nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Libertarismi

Libertarismi (adj. ”libertaari(nen)”, kannattaja myös ”libertaari” tai ”libertaristi”) tarkoittaa niitä poliittisen filosofian ja talousfilosofian suuntauksia, jossa vapaus asetetaan ihmisen toiminnan korkeimmaksi tai tärkeimmäksi päämääräksi. Libertaarit pyrkivät maksimoimaan itsemääräämisoikeuden ja valinnanvapauden suosimalla mahdollisimman laajoja poliittisia vapauksia, yksilöoikeuksia sekä vapaaehtoisuuteen perustuvaa yhdistymisvapautta. Vaikka eri libertaarit jakavat näkemyksen yleisestä auktoriteettivastaisuudesta, jakautuvat he muissa kysymyksissä hyvinkin toisistaan poikkeaviin ja usein keskenään ristiriitaisiin ideologioihin. Ristiriidat liittyvät usein kysymyksiin sosiaalisen organisaation muodoista ja roolista, yksilökäsityksestä, vapauskäsityksestä, yksilövallan luonteesta ja vapaista markkinoista. Libertaristisista aatteista voidaan erotella ainakin seuraavat suuntaukset: sosiaalilibertarismi (anarkismi ja vasemmistolibertarismi) ja talouslibertarismi, toisin sanottuna oikeistolibertarismi (uusklassinen liberalismi ja anarkokapitalismi). Sosiaalilibertaristisia aatteita yhdistää kriittinen suhtautumien vapaisiin markkinoihin ja yksityisomistamiseen. Anarkismi tavoittelee valtio-organisaation totaalista lakkauttamista ja vapaaehtoista sosiaalista sekä taloudellista organisoitumista. Vasemmistolibertaarit tavoittelevat minimaalista valtiota, jonka tehtävänä on turvata negatiiviseen vapauskäsitykseen perustuvien yksilövapauksien oikeudenmukainen ja tasavertainen toteutuminen positiivisen vapauskäsityksen mukaisesti. Oikeistolibertaristiset aatteet painottuvat talousfilosofiaan ja kannattavat henkilökohtaista ja taloudellista yksilönvapautta negatiivisen vapauskäsityksen mukaisesti. Oikeistolibertaarit kannattavat vapaita markkinoita ja näkevät minimaaliseksi supistetun valtion tai vastaavan sosiaalisen organisaation tehtäväksi turvata yhtäältä markkinoiden olemassaolo ja toisaalta oikeistolibertaarien pitämät perusoikeudet: ruumiilliseen koskemattomuuden, yksityisomistuksen ja sopimusvapauden. Sana libertarismi juontaa juurensa libertarianismista, filosofisesta katsantokannasta, jonka mukaan ihmisellä on vapaa tahto
Sosialismi

Pääsuuntaukset Sosialismi on vasemmistolainen poliittinen aatesuunta, jossa pyritään työläisten aseman parantamiseen ja kansantalouden julkiseen ohjaukseen. Sosialistisen liikkeen monimuotoisuuden vuoksi sille ei ole yleisesti hyväksyttyä määritelmää. Historiallisesti sen keskeisin tavoite on ollut tuotannontekijöiden yhteisomistus. Sosialismi syntyi Euroopassa teollisen vallankumouksen aikana 1800-luvulla vastareaktiona varallisuuserojen kasvulle ja tehdastyötä tekevien ihmisten heikolle asemalle. Sosialismin nimitystä käytettiin ensimmäisenä utopiasosialisteista, jotka 1800-luvun vaativat yksityisomistuksen lakkauttamista ja perustivat kommuuneja. Tunnetuimman sosialistisen oppirakennelman esittivät Karl Marx ja Friedrich Engels 1800-luvun puolivälissä. Marxin ja Engelsin mukaan kapitalistinen tuotantotapa oli väistämättä ajautumassa kriisiin, jolloin tuotantovälineet siirrettäisiin yhteisomistukseen ja markkinat korvautuisivat suunnitelmataloudella. Marx ja Engels uskoivat sosialismin syntyvän vallankumouksessa, kun köyhälistö nousisi kapinaan ja tuhoaisi kapitalismin. 1800-luvun lopulla syntynyt revisionistinen liike hylkäsi vallankumouksen ja edisti tavoitteitaan parlamentarismin keinoin. Maltillisesta sosialismista tuli kapitalismin sisäinen uudistusliike. Sosiaalidemokratia luopui 1900-luvulla yhteisomistuksen tavoittelusta ja pyrkii edistämään tasa-arvoa markkinatalouden sääntelyllä ja sosiaaliturvalla. Sosialisteja yhdistää kielteinen suhtautuminen ihmisten väliseen kilpailuun ja häikäilemättömään oman edun tavoitteluun
Friedrich von Hayek

