nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Roomalainen oikeus

Roomalainen oikeus tarkoittaa antiikin Rooman valtakunnassa kehittynyttä oikeusjärjestelmää. Tarkasti määriteltynä roomalainen oikeus tarkoittaa nimenomaan antiikin Rooman oikeutta alkaen Rooman kaupungin perustamisesta ja loppuen Corpus iuris civilis -lakikokoelman säätämiseen vuonna 534. Roomalainen oikeus muodostaa länsimaisen oikeustieteen perustan, minkä johdosta sen jälkivaikutus ulottuu tällä saralla nykypäivään asti. Roomalainen oikeus on pääasiassa juristioikeutta eli suurin osa sen sisällöstä koostuu oppineiden juristien tulkinnoista, mutta siihen kuuluu myös lakikoonnoksia, lainsäädäntöä ja oikeuskäytäntöä. Antiikin ajalta peräisin oleviin historiallisiin lähteisiin roomalaisesta oikeudesta kuuluvat säilyneet lait, juristien kirjoitukset ja yksityisten henkilöiden väliset asiakirjat. Tärkein roomalaisen oikeuden lähde on Corpus iuris civilis, johon on koottu keisariaikaisia lakeja sekä roomalaisten juristien kirjoituksia. Roomalaisen oikeuden historia antiikin ajalla jaetaan arkaaiseen kauteen, esiklassiseen kauteen, klassiseen kauteen ja jälkiklassiseen kauteen. Varhaisimmassa vaiheessaan roomalainen oikeus perustui pääasiassa kirjoittamattomiin, suullisesti välitettyihin perinnäistapoihin. 400-luvun eaa. puolivälissä tavanomaista oikeutta kodifioitaan plebeijien vaatimuksesta kahdentoista taulun lakeihin. Kahdentoista taulun laeilla oli suuri kulttuurinen merkitys roomalaisessa yhteiskunnassa, ja ne pysyivät voimassa satojen vuosien ajan, vaikka ajan kuluessa niiden sisällön tulkinta tosiasiassa mukautui muutoksiin yhteiskuntaoloissa. Oikeuden tulkinnasta vastasi papisto, jonka jäsenet olivat patriiseja
Kathmandu

Koordinaatit: 27°42′N, 085°20′E Kathmandu (Katmandu, nepaliksi काठमाडौं, Kāṭhamāḍauṁ) on Nepalin pääkaupunki. Se sijaitsee Kathmandun laaksossa. Itse kaupungin väkiluku vuonna 2011 oli noin miljoona. Viime vuosien aikana on tapahtunut hyvin mittava muutto maalta ja pienemmistä kaupungeista Kathmandun laaksoon. Vuoden 2011 väestönlaskennassa Kathmandun piirissä oli vuonna 2011 yhteensä 1,7 miljoonaa asukasta, kun vuonna 2001 heitä oli noin miljoona. Kathmandun laakson väkiluku kasvoi kymmenessä vuodessa 1,6 miljoonasta 2,5 miljoonaan. Hallinnollisesti Kathmandu on osa Nepalin Keskisen kehitysalueen Bagmatin vyöhykkeen useasta kaupungista koostuvaa Kathmandun piirikuntaa. Kathmandu sijaitsee Kathmandun laakson pohjoisosassa noin 1 300 metrin korkeudessa. Kaupungin läpi virtaa neljä jokea: Bagmati, Bishnumati, Dhobikhola ja Tukucha. Samassa laaksossa on Kathmandun lisäksi monia muita kaupunkeja, joista tunnetuimpiin kuuluvat Lalitpur (Patan) ja Bhaktapur. Nepalin kuninkaan palatsi on keskellä kaupunkia Thamelin turistialueen vieressä. "Vanhassakaupungissa" on paljon hindulaisia ja buddhalaisia temppeleitä 1600-luvulta
Mekaniikka

