nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Sinclair QL

Tarkennus: vaatii lähteitä Sinclair QL (QL tarkoittaa Quantum Leap, suomeksi kvanttihyppy) oli Sinclair Researchin valmistama mikrotietokone, joka julkaistiin vuonna 1984. Amstradin ostettua Sinclairin tietokonetuotannon se lopetti QL:n valmistuslinjaston. Clive Sinclair ei pitänyt ajatuksesta, että yhtiön aiempi tietokonemalli ZX Spectrum nähtiin pelikoneena. Hän halusi kilpailla kannattavimmilla yrityskoneiden markkinoilla. Vaikka tietokone oli kilpailijoitaan halvempi sen kehitys oli kiirehditty, mikä johti huonoon luotettavuuteen ja varhainen tuotantoerä aiheutti koneen maineen menetyksen pian markkinoille saapumisen jälkeen. QL suunniteltiin epäyhteensopivaksi Spectrumin kanssa ja ohjelmistoyhtiöitä kannustettiin tekemään yrityssovelluksia kuten taulukkolaskenta- ja kirjanpito-ohjelmia. QL:n julkaisu oli tammikuussa 1984, mutta se tuli saataville vasta toukokuussa 1984. Useiden muiden 1980-luvun kotimikrojen tapaan QL:n suoritin ja muisti sijaitsivat näppäimistön sisällä. Lisäksi tarvittiin kuvaruuduksi televisio tai monitori. Tallennusvälineenä toimi Sinclairin oma mikrokasetti, mutta levykeasemia sekä kiintolevyjä oli saatavana lisävarusteena. Koneen näppäimistö oli valmistettu kovamuovista toisin kuin edeltävän ZX Spectrumin kuminäppäimistö, ja se oli suunniteltu sopivaksi myös konekirjoituskäyttöön. Tietokoneen suoritin oli Motorola 68008, joka oli objektikooditasolla yhteensopiva Motorola 68000:n kanssa, mutta ei suorittimen pinnien kannalta
Aleksandr Benois

Aleksandr Benois | Sergei Djagilev Natan Altman | Léon Bakst | Isaak Levitan | Konstantin Korovin | Mihail Nesterov | Valentin Serov | Konstantin Somov | Mihail Vrubel Albert Edelfelt | Akseli Gallen-Kallela | Eero Järnefelt | Pekka Halonen | Ville Vallgren | Väinö Blomstedt | Magnus Enckell Ballets russes Aleksandr Benois (ven. Алекса́ндр Никола́евич Бенуа́, Aleksandr Nikolajevitš Benua, myös Alexandre Benois; (3. toukokuuta (J: 21. huhtikuuta) 1870 Pietari, Venäjän keisarikunta – 9. helmikuuta 1960 Pariisi, Ranska) oli venäläinen taiteilija ja Mir iskusstva -liikkeen johtohahmoja. Aleksandr Benois syntyi taiteelliseen intellektuelliperheeseen, johon kuului 1800-luvun ja 1900-luvun alun venäläisen älymystön merkittäviä jäseniä. Hänen äitinsä Camilla Albertovna Cavos (1828–1891), teatteriarkkitehti Alberto Cavosin tytär ja Italiasta Venäjälle vuonna 1798 muuttaneen oopperasäveltäjä Catterino Cavosin pojantytär. Hänen isänsä oli Keisarillisen hovin arkkitehti, ranskalais-saksalaistaustainen Nicolas Benois. Hänen veljiään olivat Albert Benois (1852–1936), akvarellimaisemistaan tunnettu taidemaalari ja Léon Benois (1856–1928), kirkkoarkkitehti. Sisar Maria oli naimisissa säveltäjä Nikolai Tšerepnininin kanssa, jonka kanssa Benois myös teki yhteistyötä. Sisar Jekaterina Lancerayn lapsista kuvanveistäjä Jevgeni Lanceray vanhemman kanssa tuli taiteilijoita: muraalimaalari Jevgeni Lanceray, (Eugene Lansere) ja taidemaalari Zinaida Serebrjakova, veli Nikolai oli arkkitehti. Aleksandr aloitti opintonsa yksityisessä Karl Mayn koulussa Pietarissa, jossa hänen koulutovereitaan oli Dmitri Filosofov ja Konstantin Somov
Itylos

