nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Gonio

Gonion linnoitus (georg. გონიოს ციხე, Gonios tsikhe, aiemmin nimeltään Apsaros tai Apsaruntos) on roomalainen linnoitus Georgiassa, Adžariassa Mustanmeren rannalla kymmenisen kilometriä Batumin kaupungista etelään ja muutama kilometri Turkin rajalta pohjoiseen Tšorokhi-joen suulla. Varhaisin maininta linnoituksesta on Plinius vanhemman kirjoituksissa ensimmäiseltä vuosisadalta. Toisella vuosisadalla se oli jo vahvasti linnoitettu Kolhkiin valtakunnan roomalaiskaupunki. Myöhemmin sitä hallitsi Bysantin valtakunta. Nimen "Gonio" mainitsee ensimmäisenä Mikael Panaretos 1300-luvulla. Goniossa oli myös lyhytikäinen genovalainen kauppasiirtokunta, ja vuonna 1547 se siirtyi osmanien haltuun. Se pysyi osmanien valtakunnan osana vuoteen 1878 saakka, jolloin koko Adžaria siirtyi San Stefanon rauhansopimuksessa Venäjän keisarikunnalle. Linnoituksen muurit ovat yhteensä 900 metriä pitkät ja niissä on 18 tornia. Alun perin torneja oli yhteensä 22. Linnoituksen neljästä sisäänkäynnistä vain läntinen on nykyään käytössä. Linnoituksella oli tärkeä strateginen merkitys, sillä se suojeli Tšorokhin ja Atšaristsqalin laaksoja, jotka yhdistivät Georgian lounaisen sisämaa-alueen Mustanmeren rannikkoon
Valmistevero

Valmistevero on määriteltyjen tuotteiden valmistajilta, tuottajilta tai maahantuojilta kannettava vero. Euroopan unionissa jotkin valmisteverot on yhdenmukaistettu direktiivien avulla. Valmisteveroja saatetaan kantaa muun muassa alkoholista, polttoaineista, sähköstä, tupakkatuotteista ja juomapakkauksista, sekä virvoitusjuomista. Valmisteveron luonteisia ovat kaatopaikoille toimitetusta jätteestä kannettava jätevero ja voiteluöljyistä kannettava öljyjätemaksu. Suomessa valmisteverojen määräämisestä, maksuunpanosta ja kannosta huolehtii Verohallinto. Valmisteverojen edeltäjiä olivat aksiisit. Suomen ensimmäinen valmistevero-niminen vero oli vuonna 1919 säädetty tupakkavalmistevero, jota maksettiin savukkeista, sikareista, polttotupakasta, nuuskasta ja savukepaperista. Verollisia olivat tehdasmaisesti valmistetut tai muutoin ansiotarkoituksessa tehdyt tupakkavalmisteet. Vero kannettiin vähittäismyyntipakkaukseen kiinnitettävän leimamerkin myynnillä. Valmisteveroja on Suomessa valvonut tullilaitos. Vuosina 1937–1949 valvonnasta huolehti leima- ja valmisteverokonttori, joka muodostettiin yhdistämällä Suomen leimakonttori ja tullilaitoksen yhteydessä toiminut aksiisikonttori. Leima- ja valmisteverokonttorin antamaan päätökseen voitiin hakea muutosta korkeimmasta hallinto-oikeudesta 60 päivän kuluessa päätöksen tiedoksi saannista
Ture Janson

Ture (Thure) Johan Ludvig Janson (alk. Jansson; 5. helmikuuta 1886 Turku – 24. joulukuuta 1954 Mariefred, Ruotsi) oli suomenruotsalainen toimittaja ja dagdrivare-ryhmään 1910-luvulla kuulunut kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä H.X. Jansonin vanhemmat olivat litografi Frans Janson ja Bertha Schylander. Hän pääsi ylioppilaaksi 1905 ja työskenteli toimittajana Helsingissä aluksi Arbetarbladet-lehdessä ja sitten Hufvudstadsbladetissa sekä Svenska Tidining- ja Dagens Tidning -lehdessä vuoteen 1921 saakka. Janson oli vuodesta 1929 lähtien Tukholmassa Stockholms Dagbladin, Stockholms-Tidningenin ja Aftonbladetin avustajana.
Edward Neumeier

