider (27. maaliskuuta 1952 Pariisi, Ranska – 3. helmikuuta 2011 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa oli Bernardo Bertoluccin elokuvassa Viimeinen tango Pariisissa (1972) Marlon Brandon vastanäyttelijänä. Hänet muistetaan myös roolistaan Michelangelo Antonionin elokuvassa Ammatti: reportteri (1975).
Operaatio Brevity

15.–16. toukokuuta 1941 Egyptin ja Libyan välinen raja-alue Ratkaisematon Yhdistynyt kuningaskunta Australia Saksa Italia Archibald Wavell William Gott Erwin Rommel Maximilian von Herff 3 jalkaväkipataljoonaa53 panssarivaunua osia eri pataljoonista30–50 panssarivaunua yli 206 sotilasta5 panssarivaunua6 lentokonetta yli 605 sotilasta3 panssarivaunua Operaatio Brevity oli toukokuun puolessa välissä 1941 osana Läntisen aavikon taisteluita toteutettu rajoitettu hyökkäys, jonka tarkoituksena oli iskeä heikohkoa akselivaltojen etulinjaa vastaan Libyan ja Egyptin rajalla Sollumin, Fort Capuzzon ja Bardian rajaamalla alueella. Operaation alku oli lupaava, ja se aiheutti sekaannusta akselivaltojen ylemmässä johdossa, mutta lähes kaikki saavutetut tulokset menetettiin vihollisen tekemissä vastaiskuissa. Saksan täydennysjoukkojen saapuessa alueelle operaatio keskeytettiin sen kestettyä ainoastaan reilun vuorokauden. Libyaan sijoitetut Italian joukot hyökkäsivät Egyptiin syyskuussa 1940, mutta ne työnnettiin takaisin Agheilaan saakka Kansainyhteisön joukkojen aloitettua hyökkäyksensä helmikuussa 1941. Vastahyökkäyksessä tuhottiin Egyptiin tunkeutunut Italian 10. armeija. Vastoin sotilaallisia periaatteita Winston Churchill halusi saavuttaa mahdollisimman monta tavoitetta yhtä aikaa. Joukkoja siirrettiin Abessinian valtaamiseksi, sekä Kreikan tukemiseksi. Joukkojen siirtäminen alueelta esti lopulta sotatoimien jatkamisen. Saksa lähetti Italian tueksi Erwin Rommelin johtaman Afrikan armeijakunnan, joka työnsi huhtikuussa Kansainyhteisön joukot takaisin Egyptiin
Autochrome

Autochrome oli varhainen värivalokuvausmenetelmä, jonka kehittivät Lumièren veljekset 1900-luvun alussa. Autochrome hallitsi värivalokuvausmarkkinoita kolme vuosikymmentä. Menetelmä patentoitiin 1903 ja esiteltiin Ranskan tiedeakatemialle 30. toukokuuta 1904. Vaikka tätä aiemminkin oli onnistuttu kehittämään aitoja värivalokuvia, oli Autochrome ensimmäinen helppokäyttöinen tapa tallentaa kuvauskohteen värit ilman taiteilijan kättä. Patentista kesti kuitenkin vielä neljä vuotta, ennen kuin menetelmä oli valmis massatuotantoon vuonna 1907. 10. kesäkuuta 1907 aikakauslehti L'Illustrationin pääkonttorissa pidettiin Autochromen viralliset vihkiäiset, joissa oli 600 vierasta. Lumièren keksinnöstä tuli hyvin suosittu, vaikka kuvaaminen sillä oli kallista ja valotusajat kymmeniä kertoja pidempiä kuin mustavalkoisissa kuvissa. Vuonna 1913 Lumière valmisti kuusi tuhatta Autochrome-laattaa päivässä. Ajoittain kysyntä ylitti valmistuskapasiteetin ja Ranskan ulkopuolella tuotteesta pyydettiin ylihintaa. Kodakin vuonna 1936 kehittämä värifilmi (Kodachrome) merkitsi lopun alkua Autochromelle, ja menetelmä jäi vähitellen pois käytöstä siitäkin huolimatta, että lasilevyn ohella kehitettiin Autochrome-prosessia käyttävä filmi (Filmcolor, 1932) ja rullafilmi (Lumicolor, 1934)
Näsinselkä