Friedrich August von Hayek (8. toukokuuta 1899 Wien, Itävalta-Unkari – 23. maaliskuuta 1992 Freiburg) oli itävaltalais-brittiläinen taloustieteilijä, joka sai Nobelin taloustieteen palkinnon vuonna 1974. Itävaltalaista koulukuntaa edustaneen Hayekin ajattelussa keskeistä oli markkinatalouden omaehtoisen toimivuuden korostaminen ja sosialismin ja suunnitelmatalouden vastustaminen. Hayek kannatti valtiollisista valuutoista luopumista ja niiden korvaamista yksityisillä valuutoilla. Hayekiä pidetään eräänä 1900-luvun merkittävimmistä klassisen liberalismin puolestapuhujista, ja hän käytti itsestään nimitystä liberaali. Friedrich August von Hayek syntyi Wienissä August von Hayekin ja Felicitas Hayekin (os Von Jurašek) perheelle. Hänen molemmilla vanhemmillaan oli tšekinkieliset sukunimet ja tšekkiläiset sukutausta. Sukunimi Hayek on saksankielinen kirjoitusasu tšekkiläisestä sukunimestä Hájek. Hayek jäljitti isän tšekkiläisen esi-isänsä esi-isään, jonka sukunimi oli "Hagek", joka tuli Prahasta 1500-luvulla. Vuonna 1914 ensimmäisen maailmansodan alettua Hayek valehteli ikänsä liittyäkseen Itävalta-Unkarin armeijaan. Sodan jälkeen hän lähti akateemiselle uralle Wienin yliopistossa
Anarkismi

Anarkismi on taloudellisista ja yhteisöllisistä valtahierarkioista vapaata yhteiskuntaa tavoitteleva poliittinen ideologia, joka korostaa yksilönvapautta. Anarkistit vastustavat valtiota siihen sisältyvän pakkovallan vuoksi. Sana ”anarkismi” tulee kreikan johtajattomuutta tai esivallan puutetta tarkoittavasta sanasta. Joskus anarkismi suomennetaan hallituksettomuudeksi. Poliittisesta filosofiasta puhuttaessa anarkismi ei tarkoita yhteiskunnallista sekasortoa, vaikka käsitteellä anarkia on arkikielessä sellainen sisältö. John Zerzan on määritellyt anarkismin autoritarismin vastaisuudeksi. Sekä anarkismi että sosialismi kehittyivät teollisen vallankumouksen seurauksena ja vastasivat sen ajan yhteiskunnan ongelmiin. Yleisesti ottaen anarkistit suhtautuvat kriittisesti edustukselliseen demokratiaan, eivätkä äänestä valtion järjestämissä vaaleissa. Merkittäviä anarkisteja ovat muun muassa Pierre-Joseph Proudhon, Pjotr Kropotkin, Mihail Bakunin, Emma Goldman ja Max Stirner. Sana ”anarkismi” tulee muinaiskreikan johtajattomuutta tai esivallan puutetta tarkoittavasta sanasta, joka keskiajalla käännettiin latinaksi muodossa anarchia. Käsitteen varhaisimmat käytöt osana poliittista sanastoa juontavat Ranskan vallankumouksen aikaan. Terrorin aikana oman valtansa turvaamiseen keskittyneet jakobiinit ja girondistit ryhtyivät kutsumaan yhteiskunnallista vallankumousta ajaneita sanskulotti- ja raivopäät-liikkeiden jäseniä tasavaltaa hajottaviksi anarkisteiksi
Anarkososialismi