Itylos (m.kreik. Ἴτυλος, lat. Itylus) oli kreikkalaisessa mytologiassa Pandareoksen tyttären Aedonin ja Zethoksen poika. Kateellisena kälylleen Niobelle, jolla oli seitsemän poikaa ja seitsemän tytärtä, Aedon suunnitteli tämän vanhimman pojan surmaa. Aedon kuitenkin surmasi vahingossa oman poikansa Ityloksen, jolloin Zeus tämän tuskaa lievittääkseen muutti hänet satakieleksi. Siksi satakieli laulaa edelleen suruaan valittaessaan poikansa kuolemaa. Tarinan myöhemmässä variaatiossa Itylos on Aedonin ja Polytekhnoksen poika. Polytekhnos makaa väkisin puolisonsa sisaren Khelidoniksen, jolloin sisarukset kostavat tälle tappamalle tämän pojan Ityloksen ja syöttämällä hänen lihansa Polytekhnokselle. Jumalat muuttavat lopulta heidät kaikki linnuiksi. Kertomuksen Ityloksessa on yhtymäkohtia Itykseen tarinassa Proknesta ja Filomelasta.
Martin Chalfie

Martin Lee Chalfie (s. 15. tammikuuta 1947) on yhdysvaltalainen neurobiologi. Hän valmistui filosofian tohtoriksi Harvardin yliopistosta vuonna 1977 ja toimii biologisten tieteiden professorina Columbian yliopistossa. Chalfie sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 2008 yhdessä Osamu Shimomuran ja Roger Y. Tsienin kanssa vihreää valoa fluoresoivan proteiinin, GFP löytämisestä ja kehittämisestä. Chalfien huomasi proteiinin käyttökelpoisuuden biologisissa tutkimuksissa. Hän löysi Caenorhabditis elegans -sukkulamadosta kuusi erilaista solua käyttämällä GFP:tä merkkiaineena tutkiessaan madon hermostoa.
Siltala (kirjankustantamo)

Kustannusosakeyhtiö Siltala on suomalainen kustannusosakeyhtiö, jonka WSOY:llä työskennelleet veljekset Touko ja Aleksi Siltala perustivat vuonna 2008. Siltala osti Teoksen liiketoiminnan helmikuussa 2024. Heikki Herlinistä tuli Siltalan kolmas pääomistaja Touko ja Aleksi Siltalan kanssa. Siltalan kirjailijoihin kuuluvat muiden muassa Kari Hotakainen, Sirpa Kähkönen, Iida Rauma ja Pirkko Saisio. Kustantamon ensimmäiset teokset (Saision romaani Kohtuuttomuus, Hannu Raittilan essee- ja reportaasikokoelma Ulkona ja nimimerkki Pauli Kohelon esikoisromaani Ohessa tilinumeroni) julkaistiin syksyllä 2008. Siltala on kustantanut myös Tuomas Kyrön kirjoja. Lokakuussa 2020 Siltala julkaisi David Foster Wallacen pääteoksen Infinite Jest (1996) suomennoksen Päättymätön riemu, josta otettiin marraskuussa 2020 jo kolmas painos.
Praksifanes

Praksifanes (m.kreik. Πραξιφάνες, lat. Praxiphanes; n. 322 eaa.) oli antiikin kreikkalainen peripateettiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Mytilenestä ja eli pitkään Rhodoksella. Praksifanes eli Demetrios I Poliorketeen ja Ptolemaios I Soterin aikana ja oli Theofrastoksen oppilas noin vuonna 322 eaa. Praksifanes perusti myös oman koulunsa. Epikuroksen kerrotaan olleen hänen oppilaansa. Praksifanes painotti kieliopillisia opintoja, ja siksi häntä pidettiin yhtenä alan perustajista Aristoteleen ohella. Praksifanes kirjoitti useita teoksia, joista mainitaan erityisesti kaksi: dialogi Poiētōn (Ποιητῶν), jossa keskustelevat Platon ja Isokrates, sekä historiallinen teos, jota Marcellinus lainaa Thukydideen elämäkerrassaan nimellä Peri historias (Περὶ ίστορίας)
Earth Hour

