nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Kartoitus

Kartoitus tai kartografia (kreikan sanoista chartis ’kartta’ ja graphein ’kirjoittaa’) tarkoittaa kartan avulla esittämistä, yleisimmin maan pinnan tai sen tietyn osa-alueen kuvaamista kartalle. Kartoituksella voidaan tarkoittaa myös minkä tahansa asian järjestelmällistä ja kattavaa dokumentointia. Kartografia tarkoittaa myös karttojen tuottamista tutkivaa tieteenalaa, karttaoppia. Kartografia lasketaan yleisesti maantieteen osa-alueeksi. Kartat on perinteisesti valmistettu kynän ja paperin avulla, mutta nykyisin tietokoneet ovat mullistaneet kartografian. Karttoja on hyvin erityyppisiä, ja ne voidaan jaotella esimerkiksi pieni- ja suurimittakaavaisiin. Maapallo voidaan kuvata oikein suhtein vain ellipsoidin muotoiselle kartalla, joten tasolla olevat kartat ovat aina vääristyneitä. Ellipsoidi (erikoistapauksenaan pallo) on mahdollista kuvata tasolle eri tavoin. Kaikkia matemaattisia funktio, joilla kaarevan pinnan koordinaatit muunnetaan tasolle kutsutaan projektioiksi. Karttaprojektioiden ymmärtämistä varten kuvaus on mahdollista esittää siten, että se tapahtuu tasolle, lieriölle ja kartiolle. Tällöin puhutaan muun muassa taso-, lieriö- ja kartioprojektioista. Tämä ei kuitenkaan riitä kuvaamaan kuin osan karttaprojektioista
Suprajohde

Suprajohde tarkoittaa sellaista ainetta, jonka resistiivisyys katoaa kun lämpötila laskee aineelle ominaisen kriittisen lämpötilan alapuolelle. Tällöin havaitaan Meissnerin ilmiö. Siten suprajohteessa sähkövirta etenee häviöttömästi ja ulkoinen magneettivuo ei pysty tunkeutumaan materiaaliin. Sähkövirran tiheys ja magneettivuon tiheys eivät saa ylittää materiaalille ominaista arvoa tai suprajohtavuus katoaa. Suprajohtavuuden löysi hollantilainen Heike Kamerlingh Onnes vuonna 1911 tutkiessaan nesteheliumilla jäähdytetyn elohopean sähkönjohtavuutta. Kokeessa elohopean ominaisvastus katosi äkisti 4,2 K:n lämpötilassa. Usein esitetyn hypoteesin mukaan kaikki metalliset alkuaineet muuttuvat joko ferromagneettisiksi tai suprajohteiksi kun lämpötilaa viedään kohti absoluuttista nollapistettä eli kohti 0 K:n lämpötilaa eli −273,15 °C:a. Näin on havaittu useimpien alkuaineiden kohdalla – kummankaanlaista järjestynyttä olomuotoa ei vielä ole löydetty esimerkiksi kuparista. Suprajohteet voidaan jakaa tyypin I ja tyypin II suprajohteisiin. Tyypin I supra­johteet, jotka yleensä ovat puhtaita alkuaineita, menettävät magneetti­vuon tiheyden kasvaessa supra­johtavuutensa yhtäkkiä, yleensä jo melko heikossa magneetti­kentässä, tyypin II supra­johteet, jotka ovat seoksia, sitä vastoin vähitellen. Metalli­seoksilla myös lämpötila, jonka ala­puolella ne ovat supra­johtavia, on usein korkeampi kuin niissä esiintyvillä puhtailla alkuaineilla. Aineessa, jonka sähkönjohtavuus on rajaton, ei voi olla sähkökenttää, muutoin sähkövirta kasvaisi äärettömän suureksi
Rautakausi

