nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Luukudos

Luukudos on elävää jatkuvasti uusiutuvaa tukikudosta. Se muodostuu luusoluista sekä kiteisestä väliaineesta, joka koostuu pääasiassa kalsiumista ja fosfaatista. Luukudoksessa on myös runsaasti kollageenisyitä. Kudoksen rakenteesta johtuen luun puristus-, taivutus- ja venytyslujuudet ovat suuria. Luukudosta muodostuu ja hajoaa koko ajan hormonien säätelemänä. Luukudos muodostuu alkiokautisesta sidekudoksesta kahdella tavalla: joko suoraan sidekudoksesta luutumalla (mm. solisluut ja monet kallon luut) tai siten, että ensin muodostuu rustoinen malli, johon jo kahdeksan viikon ikäisellä sikiöllä ilmaantuvat ensimmäiset luutumiskeskukset. Rustosolut kuolevat ja tilalle saapuu verisuonten matkassa osteoblasteja ja osteoklasteja, jotka alkavat valmistamaan luukudosta. Luukudos uusiutuu ja muovautuu vilkkaimmin kasvuvaiheessa, mutta myös aikuisen luukudos on jatkuvan uusiutumisen ja muovautumisen kohteena. Osteoklastit poraavat luukudokseen reikiä. Tämän jälkeen osteoblastit asettuvat reiän reunoille valmistamaan uutta luuta kerros kerrokselta. Osteoblastit jäävät valmistamansa soluväliaineen vangiksi ja muuttuvat osteosyyteiksi
Tieteellinen skeptismi

Tieteellinen skeptismi on tietoteoreettinen kanta, jossa kyseenalaistetaan väitteiden totuudenmukaisuus, kunnes ne voidaan testata käyttäen tieteellistä menetelmää. Käytännössä tieteelliset skeptikot keskittyvät kumoamaan julkisesti teorioita, jotka ovat näennäistieteellisiä, sekä opettamaan kriittistä ajattelua ja tekemään tieteellistä tutkimusta paranormaaleista ilmiöistä. Tärkeä osa tieteellistä skeptismiä on argumentointivirheiden ja virhepäätelmien tunnistaminen. Tärkeää on myös ymmärtää ihmisen havainnoinnin ja muistin rajoitteet ja ongelmat. Yleisiä loogisia- ja argumentointivirheitä ovat esimerkiksi seuraavat: Esimerkkejä ihmisen havainnoinnin ja tiedonkäsittelyn ongelmista: Tieteellinen skeptismi on eri asia kuin filosofinen skeptismi, joka kyseenalaistaa tiedon saavuttamisen mahdollisuuden. Skeptikkojärjestö CSICOPin perustajajäsen ja siitä myöhemmin eronnut sosiologian professori Marcello Truzzi piti tieteellisten skeptikkojen periaatteita liian kieltävinä, ja kutsui tätä pseudoskeptismiksi. Hän itse käytti tästä erotuksena termiä zeteetikko.
Togon lippu

Togon lippu on länsiafrikkalaisen Togon tasavallan virallinen lippu, joka otettiin käyttöön 27. huhtikuuta 1960. Lipun oli suunnitellut Paul Ahyi. Siinä on viisi vaakaraitaa väreiltään ylhäältä alas vihreä-keltainen-vihreä-keltainen-vihreä. Vasemmassa ylänurkassa on punainen neliö, jonka keskellä valkoinen viisisakarainen tähti. Lipun värit ovat pan-afrikkalaisen liikkeen värit ja lipun malli viittaa Liberian lippuun. Lipun värit symboloivat myös maanalaisia rikkauksia (keltainen), metsää ja maataloutta kuten myös toivoa (vihreä), itsenäisyyden puolesta vuodatettua verta (punainen). Sen lisäksi tähti symboloi toivoa.
Martti Aho

