nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Komeettakala

Elinvoimainen  Calloplesiops altivelis(Steindachner, 1903) Komeettakala Commonsissa Komeettakala (Calloplesiops altivelis) on Indopasifiselta merialueelta kotoisin oleva riutta-akvaarioonkin sopiva kala. Luonnossa se elää 3–50 m:n syvyydessä. Komeettakala voi kasvaa korkeintaan 20 cm pitkäksi. Väritykseltään se on tumman ruskea vaalean sinisin pilkuin sekä muutamin keltaisin yksityiskohdin. Nuorella kalalla pisteet ovat harvemmassa ja suurikokoisempia kuin aikuisella. Valkoinen valesilmä kalan takaosassa erehdyttää saalistajia luulemaan sitä mureenan pääksi. Akvaariossa on oltava paljon piilopaikkoja komeettakalalle, joka liikkuu mieluiten hämärässä. Kala on riuttaturvallinen, mutta syö pelkästään elävää ravintoa kuten pienempiä kaloja ja selkärangattomia kuten katkarapuja. Veden lämpötilan tulisi olla noin 26 °C ja pH:n 8,1–8,4. Akvaarion tilavuuden tulisi olla vähintään 210 l.
BBC World News

BBC World News (aiemmin BBC World) on Britannian yleisradioyhtiö BBC:n omistama kansainvälinen englanninkielinen uutiskanava. Se on BBC:n katsotuin kanava. Tasatunnein lähetettävien uutisten lisäksi kanava esittää muun muassa dokumentteja, elämäntapaohjelmia ja haastatteluja. BBC World Newsin katsotaan olevan maailman katsotuin uutiskanava, voittaen katsojaluvuissa CNN Internationalin ja Al Jazeera Englishin. BBC World News on palkittu useaan otteeseen maailman parhaana uutiskanavana. Kanava rahoitetaan täysin mainostuloilla ja tilausmaksuilla, toisin kuin BBC:n kotimaiset kanavat, jotka rahoitetaan lupamaksulla, ja BBC World Service -radiokanava, joka on ulkoministeriön rahoittama. BBC World perustettiin vuonna 1995, kun BBC World Service Television jaettiin kahdeksi kanavaksi: BBC Worldiksi ja BBC Primeksi, joka esittää viihteellisempää ohjelmistoa. Vuosien saatossa kanava on muuttanut ulkoasuaan ja ilmettään useita kertoja. Vuosina 1995-1997 kanava käytti vain muutamia grafiikoita kuvaamaan nimeään, samalla kun uutisstudio muistutti BBC:n kansallisen BBC One -kanavan uutisstudiota. Vuosien varrella kanava käytti ilmeenään muun muassa kuvitteellisia lippuja 1990-luvulla ja punaista maapalloa 2000-luvun alussa. Syyskuussa 1998 BBC World aloitti lähetykset noin 350 000:ssa suomalaisessa kaapeli-tv taloudessa. Vuonna 2011 aiemmin ilmaisena näkynyt kanava on useissa kaupungeissa siirretty maksukortin taakse
Nyy2 Lupi

Nyy2 Lupi (ν2 Lupi, HR 5699) on Aurinkoa muistuttava tähti 47.2 valovuoden päässä Maasta. Se on keltainen pääsarjan tähti, jonka spektrityyppi on G2-5 V. Tähden massa on suunnilleen sama kuin Auringon, ja läpimitta 0,99 Auringon läpimittaa. Luminositeetti 0,97 Aurinkoa.
Rautatalo

Rautatalo on rakennus Helsingin Kluuvin kaupunginosassa Gasellin korttelissa osoitteessa Keskuskatu 3. Rautatalon suunnitteli suomalainen arkkitehti Alvar Aalto ja se valmistui vuonna 1955. Rakennus sijaitsee Domus Litoniin ja Kinopalatsin liiketalon välissä. Rautatalo tehtiin rautakauppa-alan keskusjärjestöjen rakennukseksi, mistä juontuu sen nimi. Kutsukilpailun Rautatalosta järjesti Hakasalmen Oy vuonna 1951. Aalto voitti kilpailun ehdotuksellaan, jossa uusi rakennus liitettiin taitavasti jo olemassa olevaan ympäristöön. Rakennuksen tärkein tila on Marmorihalli, katutasoa ylempänä oleva kolmen kerroksen korkuinen kattovalaistu valopiha, jota kiertävät toimistokerroksien parvet. Salin lattia on marmoria ja parvien kaiteet päällystetty travertiinilla. Salissa toimi rakennuksen valmistumisesta lähtien Colombian, myöhemmin Fazerin kahvila. Siitä ja sen miljööstä tuli suihkulähteineen ja viherkasveineen suosittu keidas keskelle kaupunkia, mutta kahvilatoiminta lakkasi 1980-luvun puolivälissä. Nykypäivänä tilassa toimii ravintola Dylan Marmoripiha Rautatalon Keskuskadun puoleinen julkisivu on kuparia, pronssia ja lasia. Se on yksi ensimmäisistä verhojulkisivuista Helsingissä
Khii1 Orionis

