nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Rannikkolaulumesikko

Elinvoimainen  Gavicalis fasciogularis(Gould, 1854) Rannikkolaulumesikko Wikispeciesissä Rannikkolaulumesikko Commonsissa Rannikkolaulumesikko (Gavicalis fasciogularis) eli aiemmalta nimeltään australianmangrovemesikko on kukkien mettä imevä australialainen varpuslintu. Rannikkolaulumesikko on rastaan kokoinen ja sen höyhenpuku on pääosin harmaa, vatsapuolelta vaaleampi. Siipisulat ja pyrstö ovat vihreät, silmillä on tumma naamari ja poskella keltainen kuvio. Rannikkolaulumesikko on kotoperäinen australialainen laji. Se elää mantereen itärannikolla yleisenä Queenslandissa ja harvalukuisena Uudessa Etelä-Walesissa. Lajin elinalueen koko on 20 000–50 000 neliökilometriä ja lajin kanta on elinvoimainen. Lajin kantaa vaarantavat metsien hakkuut ja lisäksi sitä uhkaavat torjunta-aineet sekä maaperään joutuvat myrkyt. Rannikkolaulumesikon elinympäristöä ovat trooppiset ja subtrooppiset mangrovesademetsät, harvemmin muun tyyppiset metsät ja puustoiset suot. Se vierailee joskus taajamien puutarhoissa. Linnun ravintoa ovat kukkien mesi ja pienet selkärangattomat.
Berliinin koulukunta

Berliinin koulukunta oli Berliinin yliopistossa toiminut kokeellisen psykologian koulukunta, jota johti Carl Stumpf. Stumpf oli ollut Franz Brentanon ja Rudolf Hermann Lotzen oppilas. Stumpfista tuli yliopiston professori, ja hän perusti yliopiston kokeellisen psykologian laboratorion vuonna 1893. Stumpfin oppilaisiin ja Berliinin koulukunnan jäseniin kuuluivat muun muassa Max Wertheimer, Kurt Koffka, Wolfgang Köhler ja Kurt Lewin. Köhlerin otettua psykologian instituutin johdon vuonna 1922 Berliinin koulukunnasta tuli hahmopsykologian (Gestalt-psykologia) koulukunta.
Grazin koulukunta

Grazin koulukunta oli Grazin yliopistossa toiminut kokeellisen psykologian ja objektiteorian koulukunta. Sitä johti Alexius Meinong, josta tuli yliopiston filosofian professori, ja joka perusti Grazin psykologisen instituutin vuonna 1894. Meinongin oppilaisiin kuuluivat muiden muassa Stephan Witasek, Vittorio Benussi, R. Ameseder, Konrad Zindler, Wilhelm Maria Frankl, Eduard Martinak, Ernst Mally ja F. Weber. Koulukunnan jäseniin voidaan lukea myös Meinongin varhaisemmat oppilaat Christian von Ehrenfels, joka perusti hahmopsykologian (Gestalt-psykologia), sekä Alois Höfler ja Anton Oelzelt-Newin.
Skanska

Skanska on ruotsalainen, kansainvälisesti toimiva kiinteistökehitys- ja rakennuskonserni. Se on Fortune 500 -yritys ja maailman kymmenen suurimman rakennusliikkeen joukossa. Vuonna 2018 konsernin liikevaihto oli noin 16,6 miljardia euroa. Yritys on listattu Tukholman pörssiin, ja sen pääkonttori sijaitsee Tukholmassa. Konsernilla on noin 37 000 työntekijää. Yrityksen perusti nuori insinööri Rudolf Fredrik Berg vuonna 1887 nimellä Aktiebolaget Skånska Cementgjuteriet. Yhtiö valmisti koristeellisia betonituotteita kirkkoihin ja julkisiin rakennuksiin. Liiketoiminta siirtyi kuitenkin muutamassa vuodessa rakennusurakointiin. Ensimmäinen kansainvälinen projekti tehtiin Britannian kansalliselle puhelinyhtiölle vuonna 1897. Ulkomaiset investoinnit aloitti Pietarin betoniputkitehdas, joka avattiin vuonna 1902. 1900-luku merkitsi Skånskalle tasaista nousun kautta Ruotsin infrastruktuurin rakentamisen ja kaupungistumisen tarjotessa jatkuvasti uusi projekteja. Merkittävimpiin projekteihin kuuluivat Ruotsin ensimmäinen asfalttitie vuonna 1927, Sandöbron betoninen 254 metriä pitkä kaarisilta ja teollisen asuntorakentamisen mahdollistanut Allbetong-elementtitekniikan kehittäminen vuonna 1952
Tétouan

