nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Ivar Wallgren

Ivar Wallgren (25. elokuuta 1891 Viipuri – 16. syyskuuta 1964) oli suomalainen lääkäri ja professori. Wallgrenin vanhemmat olivat filosofian maisteri, lääketieteen lisensiaatti Ivar Alexander Wallgren ja Alice Agnes Helene Rothe. Hänen puolisonsa vuodesta 1922 oli Anna Synnöve Marita Tammelander. Professori, mikrobiologi Veronica Sundman oli heidän tyttärensä. Wallgren tuli ylioppilaaksi 1909, valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1918 ja väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1923 aiheesta Über die Veränderungen des Verdauungskanals bei der perniziösen Anämie. Hän työskenteli ensin sekä Helsingin yliopistossa että useassa eri sairaalassa, patologisen anatomian dosentti hänestä tuli 1930. Wallgren toimi Helsingin yliopiston ruotsinkielisenä patologisen anatomian professorina vuodesta 1948, jolloin virka perustettiin, vuoteen 1958.
Demokratian historia

Demokratian historia eli kansanvallan historia on osuuksiin jaetun vallan historiaa. Ensimmäisiä demokratiaa soveltaneita kansoja olivat antiikin kreikkalaiset ja roomalaiset, joiden oppeja 1700-luvun eurooppalainen älymystö pyrki aikanaan muokkaamaan sopivaksi kuninkaanvallan jälkeiselle ajalle. Silloisesta demokratian ideaalien ja instituutioiden henkiinherättämisestä alkanut kausi on jatkunut nykypäivään saakka. Modernit edustukselliset demokratiat pyrkivät tasapainottelemaan hobbesilaisen "luonnontilan" ja autoritarismin välillä kansalaisten oikeuksia parantamalla, vähentämällä valtion vallankäyttöä ja suomalla valinnanvapautta äänioikeuden myötä. Yksi aikaisimmista maininnoista demokraattisista sivilisaatioista tai joskus väitetyistä oligarkioista löydettiin muinaisen Intian tasavalloista, jotka perustettiin ennen 500 eaa. ja ennen Gautama Buddhan syntymää. Nämä tasavallat tunnettiin mahajanapadoina, ja näistä Vajjin valtiossa Vaishalin kaupungissa (joka nykyään on Intian Bihar) kehitettiin maailman ensimmäinen tasavalta. Demokraattisia Sangha, Gana ja Panchayat –järjestelmiä käytettiin joissakin näissä tasavalloissa: nykyään Panchayat-järjestelmää käytetään yhä Intian kylissä. Antiikin Kreikka koostui alkuaikoinaan itsenäisistä kaupunkivaltioista eli poliksista, joista monet olivat oligarkioita. Ateenan lisäksi demokraattisen ajattelun edelläkävijä oli Sparta, joka hylkäsi ajatuksen yksityisestä omaisuudesta sosiaalisten suhteiden määrittäjänä, minkä monet oppineet ovat todenneet ainakin sivuavan demokratiaa. Myöhemmin 300-luvulla eaa. Aleksanteri Suuren aikana kreikkalaiset kirjoittivat nykyisten Pakistanin ja Afganistanin paikalla olleista Sabarcaen ja Sambastain valtioista, joiden ”valtiomuoto oli demokraattinen muttei loistelias” tuon ajan oppineiden kreikkalaisten mukaan
Urkanjärvi