Khii1 Orionis (χ1 Ori / χ1 Orionis ) on hieman Aurinkoa muistuttava tähti. Se on löydetty tähdenpeiton avulla. Tähti on mahdollisesti Ison karhun tähdistön liikkuvan ryhmän jäsen. Sen jäsenyydestä ei kuitenkaan ole yksimielisyyttä.
Seinäjoen suojeluskuntatalo

Seinäjoen suojeluskuntatalo on kolmen rakennuksen muodostama kokonaisuus Seinäjoella, Etelä-Pohjanmaalla. Kokonaisuuden suunnittelusta on vastannut suomalainen arkkitehti Alvar Aalto, ja se oli hänen ensimmäinen julkinen työnsä. Kokonaisuus henkii 1920-luvun klassisismi. Se rakennettiin vuosina 1924–1926. Nykyisin suojeluskuntatalossa toimii Suojeluskunta- ja Lotta Svärd -museo. Suojeluskuntatalon sisäpihalle pystytettiin 1988 professori Pentti Papinahon veistämä Suojeluskuntalainen-patsas. Seinäjoen suojeluskuntatalo kuuluu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Edo-kausi

Edo-kausi (jap. 江戸時代, Edo-jidai), tunnetaan myös nimellä Tokugawa-kausi, on Japanin historian ajanjakso, joka käsittää vuodet 1600–1868. Ajanjakson tunnusomaisinta oli Edon tai Tokugawa-shōgunaatin hallinto, jonka virallisesti perusti 1603 ensimmäinen shōgun Tokugawa Ieyasu. Ajanjakso päättyi Meiji-restauraatioon ja vallan palauttamiseen viimeiseltä shōgunilta Tokugawa Yoshinobulta keisarille. Edo-kausi toi Japaniin yli 250 vuoden rauhan jakson, joka on yksi maailman historian pisimmistä sodattomista aikakausista. Edo-kausi tunnetaan myös Japanin modernin ajan alkuna. Ieyasun läntisistä daimioista Sekigaharan taistelussa saavuttama voitto antoi hänelle lähes kaiken vallan Japanissa. Hän tuhosi pian lukuisia daimioiden sukuja, alensi toiset ja jakoi sotasaaliin suvulleen ja liittolaisilleen. Ieyasu ei saanut läntisiä daimioita täydellisesti valtaansa, mutta shōgunin tittelin omaksuminen vakautti liittolaisjärjestelmää. Vahvistettuaan valtansa perustaa, Ieyasu asetti poikansa Tokugawa Hidetadan shōguniksi 1605. Toyotomit olivat edelleen huomattava uhka, ja Ieyasu käyttikin seuraavan vuosikymmenen heidän hävittämisekseen. Vuonna 1615 Tokugawan armeija tuhosi Toyotomin linnoituksen Osakassa
Scilly

Atollin kartta. muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa Scilly, tunnettu myös nimellä Manuae, on atolli, joka kuuluu Ranskan Polynesian Seurasaariin. Atolli on vain alle metrin korkeudella merenpinnasta olevien saarien muodostama ympyrä, joiden yhteispinta-ala on 4 km². Atollin laguunissa on lukuisia harvinaisia eliölajeja, ja se on ollut suojeltuna vuodesta 1992. Muun muassa monien saarien rannat ovat liemikilpikonnien munimisalueita ja atollissa on arviolta 3-4 miljoonaa osteria. Scillyn ensimmäinen eurooppalainen kävijä oli Samuel Wallis vuonna 1767. Tuolloin atollille perustettiin kylä, jonka jäännökset ovat yhä nähtävissä pääsaaren pohjoisosissa. 1855 saarelle haaksirikkoutui Julia Ann -niminen laiva, jonka miehistö ja matkustajat elivät atollilla kaksi kuukautta. Tuona aikana he muun muassa rakensivat veneen, jolla kävivät Raiateassa. Ei ole olemassa todisteita, että saaret olisivat olleet pysyvästi asuttuja ennen Julie Annin haaksirikkoa. Vuodesta 1952 lähtien saarella on vieraillut säännöllisesti koprakauppiaita ja raiatealaisia kalastajia. Atollille ei ole säännöllistä laiva- eikä lentoyhteyttä
Tallinnan teknillinen yliopisto

