nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Petro Porošenkon blokki

Euroopan solidaarisuus (ukr. Європейська солідарність, Jevropeiska solidarnist) on ukrainalainen puolue. Se rekisteröitiin maaliskuussa 2001 ja oli alkujaan nimeltään Solidaarisuus (ukr. Солідарність, Solidarnist). Lokakuun 2014 parlamenttivaaleissa puolue nousi lähes 22 prosentin ääniosuudella maan suurimmaksi poliittiseksi ryhmäksi, koska se voitti myös suuren määrän kansanedustaia myös vaalipiireistä. Kaikkiaan puolue sai 132 kansanedustajaa Ukrainan parlamenttiin. Puoleen nimi oli Petro Porošenkon blokki (ukr. Блок Петра Порошенка, Blok Petra Porošenka) vuodesta 2014 vuoteen 2019, jolloin se sai nykyisen nimensä. Puoluetta on pidetty Ukrainan sosiaalidemokraattisesta puolueesta erkaantuneena. Petro Porošenko valittiin maan parlamenttiin ensimmäisen kerran sosiaalidemokraattien jäsenenä vuonna 1998 ja vuonna 2001 hän perusti Solidaarisuuden. Hän oli perustamassa myös Alueiden puolue -puoluetta ja liittyi 2002 Viktor Juštšenkon Meidän Ukrainamme -vaaliliittoon. Vuoden 2002 vaalien jälkeen Solidaarisuus-puolue ei osallistunut vaaleihin
Turandot

Turandot (IPA: [turanˈdɔt]) on Giacomo Puccinin säveltämä kolminäytöksinen ooppera. Sen italiankielisen libreton kirjoittivat Giuseppe Adami ja Renato Simoni. Libretto perustuu Carlo Gozzin näytelmään. Turandot on aiheena vanha, ja nimi saattaa viitata Turkmenistaniinlähde?. Tarinan todennäköinen lähde on 1700-luvulta peräisin oleva persialainen tarinakokoelma Tuhannen ja yhden yön tarinat eli Häzâr-jak Rûz. Turandot on tehty oopperaksi aiemmin ainakin kahdeksan kertaa. Turandotin säveltäjiä ovat olleet Blumenroeder (1810), Franz Danzi (1816), Carl Gottlieb Reißiger (1835), Johann Vesque von Püttlingen alias J. Hoven (1838), Herman Severin Løvenskiold (1854), Antonio Bazzini (Turanda 1867), Theobald Rehbaum (1888) ja Ferruccio Busoni (1917). Turandotin juoni on muuttunut eri kirjailijoiden tuotannossa. Carlo Gozzin Turandotte oli viisinäytöksinen ja siihen lisättiin italialaista yleisöä varten viisi commedia dell’arten hahmoa. Tämän pohjalta rakennettiin Giacomo Puccinin Turandot. Puccini tapasi libretistinsä maaliskuussa 1920
Antonio Cesti

Antonio Cesti (5. elokuuta 1623 – 14. lokakuuta 1669) oli italialainen säveltäjä, tenorilaulaja ja urkuri. Cesti syntyi Arezzossa ja opiskeli useiden paikallisten muusikkojen johdolla. Vuonna 1637 Cesti liittyi fransiskaaniveljestöön. 1650-luvulla hän toimi Firenzessä maestro di cappellana. Vuodesta 1666 lähtien Cesti toimi varakapellimestarina Wienissä. Cesti sävelsi muun muassa oopperoita ja kantaatteja. Hänen pääteoksensa ja kuuluisimmat oopperansa ovat La Dori (1663) ja Il pomo dóro (1667). Cesti kuului aikansa merkittävimpiin oopperasäveltäjiin.
Lorenzo Da Ponte