Urkanjärvi  on Pirkanmaalla Pälkäneellä Kaukkalan kylän lähellä sijaitseva järvi. Järven pinta-ala on 41 hehtaaria ja se on 1,5 kilometriä pitkä ja 600 metriä leveä. Se sijaitsee Aitoon eteläpuolella metsäalueen ja Kaukkalan peltoalueen välissä. Järven pohjoispää on kapeneva ja matala Kylänlahti, jossa sijaitsee järven luusua. Järvenselkä on melko avoin vaikka leveä Riutankärki työntyykin järvelle. Järven ympäristössä on pieniä mäkiä, mutta se on pääosin alavaa maata. Järvellä on kartan mukaan viisi autiota ja nimetöntä saarta. Sen rantaviivan pituus on 4,7 kilometriä ja sen itäiset rannat ovat metsämaata, läntiset rannat peltoalueiden metsänreunaa ja pohjoispää avosuota ja luhtamaata. Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Joutteselän alueeseen (35.715) se kuuluu
Jaroslavlin kapina

Jaroslavlin kapina oli bolševikkien valtaa vastaan suuntautunut kapina Venäjän Jaroslavlin kaupungissa 6.–21. heinäkuuta 1918. Siihen liittyivät myös lyhyemmät kapinat Rybinskissä ja Muromissa. Jaroslavlin kapinan organisoi sosialistivallankumouksellisen puolueen poliitikko Boris Savinkov, joka oli työskennellyt lokakuun vallankumouksesta alkaen vastavallankumouksen ja valkoisten armeijoiden hyväksi. Huhtikuussa 1918 Savinkov oli perustanut ympärysvaltojen edustajilta saamallaan rahoituksella ”Isänmaan ja vapauden puolustuksen liitto” -nimisen maanalaisen sotilaallisen järjestön, johon kuului muutamia tuhansia jäseniä, pääosin upseereita. Savinkovin oikeana kätenä toimi everstiluutnantti Aleksandr Perhurov. Tšekkoslovakian legioonan noustua kapinaan bolševikkeja vastaan Savinkov päätti kesäkuussa aloittaa oman kapinansa mahdollisimman pian. Hän toivoi saavansa sotilaallista tukea ympärysvaltojen interventiojoukoilta ja oli etukäteen yhteydessä Ison-Britannian agenttiin Bruce Lockhartiin sekä ranskalaisiin, joiden odotettiin tekevän maihinnousun Arkangeliin. Ranskalaiset kuitenkin vaativat häntä tekemään ensimmäisen siirron. Savinkov valitsi kapinan keskukseksi Jaroslavlin, koska se sijaitsi Moskovan ja Arkangelin välisen rautatieyhteyden varrella. Vihollisen hämmentämiseksi pienemmät itsenäiset kapinat alkaisivat kahdessa muussa kaupungissa pari päivää myöhemmin
Pitkävesi (Orivesi, Längelmäki)

Pitkävesi  on Pirkanmaalla Orivedellä Längelmäen kirkonkylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön. Järven pinta-ala on 51 hehtaaria ja se on 2,1 kilometriä pitkä ja 900 metriä leveä. Tämä on järven levein kohta, mutta yleisesti se on paljon kapeampi. Sillä on kolmikärkisen haarukan muoto ja sen varsi työntyy 1,4 kilometriä pitkänä lahten koilliseen päin. Haarukan kaakkoinen lahti on Rankuanlahti, joka jää Kakkoniemen taakse, ja läntinen lahti jää Omenaniemen taakse. Niemien välissä sijaitsee lyhyt ja kapea lahti, joka on Hernesalmen luusua. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 7,0 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata, jonka katkaisevat peltopalstat. Järven rantojen rinteet ovat paikoi jyrkät, vaikka ne eivät nousekkaan kovin korkealle. Järven lähiympäristössä sijaitsee viisi maatilaa ja sen rannoille on rakennettu alle 20 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet yhdystieltä 3281 haarautuvilta kyläteiltä. Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35
Havisevanjärvi