Earth Hour (suom. Tunti maailmalle tai Maan tunti) on WWF:n organisoima maailmanlaajuinen ilmastotapahtuma, joka järjestetään yleensä maaliskuun viimeisenä tai toiseksi viimeisenä lauantaina kello 20.30–21.30 paikallista aikaa. Sen aikana ihmiset eri puolilla maapalloa sammuttavat valonsa tunniksi ja kertovat näin huolensa ilmastonmuutoksesta. Ensimmäinen Earth Hour järjestettiin Australian Sydneyssä 31. maaliskuuta vuonna 2007. Vuonna 2008 mukana olivat lisäksi muun muassa Tanska, Yhdysvallat ja Kanada ja silloin lähes 400 kaupunkia ympäri maailman osallistui tapahtumaan. Vuoden 2009 tapahtumaan osallistui yli 4 000 kaupunkia 88 maasta, mukaan lukien kaikki Pohjoismaat. Vuonna 2010 osallistui 126 maata ja yli 4000 kaupunkia. Vuonna 2016 Earth Houriin osallistui maailmanlaajuisesti 178 maata ja maantieteellistä aluetta. Earth Hourin tarkoitus on ilmastohuolen globaali ilmaiseminen
Golftermit

Golftermit ovat golfissa vakiintuneita, usein englanninkielisiä sanoja ja sanontoja, joita käytetään säännöissä, harrastajien keskuudessa ja lehdissä. Osa sanoista on alkanut jo suomentua. Ohessa yleisimpiä sanoja ja käsitteitä. Hole in one tai Hole-in-one tarkoittaa pallon lyömistä yhdellä lyönnillä sisään reikään. Hole-in-onet ovat tavallisimpia par 3 -rei´illä, joissa lyönnin pituudeksi tulee kentästä riippuen 80–220 metriä. Myös par 4 -rei'illä on tehty hole-in-oneja, mutta ne ovat huomattavasti harvinaisempia, sillä tavallinen pelaaja ei välttämättä saa palloa yhdellä lyönnillä tarpeeksi pitkälle – 220–430 metriin. Sponsoroiduissa golfturnauksissa hole-in-oneista palkitaan usein erillisellä palkinnolla. Palkinnot liittyvät usein turnauksen järjestäjään tai sponsoriin. Vuonna 2014 XCOR Space Expeditionsin sponsoroimassa KLM Open -turnauksessa ammattilaisgolfari Andy Sullivan palkittiin avaruusmatkalla hänen tehtyään hole-in-onen. Albatrossi tarkoittaa kolme alle parin, eli pelaaja on saanut pelattuaan yksittäisen väylän tulokseksi kolme lyöntiä alle sille määritellyn ihannetuloksen. Par-5 -väylällä se tarkoittaisi 2 lyöntiä. Eagle tarkoittaa kaksi alle parin, eli pelaaja on saanut pelattuaan yksittäisen väylän tulokseksi kaksi lyöntiä alle sille määritellyn ihannetuloksen
No Sacrifice, No Victory

No Sacrifice, No Victory on ruotsalaisen power metal -yhtye HammerFallin studioalbumi, joka julkaistiin 20. helmikuuta 2009. Albumin tuottivat Charlie Bauerfield, joka tuotti myös yhtyeen vuoden 2006 Threshold-albumin, ja vokalisti Joacim Cans.
Pajala (taajama)

