nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Aku Ankan taskukirja

Aku Ankan taskukirja on Suomessa vuodesta 1970 julkaistu, nykyään kerran kuukaudessa ilmestyvä taskukokoinen Disney-sarjakuvakirjasarja. Se on myös kaikkein vanhin edelleen alkuperäisellä nimellään ilmestyvä Disneyn sarjakuvajulkaisu Suomessa. Kuukausittain ilmestyvien taskukirjojen lisäksi vuosittain ilmestyy 2–4 erikois- ja teemanumeroa. Kirjojen sarjakuvat ovat pääasiassa italialaista alkuperää. Tarinat ovat pääosin käännöksiä Italian Topolino-lehden sarjakuvista. Koko olemassaolonsa ajan Aku Ankan taskukirja on ollut erittäin suosittu julkaisu. Se on eräs Suomen myydyimpiä kuukausittain ilmestyviä julkaisuja. Nykyisin taskukirjoja voi lukea myös sähköisessä muodossa. Vuonna 1957 Italiassa alettiin julkaista I Classici di Walt Disney -taskukirjoja, joihin oli koottu aiemmin Topolino-lehdessä julkaistuja sarjoja ja yhdistetty ne yhdeksi tarinaksi erikseen piirretyn kehyskertomuksen – ns. esinäytöksen – avulla. Vuonna 1967 näitä taskukirjoja alettiin julkaista Saksassa nimellä Lustiges Taschenbuch, joista puolestaan suomalaiset Aku Ankan taskukirjat käännettiin. Esinäytökset poistuivat taskukirjoista vähitellen 1980-luvulla, kun saksalaisten taskukirjojen sisältö alettiin koota useammasta italialaisesta taskukirjasta sekä suoraan Topolino-lehtien sarjoista
PowerPC

PowerPC (lyhennettynä myös PPC) on RISC-suoritinarkkitehtuuri, jonka kehittivät Apple, IBM ja Motorola (AIM) vuonna 1991. PowerPC on läheistä sukua IBM:n Unix-koneissa käytettävälle POWER-arkkitehtuurille. Alun perin PowerPC oli sen karsittu versio, johon oli lisätty joitain käskyjä. Nykyään samat suorittimet toteuttavat sekä POWER- että PowerPC-käskykannan. PowerPC on myöhäisempiä RISC-arkkitehtuureja ja se eroaa joiltain osin ensimmäisistä. PowerPC:tä ei enää yritettykään suunnitella 1980-luvun oppikirjaesimerkkien mukaan kuten esimerkiksi MIPS ja SPARC suunniteltiin, vaan siihen otettiin mukaan joitain monimutkaisempia käskyjä. PowerPC-arkkitehtuurin erikoisuus on käänteiset hajautustauluihin perustuvat virtuaalimuistin sivutaulut. Toinen erikoisuus on mahdollisuus vaihtaa suorittimen tavujärjestystä ohjelmallisesti. Suoritin kuitenkin käynnistyy big-endian-tilassa. Freescale Semiconductor on jatkanut eräiden Motorolan PowerPC-mallien valmistusta kuten 5000-sarjan suorittimet. AltiVec on SIMD-tyyppinen käskykantalaajennos PowerPC-suorittimiin. AltiVec-käskykannasta on käytetty myös nimiä Velocity Engine (Apple) ja VMX (Vector Multimedia Extension) (IBM)
Strategic Defense Initiative

