nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Jerzy Rybicki

Jerzy Rybicki (s. 6. kesäkuuta 1953 Varsova) on entinen puolalainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja. Rybicki voitti Montréalin 1976 olympialaisissa kultaa kevyessä keskisarjassa eli alle 71-kiloisissa. Hän pääsi suoraan toiselle kierrokselle ja voitti yhdysvaltalaisen C.D. Walker jr:n tuomaripistein 3–2, puertoricolaisen Wilfredo Guzmanin pistein 5–0, neuvostoliittolaisen Viktor Savtšenkon pistein 3–2 sekä loppuottelussa jugoslavialaisen Tadija Kačarin pistein 5–0. Moskovan 1980 olympialaisissa Rybicki saavutti pronssia keskisarjassa eli alle 75-kiloisissa. Päästyään suoraan toiselle kierrokselle hän voitti suomalaisen Tarmo Uusivirran kehätuomarin keskeytyksellä toisessa erässä ja ugandalaisen Peter Odhiambon pistein 5–0 mutta hävisi välierissä Viktor Savtšenkolle kehätuomarin keskeytyksellä kolmannessa erässä. Rybicki saavutti Belgradin MM-kilpailuissa 1978 pronssia 71-kiloisten sarjassa; kultaa voitti Viktor Savtšenko. EM-kilpailuissa Rybicki saavutti pronssia 67 kilogramman sarjassa Katowicessa 1975  ja 71 kilogramman sarjassa Hallessa 1977.
Valkoparta

Valkoparta (jap. エドワード・二ューゲート) (oikealta nimeltään Edward Newgate) on legendaarinen ja voimakas merirosvokapteeni One Piece manga- ja animesarjassa. Valkoparta on todella suuri mies, joka johtaa Valkoparta-merirosvoja ja on yksi Yonkou. Valkoparralla on hallinnassaan 16 divisioonaa joissa jokaisessa 100 miestä, ja hän on liitossa monen New Worldiin päässeen merirosvokapteenin kanssa. Valkoparran nimi tulee hänen suurista valkoisista viiksistään. Hän on melko iäkäs ja hänellä on omat naishoitajat laivallaan, mutta hän on todella voimakas, samoin kuin hänen miehistönsä. Huhut kertovat hänen olevan ”lähimpänä One Piecea” ja ”maailman vahvin mies”lähde?. Hänelle hänen koko miehistönsä on kuin perhe ja jäsenet hänen lapsiaan. Jaksossa 485, hän kuolee veren vuotoon. Hänen viimeisiksi sanoikseen jäi ”Yksi pala! Yksi pala on totta”. Valkoparta on todella voimakas, ja Hän taisteli Gol D. Rogeria vastaan useasti menneisyydessä
Justin Foley

Justin Foley (s. 16. kesäkuuta 1976 Simsbury) on yhdysvaltalaisen metalcore-yhtye Killswitch Engagen rumpali. Hän soittaa myös Killswitch Engagen laulajan Howard Jonesin kanssa samaa tyylilajia edustavassa yhtyeessä Blood Has Been Shed. Foley korvasi yhtyeen edellisen rumpalin Tom Gomesin lokakuussa 2003.
Noisia

Martijn van SonderenNik RoosThijs de Vlieger Vision RecordingsDivision RecordingsInvisible Recordingsmau5trap RecordsBig Beat RecordsRoc NationSkint RecordsNon VogueQuarantineDented RecordsMetalheadzUnder 5'sThe Sound MastersKDK RecordsFabricRehab Music Ltd.Shogun AudioBlindside RecordingsNerve RecordingsCitrus RecordingsFokuz LimitedShadow Law RecordingsSubtitles RecordingsSound TraxRenegade HardwareMoving ShadowMonkey BiznessPassengerRAM RecordsVirus RecordingsEngine MusicHollyrock Noisia (kirjoitettuna myös isoilla aakkosilla NOISIΛ ('VISION' käännettynä 180 astetta)) on hollantilainen elektronisen musiikin trio, jonka jäseniä ovat Nik Roos, Martijn van Sonderen ja Thijs de Vlieger. He ovat Groningenin kaupungista. He tuottavat tällä hetkellä laajaa valikoimaa musiikista sisältäen drum and bassia, housea, dubsteppia ja breaksia. Noisia omistaa kolme äänilevymerkkiä (Vision Recordings, Division Recordings sekä Invisible Recordings).
2012 (elokuva)