Edward ”Ed” Neumeier (s. 1957) on yhdysvaltalainen Saturn-palkittu elokuvakäsikirjoittaja, joka on käsikirjoittanut muun muassa elokuvia RoboCop ja Starship Troopers – universumin sotilaat. Neumeier opiskeli journalismia Kalifornian yliopistossa Santa Cruzissa, minkä jälkeen hän siirtyi opiskelemaan elokuva- ja televisioalaa UCLAan. Valmistumisensa jälkeen Neumeier löysi varsin nopeasti töitä Hollywoodista, toimiessaan apulaistuottajana televisiosarjassa Taxi (1978). Sittemmin hän työskenteli Paramount Picturesilla, Columbia Picturesilla ja Universal Picturesilla. Tuona aikana hän kirjoitti ensimmäiset tarinansa RoboCopista. Neumeier jopa kieltäytyi tarjouksesta työskennellä varapääjohtajana Universal Picturesilla kehittääkseen RoboCop-tarinaansa Michael Minerin kanssa. RoboCopin käsikirjoituksesta tuli väkivaltainen yrityssatiiri, jossa oli mukana vaikutteita sarjakuvahahmoista Rautamies ja Judge Dredd. Pitkän odottelun ja kaupittelun jälkeen Orion Pictures osti elokuvankäsikirjoituksen. Se tarjosi 15 miljoonan Yhdysvaltain dollarin budjetin ja ohjaajaksi Paul Verhoevenin. Neumeier tuotti elokuvan muun muassa Jon Davisonin ja Arne Schmidtin kanssa. RoboCop sai ensi-iltansa vuonna 1987 ja siitä tuli suuri menestys, ja se tuotti yli 50 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria
Charles Augustin de Coulomb

Charles Augustin de Coulomb (14. kesäkuuta 1736 Angoulême, Ranska − 23. elokuuta 1806 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen fyysikko. Hänet tunnetaan parhaiten Coulombin lain kehittäjänä ja SI-järjestelmän sähkövarauksen yksikkö coulombi on nimetty hänen mukaansa.
Robert John Burke

Robert John Burke (12. syyskuuta 1960 Washington Heights, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan kenties parhaiten RoboCopin roolista, korvatessaan Peter Wellerin elokuvassa RoboCop 3. Burke on tullut tutuksi RoboCop-roolin lisäksi myös televisiosarjasta Kylmä rinki, jossa hän esitti agentti Pierce Tayloria. Burkella oli myös pieni rooli elokuvassa München vuodelta 2005, jossa hän esitti kadulla humalassa hoipertelevaa amerikkalaista turistia. Burke näytteli myös roolin sarjassa Gossip Girl päähenkilö Chuck Bassin isää Bart Bassia kaikkien kuuden kauden ajan. Burkella oli myös toistuva sivurooli tv-sarjassa Kova laki: Erikoisyksikkö, jossa hän esitti NYPD:n sisäisen tutkinnan osaston tutkija Ed Tuckeria kaikkiaan 29 jaksossa vuosina 2002–2017. Hän opiskeli näyttelemistä New Yorkin konservatorisessa yliopistossa.
Tommy Lee koulunpenkillä