Tallinnan teknillinen yliopisto (lyhenne TTÜ, vir. Tallinna Tehnikaülikool) on Tallinnan vanhin ja Viron toiseksi suurin julkinen yliopisto. Yliopistossa on viisi tiedekuntaa, ja siellä opiskelee noin 10 000 opiskelijaa. Yliopiston historia ulottuu vuoteen 1918, jolloin yliopistoa edeltänyt akatemia perustettiin. Nykyisen nimensä yliopisto sai ennen neuvostomiehitystä vuonna 1938. Yliopisto sai alkunsa syksyllä 1918, kun insinöörejä yhdistävä Viron teknillinen seura alkoi järjestää Tallinnassa tekniikan alan erikoiskursseja. Viron itsenäistymisen jälkeen insinöörien, arkkitehtien ja insinöörien tarve kasvoi ja näin 1919 syntyi korkeakoulu Tallinna Tehnikum. Yliopisto sai nykyisen nimensä Viron ensimmäisen itsenäisyyskauden aikana vuonna 1938. Toisen maailmansodan puhkeaminen keskeytti väliaikaisesti yliopiston toiminnan, jota jatkettiin kuitenkin sodan loppumisen jälkeen läpi koko miehityskauden. Yliopisto on ollut koko sen historian ajan julkinen yliopisto ja nykyisin sen toimintaa sääntelee yliopiston toiminnasta annettu laki Tallinna Tehnikaülikooli seadus. Yliopisto on menestynyt kohtalaisen hyvin eri kansainvälisissä vertailuissa. THE-rankingin (Times Higher Education Ranking) mukaan yliopisto on kolmensadan parhaan Eurooppalaisen yliopiston joukossa ja QS-ranking (Quacquarelli Symonds) asetti yliopiston sijalle 328
Tallinnan yliopisto

Tallinnan yliopisto (lyhenne TÜ, viroksi Tallinna Ülikool) on Tallinnassa sijaitseva korkeakoulu, joka perustettiin vuonna 2005 pienempien korkeakoulujen fuusion tuloksena. Yliopiston kampus sijaitsee keskustassa sataman, Kadriorgin sekä presidentin virka-asunnon läheisyydessä. Yliopisto koostuu kuudesta tiedekunnasta, joissa opiskeli vuonna 2022 yhteensä 7124 opiskelijaa. Yliopisto perustettiin vuonna 2005, kun Baltian filmi, media ja taide-instituutti, Tallinnan pedagoginen instituutti, Tallinnan historian tutkimuslaitos sekä Viron akateeminen kirjasto yhdistyivät korkeakouluksi. Yliopistossa opiskeli vuonna 2022 yhteensä 7124 opiskelijaa ja sen henkilökunnan koko oli 458. Yliopistolla on 117 opinto-ohjelmaa, joista 22 on englanninkielisiä. Suurin osa opetuksesta on Tallinnassa, mutta yliopistolla on myös toimipiste Helsingissä. Yliopiston painopistealueita ovat mm. kestävä kehitys, valmentaminen akateemista uraa varten sekä yhteiskunnallisen dialogin lisääminen. Yliopistossa on kuusi tiedekuntaa sekä kaksi itsenäistä laitosta. Tiedekunnat sekä laitokset tekevät tutkimusta muun muassa humanistisissa tieteissä, taiteessa ja luonnontieteissä. Tallinnan yliopisto jakautuu useisiin osakampuksiin, joista useimmat sijaitsevat Tallinnan keskustassa
Kuolema Venetsiassa (elokuva)