Anarkososialismi tai libertaarisosialismi sisältää ryhmän poliittisia filosofioita, jotka pyrkivät luomaan yhteiskunnan ilman poliittisia, taloudellisia tai sosiaalisia hierarkioita - yhteiskunnan, jossa kaikki väkivaltaiset tai sortavat instituutiot olisi lakkautettu ja niiden sijasta jokaisella olisi vapaa, tasavertainen yhteys tiedon ja tuotannon välineisiin, tai yhteiskunta, jossa sortavia instituutioita ja hierarkioita olisi radikaalisti vähennetty ja heikennetty. Tämä saavutettaisiin lakkauttamalla yksityisomistus ja antamalla tuotantovälineiden ja resurssien suora hallinta työväenluokalle ja muille omistamattomille luokille. Vaikka sosialismin monet muodot painottavat valtion tai poliittisen puolueen roolia vapauden ja sosiaalisen oikeudenmukaisuuden edistämisessä, libertaarit sosialistit luottavat ammattiliittoihin, työläisneuvostoihin, osuuskuntiin, kansalaisten kokouksiin ja muihin ei-byrokraattisiin, hajautettuihin toiminnan muotoihin. Monet libertaarisosialistit puhuvat valtion täydellisen poistamisen puolesta ja näkevät valtion kapitalistisen luokkajärjestyksen suojavallina. Libertaarisosialistisiksi kutsuttuja poliittisia filosofioita ovat muun muassa monet anarkismin variaatiot (esimerkiksi anarkistinen kommunismi, kollektivistinen anarkismi, vasemmistoanarkismi, anarkosyndikalismi ja jotkut individualistisen anarkismin muodot), mutualismi, sosiaaliekologia ja neuvostoihin perustuva kommunismi (tai jopa kommunismi itsessään, niin kuin sen kuvailivat Karl Marx ja Lenin sosialismin kehittyneimmäksi vaiheeksi). Jotkut käyttävät libertaarisosialismi-termiä synonyyminä anarkismille. Eräs tunnettu libertaarisosialisti on yhdysvaltalainen kielitieteen professori Noam Chomsky.
Ayn Rand

Ayn Rand (virallisesti Alice O’Connor, alk. Alisa Zinovjevna Rosenbaum, ven. Алиса Зиновьевна Розенбаум; 2. helmikuuta (J: 20. tammikuuta) 1905 Pietari, Pietarin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 6. maaliskuuta 1982 New York City, New York, Yhdysvallat) oli amerikanvenäläinen kirjailija ja filosofi, jonka perustama oppisuunta objektivismi korostaa objektiivisen todellisuuden, rationaalisen ajattelun, egoistisen etiikan ja kapitalistisen politiikan merkitystä. Ayn Randin kulttuurista perintöä ja hänen objektivismifilosofiaansa vaalii yhdysvaltalainen vuonna 1985 perustettu Ayn Rand Institute. Alisa Zinovjevna Rosenbaum syntyi vuonna 1905 Pietarissa Venäjällä juutalaiseen perheeseen. Hänellä oli kaksi pikkusiskoa. Isä oli apteekkari, ja perhe tuli hyvin toimeen. Kirjailijanurasta haaveilleen nuoren Rosenbaumin suosikkikirjailijoita olivat Victor Hugo ja Fjodor Dostojevski sekä näytelmäkirjailijoista Friedrich Schiller ja Edmond Rostand. Rosenbaum kannatti vuonna 1917 puhjennutta helmikuun vallankumousta mutta vastusti sitä seurannutta bolševikkivallankaappausta
Marx