Tommy Lee koulunpenkillä on yhdysvaltalainen tosi-TV-sarja, joka esitettiin televisiossa ensimmäisen kerran 16. elokuuta 2005. Se seuraa Mötley Crüen rumpalia, Tommy Leetä, joka alkaa käydä Nebraskan yliopistoa yrittäen sopeutua yliopistoelämään. Sarjaan kuuluu kuusi jaksoa. Sarjassa esiintyy lukionsa kesken jättänyt Lee, joka joutuu sarjan aikana kohtaamaan uusia haasteita, kuten etsimään huonekaveria, kokeilemaan urheilujoukkueissa olemista ja opiskelemaan kemiaa. Lee on myös yksi sarjan tuottajista.
Vuoden 2010 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen karsinnat

Vuoden 2010 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen karsinnat pelattiin elokuun 2007 ja marraskuun 2009 välillä. Karsinnoissa ratkaisttiin 31 MM-lopputurnaukseen menevää joukkuetta kaikkiaan 203:sta osallistuvasta maasta. Etelä-Afrikka isäntämaana pääsi kisoihin automaattisesti. Kullakin maanosalla on oma systeeminsä ratkaista kisoihin menijät. *CONCACAF:n karsintojen neljäs ja CONMEBOL:n viides, kuten myös OFC:n voittaja ja AFC:n viides ratkaisivat kaksi lopputurnauspaikkaa karsintaotteluilla. FIFA on päättänyt kaikille maanosille yhteisestä tavasta ratkaista sijoitukset tasapisteissä olevien joukkueitten kesken:
Anthony Marwood

Anthony Marwood on englantilainen viulisti, joka soittaa Florestan Triossa. Ennen uraansa musiikin parissa hän opiskeli King Edward VI Grammar Schoolissa, Chelmsfordissa. Hän elää nykyään East Sussexissa. Vuonna 2005 hän soitti Thomas Adèsin viulukonserton (Concentric Paths) kantaesityksen Euroopan kamariorkesterin kanssa Berliinissä Berliinin filharmoniassa. Marwood on toiminut vuodesta 2006 lähtien Irish Chamber Orchestran taiteellisena johtajana. Nykyään Marwood tekee työtä joko solistina tai kapellimestarina Academy of St. Martin in the Fieldsissä tai muiden orkesterien kanssa. Hänen instrumenttinsa on Carlo Bergonzin rakentama vuodelta 1736.
Uljana

Uljana (ven. Улья́новка, Uljanovka) on kaupunkimainen taajama Leningradin alueen Tusinan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Tusina- ja Sablinkajokien varrella 40 kilometriä Pietarista kaakkoon. Kaupungin kautta kulkee Pietarin ja Moskovan välinen rautatie (Sablinon asema) ja maantie. Asukkaita taajamassa on 9 400 henkeä (vuonna 2006). Paikkakunnan nimi oli aiemmin Saaplina (ven. Саблино, Sablino). Vuonna 1922 se nimettiin uudelleen Vladimir Uljanov-Leninin mukaan. Hänen sisarensa ja tämän mies omistivat vuosina 1904–1907 Saaplinassa talon, jossa Lenin on vieraillut. Pietarin kaupungin perustamisen jälkeen Saaplinan seudusta tuli tärkeä rakennuskiven, tiilien ja hiekan tuotantoalue. Pietarin ja Moskovan välisen rautatien valmistuttua vuonna 1851 seudulle syntyi huvila-asutusta. Kaupunkimaisen taajaman statuksen Uljana sai vuonna 1927
Vihreä vallankumous