Kuolema Venetsiassa (Morte a Venezia) on Luchino Viscontin ohjaama draamaelokuva vuodelta 1971. Se perustuu Thomas Mannin novelliin Kuolema Venetsiassa, joka ilmestyi vuonna 1912. Elokuvan pääroolissa säveltäjä Gustav von Aschenbachia näyttelee Dirk Bogarde ja nuorta Tadziota ruotsalainen Björn Andrésen. Elokuva perustuu keskeisesti Thomas Mannin novelliin, mutta mukana on myös Mannin romaanin Tohtori Faustuksen piirteitä. Kolmas teos, joka on jättänyt jälkensä varsinkin hotellin johtajan henkilöön, on Marcel Proustin Kadonnutta aikaa etsimässä.lähde? Etsittyään Tadzion rooliin sopivaa nuorukaista ympäri Eurooppaa ulottuneella roolituskiertueella Visconti valitsi rooliin lopulta Roy Anderssonin elokuvassa Eräs rakkaustarina (1970) sivuosaa esittäneen ruotsalaisen Björn Andrésenin. Elokuvan puvustuksesta vastasi muotitaiteilija Piero Tosi, joka oli sitä ennen työskennellyt jo parissa Viscontin elokuvassa, monissa Milanon La Scalan oopperaproduktioissa ja Pier Paolo Pasolinin Medeiassa (1969). Läpi koko elokuvan sen tärkeänä musiikkiteemana soi Mahlerin viidennen sinfonian Adagietto. Helsingin Sanomien Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1984 Kuoleman Venetsiassa kuuluvan Sivullisen (1967) ja Kadotettujen (1969) tavoin ohjaajan 1970-luvun taitteen teoksiin, joissa tämä tutki eksistentialismia sekä rappion ja kuoleman teemoja: ”Visconti esittelee taiteilijan psykologisesti perustellun yksilötragedian taustalla Venetsian ympäristön kylmänä ja pysähtyneenä.” Fränti kutsui elokuvaa pienimuotoiseksi kuvalliseksi runoksi ja sanoi sen musiikiksi valitun Mahlerin 5. sinfonian Adagietton osoittavan Viscontin taitoa elokuviensa musiikin valinnassa.
Sarah Ioannides

Sarah Ioannides (s. 1972) on kapellimestari. Hän syntyi Australiassa skottilaisille ja kyproksenkreikkalaisille vanhemmille, mutta aloitti opintonsa Lontoossa. Valmistuttuaan Juilliard School of Musicissa Sarah Ioannides toimi Tan Dunin apulaiskapellimestarina Cincinnatin sinfoniaorkesterin kanssa. Tällä hetkellä Ioannides toimii El Pason sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina Teksasissa sekä Spartanburgin filharmonisen orkesterin ylikapellimestarina Etelä-Carolinassa.
Festival dei Due Mondi

Festival dei Due Mondi ('Kahden maailman festivaali') on vuotuinen kesäisin Spoletossa Italiassa kesä-heinäkuun vaihteessa järjestettävä musiikki- ja oopperafestivaali. Festivaalin perusti säveltäjä Gian Carlo Menotti vuonna 1958. Festivaalilla esitetään musiikkia, oopperaa, tanssia, näytelmiä ja visuaalista taidetta sekä järjestetään luonnontieteitä käsitteleviä keskustelutilaisuuksia. Koska Spoleto oli pieni kaupunki, jossa kiinteistöt ja palvelut olivat siihen aikaan edullisia ja koska paikkakunnalla on kaksi katettua teatteria, amfiteatteri ja muita esiintymistiloja, Menotti valitsi sen taidetapahtuman pitopaikaksi. Spoleto on melko lähellä Roomaa, ja sinne on hyvät rautatieyhteydet. Tapahtumasta on kehittynyt yksi Italian merkittävimmistä kulttuuri-ilmiöistä. Kolmen viikon mittaisen tapahtuman aikana tarjolla on musiikkia, teatteria ja tanssiesityksiä. Jossakin vaiheessa sitä pidettiin merkittävänä siellä pidettyjen nykyveistotaiteen näyttelyiden ansiosta, mistä kertovat muun muassa siellä olevat Alexander Calderin teokset. Varojen puutteen vuoksi ja siksi että vastaavia festivaaleja järjestetään nykyisin ympäri Italiaa, Spoletossa pidettävä festivaali on menettänyt kansainvälistä merkitystään. Se on kuitenkin yhtä merkittävä kulttuuritapahtuma. Sanat "Kaksi maailma" festivaalin nimessä tarkoittava, että se liittyy Charlestonissa Etelä-Carolinassa Yhdysvalloissa vuosittain touko-kesäkuussa järjestettävään sisarhankkeeseen Spoleton festivaaliin. Menottin suvun kanssa käytyjen kiistojen jälkeen yhdysvaltalainen Spoleton festivaali on nykyisin itsenäinen
Ivan Maiski