Lorenzo Da Ponte, alun perin Emanuele Conegliano, (10. maaliskuuta 1749 Ceneda, Venetsia – 17. elokuuta 1838 New York, Yhdysvallat) oli italialainen libretisti. Hän kirjoitti librettoja lukuisille säveltäjille, mutta hänen kuuluisimmaksi teoksikseen ovat nousseet Wolfgang Amadeus Mozartin säveltämät Figaron häät, Così fan tutte ja Don Giovanni, joita joskus nimitetään Da Ponte -trilogiaksi. Da Ponten isä oli katoliseksi kääntynyt juutalainen. Da Ponte opiskeli papiksi mutta vietti varsin vilkasta ja vallatonta elämää, sai lapsen naimisissa olevan naisen kanssa, perusti bordellin tämän kanssa ja joutui vihdoin siveettömyyden takia lähtemään Venetsiasta. Hän saapui Wieniin 1782 ja sai paikan keisari Joosef II:n hoviteatterin kirjailijana. Keisarin kuoltua Da Ponte joutui epäsuosioon, muutti Prahaan ja sitten Lontooseen, lopulta rahattomana ja velkaisena Yhdysvaltoihin. Hän perusti kirjakaupan, toimi kirjallisuuden professorina ja oopperatuottajana. Hän perusti New Yorkiin maan ensimmäisen oopperatalon. Yritys epäonnistui ja ooppera jouduttiin sulkemaan talousongelmien vuoksi vain 28 esityksen jälkeen. Da Ponten kirjoittamat libretot ovat aikansa hömppäkomedioita, jotka Antti Vihisen mukaan eivät olisi ilman Mozartin musiikkia jääneet elämään
Balladiooppera

Balladiooppera (engl. ballad opera) on 1700-luvun Isossa-Britanniassa parin vuosikymmenen ajan kukoistanut oopperan tyylilaji, jonka suosio alkoi vähetä vuosisadan puolivälin tienoilla. Se oli kansanoopperan muoto, jossa uudelleen sanoitetut kansanlaulut tai muut suosikkisävelmät ja osittain uudet sävelmät keskeyttivät puhutun dialogin. Sanoitukset käsittelivät ajankohtaisia aiheita, ivasivat vallitsevia sosiaalisia oloja sekä olivat usein leikillisiä ja liioittelevia. Balladioopperoita kirjoittaneita näytelmäkirjailijoita olivat muun muassa John Gay, Colley Cibber ja Henry Fielding. Varhainen ja erittäin suosittu lajin edustaja oli The Beggar’s Opera (Kerjäläisooppera), jonka librettoon sovitti Gay ja osittain sävelsi Johann Christoph Pepusch. Sen kantaesitys tapahtui vuonna 1728. Toinen merkittävä balladiooppera oli Charles Coffeyn vuonna 1731 valmistunut teos The Devil to Pay ja sen vuonna 1743 kantaesitetty saksankielinen versio Der Teufel ist Los (Piru on irti). Se oli tärkeä esikuva saksalaisen laulunäytelmän synnyssä.
Mannheimin koulukunta

Mannheimin koulukunta oli saksalaiseen Mannheimin vaaliruhtinaan hoviin keskittynyt sävellyskoulukunta, johon kuuluivat muun muassa säveltäjät Jan Stamic, Franz Xaver Richter, Karel Stamic ja Christian Cannabich. Koulukunta on kuuluisa uudesta itsenäisemmästä puupuhaltimien käytöstä orkestroinnissa ja sen koko orkesterin esittämä crescendoselvennä. Mannheimin koulukunnan säveltäjät vaikuttivat merkittävästi klassisminajan säveltäjiin kuten Joseph Haydniin ja Wolfgang Amadeus Mozartiinlähde?.
Kurgan

55°26′28″N, 65°20′28″E www.kurgan-city.ru Kurgan (venäjäksi Курган) on Kurganin alueen pääkaupunki Tobol-joen varrella Länsi-Siperiassa Venäjällä 1 973 kilometriä Moskovasta itään. Kurgan sijaitsee Siperian radan varrella Jekaterinburgin ja Omskin välillä. Kurgan on yksi Siperian vanhimmista kaupungeista. Noin vuonna 1662 venäläiset perustivat linnoitetun asutuksen nimellä Tsarjovo Gorodištše (Царёво Городище). Siitä tuli kaupunki vuonna 1782 ja se nimettiin uudelleen Kurganiksi. Nimi tulee suurta hautakumpua merkitsevästä turkkilaisperäisestä sanasta kurgan, joita paikalla on useita. lähde?
Sulake Prepaid