Marx on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Ludwig von Mises

Ludwig von Mises (29. syyskuuta 1881 – 10. lokakuuta 1973) oli viimeisiä itävaltalaista koulukuntaa edustavia taloustieteilijöitä ja nykyisen libertaristisen liikkeen merkittävä esikuvalähde?. Ludwig von Mises oli matemaatikko ja fyysikko Richard von Misesin veli. Hän syntyi Itävalta-Unkarin keisarikunnan itäosassa sijainneessa Lembergissä (nykyinen Lviv Ukrainassa) ja opetti Wienin yliopistossa 1913–1934. Samanaikaisesti hän toimi Itävallan valtion taloudellisena neuvonantajana muun muassa Itävallan keskuskauppakamarin virkamiehen ominaisuudessa ja ensimmäisen maailmansodan jälkeen myös Kansainliiton asettaman Itävallan sotakorvauskomitean johtajana. Vuonna 1934 hän muutti Geneveen Sveitsiin saatuaan viran kansainvälisen talouden professorina Institut Universitaire des Hautes Études Internationalesissa. Sveitsissä asuessaankin Mises jatkoi osa-aikaisesti työtään Itävallan keskuskauppakamarissa, mutta vuoden 1938 Anschlussin yhteydessä tapahtuneen Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen valtaannousun jälkeen Mises ei voinut palata Itävaltaan juutalaisen syntyperänsä vuoksi. Vuonna 1940 hän muutti edelleen Yhdysvaltoihin, missä hän opetti New Yorkin yliopistossa 1945–1969. Misesiä pidetään usein itävaltalaisen taloustieteen yhtenä keskeisenä asiantuntijana.lähde? Kirjoissaan Human action ja Epistemological problems of economics hän myös hahmotteli prakseologiaa, itävaltalaisen sosiologian kulmakiveä. Mises kirjoitti ja luennoi laajasti klassisesta liberalismista
Margaret Thatcher

Margaret Hilda Thatcher (o.s. Roberts; 13. lokakuuta 1925 Grantham – 8. huhtikuuta 2013 Lontoo) oli brittiläinen poliitikko. Hän oli konservatiivipuolueen puheenjohtaja 1975–1990 ja maansa ensimmäinen naispääministeri 1979–1990. Thatcher valittiin pääministeriksi ensimmäisen vaalivoittonsa 1979 jälkeen uudelleen 1983 ja 1987. Hän oli Britannian ensimmäinen kolmesti vaalit voittanut pääministeri sitten 1820-luvun, ja vuonna 1988 hänestä tuli Britannian pitkäaikaisin pääministeri 1900-luvulla. Thatcher oli vapaan markkinatalouden ja matalan tuloverotuksen kannattaja. Pohjanmeren öljystä saadut tulot auttoivat Thatcheria Britannian talouskasvussa. Öljyrahat käytettiin etupäässä veronalennuksiin ja yksityistämisiin. Ulkopolitiikassa Thatcher ylläpiti erityissuhdetta Yhdysvaltoihin, erityisesti ystävänsä Ronald Reaganin toimiessa maan presidenttinä 1981–1989
Maankohoaminen