Koordinaatit: 67°12′49″N, 23°22′33″E Pajala (pohjoissaameksi Bájil) on samannimisen Pajalan kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Norrbottenin läänissä ja Norrbottenin historiallisessa maakunnassa Pohjois-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 1 958 asukasta. Talvisodan aikana 21. helmikuuta 1940 kello 12.46 ja 12.55 välisenä aikana Neuvostoliitto pommitti Pajalaa seitsemällä pommikoneella. Kylään pudotettiin 34 räjähdys- ja 100 palopommia, jotka aiheuttivat mittavaa tuhoa tiheään asutussa kylässä. Neljäsosa kylästä syttyi palamaan, mutta henkilövahingoilta säästyttiin. Kirkon ympäristöön putosi useita pommeja, mutta itse kirkko säästyi tuhoilta. Koulun liikuntasalin katon lävisti pommi, joka jäi kuitenkin suutariksi. Kylässä tuhoutui saha, josta ihmiset onnistuivat poistumaan ennen sen katon romahtamista
Ystad

Koordinaatit: 55°25′50″N, 13°49′14″E Ystad on samannimisen Ystadin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Skånen läänissä ja Skånen historiallisessa maakunnassa Etelä-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 18 350 asukasta. Ystad oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kaupunki. Ystadin nimi tulee sanasta Viistatha (myöhemmin Ystathae), joka on muinaispohjoismainen nimi uhripaikalle. Vanhimmat viitteet Ystadin kaupunginoikeuksista on 1200-luvun puolivälistä. Vuonna 1267 perustettiin Ystadiin fransiskaani­luostari, jonka yhteyteen rakennettiin Pyhälle Pietarille omistettu kirkko. Ystad on perinteisesti ollut Pohjoismaiden yksi tärkeimmistä yhdyskaupungeista Manner-Eurooppaan. Jo Tanskan vallan aikana yhteydet olivat vilkkaat, mutta erityisesti Ruotsin suurvaltakauden aikaan Ystad oli tärkeä linkki Ruotsin alusmaihin Pommerissa. Aina 1800-luvulle saakka Ystad oli yksi Ruotsin tärkeimmistä satamista, mutta kun rautatie Södra Stambanan vedettiinkin Ystadin sijaan Malmöhön, menetti Ystad nopeasti merkitystään. Toisaalta tämä kehitys merkitsi sitä, että ajanjaksona, jolloin usein vanhat rakennukset kaupunkien keskustoista hävitettiin uusien tieltä, Ystad ei kasvanut, eikä tämä kehitys päässyt kaupungissa vauhtiin. Siksi Ystadin keskustassa on edelleen suuri määrä hyvin vanhaa rakennuskantaa, joka juontaa juurensa aina keskiajalle saakka
Voivodi

Voivodi on slaavilainen arvonimi, joka alkuaan annettiin sotaa johtamaan valitulle päällikölle. Myöhemmin sitä on käytetty eräistä ruhtinaista Moldovassa, Puolassa, Transilvaniassa ja Valakiassa. Serbiassa ja Montenegrossa voivodi oli tietyn alueen johtohenkilö. Venäjällä voivodi oli maaherran arvonimenä 1500-luvulta vuoteen 1775 asti ja Puolassa se oli voivodikunnan ylimmän hallintoviranomaisen nimityksenä 1919–1950 ja nyky-Puolassa termi Wojewoda eli voivodi tarkoittaa puolalaisen voivodikunnan kuvernööriä. Serbian kuningaskunnassa voivodi oli vuodesta 1901 käytössä ollut korkein sotilasarvo, joka vastasi marsalkkaa.
Scar

Scar on kuvitteellinen leijona Walt Disneyn elokuvassa Leijonakuningas. Scar on elokuvan antagonisti, joka pyrkii Jylhämaan kuninkaaksi veljensä Mufasan tilalle. Scar onnistuu kaappaamaan vallan tappamalla Mufasan ja karkottamalla tämän pojan, Simban, pois Jylhämaasta. Scarin loi Jonathan Roberts ja hänet piirsi Andreas Deja. Ääninäyttelijänä toimi alkuperäisessä englanninkielisessä versiossa Jeremy Irons ja suomenkielisessä Jukka-Pekka Palo. Simban synnyttyä Scar oli raivoissaan, koska ei pääsisikään kuninkaaksi veljensä Mufasan jälkeen. Niinpä Simban kasvettua riittävästi Scar kertoi hänelle elefanttien hautausmaasta. Simba on kuullut isältään, että se on paha paikka, joka on Jylhämaan rajojen ulkopuolella ja kieltänyt häntä menemästä sinne. Simba kuitenkin uhmaa isänsä tahtoa ja lähtee ystävänsä Nalan kanssa hautausmaalle. Siellä kolme hyeenaa, Ed, Shenzi ja Banzai, alkavat hätyyttää heitä. Mufasa kuitenkin pelastaa heidät. Scar huomaa hyeenakäskyläistensä epäonnistuneen ja houkuttelee Simban mukanaan kuivaan vuonoon, jonka yläpuolella gnuut laiduntavat
Vincenzo Vannutelli