Sulake Oy on suomalainen yritys, joka perustettiin vuonna 2000. Sen tarkoitus oli luoda alun perin Internet-portaaleja. Nykyään se toimii Habbon suunnittelijana ja kehittäjänä. Sulakkeella on ollut toimipisteitä muun muassa Australiassa, Ruotsissa, Italiassa, Saksassa, Yhdysvalloissa, Isossa-Britanniassa, Norjassa, Singaporessa, Ranskassa ja Hollannissa. Konsernin pääkonttori on Helsingissä. Nykyinen toimitusjohtaja Valtteri Karu aloitti työnsä Sulakkeella elokuussa 2018. Vuodesta 2013 alkaen Sulake kuului Elisalle, mutta toukokuussa 2018 se ilmoitti myyneensä yhtiön osake-enemmistön hollantilaiselle Orange Games -yhtiölle. Tammikuussa 2021 Orange Games, uudelta nimeltään Azerion, osti loput 49 prosenttia Sulakkeesta. Sulakkeen toiminta jatkuu kuitenkin entisellään Habbon ja Hotel Hideawayn kehityksen parissa Helsingissä. Sulake avasi pitkään ”Hotelli Kultakalana” tunnetun Habbon elokuussa 2000. Yrityksen perustajat ja Habbon kehittäjät Aapo Kyrölä ja Sampo Karjalainen saivat Suomi-palkinnon vuonna 2005 ja Suomalaisen insinöörityöpalkinnon vuonna 2006. Deloitte sijoitti Sulakkeen 2006 Technology Fast 50 -kilpailunsa nopeiten ja vuonna 2007 neljänneksi nopeinten kasvavaksi suomalaiseksi teknologiayritykseksi
Aleksei Konstantinovitš Tolstoi

Aleksei Konstantinovitš Tolstoi (ven. Алексе́й Константи́нович Толсто́й); (5. syyskuuta (J: 24. elokuuta) 1817 Pietari, Venäjän keisarikunta – 10. lokakuuta (J: 28. syyskuuta) 1875 Krasni Rogin maatila, Tšernihivin kuvernementti, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen kirjailija ja kirjailija Leo Tolstoin pikkuserkku. Aleksei K. Tolstoi syntyi aatelissukuun. Hänen isänsä oli valtionpankin neuvonantaja kreivi Konstantin Petrovitš Tolstoi (1780-1870). Konstantin Tolstoi solmi toisen avioliiton 13. marraskuuta 1816 Anna Aleksejevna Perovskajan (1796-1857), kreivi Aleksei Kirillovitš Razumovskin ja porvarissyntyisen Maria Mihailovna Sobolevskaja Denisjevan aviottoman tyttären kanssa. Kreivitär Anna Tolstaja erosi miehestään tuntemattomista syistä lokakuussa 1817 ja lähti puolitoista kuukautta vanhan poikansa Aleksei kanssa omalle Blistovin perintötilalleen Krolevetsin alueelle Tšernihivin kuvernementissä ja asui sen jälkeen veljensä Aleksei Perovskin omistamassa Krasni Rogissa, jossa Aleksei vietti lapsuutensa
Iberia (lentoyhtiö)

Iberia Líneas Aéreas de España S. A. on espanjalainen lentoyhtiö. Yhtiön pääkonttori on Madridissa, ja sen päätukikohtana toimii kaupungissa sijaitseva Barajasin lentoasema. 27. kesäkuuta 1927 perustettu Iberia on yksi maailman vanhimmista lentoyhtiöistä. Vuonna 1946 siitä tuli ensimmäinen eurooppalainen lentoyhtiö, joka aloitti reittilennot Etelä-Amerikkaan. Nykyään Iberia lentää 120 kohteeseen 40 maassa. Iberia on yhteistoiminnassa American Airlinesin ja British Airwaysin kanssa, ja se on ollut Oneworld-allianssin jäsen 1. syyskuuta 1999 alkaen. Iberian yhteistyökumppani Espanjan sisäisillä lennoilla on Air Nostrum, joka lentää Iberian väreissä ja Iberia Regional -tunnuksilla. Vuonna 2006 Iberia meni osakkaaksi halpalentoyhtiö Clickairiin
Ma (mittayksikkö)

