nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Novosibirskin päärautatieasema

Novosibirskin päärautatieasema (ven. Станция Новосибирск-Главный, Stantsija Novosibirsk-Glavnyi) Venäjän Novosibirskin alueen keskuksen, miljoonakaupunki Novosibirskin päärautatieasema. Asema sijaitsee kaupungin ydinkeskustassa noin kilometri Objoen koillispuolella ja kuuluu Venäjän rautateiden asemaverkostoon. Asema on Venäjän rautateiden alueellisiin tytäryhtiöihin lukeutuvan Länsi-Siperian rautateiden pääasema. Rautatieliikenne Novosibirskin ja Moskovan välillä alkoi vuonna 1893. Nykyinen päärautatieasema otettiin käyttöön joulukuun lopussa vuonna 1939. Kaksikerroksinen asemarakennus on nykypinta-alaltaan noin 29 000 neliömetriä ja sinne sopii jopa 3 900 matkustajaa. Asemarakennuksen 2. kerroksessa on muun muassa lippukassoja ja asemahotelli. Kaukoliikennettä palvelevan vanhan asemarakennuksen eteläpuolella on uudempi lähijunaliikenteen asemarakennus.
Johan Wanaeus

Johan Wanaeus (22. toukokuuta 1680 Orivesi – 5. toukokuuta 1746 Orivesi) oli suomalainen pappi ja latinaksi julkaissut runoilija. Wanaeuksen vanhemmat olivat kappalainen Johannes Petri Wanaeus ja Margareta Prytz. Wanaeuksen ensimmäinen puoliso vuodesta 1708 oli Anna Flachsenius (k. 1723), toinen vuodesta 1725 Maria Gertrud Arenfelt, rovasti Aron Hoffrenin leski, ja kolmas vuodesta 1732 Margareta Juslenius (k. 1768). Wanaeus vihittiin papiksi 1705 ja maisteriksi 1707. Hän toimi pappina Lappeenrannassa 1706–1710 ja sitten Karjalan rakuunarykmentin pastorina, ottaen osaa suuren Pohjan sodan aikaiseen Norjan retkeen 1718–1719. Vuonna 1722 Wanaeus kutsuttiin Oriveden kirkkoherraksi. Hän oli latinan kielen taitaja, jonka latinaksi julkaisemia runoja painettiin, kuten Oratio metrica de peccato originis (1724) ja Jesu Christi passio cruenta (1746). Wanaeus avusti Daniel Jusleniusta tämän laatiman suomen kielen sanakirjan Suomalaisen Sana-Lugun Coetus valmistamisessa, sen alussa on hänen kirjoittamansa onnitteluruno
Söderforsin ruukki

Söderforsin ruukki on Ruotsissa nykyisen Tierpin kunnan alueella sijaitseva ruukkialue. Claes Depken (myöh. Anckarström) perusti ruukin vuonna 1676 ja siellä valmistettiin ankkureita merivoimia varten. Se on ainoa Uplannin suurista ruukeista, jossa on vielä nykyisinkin teollista tuotantoa. Rakennuksia on säilynyt paljon 1700-luvun jälkipuoliskolta ja 1800-luvulta.
Mentalismi

Mentalismi (engl. mentalism < lat. mentālis ’mieleen liittyvä’) on 1900-luvun mielenfilosofiaan liittyvä katsantokanta, jonka mukaan mieli ja mielentilat voivat itsessään vaikuttaa kausaalisella voimalla aineelliseen maailmaan. Mentalismin vastakohtana ovat dualismi, jonka mukaan mieli ja ruumis ovat keskenään erilaisia substansseja, ja behaviorismi, jonka mukaan käyttäytyminen voidaan selittää ulkoisesti ilmenevien seikkojen perusteella. Mentalismin edeltäjänä voidaan pitää John Lockea, ja tunnettuja mentalisteja ovat olleet muiden muassa Jerry Fodor ja Noam Chomsky. Varhaisemmassa filosofiassa mentalismilla tarkoitettiin metafyysisen idealismin muotoa, jonka mukaan on olemassa vain yksilöllisiä tiedostavia sieluja. Kielitieteessä mentalismilla tarkoitetaan suuntausta, joka hyväksyy kielellisen intuition ja kokemuksen ja pitää empiiristä murteiden tutkimusta toisarvoisena. Mentalisti-nimitystä käyttävät jotkut viihdetaiteilijat, jotka pyrkivät esityksissään synnyttämään vaikutelman, että heillä olisi yliluonnollisia psyykkisiä kykyjä. Sen sijaan psyykikot – esimerkiksi selvänäkijät ja meediot – väittävät yliluonnollisten kykyjensä olevan todellisia.
Ester Sihtola (maalaus)