2012 on yhdysvaltalainen Roland Emmerichin ohjaama katastrofielokuva, joka käsittelee väitettyä maailmanloppuna spekuloitua Mayojen kalenterin 13. bak’tunin päättymisajankohtaa vuodelta 2012 (2012-ilmiö). Elokuvan maailmanlaajuinen ensi-ilta oli 13. marraskuuta 2009. Elokuvassa intialainen fyysikko huomaa auringon roihupurkausten aiheuttavan mikroaaltosäteilyn kaltaista säteilyä maapallon keskuksessa. Säteily kuumentaa maapallon sisusta ja aiheuttaa maanjäristyksiä, tulivuorenpurkauksia, tsunameja, ukkosmyrskyjä, kuivuutta, tulvia sekä nälänhätää. Elokuvaan on tehty kappale ”Time for Miracles”, ja sen laulaa Adam Lambert. Elokuva sai arvostelijoilta kriittisen vastaanoton. Sillä on 39 % ”mätä”-arvosana kriitikoiden arvosteluja yhteen kokoavalla Rotten Tomatoes -sivustolla. Sivuston konsensuksessa kehutaan elokuvan erikoistehosteita, mutta arvostellaan heikkoa käsikirjoitusta ja pituutta. Yhdysvaltain avaruushallinto NASA nimesi elokuvan vuonna 2011 julkaistulla listallaan kaikkien aikojen surkeimmaksi tieteiselokuvaksi perustellen, että ajatus auringonpurkausten mikrosäteilyn vaikutuksesta maapallon ytimeen ja sitä kautta mannerlaattojen liikkeeseen on tieteellisesti mahdoton tapahtumaketju. Pohjois-Korea kielsi elokuvan hallussapidon ja katsomisen, koska vuonna 2012 vietettiin valtion perustajan ja johtajan Kim Il-sungin syntymän 100-vuotisjuhlia ja elokuvan koettiin antavan vuodesta negatiivisen kuvan
Angus, Thongs and Perfect Snogging

Angus, Thongs and Perfect Snogging on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut brittiläinen komediaelokuva. Elokuvan on ohjannut Gurinder Chadna. Elokuva perustuu kahteen Louise Rennisonin kirjoittamaan nuortenromaaniin, Angus, Thongs and Full-Frontal Snogging ja It's OK, I'm Wearing Really Big Knickers (suom. Kissanpäiviä ja jumalaisia jätkiä ja Minihameita ja miesmagneetteja). Elokuva seuraa 14-vuotiaan Georgia Groomen näyttelemän Georgia Nicolsonin elämää, kun hän yrittää saada poikaystävän, järjestää parhaat viisitoistavuotissyntymäpäivät ikinä ja pitää samalla vanhempansa (Alan Davies ja Karen Taylor) onnellisena. Angus, Thongs and Perfect Snogging sijoittuu Eastbourneen, Englannin rantakaupunkiin. Elokuva on kuvattu siellä ja Brightonissa. Elokuva julkaistiin Englannissa 25. heinäkuuta 2008. Kouluvuoden ensimmäisenä päivänä Georgia ja hänen ystävänsä, Jas (Eleanor Tomlinson), Ellen (Manjeeven Grewal) ja Rosie (Georgia Henshaw) huomaavat kaksi uutta poikaa, jotka ovat juuri muuttaneet Lontoosta Eastbourneen: kaksoset Robbie (Aaron Johnson) ja Tom (Sean Bourke). Tytöt seuraavat poikia, jotka tutkivat Eastbournea ystävänsä Huba-Daven (Tommy Bastow) kanssa. Georgia tekee suunnitelman päästäkseen Robbien lähelle
Lance Reventlow