Ivan Mihailovitš Maiski (ven. Ива́н Миха́йлович Ма́йский, ent. Jan Lachowiecki tai Ljukovetski 19. tammikuuta 1884 – 3. syyskuuta 1975) oli neuvostoliittolainen diplomaatti, historioitsija ja poliitikko. Maiski oli lähettiläänä Helsingissä vuosina 1929–1932 ja suurlähettiläänä Lontoossa 1933–1943. Helsingissä ollessaan hän allekirjoitti Suomen ja Neuvostoliiton välisen hyökkäämättömyyssopimuksen. Ivan Maiskin alkuperäinen nimi oli Jan Lachowiecki, ja hän syntyi venäläistyneeseen puolanjuutalaiseen perheeseen Venäjän keisarikunnassa. Valmistuttuaan historioitsijaksi Moskovan yliopistosta vuonna 1903 Maiski liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen menševikkien puolelle. Vuonna 1908 Maiski lähti Venäjältä Länsi-Eurooppaan, jossa hän oppi englantia ja ranskaa. Kun Venäjän sisällissota alkoi, Maiski palasi Venäjälle ja asettui asumaan Samaraan. Hän liittyi heinäkuussa 1918 oma-aloitteisesti ministeriksi sosialistivallankumouksellisten johdolla perustettuun antibolševistiseen Samaran hallitukseen eli Komutšiin, minkä seurauksena hänet erotettiin menševikkipuolueen keskuskomiteasta
Petsamon rata

Petsamon rata oli vuosina 1918–1944 suunnitteilla ollut rautatiehanke, joka olisi yhdistänyt Jäämeren rannikon Suomen rataverkkoon. Ratahanke peruuntui jatkosodan päättyessä vuonna 1944, kun Suomi luovutti Petsamon Neuvostoliitolle aseleposopimuksen ehtojen mukaisesti. Ensimmäinen ehdotus rautatien rakentamiseksi Petsamon vuonolle tehtiin vuoden 1918 valtiopäivillä. Silloinen oppositio esitti vapaaherra R. A. Wreden johdolla vastaehdotuksena niin sanotun Aunuksen radan rakentamiselle (Matkaselkä–Vaaseni) radan rakentamista Rovaniemeltä joko Petsamoon tai Näätämön eli Neidemin kirkonkylään Norjan alueelle, noin 70 kilometriä Petsamosta länteen. Myös niin sanottuun Suuren Kulkulaitoskomitean ehdotukseen, joka luovutettiin 20. marraskuuta 1920, kuului esitys radasta Jäämeren rannikolle. Jo sitä ennen, kesällä 1918, Suomessa olleet saksalaissotilaat olivat suunnitelleet rautatien rakentamista Rovaniemeltä pohjoiseen. Kun Petsamo ja sen mukana osa Jäämeren rannikkoa oli Tarton rauhassa 1920 siirtynyt Suomelle, se herätti laajoissa piireissä mielenkiintoa. Ulkomailta käsin tehtiin useita kyselyjä siitä, minkälaisia metsätoimilupia Suomen hallitus voisi myöntää yksityiselle yhtiölle, joka ottaisi tehtäväkseen rautatien rakentamisen Petsamoon. Saadakseen tästä laajakantaisesta kysymyksestä ja Pohjois-Suomen liikenneoloista yleensäkin selvityksen valtioneuvosto antoi silloisen professorin, sittemmin pääjohtajan Jalmar Castrénin tehtäväksi laatia ”taloudellisen suunnitelman rautatielle Petsamoon Lapin etuja ja radan kannattavuutta silmällä pitäen; sekä sen nojalla antaa lausunto siitä, olisiko Petsamon rata rakennettava valtion toimesta vai jonkun yksityisen yhtymän välityksellä; ja laatia ehdotus niistä ehdoista, joilla radan rakentaminen olisi yksityisten tehtäväksi luovutettava”
Pingu