Ester Sihtola on taiteilija Eero Järnefeltin pastellityö paperille vuodelta 1934. Työ on kiinnitetty kankaalle ja kooltaan se on 65×48,5 cm. Ester Sihtola -työ kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan. Eero Järnefelt maalasi tämän Ester Sihtola -muotokuvan kolme vuotta ennen kuolemaansa. Näihin aikoihin hän muutoinkin keskittyi aiheissaan maisema- ja muotokuvamaalauksiin. Ester Sihtola oli tunnetun suomalaisen teollisuusmiehen ja taiteenkeräilijän Jalo Sihtolan puoliso. Hän syntyi vuonna 1884 Säkkijärven Niemenlautalla ja kuoli vuonna 1964. Ester Sihtola valmistui Helsingin musiikki-instituutista pianonsoiton opettajaksi. Musiikin parissa hän työskenteli useammalla paikkakunnalla toimien opettajana Helsingin kouluissa ja Tammisaaren seminaarissa. Hän myös johti Imatralla perustamaansa kirkkokuoroa. Hän avioitui insinööri Jalo Sihtolan kanssa vuonna 1907 ja he saivat kuusi lasta. Jalo Sihtolasta tuli yksi Suomen merkittävimmistä taidekeräilijöistä
New Orleansin valtaus

25. huhtikuuta - 1. toukokuuta 1862 New Orleans ja St. Bernard Parish, Louisiana Unionin voitto Unioni(Department of the Gulf) Konfederaatio(Department No. 1) David G. FarragutBenjamin Butler Mansfield Lovell n. 15 000 sotilasta24 tykkilaivaa19 mörssärilaivaa n. 3 000 miliisiäKaksi ironcladiaMuutama höyrylaiva Ei tappioita Ei tappioita New Orleansin valtaus oli Yhdysvaltain sisällissodassa 25. huhtikuuta - 1. toukokuuta 1862 tapahtunut valtaus, jossa Unionin armeija valtasi suuren New Orleansin kaupungin Konfederaation armeijalta ilman aseellista vastarintaa. Valtaushetkellä kaupungissa olleet Konfederaation joukot olivat Unionin joukkoihin nähden niin alimiehitettyjä ja -varustettuja, että joukkoja komentanut Mansfield Lovell näki parhaaksi paeta kaupungista ennen taistelun alkamista. New Orleansin helppo valtaus perustui siihen, että Unionin joukot hyökkäsivät eri suunnalta kuin Konfederaatiossa oli alun perin kuviteltu
Adrian Năstase

Adrian Năstase (s. 22. kesäkuuta 1950 Bukarest) on romanialainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on ammatiltaan kansainvälisen oikeuden professori. Hän toimi maansa ulkoministerinä 1990–1992 Petre Romanin ja Theodor Stolojanin hallituksissa. Vuosina 1992–1996 hän oli Romanian kaksikamarisen parlamentin alahuoneen puheenjohtajana. Maan pääministeriksi hän nousi vuonna 2000 ja toimi tehtävässä vuoteen 2004 Ion Iliescun toisen presidenttikauden ajan. Năstasea syytettiin korruptiosta vuoden 2004 presidentinvaalien alla. Hänet tuomittiin reiluksi kahdeksi vuodeksi vankilaan, mutta hän vapautui maaliskuussa 2013 ikänsä takia. Ennen tuomion täytäntöönpanoa hän yritti itsemurhaa ampumalla. Pääministeri Victor Ponta on toivottanut hänet tervetulleeksi takaisin politiikkaan. Năstase itse kokee olevansa ajojahdin uhri
Malmöfestivalen