Rautakausi oli esihistorian aikakausi, jolloin pääasiallinen materiaali aseiden ja työkalujen valmistamisessa oli rauta. Raudan pelkistämisen taito keksittiin Välimeren itäpuolella noin vuonna 1500 eaa., ja se levisi Eurooppaan noin 1200 eaa. Suomen rautakauden katsotaan alkaneen noin vuonna 500 eaa. Rautakautta edelsi pronssikausi ja sitä seurasi keskiaika. Maapallolla esiintyvästä meteoriittiraudasta valmistettiin yksinkertaisia rautaesineitä Egyptissä jo 3000-luvulla eaa. Laajamittaisen raudantuotannon edellytys oli kuitenkin rautamalmiin sisältyvän rautaoksidin pelkistäminen eli raudan ja hapen erottaminen toisistaan. Prosessi vaatii huomattavasti tehokkaamman uunin kuin kuparin sulattaminen ja tästä syystä raudanvalmistus saattoi alkaa vasta kun metallurginen osaaminen oli kehittynyt riittävästi helpompien metallien parissa. Raudan käyttö oli yleisempää kuin sitä ennen pronssin käyttö laajimmillaan, sillä rautamalmia esiintyy luonnossa melko yleisesti ja raudan valmistus on helpompaa kuin pronssin. Pohjois- ja Keski-Euroopassa rautakauden alkua voidaan pitää esihistoriallisena kautena. Sen sijaan osissa Etelä-Eurooppaa, Lähi-idässä, Intiassa ja Kiinassa kirjoitustaito oli keksitty jo kauan ennen raudan keksimistä, ja rautakausi ajoittuu siten historialliselle ajalle. Keski-Euroopan merkittäviä rautakautisia kulttuureja olivat muun muassa Hallstattin ja La Tènen kulttuurit
Boston Bruins

Boston Bruins on yhdysvaltalainen ammattilaistason jääkiekkoseura, jonka kotikaupunki on Boston Massachusettsin osavaltiossa. Seura kuuluu NHL:n Itäisen konferenssin Atlantin divisioonaan. Boston Bruins perustettiin vuonna 1924, ja se on NHL:n nykyisistä joukkueista kolmanneksi vanhin. Bruins on yksi Original Six -seuroista, ja oli ensimmäinen NHL:ään liittynyt yhdysvaltalainen seura.lähde? Bruins on voittanut historiansa aikana kuusi Stanley Cup -mestaruutta, joista viimeisin on kaudelta 2010–2011. Bruins pelaa kotiottelunsa 17 565 katsojan TD Gardenissa.lähde? Ensimmäisellä NHL-kaudellaan Boston voitti vain 6 peliä ja hävisi 24 sijoittuen kuuden joukkueen sarjassa viimeiseksi maalieron ollessa 49 tehtyä ja 119 päästettyä maalia. Joukkueen ensimmäisenä valmentajana ja toimitusjohtajana toimi Art Ross. Bostonilaiset ottivat NHL-jääkiekon nopeasti omakseen, ja joukkueeseen panostettiin alusta lähtien voimakkaasti. Jo kolmannella kaudellaan Boston pääsi Stanley Cupin loppuotteluun, jossa se tosin hävisi Ottawalle. Seuraavalle kaudelle joukkue sai uuden kotihallin Boston Madison Square Gardenin.lähde? Viidennellä kaudellaan 1928–1929 Boston voitti ensimmäisen Stanley Cupinsa New York Rangersin ollessa häviävänä osapuolena
Hannah Arendt