Vincenzo tai Vicenzo Vannutelli (5. joulukuuta 1836 – 9. heinäkuuta 1930) oli italialainen kirkonmies, joka vihittiin katoliseksi papiksi 1860 ja piispaksi 1880. Hän toimi kardinaalina vuodesta 1889. Hän oli aluksi kardinaali in pectore. Tieto kardinaaliksi ylentämisestä julkistettiin 1890. Vannutelli toimi ennen kardinaaliuttaan kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hän oli apostolisen signatuurin prefekti vuodesta 1908. Hänestä tuli kardinaalikollegion dekaani veljensä Serafino Vannutellin jälkeen 1915.
Vadim Glowna

Vadim Glowna (26. syyskuuta 1941 Eutin, Schleswig-Holstein, Saksa – 24. tammikuuta 2012 Berlin, Saksa) oli saksalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hänen tunnetuimpia ohjauksiaan ovat Der Brocken (1992), Desperado City (1981), joka voitti Cannesin elokuvajuhlilla Kultaisen kameran, ja Dies rigorose Leben (1983). Näyttelijänä hänet tunnetaan parhaiten televisiosarjoista Kettu, Kahden keikka ja Rikospaikalla. Hän on ohjannut myös näitä sarjoja. Glowna opiskeli näyttelemistä Hampurissa. Glowna oli naimisissa Vera Tsechechowan kanssa, mutta liitto päättyi eroon. Maksaakseen opintonsa hän työskenteli opiskeluaikana taksikuskina, merimiehenä, rumpalina ja journalistina Hampurissa.
Dubstep

Dubstep on elektronisen tanssimusiikin tyylilaji, jonka juuret ovat Lontoon 2000-luvun vaihteen UK garage -musiikkityylissä. Dubstepin erityisiä elementtejä ovat nopea tempo, tummasävyisyys, kolmimuunteiset rytmit ja bassovoittoisuus. Dubstep alkoi levitä laajemman yleisön tietoisuuteen vuosien 2005 ja 2006 aikana, jolloin merkittävät musiikkijulkaisut, kuten The Wire ja internet-sivusto Pitchfork Media alkoivat kiinnittää huomiota genreen. BBC Radio 1 alkoi tammikuussa 2006 lähettää genreen keskittyvää radio-ohjelmaa ”Dubstep Warz”, jota juontaa DJ Mary Anne Hobbs. Dubstepin juuret juontuvat UK garage -tuottajien kokeellisempiin julkaisuihin, jotka yhdistelivät grime-musiikkia 2-step -tyylilajiin ja esiintyivät usein levyjen b-puolina. Dubstep on instrumentaalista ja musiikin ilmapiiri on synkkää vokaalipainotteisemman grime-tyylilajin tapaan. Matalat bassotaajuudet ovat kappaleissa vahvasti läsnä. Jotkut artistit ovat ottaneet vaikutteita myös kaukaisemmista tyylilajeista, kuten Basic Channel -tyylisestä Dub teknosta.
Kansallisliberalismi

