nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Pelastajat (draamasarja)

Pelastajat on Yle TV1:n keväällä 1998 esittämä draamasarja. Kymmenosainen sarja tapahtuu kuvitteellisen Huimalan kaupungin paloasemalla. Sarjan käsikirjoitti Tapani Bagge ja ohjasi Ville Koivisto. Pääosia esittävät Svante Martin, Antti Seppä, Markku Tuulenkari, Sami Kojonen, Tommi Liski, Janne Virtanen, Katariina Kuisma ja Laura Elo. Sarjan tuotti Video-Match Oy, ja sarjasta tehtiin myös dokumentti Näin tehtiin Pelastajat. Sarjan musiikin on säveltänyt Heikki Elo. Elon säveltämä ja Turkka Malin sanoittama kappale ”Tuleen rakkauden” toimi lopputekstien tunnusmusiikkina ja sen esitti Rami Välimäki.
Jimi Jamison

Jimmy Wayne "Jimi" Jamison (23. elokuuta 1951 Durant, Mississippi, Yhdysvallat – 31. elokuuta 2014 Raleigh, Memphis, Tennessee, Yhdysvallat), taiteilijanimeltään Jimi Jamison, oli yhdysvaltalainen muusikko ja lauluntekijä. Hänet muistetaan parhaiten urastaan rock-yhtye Survivorin laulajana ja keulakuvana. Hän liittyi yhtyeen laulajaksi vuonna 1984 korvaten yhtyeestä eronneen Dave Bicklerin. Survivor hajosi vuonna 1989, ja Jamison siirtyi sooloartistiksi. Survivor sen sijaan palasi yhteen neljän vuoden tauon jälkeen vuonna 1993, tällä kertaa kuitenkin Dave Bicklerin kanssa. Jamison palasi yhtyeen solistiksi uudelleen vuonna 2000, mutta erosi yhtyeestä vuonna 2006 ennen Survivorin kahdeksannen studioalbumin Reach julkaisua. Hänen kolmas ja viimeinen aikakautensa Survivorin laulajana ajoittui vuosiin 2011–2014. Sooloartistina Jamison levytti ensimmäisen kerran jo vuonna 1967 julkaistessaan singlen ”If I Cry”. Hän julkaisi myöhemmän soolouransa aikana kolme studioalbumia, kaksi studioalbumia Survivorin kosketinsoittaja ja kitaristi Jim Peterikin kanssa ja yhden studioalbumin Toto -yhtyeen laulaja Bobby Kimballin kanssa. Hän myös kirjoitti ja levytti televisiosarjan Baywatch tunnuskappaleen ”I’m Always Here”
Otteita kumouksellisista kokouksista

Otteita kumouksellisista kokouksista (Protokollsutdrag från subversiva möten) on turkulaisen suomenruotsalaiskirjailijan Henrik Janssonin toinen suomennettu romaani. Alkuteos ilmestyi 2007, suomennos 2009. Teoksen on suomentanut Mikko Laaksonen. Jansson käy romaanihenkilö Henrik Janssonin kautta läpi 70-lukulaista nuoruuttaan ja taistolaisvuosia Turussa. Hän etsii sitä menneisyyden nuorukaista, joka "pyyteettä halusi tehdä hyvää". Tarinan taustana on Janssonin omat kokemus suomenruotsalaisessa teiniradikalismissa ja Åbo Akademin opiskelijapiireissä. Kriitikon mukaan kuvausta ei sen suomenruotsalaisen taustan vuoksi voi pitää yleispätevänä, vaikka se sisältääkin samaa, mitä yleisesti tarkoitetaan taistolaisuudella. Taistolaisuuden käsittely suomenkielisestä kaunokirjallisuudessa on vähäistä, lähinnä Raija Oranen on tuonut sitä esiin romaanihenkilöidensä kautta. Vaikka teos on poliittinen muistelma, se on samalla herkkä nuorisokuvauskenen mukaan?. Kriitikko pitää teoksen avaimena ryhmäeuforiaksi tiivistyvää joukkolaulantaa ja kehuu Janssonin kykyä liukua vuosikymmenestä toiseen ja takaisin. Hän pitää juonta ja henkilöitä uskottavina lukuun ottamatta Stasin ja KGB:n informantteja metsästävää miestä, josta hänen mukaansa jää koominen vaikutelma. Laaksosen suomennosta hän kehuu notkeaksi
Lapin kunnanvaakuna