Havisevanjärvi  on Pirkanmaalla Kangasalla Havisevan ja Havialan kylissä sijaitseva järvi. Järven pinta-ala on 37 hehtaaria ja se on 2,5 kilometriä pitkä ja 250 metriä leveä. Vaikka järven yli on rakennettu korkeajännitelinja, ei valtatietä 9 haluttu viedä järven yli. Valtatie kiertää järven sen itäpään ohi 150 metrin etäisyydeltä. Järvellä on kartan mukaan kolme pientä ja luotomaista saarta. Sen rantaviivan pituus on 5,8 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata ja sen länsipäässä asuinaluetta. Länsipään ja Särkijärven väliin on rakennettu Havialan asuinalue, jonne tulee tie Onkijärven läheltä valtatieltä 9. Etenkin järven etelärannalla on runsaasti vapaa-ajan asuntoja, mutta pohjoisrannalla ja itäpäässä niitä on kymmenisen lisää. Järven itäpään lähellä Haukkavuorella on kalliolouhos. Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Vesijärven valuma-alueella (35.73), jonka Havisevanjärven-Myllyojan valuma-alueeseen se kuuluu
Sääksjärvi (Orivesi)

Sääksjärvi  on Pirkanmaalla Oriveden Untavalla sijaitseva järvi. Järven pinta-ala on 40 hehtaaria, se on 2,6 kilometriä pitkä ja 850 metriä leveä. Vaikka järven ulkomitat ovat suuret, on järvi kapea ja muodoltaan mutkainen. Suurin leveys on alle 400 metriä, mutta siinäkin järven yhtenäisyyttä rikkoo Isosaari, joten suurimmaksi leveydeksi voidaan ilmoittaa 250 metriä. Järvi on L-kirjaimen muotoinen ja sillä on seitsemän saarta. Kirjaimen sakaran muodostaa Juurakonlahti, joka työntyy etelään Juurakkosalmen länsipuolella. Lahdella sijaitsevat Pitkäsaari, jolla on pituutta 220 metriä, ja kallioinen pienempi saari. Juurakkosalmen itäpuolella aukeaa leveämpi järven osa, jota täplittävät Untavansaaret. Suurin Untavansaari on 140 metriä pitkä ja sen läheltä löytyy kaksi pienempää saarta. Järvenosan itäpäässä on yli 20 metriä leveä salmi, jonka itäpuolella avautuu levein järvenosa. Siinä sijaitsee Isosaari ja pienempi saari. Saarien ympärillä on kapeat salmet ja Potaskanlahti
Luttu (järvi Juupajoella)

Luttu  on Pirkanmaalla Juupajoen Salokunnassa sijaitseva järvi. Järven pinta-ala on 50 hehtaaria ja se on 1,3 kilometriä pitkä sekä 800 metriä leveä. Se sijaitsee keskellä kulttuurimaisemaa ja ympäröivät pellot ulottuvat rannoille asti. Järven eteläpäässä kohoaa yli 60 metrin korkeuteen Kiperänvuori. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 4,5 kilometriä ja sen rannat ovat enimmäkseen peltomaata tai eteläosassa metsämaata. Järven ympäristössä sijaitsee haja-asutusta 20 taloutta, josta alle 10 on maatiloja. Taloudet muodostavat Salokunnan kylän ja Kihlalan kulmakunnan, joka siihen sisältyy. Rannoille on lisäksi rakennettu kolme vapaa-ajan asuntoa tai rantasaunaa. Niille tulee tie viereisiltä yhdysteiltä 3413 tai 14289. Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35
Tehtaanjärvi