Näsiselkä tai Näsinselkä on Näsijärven suurin selkä, joka rajoittuu etelästä Tampereen kaupunkiin, idästä Teiskoon ja Aitolahteen, lännestä Ylöjärven kaupunkiin ja pohjoisesta Koljonselän ja Näsinselän välisiin saariin. Selällä on pituutta noin 11 kilometriä ja leveyttä noin viisi kilometriä. Näsiselällä järjestetään vuotuisesti monia purjehduskilpailuja. Se on myös purjehtimisen kannalta helppo vesialue, koska siellä ei juurikaan ole kareja. Näsiselästä saadaan suurin osa Näsijärven järvilohisaaliista.
Paino (kielitiede)

Paino eli prominenssi tarkoittaa kielitieteessä sitä, että jokin puheen osa tuodaan prosodisesti esiin. Erikseen voidaan erottaa sanapaino ja lausepaino eli aksentti. Sanapaino tarkoittaa yksittäisen sanan sisäistä painotusta. Suomen ja unkarin kielissä sanapaino on aina ensimmäisillä tavuilla, kun taas puolan kielessä se on melkein aina toiseksi viimeisellä. Monissa muissa kielissä, kuten englannissa ja ruotsissa, sanapaino vaihtelee sanoittain. Venäjän kielessä sanapainolla on merkittävä vaikutus sanan taivutuksen muodostumiseen. Lausepaino tarkoittaa sitä, että pidemmässä puheenjaksossa korostetaan tiettyä sanaa tai sanoja. Etenkin uutta tietoa sisältävät sanat saavat usein lausepainon.
Charles Sweeney

Charles ”Chuck” William Sweeney (27. joulukuuta 1919 – 16. heinäkuuta 2004) oli yhdysvaltalainen kenraalimajuri ja lentäjä, joka johti Nagasakiin atomipommin pudottanutta kolmen koneen hyökkäysosastoa sekä itse pommituksen suorittanutta Bockscar-nimistä Boeing B-29 -pommituskonetta 9. elokuuta 1945. Hyökkäys toteutettiin Mariaanien saariryhmään kuuluvalta Tinianin saarelta.Big Stink sekä Sweeneyn oma nimikkokone The Great Artiste olivat tarkkailukoneita, joihin oli sijoitettu atomipommin vaikutuksia rekisteröiviä laitteita. ”Fat Man” -plutoniumpommin pudotti Kermit K. Beahan. 509. pommitus- ja kuljetuslentorykmentin (509th Composite Group) komentaja Eversti Paul Tibbets valitsi Sweeneyn Manhattan-projektiin kuuluvaan ”Projekti Albertaan” eli Operaatio Silverplateen. Majuri Sweeney komensi 509. pommitus- ja kuljetuslentorykmenttiin kuuluvaa 393
Diana (nimi)

Diana on latinalaisperäinen naisen etunimi. Nimi johtuu toden­näköisesti ’taivaallista’ tai ’jumalallista’ tarkoittavasta indo­eurooppalaisesta sanasta. Antiikin aikana Diana oli roomalaisten kuun, metsän ja metsästyksen jumalatar, joka usein samastettiin kreikkalaiseen Artemiin. Henkilönnimenä Diana on ollut säännöllisessä käytössä renessanssiajasta lähtien. Myöhemmin se on yleistynyt osittain kirjallisuuden vaikutuksesta, mihin on vaikuttanut muun muassa Walter Scottin romaanissa Rob Boy esiintyvä Diana Vermon. Suomessa nimi Diana on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 2 363 naiselle sekä muutamalle miehelle. Dianan nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 16. lokakuuta.
Lough Neagh

Lough Neagh (iiriksi Loch nEathach) on järvi Pohjois-Irlannissa. Järven pinta-ala 392 km², ja se on Irlannin saaren kuten myös koko Britteinsaarten suurin järvi. Sen läpi virtaa Bannjoki, joka laskee pohjoiseen Atlantin valtamereen.
Vk4

Vk4, Leena (Borsig 7858/1910, 0-4-0wt) on Suomen Rautatiemuseon omistama museohöyryveturi. Se on Suomen vanhin ajokuntoinen leveäraideveturi. Veturi tilattiin saksalaiselta Rheinmetall Borsig -tehtaalta yhdessä toisen samanlaisen kanssa alun perin Kannaksen rannikolla Uudellakirkolla sijaitsevan Inon linnakkeen linnoitusradan veturiksi. Veturit olivat kaksiakselisia, märkähöyrytyyppisiä, tasoluisteilla ja Walschaert-luistikoneistolla varustettuja. Niiden valmistusnumerot olivat 7268/1909 ja 7858/1910. Linnoitus jäi Suomen itsenäistyessä suomalaisille. Sitä ei kuitenkaan tarvittu ja Tarton rauhansopimuksen perusteella se päätettiin purkaa. Vetureita käytettiin aluksi linnakkeen purkutyössä, mutta jo vuonna 1919 kakkosveturi, 7858/1910, myytiin Pietarsaareen teollisuusveturiksi. Ykkösveturi jatkoi linnakkeen purkutyössä vuoteen 1922 jolloin sen osti Hangon satamalaitos uudisrakennustöitään varten. Veturi myytiin tämän jälkeen Oy Enqvist Ab:lle Tampereen Lielahteen jossa se romutettiin vuonna 1951. Kakkosveturin osti VR vuonna 1945 Kuopion konepajan työveturiksi Pietarsaaren Selluloosa Oy:ltä. Veturi sai tyyppinumeron Vk4, järjestysnumeron 68 ja epävirallisen lempinimen Leena
Tegetthoff-luokka