Kansallisliberalismi on liberalismin muoto, jossa yhdistetään toisiinsa nationalismia ja liberalistista politiikkaa, erityisesti taloudellista liberalismia. Sen juuret ulottuvat 1800-luvulle, jolloin konservatiivinen liberalismi oli hallitseva aate Euroopan maissa. Tähän aikaan kansallisliberalismiin kuului olennaisesti ajatus kansallisvaltiosta. Käsitettä kansallisliberalismi on käytetty 1800-luvulla pääasiassa saksalaisalueilla, kuten Saksassa ja Itävallassa, joissa kansallisliberaalit puolueet olivat pitkään vallassa. Kansallisliberaalit eivät muiden liberaalien tapaan tukeneet niin voimakkaasti vapaata kauppaa ja vapaita markkinoita, vaan kannattivat jossain määrin autarkiaa ja protektionismia, kuten Britannian konservatiivit. Historiallisia kansallisliberaalisia puolueita olivat Kansallisliberaalinen puolue, Saksalaiskansallinen kansanpuolue ja Saksan kansanpuolue, Landbund, Suursaksalainen kansanpuolue, Itsenäisten liitto Itävallassa, Schweizerische Volkspartei Sveitsissä, ja Fronte dell'Uomo Qualunque Italiassa.lähde?selvennä Viimeisen kahdenkymmenen vuoden aikana puolueet, jotka yhdistelevät nationalismia ja liberalistisia ajatuksia, kuten alhaista verotusta ja markkinoiden vapauttamista, mutta suhtautuvat epäilevästi kansainväliseen kauppaan ja yksityistämiseen, luokitellaan nykyään kansallisliberaaleiksi. Tyypillinen nykyajan esimerkki kansallisliberaalista puolueesta on Itävallan vapauspuolue, erityisesti Jörg Haiderin, Susanne Riess-Passerin ja Karl-Heinz Grasserin johtajuuden aikana.lähde?selvennä Tämän hetkisiä kansallisliberaaleja puolueita Vapauspuolueen ja Itävallan tulevaisuuden liiton lisäksi ovat Pim Fortuynin lista ja Vapauspuolue Hollannissa, Dedeckerin lista Belgiassa, Mouvement pour la France ja Debout la République Ranskassa.lähde? Myös Ranskan Kansallinen rintama, Belgian Vlaams Belang sekä Israelin Likud voidaan luokitella kansallisliberalistisiksi.lähde? Suomen poliittisista nuorisojärjestöistä Perussuomalaiset Nuoret on määritellyt talouspolitiikkansa kansallisliberalistiseksi.
Terry Zwigoff

Terry Zwigoff (s. 18. maaliskuuta 1949 Appleton, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvantekijä, joka tunnetaan varsinkin elokuvistaan Crumb (1994), joka käsittelee underground-sarjakuvataiteilija Robert Crumbin elämää, ja Ghost World (2001), joka on elokuvasovitus Daniel Clowesin samannimisestä sarjakuvasta. Crumbista hän voitti palkinnon Sundancen elokuvajuhlilla ja oli ehdolla parhaan käsikirjoittajan Oscar-palkinnon saajaksi elokuvasta Ghost World. Zwigoff alkoi työskennellä sarjakuvien parissa 1970-luvulla, kun hän muutti San Franciscoon ja tapasi Robert Crumbin. Heitä molempia yhdisti heidän kiinnostuksensa juurimusiikkiin. Zwigoff opetteli soittamaan selloa ja mandoliinia ja liittyi Crumbin kielisoitinryhmään R. Crumb and his Cheap Suit Serenadersiin. Nykyään hän soittaa sanfranciscolaisessa instrumentaaliyhtyeessä The Excitement Boys.
Supererogaatio