Lance Reventlow (syntymänimeltään Lawrence von Haugwitz-Hardenberg-Reventlow (24. helmikuuta 1936 Lontoo – 24. heinäkuuta 1972 Aspen, Colorado) oli yhdysvaltalainen F1-kuljettaja ja miljoonaperijätär Barbara Huttonin poika sekä Cary Grantin poikapuoli. Hän osallistui kolmeen F1-osakilpailuun kaudella 1960. Hän pääsi mukaan kilpailuun ainoastaan Belgian GP:ssä 1960, jossa hän keskeytti eikä saavuttanut pisteitä. Reventlow oli tanskalaisyntyisen kreivi Kurt von Haugwitz-Hardenberg-Reventlowin (1895–1969) ja Barbara Huttonin poika. Hän sai lapsuudessaan kärsiä vanhempiensa väkivaltaisesta avioliitosta, isänsä välinpitämättömyydestä sekä äitinsä huume- ja alkoholiongelmasta. Vanhempiensa avioeron jälkeen vuonna 1938 Lance ja Barbara muuttivat Yhdysvaltoihin. Barbara meni naimisiin vuonna 1942 Cary Grantin kanssa, josta tuli Lancen isäpuoli. Vanhemmat taistelivat avioeron jälkeen pojan huoltajuudesta aina vuoteen 1945 asti.  Pojan kasvattivat lapsenhoitajat ja kotiopettajat ja hänet lähetettiin yksityisiin sisäoppilaitoksiin, kuten äitinsäkin aikoinaan. Poika oli aikuistuessaan katkera äidilleen siitä, että hänet kasvattivat vieraat ihmiset eikä hän oppinut tuntemaan äitiään kunnolla
Howard Davis

Howard Edward Davis jr. (14. helmikuuta 1956 Glen Cove, New York – 30. joulukuuta 2015) oli yhdysvaltalainen nyrkkeilijä, olympiavoittaja ja amatöörien maailmanmestari. Davis voitti 18-vuotiaana maailmanmestaruuden höyhensarjassa eli alle 57-kiloisissa Havannassa 1974. Kaksi päivää ennen Montréalin 1976 olympialaisia hänen äitinsä kuoli sydänkohtaukseen, mutta hän otteli kuitenkin olympialaisissa ja voitti kultaa kevyessä sarjassa eli alle 60-kiloisissa. Hän voitti japanilaisen Y. Segawan pistein 5–0, kolumbialaisen L. Asprillan kehätuomarin keskeytyksellä toisessa erässä, bulgarialaisen Tsvetan Tsvetkovin luovutuksella kolmannessa erässä, jugoslavialaisen Ače Ručevskin pistein 5–0 sekä loppuottelussa romanialaisen Simion Cuţovin pistein 5–0. Davis palkittiin Val Barker -palkinnolla kisojen teknisimpänä nyrkkeilijänä. Olympialaisten jälkeen Davis siirtyi ammattilaiseksi ja pääsi ottelemaan MM-tittelistä mutta ei koskaan voittanut maailmanmestaruutta. Kesällä 2015 Davisilla diagnosoitiin parantumaton ja pitkälle edennyt keuhkosyöpä, vaikka hän ei ollut koskaan käyttänyt alkoholia tai tupakkatuotteita
Yhdysvaltain maavoimien esikuntapäällikkö

Yhdysvaltain maavoimien esikuntapäällikkö (engl. Chief of Staff of the United States Army) on Yhdysvaltain maavoimien korkea-arvoisin upseeri, neljän tähden kenraali ja Puolustushaarakomentajien neuvoston jäsen. Esikuntapäällikön tehtävät ovat hallinnollisia eikä hänellä ole omia joukkoja johdettavana. Hän vastaa maavoimien rekrytoinnista, suunnittelusta, voimavaroista, johtamisesta ja määrää joukkoja sotatoimialueiden komentajien käyttöön sekä hoitaa muita maavoimaministerin määräämiä tehtäviä. Esikuntapäällikön nimittää presidentti nelivuotiskaudeksi ja senaatin enemmistön tulee hyväksyä nimitys. Komentajaksi nimitettävällä tulee olla kokemusta puolustushaarojen yhteistoiminnasta.
Westerkerk