Vihreä vallankumous tarkoittaa maanviljelyssä noin vuosina 1960–1985 tapahtunutta teknistä edistystä ja sitä seurannutta viljelyalan tuottavuuden kasvua. Kehittyneissä maissa viljojen sadot kaksinkertaistuivat ja maailmanlaajuisesti kolminkertaistuivat. Arviolta miljardi ihmishenkeä pelastui. Vihreä vallankumous muunsi maanviljelyn luomuviljelystä runsaasti ulkoisia panostuksia vaativaksi tehomaanviljelyksi tai teolliseksi maanviljelyksi. Vihreän vallankumouksen päätekniikat olivat: Muun muassa Rockefeller-säätiö ja Fordin säätiö ovat tukeneet maatalouden kehitystä kehitysmaissa. Ensimmäisen kerran termiä vihreä vallankumous käytti puheessaan USAID:n johtaja William Gaud vuonna 1968. Yhdysvaltalaista tutkijaa Norman Borlaugia on kutsuttu vihreän vallankumouksen käynnistäjäksi. Vihreä vallankumous kasvatti viljelyalan tuottavuutta eli viljelyalalta saatavan sadon määrää pääasiassa satoisampien viljalajikkeiden, epäorgaanisten lannoitteiden, kasvitautien torjunta-aineiden, rikkakasvien ja tuhohyönteisten torjunta-aineiden ja maanviljelyn koneistumisen avulla. Viljelysmaan tuottavuus on kolminkertaistunut ja samalla uutta viljelysmaata on saatu käyttöön eri tekniikoin. Kasvinjalostuksen kehittyminen on tärkeässä osassa vihreää vallankumousta. Lyhytvartiset viljalajikkeet tuottivat paljon suurempia jyviä, sillä kasvuenergia saatiin suuntautumaan korren sijasta tähkään. Erityisesti vehnästä, maissista ja riisistä saatiin jalostettua lajikkeita, joilla on runsaasti kasvanut kyky hyödyntää maaperän typpeä
Punainen Tampere

Punainen Tampere tarkoittaa Tamperetta punaisen vallan aikana keväällä 1918. Tampereella oli ennen sisällissotaa joulukuussa 1917 pidetty punakaartien johdon edustava kokous työväentalossa, johon ottivat osaa muiden muassa Hugo Salmela ja Ali Aaltonen. Kokouksessa määritettiin kaartien toimintasuunnitelmia. Punaisen vallan aika alkoi 28. tammikuuta, samalla kun Helsingin työväentalon torniin nousi kertoman mukaan punainen lyhty merkkinä vallankumouksen alkamisesta. Punakaarti kaappasi vallan myös Tampereella, porvarillisten lehtien ilmestyminen kiellettiin, ja Tampereen punakaartikin sai Eino Rahjan Pietarista tuomasta asejunasta aseita. Tampereella toimi punakaartin piiriesikunta, johon kuuluivat muiden muassa Juho Tammela, Reino Kiiskinen, Frans Tähtinen ja Kustaa Mikko Evä. Punainen Tampere oli punakaartien koulutuskeskus, johon saapui sodan alettua maaseudulta punakaartilaiskomppanioita saamaan aseita ja koulutusta ja edelleen rintamille lähetettäviksi. Sodan aikana suojeluskunta pakeni kaupungista, ja jäi kiinni paikalla, jossa tapahtui Suinulan verilöyly ja 17 suojeluskuntalaista kuoli. Loput tuotiin Tampereelle vankilaan. Tampereella toimi punaisena aikana punakaartin vallankumousoikeus, jossa Suinulan retkeläisiä tuomittiin sakkoihin. Lisäksi sodan aikana punakaartin Helsingin yleisesikunnan käskystä Tampereelle muodostettiin ns
Tuomas Oksanen

