nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Henrik V (Englanti)

Henrik V (9. elokuuta tai 16. syyskuuta 1387 – 31. elokuuta 1422) oli Englannin kuningas vuosina 1413–1422 ja yksi myöhäiskeskiajan menestyksekkäimmistä sotapäälliköistä. Kahdeksan vuoden aikana hän loi brittiläisen imperiumin, otti Ranskan kruunun ja suurelta osalta hävitti Ranskan ritariluokan . Henrik V oli edellisen kuninkaan Henrik IV:n ja Mary de Bohunin poika. Hänen tarkasta syntymäajastaan ei olla varmoja, sillä syntyessään Rikhard II:n hallituskaudella hän oli varsin kaukainen perijä. Syyskuu vuonna 1387 on kuitenkin yleisemmin käytetty. Karkotettuaan Henrik V:n isän vuonna 1398 Rikhard II otti huolehtiakseen pojasta ja kohteli häntä suopeasti. Vuonna 1399, Lancaster-suvun anastettua vallan, isä Henrik kruunattiin kuninkaaksi ja nuorempi Henrik kohosi yhtäkkiä kruununperijäksi. Hänet nimitettiin Lancasterin herttuaksi 10. marraskuuta 1399, ja hän oli arvonimen kolmas haltija samana vuonna
Taistelu Britanniasta

10. heinäkuuta – 31. lokakuuta 1940 Britannian ja Englannin kanaalin ilmatila. Yhdistyneen kuningaskunnan voitto Liittoutuneet Yhdistynyt kuningaskunta Kanada Akselivallat Saksa Italia Hugh Dowding Keith Park Trafford Leigh-Mallory Quintin Brand Richard Saul Hermann Göring Albert Kesselring Hugo Sperrle Hans-Jürgen Stumpff Rino Corso Fougier 600 yksipaikkaista hävittäjää150 kaksipaikkaista hävittäjää550 pommikonetta 1 100 yksipaikkaista hävittäjää350 kaksipaikkaista hävittäjää1 400 pommikonetta 544 kuollutta422 haavoittunutta1 547 lentokonettaSiviilit:43 381 kuollutta32 138 haavoittunutta175 000 asuinrakennusta, 24 500 teollisuusrakennusta 2 698 kuollutta1 887 lentokonetta967 vangittua638 kadonnutta Taistelu Britanniasta (engl. The Battle of Britain, suomeksi myös taistelu Englannista) käytiin toisessa maailmansodassa Britannian kuninkaallisten (RAF) ja Saksan ilmavoimien (Luftwaffe) välillä 10. heinäkuuta – 31. lokakuuta 1940. Taistelun nimi tulee puheesta, jonka pääministeri Winston Churchill piti parlamentin alahuoneessa 18. kesäkuuta 1940: ”Taistelu Ranskasta on ohitse, mutta taistelu Britanniasta on vasta alkamassa.” Saksalaisten tavoite oli saavuttaa ilmaherruus Englannin kanaalin ja Etelä-Englannin yläpuolella, jotta operaatio Merileijona eli maihinnousu Englantiin olisi mahdollinen. Taistelun ensimmäisessä vaiheessa saksalaiset tunnustelivat Britannian ilmapuolustusta hyökkäilemällä Englannin etelärannikon satamia ja kanaalissa liikkuvia laivoja vastaan. Päähyökkäys alkoi elokuussa, jolloin saksalaiset pommittivat lähes päivittäin Kaakkois-Englannissa sijainneita tutka-asemia, laivasto- ja lentotukikohtia, lentokonetehtaita ja viestikeskuksia
Henrik VI (Englanti)