Koordinaatit: 35°34′N, 05°22′W Tétouan (arab. تطوان‎, Tiṭwān, esp. Tetuán, ransk. Tétouan) on kaupunki Marokon pohjoisosassa. Se on Marokon ainoa Välimeren satama, ja sijaitsee noin 60 kilometriä Tangerista itäkaakkoon. Se on ollut merkittävä liikennepaikka 700-luvulta alkaen, sillä liikenne Andalusiasta Marokkoon kulki sen kautta. Kun espanjalaiset karkottivat maurit maastaan, Andalusiasta tulleet siirtolaiset rakensivat ison osan siitä mikä on nykyisin Tétouanin vanhakaupunki. Se on tiivis alue ja säilynyt varsin koskemattomana. Tétouan oli Espanjan Marokon pää- ja suurin kaupunki. Vuonna 2004 kaupungissa laskettiin asuvan 320 539 henkeä. Tétouanin vanhakaupunki eli medina on Unescon maailmanperintöluettelon kohde.
Nicolas Chamfort

Sébastien-Roch Nicolas de Chamfort (6. huhtikuuta 1741 – 13. huhtikuuta 1794) oli aforismeistaan tunnettu ranskalainen kirjailija. Hän istui Ranskan akatemiassa (6. tuoli) vuodesta 1781 itsemurhaansa 1794. Chamfort palveli ensin innokkaasti Ranskan vallankumousta, työskenteli Emmanuel-Joseph Sieyèsin ja Mirabeaun kanssa, joutui sittemmin vankeuteen ja kuoli itsemurhayrityksen seurauksista. Chamfort oli kuuluisa henkevästä ja sukkelasta puhetavastaan, hän oli muuten sairaalloisen tunteikas, ylpeä ja kyyninen ihmisvihaaja. Ylen eroottisella elämällään − hän rakasti samalla kertaa neljää ylhäistä naista − hän tärveli terveytensä ja oli jo 40-vuotiaana ruumiillisesti ja henkisesti elähtänyt. Vuonna 1781 hän tuli Ranskan akatemian jäseneksi. Chamfortin teoksista murhenäytelmä Mustapha et Zéangir (1777) on täynnä liikuttavia kohtia, mutta muuten keskinkertainen. Hänen muista teoksistaan on mainittava hänen kuolemansa jälkeen ilmestynyt Pensées, maximes, anecdotes, dialogues (1803). Hänen teoksensa julkaisi Pierre-Louis Ginguené (1795, 4 nidettä) ja Pierre René Auguis (1824−1825, 5 nidettä)
Torsten von Essen

Torsten Harald Edvard von Essen (13. tammikuuta 1892 Jepua – 3. huhtikuuta 1918 Tampere) oli suomalainen jääkäriluutnantti, joka kaatui Tampereen taistelussa Suomen sisällissodassa. Von Essenin vanhemmat olivat asemapäällikkö Edvard Vilhelm von Essen ja Agnes Amanda Nordgren. Hän kävi viisi luokkaa Vaasan suomalaista reaalilyseota ja oli harjoittelijana Mäntän paperitehtaassa. Von Essen kirjautui Saksaan jääkäripataljoona 27:ään Lockstedtin leirille 4. komppaniaan 13. tammikuuta 1916. Hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan Saksan itärintamalla Misse-joen, Riianlahden ja Aa-joen taisteluissa. Hän suoritti Libaussa sotakoulun B-kurssin. Suomeen hän palasi jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918 Vaasaan
Arabeski (taide)