Martti Johannes "Juhani" Aho (19. marraskuuta 1896 Kemin maalaiskunta – 21. kesäkuuta 1968 Kokkola) oli suomalainen eversti ja kaksinkertainen Mannerheim-ristin ritari. Martti Aho osallistui Suomen sisällissotaan 1918 ja Aunuksen retkikuntaan 1919–1920. Hän valmistui toiselta reserviupseerikurssilta vuonna 1921 ja kävi Kadettikoulun erikoiskurssin 1927-1928. Suomen rajavartiostossa nuorempana upseerina ja komppanianpäällikkönä hän toimi 1923-1926 sekä vuodesta 1929 alkaen. Rajavartioaliupseerikoulun johtajana hän oli 1927 ja 1933-1934. Ennen talvisotaa hän palveli rajavartiolaitoksessa Salmin rajavartiostossa komppanianpäällikkönä. Talvisodassa hän oli ensin komppanian päällikkö ja sitten Erillinen pataljoona 8:n (ErP 8) komentaja. Myöhemmin hän komensi pataljoonaa Jalkaväkirykmentti 38:ssa. Aho haavoittui talvisodassa kahdesti. Välirauhan aikana hän toimi 13
Frank Martin

Frank Martin (15. syyskuuta 1890 Geneve, Sveitsi – 21. marraskuuta 1974 Naarden, Alankomaat) oli sveitsiläinen säveltäjä. Martin syntyi Genevessä vuonna 1890. Hän opetteli soittamaan pianoa ja improvisoimaan ennen koulunkäyntinsä alkua. Myöhemmin Martin opiskeli kahden vuoden ajan matematiikkaa ja fysiikkaa Geneven yliopistossa. Kerrotaan, että Johann Sebastian Bachin Matteus-passion kuuleminen sai nuoren Frank Martinin harkitsemaan muusikon, jopa säveltäjän uraa. Vuosina 1918–1926 hän asui Zürichissä, Roomassa ja Pariisissa. Vuonna 1946 hän muutti Alankomaihin, jossa hän asui kuolemaansa saakka. Vuosina 1950–1957 Martin toimi Kölnin musiikkikorkeakoulun sävellysluokan johtajana Saksassa. Vuonna 1960 Martin vieraili Helsingissä ja johti pitämässään konsertissa omia sävellyksiään. Martinin tuotantoon kuuluu muun muassa sinfonia (1945) ja useita konserttoja eri soittimille, kantaatti In terra pax (1943), oratorio Golgatha (1948), orkesterisarja Die vier Elemente (1963), Requiem (1972), kamarimusiikkia sekä oopperat Der Sturm (Myrsky, 1955) William Shakespearen tekstiin ja Monsieur de Pourceaugnac (1962) Molièren tekstiin
Raaja

Raaja on selkärankaisten ja niveljalkaisten eläinten parillinen nivelikäs jäsen, jota käytetään tarttumiseen ja liikkumiseen. Myös kädellisten yläraajat, linnun tai lepakon siivet ja valaan evä ovat raajoja. Raajoihin kuuluvat takaraajat ja yläraajat. Useimmat eläimet käyttävät raajojaan liikkumiseen, kuten kävelyyn, juoksuun ja kiipeilyyn. Jotkin eläimet käyttävät eturaajojaan (ihmiset yläraajojaan) esineiden kantamiseen ja käsittelyyn.
Yhdysvaltain merijalkaväki

Yhdysvaltain merijalkaväki (engl. United States Marine Corps, lyhenne USMC) on yksi kuudesta Yhdysvaltain asevoimien puolustushaarasta. Se on Yhdysvaltain laivaston kanssa vastuussa maan merirajojen puolustamisesta ja laajamittaisista maihinnousuista sotilaallisissa operaatioissa  sekä kaikkien yhdysvaltalaisten suurlähetystöjen vartioinnista ympäri maailmaa. Sen palveluksessa on yhteensä noin 182 000 henkilöä, joista noin 38 500 on reservissä. Naisten osuus merijalkaväen sotilaista on 7,1 %. Yhdysvaltain merijalkaväki perustettiin 10. marraskuuta 1775 Yhdysvaltain vapaussodassa palvelleista siirtokuntien merijalkaväen sotilaista. 28. marraskuuta 1775 Samuel Nicholas nimitettiin merijalkaväen ensimmäiseksi komendantiksi, ja joulukuussa merijalkaväessä palveli yhteensä noin 300 sotilasta. Kun vapaussota päättyi vuonna 1783 siirtokuntien voittoon ja Yhdysvaltain itsenäisyyden tunnustamiseen, siirtokuntien merijalkaväki lakkautettiin. Kaikki 131 upseeria ja yli 2 000 sotilaista menettivät paikkansa merijalkaväen palveluksessa. Instituutio elvytettiin vasta vuonna 1798, kun Yhdysvaltain kongressi perusti laivastoministeriön Yhdysvaltain laivastolle
Tšuktšin kieli