Ma (englanniksi myös Myr "million years" tai suomeksi mvs "miljoona vuotta sitten") tarkoittaa miljoonaa vuotta. Kirjaimellisesti Ma tarkoittaa megavuotta eli 1 000 000 vuotta. Tieteellisesti merkittynä Ma = 106 a. Megavuotta käytetään yleisesti geologiassa, paleontologiassa ja taivaanmekaniikassa erittäin pitkien aikojen ilmaisemiseen.
Hanty-Mansijsk

Koordinaatit: 61.0026°N, 69.0195°E Hanty-Mansijsk (ven. Ха́нты-Манси́йск, hantiksi Ёмвош, Ёмвоҷ, mansiksi Абга) on Hanti-Mansian autonomisen piirikunnan pääkaupunki Länsi-Siperian alangolla Venäjällä. Kaupunki sijaitsee Irtyšin varrella 15 kilometriä Irtyšin ja Obin yhtymäkohdasta, noin 2 900 kilometriä Moskovasta itään. Hanty-Mansijsk on Venäjän öljyntuotannolle keskeisimmän piirikunnan vauras hallintokeskus. Kaupunkia on rakennettu ja sen asukasluku kasvanut merkittävästi 2000-luvulla. Se pyrkii kehittymään erääksi Länsi-Siperian talous-, kulttuuri- ja urheilukeskuksista. Hanty-Mansijskin ilmasto on mantereinen, ja sitä kuvaa pitkä, ankara talvi. Tammikuun keskilämpötila on −18 – −23 °C, ja heinäkuun 16–19 celsiusastetta. Sadetta saadaan keskimäärin noin 500 mm vuodessa. Kaupungin paikalla oli aikoinaan Samarovo-niminen linnoitettu ostjakkikylä, josta on historiallinen maininta vuodelta 1582
Viron historia

Viron historia tarkoittaa Viron tasavaltaan nykyisin kuuluvan alueen historiaa. Viro sai ihmisasutuksen yli 10 000 vuotta sitten. Saksalainen ritarikunta hallinnoi 1200-luvulla Viron aluetta. Saksalaisen ritarikunnan hajottua 1500-luvulla Viron alue päätyi suurta tuhoa tuottaneiden sotien jälkeen ensin Ruotsin ja sitten Venäjän keisarikunnan valtaan. Viro itsenäistyi vuonna 1918, mutta se liitettiin Neuvostoliiton osaksi vuonna 1940. Viron tasavalta palautti itsenäisyytensä Neuvostoliiton hajottua vuonna 1991. Viimeisen jääkauden lopulla mannerjää vetäytyi pohjoiseen siten, että nykyisen Viron alue vapautui jääpeitteestä noin 10 000 vuotta eaa. Pian maanpinnan paljastumisen jälkeen alkoi myös ihmisasutus levitä etelästä alueelle.lähde? Viron varhaisin tunnettu ihmisen asuinpaikka löydettiin vuonna 1967 Lounais-Virosta läheltä Sindiä Pullin kylästä. Se on peräisin ajalta 9000–8000 eaa. Pullin asuttamisen ja saviastioiden tulon välistä aikaa 9000–4900 eaa. kutsutaan mesoliittiajaksi
Arthur Sullivan

Arthur Seymour Sullivan (13. toukokuuta 1842 Lontoo – 22. marraskuuta 1900 Lontoo) oli brittiläinen säveltäjä. Sullivan tunnetaan parhaiten opereteista, jotka hän teki yhdessä libretisti William S. Gilbertin kanssa. Hänen tuotantonsa sisältää 23 oopperaa, 13 orkesteriteosta, 8 kuoroteosta ja oratoriota, kaksi balettia, näyttämömusiikkia, hymnejä. lauluja ja pianokappaleita. Äänitiedostojen kuunteluohjeet Sullivan syntyi Lambethissa ja opetteli lapsena soittamaan eri instrumentteja. Myöhemmin hän alkoi myös säveltää lauluja. Vuonna 1858 Sullivan muutti Leipzigiin, jossa hän jatkoi opintojaan ja aloitti orkesterin johtamisen. Hän palasi Englantiin vuonna 1861. Sullivan tutustui William S
Giuseppe Martucci