Henrik VI (6. joulukuuta 1421 – 21. toukokuuta 1471) oli Englannin kuningas vuosina 1422–1461 ja uudelleen vuosina 1470–1471. Hän oli edellisen kuninkaan Henrik V:n poika, ja viimeinen Lancaster-sukuinen hallitsija. Henrik oli kuningas Henrik V:n ainoa lapsi ja näin ollen hänen kruununperijänsä. Henrik syntyi joulukuussa 1421 Windsorissa ja nousi kuninkaaksi ainoastaan yhdeksän kuukauden iässä 31. elokuuta 1422, kun Henrik V kuoli yllättäen. Henrik VI:n äiti Valois’n Katariina oli ainoastaan kahdenkymmenen ikäinen ja Ranskan kuninkaan Kaarle VI:n tyttärenä häneen suhtauduttiin epäillen eikä hänelle annettu täyttä vastuuta nuoren Henrikin kasvatuksessa. 28. syyskuuta 1423 aateliset vannoivat uskollisuutta Henrik VI:lle. He kutsuivat parlamentin koolle kuninkaan nimissä ja perustivat holhoojahallituksen. Humphrey, Gloucesterin herttua, joka oli Henrik IV:n nuorin poika, valittiin kuningaskunnan ja kirkon suojelijaksi ja puolustajaksi, kunnes kuningas olisi täysi-ikäinen
Edvard IV

Edvard IV (28. huhtikuuta 1442 Rouen – 9. huhtikuuta 1483 Westminster) oli Englannin kuningas vuosina 1461–1483, lukuun ottamatta muutaman kuukauden jaksoa 1470–1471, jolloin vallassa oli edellinen kuningas Henrik VI. Edvard oli ensimmäinen York-sukuinen hallitsija, jonka väitetty perinnöllinen oikeus kruunuun tuli siitä, että hänen isänsä Yorkin herttua Rikhard oli Plantagenet-sukua ja Edvard III:n suora jälkeläinen. Edvard IV sai vallan pitkällisten taisteluiden kautta ruusujen sodissa. Loppukausi Henrik VI:n kuoleman jälkeen oli rauhallisempaa. Hän yritti ilman menestystä edeltäjänsä menettämän Ranskan kruunun takaisinvaltausta. Edvard Yorkilainen syntyi Rouenissa, Ranskassa Rikhard Plantagenetin toisena poikana. Hänen äitinsä oli Cecily Neville. Edvard oli vanhin neljästä pojasta, jotka säilyivät hengissä täysikäisiksi. Yorkin haastettua hallinneen Lancaster-suvun syntyi valtataistelu, joka tunnetaan ruusujen sotana. Edvardin isän kuoltua vuonna 1460 Wakefieldin taistelussa Edvard peri tämän vaatimuksen Englannin kruunusta
Edvard V

Edvard V (2. marraskuuta 1470 – 1483?) oli Englannin kuningas huhtikuun 9. päivästä 1483 syrjäyttämiseensä asti. Häntä ei ehditty kruunata, sillä hänen setänsä Rikhard III, josta oli tullut sijaishallitsija Edvard V:n isän Edvard IV:n kuollessa, sulki 12-vuotiaan pojan ja tämän yhdeksänvuotiaan veljen Rikhard Shrewsburylaisen Lontoon Toweriin. Heitä ei nähty sen koommin. Rikhard III otti vallan itselleen, ja yleisesti hänen uskotaan murhanneen prinssit, joskaan mitään suoranaisia todisteita ei ole löytynyt. Vuonna 1674 työmiehet löysivät Towerista kahden lapsen luut, joiden on epäilty kuuluneen Edvard V:lle ja Rikhardille. Luiden alkuperää ei ole kyetty varmistamaan. Edvard syntyi piilopaikassa Westminster Abbeyssa, jossa hänen äitinsä Elisabet Woodville piileskeli lancasterilaisia, jotka hallitsivat kuningaskuntaa kun Edvardin isä, yorkilainen Edvard IV ei ollut vallassa. Hänestä tuli Walesin prinssi kesäkuussa 1471 isänsä palattua valtaan ja hän oli vanhempiensa mukana virallisissa tilaisuuksissa. Edvard IV oli perustanut Walesin ja Marchesin neuvoston (engl. Council of Wales and the Marches) ja lähetti poikansa Ludlowin linnaan sen nimelliseksi puheenjohtajaksi
Darvinismi