Arabeski (ransk. décoration arabesque, arabialainen koristelu) on arabialaisesta taiteesta peräisin oleva akanthus-, palmetti- ja köynnösaiheinen koristekuvio. Se on lähtöisin arabialaisessa ja islamilaisessa taiteessa käytetyistä köynnöskuvioista, jotka puolestaan perustuivat kreikkalaisten käsityöläisten esikuville. Arabeski muuttui islamilaisessa maailmassa hyvin tyylitellyksi ja kaavamaiseksi koristeaiheeksi, ja siitä tuli olennainen osa itämaista kulttuuriperinnettä. Islamilaisen taiteen arabeskikuviot olivat geometrisia ja lähes abstrakteja viivaornamentteja, sillä ihmisten ja eläinten kuvaaminen ei ollut uskonnollisista syistä sallittua. Arabeski omaksuttiin myös länsimaiseen taiteeseen, ja kaarevalinjaisia arabeskikuvioita käytettiin renessanssista lähtien muun muassa käsikirjoitusten, seinien, huonekalujen sekä metallitöiden ja keramiikan koristeaiheina. Länsimaisiin arabeskikuvioihin yhdistettiin usein myös ihmishahmoja, eläimiä ja kukkia.
Perihelikiertymä

Perihelikiertymä eli periheliliike on ilmiö, joka tarkoittaa, että planeetan tai muun taivaankappaleen periheli eli sen radan Aurinkoa lähimpänä oleva kohta ei pysy aina samalla puolella Aurinkoa. Merkuriuksen radan perihelin kiertymä on ollut vaikeimmin selitettäviä ilmiöitä tähtitieteessä, ja sen selittämiseen on kaatunut moni uusi teoria.lähde? Merkuriuksen radan periheli kiertyy hieman joka kierroksella. Havainnoitu liike on yli 1,5 astetta vuosisadassa. 90 % tästä selittyy planeetan pyörimisakselin suunnan muutoksesta, prekessiosta.lähde? Jäljelle jäävä kiertymä on 531 kaarisekuntia vuosisadassa, eli noin 0,15 astetta. Tästä Venus aiheuttaa puolet ja muiden planeettojen aiheuttamien häiriöiden poiston jälkeen jää jäljelle 43 kaarisekunnin ylimääräinen kiertymä vuosisadassa. Ylimääräisen, selittymättömän, kiertymän syyksi arveltiin aikoinaan hypoteettista Vulkanus-planeettaa, joka oletettiin kiertävän Aurinkoa Merkuriuksen radan sisäpuolella. Kiertoratansa takia se olisi käytännössä ollut näkyvissä vain täydellisten auringonpimennysten aikana. 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa monet tähtitieteilijät yrittivätkin etsiä sitä aina auringonpimennyksen sattuessa. Vulkanuksesta ei kuitenkaan saatu yhtään luotettavaa havaintoa. Vasta Albert Einsteinin vuonna 1916 kehittelemä yleinen suhteellisuusteoria kykeni selittämään Merkuriuksen perihelikiertymän poikkeaman ilman tuntematonta planeettaa
Alfred Schütz