Tuomas Henrikki Oksanen (s. 11. lokakuuta 1984) on suomalainen näyttelijä, joka teki dubbauksia vuosina 1993–2000. Hän tuli tunnetuksi äänirooliensa melko pienestä määrästä, mutta niiden luontevista ja eläväisistä suorituksista. Parhaiten hänet muistetaan äänirooleista Pinokkiona, Nalle Puh -piirrettyjen Risto Reippaana sekä Arttu-sarjan Patte Paasi -jäniksenä. Ääninäyttelyn ohella Oksanen esiintyi myös Suomen Kansallisteatterissa vuosina 1996–1999. Hänen ensimmäinen teatteriroolinsa oli David Mametin kirjoittamassa ja Michael Baranin ohjaamassa näytelmässä Kryptogrammi (1996–1998), jossa hän tulkitsi Johnin roolia vuorotellen näytöksissä Osmo Jokisen kanssa. Oksasen toinen teatterirooli oli Segal Gillesin kirjoittamassa ja Anneli Mäkelän ohjaamassa näytelmässä Klovni ja Kääpiö (1997–1999), jossa hänet nähtiin Jossepin roolissa. Vuosina 2014–2019 Oksanen aloitti startup lifestylenselvennä ja toimi Fundunselvennä rahoitusjohtajana. Tämän jälkeen hän siirtyi Aalto-yliopistolle, jossa hän auttoi startup-yrityksiä rahoituksen hankkimisessa. Parhaillaanmilloin? hän toimii Grid.vc:ssä pääomasijoittajana, ja siellä hänen tittelinsä on Investment Director ja hän vastaa portfoliohallinnasta
Röntgen (yksikkö)

Röntgen (tunnus R) on vanhahtava säteilytyksen mittayksikkö. 1 röntgen gamma- tai röntgensäteilyä aiheuttaa 0,001293 g:ssa kuivaa ilmaa (noin kuutiosenttimetri) hiukkasemission, jonka synnyttämien ionien samanmerkkinen kokonaisvaraus on yhden coulombin suuruinen. Yksikkö otettiin käyttöön vuonna 1928. Kansainvälisen yksikköjärjestelmän (SI) mukaisilla yksiköillä ilmaistuna 1 röntgen = 2,58 ·10−4 C/kg. Vaikka yksikköä edelleenkin käytetään erityisesti Yhdysvalloissa, sen käyttämistä "ei suuresti suositella". Röntgenin käytön etuna on aikoinaan ollut mittalaitteiden yksinkertainen rakenne. Haittapuolena on yksikön hankala sovellettavuus aineiden, jotka poikkeavat merkittävästi kuivasta ilmasta, kuten elävien solujen saamaan säteilyyn. Luonnon normaali taustasäteily altistaa noin 200 milliröntgenin säteilylle vuodessa. 500 R viidessä tunnissa on yleensä tappavaa ihmiselle. Ihmiskehossa yksi röntgen gammasäteilyä aiheuttaa noin 0,01 Gy suuruisen absorboituneen annoksen. Yksikkö on nimetty Wilhelm Röntgenin mukaan.
Roomalainen Kreikka

Roomalainen Kreikka on ajanjakso Kreikan historiassa. Se alkoi Rooman voitettua korinttilaiset Akhaian sodassa vuonna 146 eaa. Ajanjakson katsotaan usein päättyneen siihen, kun keisari Konstantinus siirsi Rooman valtakunnan pääkaupungin Byzantioniin 330 jaa. Kreikan niemimaa tuli Rooman hallittavaksi vuonna 146 eaa. Makedoniasta tuli Rooman provinssi Macedonia, ja sen prefekti hallitsi myös eteläistä Kreikkaa. Rooman aseellisesta turvasta kreikkalaiset joutuivat maksamaan veroa, eivätkä he enää saaneet käydä sotaa tai solmia rauhansopimuksia ja liittoja. Roomalainen hallinto merkitsi Kreikan riitaisille pikkuvaltioille siirtymistä rauhallisempiin aikoihin. Roomalaiset kohtelivat kreikkalaisia lempeästi lukuun ottamatta Korinttia, joka ryöstettiin ja hävitettiin kostona sovintotuomioistuimen huonosta kohtelusta. Aigeianmeren saaret liitettiin Roomaan vuonna 133 eaa. Ateena ja muut kreikkalaiskaupungit tulivat Rooman valtaan Sullan vallattua Kreikan niemimaan. Jotkut kreikkalaiskaupungit kuitenkin säilyttivät itsenäisyytensä ja verotusoikeuden. Keisari Augustus teki Macedonian provinssin eteläosasta eli Kreikan ydinosista Achaean provinssin vuonna 27 eaa
Eino Siukola