Supererogaatio (lat. supererogatio, maksaa ylimääräistä) on moraalifilosofian käsite, jolla tarkoitetaan velvollisuuksia ylittävää toimintaa, eli suotavia ja suositeltavia tekoja, mutta joihin kenelläkään ei voi olla erityistä moraalista vaatimusta. Käsite on peräisin alkujaan katolisesta teologiasta, jossa supererogatoriset teot tarkoittivat kaikkia niitä hyviä tekoja, joita Jumala ei vaadi, mutta jotka ovat silti suotavia, kuten selibaatti ja avokätinen hyväntekeväisyys. Ei-uskonnolliseen moraalifilosofiaan supererogaatio tuli J. O. Urmsonin artikkelin ”Saints and Heroes” (1958) myötä. Supererogatorisia tekoja ovat tyypillisesti teot, joissa henkilö uhraa oman etunsa muiden hyväksi. Näitä ovat esimerkiksi teot, joissa henkilö uhraa oman henkensä muiden edestä tai lahjoittaa suuria summia hyväntekeväisyyteen. Supererogaation asema moraalifilosofiassa on kiistelty aihe, ja normatiivisen etiikan eri teoriat suhtautuvat siihen eri tavoin. Esimerkiksi velvollisuusetiikassa moraalisesti vaadittavien asioiden joukko tavataan pitää tiukasti rajattuna, jolloin supererogatorisille teoille jää paljon tilaa. Utilitarismi sen sijaan velvoittaa ihmistä tekemään valmiiksi jo niin paljon yhteisen edun eteen, että supererogaatiosta ei voida juurikaan puhua. Tämä ei tietenkään tarkoita, etteikö utilitaristi voisi pitää tiettyjä tekoja poikkeuksellisina ja sankarillisina
Sollers

OAO Sollers (ven. ОАО «Соллерс», Sollers) on venäläinen autoteollisuusyhtymä, johon on yhdistetty useita entisiä neuvostoliittolaisia autonvalmistajia. Osakeyhtiön osake noteerataan Moskovan pörssissä (MCX: SVAV, RTS: SVAV). Yhtiön aikaisempi nimi oli OAO Severstal-avto (ven. ОАО «Северсталь-авто», OAO Severstal.-avto). Sollers on tehnyt yhteistyötä muun muassa Fordin (yhteisyritys Ford Sollers), korealaisen SsangYongin ja Mazda-autovalmistajien (yhteisyritys Mazda Sollers) kanssa. Yhtiön alkuvuonna 2016 valmistamia automerkkejä olivat UAZ, Isuzu ja SsangYong. Yhteisyritys valmistaa venäläisiä Ford-autoja.
Roger Y. Tsien

Roger Yonchien Tsien (perint.: 錢永健; yksink.: 钱永健; pinyin: Qián Yǒngjiàn; 1. helmikuuta 1952 New York – 24. elokuuta 2016 Eugene, Oregon) oli kiinalais-yhdysvaltalainen biokemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 2008 yhdessä Osamu Shimomuran ja Martin Chalfien kanssa vihreää valoa fluoresoivan proteiinin, GFP:n, kehittämisestä. Tsien selvitti GFP:n fluorensenssin synnyn ja laajensi proteiinin tuottaman värin skaalaa muihinkin väreihin kuin vihreään. Tämän keksiminen helpotti erilaisten samanaikaisesti tapahtuvien biologisten prosessien seuraamista. Vuonna 2004 Tsienille myönnettiin Wolfin lääketieteen palkinto ja vuonna 2006 hänestä tuli Royal Societyn ulkomaalaisjäsen.
Richard Garriott

Lifetime Achievement Award Richard Garriott (s. 4. heinäkuuta 1961 Cambridge, Englanti) on yhdysvaltalainen pelisuunnittelija, joka on tunnettu muun muassa Ultima-pelisarjan luojana. Garriott on kuudes avaruusturisti, nimikkeenä avaruuslennolle osallistuja. Hänet laukaistiin lennolla Sojuz TMA-13 kohti Kansainvälistä avaruusasemaa 12. lokakuuta 2008. Garriott palasi Maahan 24. lokakuuta 2008 lennolla Sojuz TMA-12. Richardin isä Owen Garriott toimi NASAn astronauttina. Garriott on käynyt myös pohjois- ja etelänavalla sekä Mariaanien haudassa. Garriott on voittanut Game Developers Choice Awards Lifetime Achievement Award -palkinnon sekä hänet on valittu Academy of Interactive Arts & Sciences Hall of Fameen.
Life-peli