Westerkerk ("Länsikirkko") on protestanttinen kirkko Amsterdamissa, Alankomaissa. Se rakennettiin vuosina 1620-1631 ja sen on suunnitellut Hendrick de Keyser. Kirkon torni on maan korkein (85 metriä). Turistien on mahdollista kiivetä torniin ihailemaan sieltä avautuvia näkymiä. Rembrandt van Rijn on todennäköisesti haudattu kirkkoon, mutta haudan paikka on jäänyt arvoitukseksi. Kirkon urkupaneelit maalasi Rembrandtin oppilas Gerard de Lairesse. Kirkon eteen on vuonna 1987 asetettu Homomonument, joka on maailman ensimmäinen homoseksuaaleille omistettu muistomerkki. Se pystytetty toisen maailmansodan homoseksuaalivainojen muistoksi. Sen on suunnitellut hollantilainen Karin Daan. Monumentti koostuu kolmesta erillisestä vaaleanpunaisesta graniittikolmiosta, jotka symboloivat homoseksuaalisuuden menneisyyttä, nykyisyyttä ja tulevaisuutta. Kirkon eteläisellä seinustalla lähellä tornia on Anne Frankin patsas, joka pystytettiin vuonna 1975. Sen on tehnyt kuvanveistäjä Mari Andriessen
Demonstratiivipronomini

Demonstratiivipronominit (myös osoituspronominit eli osoitusasemot) ovat pronomineja, jotka viittaavat johonkin esineeseen tai asiaan. Suomen kielen demonstratiivipronominit ovat yksikössä tämä, tuo ja se, monikossa nämä, nuo ja ne. Puhekielessä ja murteissa persoonapronominit hän ja he korvataan yleensä demonstratiivipronomineilla se ja ne. Tämä ja nämä viittaavat puhujan ulottuvilla olevaan kohteeseen, tuo ja nuo olemassa, mutta ei ulottuvilla olevaan kohteeseen sekä se ja ne kohteeseen, joka ei ole läsnä tai vain kuulijan huomattavissa. Monien kielten artikkelit ovat kehittyneet demonstratiivipronomineista. Demonstratiivipronominit taipuvat kaikissa sijoissa pääsanansa mukaan. Niitä on mahdollista käyttää joko yksin tai substantiivin yhteydessä. Ruotsissa demonstratiivipronomineissa tämä ja tuo riippuu pääsanasta, valitaanko den vai det.
Anatolialaiset kielet