Klassinen mekaniikka on fysikaalinen teoria, joka kuvaa makroskooppisten[a] kappaleiden liikettä ja siihen liittyviä ilmiöitä. Sen perusteet esitti Isaac Newton vuonna 1687 julkaisemassaan teoksessa Philosophiæ Naturalis Principia Mathematica (usein lyhyesti Principia). Newtonin mekaniikkaa pidetään usein synonyymina klassiselle mekaniikalle, mutta todellisuudessa se on vain yksi klassisen mekaniikan muotoiluista, joista muita ovat Lagrangen mekaniikka ja Hamiltonin mekaniikka. Ennen Newtonin aikaa oli oletettu, että kuun ylinen eli taivaankappaleiden liike noudattaa aivan eri lakeja kuin maanpäällisten kappaleiden kuun alinen liike. Newton kuitenkin osoitti, että samat mekaniikan peruslait sekä gravitaatiolaki koskevat kumpaakin. Klassiseen mekaniikkaan perustuvatkin sekä suuri osa teknologiaa että taivaankappaleiden liikkeiden laskenta eli taivaanmekaniikka. Sitä voidaan soveltaa niin ammusten liikkeisiin ja kaikkinaisten koneiden toimintaan kuin planeettojen, tähtien ja galaksienkin liikkeisiin. Klassisen mekaniikan eräitä erikoisaloja sovelletaan myös nesteiden ja kaasujen liikkeisiin. Klassinen mekaniikka kuvaa kappaleiden liikettä huomattavan suurella tarkkuudella edellyttäen, että kysymys on huomattavasti yksittäistä atomia suuremmista kappaleista ja että niiden nopeus on paljon pienempi kuin valonnopeus. On kuitenkin osoittautunut, että hyvin suurella nopeudella (suunnilleen yli yksi kymmenesosa valonnopeudesta) liikkuviin kappaleisiin Newtonin mekaniikka ei sovellu, vaan tällöin on sovellettava erityistä suhteellisuusteoriaa. Pienellä nopeudella liikkuviin kappaleisiin sovellettuna newtonin mekaniikka johtaa kuitenkin suurella tarkkuudella yhtäpitäviin tuloksiin erityisen suhteellisuusteorian kanssa, jota tämän vuoksi voidaan edelleen käyttää. Yleinen suhteellisuusteoria taas kuvaa gravitaatiota tarkemmin kuin Newtonin gravitaatiolaki
Umar ibn al-Khattab

Umar ibn al-Khattab (arab. عمر بن الخطاب‎, ʿUmar ibn al-Khaṭṭāb, noin 586 Mekka – 7. marraskuuta 644) oli islamilaisen perimätiedon mukaan Abu Bakrin jälkeen järjestyksessä toinen islamin oikeaanjohdetuista kalifeista (arab. الخلفاء الراشدون‎, al-ḫulafāʾ ar-rāšidūn) (634–644). Umariin viitataan usein pelkällä etunimellä muodossa Umar tai Omar). Umar käytti arvonimeä Amir al-mu’minin suom. ”uskovien johtaja”. Umar oli tunnettu oikeudenmukaisuudestaan, mistä hänelle annettiin arvonimi al-Faruq (arab. الفاروق‎, al-Fārūq, suom. oikeamielinen) Ibn Ishaq ja Ibn Hisham kertovat, että Umar oli menossa Mekassa tappamaan profeetta Muhammedin, koska piti häntä riidankylväjänä. Hän sai kuitenkin sitä ennen käsiinsä suuran Ta Ha. Se teki Umariin suuren vaikutuksen, ja hän kääntyi islamiin
Johnny Rotten