Alfred Schütz (13. huhtikuuta 1899 Wien, Itävalta – 20. toukokuuta 1959 New York, Yhdysvallat) oli itävaltalainen filosofi ja sosiologi. Hän opiskeli oikeustiedettä Wienissä, ja tutki myöhemmin fenomenologiaa, yhteiskuntatieteiden metodologiaa sekä muun muassa Edmund Husserlin ja William Jamesin ajattelua. Schütz muutti Yhdysvaltoihin ennen toista maailmansotaa. Suurimman osan elämäänsä hän toimi pankkiirina. Hän myös opetti osa-aikaisesti New School for Social Researchissa New Yorkissa. Schütz pyrki kehittämään Husserlin fenomenologiaa yhteiskuntatieteiden filosofian pohjaksi, yhdistettynä Max Weberin sekä johtavien yhdysvaltalaisten sosiologien, kuten George Herbert Mead, teorioihin. Schütz itse ei ollut koskaan Husserlin oppilas, mutta hän ja hänen työtoverinsa Felix Kaufmann tutkivat Husserlin teoksia laajalti. Schützin ensimmäinen teos Sosiaalisen maailman merkityksekäs rakentuminen saavutti kuitenkin Husserlin huomion, mikä johti kirjeenvaihtoon ja siihen, että Schütz kävi Husserlin luona ennen tämän kuolemaa vuonna 1938. Hänelle oli tosin tarjottu Husserlin assistentin tointa jo 1930-luvun alkupuolella, mutta hän oli kieltäytynyt. Merkittävimpiä julkaisuja: Postuumeja julkaisuja:
M/S Explorer

M/S Explorer (IMO 6924959) oli kanadalaisen GAP Adventures -varustamon omistama Liberian lipun alla purjehtinut risteilyalus. Alus rakennettiin Uudessakaupungissa, Suomessa vuonna 1969, ja se suunniteltiin erityisesti napaseutujen matkustajaliikenteeseen. Vuonna 1984 Explorer purjehti ensimmäisenä matkustaja-aluksena Luoteisväylän lävitse. Vuonna 1989 alus osallistui merihädässä olleen argentiinalaisen rahtialuksen pelastustöihin Anvers Islandin edustalla Etelämantereella. Alus oli amerikanruotsalaisen matkatoimistoyrittäjän Lars-Eric Lindbladin suuri unelma, joka toteutti hänen vuonna 1964 saamansa idean järjestää turistiristeilyjä Etelämantereelle. Vuonna 1969 vastavalmistunut Lindblad Explorer luovutettiin K/S A/S Explorer & Con haltuun, joka rekisteröi aluksen Norjan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Oslo. Rekisteröinnin jälkeen alus aloitti risteilyt antarktisilla vesillä. 11. helmikuuta 1972 alus ajoi karille lähellä Antarktiksella sijaitsevaa La Plaza Pointia. 25. helmikuuta saksalainen hinaaja veti Lindblad Explorerin karilta ja hinasi sen Argentiinan pääkaupunkiin Buenos Airesiin väliaikaisesti kunnostettavaksi
Giuseppe Dordoni

Giuseppe (”Pino”) Dordoni (28. kesäkuuta 1926 – 24. lokakuuta 1998) oli italialainen kävelijä. Hän voitti olympiakultaa 50 km kävelyssä vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä ajalla 4.28.07,8. Vuonna 1950 hän voitti 50 km kävelyn Euroopan-mestaruuden.
Johann Heinrich Lambert

Johann Heinrich Lambert (26. elokuuta 1728, Mülhausen, Elsass, Ranska – 25. syyskuuta 1777, Berliini, Saksa) oli saksalainen matemaatikko, fyysikko, tähtitieteilijä ja filosofi. Hänet tunnetaan mm. piin irrationaalisuuden osoittamisesta (1761) ja Beerin ja Lambertin laista.
Ferengit