Eino Siukola (6. helmikuuta 1894 – 12. huhtikuuta 1918) oli suomalainen työmies ja Längelmäen punakaartin päällikkö Suomen sisällissodassa. Hän otti osaa Vilppulan rintaman taisteluihin, joissa haavoittui pahoin ja vietiin Tampereelle. Siukola jäi Tampereen taistelun jälkeen valkoisten vangiksi ja ammuttiin Kalevankankaan vankileirillä. Hänet on Suomen sotasurmat -projektin nimitiedostossa merkattu kaatuneeksi 12. huhtikuuta, mutta taistelut olivat tuolloin jo aikaa sitten loppuneet Tampereella.
Raitanuoliainen

Erittäin uhanalainen  Botia striataNarayan Rao, 1920 Raitanuoliainen Commonsissa Raitanuoliainen (Botia striata) on Intiasta kotoisin oleva kala. Se kasvaa enimmillään noin 10 sentin mittaiseksi, yleensä muutaman pienemmäksi, 8-senttiseksi. Se viihtyy 23–26-asteisessa vedessä. Se on muita kaloja kohtaan aggressiivinen, esim. monnisia ei saisi viedä kalan seuraan. Lajitovereidensa seuraa se kuitenkin tarvitsee. Ruoaksi sille kelpaavat liha, kasvispitoiset ruokarakeet, tabletit, pakastetut ja kuivatut hyönteisten toukat. Terve, täysikasvuinen naaras on koirasta pulleampi.
Petserin piiri

Petserin piiri (ven. Печо́рский райо́н, Petšorski raion) on paikallinen itsehallintoalue Pihkovan alueella Venäjällä. Vuonna 1944 perustetun piirin pinta-ala on 1 251 neliökilometriä. Piirissä asui vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 22 123 henkeä, joista noin puolet piirin hallinnollisessa keskuksessa Petserin kaupungissa (11 195).  Piiri rajoittuu idässä Pihkovan ja Palkinon piireihin, lännessä Viroon ja Latviaan sekä pohjoisessa Peipsijärveen. Vuosina 1920–1944 alue kuului Viron Petserimaan maakuntaan. Petserin piirissä sijaitsee Izborskin linnoitus, joka mainitaan venäläisissä kronikoissa ensimmäisen kerran vuoden 862 kohdalla. Nykyisin säilynyt linnoitus on rakennettu 1500-luvulla. Muita nähtävyyksiä ovat Petserin luostari ja Sennon pogosta, jossa on 1500-luvulla rakennettu Georgios Voittajan kirkko. Piirin kautta kulkee Pihkovan ja Riian välinen maantie sekä Tallinnan ja Moskovan sekä Riian ja Pietarin väliset rautatiet. Bežanitsy • Dedovitši • Dno • Krasnogorodsk • Kunja • Loknja • Nevel • Novoržev • Novosokolnik • Opotška • Ostrov • Outova • Palkino • Petseri • Pihkova • Pihkova • Pljussa • Porhov • Puškinskije Gory • Pustoška • Pytalovo • Sebež • Strugi Krasnyje • Usvjaty • Velikije Luki • Velikije Luki
Aleuttien vuoristo

Aleuttivuoristo tai Aleuttien vuoristo (engl. Aleutian Range) on vuoristo Alaskan lounaisosassa Alaskan niemimaalla. Siihen kuuluu useita aktiivisia tulivuoria. Aleuttivuoristo on melkein kokonaan tietöntä erämaata, ja esimerkiksi Katmain kansallispuistoon pääsee vain vesitse ja lentokoneella. Aleuttien saaristo on tämän vuoriketjun osittain vedenalainen jatke sen länsipäässä, ja se ulottuu Tyynessämeressä lähelle Aasian rannikkoa.
Merinätkelmä