Yhteinen polveutuminenEvoluution todisteet Populaatiogenetiikka · Geneettinen variaatio · Mutaatio · Luonnonvalinta · Adaptaatio · Geneettinen ajautuminen · Geenivirta · Lajiutuminen · Sopeutumislevittäytyminen · Yhteistyö · Koevoluutio · Divergenssi · Konvergenssi · Paralleelinen evoluutio · Sukupuutto Elämän alkuperä · Elämän historia · Evoluution aikajana · Ihmisen evoluutio · Evoluutiopuu · Biodiversiteetti · Eliömaantiede · Taksonomia · Kladistiikka · Välimuotofossiili · Joukkosukupuutto Yleiskatsaus · Darwin · Lajien synty · Moderni synteesi Ekologinen genetiikka · Evoluutiolaskenta · Evoluutiopsykologia · Fylogenetiikka · Jalostus · Systematiikka Yhteiskunnalliset vaikutuksetVastustus Darvinismi tai darwinismi on Charles Darwinin kehittämä biologisen kehityksen eli evoluution selitys, joka painottaa eliöiden muuntelua, voimakasta lisääntymistä ja taistelua olemassaolosta. Darvinismin mukaan evoluutiota ohjaa etupäässä luonnonvalinta. Darvinismin keskeiset kohdat: Darwin aloitti työnsä teoriansa kehittämisessä vuonna 1837. Darwinin teoriasta on uudemman tiedon pohjalta kehittynyt uusdarvinismi, josta on poistettu Darwinilla mukana ollut lamarckistinen teoria hankittujen ominaisuuksien periytymisestä. Darvinismiin pohjautuu sosiaalidarvinismi, katsomus, jonka mukaan ihmisyhteiskuntien kehitys perustuu myös eräänlaiseen luonnonvalintaan.
Freenet

Freenet on vertaisverkkotekniikkaa käyttävä keskuspalvelimeton hajautettu tietovarasto, jonka tarkoituksena on tarjota sähköinen sananvapaus vahvan anonymiteetin avulla. Freenet käyttää verkoston jäsentietokoneiden kaistaa ja tilaa tietovarastonaan, ja sen käyttäjät voivat julkaista ja pyytää materiaalia anonyymisti. Pyydetyn datan yksilöintiin ja paikallistamiseen Freenet käyttää avainpohjaista reititystä ja hajautettuja tiivisteitä. Freenetissä ei ole sisäänrakennettua hakutoimintoa, mutta jotkin freesaitit (Freenetin sivustoista projektissa käytetty nimitys) keräävät linkkilistoja tunnetuista freesaiteista. Freenetin versiota 1.0 ei vielä ole julkaistu. Perinteen mukaisesti versionumerointi heijastelee sitä, ettei Freenetiä vielä pidetä valmiina, vaan se on yhä kehitteillä. Freenetiä ei vielä voi käyttää esimerkiksi dynaamisen sisällön julkaisemiseen. Tekijöiden mukaanlähde? tämä ja muut vastaavat puutteet johtuvat siitä, että helppokäyttöisyys ja suorituskyky eivät ole Freenet-projektin ensisijaisia tavoitteita.
Henrik VII (Englanti)

Henrik VII (28. tammikuuta 1457 – 21. huhtikuuta 1509) oli Englannin kuningas vuosina 1485–1509. Hän oli ensimmäinen Tudor-sukuinen hallitsija. Henrik syntyi Walesissä Pembroken linnassa Edmund Tudorin ja Margaret Beaufortin ainoaksi pojaksi. Edmund kuoli kaksi kuukautta ennen poikansa syntymää, ja Henrik viettikin lapsuudessaan paljon aikaa setänsä Jasper Tudorin kanssa. Henrikin isänisä Owen Tudor oli nainut Henrik V:n lesken Valois’n Katariinan, joten Henrikin isä Edmund Tudor oli kuningas Henrik VI:n velipuoli. Henrik VI oli Lancaster-suvun viimeinen hallitsija, jonka hallituskaudella käytiin ruusujen sotaa, veristä kamppailua kruunusta York-suvun ja Lancasterien välillä. Kun Henrik VI syrjäytettiin valtaistuimelta vuonna 1461 ja hallitsijaksi nousi Yorkien Edvard IV, nuoren Henrik VII:n oli paettava Bretagneen, jossa hän vietti seuraavat 14 vuotta. Henrikin äidin Margaret Beaufortin isoisoisä oli Edvard III:n poika, Lancasterin herttua Juhana Gent, joka nai pitkäaikaisen rakastajattarensa Katherine Swynfordin ja lapset laillistettiin jälkikäteen. Henrikin vaade Englannin kruunuun perustui siis sekä naislinjaan että aviottomuuteen. Henrikin pikkuserkun, Buckinghamin herttuan Henry Staffordin, epäonnistuttua vallananastuspyrkimyksissään vuonna 1483 Henrikistä tuli kuitenkin Lancaster-suvun johtava kruununtavoittelija
Appetite for Destruction