Ferengit ovat fiktiivinen humanoidirotu Star Trekissä. Ne nähtiin ensi kertaa Star Trek – uusi sukupolvi -sarjan vuonna 1987 esitetyssä jaksossa The Last Outpost, missä ferengit törmäsivät Federaatioon ensimmäistä kertaa vuonna 2364 Delphi Ardu -planeetalla, joskin rodun nimi oli mainittu jo sarjan pilottijaksossa. Ferengien kulttuuri on voitontavoittelun ja kaupankäynnin läpitunkemaa. He yrittävät jatkuvasti saada voittoa tekemällä omalta kannaltaan edullisia kauppasopimuksia muiden kanssa. Toinen usein esille tuleva kulttuurinen piirre ferengeillä on naisten alistaminen. Star Trek -sarjoista tunnettuja ferengi-hahmoja ovat Quark, Rom, Nog, Ishka, Zek ja Brunt. Rodun kotiplaneetta, Ferenginar, ei kuulu Federaatioon, vaan on suurnaguksen ja Kaupankäynnin Virkakunnan hallitsema. Jälkimmäinen koostuu pääasiassa Taloudellisten Neuvonantajien Neuvoston edustajista. Myös Ferengien uskonto perustuu markkinoihin: he rukoilevat ja tarjoavat rahaa Siunatulle Valtionkonttorille (Blessed Exchequer) ja toivovat pääsevänsä kuoltuaan Jumalalliseen Aarreaittaan sekä pelkäävät sielunsa joutuvan sen sijaan Ikuisen Puutteenalaisuuden Holviin. Alun perin ferengien oli tarkoitus korvata klingonit Federaation päävihollisina, mutta kävi ilmi, etteivät ohjelman katsojat voineet nähdä niin surkuhupaisia olentoja pysyvänä uhkana. Näin ollen, Paramount-yhtiö jätti ferengeille Next Generation -sarjassa pelkän kiusankappaleen roolin ja sijoitti hahmot usein humoristisiin tilanteisiin. Federaation päävihollisiksi tulivat sen sijaan romuluslaiset ja borgit
Charles Hasselblatt

Johan Charles Hasselblatt (5. marraskuuta 1895 Vaasa – 28. maaliskuuta 1918, Tampere) oli suomalainen jääkärialiupseeri. Hänen vanhempansa olivat kauppias Johan Ivar Hasselblatt ja Hilma Alexandra Eklund. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Vaasan ruotsalaisesta klassillisesta lyseosta vuonna 1915 ja kirjoittautui Vaasalaiseen osakuntaan. Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 21. lokakuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamakomennuksensa jälkeen hänet siirrettiin 27. huhtikuuta 1917 pataljoonan täydennysjoukkoon ja lähetettiin edelleen Altonan työosastoon, mistä hän palasi 10. elokuuta 1917 takaisin 1
Bertel Paulig

Gustav Bertel Paulig (28. lokakuuta 1892 Helsinki – 26. huhtikuuta 1918 Viipuri) oli suomalainen tekniikan ylioppilas ja jääkärikapteeni. Hän oli yksi jääkäriliikkeen perustajista ja ensimmäisiä, jotka syksyllä 1914 tiedustelivat mahdollisuutta hankkia suomalaisille sotilaallista koulutusta Saksassa. Suomen sisällissotaan valkoisten puolella osallistunut Paulig kaatui aivan sodan loppuvaiheessa. Bertel Pauligin vanhemmat olivat vuonna 1871 Saksasta Suomeen muuttanut liikemies ja konsuli Gustav Paulig sekä Bertha Bohnhof. Hän puhui äidinkielenään saksaa. Paulig kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin uudesta ruotsalaisesta oppikoulusta vuonna 1911 ja liittyi Nylands Nationiin. Opintojaan hän jatkoi Teknillisen korkeakoulun koneinsinööriosastolla vuosina 1911–1914. Diplomi-insinöörin tutkinnon ensimmäisen osan hän suoritti vuonna 1913. Ylioppilasaktivistien piirin valtuuttamana Paulig lähti ystävänsä Walter Hornin kanssa 2. joulukuuta 1914 Tukholmaan tapaamaan tohtori Herman Gummerusta tarkoituksenaan tiedustella mahdollisuutta järjestää sotilaskoulutusta itsenäisyysmielisille Suomalaisille nuorille
Viime jääkauden loppuvaihe

