nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Dissosiaatiohäiriö

Dissosiaatio- eli konversiohäiriöllä (F44) tarkoitetaan joko sivupersoonahäiriötä taikka ruumiillisia tai kognitiivisia oireita, joiden tulkitaan johtuvan psykiatrisesta sairaudesta, koska niille ei ole löytynyt somaattista syytä. Dissosiatiivisia ruumiillisia oireita kutsuttiin aiemmin hysteriaksi. Nykypsykiatriassa ajatellaan, että dissosiaatiohäiriöt ovat seurausta vakavasta, usein pitkäaikaisesta erityisesti lapsuusiällä tai varhaisella aikuisiällä koetusta traumatisaatiosta. Dissosiatiivisille oireille on ominaista se, etteivät tunteet, ajatukset, aistimukset ja teot toimi yhteistyössä keskenään. Tämän seurauksena potilas saattaa olla muistamaton tekemisilleen, kokea vuorotellen itsensä tunnekylmäksi tai joutua ylivoimaisten tunteiden valtaan tai kokea selittämättömiä ruumiillisia oireita. Vakavissa dissosiaatiohäiriöissä potilaan identiteettikäsitys on häiriintynyt, ja hän voi jopa esiintyä useina eri henkilöinä (dissosiatiivinen identiteettihäiriö). lähde? Dissosiaatiolla (erottuminen tai hajoaminen) tarkoitetaan psykiatriassa prosessia, jossa osaa keskushermostoon saapuvasta tiedosta ohjataan erilleen muusta informaatiosta. Ajatuksia, tunteita, aistimuksia ja tekoja ei yhdistetä toisiinsa mielekkääksi kokonaisuudeksi, ja vain osa tästä informaatiosta pääsee henkilön tajuntaan. Dissosiaation sanotaan purkautuvan, kun erilleen ohjattu informaatio liitetään takaisin muuhun keskushermostossa olevaan tietoon, eli kun erillään olleet tunne- ja aistikokemukset yhdistetään toisiinsa, ja kokonaisuus viedään normaalin muistiaineksen joukkoon. Dissosiaatio on tavallinen puolustusmekanismi ihmisen joutuessa uhkaavaan tilanteeseen. Jotta henkinen kuormitus ei kävisi ylivoimaiseksi, aivot ”pilkkovat” kokemuksen pienemmiksi osasiksi, jotka myöhemmin liitetään takaisin yhdeksi kokonaisuudeksi ja integroidaan taas tavalliseksi muistoksi. Dissosiaatiohäiriöistä puhutaan, kun dissosiaation käyttö lisääntyy häiritseviin mittasuhteisiin ja aiheuttaa vaikeuksia potilaan jokapäiväisessä elämässä
Paul Nitsche

Hermann Paul Nitsche (25. marraskuuta 1876 – 25. maaliskuuta 1948) oli saksalainen psykiatri, joka työskenteli natsi-Saksassa vajaamielisten, mielisairaiden ja muiden ”epätoivottujen” henkilöiden surmaamiseen tarkoitetun T-4-eutanasiaohjelman johdossa. Nitsche oli Sonnensteinin klinikan vastaava johtaja vuosina 1913–1918 ja johtaja 1928–1939. Vuonna 1940 hänestä tuli T-4-ohjelman johtaja Werner Heyden jälkeen. Nitsche tuomittiin kuolemaan lääketieteellisistä sotarikoksista ja rikoksista ihmisyyttä vastaan Dresdenissä ja teloitettiin giljotiinilla 1948.
Half-Life: Decay

Half-Life: Decay on Gearbox Softwaren kehittämä ja Sierra Entertainmentin julkaisema lisäosa ensimmäisen persoonan ammuntapelille Half-Life. Decay julkaistiin PlayStation 2:lle vuonna 2001. Muiden Gearboxin kehittämien lisäosien tapaan Decay sijoittuu alkuperäisen Half-Lifen tapahtumiin. Pelattavina päähahmoina pelissä ovat Gordon Freemanin kollegat, tohtorit Gina Cross ja Colette Green. Pelissä on yhdeksän tasoa ja yksi bonustaso, jossa ohjataan kahta vortigauntia. Decaytä ei poikkeuksellisesti julkaistu muiden lisäosien tavoin Windowsille. Peli on kuitenkin fanien voimin käännetty Half-Lifen modifikaatioksi, sekä pelistä on kehitteillä uudelleentehty sekä yksinpelattava versio. Half-Life: Decay on toimintavetoinen ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli on monilta osin poikkeuksellinen lisäosa Half-Life-pelisarjaan, sillä se painottuu tehtävien suorittamiseen yhteistyön avulla. Pelaajat ohjaavat kahta Gordon Freemanin kollegaa tohtori Gina Crossia (Lani Minella) ja Colette Greenia (Kathy Levin), joiden silmin tapahtumat kuvataan. Toisin kuin aiemmilla pelattavilla hahmoilla, Decay:n protagonisteilla on ääninäyttelijät. Päästyään pääpelin läpi pelaajat saavat ohjattavakseen kaksi vortigaunt-olentoa lisäkentässä
Subjekti (filosofia)