Game of Life on brittiläisen matemaatikon John Horton Conwayn vuonna 1970 kehittämä soluautomaatti, eräänlainen ajatusleikki, jossa ruudukossa olevia kuvioita muokataan yksinkertaisten, determinististen sääntöjen mukaan. Peli tuottaa mutkikkaita, emergenttejä kuvioita, vaikka pelin säännöt ovat hyvin yksinkertaiset. Pelin nimi juontuu siitä, että pelissä ilmestyvät kuviot voivat sisältää elävien olentojen ominaisuuksiksi assosioituja piirteitä, kuten replikoituminen ja liikkuminen. Pelin ruutuolioille on annettu nimiä kuten Avaruuslaiva ja Kulkuri. Kenties tunnetuin pelin olioista on viidestä solusta muodostuva r-Pentomino, joka yksinkertaisuudestaan huolimatta generoi tyhjälle pelilaudalle asetettuna joukon mitä erilaisimpia olioita. Vaikka peli on periaatteessa hyvin yksinkertainen peli, siihen liittyy erittäin monimutkaista dynamiikkaa ja pelin tiimoilta on kirjoitettu runsaasti tieteellisiä artikkeleja. Pelissä kunkin ruudun eli solun väri riippuu naapuriruutujen väristä. Musta ruutu on elävä, valkoinen kuollut. Jos 2–3 naapuriruutua on eläviä eli mustia, solu säilyy mustana eli elossa. Jos ruudulla on enemmän kuin kolme elävää naapuria, ruutu kuolee ja muuttuu valkoiseksi. Ruutu kuolee myös, jos sillä ei ole yhtään mustaa eli elävää naapuria. Jos valkoisella, kuolleella ruudulla on kolme elävää naapuria, siihen syntyy musta ruutu
Fallout 3

Fallout 3 on Bethesda Game Studiosin kehittämä ja Bethesda Softworksin julkaisema Fallout-pelisarjan toimintaroolipeli. Peli on julkaistu vuonna 2008 PlayStation 3- ja Xbox 360 -konsoleille sekä Microsoft Windowsille. Yhdysvalloissa peli julkaistiin 28. lokakuuta 2008, Euroopassa ja Australiassa 30. lokakuuta, Yhdistyneessä kuningaskunnassa 31. lokakuuta ja Japanissa 4. joulukuuta. Pelin tarina sijoittuu vuoteen 2277, 36 vuotta Fallout 2 -pelin tapahtumien jälkeen, vaikka Fallout 3 ei olekaan varsinainen jatko-osa kahdelle ensimmäiselle pelille. Tapahtumapaikkana on ydinsodan jälkeinen Washington DC ja sen ympäristö, jotka tunnetaan pelissä nimellä Capital Wasteland. Peliä voi pelata joko ensimmäisen tai kolmannen persoonan kuvakulmasta. Pelin päähahmon luominen alkaa hahmon syntymästä vuonna 2258, jolloin pelaaja voi valita hahmonsa sukupuolen ja tulevan ulkonäön. Hieman myöhemmin, hahmon ollessa vuoden ikäinen, pelaaja voi määritellä kykyjensä tason ”You’re SPECIAL” -kirjan avulla
Hieronymos Rhodoslainen

Hieronymos Rhodoslainen (m.kreik. Ἱερώνυμος ὁ Ῥόδιος, Hierōnymos ho Rhodios, lat. Hieronymus Rhodius; n. 300 eaa.) oli antiikin kreikkalainen filosofi, joka luetaan yleensä kuuluneeksi peripateettiseen koulukuntaan. Hän oli kotoisin Rhodokselta. Hieronymos oli Aristoteleen oppilas ja Arkesilaoksen aikalainen. Hän vaikuttaa eläneen Ptolemaios II Filadelfoksen aikaan saakka. Cicero, joka kyseenalaistaa Hieronymoksen oikeuden peripateetikon titteliin, mainitsee tämän usein. Ciceron mukaan Hieronymos katsoi, että korkein hyvä tarkoitti samaa kuin vapaus kivuista ja huolista, ja kielsi, että nautintoa tulisi etsiä sen itsensä vuoksi. Hieronymoksen teoksista ja kirjeistä on säilynyt lainauksia