Lapin kunnanvaakuna oli Lapin kunnan tunnus, joka oli saanut aiheensa perinteisistä ammateista. Piilukirveet viittaavat rakennusten hirsiparrujen tekoon, kuokanterä puolestaan maanviljelykseen kuten myös pellavankukat, jotka yhtä aikaa edustavat myös käsityön taitoja. Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä ristissä kaksi hopeista, kultavartista piilua, joiden alakulmassa saatteena hopeinen, kaateinen kuokanterä, näiden yläpuolella kultainen lakio, jossa kolme sinistä, kultaemiöistä pellavankukkaa.”. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Lapin kunnanvaltuusto hyväksyi sen 12. syyskuuta 1950. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 3. maaliskuuta 1951. Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2009 Lapin ja Rauman kuntaliitoksen yhteydessä.
Tammisaaren rautatieasema

Tammisaaren rautatieasema (ruots. Ekenäs järnvägsstation, lyh. Tms, ratakm 174+056) on rautatieliikennepaikka Tammisaaressa Raaseporin kaupungissa. Asema avattiin 8. lokakuuta 1873, samaan aikaan Hangon ja Hyvinkään välisen rautatien kanssa. Asemalla pysähtyvät Karjaan ja Hangon väliset lähijunat. Vuonna 1873 valmistuneen asemarakennuksen on suunnitellut Knut Nylander, ja se on yksi Hyvinkää–Hanko-radan kolmesta säilyneestä alkuperäisestä asemarakennuksesta; muut ovat Hyvinkään Hangon radan asema ja Mustion asema. Rakennusta on laajennettu vuonna 1914. Vaikka rakennuksen ulkonäköä on myöhemmin jonkin verran muutettu, se edustaa Suomessa poikkeuksellista asema-arkkitehtuuria parhaiten ulkoasunsa säilyttäneenä asemana. Karjaan ja Hangon välisen radan rakentaminen Tammisaaren kautta ei alkujaan ollut itsestäänselvyys, sillä rataa suunniteltiin 1860-luvulla linjattavaksi Mustion, Antskogin ja Fiskarsin ruukkien sekä Pohjankurun sataman kautta ja edelleen Pohjanpitäjänlahden länsipuolitse. Tammisaarelaisten onneksi toteutettiin kuitenkin kaupungin kautta kulkeva linjaus. Rautatien tulo Tammisaareen piristi asukasluvun laskusta kärsineen kaupungin elämää, ja asutus levisi vanhasta keskustasta aluksi asemalle, sittemmin radan itäpuolelle ja lopulta myös sen pohjoispuolelle
Robert Meltzer

Robert Friedrich Meltzer (ven. Рома́н Фёдорович Ме́льцер, Roman Fjodorovitš Meltser; 1860 Pietari – 1943) oli saksalaissyntyinen venäläinen arkkitehti, taiteilija ja huonekalusuunnittelija. Robert Meltzer valmistui Pietarin taideakatemiasta vuonna 1888. Hänet tunnetaan parhaiten jugend-ajan arkkitehtina. Meltzerin töitä Pietarissa ovat Nobelin tehtaan rakennukset ja asuintalot, tehtaan työläisten kerhotalo ja Nobelin kaupunkitalo, arkkitehdin oma talo Kivisaarella, ruhtinas Viktor Kotšubein ja Vasili Brandtin kaupunkitalot, suuriruhtinas Mihail Aleksandrovitšin palatsi sekä ortopedisen ja psykoneurologisen instituutin rakennukset. Keisarillisena hoviarkkitehtina hän suunnitteli Pietarin, Tsarskoje selon ja Pietarhovin palatsien sisätiloja. Vuonna 1918 Meltzer muutti Saksaan ja vuodesta 1921 lähtien hän asui Yhdysvalloissa.
I masnadieri