Tšuktšin kieli (aikaisempi nimitys luoravetlaani; tšuktšiksi ԓыгъоравэтԓьэн йиԓыйиԓ, lyg"oravetl'an jiljil) on Venäjällä Tšuktšien niemimaalla ja sen lähialueilla asuvien tšuktšien puhuma tšuktšilais-kamtšatkalainen kieli. Tšuktšit asuvat Tšukotkan autonomisessa piirikunnassa, Jakutian Nižne-Kolymskin piirissä sekä Kamtšatkan pohjoisosassa Korjakian piirikunnan Oljutorkan piirissä. Vuonna 1989 Venäjällä laskettiin olevan 15 100 tšuktšia ja 11 450 tšuktšin kielen puhujaa. Kansallisuudeltaan tšuktšeista 70,4 % ilmoitti äidinkielekseen tšuktšin ja 28,3 % venäjän. Vuoden 2002 väestölaskennassa rekisteröitiin 15 800 tšuktšia, mutta enää vain 7 700 tšuktšin puhujaa. Alueellisesti he jakautuivat seuraavasti: Nykyään 97,2 % tšuktšeista puhuu venäjää äidin- tai toisena kielenään. Tšukotkalla osa inuiteista ja eveneistä osaa tšuktšia. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 5 100 tšuktšin puhujaa. Tšuktši kuuluu tšuktšilais-kamtšatkalaisten kielten tšuktšilaiseen ryhmään. Sen lähimmät sukukielet ovat korjakki, kerekki ja alutori. Tšuktšikielten puhujien uskotaan siirtyneen Tšukotkalle noin 3000 vuotta eaa. lännestä nykyisen Jakutian alueelta, jonne he arkeologisten tutkimusten perusteella tulivat Jenisein yläjuoksulta
Filip III (Espanja)

Filip III (esp. Felipe III) ; (14. huhtikuuta 1578 Real Alcázar de Madrid, Madrid – 31. maaliskuuta 1621 Madrid, Kastilian kruunu) oli Espanjan ja Portugalin (nimellä Filip II) kuningas vuodesta 1598 kuolemaansa vuoteen 1621 asti. Filip oli kuningas Filip II:n ja tämän neljännen vaimon ja sisarentyttären Anna Itävaltalaisen poika. Hänellä oli seitsemän sisarusta: velipuoli Don Carlos, sisarpuolet Espanjan Alankomaiden kanssahallitsija Isabella Clara Eugenia ja Savoijin herttuatar Catalina Micaela, kaikki hänen neljä täysisarustaan kuolivat alle 10-vuotiaina. Hän peri isänsä uskomukset ja periaatteet, olemalla hurskas, hyväntahtoinen ja erittäin hyveellinen käytöksessään, mutta ei osuutta tämän omaisuuteen. Vanha kuningas myönsi, ettei ollut saanut poikaa, joka olisi kykeneväinen hallitsemaan Jumalan hänelle antamia valtakuntia, ja ennusti että Filip III olisi alamaistensa sätkynukke. Juuri näin tapahtuikin. Filip III oli laiska ja välinpitämätön velvollisuuksiaan kohtaan, vietti pääosan elämästään hovielämän huvituksissa ja jätti hallitsemisen suosikkinsa Lerman herttuan huoleksi. Kun Filip III:n vanhempi velipuoli Don Carlos kuoli mielenvikaisena, heidän isänsä Filip II oli päätellyt, että yksi Carlosin tilan syistä oli ollut kilpailevien ryhmien vaikutus espanjalaisessa hovissa. Hän uskoi, että tämä oli vaikuttanut huonolla tavalla Carlosin koulutukseen ja kasvatukseen, mikä johti hänen hulluuteensa ja tottelemattomuuteensa, ja sen vuoksi hän aikoi kiinnittää paljon enemmän huomiota nuorempien poikiensa kasvatuksen järjestelyihin
Lúcia Moniz