Jääkauden loppuvaihe oli noin 21 500 – 10 000 kalenterivuotta sitten. Kaudella muun muassa Pohjois-Eurooppaa ja Pohjois-Amerikkaa peittänyt mannerjää vetäytyi ja merenpinta nousi. Tämä johtui ilmaston lämpenemisestä. Ilmaston lämpenemisen myötä nousivat ilmakehän hiilidioksidi- ja metaanipitoisuudet. Merivirrat ja tuulet voimistuivat. Ajoittain koettiin yhä pitkiä kylmiä jaksoja, koska ilmasto aaltoili. Ihmiset alkoivat vähitellen levittäytyä pohjoiseen Etelä-Ranskasta ja Ukrainan ja Balkanin niemimaan seuduilta. Luultavasti noin 14 000 vuotta sitten vaelsivat Amerikkaan. Jääkauden loppuvaiheessa tapahtui laaja eläinten joukkosukupuutto noin 16 000 – 10 000 vuotta sitten. Se saattoi johtua osin jääkauden päättymisen rajuista ilmaston- ja kasvillisuudenmuutoksista, jotka hävittivät laajan arotundran. Pääsyynä monien eläinten häviämiseen pidetään monesti ihmisen harjoittamaa metsästystä. Joukkosukupuuton syistä kiistellään silti yhä
Giacomo Leopardi

Giacomo Taldegardo Francesco di Sales Saverio Pietro Leopardi (29. kesäkuuta 1798 Recanati, Marche – 14. kesäkuuta 1837) on italialaisen runouden suurimpia nimiä. Leopardi syntyi pienessä Recanatin kaupungissa. Hänen vanhempansa olivat ankaria katolilaisia kristittyjä, jotka torjuivat vapaan ja uuden ajattelun, eikä kotikaupunkikaan ollut henkisesti samalla tasolla kuin hän. Nuori Leopardi sulkeutui siksi omaan maailmaansa ja keskittyi tutkimaan kreikkalaisia ja latinalaisia kirjailijoita. Liiallinen rasitus heikensi hänen terveytensä. Hän kirjoitti latinaksi ja italiaksi tutkimuksia ensimmäisen ja toisen vuosisadan reettoreista ja kirkkoisistä. Tämän ajan tutkimuksista huomattavin on Saggio sugli errori popolari degli antichi (1815). Vuonna 1817 Leopardi tutustui elinikäiseen ystäväänsä ja tukijaansa Pietro Giordaniin (1774–1848). Leopardi ryhtyi runoilijaksi ja alkoi samaan aikaan kannattaa liberaaleja ja patrioottisia aatteita. Isänmaallisuus henkii jo hänen ensi canzoneistaan All’Italia ja Sopra il monumento di Dante (1818)
Alessandro Manzoni

Alessandro Francesco Tommaso Manzoni (7. maaliskuuta 1785 Milano – 22. toukokuuta 1873 Milano) oli italialainen runoilija ja kirjailija ja italialaisen romanttisen koulukunnan johtohahmo. Manzonin äidinpuoleinen isoisä oli kuuluisa poliittinen filosofi Cesare Beccaria (1738–1794). Manzoni ei ollut erityisen menestyksekäs opinnoissaan, mutta alkoi jo 15-vuotiaana kirjoittaa ansiokkaita runoja.lähde? Runojen lisäksi Manzoni kirjoitti draamat Il Conte di Carmagnola (1819) ja Adelchi (1822). Hänen teoksensa on niin ikään tunnetuimpiin italiankielisiin romaaneihin kuuluva Kihlautuneet. Manzoni sairastui aivokalvontulehdukseen ja kuoli 88-vuotiaana. Giuseppe Verdi omisti requieminsa (1874) erityisesti hänelle. Säveltäjä oli tavannut Manzonin vuonna 1868.lähde? Manzoni suoritti opintonsa Milanossa ja Paviassa, meni 1805 Pariisiin, missä hänen lahjakas äitinsä, merkittävän lainoppineen Beccarian tytär saattoi hänet kirjailijoiden ja filosofien piireihin. Hän meni 1808 naimisiin Louise Blondelin (k
Therese Johaug