John Lydon (John Joseph Lydon, myös taiteilijanimellä Johnny Rotten; s. 31. tammikuuta 1956 Lontoo, Iso-Britannia) on brittiläinen muusikko, joka tuli tunnetuksi vuosina 1975–1978 kuuluisan punk-yhtye Sex Pistolsin laulajana. John Lydon syntyi Lontoossa 31. tammikuuta 1956. Lydonin elämäkerran mukaan tieto ei kuitenkaan ole virallinen, sillä hänen syntymätodistuksensa on kadonnut. Lydonin vanhemmat, John ja Eileen Lydon, olivat molemmat katolilaisia siirtolaisia Irlannista. Perheeseen kuului myös hänen kolme veljeään, Bobby, Jimmy ja Martin. Lontoon slummissa kasvanut John sairastui seitsemänvuotiaana vakavasti aivokalvontulehdukseen sen jälkeen, kun hän oli juonut saastunutta vettä. Sairastumisen vuoksi hän joutui sairaalaan yli vuodeksi ja oli suuren osan ajasta koomassa. Tämän seurauksena Lydon menetti suurimman osan muististaan. Kun pieni John pääsi kotiin sairaalasta, hän joutui opiskelemaan kaiken aiemmin oppimansa uudelleen äitinsä avustuksella
Filippistit

Filippistit ovat luterilaisen kirkon alkuvaiheessa syntynyt ryhmittymä. Sen vastapuolena oli aitoluterilaiset. Nimensä ryhmä on saanut Philipp Melanchthonin mukaan. Martti Lutherin vuonna 1546 tapahtuneen kuoleman jälkeen luterilaisuuden johtoon astui reformaattorin lähin ystävä Philip Melanchthon. Hän yritti saada aikaan uskonrauhaa tekemällä myönnytyksiä katolisille. Melanchthon päätyi opettamaan lain kolmatta käyttöä sekä synergismiä. Tämä järkytti osaa luterilaisista teologeista, joiden mielestä Lutherin oppi uskonvanhurskaudesta oli uhattuna. Vuoden 1556 Eisenachin synodissa luterilaiset jakaantuivat aitoluterilaisiin ja Melanchthonin kannattajiin eli filippisteihin. Koska filippistit olivat enemmistönä, oppi lain kolmannesta käytöstä lisättiin myös tunnustuskirjoihin.
Sixtus IV

Sixtus IV alk. Francesco della Rovere (21. heinäkuuta 1414 – 12. elokuuta 1484) oli paavina 1. elokuuta 1471 – 12. elokuuta 1484. Hän liittyi nuorena fransiskaanimunkkeihin, ja hänestä tuli veljeskunnan kenraali vuonna 1464. Paavi Paavali II (1464–1471) teki hänestä kardinaalin vuonna 1467. Sixtus IV suosi tieteitä ja taiteita. Hän rakennutti Sikstuksen kappelin ja laajensi Vatikaanin kirjastoa. Sixtus myös kirjoitti useita teologiaan liittyviä teoksia, kuten De potentia Dei (Jumalan mahti) ja De sanguine Christi (Kristuksen veri). Lisäksi Sixtus oli myötävaikuttamassa pohjoismaiden vanhimman yliopiston, Uppsalan yliopiston, perustamiseen
Ukrainan oranssi vallankumous

Oranssi vallankumous oli Ukrainan presidentinvaaleista marraskuussa 2004 alkanut tapahtumasarja, joka päättyi entisen presidentti Leonid Kutšman tukija Viktor Janukovytšin tappioon Viktor Juštšenkolle. Janukovytš kerkesi julistautua vilpillisinä pidetyn presidentinvaalin toisen kierroksen voittajaksi, mutta laajat mielenosoitukset ja vaalien tuomitseminen johtivat lopulta verettömästi tilanteen raukeamiseen uusintavaaleissa, jotka Janukovytš hävisi. Ukrainan presidentti ennen oranssin vallankumouksen tapahtumia oli Leonid Kutšma. Kutšman politiikka pyrki läheisiin suhteisiin Venäjän kanssa, mutta toisaalta myös lisäämään Ukrainan liikkumavaraa lähentymällä länteen. Euroopan unioni ei lämmennyt Ukrainan halukkuudelle liittyä EU:hun, mutta Yhdysvallat antoi maalle huomattavaa tukea. Ulkopolitiikan ohella Kutšma pyrki lisäämään omaa valtaansa, mikä johti ajan myötä yhä autoritaarisempaan hallintoon. Etenkin nämä pyrkimykset synnyttivät vastareaktion, joka puhkesi niin sanottuna oranssina vallankumouksena. Kutšma ryvettyi useissa eri skandaaleissa. Hänet liitettiin esimerkiksi kriitikkonsa Heorhi Gongadzen murhaan lokakuussa 2000. Tapauksen jälkeen julkaistiin ääninauhoja, joiden voidaan tulkita olevan Kutšman antama murhakäsky. Opiskelijat ja nuoriso alkoivat järjestää Kutšman vastaisia mielenosoituksia tunnuksenaan iskulause "Ukraina ilman Kutšmaa". Viktor Juštšenko kuului presidentin kannattajiin, kunnes presidentin tukijat ja kommunistit ajoivat läpi epäluottamuslauseen häntä vastaan etenkin aatteellisten erimielisyyksien takia
Ang Lee