Ana Lúcia Moniz (s. 9. marraskuuta 1976 Lissabon, Portugali) on portugalilainen laulaja ja näyttelijä. Moniz opiskeli vuosina 1990–1991 Santa Cecilian musiikkiakatemiassa. Vuonna 1996 hän osallistui Eurovision laulukilpailuun kappaleellaan ”O meu coração não tem cor”, joka sijoittui kuudenneksi. Vuonna 1999 ilmestyi Monizin ensimmäinen albumi Magnólia, joka sisälsi englannin- ja portugalinkielisiä popkappaleita. Vuonna 2003 Moniz esiintyi elokuvassa Rakkautta vain.
Kellosaari

Kellosaari oli Helsingin edustalla sijainnut saari. Sen ruotsinkielinen nimi Skällarn – ”Haukkuja” – saattaa viitata koiriin, jotka kesäisin paimensivat saarelle vietyä karjaa. Toisaalta, substantiivi skälla tarkoittaa lehmänkelloa, joka sekin viittaisi jonkinlaiseen laidunmaahan. Kellosaari yhdistettiin 1910-luvulla täyttömaalla osaksi nykyistä Ruoholahtea. Mantereeseen yhdistettiin myös Jätkäsaari, Hietasaari, Saukko ja Salmisaari. Nykyään saaren paikalla on Kellosaaren puisto. Kellosaari on antanut nimensä paikalla nykyään sijaitsevalle Helenin varavoimalaitokselle. Voimalaitosta käyttää Fingrid. Kellosaaren voimalaitos valmistui vuonna 1974, ja siinä on kaksi polttoöljykäyttöistä, Kraftwerk Unionin valmistamaa kaasuturbiiniyksikköä sähköntuotantoon,lähde? yhteisteholtaan 120 megawattia. Kellosaaren voimalaitoksen käyttö on erittäin epätaloudellista verrattuna Helenin muihin yksiköihin,lähde? joten sitä käytetään ainoastaan poikkeustilanteissa, kuten laajamittaisissa sähköntuotannon häiriötilanteissa. Ruoholahden 1990-luvulla rakennetut kerrostalot ulottuvat aivan voimalan viereen. Alun perin varavoimalaitos oli tarkoitus siirtää pois asuinrakentamisen tieltä, mutta taloudellisesta syistä se jätettiin paikoilleen
Vladimir Salnikov

Vladimir Valerjevitš Salnikov (ven. Владимир Валерьевич Сальников, s. 21. toukokuuta 1960 Leningrad, Neuvostoliitto) on venäläinen uimari, joka teki urallaan 12 maailmanennätystä 400, 800 ja 1 500 metrin vapaauinneissa. Swimming World Magazine nimesi Salnikovin vuoden 1982 miesuimariksi. Merikapteenin poika Salnikov aloitti uimisen 7-vuotiaana, ja pian hän aloitti säännöllisen harjoittelun valmennuksessa. Hän oli mukana 16-vuotiaana Montrealin olympialaisissa 1976 ja teki 1 500 metrin vapaauinnissa Euroopan-ennätyksen mutta jäi viidenneksi. Samalla matkalla vuoden 1977 EM-kisoissa hän voitti kultaa. MM-kilpailuissa 1978 Berliinissä hän voitti kultaa sekä 400 metrin vapaauinnissa (ME-ajalla) että 1 500 metrin vapaauinnissa. Vuotta myöhemmin hän ui ensimmäisenä ihmisenä 800 metrin vapaauinnin alle 8 minuutin. Moskovan olympialaisissa 1980 Salnikov voitti kolme kultaa: 1 500 metrin vapaauinnissa uiden matkan ensimmäisenä alle 15 minuutin, aikaan 14.58,27, sekä 400 metrin vapaauinnissa ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä
S/S Heinävesi