Subjekti (lat. subiectum; m.kreik. hypokeimenon) on olio, jolla on subjektiivisia kokemuksia ja joka on suhteessa muihin entiteetteihin (objekteihin) ja saa niiltä informaatiota. Tällöin subjekti on siis havainnoija ja objekti se mitä havaitaan. Logiikassa subjekti on se, josta jotakin väitetään eli predikoidaan. Subjektin käsite on keskeinen erityisesti mannermaisessa filosofiassa, jossa se on keskeinen termi ihmisen autonomiaa ja minän luonnetta koskevissa keskusteluissa. Kriittisessä teoriassa ja psykologiassa subjektiivisuus käsittää myös teot ja diskurssit, jotka tuottavat yksilöitä. Antiikin ja keskiajan ajattelusta voidaan erottaa kolme merkitystä termille subjekti: 1) Ontologisesti, jokainen olio ominaisuuksien, aksidenssien, toiminnan tai olemuksen kantajana; verrattavissa substanssin käsitteeseen; 2) loogisesti tai kieliopillisesti, subjekti sinä lauseen osana, josta väitetään jotain; ja 3) tieteen subjekti yleisesti (vrt. englannin subject matter). René Descartesia voidaan pitää nykyaikaisen subjektiajattelun perustajana. Hän käyttää termiä Mietiskelyissään kuitenkin edelleen merkityksessä, joka edeltää nykyajan filosofiassa esiintyvää merkitystä: hän kutsuu sielua subjektiksi sikäli, että se on ajatusten tai ideoiden (cogitationes) kantaja
Massimo Moratti

Massimo Moratti (s. 16. toukokuuta 1945 Bosco Chiesanuova, Italia) on italialainen liikemies, joka tunnetaan parhaiten jalkapalloseura Internazionale Milanon entisenä omistajana ja puheenjohtajana. Morattin suku lukeutuu Italian varakkaimpiin. Hän on muun muassa öljy-yhtiö Sarasin omistajia. Morattin isä Angelo toimi Interin puheenjohtajana sen kultakaudella 1960-luvulla. Hän on pyrkinyt nostamaan seuran vastaavanlaiseen menestykseen. Moratti on toiminut Interin puheenjohtajana vuosina 1995–2004 ja uudelleen vuodesta 2006 lähtien. Hänen kaudellaan seura ei ole yleensä saavuttanut odotettua menestystä. Morattin aikana Inter onkin tullut tunnetuksi lähinnä lukuisista valmentajanvaihdoksista ja kalliista pelaajahankinnoista. Seura on saavuttanut hänen aikanaan UEFA Cupin voiton (1998), Mestarien liigan voiton (2010) seurajoukkueiden maailmanmestaruuden (2010) viisi Italian-mestaruutta (2006, 2007, 2008, 2009, 2010), kolme Italian cupin voittoa (2005, 2006, 2010) ja kolme Italian supercupin voittoa (2005, 2006, 2010). Kaudella 2009/2010 Inter onnistui voittamaan ensimmäisenä italialaisena seurana harvinaisen triplan voitettuaan mestareiden liigan Serie A:n ja Italian cupin
Hermès