Parhaan ohjauksen Oscar2012 Piin elämä2005 Brokeback Mountain Ang Lee (kiin.: 李安; pinyin: Lǐ Ān, s. 23. lokakuuta 1954 Pingtung) on taiwanilainen kahdesti Oscar-palkittu elokuvaohjaaja, joka on myös tuottanut, käsikirjoittanut ja leikannut elokuvia, sekä näytellyt yhdessä elokuvassa. Hän sai koulutuksensa Yhdysvalloissa ja asuu nykyään siellä. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat Järki ja tunteet (1995), wuxia-elokuva Hiipivä tiikeri, piilotettu lohikäärme (2000), Hulk (2003) ja Brokeback Mountain (2005), josta hän voitti parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon. Vuonna 2013 hän voitti toistamiseen parhaan ohjauksen Oscarin elokuvallaan Piin elämä. Ang Leen vaimo on Jane Lin, jonka kanssa hän on ollut naimisissa vuodesta 1983 lähtien. Heillä on kaksi poikaa, 1984 syntynyt Haan ja 1990 syntynyt Mason. Lee on kertonut harjoittavansa sekä taolaisuutta että buddhalaisuutta.
Lewis Trondheim

Lewis Trondheim (oik. Laurent Chabosy, s. 11. joulukuuta 1964 Fontainebleau) on ranskalainen sarjakuvataiteilija. Trondheimin tunnetuin sarjakuvasarja on Jussi Jäniksen ihmeelliset seikkailut (ransk. Les Formidables aventures de Lapinot). Slalom ilmestyi alun perin pienikokoisena mustavalkoisena albumina 1993. Vuonna 1997 se julkaistiin väritettynä versiona ja numeroituna sarjan osaksi 0. L’Accélérateur atomique (2003) numeroitiin sarjan osaksi 10, mutta julkaistiin ennen albumia La vie comme elle vient (2004). Sarjakuvalehti Jysäyksessä julkaistiin joitakin muutaman sivun pituisia Risa ja Roiskis (ransk. Kaput et Zösky) -tarinoita, jotka kertovat humoristisesti kahden avaruuden valloittajamuukalaisen seikkailuista. Tarinoita on julkaistu myös Suuren Kurpitsan vuosialbumi 1994:ssä, Rojun toimittamassa Kani, hevonen ja shakaali -kirjasessa sekä Sarjainfo-lehdessä
Nilviäiset

Nilviäiset Wikispeciesissä Nilviäiset Commonsissa Nilviäiset (Mollusca) on yksi eläinkunnan pääjaksoista, ja lajimäärältään toiseksi suurin niveljalkaisten jälkeen. Nilviäisiä tunnetaan noin 86 000 nykyisin elävää lajia ja 36 000 fossiilia. Nilviäisten tieteellinen nimi Mollusca viittaa niiden ruumiinrakenteeseen: mollis on latinaa ja tarkoittaa pehmeää. Nykyiset nilviäiset jaetaan kahdeksaan luokkaan, joita ovat muun muassa kotilot, simpukat ja pääjalkaiset. Suurin osa nilviäisistä on merten ja makeiden vesien eläimiä, pienempi osa elää maalla. Niitä esiintyy kaikkialla maailmassa hyvin erilaisissa ympäristöissä. Nilviäisten koko vaihtelee mikroskooppisen pienestä useiden metrien mittaisiin jättiläis- ja kolossikalmareihin. Nämä suurimmat lajit ovat pääjalkaisten luokkaan (Cephalopoda) kuuluvia mustekaloja, joita pidetään myös nilviäisistä älykkäimpinä. Niillä on selkärangattomista suurimmat aivot, ja niiden on todettu oppivan muun muassa yrityksen ja erehdyksen kautta. Nilviäiset ovat selkärangattomia. Niiden ruumis jakautuu tyypillisesti neljään osaan: päähän, jalkaan, sisälmyspussiin ja vaippaan. Jalka on lihaksikas rakenne, jonka avulla nilviäinen liikkuu
Despotismi