Giuseppe Martucci (6. tammikuuta 1856 Capua, Italia – 1. kesäkuuta 1909 Napoli) oli italialainen säveltäjä, kapellimestari, pianisti ja opettaja. Kapellimestarina Martucci oli erikoistunut Richard Wagnerin teoksiin. Hän johti Italian ensimmäisen esityksen oopperasta Tristan ja Isolde. Martucci sävelsi muun muassa kaksi sinfoniaa, oratorion Samuel, kaksi pianokonserttoa, sonaatteja, lauluja ja kamarimusiikkia. Toisin kuin useat muut tuon ajan italialaiset säveltäjät, Martucci ei säveltänyt ainuttakaan oopperaa. Martucci sai vaikutteita Johannes Brahmsilta ja Robert Schumannilta. Martucci syntyi Capuassa ja oppi musiikin perusteet isältään, joka soitti trumpettia. Hän soitti pianoa varhain ja opiskeli Napolin konservatoriossa 11 vuoden ikäisestä. Paolo Serraolta hän oppi sävellyksen perusteita. Martuccin oppilaisiin kuului muun muassa Ottorino Respighi
Viljo Laakso

Viljo Aukusti Laakso (13. elokuuta 1895 Pälkäne – 30. syyskuuta 1950 Renko) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti, joka sai lisänimen Puujalkaritari. Hän aloitti jääkärinä ja jatkoi sotilasuralla. Hänet palkittiin ensimmäisen luokan Vapaudenristillä ja viimeisellä myönnetyllä Mannerheim-ristillä (n:o 191). Viljo Laakso syntyi torpparin poikana Pälkäneellä 13. elokuuta 1895. Sotilasura alkoi 6. syyskuuta 1915 Lockstedtin leirillä koulutusjoukon 2. komppaniassa. Aliupseerikoulutuksen jälkeen Laakso yleni helmikuussa 1916 hilfsgruppenführeriksi. Elokuussa 1917 tuli komennus Polangenin erikoiskoulutukseen ja ylennys gruppenführeriksi
Johann Peter Salomon

Johann Peter Salomon (kastettu Bonnissa 20. helmikuuta 1745 − 2. marraskuuta 1815 Lontoo) oli saksalaissyntyinen viulisti, säveltäjä, kapellimestari ja impressaari.lähde? Salomon toimi Bonnissa hoviorkesterin viulistina kunnes sai Kappelmeisterin viran Preussin ruhtinas Heinrichin hovista. 1780-luvun alussa hän muutti Lontooseen, jossa hän toimi säveltäjänä ja jousikvartetossa viulistina. Salomon tunnetaan nykyisin parhaiten konserttien järjestäjänä ja impressaarina. Hän kutsui Joseph Haydnin Lontooseen kahdesti (1791–1792 ja 1794–1795). Salomonin uskotaan myös antaneen lisänimen Jupiter Wolfgang Amadeus Mozartin sinfonialle no. 41.lähde?
Suomen romanit