Appetite for Destruction on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Guns N’ Rosesin esikoisalbumi. Albumin julkaisi levy-yhtiö Geffen Records 21. heinäkuuta 1987, ja se nousi vuonna 1988 Yhdysvalloissa Billboard 200 -albumilistan ykköseksi neljän viikon ajaksi. Se on yksi Yhdysvaltain myydyimmistä albumeista, sillä se on myynyt pelkästään Yhdysvalloissa 18-kertaisen platinalevyn myyntimäärän. Albumi on myös eräs maailman myydyimmistä albumeista noin 30 miljoonan kappaleen myynnillään, mikä tekee siitä myös kaikkien aikojen kaupallisesti menestyneimmän esikoisalbumin. Musiikilliselta tyyliltään Appetite for Destruction on lähinnä hard rockia, ja sen on tuottanut Mike Clink. Albumin kappalemateriaali on raskaampaa kuin yhtyeen myöhemmillä levytyksillä, eikä se sisällä yhtäkään kovin rauhallista kappaletta. Alun perin albumi sai kriitikoiden keskuudessa ristiriitaisen vastaanoton, mutta myöhemmin se on kerännyt ylistäviä arvioita ja sitä pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaimmista albumeista esimerkiksi Classic Rock -lehden, Lars Ulrichin ja Ozzy Osbournen tekemissä listauksissa. Appetite for Destructionilla soittaa laulaja Axl Rosen, soolokitaristi Slashin, rytmikitaristi Izzy Stradlinin, basisti Duff McKaganin ja rumpali Steven Adlerin, kokoonpano. Albumin tunnetuimpia kappaleitaovat mm. ”Welcome to the Jungle”, ”Sweet Child O’ Mine” sekä ”Paradise City”, jotka julkaistiin myös singleinä. Kolmen edellä mainitun kappaleen lisäksi Appetite for Destructionin kappaleista myös ”It’s So Easy” ja ”Nightrain” julkaistiin singleinä
Ulan-Ude

Koordinaatit: 51°50′00″N, 107°37′00″E Ulan-Ude (ven. Ула́н-Удэ́, burjaatiksi Улаан-Үдэ, Ulaan-Üde) on Burjatian tasavallan pääkaupunki Itä-Siperiassa Venäjällä, noin 75 km Baikaljärvestä kaakkoon Selengan ja sen lisäjoen Udan yhtymäkohdassa. Ulan-Uden perustivat venäläiset kasakat vuonna 1666, jolloin paikalle rakennettiin Udinsk-niminen linnake. Venäjän ja Kiinan välisellä kauppareitillä sijainneesta linnakkeesta kasvoi nopeasti ja kaupungiksi paikkakunta muutettiin vuonna 1775. Vuonna 1783 nimeksi vaihtui Verhneudinsk (ven. Верхнеудинск) ja siitä tuli paikallishallinnon keskus. 1800-luvun aikana kaupunkiin perustettiin naisten koulu, kaupunginvaltuusto, kirjasto, kaksi nahkatehdasta ja vodkan tislaamo. Vuonna 1899 kaupunkiin tuli katuvalaistus ja samana vuonna ensimmäinen juna saapui kaupunkiin Siperian rataa pitkin. Vuonna 1916 kaupungissa asui jo 16 000 asukasta.  Bolševikit ottivat Verkhneudinskin haltuunsa Venäjän sisällissodassa 23. tammikuuta 1918, mutta japanilaiset miehitysjoukot tulivat kaupunkiin jo saman vuoden elokuussa. Puna-armeija tuli takaisin maaliskuussa 1920
Pakila