S/S Heinävesi (IMO 86346870) on höyrylaiva, joka alkaa liikennöidä uudistettuna Savonlinna–Virtasalmi–Punkaharju ja Savonlinna–Joensuu–Savonlinna sekä Kuopio–Savonlinna–Oravi–Heinävesi vuonna 2022. Laiva rakennettiin Varkaudessa Paul Wahl & Co:n telakalla 1906. Laiva siirtyi heti valmistuttuaan Heinäveden reitille välille Savonlinna–Heinävesi–Kuopio–Heinävesi–Savonlinna, johon oli juuri valmistunut yhteys Heinäveden kunnasta Savonlinnaan Karvion, Kerman, Vihovuonteen ja Pilpan kanavien kautta. Se kuului Heinäveden Höyryvenhe Osuuskunnalle ja myöhemmin Heinäveden Höyrylaiva Oy:lle. Vuosisadan alkukymmeninä kesäisin se oli tärkeä tai jopa ainoa kulkuväline ihmisille, jotka asuivat lähellä laivareittiä. Sillä mentiin kaupunkiin, vietiin torille myytäväksi maataloustuotteita ja käytiin ostoksilla. Laivareittien varsilla asuvien liikkuminen tuli helpommaksi 1950-luvulla autokannan kasvaessa ja teiden lisääntyessä. Tällöin liikenne laivalla väheni ja Heinävesi siirtyi kuljettamaan turisteja. Halkoja, joilla höyrykattilaa lämmitettiin, kului yksi kuutiometri tunnissa täydellä vauhdilla ajettaessa. Halkoja oli varattu matkan varrella oleville muutamille laitureille, joista varastoja täydennettiin. Nykyään polttoaineena käytetään polttoöljyä. Vuonna 1965 laivaan asennettiin öljypoltin ja öljytankit asetettiin halkovarastoihin
Wichita

Koordinaatit: 37°41′20″N, 97°20′10″W Wichita on Yhdysvaltain Keskilännessä sijaitsevan Kansasin osavaltion suurin kaupunki ja Sedgwickin piirikunnan hallintokeskus. Kaupungin pinta-ala on 411 km² ja arvioitu asukasluku 386 552 (2013). Metropolialueella asuu 637 394 asukasta ja 100 mailin säteellä noin miljoona asukasta (2013). Wichita on Etelä-Kansasin tärkein kauppa- ja teollisuuskaupunki. Wichitan kaupunki perustettiin 21. heinäkuuta 1870. Varhaisimmat pysyvät asukkaat alueella olivat wichita-heimon intiaaneja, jotka olivat asuttaneet aluetta jo satoja vuosia ennen uudisasukkaita. Intiaaneille seutu oli ollut tärkeä kauppapaikka. Vuonna 1868 J.R. Mead perusti Little Arkansas- ja Arkansasjokien yhtymäkohtaan kauppa-aseman, ja Wichita alkoi kehittyä. Jesse Chisholm, joka oli puoliverinen cherokee, saapui alueelle ensimmäisen kerran vuonna 1863
Alvet

Alvet Wikispeciesissä Alvet Commonsissa Alvet eli alpit (Lysimachia) on esikkokasvien (Primulaceae) heimoon ja Myrsinoideae-alaheimoon kuuluva kasvisuku. Myrsinoideae-alaheimoa pidettiin ennen omana myrsikki- eli myrsinekasvien (Myrsinaceae) heimona. Alpien sukuun on yhdistetty useita aiemmin erillisiä sukuja, kuten pungat (Anagallis), alpiot (Asterolinon), rannikit (Glaux), alpiset (Pelletiera) ja metsätähdet (Trientalis). Alvet ovat monivuotisia ruohovartisia kasveja. Lehdet ovat ehytlaitaisia ja kasvavat vastakkain tai kiehkuroina. Verhiö on syvään liuskainen ja teriö 5–7-lehtinen. Hedelmä on pallomainen kota. Alpia tunnetaan lähes 280 lajia, joita esiintyy maailmanlaajuisesti. Euroopassa kasvaa luontaisena noin 10 lajia. Alpiin kuuluvat muun muassa seuraavat lajit: Sukujen yhdistämisen vuoksi alpiin siirrettyjä lajeja ovat myös:
Tijuana