Malmöfestivalen on Ruotsin Malmössä järjestettävä Pohjoismaiden suurin kaupunkifestivaali. Tapahtuma järjestetään vuosittain elokuun puolivälissä, ja kahdeksan festivaalipäivän aikana alueella vierailee yhteensä noin 1,4 miljoonaa kävijää. Malmöfestivalen järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1985. Vuonna 2004 festivaalin 20-vuotispäivän kunniaksi tapahtuma oli poikkeuksellisen suuri ja kävijöitä oli runsaasti. Festivaali juhli 25-vuotispäiväänsä vuonna 2009. Festivaalin alkuaikoina ohjelmaa oli vain yhden kadun varrella. Festivaalikatu alkoi Triangelnin kauppakeskuksen luota ja jatkui melkein Malmön keskusasemalle saakka. Vuonna 2005 osa festivaalin tapahtumista siirrettiin Slottsparken- ja Kungsparken -puistoihin. Triangelnin lähistön tapahtumat siirrettiin osittain City-tunnelin rakennustöiden takia. Vuonna 2010 festivaali palasi Malmön keskustaan, ja siitä lähtien ohjelmaa on järjestetty esimerkiksi Stortorget-torilla, Posthusplatsen-aukiolla, Kustaa Aadolfin torilla ja Raoul Wallenbergin puistossa. Kaikki Malmöfestivalenin konsertit ovat ilmaisia, eikä tapahtumassa ole paikkavarauksia. Malmöfestivalen on vauhdikas ja elämyksellinen tapahtuma
Ladbyn venehauta

Ladbyn venehauta Commonsissa Ladbyn venehauta on rikas ja monipuolinen venehautaus, joka löydettiin vuonna 1935 Tanskasta Fyn saaren pohjoisosista Kerteminden vuonon rannikolta Ladbyn kylän läheltä. Hauta, joka on Tanskan ainoa venehautaus, on osa tavallista viikinkiaikaista kalmistoa ja päällikön hautaus on ajoitettu esinemateriaaliin perusteella 900-luvun alkuun jaa. ja radiohiiliajoituksista 885−1035 jaa.. Vene on ollut noin 22 metriä pitkä ja sen jäänteet ovat esillä Ladbyn viikinkimuseossa. Vuonna 1934 maanviljelijä Erik Eriksen kynti peltojaan ja osui aurallansa hautakummun päällä kiviin. Hän kutsui paikalle amatööriarkeologi farmaseutti Paul Helweg Mikkelsenin, joka alkoi kaivaa hautakumpua vuonna 1935. Kun he löysivät ensimmäiset niitit, otti National Museum kaivausten vastuun itselleen. Kaivauksia johtivat yhdessä konservaattori G. Rosenberg ja P. Helweg Mikkelsen vuonna 1936, joiden muistiinpanoista nykyiset kaivaustiedot ovat peräisin. Ladbyn veneen jäännöksiä säilytetään löytöpaikallaan hautakummun uumenissa
Tunen venehauta