Maankohoaminen tarkoittaa maan hyvin hidasta kohoamista. Ilmiö esiintyy mannerjäätikön aikoinaan peittämillä alueilla muun muassa Pohjois-Euroopassa ja Kanadassa, ja se johtuu uusimmasta jääkaudesta, jolloin jäätikkö painoi maankuoren lommolleen. Jäätikön aiheuttama maankuoren lommolleen painuminen on havaittavissa nykyään Etelämantereen ja Grönlannin jäätiköistä. Kun jäätikkö on sulanut, lommo pyrkii hitaasti oikenemaan. Maankohoaminen on selvimmin havaittavissa rannikolla, joilla kuivaa maata ilmestyy, saaret laajenevat ja merestä ilmestyy uusia saaria. Maankohoamista tapahtuu koko Fennoskandian alueella. Myös Pohjois-Kanadassa on vastaava, mutta paljon laajempi ”laurentiidinen” maannousualue, kuten Länsi-Siperiassakin. Fennoskandian maannousualue on kuitenkin ainoa, joka on tiheän asutuksen keskellä ja siksi parhaiten tutkittu. Suomessa maan kohoaminen näkyy selvimmin muun muassa Vaasan seuduilla Merenkurkun rannoilla. Merenkurkun saariston maapinta-ala kasvaa vuosittain noin neliökilometrillä. Koko Suomen pinta-ala kasvaa vuosittain noin seitsemällä neliökilometrillä. Fennoskandiassa postglasiaalinen maannousu on suurimmillaan Oulun–Kemin alueella, noin 9 mm vuodessa merenpintaan nähden
Kultakanta

Kultakanta on rahakanta, joka perustuu kullan käyttöön rahan arvon perustana. Kultakanta otettiin käyttöön Britanniassa 1816, Suomessa 1878, Ranskassa ja Yhdysvalloissa 1870-luvulla ja suurimmassa osassa maailmaa 1890-luvulle mennessä. Sitä ennen oli ollut käytössä hopeakanta. Arvometalleihin perustuvat rahayksiköt olivat vallitsevia useimmissa maissa 1900-luvun alkuun asti. Monien rahayksiköiden nimetkin ovat alkujaan arvometallien painoyksikköjä. Esimerkiksi Englannin punta eli pound on sama sana kuin painoyksikkö pauna (oik. troy-pauna, noin 373 grammaa). Punta oli hopean painoyksikkö, joten jos jokin maksoi kaksi puntaa, se tarkoitti, että se maksoi 750 grammaa hopeaa. Vanhempina aikoina jalometallirahat kiersivät maksuvälineinä, mutta 1600-luvulta lähtien niiden ohella tulivat käyttöön setelit. Alkujaan setelit olivat kuitteja arvometalleista; setelejä vastaan pankista sai lunastaa setelissä mainitun määrän tiettyä metallia. Esimerkiksi Suomen Pankin seteleissä luki vielä 1900-luvun alussa, että "tätä seteliä vastaan Suomen Pankki maksaa X markkaa kullassa". Edelleen lyötiin myös kultarahoja, joiden paino oli laissa säädetty, mutta käytännössä niitä oli liikkeessä vain vähän
Nobel-palkinto

Nobel-palkinto (ruots. Nobelpriset, norj. Nobelprisen) on vuosittain fysiikan, kemian, lääketieteen, kirjallisuuden ja rauhantyön alalla jaettava hyvin merkittävä palkinto. Nobel-palkinto on ruotsalaisen keksijän Alfred Nobelin (1833–1896) testamenttiin perustuva ja hänen mukaansa nimetty huomionosoitus. Nobel määritteli testamentissaan palkinnon perusteet ja viisi palkintokategoriaa. Ensimmäiset Nobel-palkinnot jaettiin vuonna 1901. Nobel-ehdokkaiden valinta on pitkä prosessi, johon kutsutaan palkinnonsaajan ehdottajiksi tuhansia arvovaltaisia henkilöitä. Ehdokkaat nimetään palkitsemisvuoden tammikuun loppuun mennessä. Sen jälkeen kunkin palkinnon myöntävä instituutio asettaa komitean, joka valitsee palkinnon saajan / saajat. Palkittujen nimet julkistetaan syksyllä, ja palkintoseremoniat pidetään 10. joulukuuta Tukholmassa ja Oslossa. Palkinnon saajalle annetaan mitali, diplomi ja vajaan miljoonan euron rahapalkinto
Itä-Suomen lääni

vaakuna sijainti Itä-Suomen lääni (ruots. Östra Finlands län) oli vuodesta 1997 vuoteen 2009 yksi Suomen lääneistä. Läänin naapurit olivat Etelä-Suomen lääni, Länsi-Suomen lääni, Oulun lääni ja Venäjä. Läänin pääkaupunki oli Mikkeli ja väkiluvultaan suurin kaupunki Kuopio. Vuoden 1997 lääniuudistuksessa Itä-Suomen lääni luotiin yhdistämällä Mikkelin lääni (lukuun ottamatta Heinolaa ympäristöineen, joka kuului Etelä-Suomen lääniin), Kuopion lääni ja Pohjois-Karjalan lääni. Valtion aluehallintoa läänin alueella hoitaa nykyään Itä-Suomen aluehallintovirasto. Itä-Suomen lääninhallitus oli seitsemän ministeriön ohjaama valtion aluehallintoviranomainen. Lääninhallituksen tehtävä oli edistää läänin asukkaiden hyvinvointia ja tukea kuntia peruspalveluiden järjestämisessä ja kehittämisessä. Lääninhallituksen palvelupisteet sijaitsivat Mikkelissä, Joensuussa ja Kuopiossa, jotka olivat Mikkelin, Pohjois-Karjalan ja Kuopion läänien pääkaupungit. Itä-Suomen lääni oli jaettu 3 maakuntaan: Itä-Suomen lääni jakautui vuonna 2009 54 kuntaan. Läänin asukasluvultaan suurimmat kunnat olivat lakkautusvuonna 2009: Läänin lakkauttamisen jälkeiset muutokset Pirjo Ala-Kapee oli Itä-Suomen läänin maaherra läänin koko olemassaolon ajan. Itä-Suomen läänin vaakuna luotiin yhdistämällä Karjalan ja Savon historiallisten maakuntien vaakunat
Kampin keskus

Kampin keskus on Helsingin keskustassa, Kampin kaupunginosassa sijaitseva joukkoliikenneterminaali ja kauppakeskus. Se sijaitsee vanhan linja-autoaseman bussikentällä, Lasipalatsin takana. Rakennus­ryhmä käsittää Narinkkatorin, Urho Kekkosen kadun, Fredrikin­kadun ja Salomon­kadun välisen korttelin kokonaisuudessaan, ja lisäksi katujen ali kulkevat käytävät yhdistävät keskuksen viereisissä kortteleissa sijaitsevaan Sähkötaloon ja Scandic Hotelli Simonkentän rakennukseen. Kampin keskus koostuu Kampin kauppakeskuksesta, paikallisbussiliikenteen terminaalista, kaukoliikenteen terminaalista eli Helsingin linja-autoasemasta ja Kampin metroasemasta. Rakennusryhmään liittyvät myös samassa korttelissa Urho Kekkosen kadun puolella olevat asuinrakennukset, joiden alimpiin kerroksiin kauppakeskus ulottuu. Terminaalin läpi kulkee päivittäin noin 200 000 ihmistä, ja se on yksi Pohjoismaiden vilkkaimmista terminaalialueista.lähde? Kunnianhimoisen rakennusprojektin tavoitteena oli Kampin suuren maanpäällisen linja-autokentän tehokkaampi hyödyntäminen. Samalla saatiin lisää liike-, toimisto- ja asuinrakennuksia. Erityisenä tavoitteena oli Espoon suunnan seutubussien sekä kaukoliikenteen linja-autoterminaalin ja tavara-aseman sijoittaminen maanalaisiin tiloihin. Kampin keskuksen asemakaava vahvistettiin 6. kesäkuuta 2000.lähde? Helsingin kaupunki ja SRV Viitoset Oy solmivat 14
Suomen sosiaalifoorumi

Suomen sosiaalifoorumi on kansainvälisten esikuvien mukaan järjestettävä vuotuinen tapahtuma, joka on järjestetty vuodesta 2002. Mukana on lähes sata järjestöä. Sen motto on “Toisenlainen maailma on mahdollinen.” Liike on syntynyt reaktiona uusliberalistiseen talouspolitiikkaan. Pohdinnan aiheena on vaihtoehtoinen globalisaatio, joka ei tapahdu suuryritysten ehdoilla vaan jossa keskeisiä ovat solidaarisuus, ihmisoikeudet ja demokratia. Tapahtuman järjestäjien joukossa on punavihreitä järjestöjä, ammattiyhdistysaktiiveja, kirkon ja kulttuurialan väkeä ja muita yhteiskunnallisesti aktiivisia tahoja.
Alfred Nobel

Alfred Bernhard Nobel (ruots. [ˈǎlfrɛd nʊˈbɛlː];ⓘ (ohje) 21. lokakuuta 1833 Tukholma, Ruotsi – 10. joulukuuta 1896 Sanremo, Italia) oli ruotsalainen kemisti, insinööri ja dynamiitin keksijä. Hän määräsi testamentissaan omaisuutensa käytettäväksi Nobel-palkintoja jakavan säätiön perustamiseksi. Alfred Nobel tunnetaan myös keksinnöillään menestyneenä liikemiehenä. Nobel oli luomassa kansainvälistä dynamiitti-imperiumia ja toimi tärkeänä vaikuttajana Kaukasian öljyteollisuudessa. Hän kokosi itselleen elämänsä aikana erittäin suuren omaisuuden ja oli kuollessaan yksi maailman rikkaimmista ihmisistä. Alfred Bernhard Nobel syntyi 21. lokakuuta 1833 Tukholmassa. Hänelle oli aiemmin syntynyt kaksi veljeä, Robert (1829) ja Ludvig (1831). Alfredin jälkeen syntyi vielä Emil (1843)
Ronald Reagan

Ronald Wilson Reagan (6. helmikuuta 1911 Tampico, Illinois, Yhdysvallat – 5. kesäkuuta 2004 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli Yhdysvaltain 40. presidentti (1981–1989) ja Kalifornian 33. kuvernööri. Ennen poliittista uraansa Reagan näytteli yli 50 Hollywood-elokuvassa ja toimi Yhdysvaltain elokuvanäyttelijöiden liiton puheenjohtajana. Hän kannatti nuorena demokraattista puoluetta, mutta siirtyi vähitellen republikaaniksi. Reaganista tuli kansallisesti tunnettu poliittinen puhuja 1950-luvulla kun hän kiersi maata General Electricin edustajana. Hänet valittiin Kalifornian kuvernööriksi ensimmäisen kerran 1967. Reagan pyrki republikaanien presidenttiehdokkaaksi kolme kertaa, ja kolmannella kerralla 1980 hän voitti ehdokkuuden ja myös presidentinvaalin. Presidenttinä Reagan leikkasi veroja ja kasvatti Yhdysvaltain puolustusmenoja. Hänen kaudellaan maa koki taloudellisen nousukauden, minkä ansiosta Reagan valittiin uudelleen presidentiksi 1984
Kreikan kieli

Kreikkalaisen kirjaimiston historia Kreikan kieli (kreik. Ελληνικά, Elliniká) on indoeurooppalainen kieli, jonka dokumentoitu historia alkaa Kreikassa vuoden 1400 eaa. paikkeilla. Kreikan kielellä tarkoitetaan nykyään joko nykykreikkaa tai muinaiskreikkaa. Kreikkaa kirjoitetaan kreikkalaisella kirjaimistolla. Kreikkaa puhutaan nykyisin pääosin Kreikassa ja Kyproksella sekä jonkin verran muun muassa Albaniassa, Italiassa ja Turkissa sekä kreikkalaisissa maahanmuuttajayhteisöissä Yhdysvalloissa, Australiassa ja muissa maissa. Kreikan kieli on Kreikan ja Kyproksen tasavallan virallinen kieli ja myös yksi Euroopan unionin virallisista kielistä. Kreikan puhujia on maailmassa noin 13 170 000, mikä tekee siitä maailman 87. puhutuimman kielen. Suuri määrä kreikan sanoja ja ilmaisuja on selvinnyt muuttumattomana läpi vuosisatojen ja niitä on päätynyt lainasanoina muihin kieliin, kuten latinaan, saksaan, ranskaan ja englantiin. Kreikan kielen varhaisin tunnistettavissa oleva muoto eli alkukreikka erkaantui indoeurooppalaisesta kantakielestä 2000-luvulla eaa. Kreikan kielen dokumentoitu historia alkaa puolestaan mykeneläisestä kreikasta vuoden 1400 eaa
Tampereen teknillinen yliopisto