Anatolialaiset kielet ovat indoeurooppalaisiin kieliin kuuluva kieliryhmä, johon kuuluvia kieliä puhuttiin muinoin Vähässä-Aasiassa, nykyisen Turkin alueella. Ryhmän kaikki kielet ovat kuolleet yli 2000 vuotta sitten, mutta niillä kirjoitettuja tekstejä on säilynyt. Parhaiten ryhmän kielistä tunnetaan heetin kieli. Yleensä otaksutaan, että anatolialainen kieliryhmä erkani indoeurooppalaisesta kantakielestä ensimmäisenä. Joskus puhutaankin indoheettiläisestä kantakielestä, jolla tarkoitetaan indoeurooppalaista kantakieltä sellaisena kuin se oli ennen anatolialaisten kielten erkanemista, tavallisimman arvion mukaan neljännen vuosituhannen puolivälissä ennen ajanlaskumme alkua. Mikäli kurgaanihypoteesi kielikunnan alkuperästä pitää paikkansa, anatolialaisten kielten varhaisimmat puhujat ovat voineet saapua Mustanmeren pohjoispuolelta Anatoliaan joko Kaukasian kautta idästä tai Balkanin kautta lännestä. Toisaalta esimerkiksi Colin Renfrew on väittänyt, että indoeurooppalaista kantakieltä olisikin puhuttu Anatoliassa, missä tapauksessa tämän ryhmän kielten puhujat olisivatkin jääneet alkuperäiselle alueelle muiden levittäytyessä muualle. Seuraavista anatolialaisista kielistä on säilynyt kirjallisia tekstejä, muista paitsi heetistä kuitenkin vain lyhyitä katkelmia: Ryhmään kuului todennäköisesti muitakin kieliä, mutta niistä ei ole säilynyt kirjallisia tekstejä. On mahdollista, että esimerkiksi lykaonian ja isaurian kielet kuuluivat tähän ryhmään. Anatoliassa puhuttiin vanhalla ajalla eräitä muitakin kieliä kuten kaarian ja pamfylian kieltä, joista on myös säilynyt piirtokirjoituksia, mutta ne eivät ilmeisesti kuuluneet tähän kieliryhmään vaan olivat isolaattikieliä, joilla ei ole tunnettuja sukulaisia. Aleksanteri Suuren valloitusretkien jälkeen Anatolia kreikkalaistui voimakkaasti, myös kielellisesti, ja yleensä otaksutaan, että viimeistään 1. vuosisadalla eaa
Robert Kelly (sarjakuvahahmo)

Robert Edward Kelly on fiktiivinen hahmo, joka esiintyy Marvel Comicsin sarjakuvissa. Hän on Yhdysvaltain senaattori, joka aloitti uransa mutanttien vastaisella vaaliohjelmalla toimien Ryhmä-X -lehtien antagonistina. Hahmo on Chris Claremontin ja John Byrnen luoma ja se esiintyy ensimmäisen kerran Uncanny X-Men -sarjakuvasarjan lehdessä 133. Senaattori Robert Kelly nähtiin ensimmäisen kerran kokoontumisessa Helvetintulen klubilla, missä mutanttiterroristi Aivo loi hänelle illuusion Ryhmä-X:n Kykloopista ammuskelemassa säteellään yleisöä. Tämän myötä hänessä heräsi mutanttivastaisuutta ja hän alkoi tukea mutanttien rekisteröimistä sekä Vahtien käyttöönottoa. Kelly näytteli merkittävää osaa Menneen tulevaisuuden päivät -tarinassa. Siinä Ryhmä-X pysäyttää Mystikon ja Pahojen Mutanttien Veljeskunnan, jotka yrittävät murhata Kellyn. Ryhmä-X oli saanut tietää, että murhayrityksen onnistuttua koko mutanttikunnan tulevaisuus olisi vaarassa ja heidät kaikki olisi eliminoitu lähes täysin. Kun Kelly esiintyi seuraavan kerran Uncanny X-Menin numerossa 246, hän oli naimisissa Sharonin kanssa, joka oli toiminut aikaisemmin Helvetintulen Klubilla palvelustyttönä. Tavatessaan Sebastian Shaw’n myöhemmin, Kelly järkyttyi nähdessään vaimonsa astuvan sisään entisessä palvelijanasussaan. Sharon pahoitteli tätä tosissaan ja sanoi ettei olisi pukeutunut asuun muuten kuin Kellyn ja Shawin seurassa. Sharon kuitenkin kuolee seuraavassa lehdessä, jossa hän saa surmansa sivullisena Roguen ja Vahdin taistelun aikana
Jan Szczepański

Jan Antoni Szczepański (20. marraskuuta 1939 Małecz – 15. tammikuuta 2017) oli puolalainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja. Szczepański voitti Münchenin 1972 olympialaisissa kultaa kevyessä sarjassa eli alle 60-kiloisissa. Hän pääsi suoraan toiselle kierrokselle ja voitti sudanilaisen K. M. Kasamiron pistein 5–0, yhdysvaltalaisen J. A. Busceme jr:n pistein 5–0, irlantilaisen Charles Nashin hylkäyksellä kolmannessa erässä, kenialaisen Samuel Mbuguan luovutuksella sekä loppuottelussa unkarilaisen László Orbánin pistein 5–0. Szczepański voitti Euroopan-mestaruuden 60 kilogramman sarjassa Madridissa 1971. Hän edusti seuratasolla Legia Varsovaa.
BBC Radio 4