Elinvoimainen  Lathyrus japonicusWilld. Merinätkelmä Wikispeciesissä Merinätkelmä Commonsissa Merinätkelmä (Lathyrus japonicus, syn. L. maritimus) on hernekasveihin kuuluva sinikukkainen monivuotinen ruohovartinen kasvi. Merinätkelmän rento ja kulmikas varsi voi kasvaa 80 senttimetriä pitkäksi. Lehdissä on kolmesta viiteen paria soikeita pikkulehdyköitä. Kukat ovat violetit, "purje" eli ylemmät terälehdet ovat tummempia kuin siivet ja venho. Kukat kasvavat 5-12 kukan terttuina. Palko ja lehdet muistuttavat puutarhahernettä, mutta palko ruskettuu jo varsin litteänä. Merinätkelmä on myrkyllinen. Sitä on kuitenkin yleisesti käytetty karjan rehuna. Merinätkelmää kasvaa Euroopan, Aasian ja Pohjois-Amerikan aurinkoisilla, hiekkaisilla merenrannoilla
Clarice Lispector

Clarice Lispector (alk. Haja Pinhasovna Lispektor, 10. joulukuuta 1920 Tšetšelnik, Podolia, Ukraina – 9. joulukuuta 1977 Rio de Janeiro, Brasilia) oli brasilialainen kirjailija. Hänet tunnetaan kirjallisissa piireissä, mutta ei välttämättä niiden ulkopuolella, sillä häntä on pidetty omaperäisenä ja vaikeana. Hän on Brasiliassa legendaarinen hahmo, jonka mystiikkaa sisältävät tekstit ovat tunnettuja. Hän oli kuuluisa kauneudestaan – Lispectorin yhdysvaltalainen kääntäjä Gregory Rabassa muistelee olleensa "ällikällä lyöty" tavatessaan ihmisen, joka "näytti Marlene Dietrichiltä ja kirjoitti kuin Virginia Woolf" – ja erikoisesta persoonastaan. Nykyisin häntä pidetään João Guimarães Rosan ohella Brasilian 1900-luvun huomattavimpiin kuuluvana prosaistina ja yleisesti merkittävimpiin kuuluvana nykykirjailijana. Avioiduttuaan brasilialaisen diplomaatin kanssa Lispector muutti puolisonsa mukana Brasiliasta 1943 ja asui seuraavat kuusitoista vuotta pääasiassa Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Avioeron jälkeen 1959 hän palasi Rio de Janeiroon ja alkoi silloin kirjoittaa maineikkaimpia teoksiaan, joita ovat tiiviit ja dramaattiset A Maçã no Escuro ja Passio. Hän loukkaantui vakavasti vuonna 1966 vuoteessa tupakoinnista syttyneessä tulipalossa, jossa hänen oikea kätensä, kirjoituskäsi vaurioitui vakavasti. Hän jatkoi kuitenkin kirjoittamista koko ajan ja julkaisi romaaneja ja novelleja aina ennenaikaiseen kuolemaansa asti
Lakeus

Lakeus tarkoittaa lakeaa luonnonpaikkaa, esimerkiksi peltoaukeaa tai tasankoa. Suomalaisen maantieteilijän J. G. Granön määrittelemänä maantieteellisenä terminä sillä tarkoitetaan aluetta, jossa korkeuserot ovat yli viisi, mutta alle kymmenen metriä. Alue, jossa korkeuserot ovat alle viisi metriä, on tasanko, ja alue, jossa ne ovat 10–50 metriä, on mäkimaa. Sanaa lakeus voidaan käyttää myös meren- tai järvenselästä. Suomessa suurimmat lakeudet ovat Pohjanmaalla, ja usein lakeudella tarkoitetaankin nimenomaan Pohjanmaan tasaisia peltomaisemia. Laajoja lakeuksia Suomessa on myös Satakunnassa, koillisessa Varsinais-Suomessa ja Lounais-Hämeessä, missä ne ulottuvat Porista Forssan seudulle saakka. Pienempiä lakeuksia on myös esimerkiksi Itä-Uudellamaalla ja Kymenlaaksossa. Kirjailijoista Pohjanmaan lakeusmaisemaa ja sen ihmisiä on kuvannut teoksissaan runsaasti Antti Tuuri. Maalaustaiteessa lakeuksien kuvaajana on tullut tunnetuksi erityisesti liminkalainen taidemaalari Vilho Lampi, valokuvataiteen saralla lakeuden kulttuurimaiseman kuvaamista on pyrkinyt edistämään Lakeuden luontovalokuvaajat ry. Lakeusmaiseman kuvaaminen on keskeisessä osassa myös Paavo Rintalan vuonna 1959 ilmestyneessä Vilho Lammen elämästä kertovassa romaanissa Jumala on kauneus
Tlatelolcon verilöyly