I masnadieri on Giuseppe Verdin nelinäytöksinen ooppera. Andrea Maffei kirjoitti siihen libreton Friedrich Schillerin Rosvot-näytelmän (Die Räuber) pohjalta. Ooppera esitettiin ensi kertaa Her Majesty's Theatressa Lontoossa 22. heinäkuuta 1847 Verdin johdolla. Ooppera oli tilattu säveltäjältä Ernanin esityksen saatua teatterissa suuren suosion. I masnadierin esitystä ei voitu pitää suunnitellusti vuonna 1846, koska säveltäjän terveys reistaili. Vuoteen 1847 lykkääntyneessä ensiesityksessä olivat rooleissa muiden muassa Luigi Lablache ja Jenny Lind. Nykyisin I masnadieri on yksi Verdin vähemmän tunnetuista oopperoista.
Norjan ympäristöpolitiikka

Norjan ympäristöpolitiikkaan liittyvät paikalliset ja maailmanlaajuiset ympäristökysymykset ja kansainväliset, valtiolliset ja kunnalliset sopimukset ja ohjauskeinot, keskustelu, tutkimus ja rahoitus. Ympäristöpolitiikkaan vaikuttavat puolueet, rahoittajat, asukkaat, yhteisöt, yhdistykset, kansalaisliikkeet ja lehdistö. Ympäristöpolitiikka vaikuttaa lajien monimuotoisuuteen ja kansanterveyteen. Norja on vuonojen, vuorten, vesiputousten, saarten, meren ja jäätiköiden maa. Norjalaiset ovat kuuluisia tutkimusmatkailijoita, merenkävijöitä ja naparetkeilijöitä. Golf-virta vaikuttaa ratkaisevasti Norjan ilmastoon. Norja ympäristöpolitiikan vaikuttajiin sisältyy Arne Næss ja Erik Dammann. Norjan pääministerin Gro Harlem Brundtland ansiosta syntyi Brundtlandin raportti Yhteinen tulevaisuutemme (Our Common Future) vuonna 1987, joka määritteli kestävän kehityksen. Norja jakaa vuosittain kansainvälisen Nobelin rauhanpalkinnon. Palkinnon myöntämisessä on huomioitu myös kansainvälisiä ympäristöpoliittisia vaikuttajia, esimerkiksi Mahatma Gandhi, Wangari Maathai, Al Gore ja IPCC. UNEP toimii myös Norjassa. Norja on pyytänyt valaita tieteellisiin tarkoituksiin
Kreikan ja Turkin väestönvaihto

Kreikan ja Turkin väestönvaihto oli vuonna 1923 tehty sopimus Kreikan ja Turkin välillä väestön pakkomuutosta. Sopimuksen perusteella noin 1,1 miljoonaa kreikkalaista joutui muuttamaan Turkista Kreikkaan ja noin 400 000 turkkilaista Kreikasta Turkkiin. Sopimuksen taustana oli Kreikan–Turkin sota, jonka hävittyään Kreikka joutui 24. heinäkuuta 1923 Lausannen sopimuksen mukaisesti luovuttamaan Itä-Traakian ja Egeanmeren saaret takaisin Turkille. Molemmissa maissa oli suuret vähemmistöryhmät, joiden katsottiin olevan osasyynä maiden huonoihin väleihin ja sodan syttymiseen. Niinpä Turkki ja Kreikka sopivat keskinäisestä väestönvaihdosta.
Ateistien syrjintä