Pakila (ruots. Baggböle) on Pohjois-Helsingissä, noin yhdeksän kilometrin päässä keskustasta sijaitseva pientalovaltainen kaupunginosa. Alueella asui 10 730 henkeä vuoden 2018 alussa. Pakilan osa-alueet ovat Länsi-Pakila ja Itä-Pakila, joita erottaa toisistaan Tuusulanväylä. Suomen vilkasliikenteisin tie Kehä I kulkee Pakilan halki jakaen sen suunnilleen yhtä suureen etelä- ja pohjoisosaan. Pakila on vanhaa maanviljely- ja asuinaluetta. Se oli aiemmin Helsingin pitäjään kuulunut kylä. Kylän nimi Baggböle on ollut käytössä jo 1400-luvulla. Se johtuu ilmeisesti henkilön lisänimestä Bagge. Sana merkitsee alkujaan paksua ja kömpelöä. Suomenkielisenä mukaelmana tuli 1900-luvun alussa käyttöön ensin Pakinkylä, myöhemmin Pakila, joka virallistettiin 1946. Kaupunginosan nimeksi Pakila vahvistettiin 1959; samalla alue jaettiin Länsi- ja Itä-Pakilaksi
Eläintarha

Eläintarha on alue, jossa eläimiä pidetään yleisön nähtävänä. Eläintarhoissa tehdään eläintieteellistä tutkimusta ja pyritään edistämään eläinlajien suojelua. Eläintarhoissa on onnistuttu säilyttämään tarhaamalla useita muuten sukupuuttoon kuolleita lajeja ja palauttamaan niitä luontoon. Suomessa eläintarhojen tehtävistä ja toiminnasta säädetään eläinsuojelulaissa. Eläinkokoelmia on ollut esillä tuhansia vuosia, mutta ensimmäinen nykyaikainen eläintarha oli vuonna 1752 perustettu Schönbrunnin eläintarha Wienissä. Ensimmäinen tieteellisesti järjestetty eläintarha oli Lontoon eläintarha, joka perustettiin 1826. Tämän jälkeen eläintarhat alkoivat yleistyä, ja 1900-luvun alussa Carl Hagenbeck kehitti eläintarhan, jossa eläimille luotiin niiden luonnollisia elinoloja muistuttavia ympäristöjä. Suomessa perustettiin ensimmäinen eläintarha Korkeasaareen vuonna 1889. Eläintarhojen suojelutehtävät ovat kehittyneet erityisesti 1950-luvun jälkeen. Jonkinlaisia eläinnäyttelyitä on ollut jo kauan, ja ensimmäiset eläintarhat liittyivät todennäköisesti varhaisiin yrityksiin kesyttää eläimiä. Egyptin faaraoilla oli jopa tuhansien villieläimien kokoelmia, jotka olivat osoituksena kuninkaallisen asemasta. Zhou-dynastian perustaja Wen Wang puolestaan keräsi 3 000 vuotta sitten eläintieteellisen kokoelman osaksi ”Tiedon puistoa”
Rudi Dutschke