Tlatelolcon verilöyly oli Meksikon asevoimien toimeenpanema sotilasoperaatio aseistautumattomia yliopisto-opiskelijoita ja muita siviilejä vastaan, joka tapahtui 2. lokakuuta 1968 Plaza de las Tres Culturas -aukiolla Tlatelolcon alueella Méxicossa vain kymmenen päivää ennen Méxicon kesäolympialaisten avajaisia. Virallisten tahojen mukaan verilöylyssä kuoli 20 ihmistä, mutta epävirallisten arvioiden mukaan Meksikon armeija tappoi 150–325 protestoijaa. Meksikossa 1960-luvulla kansa oli tyytymätön PRI-puolueen hallintoon. Asiat kärjistyivät vuonna 1968. Yliopisto-opiskelijat olivat aktiivisesti protestoimassa hallintoa vastaan. Universidad Nacional Autónoma de Méxicon rehtori Javier Barros Sierra järjesti 1. elokuuta 50 000 opiskelijan rauhanomaisen marssin. Viikkoa myöhemmin sekä UNAMin että IPN:n yliopisto-opiskelijat uhkasivat lakolla ja laajemmilla julkisilla protesteilla, jos hallitus ei suostuisi heidän vaatimuksiinsa. Presidentti Gustavo Díaz Ordaz uhkasi voimatoimilla pitääkseen opiskelijat kurissa, eikä suostunut suurimpaan osaan vaatimuksista. Meksikon johto halusi kontrolloida rauhattomuutta, sillä kesäolympialaiset olivat alkamassa Méxicossa lokakuussa. Syyskuun 18
Heikki Ahmala

Heikki Ahmala (16. heinäkuuta 1879 Lumijoki – 10. marraskuuta 1940 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1914–1917. Heikki Ahmalan vanhemmat olivat torppari Matti Ahmala ja Liisa Ahmala. Oulussa vuodesta 1895 lähtien asunut Ahmala työskenteli muun muassa renkinä, satamatyöläisenä, kirvesmiehenä ja muurarina. Vuonna 1898 hän liittyi Oulun työväenyhdistykseen. Ahmala suoritti käsityöläis- ja teollisuuskoulun iltakurssit ja opiskeli Limingan kansanopistossa 1901-1903. Ensimmäisen sortokauden aikana hän oli mukana aktivistiliikkeess osallistuen muun muassa kutsuntalakkojen organisointiin. Valtakunnallista huomiota herätti keväällä 1905 Linnasaaressa pidetty puhe, jonka katsottiin solvanneen myöntyväisyyssuuntausta edustanutta kuvernööri Otto Savanderia. Vuosisadan alussa Ahmala vaikutti myös raittiusliikkeessä. Suurlakon jälkeen Ahmala työskenteli SDP:n puhujana Oulun seudulla. Lisäksi hän toimi työväen luottamusmiehenä, jonka tehtäviin kuului Pohjois-Pohjanmaalla ja Peräpohjolassa syntyneiden lakkojen sovittelu