Hannah Arendt (alk. Johanna Arendt; 14. lokakuuta 1906 Linden-Limmer, Saksa – 4. joulukuuta 1975 New York, New York, Yhdysvallat) oli 1900-luvun tärkeimpiin kuuluva saksalainen filosofi ja yhteiskuntateoreetikko. Hänet tunnetaan tutkimuksistaan totalitarismin ja poliittisen filosofian alalla. Teoksissaan hän tutki muun muassa pahaa, valtaa, auktoriteettia ja totalitarismia. Arendt syntyi maallistuneeseen juutalaisperheeseen Lindenin pikkukaupungissa, joka nykyään on osa Hannoveria. Hänen isänsä oli ammatiltaan insinööri. Lapsuutensa hän kuitenkin vietti myöhemmin suuresti ihailemansa Immanuel Kantin kotikaupungissa Königsbergissä ja Berliinissä. Vuonna 1924 Arendt muutti Marburgiin opiskelemaan filosofiaa. Hänen opettajinaan toimivat muun muassa Nicolai Hartmann ja Rudolf Bultmann sekä ennen kaikkea Martin Heidegger. Arendtilla ja Heideggerilla oli myös rakkaussuhde, mikä on aiheuttanut keskustelua Heideggerin myöhemmän natsimyönteisyyden takia
Viestiaselaji Suomessa

Viestijoukot tai viestiaselaji on yksi Suomen maavoimien aselajeista. Suomessa viestiaselajin historia ulottuu rautakaudelle. Tällöin viesti kulki vainovalkein, eli korkeille kohdille pystytetyin merkkitulin. Viestiaselaji täytti Suomessa 105 vuotta vuonna 2023. Viestitoiminta liittyy joukkojen erilaisen tiedonsiirron hoitamiseen (lähetti, puhe, data, video). Viestitoiminta voi tapahtua radioteitse tai kiinteiden viestintäverkkojen välityksellä. Suhteellisen edun mukaan viestitoimintaan kuuluu: Viestitoimintaan liittyy yhä enemmän esikuntajoukot eli joukot, jotka palvelevat esikuntia yleisemmin kuin pelkästään viestitoiminnan alalla. Sotilasviestitoiminta nykyaikaisessa muodossaan perustui Suomen suuriruhtinaskunnan aikana venäläisiin kiinteistöihin Venäjän–Japanin sodan jälkeen rakennettuihin sähkötysradioasemiin.lähde? Suomen puolustusvoimien viestiaselajiperinne perustuu jääkäriliikkeen merkinantoon, sähkötykseen ja tiedonantoon, puhumiseen. Venäläistä perää oleva sana viesti ja viestijoukot muodostui vasta myöhemmin, itsenäisyyden aikaa. Ranskalaisen mallin mukaan viestiaselaji ja pioneeriaselaji toimivat yhdessä talvisotaa edeltävään aikaan saakka, jolloin viestijoukot eriytettiin teknillisistä aselajeista, pioneerijoukoista, omaksi aselajikseen viestijoukkojen kehityksen takaamiseksi.lähde? Huhtikuussa 1918 perustettiin radiokomennuskunta, jonka tehtävänä oli ottaa haltuun, tutkia ja kunnostaa venäläisten Helsingin ja Viaporin, myöhemmän Suomenlinnan, alueella jättämiä sotilasradioasemia
Rakettiase

Rakettiase (Infantry Assault Weapon) on singon ja ohjuksen välimuoto. Ammus on samankaltainen kuin singolla, mutta ampumalaitteessa on kehittynyt laskintähtäin, johon voidaan liittää valonvahvistin tai lämpökamera. Ampumalaite mittaa maalin etäisyyden ja ottaa huomioon tuulen ja maalin liikkeen. Ampuja tähtää suoraan maaliin ja laukaisee raketin. Ammus on sinkoa raskaampi ja kantama suurempi, eikä se sisällä ohjauselektroniikkaa. Ampumatarvikkeet ovat käytännössä samat kuin singolla. Pisin ampumaetäisyys on 500–800 m. Ohjuksiin verrattuna rakettiase on edullinen. Sinkoihin verrattuna sillä päästään parempiin läpäisyihin, osumatarkkuuksiin ja pidempiin ampumaetäisyyksiin. Rakettiaseita ovat esimerkiksi espanjalainen Alcotan 100 ja israelilainen Shipon-2. Kiinassa käytettiin bamburunkoon tehtyjä raketteja jo vuonna 1232 mongoleja vastaan. Varhaisten rakettien lentorataa oli vaikea hallita, sillä ainoa lentorataa selvästi vakauttava apu oli yksinkertainen ohjauskeppi
Raketinheitin