Tehtaanjärvi  on Pirkanmaalla Juupajoen Korkeakoskella sijaitseva järvi. Järven pinta-ala on 15,8 hehtaaria ja se on 1,4 kilometriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Käpylänkankaalla Huikonjoen rotkolaaksossa, jonka alaosaan on rakennettu pato ja voimalaitos. Järvellä on kartan mukaan yksi saari, joka sijaitsee patoaltaan yläosassa. Sen rantaviivan pituus on 4,2 kilometriä ja sen rannat ovat kangasmetsää. Korkeakosken taajama-alueen asutusalueita ylettyy rantaan asti. Pohjoisrannassa on Käpylän ja kaakkoisrannassa Romulan asutusta. Yhdystie 14290 ylittää järven padon kohdalla, mutta Tampere–Haapamäki-rautatielle on rakennettu oma pengersilta järven keskivaiheille. Järveen on jätetty noin 10 metriä leveä silta-aukko. Etelärannassa on uimaranta . Korkeakosken entisen jätevedenpuhdistamon tarkkailun takia joen virtaamat tunnetaan. Joki virtaa järven läpi ja sen keskivirtaama (MQ) on 0,76 kuutiometriä sekunnissa (m³/s)
Kuivajärvi (Juupajoki, Hyytiälä)

Kuivajärvi  on Pirkanmaalla Juupajoella ja Ruovedellä Juupajoen Hyytiälän kylässä sijaitseva järvi. Järven rannalla sijaitsee Helsingin yliopiston Hyytiälän metsäasema. Järven pinta-ala on 64 hehtaaria ja se on 2,6 kilometriä pitkä ja 300 metriä leveä. Se sijaitsee kallioperän ruhjevyöhykkeellä, jonka kaakkoispuolelle on viimeisen jääkauden loppuvaiheessa kasautunut hiekkaa laajaksi Huikonkankaan sanduuriksi. Järven molemmilla sivuilla kohoaa matala ylänköalue, jonka yksittäisiä huippuja ovat Rytövuori ja Karhumäki. Järven ympäristön voisi luonnehtia erämaaksi, vaikka järven läheltä löytyykin vähäistä asutusta. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 3,2 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0032 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 5,0 metriä ja suurin syvyys on 13,2 metriä. Syvin kohta sijaitsee Hyytiälän metsäasemasta hieman pohjoiseen lähes kilometrin pituisessa yli kymmenmetrisessä syvänteessä. Myös järven pohjoispäässä on lähes yhtä syvää. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria
Hirvijärvi (järvi Juupajoella)

Hirvijärvi  on Pirkanmaalla Juupajoen Hirvijärvellä sijaitseva järvi. Järven pinta-ala on 73 hehtaaria ja se on 2,8 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Se on koillis-lounais-suuntaisena pitkä ja kapea, mutta sen keskellä sijaitseva Kahilanniemi kaventaa sen 100 metriä leveäksi. Sen rantaviivan pituus on 7,2 kilometriä ja järven luoteispuoli on korkeiden mäkien reunustama. Korkeimmat mäet ovat Eskolanmäki, Kuusimäki ja Hirvivuori, jotka kohoavat 65 metrin korkeuteen. Järven lounaispäätä kutsutaan Luhtaanperäksi. Järven haja-asutus muodostuu 15 taloudesta, joista neljä tai viisi ovat maatiloja. Rannoille on rakennettu lähes 30 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet yhdystieltä 14299 ja siitä haarautuvilta kyläteiltä. Järven vedenlaatua on tutkittu ainakin vuosina 1977, 1987, 1988, 2000 ja 2005. Niiden tulosten mukaan järven ekologinen luokitus on hyvä
Ala-Lylyjärvi (Juupajoki)

Ala-Lylyjärvi  on Pirkanmaalla Juupajoella Lylyn kylässä sijaitseva järvi. Järven pinta-ala on 77 hehtaaria ja se on 1,4 kilometriä pitkä ja 1,2 kilometriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja sen järvenselkä on avoin. Järven itäpuolella työntyy kaakkoon päin yli 600 metriä pitkä lahti. Järven eteläpäässä sijaitsee Kylmälahti, jonne suot laskevat vetensä. Pohjoisrannasta työntyy syvempään veteen lähes 100 metriä pitkä penger, jonka päässä sijaitsee saarimainen jatke. Täältä näkee järven jokaiseen poukamaan hyvin. Järvelle näkyy lähes 40 metriä korkea Niemenvuoren Helaakalliot, joiden rinteet laskevat etelärantaan. Järven rantaviivan pituus on 5,4 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa metsämaata tai matalan rannan luhtaa. Järven länsi- ja pohjoisrannat ovat asutuksen valtaamat ja rantojen takamaat on raivattu peltomaiksi. Haja-asutusta, joka muodostaa Lylyn kylän, levittäytyy eri puolille järven rantoja ja niiden välissä on rannoille rakennettu myös vapaa-ajan asuntoja. Niille tulee tiet kantatieltä 58, yhdystieltä 14293 ja yhdystieltä 3422
Odessanpuisto