Tegetthoff-luokka oli Itävalta-Unkarin laivaston neljän dreadnought-taistelulaivan muodostama alusluokka, jotka valmistettiin hieman ennen ensimmäistä maailmansotaa. Luokka on nimetty amiraali Wilhelm von Tegetthoffin mukaan. Sitä nimitetään toisinaan Viribus Unitis -luokaksi. Italian kuninkaallisen laivaston aloitettua ensimmäisen dreadnought-taistelulaivansa valmistuksen Itävalta-Unkarin asevoimien ylipäällikkö Rudolf Montecuccoli ilmoitti 20. helmikuuta 1908, että maa voisi valmistaa uuden sukupolven 18 000 – 19 000 tonnin taistelulaivan. Saksan keisarikunta laski 1908 vesille ensimmäisen dreadnought-taistelulaivansa SMS Nassaun, mikä kiihdytti laivastokilpailua suurvaltojen välillä. Italian hyväksyttyä Lontoon laivastosopimuksen taistelulaivan valmistusta viivytettiin, vaikka virallisena selityksenä oli aluksen uudelleen suunnittelun aiheuttama viivytys. Itävallan laivastoesikunta antoi lokakuussa 1908 määräyksen suunnittelun aloittamisesta ja teki esityksen avoimesta suunnittelukilvasta laivastoinsinööreille. Kummankin toimenpiteen tuloksia arvioitiin seuraavan puolen vuoden aikana. Triesten telakka esitteli maaliskuussa 1909 viisi erilaista suunnitelmaansa, kun kävi ilmi italialaisten päättäneen ottaa Dreadnought A:ssa (nimetty RN Dante Alighieriksi) käyttöön kolmitykkiset tornit. Italialaisten suunnitelma muutti suunnitteluperusteita, jolloin uusien alusten pääaseiksi valittiin kolmitykkiset tornit ja Saksasta pyydettiin tietoja Kaiser-luokan alusten piirustuksista. Huhtikuussa saatiin Saksasta saatiin pyydetyt tiedot, mutta niiden vaikutusta alusten suunnitteluun voitaneen pitää rajallisena
Sigismund I

Sigismund I Vanha (puol. Zygmunt I Stary, liett. Žygimantas II Senasis, 1. tammikuuta 1467 – 1. huhtikuuta 1548) oli Puolan kuningas ja Liettuan suuriruhtinas vuosina 1506–1548. Sigismund I oli Puolan kuningas Kasimir Jagiellon ja Elisabet Itävaltalaisen poika. Hän seurasi veljiään Juhana I:ä ja Aleksanteri I:ä Puolan valtaistuimelle. Heidän vanhemmasta veljestään Vladislaus II:sta tuli Unkarin ja Böömin kuningas. Vuonna 1512 Sigismund avioitui Unkarin merkittävimpään aatelissukuun kuuluvan kreivitär Bárbara Szápolyain (1495–1515) kanssa, jonka vanhin veli oli Unkarin kuningas János Szapolyai. Heille syntyi tytär: Bárbara kuoli vuonna 1515, ja vuonna 1517 Sigismund avioitui milanolaiseen ruhtinassukuun kuuluvan prinsessa Bona Sforzan kanssa, joka oli Milanon herttua Gian Galeazzo Sforzan ja Espanjan infanta Isabella Aragonialaisen tytär. Heille syntyi kuusi lasta: Lisäksi Sigismund sai rakastajattarensa kanssa kolme lasta.
Heliseenit

Heliseenit ovat orgaanisessa kemiassa yhdisteitä, joissa bentseenirenkaat muodostavat kierremäisiä rakenteita. Heliseenit ovat keränneet huomiota johtuen niiden ainutlaatuisesta rakenteesta spektroskooppisista ja optisista ominaisuuksista. Heliseeneille ominaista on kiraalisuus.