Despotismi eli despotia tarkoittaa valtionhallintoa, jossa hallitsijan (tai hallitsevan ryhmän) tahto on täysin määräävä, rajatonta mielivaltaa, absoluuttista itsevaltiutta. Sanalla despootti tarkoitetaan yleensä mielivaltaista sortajaa tai täydellistä itsevaltiasta, mutta tämä merkitys on syntynyt renessanssin aikana. Aikaisemmin despootti oli Bysantin valtakunnassa titteli, jonka keisari antoi joillekin henkilöille, joskus ulkomaalaiselle. Sen haltija oli keisarista seuraava Bysantin hierarkiassa.lähde? Despotia on yleissana, jolla tarkoitetaan eräissä yhteiskunnallisissa opeissa mielivaltaiseen vallankäyttöön ja fyysiseen voimaan perustuvaa diktatuuria muistuttavaa vallankäytön muotoa. Despotia yhteiskuntajärjestelmän luokituksena on peräisin Aristoteleeltä, joka yhdisti sen pidäkkeettömään yksinvaltiuteen. Äärimmäisessä muodossaan despotia on melko harvinainen, eikä yksikään yhteiskunta ole koskaan tunnustautunut despotiaksi. Puhdasmuotoisessa despotiassa vain yksi ihminen, despootti, on vapaa, ja muut ovat hänen orjiaan. Ainoat lait ovat hallitsijan sana sekä mahdolliset uskonnolliset lait ja vakiintuneet tavat. Tällainen yhteiskuntamuoto oli Herodotoksen mukaan käytössä muinaisessa Persiassa. Käytännössä despotia muistuttaa itsevaltaista monarkiaa, eikä sitä voida selkeästi erottaa monarkiasta. Aristoteleen mukaan despotia olikin monarkian rappeumamuoto
Giotto di Bondone