Hermès [ɛʁmɛs] on vuonna 1837 perustettu ranskalainen luksustuotteiden suunnittelija, valmistaja ja markkinoija. Liike aloitti satulakauppana. Hermès on erikoistunut nahkatuotteisiin, asusteisiin ja parfyymeihin. Yhtiön tunnistaa hevoskärrylogosta. Hermès-tuotteita myydään vain Hermès-myymälöissä sekä virallisessa verkkokaupassa. Yhtiö tunnetaan hinnakkaista luksustuotteistaan: esimerkiksi kuuluisan Birkin-käsilaukun lähtöhinta on noin 6000 dollaria. Hermès on saavuttanut mainetta myös laajoilla, muutaman kerran vuodessa vaihtuvilla solmiomallistoillaan. Suomea lähin Hermèsin edustus löytyy Tukholmasta. Hermèsin suvulla oli vuoden 2017 lopulla hallussaan 66 prosenttia yhtiön osakepääomasta ja äänimäärästä. Axel Dumas on toiminut yhtiön toimitusjohtajana vuodesta 2013, mutta tämä lisäksi Hermèsin sukua edustava Émile Hermès SARL nimittää yhtiölle toisen toimitusjohtajan. Tässä tehtävässä on vuodesta 2006 toiminut Henri-Louis Bauer.
Liisi Kivioja

Liisa (Liisi) Kivioja (o.s. Kari, ent. Paakkari; 10. tammikuuta 1859 Siikajoki – 30. lokakuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen kansakoulunopettaja, pankinjohtaja ja Suomalaisen puolueen kansanedustaja ensimmäisissä eduskunnissa. Kivioja oli siikajokisen räätälin tytär, joka pääsi itseopiskelun avulla Jyväskylän seminaariin ja valmistui sieltä 1881 kansakoulunopettajaksi. Hän toimi kansakoulunopettajana Vähässäkyrössä 1881–1882 ja Oulunsalossa 1882–1888. Mentyään naimisiin pastori Aapeli Kiviojan vuonna 1888 hän muutti miehensä kanssa Yhdysvaltoihin, jossa he asuivat vuosina 1891–1897. Suomeen paluun jälkeen Kivioja hoiti kotitaloutta ja toimi myös vt. kansakoulunopettajana vuosina 1897–1910. Kansanedustajakautensa jälkeen Kivioja oli Kuopion vanhain sokeain työkoulun johtajana 1910–1918 ja Kansallis-Osake-Pankin Kalajoen asioimiston johtajana 1918–1925
Matti Merivirta

1800-luku 1900-luku Mathias (Matti) Merivirta (vuoteen 1906 Matias Sjöström, 21. lokakuuta 1866 Pori – 7. syyskuuta 1944 Kesälahti) oli suomalainen pappi, joka toimi Suomen Kristillisen Työväen Liiton kansanedustajana vuosina 1907–1908. Merivirran vanhemmat olivat Noormarkun Finbyssä syntynyt vaskiseppämestari Matti Merivirta vanhempi (synt. Matias Sjöström, 1835–1922) ja Kauhajoelta kotoisin ollut Amanda Lovisa Svanborg (1835–1916). Hänen isänsä oli rukoilevaisissa vaikuttanut maallikkosaarnaaja, jonka koti toimi myös liikkeen jäsenten kokoontumispaikkana. Merivirta kirjoitti ylioppilaaksi Porin yksityislyseosta vuonna 1887, jonka jälkeen hän opiskeli Helsingin yliopistossa. Merivirta suoritti teologisen erotutkinnon 1893 ja sai samalla pappisvihkimyksen. Pastoraalitutkinnon hän suoritti vuonna 1897. Merivirta työskenteli ylimääräisenä pappina Kakskerrassa 1893–1897 ja Ikaalisissa 1897–1898. Vuosina 1898–1900 hän oli saarnaajana ja opettajana Hämeenkyrössä toimineessa Sasslinin koulussa. Tämän jälkeen Merivirta oli kappalaisena Pyhämaalla 1900–1904 ja Hirvensalmella 1904–1910, kunnes hänet valittiin Kesälahden kirkkoherraksi
Itämeren merellisen ympäristön suojelukomissio