Odessanpuisto on Oulussa Puolivälinkankaalla sijaitseva puistoalue, joka on nimetty Oulun ystävyyskaupungin Odessan mukaan. Alueella kasvaa vanhoja mäntyjä ja kuusia sekä mänty- ja lehtikuusi-istutuksia. Alue on rehevöitynyt. Puistossa on pururata, joka toimii talvella hiihtolatuna. Puistossa on lisäksi voimistelutelineitä.
ROCA-haavoittuvuus

ROCA-haavoittuvuus on digitaalisten salakirjoitus- ja allekirjoitusavainten heikkous, joka tuotiin julki lokakuussa 2017. Nimi 'ROCA' tulee sanoista "Return of the Coppersmith's Attack", viitaten aiempaan heikkouteen, jonka löysi yhdysvaltalainen matemaatikko ja tutkija Don Coppersmith. ROCA-tutkijaryhmä oli tehnyt alkuperäisen löydöksen jo ennen helmikuuta 2017, ja antoi muutamille keskeisille yrityksille tiedon luottamuksellisesti, jotta myöhempi julkistus ei aiheuttaisi turhia tietoturvaongelmia. ROCA-haavoittuvuus oleellisesti heikentää digitaalisten avainten vahvuutta. Vahvuus tarkoittaa aikaa (ja resursseja), joita hyökkääjä tarvitsee avaimen murtamikseksi.
Setrivallankumous

Setrivallankumous oli vuoden 2005 helmikuussa alkanut tapahtumasarja, joka johti Libanonin demokratisoitumiseen. Alkunsa vallankumous sai pääministeri Rafik Haririn salamurhasta. Nimensä setrivallankumous sai setripuusta, joka esiintyy Libanonin lipussa. Rafik Haririn salamurha johti suuriin mielenosoituksiin, jotka olivat kuitenkin rauhanomaisia. Päätavoitteena oli saada Syyrian vuonna 1976 aloittama miehitys loppumaan ja sen joukot pois Libanonista. Tapahtumat johtivat siihen, että Syyria veti huhtikuussa vuonna 2005 viimeisetkin Libanonissa olleet joukkonsa kotiin ja 29 vuotta kestänyt vuodesta 1976 jatkunut Syyrian sotilaallinen läsnäolo Libanonissa päättyi. Vallankumousta seuranneissa vuoden 2005 parlamenttivaaleissa valittiin maan hallitukseen kaksi vahvaa poliittista ryhmittymää: syyriamielinen Maaliskuun 8. päivän liitto ja syyrianvastainen, länsimielinen Maaliskuun 14. päivän liitto.
Juan Carlos I (L61)

Juan Carlos I (runkonumero L61) on Espanjan laivaston vuonna 2009 vesille laskettu lentotukialus (esp. buque de proyección estratégica). Espanjan hallitus hyväksyi syyskuussa 2003 aluksen hankinnan. Seuraavana vuonna tehtiin sopimus aluksen suunnittelusta ja valmistuksesta. Aluksella oli tarkoitus korvata laivastolla olleet kaksi Newport-luokan maihinnousualusta. Alus tilattiin 5. syyskuuta 2003 Ferrolista Navantian telakalta. Ensimmäiset osat aluksesta valmistettiin toukokuussa 2005 ja köli laskettiin virallisesti 1. heinäkuuta 2006. Alukseen tarvittavien 111 lohkon valmistaminen jaettiin Fenen ja Ferrolin telakoille ja Ferrol vastasi lisäksi kokoonpanosta. Alus laskettiin vesille maaliskuussa 2008, minkä jälkeen työt jaettiin kahdeksaan lohkoon. Virallinen vesillelasku tapahtui 22
Verimeri