BBC Radio 4 on BBC:n valtakunnallinen radiokanava. Se aloitti lähetyksensä 30. syyskuuta 1967, jolloin se korvasi BBC Home Servicen. Kanava lähettää lähinnä uutis- ja ajankohtaisohjelmia, kuunnelmia, asiaohjelmia, komediaa, ja muuta puheohjelmistoa. Kanavalla on lähes monopoliasema valtakunnallisten puhekanavien joukossa, ja sen vuosibudjetti on 60–70 miljoonaa puntaa. BBC Radio 4 lähettää ultralyhyillä, keskipitkillä ja pitkillä radioaalloilla ohjelmaa.
Börje Herrmann

Börje "Heruli" Herrmann (usein myös Herrman, 31. lokakuuta 1921 Inkoo – 29. elokuuta 1978 Helsinkilähde?) oli suomalainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelannut Herrmann edusti urallaan Helsingin Palloseuraa 1940–1944 ja 1949–1951 sekä HIFK:a 1945–1948. Hän voitti HIFK:ssa Suomen mestaruuden 1947. Kaudella 1948 Herrmann teki eniten maaleja (12 kappaletta, 14 ottelussa) Suomen Palloliiton sisäisessä mestaruussarjassa. Kaikkiaan Herrmann pelasi viiden kauden aikana 59 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 37 maalia.  Maajoukkueessa Herrmann pelasi yhden maaottelun vuonna 1946.
Viimeinen mies

Viimeinen mies (The Omega Man, myös muodossa The Ωmega Man) on Boris Sagalin ohjaama tieteiselokuva vuodelta 1971. Sen pääosaa esittää Charlton Heston. Elokuva perustuu Richard Mathesonin romaaniin Olen legenda (1954). Käsikirjoituksen laativat John William Corrington ja Joyce H. Corrington ja elokuva kuvattiin Technicolorilla ja monoäänellä. Mathesonin kertomuksen ensifilmatisointi oli vuoden 1964 Vincent Price -elokuva L’ultimo uomo della terra. Kirjan kolmas elokuvasovitus I Am Legend, pääosassaan Will Smith, sai ensi-iltansa vuonna 2007. Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen kutsuu Viimeistä miestä romaanin ensimmäistä filmatisointia ”tanakammaksi” ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. VideoHound’s Golden Movie Retriever antaa kaksi ja puoli tähteä neljästä.
The Julekalender

The Julekalender on tanskalainen vuonna 1991 valmistunut 24-osainen television huumoriohjelma, joka parodioi joulukalentereiksi kutsuttuja television lastenohjelmia. Sarjan pääosassa nähdään De Nattergale, johon kuuluivat Carsten Knudsen, Uffe Rørbæk Madsen sekä Viggo Sommer. Ohjelma esitettiin ensimmäistä kertaa TV 2-kanavalla joulukuussa 1991, ja uusintana vuosina 1994, 2001, 2008, 2010, 2011, 2012, 2017 ja 2018. Sarjan sisäkohtaukset kuvattiin Saks Film & TV:n studioilla Aarhusissa Tanskassa kesällä 1991, ja ulkokuvaukset tehtiin Bjerager-nimisessä kylässä vuonna 1991. Sarjan laulut nauhoitettiin kesällä 1991. Sarjassa esitetyistä lauluista julkaistiin albumi nimellä De Nattergale: Songs from The Julekalender vuonna 1991. Sarja on julkaistu VHS-kasetilla ja DVD-levyllä. Tontut asuttivat aikoinaan Tanskaa eläen luolissa eri puolilla maata. Ilkeät Nåså-hirviöt kuitenkin häätivät heidät, ja luolat tuhottiin. Kaukana muualla, vanha tonttu nimeltä Old Nok (Poul Bundgaard) tekee kuolemaa, sillä hänen elämänsä sävelmää soittava soittorasia on pysähtymisen partaalla. Hansi (Uffe Rørbæk Madsen), Gynter (Carsten Knudsen) ja Fritz (Viggo Sommer) -nimiset tontut lähtevät lentokoneella matkaan hakemaan soittorasian vetoavaimen Jylandissa sijaitsevasta luolasta, joka säästyi Nåså-hirviöiden tuholta. Apunaan heillä on suuri kirja, jossa on ratkaisu kaikkiin punnistavaulmiin
Herbert Mullin