Ateistien syrjintä koskee ateistien tai uskonnottomien syrjintää historiallisesti ja nykyisin. Humanists Internationalin vuonna 2013 julkaiseman raportin mukaan ainakin kolmessatoista maassa (Afganistan, Arabiemiirikunnat, Iran, Malesia, Mauritania, Malediivit, Nigeria, Pakistan, Qatar, Saudi-Arabia, Somalia, Sudan, Yemen) ateismista voidaan tuomita kuolemaan, jonka lisäksi monessa muussa maassa (kuten Egyptissä, Indonesiassa ja Kuwaitissa) on käytössä mahdollinen vankeusrangaistus. Kirkon ja valtion eron kannattajien mukaan valtion tulee olla uskontoihin nähden puolueeton. Valtio ja uskonto on erotettu tarkkaan toisistaan muun muassa Yhdysvalloissa ja Ranskassa. Euroopan neuvosto antoi parlamentaarisessa yleiskokouksessaan 2007 suosituksen ”Valtio, uskonto, sekularismi, ihmisoikeudet” (suositus nro 1804). Suosituksessa Euroopan neuvosto toteaa kirkon ja valtion eron olevan Euroopan yhteisiä arvoja (artikla 4). Suosituksen pohjatekstissä ennen kokousta suositeltiin Euroopan valtioille kirkon ja valtion erottamista toisistaan. Pohjateksti muuttui Suomen aloitteesta.
Frederick Hopkins

Frederick Gowland Hopkins (20. kesäkuuta 1861 Eastbourne, Yhdistynyt kuningaskunta – 16. toukokuuta 1947 Cambridge, Yhdistynyt kuningaskunta) oli englantilainen biokemisti, joka löysi vitamiinit ja aminohappo tryptofaanin. Hän sai vuoden 1929 Nobelin fysiologian ja lääketieteen palkinnon yhdessä Christiaan Eijkmanin kanssa. Hopkins eristi proteiineista vuonna 1901 aminohapon nimeltä tryptofaani. Vuosina 1906–1907 hän osoitti, että eläimet eivät voi itse tuottaa sitä ja muutamia muita välttämättömiä aminohappoja, vaan ne pitää saada ravinnosta. Laboratoriokokeilla hän osoitti, että eläimet tarvitsevat energiaravintoaineiden (rasvaa, proteiinia ja hiilihydraattia) lisäksi pieniä määriä muita välttämättömiä aineita, ns. suojaravintoaineita. Näitä alettiin myöhemmin kutsua vitamiineiksi. Hopkins opiskeli aluksi kemiaa, suoritti kandin tutkinnon vuonna 1888. Hän vaihtoi lääketieteeseen josta valmistui 1894. Vuonna 1898 hänet kutsuttiin Cambridgen yliopistoon yhdistämään kemiaa ja fysiologiaa
Primaarinen biliaarinen kirroosi

Primaarinen biliaarinen kirroosi (PBC) eli sappikirroosi on autoimmuunisairaus, maksan sisäisten sappiteiden tulehdus. Se etenee hitaasti varsinaiseen kirroosivaiheeseen. Sairaus havaitaan yleensä oireettomassa vaiheessa. Myöhemmin saattaa ilmetä väsymystä, keltaisuutta ja joskus voimakastakin kutinaa. Kirroosivaiheessa tavataan kirroosille tyypillisiä komplikaatioita, kuten askitesta ja hepaattista enkefalopatiaa. Lääkkeillä lievitetään taudin oireita ja hidastetaan sen kulkua. Sappikirroosi on yleinen maksansiirron syy. Immunosuppressiosta huolimatta sairaus uusiutuu usein toimenpiteen jälkeen. Veren korkea kolesteroli on yleistä henkilöillä, joilla on primaarinen biliaarinen kirroosi tai muu maksasairaus, johon liittyy kolestaasi. Noin neljänneksellä potilaista tavataan ksantoomia, kun tauti todetaan. Primaarisen biliaarisen kirroosin aiheuttajaa ei tiedetä. Alkoholinkäyttö ei vaikuta sen syntyyn
Perry Mason yllättää

Perry Mason yllättää (Perry Mason) oli yhdysvaltalainen lakidraamasarja, jota CBS esitti 1957–1966. Nimiroolissa losangelesilaisena asianajajana Perry Masonina näytteli Raymond Burr. Sama tuotantoryhmä teki myös toisen Perry Mason -televisiosarjan 1973–1974, mutta sarjan näyttelijät oli korvattu uusilla ja sarjaa tehtiin vain 15 jaksoa. Burr palasi Masonin rooliin 1980-luvun puolestavälistä alkaen tehdyissä televisioelokuvissa, joita tehtiin liki kymmenen vuoden ajan. Perry Masonin hahmon oli luonut kirjailija Erle Stanley Gardner, ja se oli esiintynyt ensimmäisen kerran romaanissa The Case of the Velvet Claws vuonna 1933. Masonia avustivat työssään hänen sihteerinsä Della Street, jota esitti Barbara Hale ja William Hopperin esittämä yksityisetsivä Paul Drake. Neljäs sarjassa koko sen kestoajan mukana ollut näyttelijä oli William Talman, joka esitti piirisyyttäjä Hamilton Burgeria.
Kuvataiteen valtionpalkinto

Kuvataiteen valtionpalkinto on vuodesta 1969 jaettu palkinto. Vuonna 2020 palkintosumma oli 14 000 euroa. Palkinnon jakotapa ja käytännöt ovat vaihdelleet vuosien varrella. Aluksi sitä jaettiin useille taiteilijoille vuosittain, jopa viidelletoista kerralla. Vuodesta 1993 vuoteen 1998 jaettiin Suomi-palkintoa ja Nuoren taiteen Suomi-palkintoa. Vuodesta 1999 alkaen kuvataiteen valtionpalkinto on annettu yhdelle taiteilijalle vuosittain.
Nuptse

Nuptse nähtynä Lobuchesta muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa Nuptse on Himalajalla Nepalissa sijaitseva vuori. Sen korkeimman huipun korkeus merenpinnan tasosta on 7 861 metriä.
Transhumanssi

Transhumanssi on maanviljelijöiden harjoittamaa karjan mukana siirtymistä vuodenaikojen mukaan. Tyypillisesti transhumanssia harjoittava yhteisö asuu alhaalla laaksossa viljellen maata, ja osa yhteisöstä lähtee kesällä ylemmäs vuoristoon paimentamaan karjaa. Vain paimenet ja karja liikkuvat, ei koko yhteisö. Joskus transhumanceksi sanotaan nomadista pastoralismia, joka on pitkien matkojen kulkemista paimennettavan karjan mukana.
Friedrich Wegener

Friedrich Wegener (7. huhtikuuta 1907 – 9. heinäkuuta 1990) oli saksalainen patologi. Hän tuli tunnetuksi kuvaamalla vuonna 1936 sairauden, joka on 1950-luvulta lähtien tunnettu Wegenerin granulomatoosina. Vuonna 1932 Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen liittynyt Wegener salasi natsitaustansa toisen maailmansodan jälkeen. Se tuli julki vasta Wegenerin kuoltua. Hänen mukaansa nimetyn sairauden nimen vaihtoa on vaadittu. American College of Chest Physicians, joka oli palkinnut Wegenerin vuonna 1989, on perunut palkinnon.
Tsakonian kieli

Tsakonian kieli on Kreikassa Peloponnesoksen alueella puhuttu kreikan kielen murre, tosin sen asemasta kiistellään. Jotkut kielentutkijat luokittelevat sen omaksi kielekseen, koska kreikan ja tsakonian kielten puhujat eivät täysin ymmärrä toisiaan, noin 70 prosenttia tsakonian kielen sanoista on yhteneviä normaalin kreikan kielen kanssa. Nykyisin tsakoniaa puhutaan Peloponnesoksen itäosan vuoristokylissä. Kieltä puhuttiin aiemmin laajemmalla alueella myös Peloponnesoksen eteläisemmissä ja läntisemmissä osissa muun muassa muinaisen Spartan alueella sekä muutamissa kreikkalaisten asuttamissa kylissä Marmaranmeren rannoilla. Marmaranmeren tsakonialaisyhteisö muutettiin Kreikkaan Turkin ja Kreikan väestönvaihdoissa 1928. Marmaranmeren tsakonian murre kuoli Kreikassa 1970-luvulla. Kreikassa tsakonialla ei ole virallista asemaa. Kielellä oli vuoden 1981 arvion mukaan 1 200 puhujaa. Tsakonialaisen laulun sanat tsakoniaksi ja kreikaksi: TsakoniaksiPoulaki ema echa t-tho klouvi tse meroute oi ema echatachigha ni ema zachari pokicha ema moskotse apo to mosko to persu tse apo ta mirodiaeskantaliste to klouvi ts efitze mi taidine.Tsafegi si ni tsinighou me to klouvi t-tha cheraEla pouli t-tho topo oti ela t-tha katitsiao alatsou ta koudhounia oti na valou alla tsenourza KreikaksiPoulaki icha sto klouvi ke meromeno to ichato taiza zachari ke to potiza moschoke apo ton poli ton moscho ke tin mirodia toueskantalisti le to klouvi ke mou efyghe taidoni.ke o afegis to kinigai me to klouvi sto cheriEla pouli ston topo sou, ela stin katikia souNallaxo ta koudounia sou na valo alla kenourgia
Ricochet

Ricochet on Valve Corporationin kehittämä ja julkaisema toimintapeli. Peli on julkaistu vuonna 2000 Windowsille ja vuonna 2013 Linuxille ja OS X:lle. Ricochet 2:n kehitys on Valven mukaan alkanut. Peli on kehitetty modina Half-Life-pelille. Peli oli yksi ensimmäisistä peleistä Steam-palvelussa. Pelissä hypitään pyöreillä alustoilla, joiden reunoissa on joissain kohdin nuolen mutotoiset rampit, joiden kautta siirrytään alustalta toiselle. Pelin tarkoituksena on osua vastapelaajaan suoraan eteenpäin lentävällä kiekolla, joita pelaajalla on alun perin kolme. Lennätetty kiekko tulee muutaman sekunnin jälkeen pian takaisin pelaajalle. Oikealla hiiren näppäimellä voi ampua erikoisvahvan kiekon, joka käyttää kaikki kolme kiekkoa ja kykenee osuessaan katkaisemaan vastustajan kaulan, kun taas normaalit vain tönäisevät. Kentän jostain kohdasta ilmasta löytyy yleensä piste, johon ilmaantuu välillä erikoistaitoja. Yleensä erikoistaito kestää kolmen kiekon ajan. Erikoistaitoja voi myös yhdistellä esimerkiksi niin, että nopeat kiekot jakautuvat kolmeksi ja ne ovat erikoisvahvoja
Peak 41

Auringonnousu kuvan Peak 41 -vuorella (kuva Island Peak -vuorelta). muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa Peak 41 on Himalajalla Nepalissa sijaitseva vuorenhuippu. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 6 649 metriä.
Mera North

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa Mera North on Himalajalla Nepalissa sijaitseva vuorenhuippu. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 6 476 metriä.
Mera Central

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa Mera Central on Himalajalla Nepalissa sijaitseva vuorenhuippu. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 6 461 metriä.
Waltonin perhe

Waltonin perhe (The Waltons) oli yhdysvaltalainen draamasarja, jota CBS esitti 1972–1981. Sarja pohjautui Earl Hamner Jr.:n puolielämäkerralliseen romaaniin Spencer's Mountain. CBS oli tehnyt kirjan pohjalta vuonna 1971 jouluohjelman The Homecoming, josta saadun positiivisen yleisöpalautteen perusteella päädyttiin sarjan tekoon. Sarja sijoittuu kuvitteelliseen Walton's Mountainin maaseutuyhteisöön Virginiassa, ja se seuraa siellä asuvien Waltoneiden elämää 1930-luvulla. Kirjailija Earl Hamner Jr. toimi sarjan kertojana.
Globaali demokratia