Tietolaatikko päivitetty 23. maaliskuuta 2025 Therese Johaug (s. 25. kesäkuuta 1988 Os, Hedmark, Norja) on norjalainen maastohiihtäjä. Hän on kolminkertainen olympiavoittaja ja 14-kertainen maailmanmestari. Hän jäi kiinni dopingin käytöstä vuonna 2016 ja sai 18 kuukauden kilpailukiellon. Johaug on kilpaillut kansainvälisellä tasolla kaudesta 2005–2006 lähtien. Hän voitti pronssia Sapporon MM-kilpailuissa 2007 30 kilometrin perinteisen tyylin yhteislähtökilpailussa Virpi Kuitusen ja Kristin Steiran jälkeen vain 18-vuotiaana; Aino-Kaisa Saarinen oli neljäs parikymmentä sekuntia Johaugille hävinneenä. Myöhemmin samalla kaudella Johaug saavutti pronssia nuorten MM-kisojen yhdistelmäkilpailussa Tarvisiossa. Lisäksi hän oli kolmas maailmancupin yhdistelmäkilpailussa Falunissa ja voitti Norjan mestaruuden 30 kilometrillä. Kaudella 2007–2008 Johaug kuului Norjan voitokkaaseen viestijoukkueeseen sekä Beitostølenissä että Davosissa. 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailuissa hän oli kolmas Tour de Skin osakilpailussa Nové Městossa sekä maailmancup-kisassa Otepäässä
Walter Hudson

Walter Hudson (1944 Brooklyn, Yhdysvallat – 24. joulukuuta 1991 New York, Yhdysvallat) oli maailman neljänneksi painavin ihminen. Hän painoi vuonna 1987 noin 543 kiloa. Hudsonin vyötärönympärys oli 302 senttimetriä. Se oli enemmän kuin kenelläkään muulla oli mitattu.. Hudsonin kerrotaan syöneen päivittäin kaksi pussillista nakkeja, puoli kiloa pekonia, 12 munaa, yhden kokonaisen leivän, neljä hampurilaista, neljä juustopurilaista, kahdeksan annosta ranskalaisia, kolme pihviä, kaksi kanaa, neljä uuniperunaa, neljä bataattia, neljä parsakaalin päätä ja lähes kokonaisen kakun. Lisäksi hän joi päivittäin seitsemän litraa virvoitusjuomia. Hudson vietti 27 vuotta elämästään makuuhuoneessaan. Hän tuli kuuluisaksi jäätyään jumiin oviaukkoon, ja irrottamiseen tarvittiin kahdeksan palomiestä kolme tuntia kestäneessä operaatiossa. Hän perusti postimyyntiyrityksen, joka myi vaatteita isokokoisille naisille. Hudson kuoli 46-vuotiaana sydänkohtaukseen jouluaattona 1991, jolloin hän painoi 410 kiloa
Prydainin kronikka

Prydainin kronikka on yhdysvaltalaisen Lloyd Alexanderin vuosina 1964–1968 julkaistu viisiosainen fantasiakirjasarja, joka suomennettiin vuosina 1987–1991. Teossarja pohjautuu löyhästi Mabinogioniin, keskiaikaiseen walesilaiseen tarukokoelmaan. Vuonna 1973 julkaistiin vielä sarjaan liittyvä novellikokoelma The Foundling and Other Tales from Prydain, joka sisältää lyhyitä tarinoita varsinaista sarjaa edeltäneistä tapahtumista. Kokoelmaa ei ole suomennettu. Disney-yhtiön piirroselokuva Hiidenpata (1985) perustuu sarjan kahteen ensimmäiseen osaan. Suomennos Ritva-Liisa Pilhjerta.
Berit Bertling

Berit Bertling Cappelen (s. 1966 Oslo) on norjalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut esimerkiksi Olwyns saga -kirjasarjan (10 kirjaa). Berit on ollut jo lapsuudestaan asti kiinnostunut Euroopan historiasta. Sittemmin hän on opiskellut lakia, psykologiaa, englannin kieltä sekä kirjallisuutta. Leipätyönään hän on markkinoija. Beritillä on kaksi lasta.
Ikujirō Nonaka