P’ibada (’Verimeri’, kor. 피바다) on pohjoiskorealainen ooppera. Virallisten pohjoiskorealaislähteiden mukaan sen on säveltänyt Kim Jong-il, joka kehitti isänsä Kim Il-sungin japanilaismiehityksen aikaan tekemästä näytelmästä oopperan. Se sai kantaesityksensä Pjongjangin suurteatterissa heinäkuussa 1971. Ensimmäisten 30 esitysvuoden aikana sitä ehdittiin esittää yli 1 500 kertaa, ja se on Pohjois-Korean pisimpään esitetty ooppera. P’ibadan tapahtumat sijoittuvat 1930-luvulle, jolloin Japani miehitti Korean niemimaata. Se kertoo naispuolisesta maatyöläisestä, joka ymmärtää, että ainoa tapa selviytyä miehityksestä on kapinoida, ja nousee vallankumoussankariksi. Sitä pidetään Pohjois-Koreassa korealaisen mielenlaadun täydellisenä edustajana ja juche-aatteen taiteellisena kuvastajana. Tyyliltään P’ibada edustaa korealaista vallankumousoopperaa. Se on tyylilajin edustajista parhaiten tunnettu ja kuuluu viiden ”kuolemattomaksi klassikoksi” nimetyn vallankumousoopperan joukkoon. Se oli ensimmäinen ooppera, jossa mukana oli pangchang, lavan ulkopuolinen kuoro, jolla on korvattu aarioita ja yksinlauluosuuksia, minkä on katsottu tuovan esiin ryhmäajattelua.
Juho Tapani

Juho Tapani (9. toukokuuta 1873 Laitila – 20. maaliskuuta 1935 Turku) oli suomalainen tehtailija, maanviljelijä ja rakennusalan keksijä. Tapani omisti Turun Rautabetonivalimon ja Mjösundin Keramia Oy:n tiilitehtaan. Tapani aloitti liiketoimintansa metsäkaupoilla vuonna 1895. Hän oli Piikkiön ja Paimion sahojen osakkaana vuosina 1903–1911 ja perusti sen jälkeen Turun Rautabetonivalimon vuonna 1911. Vuonna 1925 hän rakennutti lisäksi kattotiilitehtaan Kemiön Mjösundiin. Hän kuului Turun Suomalaisen Säästöpankin isännistöön vuodesta 1928 sekä eräiden muiden turkulaisten yhtiöiden johtokuntiin. Tapani oli Nyynäisten kartanon hoitajana Lemussa vuosina 1905–1923 ja omisti Yli-Lemun kartanon vuodesta 1926. Tapani oli Turun kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1923–1925, Turun työnantajayhdistyksen johtokunnan jäsen vuodesta 1917 sekä Turun yliopistoseuran hoitokunnan perustajajäsen. Vuonna 1912 Tapani sai patentin Tapani-laatan nimellä tunnetulla raudoitetulle betonilaatalle joka oli varhainen betonielementtien edeltäjä. Tapanilaattoja oli eri kokoisia, yleisin koko oli 100 x 25 x 25 senttimetriä jolloin yksi laatta painoi 45–50 kiloa
Audrey Azoulay