Itämeren merellisen ympäristön suojelukomissio eli Helsingin komissio tai HELCOM (engl. Helsinki Commission) on Helsingin sopimuksen (engl. Helsinki Convention) allekirjoittajavaltioiden perustama hallitusten välinen organisaatio, joka toimii alueellisen ympäristöpoliittisen päätöksenteon foorumina Itämeren suojelussa. HELCOMin jäseninä ovat kaikki Itämeren rannikkovaltiot – Latvia, Liettua, Puola, Ruotsi, Saksa, Suomi, Tanska, Venäjä ja Viro sekä Euroopan unioni. Komissio kokoontuu vuosittain ja ministerikokouksia järjestetään yleensä kolmen vuoden välein. Helsingin sopimus allekirjoitettiin alun perin vuonna 1974 ja päivitettiin vuonna 1992. Sopimus velvoittaa jäsenvaltioita vähentämään Itämeren kuormittumista maalta, mereltä ja ilmasta, suojelemaan meriluontoa sekä edistämään meren luonnonvarojen kestävää käyttöä. Sopimuksen nykyinen versio tuli voimaan vuonna 2000. HELCOMin päätehtäviin kuuluu muun muassa ympäristön tilan seuranta, suojelutoimien kehittäminen, meriympäristön saastumisen vähentäminen ja kestävän merenkulun edistäminen. Sen suositukset ja päätökset tukevat kansainvälisiä ympäristötavoitteita, kuten YK:n kestävän kehityksen tavoitteita (Agenda 2030) ja biodiversiteettisopimuksia. HELCOMin työtä ja kokouksia koordinoi HELCOMin sihteeristö, joka sijaitsee Helsingissä.
Atle Skårdal

Atle Skårdal (s. 17. helmikuuta 1966 Lunde, Telemark, Norja) on norjalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä. Vuosina 2005–2019 hän toimi FIS:n kilpailun johtajana naisten alppihiihdon maailmancupissa. Skårdal on supersuurpujottelun maailmancupin voittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari. Skårdal kilpaili kansainvälisellä tasolla vuosina 1985–1997. Hän voitti supersuurpujottelun maailmanmestaruuden Sierra Nevadassa 1996 29 sadasosasekunnin erolla Patrik Järbyniin. Seuraavana vuonna hän uusi mestaruutensa Sestrieressä voitettuaan Lasse Kjusin 0,21 sekunnilla. Moriokan MM-kilpailuissa 1993 hän sijoittui syöksylaskussa toiseksi 0,60 sekuntia Urs Lehmannille hävinneenä. Skårdal voitti supersuurpujottelun maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 1995–1996. Syöksylaskun maailmancupin yhteiskilpailussa hän sijoittui kolme kertaa toiseksi. Skårdal voitti yhteensä seitsemän maailmancupin osakilpailua ja sijoittui 26 kertaa kolmen parhaan joukkoon
29 (luku)

29← 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 → 29 (kaksikymmentäyhdeksän) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 28 ja seuraa luku 30.
Jänisintiaanit

Jänisintiaanit (engl. hare) elävät havumetsän ja tundran rajalla itäisen Kanadan subarktisen alueen pohjoisosassa napapiirin tienoilla Luoteisterritorioissa. Eurooppalaiset antoivat heille tämän nimen koska lumikenkäjänis oli kansalle merkittävin ruoan ja vaatteiden lähde. Heidän kielensä kuuluu athabasca-kieliin. Luoteessa ja idässä tundralla asuu eskimoita. Jänisintiaanien asuma-alue on Suurelta karhujärveltä länteen, pohjoiseen ja luoteeseen MacKenzie-joen laaksossa ja tästä itään. Viiden jänisintiaaniheimon asuma-alue Fort Normanin ja Suuren Karhujärven väliseudulla ulottuu Mackenzie-jokilaaksosta Yukonin territorion ja vuorten rajalta Nunavutin rajalle. Lännessä on Suuresta Karhujärvestä länteen ja luoteeseen on metsää, ja sen itäpuolella Suuresta karhujärvestä pohjoiseen tundran ja metsän siirtymävyöhyke, ja aivan seudun itäosissa tundraa. Jänisintiaanien asuinalueella elää sekä metsäkaribua että arktisempaa avomaan karibua. Suuressa osassa aluetta on jatkuva ikirouta. Lähetyssaarnaajat saapuivat alueelle 1800-luvun puolivälin jälkeen. Tuolloin jänisintiaaneja oli ehkä 700-800
Tuttu Paristo

Tuttu Paristo on työparin Elsa Soini (1893–1952) ja Seere Salminen (1894–1977) yhteinen nimimerkki. Parin tunnetuin työ on radion sarjakuunnelmaklassikko Suomisen perhe, jota kirjoittajapari teki vuosina 1938–1952. Soinin kuoleman jälkeen Salminen jatkoi sarjan kirjoittamista yksinään nimimerkillä Tuttu vuoteen 1958 saakka.
Ansar al-Islam