CimabueArnolfo di LapoNicola PisanoGiovanni PisanoAndrea Tafi (taiteilija)GiottoPietro Lorenzetti (Pietro Laurati)Andrea PisanoBuonamico BuffalmaccoAmbrogio Lorenzetti (Ambruogio Laurati)Pietro CavalliniSimone MartiniTaddeo GaddiAndrea Orcagna (Andrea di Cione)Agnolo GaddiDuccio di BuoninsegnaGherardo StarninaLorenzo MonacoTaddeo Bartoli Jacopo della QuerciaNanni di BancoLuca della RobbiaPaolo UccelloLorenzo GhibertiMasolino da PanicaleMasaccioFilippo BrunelleschiDonatelloGiuliano da MaianoPiero della FrancescaFra AngelicoLeon Battista AlbertiAntonello da MessinaAlessio BaldovinettiFra Filippo LippiAndrea del CastagnoDomenico VenezianoGentile da FabrianoPisanelloBenozzo GozzoliVecchietta (Francesco di Giorgio e di Lorenzo)Antonio RossellinoBernardo RossellinoDesiderio da SettignanoMino da FiesoleLorenzo CostaErcole FerrareseJacopo BelliniGiovanni BelliniGentile BelliniCosimo RosselliAntonio del PollaiuoloPiero PollaiuoloSandro BotticelliAndrea del VerrocchioAndrea MantegnaFilippino LippiBernardino PinturicchioFrancesco FranciaPietro PeruginoLuca Signorelli Leonardo da VinciGiorgione da CastelfrancoAntonio da CorreggioPiero di CosimoDonato Bramante (Bramante da Urbino)Giuliano da SangalloAntonio da SangalloRafaelGiulio RomanoPontormoAndrea SansovinoLorenzo di CrediBaldassare PeruzziAndrea del SartoRosso FiorentinoJacopo PalmaLorenzo LottoSebastiano del Piombo (Sebastiano Viniziano)Michelangelo Buonarroti Giotto di Bondone (1267 Vespignano – 8. tammikuuta 1337 Firenze), paremmin tunnettu nimellä Giotto, oli firenzeläinen taidemaalari, arkkitehti ja kuvanveistäjä. Giotto syntyi Vespignanon kylässä, Colle di Vespignanossa, parikymmentä kilometriä Firenzen keskustasta. Hänen isänsä, Bondone, oli maatyöläinen ja oppimaton mies. Giottoa pidetään merkittävimpänä gotiikan maalaustaiteen edustajana. Hän oli taiteen uudistaja, joka nosti piirustustaidon jälleen arvoonsa. Hänen ympärilleen muodostui jo varhain ihailevien oppilaiden laaja piiri. Giotton kerrotaan jo kymmenvuotiaana osoittaneen poikkeuksellista lahjakkuutta niin älyllisesti, taiteellisesti ja muutoinkin. Giotton toimiessa kymmenvuotiaana lammaspaimenena hänen kerrotaan toteuttaneen taiteellisia taipumuksiaan piirtelemällä kiviin, kallioihin ja maahan. Tästä alkoi myös Giotton ura taiteilijana. Vasari kertoo teoksessaan Taiteilijaelämäkertoja, kuinka Cimabue kohtasi Giotton ollessaan matkalla Firenzestä Vespignanoon hoitamaan asioitaan. Giotto oli paimentamassa lampaita, ja Cimabue seurasi kuinka Giotto piirteli terävällä kivellä kalliolle lampaitaan
Lumisota

Lumisota on fyysinen ulkoilmapeli, jossa tarkoituksena on heitellä lumipalloilla osumia toisiin pelaajiin. Lumisota voi alkaa tarkoituksella ja suunnitellusti, mutta se voi myös syttyä spontaanisti tilanteissa, jossa vastapuolet eivät edes tunne toisiaan. Lumisodalla voidaan usein ratkaista keskinäisiä erimielisyyksiä, mutta usein kyse on silkasta hauskanpidosta. Useimmin lumisotaa käyvät lapset, mutta silloin tällöin varttuneemmatkin joutuvat pelin lumoihin. Virallisia sääntöjä ei ole, mutta joitakin kirjoittamattomia ohjeita toki on olemassa. Nämä ohjesäännöt antavat lumisodalle sen oman luonteen ja ennen kaikkea määrittelevät sen tapahtumaksi, jossa ei ole tarkoituksena vahingoittaa toisia ihmisiä tai heidän omaisuuttaan. Näillä ei tietenkään ole mitään arvoa, jos kyseessä on vakavamielinen tappelu, missä kaikki on sallittua. Lumisodasta on kehitetty Japanissa myös urheilulaji Yukigassen, jolla Suomessa on myös oma urheiluliittonsa. Lämpötilan ollessa muutaman asteen pakkasen puolella lumipalloja voi vettä apuna käyttäen jäädyttää, eli hetkellisesti kovettaa pallon pinta. Tilanteesta riippuu, katsotaanko tällaista varustelua hyvällä vai onko se hyvän lumisotahengen vastaista. Varustelu on usein osa lumisotaa esim. autotien loskasta tehty lumipallo on erittäin tehokas ase vastapuolta vastaan, koska pallon massa on erittäin suuri ja se sinkoaa suolapitoista loskaa metrien päähän aina vastapuolen pelaajien silmiin asti
Peikonkulta