Pingu on sveitsiläinen lapsille suunnattu animaatiosarja, jossa seurataan nuoren Pingu-nimisen pingviinin elämää. Animaattorit Otmar Gutmann ja Harold Muecke loivat Pingun vuonna 1984. Suomessa Pingua on esitetty Yleisradion kanavilla. Alkujaan Pingua tehtiin 104 viiden minuutin mittaista jaksoa vuodesta 1986 alkaen. Sarjassa käytettiin vaha-animaatiotekniikkaa ja se luotiin Trickfilmstudiolla Sveitsissä. Vuonna 1997 tuotettiin 20 minuutin pituinen erikoisjakso "Pingu: Erikoiset häät". Vuonna 2001 brittiläinen HIT Entertainment osti Pingun oikeudet 15,9 miljoonalla punnalla ja on sittemmin tuottanut 52 uutta jaksoa.
Server Side Includes

Server Side Includes (SSI) on HTTP-palvelimella suoritettava komentosarjakieli. Nimensä mukaisesti kielen suurin hyöty tulee palvelimen tiedostojen sisällytyksestä verkkosivuun, mutta kieli tukee myös muutamia muita toimintoja, kuten erilaisten komentojen ajamista ja niiden tulosteen kokoamista sivun osaksi ja ympäristömuuttujien tulostamista. Näiden lisäksi kielessä on alkeellinen ehtolausemoottori, joka tukee if-elseif-else -ehtoja. SSI:n käyttämiseksi se on kytkettävä päälle palvelimelle. HTML-sivuissa joissa käytetään SSI:n komentoja käytetään yleensä tiedostopäätettä .shtml. Yleisistä palvelinohjelmistoista ainakin Apache, LiteSpeed, nginx, lighttpd ja Internet Information Services tuntevat tekniikan. Kielen perussyntaksi on <!--#käsky parametri=arvo parametri=arvo -->. Jos SSI ei ole käytössä, SSI-koodi ei näy HTML-sivulla, koska <!-- teksti --> merkitsee kommenttia. Välilyönnit <-merkin ja käskyn välissä eivät ole sallittuja.
Magdeburgin ryöstö

Magdeburgin ryöstö tapahtui 20. toukokuuta 1631 kolmikymmenvuotisen sodan aikana, kun Johann Tillyn johtama katolinen armeija piirityksen jälkeen valtasi ja ryösti Magdeburgin kaupungin. Ajan tavan mukaista oli, että rynnäköllä vallatut kaupungit ryöstettiin, mutta Magdeburg oli poikkeuksellinen tapaus. Kaupungin ryöstö esitettiin ympäri Eurooppaa katolilaisten tekemänä tahallisena protestanttien joukkomurhana. Kostonkierre Ruotsin kuningas Kustaa II Aadolfin ja Tillyn armeijoiden välillä huipentui Magdeburgissa, ja kolmikymmenvuotinen sota muuttui pysyvästi raaemmaksi ja vahingollisemmaksi siviiliväestölle. Magdeburg oli strategisesti merkittävä. Se hallitsi Elben pohjois–etelä-suuntaista jokiliikennettä, eikä sen pohjoispuolella ollut yhtään siltaa, jota pitkin olisi joen voinut ylittää. Kaupungin hallinta mahdollisti liikkumisen Elben yli tai jokea pitkin, ja se oli siis portti armeijoille länsi–itä- ja pohjois–etelä-suunnassa. Maaliskuussa 1631 ruotsalaisilla oli mahdollisuus kohdata Johann Tilly kenttätaistelussa katolilaisten vallattua Neubrandenburgin, mutta tilaisuus kuivui kokoon Kustaa II Aadolfin epäröinnin vuoksi. Alipäällikkönsä Gottfried Heinrich Pappenheimin ehdotuksesta Tilly siirtyi seuraavaksi piirittämään Magdeburgia. Katolilaiset olivat estäneet kaupungin yhteydet ulkomaailmaan jo marraskuusta 1630 lähtien, mutta nyt Tilly ryhtyi toimeen tarkoituksenaan vallata kaupunki. Tilly tiesi, että Kustaalla olisi vaikeuksia tulla kaupungin avuksi läpi puolueettomien Brandenburgin ja Saksin, ja Kustaa halusikin kunnioittaa mahdollisten tulevien liittolaistensa puolueettomuutta
Villa Tammekann