Suomen romanit ovat suomalainen etninen, kulttuurinen ja kielellinen vähemmistö, joka on asunut Suomessa yli viisisataa vuotta. Suomessa romaneita arvioidaan olevan noin 10 000–12 000. Lisäksi arvioidaan, että Suomessa elää pari tuhatta perhettä, jossa toinen vanhemmista on romani. Lisäksi Ruotsissa asuu noin 3 000 suomalaista romania. Ensimmäiset romanit tulivat Varsinais-Suomeen ja Ahvenanmaalle 1500-luvulla nykyisen Ruotsin alueelta. Myöhempinä vuosisatoina Suomen romaniväestö sai täydennystä myös Baltiasta ja Venäjältä. Suomen erämaissa on todettu liikkuneen 1500–1600-lukujen vaihteessa ilmeisen vakiintunut romanijoukko, jonka suhteista pääväestöön ei ole säilynyt tietoja. Ruotsin puolelle valtakuntaa "tattereita" kerrotaan tulleen Ruotsiin ja Tukholmaan ensi kertaa 1512, jolloin maata kiersi kansaa, jota kutsuttiin nimellä ”tatare”. Tukholman raatipöytäkirjojen mukaan kaupunkiin tuli noin 60-henkinen seurue, joiden kerrottiin olevan kotoisin Vähästä Egyptistä. Euroopassa kiertävien romaniryhmien kertomuksissa toistuikin ajatus, että he olivat kotoisin Egyptistä ja tästä juontuu myös englannin kielen sana Gypsies. Ensivastaanotto oli ystävällinen, mutta jo Kustaa Vaasan aikana 1520-luvulla kuninkaan tavoitteena näyttää olleen häätää romanit valtakunnasta. Samalla linjalla jatkoi Juhana III, joka kehotti ajamaan tattarit Norjaan ja kieltämään heitä palaamasta kuolemanrangaistuksen uhalla
Sari Kaasinen

Sari Johanna Kaasinen (s. 15. syyskuuta 1967 Rääkkylä) on suomalainen laulaja-lauluntekijä, kanteleensoittaja ja kansanmusiikkialan vaikuttaja. Hän on yksi Värttinä-yhtyeen perustajajäsenistä ja on toiminut muun muassa Keski-Karjalan musiikkiopiston kansanmusiikin lehtorina vuosina 1995–2007 ja Kihaus Folk Music Festival -tapahtuman taiteellisena johtajana 1990–2005. Kaasinen on harrastanut kansanmusiikkia jo nuoresta lähtien. Tunnetuksi hän tuli toimiessaan Värttinä-yhtyeen johtohahmona vuosina 1983–1996. Sittemmin hän on esiintynyt sooloartistina ja vuodesta 2001 lähtien myös Otawa-yhtyeen kanssa. Vuonna 2008 aloitti toimintansa Set'akat-lauluyhtye, jossa Sari Kaasisen lisäksi laulavat Mari Kaasinen ja Karoliina Kantelinen. Kaasinen kirjoitti vuonna 1986 ylioppilaaksi Kuopion musiikkilukiosta ja suoritti vuonna 1994 Sibelius-Akatemian kansanmusiikin osastossa musiikin maisterin tutkinnon sekä vuonna 2009 musiikin taiteellisen tohtorintutkinnon. Lokakuussa 2006 Sari Kaasiselta ja Otawa-yhtyeeltä ilmestyi levy Mie kun ja ensi-iltansa sai Tampereen Teatterin musiikkinäytelmä Kun isoisä Suomeen hiihti, jonka Sari Kaasinen on säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut. Lokakuussa 2008 julkaistiin Sari Kaasisen kirjoittamana Nuku, nuku lapseni – kehtolauluja ja hyräilyhetkiä -kirja ja toukokuussa 2011 Sylissä ja sydämessä – äidin kirja. Kaasinen on saanut valtion taiteilija-apurahan, Kansanvalistusseuran palkinnon, ja Emma-patsaan vuonna 1993, jolloin Värttinä valittiin Vuoden yllättäjäksi
Vincent d’Indy

Vincent d’Indy (27. maaliskuuta 1851 Pariisi – 2. joulukuuta 1931 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä ja musiikinopettaja. D’Indy syntyi Pariisissa ja opetteli lapsena soittamaan pianoa. Myöhemmin hän opiskeli lakia. Hän kuitenkin jätti lain opintonsa voidakseen opiskella musiikkia César Franckin johdolla. D’Indy kuoli Pariisissa. Vain harvoja d’Indyn teoksia esitetään nykyään säännöllisesti. Hän sävelsi muun muassa orkesterimusiikkia ja oopperoita, joista tunnetuin lienee Fervaal (1897).
Northwest Airlines