Peikonkulta on valoilmiö, jota synnyttävät mesisieni tai aarnisammal.  Mesisieni on heikosti itsevalaiseva ja aarnisammal taas heijastaa heikkoa valoa pimeässä. Vihreä peikonkulta hohtaa suomalaisten uskomusten mukaan joskus pimeällä metsässä kivien tai kantojen alla. Englanniksi samantapaisen ilmiön nimitys on foxfire, "ketun tuli". Se tarkoittaa lähinnä pimeässä hohtavaa puuainesta, mutta myös hohtavaa laikkua maassa. Ilmiön selitykseksi tarjotaan yleisimmin lahottajasientä. Historioitsija Olaus Magnuksen mukaan pohjoisessa Skandinaviassa ovat vaeltajat joskus merkinneet reittinsä lahonnutta puuainesta käyttäen, ja osanneet sen avulla takaisin pimeässä. Tietäjät taas ovat käyttäneet lahoavaa puuainesta luodakseen taianomaisen tunnelman.lähde? Benjamin Franklin ehdotti lahottajasienen käyttämistä varhaisen Turtle-sukellusveneen sisätilojen valaisuun. Mark Twainin romaanissa Huckleberry Finnin seikkailut henkilöt Huckleberry Finn ja Tom Sawyer käyttävät lahottajasientä valonlähteenä kaivaessaan tunnelia.
Richard Branson

Richard Charles Nicholas Branson (s. 18. heinäkuuta 1950 Surrey, Englanti) on brittiläinen liikemies, miljardööri ja seikkailija, joka tunnetaan Virgin-brändistään. Richard Branson syntyi 18. heinäkuuta 1950 Surreyssa Englannissa. Hänen isänsä työskenteli asianajajana ja äitinsä lentoemäntänä. Richard kärsi lukihäiriöstä eikä menestynyt koulussa. Hän jätti yksityiskoulun kesken 16-vuotiaana. Koulusta lähdettyään Branson perusti vuonna 1966 Student-nimisen nuorisokulttuurilehden. Hän asui 1960-luvun lopulla lontoolaisessa kommuunissa. Rahoittaakseen lehteään Branson perusti Virgin Mail Order Records -yrityksen, joka myi musiikkialbumeja postimyynnillä. Sen nimi Virgin, ’neitsyt’, viittasi Bransonin kokemattomuuteen liike-elämässä
Sääsatelliitti

Sääsatelliitti on maata avaruudessa kiertävä satelliitti, jonka mittauksia käytetään sään havainnoimiseen. Satelliittihavainnot perustuvat maan ja meren pinnasta, pilvistä ja ilmakehästä avaruuteen heijastuvan tai emittoituvan eri aallonpituuksien sähkömagneettisen säteilyn mittaukseen. Satelliitteja on käytetty sään seurantaan 1960-luvulta alkaen. Niitä ovat operoineet Yhdysvallat, Kiina, Japani, Intia, Neuvostoliitto ja yhteisessä sääsatelliittijärjestössä toimivat Länsi-Euroopan maat. Yhdysvalloissa sään seuranta avaruudesta alkoi Explorer 7 -satelliitista (kaksi ensimmäistä, Vanguard 2 ja Explorer 6 epäonnistuivat) vuonna 1959. Sen alun voimahahmoja oli tohtori Verner Suomi. Ensimmäinen todellinen sääsatelliitti oli TIROS vuonna 1960 ja ensimmäinen operatiivinen sääsatelliittisarja oli ESSA (laukaistiin vuosina 1966-1969). Sittemmin NOAA ja Yhdysvaltain ilmavoimat ovat tehneet omia sääsatelliittejaan. Yhdysvaltain ilmavoimien satelliittisarja on nimeltään DMSP(Lähitulevaisuudessa NOAA- ja DMSP-satelliitit yhdistetään NPOESS-satelliittisarjaksi). Ensimmäinen geostationaarinen satelliitti ATS laukaistiin vuonna 1966, mutta ensimmäinen operatiivinen GOES-satelliitti vasta vuonna 1975. Neuvostoliitto laukaisi ensimmäiset operatiiviset Meteor-naparatasatelliittinsa vuonna 1969. Japani laukaisi oman geostationaarisen satelliittinsa vuonna 1977 ja EUMETSAT ensimmäisen Meteosat-satelliitin vuonna 1978
Höyrykone