Herbert Williams Mullin (18. huhtikuuta 1947 – 18. elokuuta 2022) oli yhdysvaltalainen sarjamurhaaja. Hän surmasi 1970-luvun alussa 13 henkilöä Kaliforniassa. Hänen oikeudenkäynnissään puolustus väitti hänen kuulleen tappamaan käskeviä ääniä, mikä viittaa paranoidiseen skitsofreniaan.Mullin kuuli päänsä sisällä äänen, joka käski häntä uhraamaan ihmisiä, jotta Kalifornian rannikot saataisiin pelastettua. Mullin kutsui ääntä ”kuolemanlauluksi”. Hänet tuomittin elinkautiseen vankeuteen kahdesta ensimmäisen asteen ja 11 toisen asteen murhasta. Mullin kuoli 75-vuotiaana elokuussa 2022.
Jakob Wallin

Jakob Wallin (9. kesäkuuta 1809 Muhos – 10. kesäkuuta 1868 Muhos) oli suomalainen taidemaalari. Jakob Wallinin vanhemmat olivat Oulun läänin lääninviskaali Olof Wallin (k. 1846) ja Sofia Kranck. Hän kävi Oulun triviaalikoulua ja tuli ylioppilaaksi Turussa 1826. Hän oleskeli Tukholmassa vuosina 1835–1836 ja Helsingissä 1837–1838, kunnes palasi Muhokselle, jossa hän omisti maatilan Laitasaaren kylässä. Wallinin säilyneitä maalauksia ovat muun muassa hänen itsensä Muhoksen kirkolle lahjoittama suurikokoinen maalaus Ristiltäotto vuodelta 1836 ja Pohjois-Pohjanmaan museon akvarelli Oulun palo 1822. Wallin maalasi myös Utajärven kirkon ensimmäisen alttaritaulun vuonna 1838. Kirkon uudistamistöiden yhteydessä vuonna 1894 taulu oli varastoituna väliaikaisesti navettaan. Taulu paloi navetan mukana.
Charles Payraudeau

Benjamin Charles Marie Payraudeau (1798–1865) oli ranskalainen eläintieteilijä. Payraudeau oli Jean-Baptiste Lamarckin seuraaja Pariisin Muséum National d'Histoire Naturellen professorina. Vuosina 1824–1825 hän perehtyi Korsikan luontoon ja kuvaili 71 uutta nilviäislajia. Payraudeau nimesi linnuista välimerenlokin (Larus audouinii) ja karimetson alalajin Phalacrocorax aristotelis desmarestii. Vuonna 1868 perustettiin La Chaize-le-Vicomteen Le Musée Charles Payraudeau, jossa on esillä osa Payraudeaun kokoelmista.
GoSupermodel

goSupermodel on vuonna 2006 perustettu nuorille tytöille suunnattu peliyhteisö internetissä. Suomenkielinen sivusto avasi ovensa marraskuussa 2007. Sivusto oli ensin ilmainen, mutta sen käytön vähentyessä goSupermodelista tuli maksullinen, eli pelaajan piti ostaa Superpassi, jotta pystyi pelaamaan omalla mallillansa. Sivuston alkuperämaa oli Tanska, mutta sivut oli käännetty myös suomeksi, ruotsiksi, hollanniksi, saksaksi ja norjaksi. Peli oli käytössä myös englannin kielellä, mutta se poistettiin 24. huhtikuuta 2012. Sivusto oli watAgamen tuotantoa. Eniten käyttäjiä oli Suomessa. GoSupermodel oli tarkoitettu kaikenikäisille tytöille, mutta suunnattu etupäässä noin 10-15-vuotiaille. Ideana oli luoda malli, jolle sai ostaa kaupasta vaatteita, hankkia mainetta ja rahaa pelaamalla tai luomalla lehtiä. Rahaa tai timantteja sai myös vaihtamalla tai huutokauppaamalla vaatteita. Sivustolla oli suuri keskustelupalsta "Foorumi", jolla käyttäjät saivat keskustella keskenään eri palstoilla
Harvey Pulford