Koordinaatit: 32°31′30″N, 117°02′0″W Tijuana ([tiˈxwana]) on Meksikon Baja Californian osavaltion suurin kaupunki ja koko maan toiseksi suurin kaupunki. Se sijaitsee Meksikon ja Yhdysvaltojen rajalla. Tijuana on maansa läntisin ja yksi pohjoisimmista kaupungeista, ja sitä kutsutaankin Meksikon nurkaksi. Vuonna 2020 kaupungissa oli 1,8 miljoonaa asukasta. Kaupunki on perustettu vuonna 1889. Tijuanassa on toiminut 1950-luvulta alkaen monia kansainvälisiä teollisuusyrityksiä kuten Panasonic ja Sony.
American Idol

American Idol (aiemmalta nimeltään American Idol: The Search for a Superstar) on vuosina 2002–2016 ja uudelleen vuodesta 2018 alkaen esitetty yhdysvaltalainen laulajien kykyjenetsintä- ja televisio-ohjelma, joka perustuu brittiläiseen formaattiin Pop Idol. Ohjelman kehitti televisio- ja levytuottaja Simon Fuller. Fox-televisiokanava esitti American Idolia Yhdysvaltain televisiossa sen 15 ensimmäistä tuotantokautta vuosina 2002–2016. Viidennentoista tuotantokauden jälkeen ohjelman teko lopetettiin. ABC osti ohjelman oikeudet vuonna 2017. Sarjan 16. esityskausi alkoi ABC-kanavalla maaliskuussa 2018. Kilpailussa olevat tuomarit seulovat kymmenien tuhansien joukosta mielestään lahjakkaimmat ja kiinnostavimmat laulajat. Ohjelmassa on kolme tai neljä tuomaria, joiden joukossa on usein ollut viihdemaailman tähtiä. Juontajana on toiminut alusta asti Ryan Seacrest. Ohjelman alussa tuomarit valitsevat kilpailijoita jatkoon, mutta ohjelman edetessä valinta siirtyy katsojille, jotka valitsevat lopullisen voittajan. Ohjelman katsojamäärä Yhdysvalloissa oli parhaimmillaan vuonna 2006, jolloin sitä seurasi keskimäärin yli 30 miljoonaa katsojaa jaksoa kohti
Suomenvuohi

Suomenvuohi on ainoa suomalaisperäinen vuohirotu. Suomenvuohi kasvattaa talveksi pitkän talvikarvan. Väriltään suomenvuohet voivat olla muun muassa valkoisia, mustia, ruskeita, harmaa tai kirjavia. Suomenvuohen karva on tiheää ja pitkää, varsinkin selässä ja reisissä. Kuttu painaa aikuisena keskimäärin 40-60 kg ja pukki 50-70 kg. Suomenvuohi on sukua muille pohjoismaisille alkuperäisvuohiroduille. Sen säkä on noin 40-80 cm korkea. Suomenvuohi voi olla sarveton tai sarvellinen. Se elää noin kymmenvuotiaaksi, jotkut taas vielä vanhemmaksi. Suomenvuohia arvioidaan olevan Suomessa noin 6 500.
Rob Pilatus

Robert ”Rob” Pilatus (8. kesäkuuta 1965 New York, USA – 2. huhtikuuta 1998 Frankfurt, Saksa) oli saksalainen esiintyjä, joka tunnetaan parhaiten Milli Vanilli -duon toisena jäsenenä. Robert Pilatuksen äiti oli saksalainen striptease-tanssija ja isä amerikkalainen sotilas. Robert oli orpo ja vietti ensimmäiset elinvuotensa orpokodissa Baijerissa, Saksassa. Hänet adoptoitiin müncheniläiseen perheeseen. Hän karkasi kotoaan 15-vuotiaana ja elätti itseään muun muassa DJ-keikoilla, tarjoilijana ja mallina. Pilatus harrasti breakdancea, ja hän oli niin hyvä, että sai kutsun kansainvälisiin breakdancing-kisoihin New Yorkiin vuonna 1984. Yökerhossa ollessaan hän tapasi toisen eurooppalaisen nuoren miehen, ranskalaisen Fabrice Morvanin, josta tuli Robertin paras ystävä. He muuttivat yhdessä Müncheniin ja unelmoivat kuuluisuudesta. 1. tammikuuta 1988 Pilatus ja Morvan saivat kutsun tuottaja Frank Farianin studiolle, ja Farian lupasi tehdä heistä kuuluisia laulajia
Uno Harva