Tarkennus: Keskeiset osiot Suunnitelma ja Historia vailla lähdeviitteitä, samoin osio Viihde ja media. Strategic Defense Initiative (SDI) oli Yhdysvaltojen pyrkimys rakentaa avaruuteen sijoitettu ohjuspuolustusjärjestelmä. Aloitteen julkisti presidentti Ronald Reagan televisiopuheessaan 23. maaliskuuta 1983. Sen tarkoituksena oli suojata Yhdysvaltoja Neuvostoliiton mannertenvälisiltä ballistisilta ydinaseilta. Hankkeen vastustajat Yhdysvalloissa antoivat suunnitelmalle nimen ”Tähtien sota”, viitaten sen väitettyyn scifimäisen korkeaan teknologiaan. Reaganin kauden varustelukilpaa ja etenkin SDI:tä on väitetty erääksi syyksi Neuvostoliiton kansantalouden romahdukseen. Yhdysvallat ei pystynyt hankkeen puitteissa rakentamaan kattavaa ohjuspuolustusta 1980-luvun teknologialla. Neuvostoliitto kuitenkin vastasi haasteeseen lisäämällä omien ohjustensa määrää (muun muassa SS-18 Satan -ohjus, jonka Neuvostoliitto nimesi SDI:n vasta-aseeksi, ja Buran-sukkula) aikana, jolloin sen kansantaloudessa oli ongelmia. Avaruudesta käsin tehtävä ohjusten torjunta ja avaruussota Neuvostoliiton satelliitteja vastaan oli kesken jääneenä pyrkimyksenäkin merkittävä teknologiahyppy. Samanlainen teknologiahyppäys tapahtui aiemmin 1970-luvun lopulla risteilyohjusten ja häiveteknologian ohittaessa Neuvostoliiton ilmapuolustuksen torjuntatehon ja pakottaen Neuvostoliiton suurempiin puolustusjärjestelmien investointeihin kuin Yhdysvallat hyökkäysjärjestelmiinsä. SDI:n kannattajien mukaan Neuvostoliitto ei pystynyt kilpailemaan Yhdysvaltain kanssa huipputeknologisessa asevarustelussa lähiavaruuden alueella
MTV (televisiokanava)

MTV (Music Television) on 1. elokuuta 1981 aloittanut alun perin yhdysvaltalainen televisiokanava, joka tuli 1980-luvulla tunnetuksi musiikkivideoista koostuvasta ohjelmistostaan. Music Television Europe aloitti 1987 ja päätti lähetyksensä sen alkuperäisessä muodossa 1998 kun MTV UK, MTV Nordic lanseerattiin. Nykyisin sen paikallisen pääkanavan ohjelmisto koostuu lähinnä amerikkalaisista tositelevisiosarjoista sekä näytellyistä draamasarjoista, ja musiikkivideoita nähdään enää lähinnä aamuyöstä aamuun. milloin?. Tunnetuimpia MTV:llä esitettyjä sarjoja ovat rockmuusikko Ozzy Osbournen perhe-elämää vuosien ajan kuvannut tositelevisiosarja The Osbournes, piirrossarja Beavis & Butthead, hölmöilysarja Jackass ja autojentuunausohjelma Pimp My Ride. MTV:llä on ollut tärkeä vaikutus pop- sekä rock-kulttuurien kehitykseen 1980-luvulta lähtien ja kanava on vaikuttanut muun muassa edesmenneen Michael Jacksonin ja Madonnan menestykseen. Ensimmäinen MTV aloitti New Yorkissa 1. elokuuta 1981. Sen ensimmäinen musiikkivideo oli The Bugglesin ”Video Killed the Radio Star”. Samantapaista huumoria oli myös MTV Europen aloituksessa, jossa ensimmäisenä nähtiin Dire Straitsin musiikkivideo ”Money for Nothing”. Kappaleen lyriikasta löytyy kohta, jossa lauletaan ”
Antares

Antares (α Scorpii) on punainen ylijättiläinen ja Skorpionin tähdistön kirkkain tähtijärjestelmä. Nimi Antares on kreikkaa ja tarkoittaa "Marsinkaltaista"; nimi viittaa tähden punaiseen väriin. Antares on kymmenenneksi suurin löydetty tähti. Suomessa Antares voi näkyä vain matalalla etelätaivaalla. Tammikuun alussa se on siirtynyt sinne noin kello 9 aamulla, ja kevään kuluessa se nousee esille yhä aikaisemmin yöllä, kunnes kesäkuussa se on etelässä keskiyöllä. Koska kesäkuussa on liian valoisaa tähtien tarkkailuun, parhaiten Antareksen näkee keväisin, sydänyöllä. Tähden tunnistaa sen voimakkaasta punaisesta väristä. Antares on M1.5Iab-Ib-spektriluokan punainen ylijättiläinen, jonka halkaisijaksi on mitattu 530 Auringon sädettä ja massaksi 15—18 Auringon massaa. Antares sijaitsee suhteellisen lähellä Maata, 604 valovuoden päässä. Antares on kaksoistähti. Sen A-komponentti on suuri punainen ylijättiläinen
Messier 13

Herkuleen suuri pallomainen tähtijoukko (Messier 13, M13, NGC 6205) on kirkas pallomainen tähtijoukko Herkuleen tähdistössä. Tähtijoukon löysi Edmond Halley vuonna 1714, ja Charles Messier luetteloi kohteen 1. kesäkuuta 1764. Tähtijoukon suhteellinen kirkkaus on 5,9m, ja sen voi nähdä paljain silmin hyvissä olosuhteissa. Kohteen läpimitta on noin 145 valovuotta, ja se koostuu useista sadoista tuhansista tähdistä, joista kirkkain on muuttuva tähti V11 11,95 magnitudillaan. Messier 13 on noin 25 100 valovuoden päässä Maasta. Tunnusomaista kohteelle on niin kutsuttu Mersun merkki, joka on pimeä sumu joukon keskustassa. Vuonna 1974 tähän pallomaiseen tähtijoukkoon lähetettiin radioviesti Arecibon observatoriosta.
Kulmasekunti

Kulmasekunti, kaarisekunti tai vain sekunti (tunnus ″, kaksinkertainen yläpuolinen indeksointipilkku) on tasokulman yksikkö (13 600 astetta). 60 sekuntia on kulmaminuutti. Kulmasekunti on 11 296 000 täysympyrästä. Vaikka kulmasekunnin tunnus (″) on sama kuin vanhalla pituuden yksiköllä tuumalla, yksikköjä ei tule sekoittaa toisiinsa. Kulmasekunti liittyy tähtitieteen pituusyksiköihin siten, että parsek määritellään etäisyytenä, jolla Maan radan säde (eli yksi astronominen yksikkö) näkyy yhden kulmasekunnin kulmassa. Millikaarisekunti (tunnus mas) on kaarisekunnin tuhannesosa.
Omegasumu

Omegasumu eli Hevosenkenkäsumu eli Messier 17 on avoimen tähtijoukon ja kaasusumun yhdistelmä Jousimiehen tähdistössä. Kohteen löysi ensimmäisenä Philippe Loys de Chéseaux, mutta Charles Messier löysi sen itsenäisesti ja luetteloi 3. kesäkuuta 1764. Kohde sijaitsee niin alhaalla, ettei sitä kovin helposti näe Suomesta. Sumu on monimuotoinen mutta melko selvärajainen. Joukko taas koostuu melko satunnaisesti jakaantuneista näyttävistä tähdistä.
Avoin tähtijoukko

Nimeäminen · LuokitteluKehitys · HR-kaavio · NukleosynteesiTähtijärjestelmä · EksoplaneettaLuettelot tähdistä Synty · Prototähti · Esipääsarja · PääsarjaHorisontaalihaara · AsymptoottihaaraEsiplanetaarinen sumu · Planetaarinen sumuWolfin–Rayetin tähti · ValesupernovaSupernova · Hypernova Alikääpiö · Kääpiö (Punainen · Keltainen · Sininen)Alijättiläinen · Jättiläinen (Punainen · Sininen)Kirkas jättiläinen · Ylijättiläinen (Punainen · Sininen)Hyperjättiläinen O · B · A · F · G · K · MBariumtähti · Hiilitähti · Teknetiumtähti Valkoinen kääpiö · Musta kääpiö · HeliumplaneettaNeutronitähti (Pulsari · Magnetar) · Musta aukko Alfareaktio · Kolmialfareaktio · HeliumleimahdusHiilisykli · Hiilen fuusio · Neutronisieppaus · Nova Ikä · Magnitudi · Metallisuus · Luminositeetti Ruskea kääpiö · Ruskea alikääpiö · PlaneettaTähtijoukko (Avoin · Pallomainen) · TähdistöAuringon ominaisuudet Avoin tähtijoukko (eli avonainen tähtijoukko) on joukko tähtiä, jotka ovat syntyneet samalla alueella tähtienvälisestä kaasu- ja pölypilvestä. Nuorissa avoimissa tähtijoukoissa on yleensä melko paljon nuoria O- tai B-spektriluokan tähtiä, ja niiden lähettyvillä on usein vielä tähtienvälistä kaasua jäljellä. Tämä kaasu muodostaa usein joukkoon heijastussumuja. Nämä molemmat ominaisuudet ovat luonnollinen seuraus siitä, ettei tähtien keskinäinen gravitaatio kykene pitämään joukkoa kasassa vaan avoimet tähtijoukot hajaantuvat ympäröivään avaruuteen satojen miljoonien vuosien kuluessa, joten havaittavissa olevat joukot ovat välttämättä nuoria. Useimmissa avoimissa tähtijoukoissa on ainakin 100 tähteä, joiden yhteismassa on 50 Auringon massaa. Suurimmissa tähtijoukoissa on tuhansia tähtiä, ja niiden massa on yli 10000 Auringon massaa. Kaikkein suurimmat tunnetut avoimet tähtijoukot, esimerkiksi Westerlund 1 ja R136 tuovat mieleen pallomaiset tähtijoukot, mutta ovat näitä nuorempia. Onkin vaikeaa erottaa pientä palloamista Palomar 12:n tyyppistä tähtijoukkoa hyvin tähtirikkaasta avoimesta joukosta. Avoimet tähtijoukot tarjoavat tärkeän ja yksinkertaisen tähtitieteellisen etäisyydenmittausmenetelmän, joka tunnetaan pääsarjasovituksena. Menetelmä perustuu siihen, että joidenkin avoimien tähtijoukkojen tähtien etäisyydet on mahdollista mitata suoraan trigonometrisen parallaksin avulla ja kunhan kunkin tähden näennäinen kirkkaus mitataan, tähtien absoluuttiset magnitudit tunnetaan. Kun tällaisen tähtijoukon tähdet merkitään Hertzsprungin–Russellin (HR) -diagrammiin siten, että vaaka-akselilla on tähden väri-indeksi (josta on ensin poistettu tähtienvälisen aineen aiheuttama punertuma) saadaan tunnistettua tähtijoukon tähtien pääsarja sekä tyypillisesti hieman asymptoottihaaraan kehittyviä jättiläistähtiä. Jos nyt halutaan määrätä uuden, etäisyydeltään tuntemattoman tähtijoukon etäisyys, tehdään tästä uudesta tähtijoukosta samanlainen HR-diagrammi, mutta pystyakselina käytetään absoluuttisen sijasta näennäistä magnitudia
Pyörä

Pyörä on ympyrän muotoinen esine, joka voi pyöriä ympyrämuodon keskipisteessä, kohtisuoraan ympyräkehään nähden olevan akselinsa ympäri tai akselin pyörimisliikkeen mukana. Ensimmäisiä käyttötarkoituksia pyörälle oli tavaroiden siirtämisen helpottaminen rakentamalla rattaita, kärryjä ja vaunuja. Pyörä muuttaa suuren liukukitkan kevyemmäksi vierimisvastukseksi ja siten helpottaa raskaiden taakkojen liikuttelua. Pyörää hyödynnetään paitsi rattaissa, vaunuissa ja kärryissä myös autoissa, moottoripyörissä ja työkoneissa. Hammaspyörä, hihnapyörä, väkipyörä ja ketjupyörä ovat myös pyörän sovellutuksia. Ajatusta liukukitkan muuttamisesta vierintävastukseksi hyödynnetään myös vierintälaakereissa. Vanhahtava nimitys pyörälle on ”ratas”. Ratas voi tarkoittaa myös hammasratasta, hammaspyörää tai muuta pyörivää koneenosaa. Nykyisin ajoneuvoissa käytetään pyöriä, jotka muodostuvat renkaasta ja vanteesta. Yleisin rengastyyppi on ilmatäytteinen kumirengas. Vanteet valmistetaan yleensä teräksestä tai alumiinista. Vanne voi olla jäykkä levystä väännetty tai valamalla valmistettu vanne tai jännityksien avulla koossa pysyvä pinnavanne
Avaruustekniikka

Avaruustekniikka on avaruudessa käytettävää teknologiaa. Avaruuden ympäristötekijät, kuten painottomuus ja tyhjiö, synnyttävät teknologialle merkittävästi erilaisia vaatimuksia kuin esimerkiksi Maan päälliselle teknologialle. Luotettavuus on erityisen tärkeää, koska korjaaminen ja huoltaminen on yleensä mahdotonta matkaan lähettämisen jälkeen. Avaruustekniikan piiriin kuuluvat muun muassa laitteet kuten satelliitti, avaruusluotain, laskeutuja, avaruusasema ja avaruusalus sekä näiden avaruuteen laukaisemiseen käytettävät kantoraketit. Avaruudessa liikeradan muuttaminen vaatii rakettimoottorin tai jonkin muun tavan synnyttää propulsiota. Avaruustekniikan komponentit ja järjestelmät eivät pääsääntöisesti sovellu muuhun käyttöön, joten joudutaan tekemään uniikkeja komponentteja. Lisäksi toimintavarmuuden takaamiseksi komponentit tulee testata monia muita aloja tarkemmin. Nämä molemmat nostavat suhteellisesti kustannuksia verrattuna matalampien varmuusvaatimusten ja suurien sarjojen tuotantoon. Tämän vuoksi pyritään mahdollisuuksien mukaan hyödyntämään mm. tavallista teollisuus- ja kulutuselektroniikkaa. Avaruustekniikan erityispiirteitä ovat avaruuden olosuhteiden kestämisen lisäksi toimintavarmuus sillä huolto on yleensä täysin mahdotonta. Avaruuden ympäristön erityispiirteitä Maan pinnan painovoimaan ja kaaksukehään verrattuna ovat muiden muassa: Miehittämättömillä lennoilla ei voida tehdä huoltoja taikka korjauksia ja miehitetyilläkin hyvin rajoitetusti, joten komponenttien tulee olla hyvin luotettavia
Raketti

Raketti on laite, joka kulkee ulos purkautuvan kaasusuihkun avulla. Raketti voi liikkua myös tyhjiössä, koska raketin liike perustuu ampuma-aseen rekyyliä muistuttavaan reaktioperiaatteeseen. Rakettimoottori on tyypillinen reaktiomoottori. Raketteja käytetään muun muassa ilotulituksissa, avaruusaluksissa ja ohjuksissa. Hyötykuormien laukaisuun käytettävästä raketista käytetään nimitystä kantoraketti. Raketin laukaisu tuottaa voimakasta melua. Saturn V -raketin laukaisu tuotti 220 desibelin äänenpaineen. Raketin alle pumpattiin vettä ääniaaltojen absorboimiseksi, muussa tapauksessa ääniaaltojen heijastuminen olisi vahingoittanut rakettia. Rakettimoottori perustuu Newtonin kolmanteen lakiin, jonka mukaan voima aiheuttaa yhtä suuren vastavoiman. Tätä sanotaan voiman ja vastavoiman tai aktion ja reaktion laiksi. Arkielämässä tämä laki näkyy muun muassa täyteen puhalletussa ilmapallossa, joka päästetään vapaaksi. Pallo lähtee liikkeelle, koska sen suusta purkautuu kaasua ulos
Shōgun (romaani)

Shōgun on James Clavellin aasialaissaagan ensimmäinen romaani. Se sijoittuu feodaaliajan Japaniin vuoden 1600 tietämille ja kertoo fiktiivisen tarinan Tokugawa Ieyasun valtaannoususta shōgunaattiin englantilaisen merimiehen ollessa päähenkilönä. Kirjaa myytiin vuosina 1975–1983 maailmalla yli kahdeksan miljoonaa kappaletta. Siitä on tehty myös minisarja Shōgun, siitä lyhennetty teatterielokuva ja Broadway-musikaali. Vuonna 2024 julkaistiin uusi kymmenosainen televisiosarja. Romaanin englantilaisella merimiehellä on todellinen esikuva: Will Adams (1564–1620), joka haaksirikkoutui hollantilaisella laivalla Japaniin ja lyhyen vankeuden jälkeen "ystävystyi" Ieyasun kanssa. Muiden Clavellin romaanien tapaan Shōgunin sisältö perustuu osittain historiaan. Romaanin päähenkilöt perustuvat seuraaviin historiallisiin henkilöihin:
Kaari Utrio

Kaari Marjatta Utrio (oik. Utrio-Linnilä, vuosina 1965–1973 Virkajärvi; s. 28. heinäkuuta 1942 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja kulttuurihistorioitsija. Hän on kirjoittanut historiallisia romaaneja ja historiaan liittyviä tietokirjoja, joissa hän kuvaa naisen asemaa yhteiskunnassa. Utrio on ollut vapaa kirjailija vuodesta 1968. Vuosina 1995–2000 hän oli taiteilijaprofessori. Utrion vanhemmat olivat kirjankustantaja ja Tammen toimitusjohtaja Untamo Utrio ja toimittaja Meri Utrio (o.s. Vitikainen). Utrion kotona oli nelisentuhatta kirjaa ja kirjallisuuden merkitystä pidettiin suurena. Utrio tutustui kirjallisuuteen jo nuorena, kun hänen äitinsä luki lapsille iltasaduksi maailmankirjallisuuden klassikoita, kuten Rudyard Kiplingiä ja William Shakespearea
Stalingradin taistelu

23. elokuuta 1942 – 2. helmikuuta 1943 Stalingrad, Neuvostoliitto Neuvostoliiton voitto Stalingradin tappio oli käännekohta Saksan sodankäynnille. Sen jälkeen Saksan eteneminen itärintamalla vaihtui jatkuvaksi perääntymiseksi. Saksa Italia Unkari Romanian kuningaskunta Itsenäinen Kroatian valtio Neuvostoliitto Friedrich Paulus Vasili Tšuikov Armeijaryhmä B Romanian 3. armeijaRomanian 4. armeijaItalian 8. armeijaUnkarin 2. armeijaKroatian legioonaYhteensä:noin 800 000–1 000 000lähde? Stalingradin rintamaDonin rintamaNeuvostoliiton 62. ja 64. armeijaYhteensä:100 000 alussa, lopussa yli miljoonalähde? 850 000 kaatuneina, haavoittuneina tai vangittuina(saksalaisten tappiot 400 000 kaatuneina, haavoittuneina tai vangittuina) noin 1 130 000 kaatuneina, haavoittuneina tai vangittuinanoin 40 000 kuollutta siviiliä Stalingradin taistelu oli toisen maailmansodan itärintaman taisteluiden käännekohta ja yksi ihmiskunnan verisimmistä taisteluista. Se oli aikanaan suurin koskaan käyty taistelu (osallisena noin viisi miljoonaa sotilasta), jossa vastakkain olivat akselivallat ja Neuvostoliitto
Massaluku

Massaluku (tunnus A) on atomin ytimessä olevien nukleonien lukumäärä eli protonien ja neutronien lukumäärien summa. Massaluku ilmoitetaan alkuaineen nimen jälkeen tai merkitään yläindeksillä kemiallisen merkin vasemmalle puolelle. Esimerkiksi hiili-12:n (12C) massaluku on 12 ja sillä on 6 protonia sekä 6 neutronia. Alkuaineen eri isotoopeilla on keskenään sama järjestysluku (Z), mutta eri massaluku. Toisin sanoen saman alkuaineen eri isotoopeilla on yhtä monta protonia ytimessään – neutronien määrä (N) sen sijaan vaihtelee. Toisinaan myös järjestysluku merkitään näkyviin. Esimerkiksi kloori-35 merkitään 1735Cl. Merkintä tarkoittaa, että atomin massaluku on 35 ja sen järjestysluku eli protonien määrä on 17. Neutroneita atomissa on näin ollen 18. Koska sekä protonin että neutronin massat ovat likipitäen yhden atomimassayksikön suuruiset, on jokaisen atomin massaluku samalla likiarvo sen atomimassalle. Tästä johtuu käsitteen nimikin. Ydinten sidosenergian vuoksi niiden todellinen massa kuitenkin poikkeaa jonkin verran massa­luvusta, mutta tämä erotus, massaylijäämä, on harvoin suurempi kuin 0,1 atomi­massa­yksikköä
Päiväntasaajan Guinea

Päiväntasaajan Guinean sijainti Afrikassa (merkitty vaaleansinisellä ja tummanharmaalla) ja Afrikan unionissa (merkitty vaaleansinisellä). Päiväntasaajan Guinean tasavalta eli Päiväntasaajan Guinea on pieni valtio Keski-Afrikan länsiosassa, Guineanlahden rannalla. Maan rajanaapureita ovat Gabon etelässä ja idässä sekä Kamerun pohjoisessa. Nimestään huolimatta se ei sijaitse aivan päiväntasaajan kohdalla, vaan se kulkee Päiväntasaajan Guinealle kuuluvien saarten välistä, São Tomé ja Príncipen valtioon kuuluvan Ilhéu das Rolasin saaren läpi. Päiväntasaajan Guinea koostuu Biokon (ent. Fernando Po) ja Annobónin saarista sekä Río Munin alueesta mantereella. Päiväntasaajan Guinean pääkaupunki on Biokon saarella sijaitseva Malabo, joskin uutta pääkaupunkia Oyalaa (virallisesti Ciudad de la Paz) on rakennettu mantereelle Río Munin alueelle. Päiväntasaajan Guinea on maailman julmimpiin kuuluvia diktatuureja, jonka ihmisoikeusrikkomukset ovat poikkeuksellisen räikeitä. Valtiolla on suuret tulot öljyvarantojen takia, mutta korruption, nepotismin, kleptokratian ja huonon hallinnon takia kansa elää köyhyydessä. Päiväntasaajan Guinea on Afrikan ainoa maa, jossa virallisena kielenä puhutaan espanjaa. Päiväntasaajan Guinealle kuuluviin alueisiin kuuluvat mantereella sijaitseva Río Munin alue sekä viisi saarta Guineanlahdelta. Päiväntasaajan Guinean rajanaapureita mantereella ovat Kamerun pohjoisessa sekä Gabon idässä ja etelässä
Johanneksenkirkko (Helsinki)

Johanneksenkirkko (ruots. Johanneskyrkan) on uusgoottilainen evankelis-luterilaisen ruotsinkielisen Johannes församlingin kirkko Helsingin Ullanlinnassa, keskusta-alueen eteläosassa Korkeavuorenkadun varrella. Kirkko rakennettiin vuosina 1888–1891 ja sen korkeimmat osat ovat 74 metriä korkeat koillispäädyn tornit. Kirkon suunnitteli tukholmalainen arkkitehti Adolf Emil Melander, jonka ehdotus voitti vuonna 1878 järjestetyn kilpailun. Kirkkoon mahtuu 2 600 ihmistä, ja se on paikkaluvultaan Suomen suurin kivikirkko. Kirkkoa on pidetty Suomen uusgoottilaisten kirkkojen pääesimerkkinä. Kirkon vihki käyttöön Porvoon piispa Carl Henrik Alopaeus 13. joulukuuta 1891. Kirkko on suosittu konsertti- ja vihkikirkko ja siellä järjestetään ruotsinkielistä hartauselämää. Kirkkoa on pidetty korkeatasoisena konserttipaikkana hyvien akustisten ominaisuuksiensa takia. Kirkko on säännöllisesti auki vierailijoille. Vuonna 2024 kirkkoon otettiin käyttöön pääsymaksu
Ceuta

Ceuta [ˈθeuta] on Espanjalle kuuluva itsehallinnollinen kaupunki Pohjois-Afrikassa Gibraltarinsalmen etelärannalla. Ennen vuonna 1995 myönnettyä itsehallintoa Ceuta kuului Cádizin maakuntaan. Se on yksi viidestä Espanjan erillisalueesta Pohjois-Afrikassa. Sen etelänaapuri Marokko vaatii sitä itselleen. Ceutan pinta-ala on 18,5 neliökilometriä ja asukasluku 84 959 (2017). Ceutan maisemaa hallitsee kukkula nimeltä Monte Hacho (204 metriä), jossa sijaitsee Espanjan asevoimien tukikohta. Ceutasta, yhdessä muiden Espanjan Afrikassa sijaitsevien enklaavien kanssa, on tullut eräs Eurooppaan pyrkivien pakolaisten ja siirtolaisten kauttakulkupaikoista, ja Marokon rajalle on pystytetty kuusi metriä korkea aita estämään laittomia rajanylityksiä. Ceuta on ollut historiansa aikana karthagolaisten, roomalaisten, visigoottien ja arabien hallussa. Portugalilaiset valtasivat kaupungin kuningas Juhana I:n johdolla vuonna 1415. Lissabonin sopimuksessa 1. tammikuuta 1668 Portugalin Alfonso VI luovutti Ceutan Espanjan Kaarle II:lle ja kaupungista tuli osa Espanjaa. Kaupungin lippu ja vaakuna pysyivät kuitenkin muuttumattomina ja vaakunan kilpi muistuttaa tänäkin päivänä läheisesti Portugalin vaakunaa
Melilla

Melilla (arab. مليلية‎‎, tarifitiksi Mlilt) on Espanjalle kuuluva itsehallinnollinen kaupunki Pohjois-Afrikassa Marokon rannikolla. Ennen vuonna 1995 myönnettyä itsehallintoa Melilla kuului Málagan maakuntaan. Kaupungin pinta-ala on 12,3 neliökilometriä ja väkiluku 87 076 (2020). Melilla on yksi viidestä Espanjan erillisalueesta Pohjois-Afrikassa, joita kaikkia Marokko on vaatinut itselleen. Melilla on foinikialaisten perustama. Espanjalaiset valtasivat kaupungin 1497 ja ovat hallinneet sitä siitä lähtien. Kaupunki on kuitenkin joutunut useaan otteeseen historiansa aikana Rif-vuorten heimoarmeijoiden ja Marokon sulttaanien hyökkäysten kohteeksi. Vasta 1780 solmitussa Aranjuezin sopimuksessa Marokko hyväksyi Espanjan herruuden Melillassa. Espanjan sisällissodan alussa 1936 Melilla oli ensimmäinen kaupunki, jossa oikeisto nousi kapinaan hallitusta vastaan. Maaliskuussa 1983 Marokko julisti Ceutan ja Melillan saartoon. Taloudellinen yhteistyösopimus Marokon ja Espanjan välillä 1988 paransi kuitenkin suhteita