Ikujirō Nonaka (jap. 野中 郁次郎, Nonaka Ikujirō, 10. toukokuuta 1935 – 25. tammikuuta 2025) oli japanilainen kansainvälisen liiketoimintastrategian professori, joka tunnetaan kansainvälisesti erityisesti organisaatioiden tietämyksenhallinnan tutkimuksesta. Häntä pidetään eräänä nykyaikaisen liiketaloustieteen merkittävimmistä ajattelijoista. Työskenneltyään vuodesta 1958 Fuji Electric -yhtiössä Nonaka jatkoi opintojaan Kalifornian yliopistossa, Berkeleyssä, Yhdysvalloissa 1960-luvun lopulla. Vuonna 1978 hän aloitti liiketaloustieteen professorina Nanzanin yliopistossa Japanissa, minkä jälkeen hän toimi professorina myös Japanin kansallisessa puolustuskorkeakoulussa, Hitotsubashin yliopistossa ja Kalifornian yliopistossa, Berkeleyssä. Hän toimi myös tutkimusjohtajana ja dekaanina Japanin kansallisessa tiede- ja teknologiainstituutissa. Ennen eläköitymistään hän toimi professorina Hitotsubashin yliopiston kansainvälisen strategian ohjelmassa. Nonaka tutki urallaan erityisesti tietämyspääomaan ja tietämyksen luomiseen ja kehittämiseen liittyviä haasteita organisaatioissa. Nonakan yhdessä Hirotaka Takeuchin kanssa kirjoittama kirja The Knowledge-Creating Company: How Japanese Companies Create the Dynamics of Innovation palkittiinmilloin? parhaana liiketalouden ja johtamisen kirjana. Palkinnon myöntäjä oli American Publishers Professional and Scholarly Publishing Division
Formula 1 ja suomalaiset

Tämä artikkeli kertoo Formula 1 -sarjasta suomalaisten näkökulmasta. Näkyvimmässä roolissa suomalaiset ovat olleet Formula 1:ssä kuljettajina. Ensimmäinen suomalainen F1-kuljettaja oli Leo Kinnunen, joka osallistui yhden kilpailun lähtöön vuonna 1974. Ensimmäisenä suomalaisena vakituisesti ajoi Keke Rosberg, joka myös on ensimmäinen suomalainen maailmanmestari. Hänen lisäkseen F1-sarjan maailmanmestaruuden on voittanut suomalaisista kahdesti Mika Häkkinen ja kerran Kimi Räikkönen. Muut sarjassa ajaneet suomalaiset ovat Mikko Kozarowitzky, Jyrki Järvilehto, Mika Salo, Heikki Kovalainen ja Valtteri Bottas. Kozarowitzky tosin ei selviytynyt karsinnoista kertaakaan lähtöön. Suomalaisia F1-kuljettajia on ollut sarjan historiassa kaikkiaan kymmenen, kun Saksan kilpailulisenssillä ajava Nico Rosberg lasketaan mukaan. Hänet on laskettu kansalaisuutensa vuoksi tämän artikkelin tilastoihin. Suomalainen Ossi Oikarinen on toiminut insinöörinä ja Aki Hintsa lääkärinä F1-sarjan eri talleissa. Kaudella 1974 sarjassa oli suomalainen talli AAW Racing Team, ja suomalaiset yritykset ovat toimineet F1-tallien sponsoreina silloin, kun niillä on ollut suomalainen kuljettaja. Formula 1 on viime aikoina ollut Suomessa hyvin suosittua, ja tv-lähetykset ovat saaneet runsaasti katsojia suhteessa väkilukuun
PBO

PBO (IUPAC: poly(p-fenyleeni-2,6-bentsobisoksatsoli)) on synteettinen kuitu, jota valmistetaan tuotenimellä Zylon. Tämän synteettisen polymeerin keksi ja kehitti Kaliforniassa toimiva SRI International 1980-luvulla. Nykyään sitä valmistaa japanilainen Toyobo Corporation. PBO:n vetolujuus on 5.8 GPa, mikä on 1,6 kertaa Kevlaria suurempi. Millimetrin vahvuinen kuitu kestää 80 kg painon katkeamatta.