Uno Nils Oskar Harva (vuoteen 1927 Holmberg, myös Holmberg-Harva; 31. elokuuta 1882 Ypäjä – 13. elokuuta 1949 Turku) oli kansainvälisesti tunnettu suomalainen uskontotieteilijä, joka loi Rafael Karstenin ohella ensimmäisenä pohjaa tieteenalan vakiintumiselle. Hän luopui papin virastaan laajentaakseen opintojaan ja teki kenttätyömatkoja Etelä-Venäjälle ja Siperiaan suomensukuisten kansojen pariin. E. N. Setälän ohella hän esitti näkemyksen, jonka mukaan Sampo tarkoittaa kansainvälisesti tunnettua maailmanpylvästä. Hän toimi muun muassa sosiologian professorina Turun yliopistossa, Porthan-Seuran esimiehenä vuosina 1936–1949 ja Kalevalaseuran sihteerinä 1920–1922. Uno Harva syntyi 31. elokuuta 1882 Ypäjällä. Hänen isänsä Gustaf Oskar Holmberg toimi pojan syntyessä Ypäjän seurakunnan kappalaisena. Hänen äitinsä oli Mathilda Wilhelmina Holmberg, o
Saint-Tropez

Koordinaatit: 43°16′23.87″N, 6°38′22.64″E Saint-Tropez on kunta Ranskan Rivieralla 60 kilometriä Toulonista. Sen asukasluku on 5 612 (vuonna 2006) ja pinta-ala on 11,18 neliökilometriä. Antiikin aikana Saint-Tropezin paikalla sijaitsi mahdollisesti kreikkalainen, Massaliasta käsin perustettu Athenopoliin kaupunki. Saint-Tropez on ollut muotimaailman eliitin suosima rantalomakohde 1920-luvulta alkaen. Toisessa maailmansodassa liittoutuneet nousivat sieltä maihin Ranskaan. Sodan jälkeen ranskalaiset eksistentialistit alkoivat viettää siellä kesiään. 1950-luvulla siitä tuli erityisen suosittu, osittain näyttelijä Brigitte Bardot'n ansiosta. Saint-Tropez’n satamassa on loistoristeilijöitä ja terassikahviloita. Naapurikunnat ovat Gassin ja Ramatuelle.
Suggestio

Suggestio on erään yksinkertaisen määritelmän mukaan toimintaa, jolla ihmisen aivoihin juurrutetaan jokin ajatus. Hypnoositutkija André Muller Weitzenhofferin määritelmän mukaan suggestio on mikä tahansa viestinnän muoto – verbaalinen tai nonverbaalinen, yksinkertainen tai monimutkainen – jonka tarkoituksena on saada kohdehenkilö kokemaan asioita tai toimimaan tietyllä tavalla, joko tahtonsa mukaisesti tai sen vastaisesti. Kehotuksesta suggestio eroaa siinä, että suggestiota hoitaa egon alitajuinen osa mutta kehotusta käsittelee pääasiassa egon tietoinen osa. Suggestioita tavataan monella alueella, kuten opetuksessa, mainonnassa, politiikassa, uskonnoissa ja ideologioissa. Suggestioherkkyys on alttiutta reagoida informaatioon ja annettuihin suggestioihin. Suggestioherkkyys on pysyvä persoonallisuuden ominaisuus, joka on herkimmillään noin 10 vuoden iästä murrosikään. Naiset ovat miehiä herkempiä suggestioille. Herkät ihmiset hyötyvät suggestioista eniten. Hypnoositilassa oleva ihminen on altteimmillaan vastaanottamaan suggestioita. Hypnotisointi ei kuitenkaan tuo välttämättä mitään lisäarvoa verrattuna pelkkän oman mielikuvituksen käyttöön,vaan voi jopa heikentää suggestioiden vaikutusta. Psykologit Wayne Braffman ja Irving Kirsch havaitsivat tutkimuksessaan, että 54 prosenttia hypnotisoiduista koehenkilöistä ei reagoinut annettuihin suggestioihin yhtään voimakkaammin kuin pelkän mielikuvituksen varassa toimineet. Lisäksi 25 prosenttia hypnotisoiduista reagoi annettuihin suggestioihin heikommin kuin pelkkää mielikuvitustaan käyttäneet
Itsesuggestio