Alfred Willi Rudi Dutschke, kutsumanimenä Rudi, (7. maaliskuuta 1940 Schönefeld, Brandenburg, Saksa – 24. joulukuuta 1979 Århus, Tanska) oli saksalainen opiskelija-aktivisti, tutkija ja poliitikko. Nuoruutensa Dutschke vietti DDR:ssä eli Itä-Saksassa. Unkarin kansannousun (1956) myötä Dutschke kiinnostui politiikasta kannattaen demokraattista sosialismia, joka ottaa etäisyyttä sekä Neuvostoliittoon että Yhdysvaltoihin. Dutschken mukaan vanhat rakenteet ja mentaliteetit jatkuivat niin DDR:ssä kuin Saksan liittotasavallassakin huolimatta kotimaansa valtiollisesta antifasistisesta ideologiasta. 1957 hän vastusti julkisesti DDR:n militarisoitumista (myös kieltäytyen palvelemasta DDR:n kansanarmeijassa) ja kannatti matkustusvapautta. Vuodesta 1958 alkaen Dutschke kävi taajaan Länsi-Berliinissä opiskellakseen siellä. Samanaikaisesti hän kirjoitti myös urheilureportaaseja. Dutschke loikkasi Itä-Saksasta länteen vuonna 1961 hiukan ennen Berliinin muurin rakentamista. Dutschke opiskeli sosiologiaa, kansatiedettä, filosofiaa ja historiaa Freie Universität -yliopistossa, jossa hän väitteli tohtoriksi 1973. Dutschken kiinnostuksen kohteina olivat aluksi Heideggerin ja Jean-Paul Sartren eksistentialismi, mutta jo pian myös marxilaisuus ja työväenliikkeen historia sekä Adornon, Horkheimerin ja Marcusen edustama "kriittinen teoria"
Batu-luolat

Batu-luolat ovat hindujen pyhä paikka, joka sijaitsee noin 13 kilometriä Kuala Lumpurista pohjoiseen. Se koostuu useista kalkkikivikallion muodostuneista luolista ja niitä yhdistävistä käytävistä. Kukaan ei tiennyt näistä luolista paikallisia asukkaita lukuun ottamatta mitään ennen vuotta 1878, jolloin yhdysvaltalainen luonnontieteilijä William Temple Hornaday saapui sinne ja kertoi löydöstään muulle maailmalle. Luolien iäksi arvioidaan noin 400 miljoonaa vuotta. Tamiliasta kotoisin ollut liikemies K. Thamboosamy Pillay rakennutti vuonna 1891 yhteen luolista hindutemppelin. On väitetty, että hän olisi saanut luolan keihäänkärkeä muistuttavasta muodosta ajatuksen, että se omistettaisiin Muruganille joka on hindulaisuudessa sodanjumala ja Parvatin ja Shivan poika sekä Ganeshan veli. Luolien edessä on Muruganin veistos joka on tehty teräsbetonista ja kullattu. Sen korkeus on 42,7 metriä. Veistoksen takaa temppeliin johtaa portaikko, jossa on 272 askelmaa. Veistoksen rakentaminen aloitettiin vuonna 2004, ja se valmistui 2006. Sen rakentaminen maksoi 2,5 miljoonaa Malesian ringgitiä
Mikael II

Mikael II (770–829) oli Bysantin keisari vuosina 820–829. Hän syntyi Amoriumin kaupungissa Fryygiassa, minkä takia häntä kutsuttiin amorialaiseksi. Hänestä käytettiin myös lisänimeä Psellos, änkyttäjä. Mikael aloitti uransa tavallisena sotilaana mutta yleni aina kenraaliksi asti. Hän oli kannattanut entistä aseveljeään Leo V:tä, kun tämä nousi valtaistuimelle vuonna 813. Mikael tuomittiin kuolemaan vuonna 820 sen jälkeen, kun paljastui, että hän oli ollut mukana salajuonessa keisaria vastaan. Mikaelin kannattajien onnistui kuitenkin surmata Leo ja vapauttaa Mikael. Mikaelista tuli uusi keisari ja amorialaisen hallitsijasuvun perustaja. Mikael joutui taistelemaan vuosina 822–824 aikana toista valtaa havittelevaa kenraalia, Tuomasta, vastaan. Vuonna 823 muslimit valloittivat Kreetan, ja vuonna 827 alkoivat hyökkäykset Sisiliaa kohti. Mikael oli ikonoklasti, mutta hän yritti saada aikaiseksi sovun ikonien kannattajien kanssa. Hän sai kuitenkin munkkien vihat niskoilleen, kun hän meni toisen kerran naimisiin, Konstantinos VI:n lesken, entisen nunnan, Eufrosynen kanssa
Salvador Allende