Northwest Airlines (IATA: NW, ICAO: NWA, kutsukoodi: NORTHWEST) oli yhdysvaltalainen lentoyhtiö. Sen solmukohdat olivat Minneapolis-Saint Paulin, Detroit Metropolitanin ja Memphisin kansainvälinen lentoasema. Yhtiön pääkonttori sijaitsi Minnesotan Eaganissa.lähde? Northwest Airlines oli maailman neljänneksi suurin lentoyhtiö tulojen, matkustajamäärien ja kilometrien mukaan. Northwest kuljetti matkustajia Tyynenmeren yli enemmän kuin mikään muu yhdysvaltalainen lentoyhtiö. Se kuljetti myös rahtia enemmän kuin mikään muu matkustajalentoyhtiö. Northwest Airlines liittyi SkyTeam Allianceen vuonna 2004. Yhtiö hakeutui Chapter 11 -velkasaneeraukseen syyskuussa 2005. Delta Air Lines osti Northwest Airlinesin vuonna 2009, ja vuoden 2010 alussa Northwest lopetti toimintansa sen fuusioiduttua Deltan kanssa.lähde? Nigerialaismies yritti 25. joulukuuta 2009 räjäyttää yhdysvaltalaisen Northwest Airlinesin lentokoneen lennolla 253. Hänellä oli käytössään PETN-nimistä räjähdysainetta
Solipsismi

Solipsismi (latinan sanoista solus ipse ’yksin itse’) on filosofinen näkemys, jonka mukaan ”minä”-näkökulma on ensisijainen. Se on fenomenalismia radikaalimpi subjektiivisen idealismin muoto. Sen mukaan vain ajatteleva minä tai minän ajattelu, kokemus ja tietoisuuden sisällöt ovat ontologisesti riippumattomia ja kaikki muu on minusta riippuvaista. Solipsismin mukaan kaikki on siis riippuvaista kokemuksestani, ajattelustani tai tietoisuudestani. Solipsismissa varmaksi oletetaan oma olemassaolo. Näin esimerkiksi havainnot ja niiden luonne voivat olla vain oman ajattelun tuotoksia. Solipsismissa vain havainnoijan minä määrää sen, mitä on olemassa. Sen mukaan yksilö on ehdottoman riippumaton ulkomaailmasta ja voi vain luottaa omaan näkemykseensä. Ajatuksen perustalla on eräänlainen kaikkivoipaisuus, minkä ansiosta ei ole tarvetta ulkoisen huomioimisella tai siihen mukautaumisella. Solipsismin kolme osa-aluetta ovat:
Kuvanveistäjä

Kuvanveistäjä työstää kolmiulotteisia objekteja, esimerkiksi veistoksia ja kohokuvia erilaisista kivilajeista sekä muista materiaaleista työkaluin. Perinteiset tekniikat ovat muovailu (savi), veisto, leikkaaminen (puu), hakkaaminen (kivi), taonta, pakotus ja valaminen (metalli, kipsi). Maailman tunnetuimpia kuvanveistäjiä ovat muun muassa Feidias, Michelangelo ja Henry Moore. Muun muassa Laila Pullinen, Walter Runeberg, Wäinö Aaltonen, Ensio Seppänen ja Martti Aiha ovat tunnettuja suomalaisia kuvanveistäjiä.
Stardust (luotain)

Stardust oli NASAn komeettaluotain, joka tutki Wild 2 -komeettaa. Se myös ohitti asteroidi Annefrankin 2. marraskuuta 2002. Aluksen kehitti NASAn Jet Propulsion Laboratory Kaliforniassa pääurakoitsijanaan Lockheed Martin -yhtiö. Avaruusaluksen laukaisu tapahtui 7. helmikuuta 1999 Boeingin Delta II -raketilla Cape Canaveral Air Force Stationin laukaisukompleksi 17A:sta, Floridasta. Luotain lensi komeetan pyrstön läpi 2. tammikuuta 2004 ottaen näytteitä siitä aerogeelillä pinnoitetulla näytteenkeräimellä. Aluksen näytekapseli laskeutui Yhdysvaltain ilmavoimien Utah Test and Training Range -koeampuma-alueelle 15. tammikuuta 2006. Kyseessä on ensimmäinen kerta, jolloin komeettapölyä on tuotu tutkittavaksi maanpäällisiin laboratorioihin. Pölyn kemiallisen analyysin uskotaan lisäävät tietoa aurinkokunnan synnystä
Jabir al-Ahmad al-Jabir al-Sabah