Tunen venehauta Commonsissa Tunen venehauta löytyi vuonna 1867 Etelä-Norjasta Østfoldissa Nedre Haugen -nimiseltä maatilalta Fredrikstadin kunnasta. Haudasta nostettu vene oli ensimmäinen Norjassa venehaudasta talteenotettu vene, ja se on entisöitynä näytteillä Vikingskipshusetissa Oslossa. Hautaus sijaitsi Nedre Haugen nimisen maatilalla noin 1,5 kilometriä Rolvsøyn kirkolta kummussa, jota kutsuttiin nimellä Båthaugen. Hautakumpu oli noin 80 metriä halkaisijaltaan ja nelisen metriä korkea. Båthaugen oli siten Norjan suurin hautakumpu Jellhaugenin kanssa. Aiemmin 1860-luvulla alkoi maatilan omistajan veli ajaa hautakummusta maata, jota olivat haudanryöstäjät jo vaurioittaneet. Tämä saattoi johtaa happea haudan uumeniin, joka käynnisti mahdollisesti lahoamisen uudelleen. Tämä seikka voi selittää haudassa maanneen veneen osittaisen tuhoutumisen, sillä talteen saatiin vain toinen puoli veneestä. Kun hautakummun maata oli kaivettu laivaan asti, huomasivat kaivajat veneen ja ilmoittivat siitä viranomaisille Fortidsminneforeningen og Universitetets Oldsaksamlingiin. Kaivaukset, jotka kestivät vain pari viikkoa, suorittivat professori Oluf Rygh ja insinööri B. Chr. Arntzen
Monte Carlon baletti

Monte Carlon baletti (Les Ballets de Monte Carlo) on Monacon kansallisbaletti. Se perustettiin Hannoverin prinsessan toiveesta vuonna 1985. Baletin johtajana aloittivat Ghislaine Thesmar ja Pierre Lacotte. Jean-Yves Esquerre oli vuosina 1992–1993 taiteellisena johtajana, vuonna 1993 hänet nimitettiin baletin johtajaksi ja koreografiksi. Hän on luonut Monacossa yli 40 balettia joista useat on hyväksytty balettiryhmien ohjelmistoon kansainvälisiin balettitaloihin. Baletin tanssijoiden ryhmään kuuluu noin 50 tanssijaa, ja se kiertää yli 200 päivää vuodessa ulkomailla. Maassa on myös toinen balettiseurue, Ballet Russe de Monte Carlo.
Gaudi Afternoon

Gaudi Afternoon (Tardes de Gaudí) on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Susan Seidelmanin ohjaama elokuva amerikkalaisesta Barcelonassa asuvasta kääntäjästä (Judy Davis), jonka outo nainen palkkaa etsimään kadonnutta aviomiestään. Lähde:
Lempi Ahla

Lempi Maria Ahla, o.s. Eskola, nimimerkki Kerttu Karmeli (22. elokuuta 1888 Eura – 1. maaliskuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, sukututkija ja suomentaja. Euran pitäjässä Osman tilalla syntyneen Lempi Ahlan vanhemmat olivat kunnallisneuvos Nestori Leander Eskola ja tämän ensimmäinen vaimo Maria Matilda Soupas. Hän oli naimisissa vuodesta 1912 hallintoneuvos Eino Johannes Ahlan (s. 1888) kanssa. Heidän lapsiaan olivat Valtion terveydenhuolto-opiston rehtori Mervi Ahla (s. 1917) ja Weilin & Göösin myyntipäällikkönä ja Helprint Oy:n toimitusjohtajana toiminut Olavi Ahla (s. 1913).  Ahla pääsi ylioppilaaksi Helsingin Uudesta Yhteiskoulusta 1908 ja teki opintomatkan Sveitsiin 1908–1909
Computer Space

Computer Space on Nolan Bushnellin ja Ted Dabneyn suunnittelema kolikkopeli, jonka Nutting Associates julkaisi marraskuussa 1971. Peli oli maailman ensimmäinen sarjatuotettu ja kaupallinen videopeli, ja se perustuu vuonna 1962 PDP-1:lle luotuun Spacewar-tietokonepeliin. Bushnell ja Dabney perustivat myöhemmin Atari Inc.:n, joka tuli tunnetuksi PONG-kolikkopelistä. Spacewar-pelin pohjalta oli kehitteillä myös Galaxy Game eri henkilöiden toimesta, mutta se vaati edelleen kalliin vektorinäytön ja PDP-11-tietokoneen. Galaxy Game oli pelattavissa Stanfordin kampuksella pientä summaa vastaan. Bushnell näki Spacewarin ensi kerran vuonna 1964 Utahin yliopistossa ja sai ajatuksen pelin kaupallistamisesta. Myöhemmin Bushnell tapasi Dabneyn heidän työskennellessään Ampexille ja paljasti suunnitelmansa tälle. Tietokoneet olivat liian kalliita kaupalliseen peliin ennen Data General Novan julkaisua, mutta se oli liian hidas heidän tarpeisiinsa. Televisiotekniikasta keskustellessaan heille tuli ajatus tavallisen television käyttämisestä interaktiiviseen elektroniseen peliin ilman tietokonetta. Saman ajatuksen oli saanut Ralph Baer vuonna 1967, mutta Bushnell ei tiennyt tästä. Dabney suunnitteli tähän perustuen piirilevyn, jolla pystyi nappia painamalla ohjaamaan televisiossa näytettävää pistettä
Vesisärötys