Tampereen teknillinen yliopisto (TTY, engl. Tampere University of Technology, TUT) oli Tampereella Hervannan kaupunginosassa sijainnut korkeinta teknillistä opetusta ja tutkimusta harjoittava yliopisto. Se aloitti toimintansa vuonna 1965 Teknillisen korkeakoulun sivukorkeakouluna ja itsenäistyi vuonna 1972 Tampereen teknilliseksi korkeakouluksi (TTKK). Tampereen teknillisen korkeakoulun nimi muuttui Tampereen teknilliseksi yliopistoksi 1. tammikuuta 2003. Yliopisto lakkautettiin ja toiminnot siirtyivät 1.1.2019 uuteen Tampereen yliopistoon, johon myös aiempi samanniminen yliopisto liittyi. Vuoden 2010 alusta alkaen TTY toimi säätiöyliopistona ja oli toinen säätiömuodon valinneista suomalaisista yliopistoista. Tampereen teknillisenä yliopistona toiminut TTY-säätiö keskittyi tekniikan ja arkkitehtuurin tieteelliseen tutkimukseen ja tähän tutkimukseen perustuvaan ylimpään opetukseen. Vuonna 2015 TTY-säätiön kokonaisrahoitus oli 155,7 miljoonaa euroa. Valtion yleisavustuksena rahoituksesta kertyi 51 prosenttia
Mihail Bakunin

Mihail Aleksandrovitš Bakunin (ven. Михаи́л Алекса́ндрович Баку́нин, 30. toukokuuta 1814 Prjamuhino – 1. heinäkuuta 1876 Bern) oli venäläinen vallankumouksellinen, jota ranskalaisen Pierre-Joseph Proudhonin ohella pidetään nykyisen anarkismin oppi-isänä ja myös sen merkittävimpänä vaikuttajana. Bakunin matkusteli koko elämänsä ajan eri puolilla Eurooppaa tutustuen lukuisiin aikakauden merkittäviin vaikuttajiin. Lisäksi hän harjoitti vallankumouksellista toimintaa myös käytännön tasolla, muun muassa osallistumalla kansannousuihin. Aktivisminsa vuoksi Bakunin vangittiin ja karkotettiin Siperiaan, josta hän kuitenkin onnistui pakenemaan. Myöhempinä elinvuosinaan Bakunin siirtyi ajattelussaan kohti anarkismia ja oli mukana kansainvälisen työväenliikkeen ensimmäisessä internationaalissa, joka lopulta hajosi Bakuninin ja Karl Marxin välisiin erimielisyyksiin. Hajaannus näkyy edelleen työväenliikkeen jakaantumisessa marxilaisiin sosialisteihin ja anarkisteihin. Bakuninin keskeinen Marxista poikkeava näkemys oli, että "työläisten valtion" perustamisen sijasta valtio ja kaikki muut sortojärjestelmät pitää vallankumouksen yhteydessä tuhota. Tverin kuvernementissa syntynyt Bakunin kuului varakkaaseen aatelissukuun. Hänen diplomaattina toiminut isänsä omisti tiettävästi 500 maaorjaa, mutta oli kuitenkin ajatusmaailmaltaan liberaali osallistuen muun muassa vuoden 1825 dekabristikapinaan