Salvador Allende Gossens (26. kesäkuuta 1908 – 11. syyskuuta 1973) oli Chilen presidentti vuosina 1970–1973. Hänestä tuli vuonna 1970 Latinalaisen Amerikan ensimmäinen demokraattiset vaalit voittanut vasemmistolainen valtionjohtaja. Hänen elämänsä päättyi väkivaltaisesti Chilen sotilasvallankaappauksessa vuonna 1973. Vallankaappausta johti kenraali Augusto Pinochet. Salvador Allende syntyi vuonna 1908 Valparaíson satamakaupungissa. Hänen vanhempansa olivat Salvador Allende Gastro ja Laura Gossens. Suku oli akateemis-boheeminen, ja Allenden ihanne, isoisä, oli Chilen sotilaslääketieteen suurmies. Allende suoritti lukionsa Valparaíson Liceo Eduardo de la Barrassa ja lääketieteen tutkinnon vuonna 1933 lääketieteellisessä koulussa Chilen yliopistossa. Hän meni naimisiin Hortensia Bussin kanssa ja he saivat kolme tytärtä. Allende aloitti poliittisen uransa pian yliopistosta valmistumisensa jälkeen
Anjouan

Komorit ja Mayotte muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa Anjouan eli Ndzuwani on saari Komoreilla Komorien saaristossa Intian valtamerellä. Saaren suurimmat kaupungit ovat Mutsamudu ja Domoni. Saaren asukasluku oli vuoden 2003 laskennassa 243 731, arvio vuodelle 2016 on 341 500. Anjouan on kolmion muotoinen tuliperäinen saari, jonka korkein huippu Ntingui nousee 1 581 metriin. Laajat alueet eivät enää kelpaa viljeltäviksi pintamaata kuluttaneen eroosion takia. Saarella ei ole hyviä luonnonsatamia. Mutsamudun satamaa luoteisrannalla uudistettiin 1980-luvulla. Se on Komorien ainoa syväsatama, ja konttialuksilla saapuva rahtiliikenne, joka laivataan pienemmillä aluksilla edelleen toisille Komorien saarille, vastaa yli 60 prosenttia Mutsamudun sataman rahtiliikenteestä. Ranska otti saaren haltuunsa vuonna 1866. Siitä tuli osa itsenäisiä Komoreita vuonna 1975. Naapurisaari Mayotte jäi tuolloin Ranskan haltuun. Vuonna 1997 Anjouan pyysi liittymistä Ranskaan paremman taloudellisen tilanteen toivossa
Theofilos

Theofilos (m.kreik. Θεόφιλος, lat. Theophilus; joskus Teofilos, Teofilus) voi viitata seuraaviin:
Mikael III

Mikael III (839–867) oli Bysantin keisari vuodesta 842 kuolemaansa asti. Hänen isänsä oli keisari Theofilos jonka isä taas oli amorialaisen hallitsijasuvun perustajan Mikael II. Mikaelista tuli keisari vuonna 842 kun hänen isänsä kuoli. Hän oli tuolloin vain kolmevuotias. Hänen ollessaan alaikäinen valtakuntaa hallitsi hänen äitinsä Theodora, joka antoi taas luvan ikonien käytölle (ks. Ikonoklasmi Bysantin keisarikunnassa). Pian Mikael joutui enonsa Bardasin vaikutuksen alaiseksi. Bardas sai vallan käsiinsä lopullisesti vuonna 857 kun hän sai Mikaelin karkottamaan äitinsä luostariin. Vuonna 866 Bardasin murhasi Basileios Makedonialainen joka oli ollut Mikaelin henkivartijana. Basileios nimitettiin caesariksi. Seuraavana vuonna Basileios murhasi myös Mikaelin ja hänestä tuli uusi keisari.
Vilho Annala