Vesisärötys eli hydraulinen murtaminen (engl. fracking tai hydraulic fracturing) on menetelmä, jolla porataan fossiilisia energiavaroja (maakaasua, liuskekaasua, liuskeöljyä) 1–2 kilometrin syvyydessä olevista liuskekivihuokosista, öljyliuskeesta. Vesisärötyksellä voidaan tuottaa myös geotermistä energiaa. Menetelmä vaatii paljon vettä ja kuluttaa paikallisia vesivaroja. Se on aiheuttanut myös pohjavesien pilaantumista. Menetelmässä maahan porataan 1–2 kilometriä syvä pystysuora reikä. Siihen pumpataan suurella paineella vettä, hiekkaa ja kemikaaleja, jolloin kova paine lohkoo huokoista kiveä ja kaasu irtoaa. Liuskekaasu- ja liuskeöljyesiintymät ovat olleet tiedossa jo pitkään, mutta niitä on ruvettu hyödyntämään vasta 2000-luvulla. Syynä on teknologian kehittyminen taloudellisesti kannattavaksi. Suuri mullistus on meneillään Yhdysvalloissa, joka on nykyisin kaasun suhteen omavarainen. EU:n tekemän selvityksen mukaan liuskekaasun hiilidioksidipäästöt ovat tuotettua energiamäärää kohden laskettuna hiukan suuremmat kuin perinteisen maakaasun, mutta jopa puolet pienemmät kuin kivihiilen tuottamat päästöt. Ilmaston kannalta kivihiilen poltto on näin ollen liuske- ja maakaasun polttoa haitallisempaa
What About Now

Suomen virallinen lista: 3. What About Now on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Bon Jovin kahdestoista studioalbumi. Albumi julkaistiin vuoden 2013 maaliskuussa ja sen tuottivat John Shanks, yhtyeen laulaja Jon Bon Jovi ja kitaristi Richie Sambora. What About Now sijoittui Suomessa Suomen albumilistan kolmanneksi ja yhtyeen kotimaassa Yhdysvalloissa Billboard 200-listan ensimmäiseksi. What About Now oli kolmas perättäinen Billboardin listan kärkeen noussut Bon Jovin albumi ja yhtyeen uran viides albumi, joka on noussut listakärjeksi Yhdysvalloissa. Aiemmin samaan olivat yltäneet Slippery When Wet vuonna 1986, New Jersey vuonna 1988, Lost Highway vuonna 2007 ja The Circle vuonna 2009. Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet "Because We Can" ja "What About Now", joista yhtye julkaisi myös musiikkivideot. Albumin julkaisua seurasi Because We Can – The Tour-maailmankiertue.
August Meissner

August Meissner (1839–1903) oli saksalaissyntyinen orkesterinjohtaja. Hän oli Helsingin teatteriorkesterin sellisti vuodesta 1860, kapellimestari 1863–1868. Hän järjesti orkestereineen useana vuonna sinfoniakonsertteja ja kesäkonserteja. Hän muutti vuonna 1868 Tukholmaan. Hänen poikansa Hjalmar Meissner (1865–1940) toimi Helsingissä Ruotsalaisen teatterin kapellimestarina 1887–1891. Hän julkaisi muistelmia.
Hjalmar Meissner