Villa Tammekann on rakennus Tartossa. Sen on suunnitellut Alvar Aalto, ja se on ainoa Aallon suunnittelema rakennus Virossa. Rakennuksen rakennutti maantieteen professori August Tammekann perheensä omakotitaloksi. Rakennustyöt alkoivat vuonna 1932, ja Tammekannit muuttivat keskeneräiseen taloon vuonna 1933. Rakennus ei valmistunut sellaiseksi, kuin Aalto oli sen suunnitellut. Tammekannit pakenivat miehitystä vuonna 1940. Neuvostoaikana huvilasta tehtiin pienkerrostalo, jossa asui jopa 6–8 taloutta. Villa Tammekann on kooltaan noin 300 neliömetriä, ja tilat jakautuvat kolmeen kerrokseen. Talo sijaitsee Tähtveren puutarhakaupunginosassa, josta tehtiin vuonna 1996 kaupunkiarkkitehtoninen suojelualue. Nykyisin Villa Tammekann on Turun Yliopistosäätiön omistuksessa. Säätiö osti sen professori Tammekannin lapsilta, Paavo ja Eeva-Maija Tammekannilta vuonna 1998. Rakennusta alettiin tuolloin korjata mahdollisimman tarkasti vastaamaan Aallon alkuperäisiä suunnitelmia, toisin sanoen Villa Tammekann rakennettiin viimein valmiiksi sellaiseksi, kuin Alvar Aalto oli sen suunnitellut rakennettavan
Thunderbird (vuoristorata)

Thunderbird on maailman pohjoisin täysimittainen puinen vuoristorata. Se sijaitsee Lapuanjoen rannassa Etelä-Pohjanmaalla Kauhavan kunnassa Powerpark-monitoimipuistossa. Vuoristoradan on suunnitellut amerikkalainen puisten vuoristoratojen rakentamiseen erikoistunut Great Coasters International (GCI). Vuoristoradan tilaajana oli monitoimipuiston taustalla toimiva Lillbacka Group. Thunderbird on GCI:n ensimmäinen rata Euroopassa. Radan rakentaminen aloitettiin loppukesällä 2005, ja laite valmistui suunnitellun aikataulun mukaan kauden 2006 avajaisiin. Radan valmistumista pystyi seuraamaan lähes reaaliaikaisesti monitoimipuiston internetsivujen kautta web-kameran välityksellä. Vuoristorata otettiin käyttöön lauantaina 29. huhtikuuta 2006, ja se nousi heti ensimmäisenä vuotenaan Powerpark-monitoimipuistossa sijaitsevan PowerLand-huvipuiston suosituimmaksi laitteeksi. Rata on 25 metriä korkea, 826,6 metriä pitkä, ja vaunujen nopeus on noin 77 km/h. Rakennusvaiheessa rataan käytettiin tuhat kuutiometriä puuta, 750 000 pulttia ja 1,8 miljoonaa naulaa. Puutavaran rataan toimitti Alajärvellä sijaitseva Myllyahon Saha Oy, ja painekyllästyksestä vastasi Finnforest
Pohjois-Bačka

Pohjois-Bačkan piirikunta (serbiksi: Севернобачки округ, Severnobački okrug; unkariksi: Észak Bácskai Körzet; kroaatiksi: Sjevernobački okrug; bunjevaciksi: Sjevernobački okrug; slovakiksi: Severobáčsky okres; ruteeniksi: Сивернобачки окрух; romaniaksi: Districtul Bacica de Nord) on piirikunta Serbian pohjoisosissa. Piirikunta sijaitsee Bačkan alueella Vojvodinan autonomisessa provinssissa. Piirikunnan väkiluku on 200 140 ja pinta-ala 1 784 km². Piirikunnan keskuspaikka on Subotica. Piirikunta jakautuu kolmeen kuntaan. Vuoden 2002 tietojen mukaan piirikunnan väestö jakautuu etnisesti: Kahdessa kunnassa on etnisesti unkarilaisenemmistö, Bačka Topolassa (58,94 %) ja Mali Iđošissa (55,92 %). Subotica on monietninen eikä selkeää enemmistökansaa ole. Väestö puhuu seuraavia kieliä: Uskonnon mukaan väestö jakautuu seuraavasti: Bor •Braničevo •Jablanica •Kolubara •Mačva •Moravica •Niš •Pčinja •Pirot •Podunavlje •Pomoravlje •Rasina •Raška •Šumadija •Toplica •Zaječar •Zlatibor Vojvodinan piirikunnat:Etelä-Bačka •Etelä-Banat •Keski-Banat •Länsi-Bačka •Pohjois-Bačka •Pohjois-Banat •Srem