Ansar al-Islam Kurdistan (kurdiksi: ئەنسارولئیسلام له کوردستاندا) oli kurdeista ja arabeista koostunut islamilainen terroristijärjestö, joka toimi Irakissa ja Syyriassa. Järjestön arabit olivat Irakista, Saudi-Arabiasta ja Jemenistä. Järjestö perustettiin vuonna 2001 ja se taisteli etenkin Kurdistanin isänmaallista liittoa, Irakin armeijaa ja Irakia miehittäneen koalition joukkoja vastaan. Ansar al-Islam liittyi Isis-järjestöön vuonna 2014 otettuaan ensin sen kanssa yhteen useaan otteeseen. Ansar al-Islam perustettiin vuonna 2001 usean erillisen kurdi-islamistijärjestön yhteenliittymänä. Järjestön johtoon nousi Mullah Krekar. Ansar al-Islamilla oli sen perustamisesta lähtien läheiset yhteydet al-Qaidaan ja Osama bin Ladeniin. Järjestö sai kansainvälistä huomiota vuonna 2003, jolloin George W. Bushin hallinto väitti järjestön olleen linkki Saddam Husseinin johtaman Irakin hallinnon ja al-Qaidan välillä. Yhteys jäi todistamatta, mutta siihen vedottiin useaan otteeseen, kun Irakin sotaa puolustettiin sittemmin julkisuudessa. Järjestö oli joka tapauksessa antanut turvapaikan monille al-Qaidan jäsenille, jotka olivat paenneet Afganistanista Yhdysvaltojen miehitettyä maan vuonna 2001. Hieman Yhdysvaltojen johtaman koalition hyökkäyksen jälkeen maaliskuussa 2003 Irakin Kurdistanin ja koalition joukot aloittivat hyökkäyksen Ansar al-Islamin joukkoja vastaan
Vihan hedelmät

Vihan hedelmät (engl. The Grapes of Wrath) on John Steinbeckin vuonna 1939 ilmestynyt romaani. Kirja voitti Pulitzer-palkinnon 1940 ja oli yksi merkittävimmistä syistä siihen, että Steinbeck sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon 1962. Romaania on myyty maailmanlaajuisesti yli 14 miljoonaa kappaletta. Yhdysvalloissa sitä luetaan usein yliopistojen ja lukioiden kirjallisuuskursseilla. Vuonna 1940 John Ford ohjasi romaanista elokuvaversion, pääosassa Henry Fonda. Kirja ja elokuva poikkeavat toisistaan huomattavasti loppuratkaisujensa osalta. Suomeksi kirja julkaistiin vuonna 1944. Sen suomensi Alex Matson ja kustansi Tammi. Vuonna 2016 teoksesta ilmestyi uusi Raimo Salmisen suomennos Tammen Keltaisessa kirjastossa. Steinbeck kirjoitti Vihan hedelmät nykyisen Monte Serenon alueella sijaitsevassa kodissaan Kaliforniassa. Hänen silloinen vaimonsa Carol keksi kirjan nimen
Geber

Abu Musa Jābir ibn Hayyān al-Bariqi al-Azdi (arabiaksi جابر بن حيان) (n. 721–n. 815), tunnettu lännessä latinalaistetulla nimellään Geber oli persialaissyntyinen yleisnero, jota on kutsuttu "kemian isäksi". Geber oli myös alkemisti, astrologi, tähtitieteilijä, filosofi, fyysikko ja apteekkari. Geber syntyi Umaijadien hallitsemassa nykyisessä Iranissa noin vuonna 721 tai 722. Hänen isänsä tuki abbasideja, jäi kiinni ja teloitettiin. Perhe pakeni Jemeniin, missä Jābir ibn Hayyān kasvoi ja opiskeli Koraania, matematiikkaa ja muita tieteitä. Abbasidien noustua valtaan Jabir palasi Kufaan, missä hän vietti pääosan elämästään. Hän kehitti monia kemian menetelmiä, ja kirjasi muun muassa ensimmäisenä typpihapon synteesin noin vuonna 800. Islamin saavutuksia esittelevä näyttely "1001 Inventions" kertoo, että Jabir ibn Hayyan keksi tislaamisen vuoden 800 tienoilla, muutti alkemian kemiaksi ja löysi monia kemiallisia perusasioita, jotka ovat edelleen käytössä. Todellisuudessa tislaaminen ilmeisesti tunnettiin jo Babyloniassa 1 200 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Monet asiat, jotka ovat menneet Jabir ibn Hayyanin nimiin ovat todellisuudessa peräisin Espanjassa 1300-luvulla eläneeltä henkilöltä, joka otti käyttöönsä Jabarin latinisoidun nimen Geber saadakseen ajatuksilleen enemmän arvovaltaa
Marie Braun