Raketinheitin on epäsuoraa tulta ampuva tykistöase. Raketinheittimen ammus on varustettu rakettimoottorilla ja se lähetetään liikkeelle joko molemmista päistään avoimesta putkesta tai laukaisukiskoa pitkin. Heittimen putket on asennettu tyypillisesti ajoneuvon lavalle, josta ne laukaistaan kaikki samaan aikaan. Putkia voi olla neljästä neljäänkymmeneen. Kevyet raketinheittimet ovat kaliiperiltaan 105–160 millimetriä ja raskaat 220–400 millimetriä. Raketti kuljettaa polttoaineensa mukanaan, joten raketinheittimen kantomatka voi olla pidempi kuin tykeillä. Raketinheittimen raketti on suurempi kuin tykin kranaatti ja lentää hitaammin, joten tuuli vaikuttaa sen lentorataan enemmän. Siksi heittimet eivät ole yhtä tarkkoja kuin tykit, mutta rakettien suuri määrä kompensoi tätä. Kuuluisimpia raketinheittimiä ovat toisen maailmansodan aikaiset Nebelwerfer ja BM-13 ”Stalinin urut”. Suomessa on käytössä 122 mm:n raketinheittimiä: neuvostoliittolainen 122 Rakh 76 (BM-21 Grad) ja Saksasta ostettu Saksan demokraattisella tasavallalla ollut tšekkiläinen 122 RAKH 89 (RM-70). Puolustusministeri Seppo Kääriäinen päätti 5. tammikuuta 2006, että Suomeen hankitaan Alankomaista käytettynä 22 kappaletta yhdysvaltalaisia raskaita raketinheitinheittimiä M270 MLRS (Multiple Launch Rocket System), mistä tuli merkinnältään puolustusvoimissa 298 RsRakh 06
Kalvinismi

Kalvinismi on protestanttisen kristinuskon oppisuunta, joka sai nimensä ranskalaissyntyisen Jean Calvinin mukaan. Laajemmassa merkityksessään nimitystä kalvinismi käytetään synonyyminä reformoidulle kirkolle. Protestantismin merkitys laajentui 1500-luvulla pian koskemaan myös muitakin kuin kirkkoa ja Martti Lutheria, esimerkiksi Sveitsissä reformaatio oli Saksaa enemmän poliittinen ja yhteiskunnallinen liike. Sveitsin tärkeimmän reformaattorin Ulrich Zwinglin ja Lutherin yhteistyön rapautuessa kehittyi protestanttisuuden toinen haara, reformoitu kirkko, joka nojaa Zwinglin ja Calvinin oppeihin. Kansallisesta ja teologisesta perinteestä riippuen reformoidun kirkon edustajista käytetään nimitystä reformoidut, kalvinistit tai presbyteriaanit. Lutherin ja Calvinin erona on, että Luther säästi katolisesta kirkosta suurimman osan siitä mitä Raamattu ei suoranaisesti kieltänyt, Calvin ja Zwingli taas poistivat kirkosta kaiken mitä Raamattu ei määrännyt. Vuoden 1559 kansallisysynodissa hyväksyttiin kalvinismin oma tunnustus. Kalvinismi hylkäsi episkopalismin ja antoi piispan vallan ainoastaan Kristukselle. Erotuksena katolisesta kirkosta, kaikilla tosi seurakuntalaisilla oli sama valta. Maallinen esivalta sen sijaan oli Jumalan antama järjestys, mikäli se ei vastustanut Jumalan kaikkivaltaa. 1900-luvulla amerikkalaiset reformoidut teologit loivat TULIP-muistisäännön, joka pyrkii tiivistämään Dordtin kanonien (1618–1619) keskeiset viisi reformoitua oppia koskevaa päätöstä: Dordtin tai Dortrechtin päätösten lisäksi laajimmin levinneitä reformoituja uskontunnustuksia ovat Heidelbergin katekismus (1563) ja Westminsterin tunnustus (1647). Monin osin kalvinistit kieltävät hyperkalvinismin kaksinkertaisen valinnan
Ardennien taistelu