Höyrykone on lämpövoimakone, joka muuttaa lämpöä mekaaniseksi työksi työaineenaan vesihöyry. Höyrykoneessa höyry laajenee ja liikuttaa mäntää, joka puolestaan pyörittää varsinaista toimilaitetta, joka voi olla esimerkiksi sähkögeneraattori, pumppu tai junan veturi. Höyrykoneen tarvitsema paineinen höyry tuotetaan höyrykattilassa. Höyryturbiineja ei yleensä lasketa höyrykoneiksi, vaan höyrykoneella tarkoitetaan vain männällisiä moottoreita. Höyrykone on nykyään melko harvinainen voimanlähde, vaikka niitä aiemmin käytettiin muun muassa pumpuissa, vetureissa, höyrylaivoissa sekä höyrytraktoreissa ja ne vaikuttivat merkittävästi teollisen vallankumouksen syntyyn. Höyrykoneen lämmönlähde voi olla mikä vain, mutta perinteisesti polttoaineena on käytetty puuta, hiiltä tai öljyä. Nykyisin voimalaitoksissa, joissa poltetaan jotakin polttoainetta tai hyödynnetään ydinvoimaa veden höyrystämiseksi, käytetään höyrykoneen sijaan höyryturbiineja kuumennetun höyryn sisältämän energian muuntamiseen sähköenergiaksi. Oheinen kuva-animaatio havainnollistaa höyrykoneen toimintaperiaatetta. Männän ollessa vasemmassa reunassa sen yläpuolella liikkuva luisti on sellaisessa asennossa, että höyryputkesta tuleva höyry pääsee kanavistoa myöten sylinteriin männän vasemmalle puolelle. Männän oikealta puolelta on kanavan kautta yhteys poistoputkeen. Höyrynpaine työntää mäntää oikealle. Männän painuttua lähelle oikeanpuolimmaista ääriasentoaan luistin liike vaihtaa höyryn tulo- ja poistokanavat keskenään
Järnefelt

Järnefelt on pohjoismainen aatelissuku. Sen juuret ovat Upplannin jalkaväkirykmentin kapteenina aateloidussa saksalaissyntyisessä Johan Keldunckissa, joka aateloitiin 1651. Suomeen suku saapui isonvihan jälkeen, ja se immatrikuloitiin Suomen aateliin sukuna numero 42, kun Suomen Ritarihuone perustettiin vuonna 1818. Osa suvun jäsenistä on suomentanut sukunimensä muotoon Rauanheimo tai Rauta-aho.
Arthur Schopenhauer

Arthur Schopenhauer (22. helmikuuta 1788 Danzig, Puola-Liettua – 21. syyskuuta 1860 Frankfurt am Main, Saksan liitto) oli 1800-luvun merkittävimpiä filosofeja. Saksalaista Schopenhaueria on pidetty pessimistinä – elämä sinänsä oli hänen mielestään julmaa ja tarkoituksetonta – mutta toisaalta hänen kirjoituksensa käsittelevät usein juuri tämän pahuuden ylittämistä. Schopenhauerin filosofialle olennainen käsite on persoonaton ”elämisen tahto”, jonka ilmenemismuoto kaikki elämä on ja jota on mahdotonta tyydyttää. Tässä hänen ajattelunsa tulee lähelle joitakin itämaisia filosofioita, kuten buddhalaisuutta. Schopenhauer kutsui itseään kantilaiseksi ja piti itseään Hegelin vastustajana. Hänen pessimistinen filosofiansa sai suosiota Saksan ja Itävallan vuoden 1848 epäonnistuneiden vallankumousten jälkeen. Schopenhauer syntyi keskiluokkaiseen perheeseen vuonna 1788 Stutthofin kaupungissa lähellä Danzigia. Hänen isänsä oli Heinrich Floris Schopenhauer ja hänen äitinsä kirjailija Johanna Schopenhauer, o.s. Trosiener