Hjalmar Meissner (1865–1940) oli suomalainen kapellimestari. Hän toimi Helsingissä Ruotsalaisen teatterin kapellimestarina 1887–1891. Hän julkaisi muistelmia. ja vaikutti sittemmin pääasiassa Ruotsissa. Hänen isänsä oli kapellimestari August Meissner.
Jalujoen taistelu (1894)

17. syyskuuta 1894 Jalujoen suu, Koreanlahti Japanin voitto Japani Qing-dynastian hallitsema Kiina Sukeyuki Itō Tsuboi Kōzō Ding Ruchang Liu Buchan 1 taistelulaiva8 panssarikansiristeilijää1 korvetti1 tykkivene1 apuristeilijä 2 taistelulaivaa7 risteilijää1 korvetti2 tykkivenettä2 torpedovenettä 280+ kaatunutta200 haavoittunutta4 alusta vaurioitui 850 kaatunutta500 haavoittunutta5 alusta upposi3 alusta vaurioitui Jalujoen taistelu eli Keltaisenmeren taistelu (jap. 黃海海戰, Kōkai-kaisen) oli ensimmäisen Kiinan-Japanin sodan toinen meritaistelu. Se käytiin 17. syyskuuta 1894 Koreanlahdella Jalujoen suulla Korean ja Kiinan rajalla keisarillisen Japanin ja Kiinan keisarikunnan Beiyangin laivastojen välillä. Keisarillisen Japanin laivasto saattoi Japanista kahdenkymmenen aluksen saattueen, joka kuljetti runsaasti täydennyksiä Koreassa olevalle armeijalle. Aluksilla olleet joukot nousivat 12. syyskuuta maihin Chemulpossa. Amiraali Kabayama Sukenori määräsi Sukeyuki Itōn jatkamaan pohjoisemmaksi Taedong-joelle, jossa osaston piti tukea Pyongyangiin eteneviä joukkoja joenylityksessä. Laivasto lähti 14. syyskuuta kohti pohjoista jättäen joukon vanhempia aluksia suojaamaan Chemulpoa ja se saapui vuorokautta myöhemmin Taedongin suulle. Kolme tykkivenettä ja osastoon kuuluvat torpedoveneet lähetettiin ylös jokea
Johan August Meijerfeldt

Johan August Meijerfeldt (1725–1800) oli ruotsalainen sotamarsalkka. Hänet nimitettiin joulukuussa 1788, kun Anjalan liitto oli kukistunut, Suomen maasotajoukon ylipäälliköksi. Turun yliopiston kirjasto on saanut lahjoituksena hänen sodanaikaisen kirjeenvaihtonsa. Sitä hyödyntäen on Gabriel Rein kirjoittanut teoksen Kriget i Finland åren 1788, 1789 och 1790 (1860). Meijerfeldt sai kenraalin arvon 1789 ja sotamarsalkan 1790.
Helsinki-ajo

Helsinki-ajo on Vermossa vuosittain järjestettävä lämminveristen ravihevosten suurkilpailu. Se aloitettiin 1972 Käpylän raviradalla, josta kilpailu siirtyi vastavalmistuneelle Vermon raviradalle vuonna 1978. Helsinki-ajo oli alun perin myös osa Helsingin juhlaviikkojen ohjelmaa. Helsinki-ajo kilpailtiin pitkään tasoitusajona 2 100 metrin matkalla. Nykyiseen muotoon siirryttiin vuonna 1997. Kilpailun ensimmäinen palkinto on vuodesta 2005 lähtien ollut 10 000 euroa.
Gandhin kansainvälinen rauhanpalkinto