16. joulukuuta 1944 – 5. tammikuuta 1945 Ardennit, Belgia, Luxemburg Liittoutuneiden voitto Saksalaisten operaation epäonnistuminen Liittoutuneet: Yhdysvallat Yhdistynyt kuningaskunta Luxemburgin vastarintaliike Belgia Kanada Saksa Dwight Eisenhower Omar Bradley George S. Patton Anthony McAuliffe Courtney Hodges Bernard Montgomery Walter Model Gerd von Rundstedt Hasso von Manteuffel Sepp Dietrich Erich Brandenberger Alussa:noin 80 000 sotilasta400 panssarivaunua400 tykkiäJoulukuun lopussa:noin 840 000 sotilastanoin 1 600 panssarivaunuayli 4 000 tykkiä6 000 lentokonetta Alussa:noin 200 000 sotilasta600 panssarivaunua1 900 tykkiäJoulukuun lopussa:noin 500 000 sotilastanoin 1 800 panssarivaunuanoin 1 900 tykkiä 2 400 lentokonetta Yhdysvallat:19 000 kaatunutta47 500 haavoittunutta23 000 kadonnutta tai vangittuanoin 800 panssarivaunuaYhdistynyt kuningaskunta:200 kaatunutta969 haavoittunutta239 kadonnutta 67 200–100 000 sotilastanoin 600 panssarivaunua Ardennien taistelu (saks. Unternehmen: Wacht am Rhein) oli viimeinen merkittävä Saksan asevoimien hyökkäys länsirintamalla toisessa maailmansodassa. Hyökkäys alkoi 16. joulukuuta 1944 ja päättyi 25. tammikuuta 1945. Se yllätti liittoutuneet, jotka odottivat saksalaisten hyökkäävän pohjoisemmasta Belgian läpi Ranskaan, kuten he olivat tehneet Liègen taistelussa ensimmäisessä maailmansodassa. Saksalaiset kuitenkin hyökkäsivät etelämpää läpi Ardennien, joka on metsäinen vuoristoalue Belgian ja Luxemburgin alueella, ulottuen myös Ranskan puolelle. Heidän ajatuksenaan oli erottaa brittien ja yhdysvaltalaisten puolustuslinja kahtia, ja pakottaa liittoutuneet rauhansopimukseen, jotta Adolf Hitler voisi keskittyä itärintamaan. Tavoite ei kuitenkaan toteutunut
Harriet Tubman

Harriet Tubman (synt. Araminta Ross; 1822 Maryland, Yhdysvallat – 10. maaliskuuta 1913 Auburn, New York, Yhdysvallat) oli afroamerikkalainen vapaustaistelija, tasa-arvoaktivisti ja suffragetti. Hän oli vapauteen karannut orja, joka auttoi muita orjia pakenemaan Etelävaltioista. Hänet tunnettiin myös nimellä Black Moses (”Musta Mooses”). Araminta Ross syntyi orjavanhemmilleen vuosien 1820 ja 1825 välillä. Hänen äidinäitinsä oli tuotu orjana Yhdysvaltoihin ja myös Aramintan äiti Harriet Green oli syntynyt orjuuteen. Rossilla oli yhteensä kahdeksan sisarusta. Hän teki orjan tehtäviä hyvin lapsesta saakka. Hän meni 24-vuotiaana naimisiin vapaan miehen John Tubmanin kanssa ja muutti samalla etunimensä äitinsä mukaan Harrietiksi. Hänen oma omistajansa kuitenkin kuoli ja tämän leski alkoi harjoittaa orjakauppaa. Tubman päätti paeta ennen kuin hänen avioliittonsa hajotettaisiin ja hän päätyisi taas uudelle omistajalle
Operaatio Sealords

Operaatio Sealords oli Vietnamin sodan sotilasoperaatio, joka alkoi 8. lokakuuta 1968. Se oli Yhdysvaltain armeijan ja Etelä-Vietnamin joukkojen yhteisoperaatio, jonka tarkoituksena oli häiritä Pohjois-Vietnamin huoltoreittejä Mekongin suiston alueella.
Suuri harppaus

Suuri harppaus (kiin. 大跃进, Dàyuèjìn) oli Kiinan kansantasavallassa vuosina 1958–1962 Mao Zedongin johdolla toteutettu taloudellinen ja sosiaalinen suunnitelma, jonka tavoitteena oli maan valtavan väestön avulla muuttaa Kiina takapajuisesta maatalousvaltaisesta taloudesta nykyaikaiseksi ja teollistuneeksi kommunistiseksi yhteiskunnaksi. Sen osa-alueita oli maatalouden kollektivisointi perustamalla suuria kansankommuuneja, maaseudun teollistaminen etenkin perustamalla pieniä teräsmasuuneja, suuret julkiset hankkeet, kuten patojen ja teiden rakentaminen sekä kollektiiviset sosiaalipalvelut, kuten ruoan, koulutuksen ja terveydenhoidon järjestäminen. Kansankommuunit johtivat tuotannon laskuun, koska yksilölliset kannustimet ja omistajuus puuttuivat. Paikallisjohtajat raportoivat maaseudulta ylisuuria tuotantolukuja, mikä johti siihen, että valtio keräsi liian suuria osuuksia sadoista verotuksena, jättäen ihmiset ilman ruokaa. Maaseudun pienimuotoinen terästuotanto epäonnistui, koska teräksen laatu oli heikkoa tai käyttökelvotonta. Raaka-aineeksi kerättiin talousesineitä ja työkaluja, jotka näin menetettiin. Patohankkeet toteutettiin ilman asiantuntemusta, mikä johti maan eroosioon ja viljelysmaan köyhtymiseen. Mao ja kommunistinen puolue eivät myöntäneet epäonnistumisia, kritiikin vaientaminen hidasti ongelmiin puuttumista. Suuri harppaus oli valtava inhimillinen katastrofi, jonka uhreina kuoli arviolta 45 miljoonaa ihmistä. Se perustui myös terroriin ja systemaattiseen väkivaltaan, jossa noin 2,5 miljoonaa ihmistä kidutettiin kuoliaaksi tai murhattiin. Monilta uhreilta vietiin tarkoituksella ravinto, ja he nääntyivät nälkään
Viktor Juštšenko

Viktor Andrijovytš Juštšenko (ukr. Ві́ктор Андрі́йович Ю́щенко kuuntele ääntämysⓘ (ohje), s. 23. helmikuuta 1954 H'oruživka) on entinen Ukrainan presidentti. Hän toimi Meidän Ukrainamme -ryhmän johtajana ja pää-oppositioehdokkaana loka-marraskuussa 2004 järjestetyissä presidentinvaaleissa. Ukrainan keskusvaalilautakunta julisti hänet vaalien voittajaksi 26. joulukuuta uudelleenjärjestetyn vaalien toisen kierroksen jälkeen, jossa Juštšenko sai 52 % ja Viktor Janukovytš 44 % äänistä. Aikaisemmin Juštšenko oli toiminut muun muassa Ukrainan pankin pääjohtajana vuosina 1993–1999 ja maan pääministerinä vuosina 1999–2001. Viktor Andrijovytš Juštšenko syntyi Horuživkan kylässä Sumyn alueella opettajan perheeseen. Hän opiskeli taloustieteitä Ternopolissa ja myöhemmin työskenteli tilintarkastajana Ivano-Frankivskin alueella. Vuosina 1975–1976 hän oli armeijan palveluksessa. Vuonna 1976 Juštšenko valittiin Sumyn alueen edustajaksi Neuvostoliiton valtionpankkiin, jossa hän työskenteli vuoteen 1988 saakka
Toinen ristiretki

Toinen ristiretki oli vuosina 1147–1149 käyty aseellinen konflikti kristittyjen ja muslimien välillä. Syyn ristiretken aloittamiselle antoi Imad ad-Din Zengin Edessan kreivikunnan valloitus vuoden 1144 joulupäivän jälkeen. Kreivikunta oli Lähi-idän ensimmäinen ristiretkivaltio ja erityisen tärkeä kristityille, koska se toimi hyvänä suojana Jerusalemin kuningaskunnalle. Roomalaiskatolisen kirkon paavina ollut Eugenius III pyysi apua Ranskan kuninkaalta Ludvig VII:ltä ja sai Bernhard Clairvauxlaisen avulla Saksan kuningas Konrad III:n liittymään armeijaan. Heidän lisäkseen armeijaan liittyi muutamia muita aatelisia joukkoineen. Armeija marssi kahtena erillisenä joukkona perätysten Bysantin pääkaupunkiin Konstantinopoliin, jossa heidät vastaanotti keisari Manuel I Komnenos. Armeijoiden hyökättyä seldžukkeja vastaan he kärsivät suuret tappiot. Tappion jälkeen ristiretkeläiset yrittivät piirittää Damaskosta, mutta epäonnistuivat tässäkin. Toinen ristiretki päättyi näin ollen kristittyjen täydelliseen tappioon ja muslimien voittoon. Sen seurauksena kristityt menettivät Jerusalemin ja johti kolmannen ristiretken alkamiseen. Toisen ristiretken yhteydessä annettu ristiretkijulistus johti taisteluihin Lähi-idän ohella myös Itämeren etelärannikolla ja Iberian niemimaalla. Kristityt saivat jalansijaa Lähi-idästä ensimmäisen ristiretken onnistumisen ansiosta
Venäjän vuoden 1905 vallankumous

Venäjän vuoden 1905 vallankumous oli Venäjällä maanlaajuinen hallituksenvastainen liikehdintä, jolla ei ollut varsinaista johtoa, eikä siihen ollut yksittäistä syytä tai tavoitetta. Neuvostoliiton historiankirjoituksessa perustuslailliseen hallintotapaan siirtymistä kutsuttiin vallankumoukseksi, mistä tämä nimitys on periytynyt edelleen Venäjän historiankirjoitukseen. Tapahtumaa on kuvattu myös ”melkein vallankumoukseksi”. Liikehdintää kutsuttiin Neuvostoliiton historiankirjoituksessa vuoden 1905 vallankumoukseksi, koska sen seurauksena Venäjän keisarikunta muuttui absoluuttisesta monarkiasta perustuslaillisesti rajoitetuksi monarkiaksi. Marxilaisen ajattelun mukaan historia kehittyy vaiheittain ja aatelisvaltainen, feodaalinen yhteiskunta muuttuu porvarilliseksi ennen sosialistiseksi muuttumistaan. Vaikka vuoden 1905 tapahtumat eivät kumonneet Venäjän keisarikunnan monarkiaa, silti muutos teoriassa absoluuttisesta monarkiasta perustuslaillisempaan hallintotapaan neuvostonäkemyksen mukaan kuvasti vallankumouksellista muutosta; kyseessä ei tosin ollut keisarin vallan kumoaminen, vaan keisarin itsevaltiuden muuttaminen perustuslailliseksi monarkiaksi. Liikehdinnän rauhoittamiseksi perustettiin parlamentti eli valtioduuma, jonka asema ei kuitenkaan ollut vakaa. Joulukuussa 1904 alkanut laaja lakko oli jättänyt Pietarin ilman sähköä ja sanomalehtiä. Ortodoksinen pappi Georgi Gapon johti rauhanomaisen marssin Pietarissa viemään vetoomusta keisarille Talvipalatsiin 22. tammikuuta 1905. Väkijoukko kantoi ikoneita ja lauloi hymnejä, mutta hermostuneet sotilaat avasivat tulen. Verisunnuntaiksi kutsuttu tapahtuma vaati satoja kuolonuhreja ja johti yleislakkoon ja mellakoihin
Alpo Marttinen

Alpo Kullervo Marttinen (4. marraskuuta 1908 Alatornio – 20. joulukuuta 1975 Falls Church, Virginia, Yhdysvallat) oli suomalainen Mannerheim-ristin ritari numero 163 ja eversti sekä Suomen että Yhdysvaltain armeijassa. Hänet nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 4. joulukuuta 1944. Marttinen oli jatkosodan jälkeen Suomen tunnetuimpia asekätkijöitä. Marttisen vanhemmat olivat junailija Albin Marttinen ja Lovisa Kuitunen. Hänen puolisonsa oli Lea Mirjam Järvenpää, joka kuoli Yhdysvalloissa 23. marraskuuta 2007. Marttinen kirjoitti ylioppilaaksi Tornion yhteislyseosta vuonna 1927. Hänen veljiään olivat jääkäriluutnantti Einar Marttinen ja kirkkoherra Olli Marttinen. Marttinen suoritti reserviupseerikurssi 14:n 1927–1928 ja jatkoi kadettikurssille 11 1928–1930
Antiikin Kreikka

Antiikin Kreikka on termi, jolla kuvataan antiikin kulttuurin muinaiskreikkaa puhuneita alueita. Se ei rajoitu nykyisen Kreikan valtion alueisiin, vaan siihen sisältyvät myös alueet, joille helleeninen kulttuuri antiikin aikana levittäytyi. Näihin alueisiin lukeutuvat Kypros, osa nykyisestä Turkista, Sisilia, Etelä-Italian niin kutsuttu Suur-Kreikka sekä muut kreikkalaiset siirtokunnat ympäri Välimeren ja Mustanmeren rantoja. Antiikin Kreikan historia jaetaan yleensä arkaaiseen kauteen (noin 700–500 eaa.), klassiseen kauteen (480–330 eaa.) ja hellenistiseen kauteen (330–27 eaa.). Antiikin hellenistinen kulttuuri jatkui tämän jälkeen Rooman vallan alaisuudessa (roomalainen kausi), samalla leviten yhä laajempien ihmisryhmien ulottuville. Kulttuurin ja etenkin kreikan kielen elinvoimaisuudesta kertoo Bysantin kreikankielisyys puoli vuosituhatta myöhemmin. Kreikka kehitti jo pronssikaudella kirjoitustaitoisen korkeakulttuurin. Ensimmäinen alueen luotettavasti kreikkalaiseksi tunnistettu kulttuuri oli mykeneläinen kulttuuri. Se syntyi noin 1700 eaa
Cicero

Marcus Tullius Cicero ([kikero:]; 3. tammikuuta 106 eaa. – 7. joulukuuta 43 eaa.) oli roomalainen poliitikko, puhuja, filosofi, lakimies ja kirjailija. Häntä pidetään yleisesti latinankielisen proosan mestarina, ja klassinen latina määritellään yleensä Julius Caesarin ja Ciceron teosten pohjalta. Ciceron teoksia on säilynyt poikkeuksellisen paljon. Hänen vaikutuksensa myöhempään kirjallisuuteen ja kielenkäyttöön on ollut merkittävää. Häntä pidetään myös eräänä eurooppalaisen humanismin perustajahahmoista. Cicero eli aikana, jolloin Rooman tasavalta oli väistämättä murenemassa pala palalta. Hän pyrki poliittisen uransa aikana idealistisesti puolustamaan tätä harvainvaltaa, muttei kyennyt vaikuttamaan sen korvautumiseen yksinvallalla. Hän oli poliittisessa toiminnassaan pragmaattinen, vaikka hänen toimintaansa sisältyi monia ristiriitaisuuksia ja mielenmuutoksia