Globaali demokratia on Heikki Patomäen ja Teivo Teivaisen kirja, jonka on julkaissut Gaudeamus vuonna 2003. Kirjoittajien mukaan yhä useammat ihmisten elämää koskevat päätökset tehdään maan rajojen ulkopuolella. Täten demokratian tulisi löytää uusia muotoja, jotta kansalaiset voivat vaikuttaa päätöksiin. Tekijät tarkastelevat ylikansallisia globalisaation piirissä toimivia laitoksia Maailmanpankkia, Kansainvälistä valuuttarahastoa, Maailman kauppajärjestöä, Euroopan unionia ja Yhdistyneitä kansakuntia. He ehdottavat YK:n talous- ja sosiaalineuvoston aseman vahvistamista sekä IMF:n ja WTO:n uudistamista. Mika Hannula sanoi Helsingin Sanomien arvostelussaan, että ajatusleikkinä maailmanlaajuisen kansanvallan rajat tulevat pian vastaan. Esimerkiksi maapallon väestön enemmistö ei välttämättä kannata tekijöiden korostamaa avoimuutta ja suvaitsevuutta. Kansanvalta on hänen mukaansa ehkä enemmän väline kuin arvo sinänsä.
American Locomotive Company

American Locomotive Company (lyhennetty ALCO, Alco tai ALCo), oli Yhdysvaltalainen rautatiekaluston valmistaja. Se syntyi 1901 usean pienen rautatiekaluston valmistajan sulautuessa yhteen. Alco oli Yhdysvaltain toiseksi merkittävin höyryveturivalmistaja heti Baldwinin jälkeen. Se rakensi yhteensä yli 75 000 höyryveturia. Alco rakensi lähes kaikki suurimmat koskaan valmistetut höyryveturit, kuten Big Boyn. Se rakensi myös Pohjois-Amerikan ensimmäisen rulla­laakerein varustetun höyryveturin. Electro-Motive Dieselin (EMD) tuodessa 1939 markkinoille dieselsähköisen FT-veturin alkoi samalla lähtölaskenta höyryveturituotannon loppumiselle. Alco loi sittemmin amerikkalaisten dieselveturien pääasialliseksi rakenteeksi muodostuneen "road switcher" -konseptin. 1930-luvulla Alco hallitsi yhdessä EMD:n kanssa dieselsähköisten vetureiden markkinoita Yhdysvalloissa. Se oli juuri aloittanut RS-1 -dieselvaihtovetureiden valmistuksen, kun Yhdysvallat liittyi toiseen maailmansotaan. Tasaväkistä kilpailua EMD:n kanssa hankaloitti 1942 voimaan tullut säännöstelytalous. Sen aikana diesellinjavetureita eivät saaneet valmistaa muut kuin EMD, niinpä myös Alcon piti keskeyttää dieselvetureiden rakentaminen
Thrill the World

Thrill the World on vuonna 2006 ensi kerran järjestetty tanssitapahtuma ympäri maailmaa. Sen tarkoituksena on rikkoa maailman suurimman joukkotanssin maailmanennätys tanssimalla Michael Jacksonin "Thriller". Thrill the World järjestetään kaikkialla maailmassa samaan aikaan ja tanssi tanssitaan samalla kellonlyömällä. Vuoden 2006 TTW oli ensimmäinen TTW ikinä, ja siihen osallistui 62 ihmistä ja se teki rikkoi ennätyksen "Largest Thriller Dance" [suurin Thriller-tanssi]. Vuonna 2007 Thriller oli saanut enemmän julkisuutta ja siihen osallistui 1 722 henkilöä jotka tanssi 52 eri kaupungissa Thrillerin 27. ja 28. lokakuuta. Vuonna 2007 perustettiin myös Thrill the Worldin virallinen kotisivu. Se sai silloin kaksi maailmanennätystä; Largest Simultaneous Thriller Dance ja the World Records Academy & the Record Holders Republic. Vuoden 2008 TTW tanssittiin 26. lokakuuta Australiassa, Kanadassa, Isossa-Britanniassa, Saksassa, Irlannissa, Saudi-Arabiassa, Uudessa-Seelannissa, Skotlannissa, Yhdysvalloissa ja Walesissa. Silloin sen järjesti kanadalainen Ines Markelle
Julius Caesar (vuoden 1953 elokuva)

Julius Caesar on William Shakespearen samannimiseen näytelmään pohjautuva yhdysvaltalainen elokuva, jonka ohjasi Joseph L. Mankiewicz vuonna 1953. Julius Caesar sai Oscar-palkinnon parhaasta lavastuksesta. Elokuva oli ehdolla kaikkiaan viidessä kategoriassa, mukaan lukien paras miespääosa (Marlon Brando) ja paras elokuva.
Old-time Radio

Old-time Radio on yhdysvaltalainen käsite, joka viittaa radiotoimintaan yleisradiotoiminnan synnystä 1950-luvun lopulle saakka, jolloin televisio korvasi radion ensisijaisena sähköisen viestinnän välineenä. Radion kuulijakunta oli suuri ja C. E. Hooperin tilastojen mukaan esimerkiksi vuonna 1947 radiota kuunteli 82 % Yhdysvaltojen kansalaisista. Radiolähetykset sisälsivät muun muassa musiikkia, kuunnelmia ja uutislähetyksiä. Samaan aikakauteen viittaa myös käsite Golden Age of Radio. Ensimmäinen radiolähetys julkiseen verkkoon tapahtui jouluaattona 1906, jolloin kanadalainen keksijä Reginald Fessenden lähetti "eetteriin" viulumusiikkia sekä raamatunsäkeitä. Titanicin haaksirikko lisäsi radion käyttöä viestintävälineenä. Aikakauden voi katsoa päättyneen syyskuun lopussa 1962, jolloin music radio korvasi radiovastaanotossa OTR-fanit Yhdysvalloissa. Silloin päättyi kuuluisa kuunnelmasarja Yours Truly, Johnny Dollar.
Hän rakasti elämää

Hän rakasti elämää (Lust for Life) on yhdysvaltalainen Vincente Minnellin ohjaama elokuva vuodelta 1956. Se perustuu Irving Stonen samannimiseen Vincent van Goghin elämäkertaromaaniin. Vincent van Goghia näytteli Kirk Douglas ja hänen veljeään Theoa esitti James Donald. Anthony Quinn sai parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon roolistaan Paul Gauguinina, ja Douglas oli ehdolla parhaan miespääosan palkinnon saajaksi. Elokuvassa nähtiin aitoja van Goghin maalauksia, joita oli lainattu kuvauksia varten yksityisistä kokoelmista liki 200 kappaletta. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Chet Baker

Chesney Henry ”Chet” Baker Jr. (23. joulukuuta 1929 Yale, Oklahoma, Yhdysvallat – 13. toukokuuta 1988 Amsterdam, Alankomaat) oli yhdysvaltalainen jazztrumpetisti, flyygelitorven soittaja sekä laulaja. Hän oli yksi West Coast -jazzin merkittävimmistä edustajista 1950-luvulla. Bakerin elämää varjosti huumeriippuvuus, etenkin 1960-luvulla. Hän kuoli toukokuussa 1988 Amsterdamissa pudottuaan hotellin ikkunasta. Baker syntyi musikaaliseen perheeseen, sillä hänen isänsä Chesney Henry Baker oli kitaristi, joka joutui kuitenkin keskittymään muihin töihin 1930-luvun laman aikana. Chetin äiti Vera (Moser) Baker työskenteli hajuvesiliikkeessä. Perhe muutti Oklahomasta Kalifornian Glendaleen vuonna 1940. Lapsena Baker lauloi laulukilpailuissa ja kirkon kuorossa. Pasuuna oli Bakerin ensisoitin, mutta hän vaihtoi sen trumpettiin, sillä pasuuna oli liian suuri soitin ja vaikeasti käsiteltävä hänelle