Itsesuggestio eli autosuggestio on suggestiomenetelmä, jossa henkilö pyrkii vaikuttamaan alitajuntaansa niin sanotun sisäisen puheen avulla. Itsesuggestion tarkoitus on ohjata ihmisen mieltä positiiviseen suuntaan. Itsesuggestiota käytetään esimerkiksi rituaaleissa, joissa pyritään muokkaamaan tietoisuuden tilaa esimerkiksi mantroja toistamalla. Itsesuggestiota voidaan käyttää myös keskittymisen kohentamiseen ja shaolin-munkit kykenevät suggestoimaan itselleen kivuttoman tilan muun muassa meditaation avulla. Itsesuggestiota käytetään myös lisäämään mahdollisuutta nähdä selkounia.lähde? Itsesuggestiota voidaan käyttää myös esimerkiksi painon tai addiktioiden hallinnan apuna.lähde? Ihmisten suggestioherkkyys vaihtelee siten, että 10–15 prosenttia ei reagoi juuri lainkaan suggestioihin, toiset 10–15 prosenttia reagoivat herkästi ja loput 70–80 prosenttia reagoivat jonkin verran.
Salvatore Antibo

Salvatore Antibo (s. 7. helmikuuta 1962 Altofonte, Palermo, Italia) on entinen italialainen kestävyysjuoksija. Antibo sijoittui 10 000 metrillä 1986 EM-kisoissa pronssille Italian ottaessa kolmoisvoiton, 1988 Soulin olympialaisissa hopealle Brahim Boutayebin takana. 1990 Splitin EM-kisoissa hän voitti kultaa sekä 5 000 että 10 000 metrillä. 5 000 metrin kultamitalin hän voitti juoksun alun kaatumisesta huolimatta. 1991 Tokion MM-kisoissa hän yritti 10 000 metrillä omalaatuista taktiikkaa tekemällä pyrähdyksiä, mutta ei selvinnyt mitaleille. Antibon ennätys 10 000 metrillä on 27.16,51 (1989, Helsinki) ja se jäi aikanaan vain 2,70 sekuntia Fernando Mameden silloisesta maailmanennätyksestä.
Dwain Chambers

Dwain Chambers (s. 5. huhtikuuta 1978 Lontoo) on brittiläinen pikajuoksija, joka vuonna 2003 jäi kiinni design-steroidi THG:n käytöstä. Kilparadoille hän palasi kilpailukieltonsa jälkeen kesäkuussa 2006. Vuonna 1995 Chambers voitti 100 metrillä ja pikaviestissä junioreiden Euroopan-mestaruuden. Vuonna 1997 hän voitti jälleen sekä 100 metrin että pikaviestin junioreiden Euroopan-mestaruuden. 1998 Budapestin EM-kisoissa Chambers sijoittui 100 metrillä hopealle ajalla 10,10. Seuraavan vuoden Sevillan MM-kisoissa hän juoksi 100 metrillä kolmanneksi ajalla 9,97. Münchenin EM-kisoissa 2002 Chambers voitti kultaa sekä 100 metrillä että pikaviestissä Ison-Britannian pikaviestijoukkueessa. Syyskuussa 2002 Pariisissa Chambers juoksi ennätyksensä (9,87) sivuten maanmiehensä Linford Christien silloista Euroopan ennätystä. Pariisin MM-kilpailuissa 2003 Chambers sijoittui 100 metrillä neljänneksi ja pikaviestissä toiseksi. Myöhemmin kuitenkin kaikki nämä tulokset, aikavälillä 1