Jabir al-Ahmad al-Jabir al-Sabah (arab. الشيخ جابر الأحمد الجابر الصباح‎) , (29. kesäkuuta 1926 – 15. tammikuuta 2006) oli Kuwaitin hallitsija, emiiri 31. joulukuuta 1977 lähtien kuolemaansa asti. Šeikki Jabir al-Ahmad al-Jabir al-Sabah kuului Al Sabah -dynastiaan, joka on hallinnut Kuwaitia sen perustamisesta 1700-luvulta lähtien. Hän oli šeikki Ahmad al-Jabir al-Sabahin (joka hallitsi 1921–1950) kolmas poika. Hän toimi tärkeissä viroissa 1940-luvulta alkaen, ja maansa päministerinä vuodesta 1965. Irakin maahanhyökkäyksen tuloksena emiiri Jabir III oli hallituksensa kanssa maanpaossa 1990–1991 Saudi-Arabian Dhahranissa, jonka ajan Kuwaitia hallitsivat Irakin silloisen johdon asettamat hallintomiehet. Kuwaitiin palattuaan Jabir III:n hallitus ryhtyi toteuttamaan uudistuksia yhdysvaltalaisten turvajoukkojen tuella.lähde? Jabir al-Ahmad al-Sabahin kaudella hyväksyttiin laki naisten äänioikeudesta. Laki antaa naisille myös oikeuden asettua ehdolle parlamenttivaaleissa vuonna 2007
Petropavlovsk-Kamtšatski

Koordinaatit: 53.054°N, 158.638°E Petropavlovsk-Kamtšatski (ven. Петропа́вловск-Камча́тский) on noin 180 000 asukkaanlähde? kaupunki Kamtšatkan niemimaalla Venäjän kaukoidässä. Se on Kamtšatkan aluepiirin hallinnollinen keskus. Kaupunki sijaitsee korkeiden vuorten ja tulivuorten keskellä, idästä niemimaahan työntyvän Avatšanlahden pohjoisrannalla. Kaupungin perusti löytöretkeilijä Vitus Bering, joka löysi Avatšanlahden vuonna 1740. Kaupungin ilmasto on hieman leudompi kuin Siperiassa, mutta kuitenkin talvisin varsin kylmä. Tammikuun keskilämpötila on noin –8 °C, elokuun runsaat + 12 °C. Seutu on erittäin maanjäristysherkkää. Petropavlovsk-Kamtšatskiin ei ole tie- tai rautatieyhteyttä Kamtšatkan niemimaan ulkopuolelta. Noin 30 km kaupungin ulkopuolella Jelizovossa on kansainvälinen lentokenttä, josta lennetään muun muassa Vladivostokiin, Habarovskiin ja Moskovaan
Albuquerque

Koordinaatit: 35°6′39″N, 106°36′36″W Albuquerque (engl. [ˈælbəˌkɜːrki], esp. [alβuˈkeɾke]; lyhennettynä lentoaseman mukaan ABQ) on New Mexicon osavaltion suurin kaupunki. Pääkaupunki Santa Fen ohella Albuquerque on merkittävä taloudellinen, poliittinen ja kulttuurillinen keskus. Kaupungissa on 564 559 asukasta. Kaupunki sijaitsee Rio Granden varrella Chihuahuan aavikolla. Espanjalaiset valloittajat perustivat kaupungin 1706, ja se sai nimensä Alburquerquen herttuan mukaan. Kaupungissa on varsin hyvin säilynyt meksikolaistyylinen vanha kaupunki, jota on 1990-luvulla siistitty. Samalla sinne on perustettu ravintoloita ja matkamuistomyymälöitä. Albuquerque on Bernalillon piirikunnan hallintokeskus. Metropolialueen muodostavat Bernalillon, Sandovalin, Torrancen ja Valencian piirikunnat. Metropolialueen asukasluku on 916 528 (2020)