Vilho Annala (17. tammikuuta 1888 Lapua – 28. heinäkuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, kansanedustaja ja kansantaloustieteen professori. Hän toimi Isänmaallisen kansanliikkeen (IKL) puheenjohtajana ja oli puolueen historian ainoa ministeri. Lapuan liikettä vierastanut Annala oli politiikassa kiinnostunut talousteoreettisista kysymyksistä ja halusi pitää IKL:n parlamentaarisen toiminnan tiellä. Annalan vanhemmat olivat lapualainen maanviljelijä Gabriel "Kaappo" Ala-Annala ja Anna Greta Hissa. Annala kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta normaalilyseosta vuonna 1911 ja opiskeli yliopistossa kansantaloustiedettä perehtyen taloushistoriaan. Hän valmistui maisteriksi vuonna 1919 ja väitteli tohtoriksi 1932. 1920-luvulla Annala työskenteli virkamiehenä Tilastollisessa päätoimistossa sekä Kauppa- ja teollisuushallituksessa. Rautatiehallituksen tariffiosaston johtajana hän oli 1930–1945 ja samanaikaisesti Kauppakorkeakoulun taloushistorian opettajana 1929–1940 sekä kansantaloustieteen dosenttina Helsingin yliopistossa 1930–1951. Annala oli myös Ylioppilaslehden toimitussihteeri 1916–1917 ja päätoimittaja 1917–1919. Annala oli 1932 yksi Isänmaallisen Kansanliikkeen keskeisistä perustajista
Paavo Susitaival

Paavo Oskar Edvard Susitaival, vuoteen 1927 Sivén, salanimi Paul Sandberg, (9. helmikuuta 1896 Helsinki – 27. joulukuuta 1993 Lappeenranta) oli suomalainen everstiluutnantti, kansanedustaja ja Isänmaallisen kansanliikkeen aktiivi. Susitaival oli aktivisti, joka oli valmis ratkomaan asioita suoraan ja ilman tarpeettomaksi katsomaansa poliittista korrektiutta, eikä hän kaihtanut laittomia keinoja. Häntä pidetään organisaattorina ja johtajanakenen mukaan? sekä neuvottelukykyisenäkenen mukaan? suojeluskuntamiehenä ja oikeistoaktiivina. Susitaival oli veljensä Bobi Sivénin kanssa Suomen ensimmäisiä partiopoikia. Bobi Sivén ampui itsensä toimiessaan Repolan ja Porajärven väliaikaisena nimismiehenä vastalauseena Tarton rauhansopimukselle, jossa kyseiset kunnat luovutettiin Neuvosto-Venäjälle. Susitaival toimi aktivistina jääkäriliikkeessä ja joutui jättäytymään pois Saksan koulutusmatkalta, sillä santarmit ja suomalaiset viranomaiset seurasivat hänen isäänsä Valter Osvald Sivéniä. Venäjän keisarikuntaan kuuluvana Suomen suuriruhtinaskunta oli teoriassa sodassa Saksan keisarikuntaa vastaan, minkä vuoksi jääkäriliikkeeseen osallistuminen ja sen tukeminen oli maanpetos. Susitaival osallistui etappitoimintaan, pyöritti värväystä Elmo Kailan kanssa ja toimi Suomen sisällissodassa lentävän osaston päällikkönä Venäjänsaaren retkellä, jonne Susitaival lähti omatoimisesti Joensuun sotilaspiirin päällikön tehtävistä, joita hän hoiti peitenimellä Paul Sandberg. Myöhemmin hänen hiihtojoukkonsa alistettiin Karjalan ryhmän X pataljoonalle, ja hän juuttui joukkoineen asemasotaan Ahvolaan. Sisällissota loppui, ja Susitaival jäi Suomen armeijan palvelukseen
Karmapa

Karmapa (toiminnan mies, buddhatoiminnan suorittaja) on karma-kagyü-linjan johtaja. Karmapa oli ensimmäinen tietoiseksi jälleensyntymäksi tunnistettu lama Tiibetin historiassa, ja häntä kunnioitetaan kaikkialla Tiibetissä joogien kuninkaana hänen henkisten saavutustensa ja kykyjensä johdosta. Karmapoissa, joiden toiminnan Buddha Shakyamuni ja Guru Rinpoche ennustivat, yhdistyy kaikkien buddhien toiminta. Ennen kuolemaansa jokainen Karmapa jättää ohjeet seuraavan jälleensyntymänsä löytämiseksi. Tähän mennessä on ollut 17 jälleensyntymää: