nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Aasian historia

Tämä artikkeli käsittelee Aasian historiaa. Karkeasti Aasia voidaan jakaa neljään suureen kulttuurialueeseen, joilla on ollut merkittävä historiallinen, sivistyksellinen ja uskonnollinen merkitys: Lähi-itään, Intiaan, Itä-Aasiaan ja Kaakkois-Aasiaan. Näillä alueilla on vallinnut korkeakulttuureita. Viidentenä merkittävänä historiallisena alueena voidaan pitää Unkarista Keski-Aasian kautta Kiinaan ulottuvaa euraasialaista aroaluetta, jolla tärkeä elinkeino on ollut paimentolaisuus. Hevosia käyttäneet paimentolaiset ovat vuosituhansien aikana usein harjoittaneet ryöstelyä, joka suunnattiin varsinkin korkeakulttuureita ja maanviljelysväestöä vastaan. Lähi-idän korkeakulttuurin historian ja samalla maailman varhaisin korkeakulttuuri oli Sumereiden, korkeakulttuuri muinaisessa Mesopotamiassa eli Kaksoisvirtainmaassa. Siellä oli varsin kehittynyt kaupungeissa vallinnut kulttuuri noin 3000 eKr. Sumerilaiset kehittivät nuolenpääkirjoituksen. Myöhemmin Mesopotamian alueella sijainnut valtakunta oli Babylonia, jossa oli kaupunki nimeltä Babylon. Myös Egyptissä oli varhaista korkeakulttuurisivistystä jo kivikaudella. Siellä rakennettiin ensimmäiset pyramidit 2500 eKr. Foinikialaiset, jotka asuivat nykyisen Libanonin alueella ollivat taitavia merenkulkijoita
Joni Myllykoski

Joni Myllykoski (s. 2. heinäkuuta 1984 Tornio) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa Metal Ligaenissa pelaavaa SønderjyskEä. Myllykosken uran alkua edesauttoi asuminen Kivirannalla, joka on sählystä kuuluisa kaupunginosa Torniossa. Myllykoski on saanut oppinsa Tornion IHC:sta. Myllykoski torjui A- ja B-juniori-ikäisenä Kärppien joukkueessa. Oulussa hän pääsi myös haistelemaan liigatunnelmaa 15 ottelun verran vaihtoaitiosta toimien Kärppien luukkuvahtina. Kaudelle 2004–2005 Myllykoski siirtyi KalPan joukkueeseen jossa hän torjui pääosin A-junioreissa, mutta pääsi myös yhden ottelun ajaksi luukkuvahdiksi Mestikseen. Myllykoski pelasi hyvillä otteillaan itselleen sopimuksen Kajaanin Hokin kanssa kaudeksi 2005–2006. Hän pelasi itsensä Hokin ykkösmaalivahdiksi pelaten vielä kauden 2006–2007, jolloin Hokki juhli Mestiksen mestaruutta. Kauden 2006–2007 aikana hän oli syksyllä yhden ottelun Kärppien luukkuvahtina, ja joulukuussa JYP:issä yhdeksän ottelun ajan. JYP hankki Myllykosken Sinuhe Wallinheimon korvaajaksi tämän loukkaannuttua, mutta mies jäi vähäiselle peliajalle Pekka Tuokkolan pitäessä torjuntavastuuta
Sarojini Naidu

Sarojini Naidu (tunnettu myös lempinimellä Bharatiya Kokila (Intian satakieli), 13. helmikuuta 1879 – 2. maaliskuuta 1949) oli intialainen lapsinero, vapaustaistelija ja runoilija. Naidu oli ensimmäinen nainen, josta tuli Intian kansalliskongressin puheenjohtaja ja intialaisen osavaltion kuvernööri. Sarojini Chattopadhyaya syntyi Hyderabadissa, Intiassa. Hän oli tiedemies-filosofi Aghornath Chattopadhyayan ja runoilija Barada Sundari Devin vanhin tytär. Hänellä oli kahdeksan sisarusta, joihin lukeutuu muun muassa itsenäisyysaktivisti Virendranath Chattopadhyaya ja näyttelijä Harindranath Chattopadhyay. Naidu saavutti kansallista kuuluisuutta päästessään jo 12-vuotiaana Madrasin yliopistoon. Hänen isänsä halusi hänestä tulevan matemaatikko tai tiedemies, mutta Naidu oli rakastanut runoutta jo hyvin nuoresta iästä lähtien. Isänsä tuella hän kirjoitti persian kielellä näytelmän nimeltä Maher Muneer. Persian lisäksi Naidu osasi puhua urdua, telugua, englantia ja bangalia. 16-vuotiaana hän matkusti Englantiin opiskelemaan kahteen yliopistoon, aluksi Lontoon King's Collegeen ja sitten Cambridgen Girton Collegeen
Texcocojärvi

Texcocojärvi (kirjoitetaan joskus Tezcocojärvi) oli Meksikon laaksossa sijaitseva järvi, jonka paikalla on nykyään Méxicon kaupunki. 1400- ja 1500-luvulla järven saarella sijaitsi asteekkivaltakunnan pääkaupunki Tenochtitlán. Valloitettuaan asteekkivaltakunnan espanjalaiset alkoivat kuivattaa järveä, ja se on nykyään miltei kadonnut. lähde? Texcocojärvi syntyi, koska Meksikon laaksosta ei ole luonnollista lasku-uomaa. Varsinaiseen Texcocojärveen liittyi monta muutakin järveä. lähde?
Sokrateen puolustuspuhe (Platon)

Sokrateen puolustuspuhe eli Apologia (m.kreik. Ἀπολογία Σωκράτους, Apologia Sōkratūs; lat. Apologia Socratis) on Platonin kirjoittama versio Sokrateelle jälkikäteen kirjoitetuista puolustuspuheista. Se koostuu kolmesta Sokrateen omassa oikeudenkäynnissään pitämäksi esitetystä puheesta. Teos on mahdollisesti Platonin varhaisin. Platonin teosten joukossa Sokrateen puolustuspuhe kuuluu tämän varhaisvaiheen teoksiin, ja se on ajoitettu kirjoitetuksi 390-luvulla eaa. suhteellisen pian Sokrateen oikeudenkäynnin ja kuoleman jälkeen. Sokrateen puolustuspuheen ajatellaan yleensä olevan Platonin varhaisin tai ainakin ensimmäinen julkaistavaksi tarkoitettu teos. Se esittää puheen, jonka Sokrates piti puolustuksekseen omassa oikeudenkäynnissään. Sokrateen oikeudenkäynti pidettiin vuonna 399 eaa. Tuolloin hän oli 70-vuotias
Thule-seura

Thule-seura (saks. Thule-Gesellschaft), alun perin Studiengruppe für germanisches Altertum eli ”Germaanisen muinaisuuden tutkimusseura”, oli saksalainen esoteerinen seura. Se tunnetaan etenkin siitä, että se rahoitti Saksan työväenpuoluetta, josta myöhemmin tuli Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue (NSDAP). Kansallissosialistien johtajaksi kohonneen Adolf Hitlerin ei ole pystytty todistamaan olleen seuran jäsenenä. Miehet Hitlerin takana -kirjan mukaan ”Hitlerille oli myyty rotuhygienia-ajatus jo Thule-seurassa vuosisadan alussa”. Thule-seuran perusti 17. elokuuta 1918 saksalainen okkultisti Rudolf von Sebottendorff salaseura Germanenordenin Münchenin-jaostoksi. Seuraan kuului 250 jäsentä Münchenistä ja 1 500 muualta Baijerista. Seuran päätavoitteena oli tutkia arjalaisten alkuperää, johon liittyivät muun muassa teoriat Ultima Thulesta ja Hyperboreasta.lähde? Thule-seuraan kuuluivat myös Dietrich Eckart, josta tuli yksi kansallissosialismin johtohenkilöistä ja Hitlerin ystävä, sekä korkean aseman NSDAP:ssa saavuttanut Alfred Rosenberg.
Noitavainojen syyt

Noitavainojen syistä Euroopassa on esitetty erilaisia teorioita, joista mikään ei ole saavuttanut yleistä hyväksyntää. Keskeinen kysymys syitä selvitettäessä on se, että noituuden kieltävä lainsäädäntö oli Euroopassa uuden ajan alussa lähes samanlainen kuin jo keskiajalla, mutta noitaoikeudenkäyntien määrä lisääntyi huomattavasti. Tutkija Keith Thomas on esittänyt tämän syyksi kaksi mahdollisuutta: joko halu tuomita noitia kasvoi nopeasti tai sitten mahdollisuutta laajamittaisiin vainoihin ei aikaisemmin ollut. Thomasin mukaan edellinen vaihtoehto on historiallisesti uskottavampi, mutta esimerkiksi tutkija Norman Cohn katsoo, että eurooppalaisten vainojen taustalla oli oikeuslaitoksen uudistuminen eli jälkimmäinen vaihtoehto. Noitavainojen selitykset ovat karkeasti jakaantuneet kahteen päälinjaan, joista toisessa korostetaan hallinnon, politiikan ja oikeuslaitoksen kehitystä ja toisessa taloudellisia ja sosiaalisia ristiriitoja. Ensimmäisen näkemyksen mukaan Euroopassa vahvistunut keskusvalta tehosti oikeuslaitoksien toimintaa ja tiukensi rikoslakia. Näin ihmisten väliset kiistat tulivat aikaisempaa useammin oikeuslaitosten käsittelyyn samalla kun esivalta ja erityisesti papisto pystyi tehokkaammin kitkemään uskonnollista poikkeavuutta yhteiskunnasta. Sosiaalis-taloudellisissa selityksissä katsotaan, että 1500- ja 1600-luku olivat myös suuren taloudellisen ja yhteiskunnallisen muutoksen aikaa, jolloin sodat, liikakansoitus, katovuodet lisäsivät köyhyyttä samalla kun rahatalouden kehitys ja laajeneva kaupankäynti lisäsi rikkauden määrää. Tämän eriarvoistumisen aiheuttama katkeroituminen purkautui sitten noitaoikeudenkäynneissä. Uskonpuhdistus johti Euroopassa perinteisen turvallisen maailmankuvan säröilemiseen, mikä osaltaan vaikutti aikakauden epäluuloisuuteen ja paniikkiin. Nachman Ben-Yehudan mukaan tämä voidaan havaita siitä, että vakavimmat vainot toimeenpantiin maissa kuten Saksa, Ranska ja Sveitsi, joissa katolisen kirkon asema oli heikoin, kun taas vakaan katoliset maat kuten Espanja, Italia ja Portugali säästyivät miltei kokonaan noitavainoilta. Noitavainoille on esitetty myös muita selityksiä
Bernd Freytag von Loringhoven

Bernd Freytag von Loringhoven (6. helmikuuta 1914 Kuressaare, Viro – 27. helmikuuta 2007 München, Saksa) oli baltiansaksalainen upseeri natsi-Saksan armeijassa Wehrmachtissa ja myöhemmin Saksan liittotasavallan armeijan Bundeswehrin kenraali. Toisessa maailmansodassa hän palveli panssarijoukoissa ja kenraalien Heinz Guderianin ja Hans Krebsin adjutanttina heinäkuusta 1944 huhtikuuhun 1945. Operaatio Barbarossaan hän lähti Guderianin 2. panssariarmeijan esikunnan jäsenenä. Myöhemmin hän komensi komppaniaa ja pataljoonaa. Hän otti osaa Stalingradin taisteluihin ja hänet siirrettiin motista pois lentokoneella sotamarsalkka Erich von Mansteinin armeijaryhmä Doniin avustamaan sen vapautusoperaatiossa. Kun Adolf Hitleriä vastaan tehtiin murhayritys heinäkuussa 1944, Guderian nimitettiin armeijan esikuntapäälliköksi ja Freytag von Loringhoven hänen adjutantikseen. Tässä tehtävässään hän vieraili kaksi kertaa päivässä Hitlerin Itä-Preussin päämajassa ja myöhemmin Führerbunkerissa Berliinissä. Kuollessaan vuonna 2007 hän oli yksi viimeisiä elossa olevia Führerbunkerista selvinneitä. Hän toimi asiantuntijana Perikato-elokuvaa tehtäessä
Emotivismi

Eettinen naturalismiEettinen realismiEmotivismiNihilismiSentimentalismi VelvollisuusetiikkaEettinen intuitionismiSopimusetiikkaLuonnonoikeusSeurausetiikkaHyve-etiikka Bioetiikka · LääketiedeYmpäristö · SotaLiike-elämä · TietokoneetYritysten yhteiskuntavastuuTilanne-etiikka Deskriptiivinen etiikkaMoraaliMoraalipsykologiaMoraalirelativismi Emotionismi tai emotivismi on filosofisen etiikan suuntaus, jonka mukaan henkilö toimii oikein, jos hän seuraa valinnoissaan tunteitaan. Emotionisti perustelee tekonsa sillä, että jotkin asiat tuntuvat oikeilta. Metaeettiseltä kannalta emotivismi on käsitys, jonka mukaan moraaliset normilauseet eivät ole tosia tai epätosia, vaan tunteiden ilmaisuja. ”Tappaminen on väärin” tarkoittaa oikeastaan ”Tappaminen inhottaa minua” tai ”Tappamista, yök!”. ”Ystävyys on hyvä asia” tarkoittaakin ”Minä pidän ystävyydestä” tai ”Ystävyyttä, ah!” Emotivistin mukaan tällaiset lauseet ovat vastaavia kuin ”Mansikat ovat hyviä!” tai ”Veripalttu on pahaa!”. Moraaliväitteet ovat siis käsityksen mukaan täysin subjektiivisia. Moraalin kytkemiseen tunnereaktioihin liittyy ongelmia. Ei ole selvää, että moraalinen paheksunta olisi vain tunne. On esimerkiksi mahdollista, että joku ihminen sanoo pitävänsä väkivallasta mutta tietää samalla väkivallan olevan moraalisesti tuomittavaa. Jos, kuten emotivistit ajattelevat, väite ”Väkivalta on väärin” merkitsee samaa kuin väite ”En pidä väkivallasta”, esimerkkihenkilömme joutuu kohtaamaan sisäisen ristiriidan – samaan aikaan hän pitää ja ei pidä väkivallasta. Tämä voidaan kuitenkin tulkita johtuvan vain tunteen ja järjen ristiriidasta, kun opitut normit koettavat kieltää luonnollisen halun. Tässä vaiheessa merkityksellistä onkin, kumpaan moraalin tulisi pohjautua, opittuihin ajattelumalleihin vai tunteeseen, kun ne puoltavat eri kantoja
Võ Nguyên Giáp

Võ Nguyên Giáp (25. elokuuta 1911 – 4. lokakuuta 2013 Hanoi) oli vietnamilainen poliitikko ja kenraali. Giáp organisoi japanilaismiehityksen aikana Vietnamin vastarintaliikkeen ja tuli vuonna 1946 ranskalaisia vastaan taistelleen armeijan ylipäälliköksi. Hän saavutti voiton Điện Biên Phủn taistelussa, jonka jälkeen Ranskan hallitus ilmoitti vetäytyvänsä Vietnamista. Giáp nimitettiin puolustusministeriksi Ho Tši Minhin hallitukseen vuonna 1954 ja hän jatkoi ylipäällikkönä Vietnamin sodassa 1964–1975. Giáp oli riisinviljelijän poika, jonka syntyessä nykyinen Vietnam oli osa Ranskan Indokiinaa. Hän liittyi kansallismieliseen liikkeeseen 14-vuotiaana. Giap aloitti lakitieteen opiskelun Hanoin yliopistossa vuonna 1933. Opiskelujensa aikana hänen kerrotaan olleen hyvin kiinnostunut historiasta ja kommunistisesta teoriasta. Hän tutustui myös Truong Chinhiin, joka oli yksi Vietnamin kommunistisen puolueen pääideologeista. Hän suoritti alemman korkeakoulututkinnon (BL) 1937 ja liittyi Chinhin innoittamana itsekin kommunistiseen puolueeseen
Tapani Mäkinen

Heikki Tapani Mäkinen (s. 19. maaliskuuta 1965 Helsingin maalaiskunta) on suomalainen poliitikko ja kokoomuksen kansanedustaja vuosina 2003–2004 ja 2007–2015. Hän on ollut Vantaan kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1989 ja kaupunginhallituksen puheenjohtaja vuosina 2009–2017. Koulutukseltaan hän on merkonomi. Mäkinen valmistui Malmin kauppaoppilaitoksesta merkonomiksi vuonna 1984. Tapani Mäkinen valittiin kansanedustajaksi Uudenmaan vaalipiiristä vuoden 2007 eduskuntavaaleissa. Hän toimi kansanedustajana aiemmin 28. maaliskuuta 2003 – 20. heinäkuuta 2004 Marjo Matikainen-Kallströmin varaedustajana. Mäkinen nousi varajäsenestä kansanedustajaksi Matikainen-Kallströmin siirtyessä europarlamenttiin.lähde? Mäkinen on ollut Vantaan kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1989
Nokia N92

Nokia N92 on Nokian valmistama älypuhelin. Se julkaistiin perjantaina 11. toukokuuta 2007 Suomessa MTV3- ja Nelonen-televisiokanavien tultua näkyviin DVB-H-verkkoon.
Avaruusasiain neuvottelukunta

Avaruusasiain neuvottelukunta (lyh. ANK, AVA; ruots. delegationen för rymdärenden) on Suomen avaruustoimintaa koordinoiva julkisen sektorin elin. Se perustettiin vuonna 1985 liikenneministeriön alaisuuteen (asetus 352/1985). Vuodesta 1990 alkaen neuvottelukunta on ollut kauppa- ja teollisuusministeriön, sittemmin työ- ja elinkeinoministeriön, alainen. Neuvottelukunnassa on puheenjohtaja, varapuheenjohtaja ja enintään 12 jäsentä sekä asiantuntijoita. Suomen avaruustoiminnan alkuaikoina neuvottelukunnalla oli useita tiheästi kokoontuvia työryhmiä, mutta sittemmin työryhmiä on kokoontunut vain Suomen avaruusstrategian laatimisvuosina (joka kolmas vuosi). Puheenjohtajina ovat toimineet muiden muassa Pekka Jauho, Yrjö Toivola, Timo Kekkonen, Antti Joensuu ja Petri Peltonen. Neuvottelukunta on kokoontunut ennen jokaista Euroopan avaruusjärjestön neuvoston (ESA:n ylimmän päättävän elimen) kokousta eli 4–6 kertaa vuosittain. Erityisesti se on valmistellut Suomen kannat ESA:n ministerikokouksiin, joita on järjestetty noin joka kolmas vuosi. Ministerikokouksissa Suomea edustaa työ- ja elinkeinoministeri tai hänen nimittämänsä virkamies. Noin joka kolmas vuosi neuvottelukunta laatii Suomen avaruusstrategian
Reichsmark

Reichsmark (lyhenne RM) oli Saksan rahayksikkö vuodesta 1924 vuoteen 1948. Se korvasi Rentenmarkin, ja se korvautui Länsi-Saksassa Saksan markalla ja Itä-Saksassa Saksan demokraattisen tasavallan markalla (Ostmark). Reichsmark jakaantui sataan Reichspfennigiin.
Jerzy Skolimowski

Jerzy Skolimowski [jɛʐɨ skɔliˈmɔfskʲi] (s. 5. toukokuuta 1938 Łódź, Puola) on puolalainen elokuvaohjaaja, näytelmäkirjailija, käsikirjoittaja ja näyttelijä. Skolimowskin isä kuului toisen maailmansodan aikana Puolan vastarintaliikkeeseen ja joutui natsien teloittamaksi. Hänen äitinsä piilotteli juutalaisperhettä. Sota leimasi Skolimowskin lapsuutta voimakkaasti. Skolimowski on valmistunut Varsovan yliopistosta 1959, ja sen jälkeen hän on käynyt Łódźin elokuva-akatemian, josta hän valmistui ohjaajaksi 1964. Läpimurtona elokuva-alalle toimivat Skolimowskin mukanaolo Roman Polanskin elokuvan Veitsi vedessä ja Andrzej Wajdan elokuvan Yön leikit (1960) käsikirjoitustiimissä. Hän ohjasi Puolassa aluksi kolme elokuvaa, joissa jokaisessa sivulliseksi jäävä hahmo etsii itseään: Irrallinen (1964), Walkower (1965) ja Muuri (1966). Godard-tyylisen elokuvan Lähtö (1967) hän ohjasi belgialaisella rahoituksella ja elokuvan Kädet ylös (1967) taas Puolassa. Se kiellettiin rienaavana, ja Skolimowski päätti muuttaa pysyvästi ulkomaille. Töiden saanti lännessä oli aluksi vaikeata, mutta sitten Skolimowski sai ohjattavakseen brittituotannon Hyväilysi kosketus (1970), josta tuli hänen kansainvälinen läpimurtonsa
Marcos

Marcos voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Elisabet York

Elisabet York (engl. Elizabeth of York; 11. helmikuuta 1466 – 11. helmikuuta 1503) oli Englannin kuninkaan Henrik VII:n puoliso ja kuningas Henrik VIII:n äiti. Elisabet oli York-sukuisen kuninkaan Edvard IV:n ja tämän puolison Elisabet Woodvillen tytär. Hänen avioliittonsa uuden kuninkaan Henrik VII:n kanssa yhdisti kilpailevat York- ja Lancaster-suvut yhdeksi Tudor-suvuksi ja vahvisti samalla Henrikin jälkeläisten oikeuden kruunuun. Elisabetin äiti Elisabet Woodville suostui järjestämään naimakaupan, mikäli Henrikin onnistuisi syrjäyttää Elisabet Woodvillen lanko Rikhard III valtaistuimelta. Tämä onnistui Bosworthin taistelussa 1485. Häät järjestettiin seuraavana vuonna. Kuningattareksi Elisabet kruunattiin vasta 25. marraskuuta 1487, yli vuosi pariskunnan ensimmäisen lapsen Arthurin syntymän jälkeen. Elisabetin ja Henrikin avioliitto oli kaikin puolin suhteellisen onnistunut
Anna Rotkirch

Anna Ullica Rotkirch (s. 22. joulukuuta 1966 Helsinki) on suomalainen sosiologi ja tietokirjailija sekä Väestöliiton tutkimusprofessori, koulutukseltaan valtiotieteen tohtori ja Helsingin yliopiston dosentti. Hänen tutkimusalueitaan ovat perhetutkimus ja naistutkimus sekä Venäjä-tutkimus. Ennen Väestöliittoa hän on työskennellyt pääasiassa Helsingin yliopistossa, muun muassa Yhteiskuntapolitiikan laitoksessa, Tutkijakollegiumissa ja Kristiina-instituutissa. Toimittajana hän on työskennellyt Ny Tid -lehdessä ja kirjoittanut kolumneja muun muassa Helsingin Sanomiin, Hufvudstadsbladetiin, Kotilieteen, Ny Tidiin ja Seura-lehteen. Rotkirch on yksi harvoista evoluutiobiologian tuloksia feministiseen tutkimukseen yhdistäneistä suomalaistutkijoista.lähde? Hän on European Evolution and Human Behavior -järjestön perustajajäseniä ja johtokunnan jäsen. Siirtyessään vuoden 2007 alussa Helsingin yliopistosta Väestöliittoon Rotkirch kirjoitti blogimerkinnän Jäähyväiset yliopistolle. Kirjoitus synnytti rajun keskustelun yliopistotutkimuksen tilasta ja työskentelyedellytyksistä.lähde? Vuoden 2007 syksyllä syntyneessä keskustelussa Rotkirch puolusti eri kansojen välisten älykkyyserojen tutkimista sanomalla, että tutkimusaiheita ei saa hylätä poliittisin syin, mutta toisaalta muistutti, että faktoista ei kannata tehdä poliittisia johtopäätöksiä. Anna Rotkirchin vanhemmat ovat ulkoasiainneuvos Holger Rotkirch ja toimittaja Kristina Rotkirch
Comté (juusto)

Comté on ranskalainen pastöroimattomasta lehmänmaidosta valmistettu puolikova juusto. Se on peräisin Ranskan Jura-vuoristosta. Comtén kuori on yleensä väriltään epätasaisen ruskea. Sisältä se on vaalean kellertävää tai kerman väristä. Juustomassa on rakenteeltaan puolikovaa ja joustavaa. Kokonainen juusto painaa noin 32–45 kg. Sen halkaisija on 55–75 cm ja paksuus noin 10 cm. Comtén rasvapitoisuus on noin 45 %. Juustoa kypsytetään 4–18 kuukautta. Joskus Comtéssa voi olla vähän reikiä mutta useimmiten ei ollenkaan. Eri vuodenaikoina valmistetuissa juustoissa on eroja. Comtéa valmistetaan vuosittain noin 40 000 tonnia, mikä on enemmän kuin mitään muuta ranskalaista AOC-juustoa
S-korsetti

S-korsetti (engl. s-curve corset, straight front corset, s-bend corset) eli edvardiaaninen korsetti on korsettityyppi, jota käytettiin 1900-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä. Sille ominaista on suora, jäykkä ja tiheästi luutettu etumus, joka korsetin leikkausten avulla kääntää lantion taakse ja rinnan edemmäs. Historialliset s-korsetit ovat rinnan alapuolelle ulottuvia toisin kuin monet edeltäjänsä. Lopputulos on s-kirjaimen muotoinen kurvikas ryhti, jugendille tyypillinen joutsenkaari, jolle ajan muotivaatteet perustuvat. S-siluetti on hyvä esimerkki alusvaatteen tärkeydestä ja suoranaisesta määräävyydestä muodin peruslinjoille. Korsetin kehitti ranskalainen korsetintekijä Inez Gaches-Sarraute, jolla oli lääketieteellistä tuntemusta. Ajatuksenaan Gaches-Sarrautella oli kehittää terveellinen, mukava ja luonnollisempi korsetti. Sitä markkinoitiin uuden ajan naiselle, joka on voimakas ja terve ja välittää mukavuudestaan. Todellisuudessa s-korsetti ei toiminut niin kuin sen oli tarkoitus, eikä sitä haluttu terveyskorsettina käyttääkään. Kapea vyötärö ei ollut muodin ihanteena kadonnut minnekään, ja s-korsetilla oli entistä kapeampi lopputulos mahdollinen, joskin tiukalle nyöritettynä sen terveysriskit ja aiheuttama rasitus olivat suurempia kuin aikaisempien korsettimallien. Korsetti aiheutti monille erityisesti selkäkipuja, sillä se taivutti selkää luonnottomaan asentoon ja saattoi avata nikamia
USS Olympia (C-6)

USS Olympia (runkonumero C-6) on Yhdysvaltain laivaston vuonna 1892 vesillelaskettu panssarikansiristeilijä. Aluksen hankinta vahvistettiin 7. syyskuuta 1888 allekirjoitetulla laivastolailla. Alus tilattiin Union Iron Worksiltä San Franciscosta, missä köli laskettiin 17. kesäkuuta 1891. Alus laskettiin vesille 5. marraskuuta 1892 kumminaan neiti Ann B. Dickie ja otettiin palvelukseen 5. helmikuuta 1895 päällikkönään John J. Read. Alus varustettiin Mare Islandin laivastontelakalla, mistä vapauduttuaan se liitettiin Aasian laivueeseen 25. elokuuta 1895
Bernal Díaz del Castillo

Bernal Díaz del Castillo (1492–1584) oli Hernán Cortésin joukoissa taistellut sotilas, jonka kirjoittama on silminnäkijäkertomus asteekkien kukistamisesta eli Asteekkivaltakunnan valloittamisesta eli Historia verdadera de la Conquista de la Nueva España ('Totuudenmukainen Uuden-Espanjan valloituksen historia'). Ilman Bernal Díaz del Castillon teosta tiedot valloituksesta olisivat puutteelliset. Díazin käsikirjoituksen jäljennös oli lähtökohtana Alonso Remónin Madridissa vuonna 1632 laatimalle Historia Verdaderan laitokselle, joka on myöhemmin paljastunut jonkin verran virheelliseksi. William H. Prescott kertoo käyttäneensä Remónin versiota teoksensa History of the Conquest of Mexico lähteenä. Vasta vuodesta 1904 lähtien on ollut mahdollista saada Díazin alkuperäiseen käsikirjoitukseen pohjautuvia painoksia. Díaz sai kertomukseensa herätteen vuonna 1553 ilmestyneestä Francisco López de Gómaran Meksikon-valloitusta käsittelevästä historiateoksesta Historia de la conquista de Mexico, jonka Gómara omisti Cortésin pojalle Martín Cortésille. Díaz del Castillo närkästyi, kun Gómara hänen mielestään arvosti teoksessaan Cortésia liiallisesti.
Don Krieg

Don Krieg (jap. 首領・クリーク) on yksi manga-/animesarja One Piecen vihollisista. Krieg, armadamerirosvo on/oli voimakkain (sotilas)merirosvo East Bluessa. Joka tapauksessa Kriegistä on pienempi kiinniottopalkkio kuin Arlongista hänen 50 laivan laivastosta ja 5 000:sta jäsenestä huolimatta. Hän on aktiivinen ryöstelijä ja uhkailee Hallitusta. Krieg tunnetaan salamyhkäisestä taktiikastaan; kun hän aloitti merirosvouransa, hän varasti Hallituksen laivan ja sen avulla pääsi lähelle kaupunkeja eikä herättänyt huomiota ennen kuin oli jo liian myöhäistä. Don Kriegin massiivinen armada antoi hänelle tittelin ”Merirosvoamiraali Don Krieg”. Krieg on tyypillinen One Piece -vastustaja joka on julma, tappaa jopa heikot vihollisensa voimakkaasti varustetulla ylivoimalla. Hän on myös nerokas taisteluissa. Hänet tunnetaan siitä ettei kukaan joka hänet haastaa voita häntä. Joka tapauksessa hän hävisi lähes saman tien päästyään Grand Lineen. Kriegin monet voitot ja voimakkaat aseet tekivät hänestä liian itsevarman
Lempi Jääskeläinen

Lempi Inkeri Jääskeläinen (15. joulukuuta 1900 Viipuri – 13. syyskuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, joka tunnetaan Viipuriin sijoittuvista historiallisista romaaneistaan. Hän käytti ensimmäisissä kirjoissaan kirjailijanimeä L. J. Inkeri. Jääskeläisen vanhemmat olivat kauppias Juhana Jääskeläinen ja Henriikka Asikainen. Hän valmistui ylioppilaaksi 1921 ja opiskeli muun muassa arkeologiaa Helsingin yliopistossa 1927–1929 suorittamatta kuitenkaan tutkintoa. Viipurin verotuslautakunnan virkailijana Jääskeläinen toimi 1924–1927. Jääskeläinen kuoli vuonna 1964, ja hänet on haudattu Parikkalaan. Jääskeläisen esikoisteos oli hänen salanimellä L. J