Gandhin kansainvälinen palkinto (engl. International Gandhi Peace Prize) on vuodesta 1995 myönnetty intialainen rauhanpalkinto, joka myönnetään järjestöille tai yksittäisille kansalaisille, jotka ovat tehneet työtä maailmanrauhan ja kehityksen edistämiseksi. Palkinto on noin 10 miljoonaa Intian rupiaa (noin 117 000 euroa). Palkinto on nimetty Mahatma Gandhin mukaan. Rauhanpalkinnon myöntää Intian hallitus, jonka nimittämässä juryssä on maan pääministeri, parlamentin ns. virallisen opposition johtaja, Intian korkeimman oikeuden presidentti, Lok Sabhan puhemies ja yksi muu arvovaltainen henkilö. Albert Einsteinin rauhanpalkinto • Bruno Kreisky -palkinto (1979–) •Félix Houphouët-Boignyn rauhanpalkinto (Unesco 1991–) • Gandhin kansainvälinen rauhanpalkinto (1995–) • Geuzenpenning-mitali (1987–) •Indira Gandhin rauhanpalkinto (1985–) • Kungfutsen rauhanpalkinto (2010–) •Leninin kansainvälinen rauhanpalkinto (Neuvostoliitto 1949–1991) • Maailman rauhanneuvoston rauhanpalkinto (1951–) • Muammar Gaddafin kansainvälinen rauhanpalkinto (1989–2011) •Nobelin rauhanpalkinto (1901–) • Olof Palme -palkinto (1987–) • Saharov-palkinto (Euroopan parlamentti 1988–) • Saksan kirjakauppiaiden rauhanpalkinto (1950–) •Soulin rauhanpalkinto (1990–) • Student Peace Prize (1999–) •Thorolf Rafton muistopalkinto (1987–) • Unescon rauhankasvatuspalkinto (1980–) •U Thantin rauhanpalkinto (1986) •
Logroñon verilöyly

Logroñon verilöyly tapahtui Ecuadorissa vuonna 1599. Aluetta asuttaneet shuarit eli jivarot nousivat tällöin kapinaan heitä hallinneita espanjalaisia vastaan Logroñon ja Sevilla de Oron kaupungeissa. Verilöylyssä sai surmansa 1500-luvun historioitsijan mukaan ainakin 15 000 espanjalaista. Nykyaikainen tutkimus pitää uhrien lukumäärää liioiteltuna. Espanjalaiset konkistadorit tulivat alueelle vuonna 1532. Francisco Pizarro kukisti inkat ja vangitsi heidän johtajansa Atahualpan. Espanjalaiset havaitsivat, että alkuasukkailla oli runsaasti kultaa. Shuarien maahan tunkeutui ensimmäisenä kapteeni Hernando de Benaventen johtama joukko vuonna 1549. Vuonna 1552 espanjalaiset perustivat viidakkoon Logroñon ja Sevilla de Oron kaupungit kootakseen shuareilta kultaa. Perustettiin myös kultakaivoksia, joihin shuareja otettiin pakkotyöhön. Heimo ei ollut kuitenkaan tottunut määräilyyn. Vuonna 1582 espanjalainen Juan Aldrete kirjoitti shuareista: "He ovat hyvin sotaisaa kansaa
Tsantsa

Tsantsa eli tzantza on kutistettu ihmispää. Ecuadorin alueella asuva shuarien heimo teki tsantsoja surmaamistaan vihollisista rituaalejaan varten. Ruumiista irrotetusta päästä poistettiin pääkallo ja jäljelle jäänyttä ihoa ja tukkaa keitettiin ja kuumennettiin, kunnes se oli kutistunut kolmasosaan oikeasta koosta. Shuarien käsityksen mukaan kutistettuun päähän jäi asumaan vihollisen henki. Sen uskottiin auttavan miestä pitämään vaimonsa kurissa ja takaamaan, että tämä teki ahkerasti töitä. Kutistettuja päitä tuli nähtäville ulkomaailmaan vasta 1800-luvun puolivälissä, koska siihen asti shuarit elivät eristäytynyttä elämää. Päät herättivät suurta huomiota ja niitä asetettiin näytteille eri puolilla maailmaa. Esimerkiksi sarjakuvasankari Tintti kohtaa 1930-luvun tarinassa Särkynyt korva intiaaneja, jotka kutistavat päitä. Shuarit saivat maineen sotahulluina raakalaisina.
Joe Weider

Josef Edwin "Joe" Weider (29. marraskuuta 1919 Montreal, Quebec, Kanada – 23. maaliskuuta 2013 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvalloissa vaikuttanut quebeciläissyntyinen kehonrakentaja ja liikemies. Hän perusti veljensä Ben Weiderin kanssa IFBB:n (International Federation of BodyBuilders) sekä Mr. Olympia ja Ms. Olympia -kehonrakennuskilpailut kuin myös vuosina 1994–2003 järjestetyn Masters Olympia -kilpailun. Weider julkaisi lukuisia kehonrakennus- ja fitnesslehtiä, kuten Muscle & Fitness, Flex, Men's Fitness ja Shape. Lisäksi hän valmistutti kuntoilulaitteita ja lisäravinteita. Vuonna 1995 hän oli mukana Warren Chaneyn ohjaamassa elokuvassa America: A Call to Greatness. Joe Weiderin vanhemmat olivat muuttaneet Kanadaan Puolasta. Weider julkaisi ensimmäisen numeron Your Physique -aikakauslehdestä vuonna 1936. Samana vuonna hän kehitti autojen renkaista ja akseleista eräänlaisen levytankojärjestelmän
Mars One

Mars One oli alankomaalaisen yrittäjän, Bas Lansdorpin alulle panema hanke asuttaa Mars. Marsiin lähetetyt astronautit olisivat asuneet siellä elämänsä loppuun asti. Ensimmäisen rahtilennon Marsiin oli määrä tapahtua vuonna 2024, ja ensimmäisen miehitetyn lennon 2031. Projekti ajautui konkurssiin helmikuussa 2019. Projektia tuki muun muassa fysiikasta Nobel-palkittu Gerardus 't Hooft. Hanke oli tarkoitus rahoittaa sponsoreilla, lahjoituksilla sekä järjestämällä sen ympärille tositelevisio-ohjelma. Mars One arvioi, että ensimmäisten neljän ihmisen lähettäminen Marsiin olisi maksanut noin kuusi miljardia Yhdysvaltain dollaria. Ensimmäisen astronauttijoukon jälkeen neljän astronautin joukon lähettäminen olisi vaatinut enää neljä miljardia dollaria. Mars Onesta tuli voittoa tavoittelematon järjestö (stichting Alankomaiden laissa) lokakuun 2012 alussa. Hanke lähti markkinoinnista huolimatta liikkeelle hyvin hitaasti, ja suunnitelmia jouduttiin lykkäämään useaan kertaan. Alkuperäisen ja viimeisimmäksi jääneen aikataulun vuosiluvuilla olikin eroa lähes kymmenen vuotta. Hankkeella oli paljon epäilijöitä ja viivästysten myötä sen onnistumista pidettiin epätodennäköisenä, joka arvio sitten osoittautui oikeaksi, kun hanke ajautui konkurssiin helmikuussa 2019
Kauriin merkeissä

Kauriin merkeissä (Under Capricorn) on Alfred Hitchcockn ohjaama elokuva vuodelta 1949. Se perustuu Helen Simpsoniin romaaniin Under Capricorn (1937). Elokuva kuuluu Hitchcockin erikoisuuksiin, sillä se on epookkielokuva. Tapahtumien aikakausi on 1830-luku ja paikka Australia. Australiaan karkotetuista entisistä vangeista on kehkeytynyt kunniallisia kansalaisia. Mantereelle asettunut varaton brittiläinen aatelinen Charles Adare tapaa vankilasta vapautuneen maanmiehensä Sam Fluskyn. Fluskyn vaimo on aatelinen alkoholisoitunut Henrietta. Rikastunut alempi sääty ei pääse vanhan kotimaan luokkajaosta, joka herättää ristiriidat tallirengistä tilalliseksi nousseen Samin ja tämän vaimon välille. Kritiikissä elokuvaa on pidetty puisevana, koska Hitchcock ei kykene luomaan siihen samaa jännitettä kuin jännityselokuvissaan. Näyttelijät ovat kuitenkin saaneet kiitosta.