Audrey Azoulay (4. elokuuta 1972 La Celle-Saint-Cloud, Ranska) on ranskalainen virkamies ja poliitikko, joka valittiin marraskuussa 2017 Unescon pääsihteeriksi. Sitä ennen hän on toiminut Ranskan kulttuuriministerinä ja Ranskan elokuvainstituutin varajohtajana. Azoulay syntyi vuonna 1972 Essaouirasta kotoisin olevaan Marokon juutalaiseen perheeseen. Hänen isänsä André Azoulay on marokkolainen pankkiiri ja kuningas Muhammad VI:n neuvonantaja ja hänen äitinsä kirjailija Katia Brami. Azoulay opiskeli Ranskassa Sciences Po -yliopistossa ja Englannissa Lancasterin yliopistossa. Hän valmistui vuonna 2000 ENA:sta eli kansallisesta hallintokoulusta, jossa monet Ranskan korkeimmista johtajista ja virkamiehistä ovat opiskelleet. Valmistuttuaan Azoulay työskenteli 2000–2003 Euroopan tilintarkastustuomioistuimessa esittelijänä ja toimi Euroopan komissionn lainsäädännön asiantuntijana kulttuurin ja viestinnän aloilla. Hän aloitti 2006 Ranskan elokuvainstituutin talousjohtajana. Hänestä tuli 2011 instituutin apulaisjohtaja, minkä ansiosta hän nousi Ranskan elokuvatuotannon keskeiseen rooliin. Azoulay edisti instituutissa elokuvien digitalisointia. Ranskan presidentti François Hollande nimitti Azoulayn 2014 kulttuurineuvonantajakseen
Vilho Kankare

Vilho Villam Vieno Kankare (30. toukokuuta 1917 Turku – 2008) oli suomalainen sotakirjailija, joka osallistui talvi- ja jatkosotaan. Sotilasarvoltaan Kankare oli ylikersantti. Hänen puolisonsa oli Lempi Ojala. Kankare kirjoitti omiin jatkosodan aikaisiin sotakokemuksiinsa perustuneen kirjansa jo 1947 mutta kustantaja Otava hylkäsi kirjan käsikirjoituksen pitäen sitä inhorealistisena ja raakana. Pöytälaatikkoon jäänyt käsikirjoitus julkaistiin vasta vuonna 2011 nimellä Mennään kun käsketään! Nuorten miesten jatkosota. Teoksen esipuheen laati professori Martti Turtola. Arvostelijoiden mukaan kirjassa on paljon yhtymäkohtia Väinö Linnan Tuntematon sotilas-romaaniin muun muassa kuvaus Äänislinnaan saapumisesta syksyllä 1941. Kankareen kirja seurasi turkulaisen Kenttätykistörykmentti 5:n vaiheita juhannuksesta 1941 aina vuoteen 1943, jolloin kirjan päähenkilö alikersantti Masi Kankkunen siirretään takaisin kotirintamalle kouluttamaan alokkaita.
Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alue

Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alue (vesistöaluetunnus 35.7) on Suomen vesistöaluejaotuksessa yksi Kokemäenjoen vesistön (vesistöaluetunnus 35) ensimmäisen jakovaiheen osa-alueista. Se käsittää Kokemäenjoen vesistössä alueen, joka kerää vedet Pirkanmaalta Tampereelta, Kangasalta, Valkeakoskelta, Pälkäneeltä, Orivedeltä, Juupajoelta ja Ruovedeltä, Keski-Suomesta Jämsästä ja Kuhmoisista, Päijät-Hämeestä Padasjoelta, Kanta-Hämeestä Hämeenlinnasta ja Janakkalasta, ja laskee ne Mallasveden ja Valkeakosken (koski) kautta Vanajaveden–Pyhäjärven alueella (35.2) Vanajaveteen. Vesistön valuma-alueen alarajana on Valkeakoski (koski). Veden jatkavat edelleen Pyhäjärveen, joka laskee Nokialla Nokiankosken kautta Kuloveteen, joka kuuluu Kokemäenjoen alueeseen (35.1). Kokemäenjoki laskee Porissa Selkämereen. Valuma-alueen pinta-ala on 4 449,79 neliökilometriä ja järvisyys 18,7 %. Alla olevista järvien, jokien ja valuma-alueiden tiedoista suurin osa on tuotu sekä Suomen ympäristökeskuksen (SYKE) Ympäristö- ja paikkatietopalvelusta että Kansalaisen karttapaikasta. Kuten nimestä voidaan päätellä, valuma-alueella on kaksi pääreittiä. Ne ovat Längelmäveden reitti ja Hauhon reitti
Škoda Rapid (1984)