Ernest Harvey Pulford (22. huhtikuuta 1875 – 31. lokakuuta 1940) oli kanadalainen monipuolisuusurheilija, joka 1800- ja 1900-lukujen vaihteen molemmin puolin saavutti kansallista menestystä lacrossessa, kanadalaisessa jalkapallossa, nyrkkeilyssä, paddlingissa, soudussa ja ennen kaikkea jääkiekossa. Hän voitti neljä Stanley Cupia Ottawa Hockey Clubissa. Pulford valittiin ensimmäisen 12 pelaajan mukana Hockey Hall of Fameen vuonna 1945. Vuonna 1966 hänet valittiin myös Ottawa Sports Hall of Fameen. Hockey Hall of Famessa hän oli Russell Bowien, Harry Westwickin ja Alf Smithin kanssa siinä ryhmässä, jonka jäsenet olivat pelanneet 1800-luvun puolella.
Eleonora

Eleonora on naisen etunimi. Suomessa se esiintyy myös muodossa Eleonoora. Nimi johtuu ranskalaisesta nimestä Eleanor, joka tarkoittaa "toinen Aenor", kun eräällä äidillä ja hänen tyttärellään oli sama nimi. Lähtömuotona on arabialainen nimi Ellinor, joka merkitsee "Jumala on valoni". Eleonoran lyhentymämuotoja ovat Elli, Noora ja Leonora. Suomessa Ellin, Eleonooran, Nooran ja Leonoran nimipäivä on 11. heinäkuuta. Maaliskuuhun 2025 mennessä Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan ollut noin 1 690 Eleonoora-nimen saanutta naista ja muutama mies. Eleonora-nimen on vastaavasti saanut 2 896 naista ja muutama mies.
Luettelo Nobel-palkinnon saaneista naisista

Tämä on kronologinen luettelo naispuolisista Nobelin palkinnon saajista. Vuoteen 2023 mennessä 64 naista on saanut Nobel-palkinnon. Ainoa kaksi Nobel-palkintoa saanut nainen on Marie Curie, joka palkittiin saavutuksistaan vuonna 1903 fysiikassa ja vuonna 1911 kemiassa. Nobelin palkintoja alettiin jakaa vuonna 1901, mutta varsinkin 1900-luvun alkupuolella vain harvoin nainen sai palkinnon. Taloustieteen palkinto perustettiin Ruotsin keskuspankin lahjoitusvaroilla vuonna 1968. Nobelin fysiikan, kemia ja taloustieteen palkintojen saajista päättää Ruotsin kuninkaallinen tiedeakatemia. Lääketieteen palkinnoista päättää Karoliininen instituutti ja rauhanpalkinnoista Norjan suurkäräjien asettama komitea.. (jaettu Pierre Curien ja Henri Becquerelin kanssa) (jaettu Nicholas Murray Butlerin kanssa) (jaettu Frédéric Joliotin kanssa) (jaettu John Raleigh Mottin kanssa) (jaettu Carl Ferdinand Corin ja Bernardo Alberto Houssayn kanssa) (jaettu Eugene Wignerin ja J. Hans D. Jensenin kanssa) (jaettu Shmuel Yosef Agnonin kanssa) (jaettu Roger Guilleminin ja Andrew Schallyn kanssa) (jaettu Alfonso García Roblesin kanssa) (jaettu Stanley Cohenin kanssa)