Škoda Rapid on AZNP:n vuosina 1984–1990 valmistama takamoottorinen coupé-korinen automalli. Se korvasi edeltäneen Škoda Garden, jota oli myyty Saksassa Rapid-nimisenä.lähde? Rapid 120 -mallissa oli 1,2-litrainen (55 hv) moottori ja nelivaihteinen manuaalivaihteisto. Rapid 130:n moottori oli 1,3-litrainen (58 hv) ja vaihteisto viisivaihteinen.lähde? Vuonna 1987 esitellyssä Rapid 136 -mallissa oli uudet kevytmetalliset sylinterinkannet, ja teho oli noussut 62 hevosvoimaan. Seuraavana vuonna Rapid 135 korvasi 130-mallin. Siinä oli samat uudistukset kuin Rapid 136:ssa, mutta pienemmän puristussuhteen vuoksi teho oli 58 hevosvoimaa.lähde?
World Extreme Cagefighting

World Extreme Cagefighting, lyhyesti WEC oli yhdysvaltalainen vapaaottelujärjestö, jonka perustettiin 2001. Sen ensimmäinen tapahtuma WEC 1: Princes of Pain pidettiin 30. kesäkuuta 2001. Zuffa osti järjestön 2006 ja liitti sen osaksi UFC:tä 2010. WEC koostui pääosin pienemmistä painoluokista kevytsarja (alle 70 kg), höyhensarja (alle 66 kg) ja kääpiösarja (alle 61 kg). Järjestön kehä oli pienempi, kuin UFC:n. Yhtiön ainut pay-per-view ottelu oli WEC 48 tapahtuma, jonka pääotteluna käytiin höyhensarjan mestaruutta puolustaneen José Aldon ja haastajan Urijah Faberin välillä.
Deutschland Cup

Deutschland Cup on vuosittain järjestettävä kansainvälinen jääkiekkoturnaus, jota isännöi Saksan jääkiekkoliitto. Turnaus pelattiin ensimmäisen kerran vuonna 1987. Isäntäjoukkue Saksa on voittanut Deutschland Cupin ennätykselliset seitsemän kertaa. Neuvostoliitto ja Venäjä ovat voittaneet turnauksen jokaisella osallistumiskerrallaan yhteensä kuusi kertaa. Turnauksen joukkuemäärät ja paikkakunnat ovat vaihdellet paljon historian aikana. Deutschland Cupissa pelattiin sijoitusottelut viimeisen kerran vuonna 2007, jonka jälkeen osallistuneiden joukkueiden määrä on pysynyt neljässä. Saksan lisäksi pidempiaikaisiin osallistujajoukkueisiin ovat kuuluneet Kanada, Slovakia, Sveitsi ja Yhdysvallat. Kanada ja Yhdysvallat ovat osallistuneet turnaukseen pitkälti Euroopassa kiekkoilevien pelaajien voimin. Sekä Suomi, Ruotsi että Tšekki osallistuivat turnaukseen viimeisen kerran vuonna 1995. Vuotta myöhemmin kaikki kolme joukkuetta osallistuivat ensimmäisen kerran Euro Hockey Touriin yhdessä Venäjän kanssa. Suomi voitti Deutschland Cupista yhden kullan ja kaksi pronssia. Venäjä palasi Deutschland Cupiin 24 vuoden tauon jälkeen B-maajoukkueen voimin vuonna 2017