Marie Johanna Philipsen-Braun (22. kesäkuuta 1911, Rotterdam − 23. kesäkuuta 1982, Gouda) oli alankomaalainen uimari ja olympiavoittaja. Hän voitti 100 metrin selkäuinnin olympiakultaa Amsterdamissa 1928. Hän voitti kyseisissä kilpailuissa myös hopeaa 400 metrin vapaauinnissa. Hän voitti urallaan neljä Euroopan mestaruutta ja kaksi hopeaa. Vuonna 1980 hänet valittiin International Swimming Hall of Famen jäseneksi. 1924: Sybil Bauer |1928: Marie Braun |1932: Eleanor Holm |1936: Nida Senff |1948: Karen Harup |1952: Joan Harrison |1956: Judy Grinham |1960: Lynn Burke |1964: Cathy Ferguson |1968: Kaye Hall |1972: Melissa Belote |1976: Ulrike Richter |1980: Rica Reinisch |1984: Theresa Andrews |1988: Kristin Otto |1992: Krisztina Egerszegi |1996: Beth Botsford |2000: Diana Mocanu |2004: Natalie Coughlin |2008: Natalie Coughlin |2012: Missy Franklin |2016: Katinka Hosszú |2020: Kaylee McKeown |2024: Kaylee McKeown 1927: Marie Braun |1931: Marie Braun |1934: Rie Mastenbroek |1938: Ragnhild Hveger |1947: Karen Harup |1950: Greta Andersen |1954: Ágota Sebő |1958: Jans Koster |1962: Adrie Lasterie |1966: Claude Mandonnaud |1970: Elke Sehmisch |1974: Angela Franke |1977: Petra Thümer |1981: Ines Diers |1983: Astrid Strauß |1985: Astrid Strauß |1987: Heike Friedrich |1989: Anke Möhring |1991: Irene Dalby |1993: Dagmar Hase |1995: Franziska van Almsick |1997: Dagmar Hase |1999: Camelia Potec |2000: Jana Klotškova |2002: Jana Klotškova |2004: Laure Manaudou |2006: Laure Manaudou |2008: Federica Pellegrini |2010: Rebecca Adlington |2012: Coralie Balmy |2014: Jazmin Carlin |2016: Boglárka Kapás |2018: Simona Quadarella |2020: Simona Quadarella |2022: Isabel Marie Gose
Carthago Novan piiritys

209 eaa. Carthago Nova, Hispania (nykyinen Cartagena) Rooman voitto Rooman tasavalta Karthago Publius Cornelius ScipioGaius Laelius Mago 25 000 jalkaväkeä2 500 ratsumiestä35 kaleeria 1 000 hyvin koulutettua ja aseistettua miestä2 000 nostoväkeä ? ? Carthago Novan piiritys käytiin toisen puunilaissodan aikana vuonna 209 eaa. Piirityksessä roomalaisen kenraali Publius Cornelius Scipion joukot valloittivat Carthago Novan, joka oli karthagolaisten tärkein kaupunki Hispaniassa. Cannaen taistelussa 216 eaa. karthagolainen kenraali Hannibal oli lyönyt suuren roomalaisarmeijan. Siitä lähtien roomalaiset välttivät taistelukosketusta Hannibalin armeijan kanssa ja yrittivät sulkea sen eteläiseen Italiaan. Cannaen taistelun jälkeen roomalaiset lähettivät joukkojaan Iberian niemimaalle (Hispania) estäen näin sotatarvikkeiden kuljetuksen Hannibalille. 217 eaa. Scipio saapui Iberiaan. Hän nousi maihin Emporionissa, joka oli kreikkalainen siirtokunta. Scipiolla oli mukanaan 10 000 miestä, joten Hispaniassa olevan roomalaisarmeijan koko nousi 28 000 jalkaväkimieheen ja 3 000 ratsumieheen. Scipio alkoi heti koota tietoa vihollisen ryhmityksistä ja vahvuudesta
GOD TV

GOD TV (alun perin Christian Channel Europe) on maailmanlaajuinen kristillinen tv-kanava. Sen perustivat Rory ja Wendy Alec Englannissa tammikuussa 1995. Tammikuussa 2002 lähetykset siirrettiin Israeliin, jolloin näkyvyysalueen arvioitiin olevan 15 satelliitin avulla 80 % maapallosta. Israelista se lähettää kuutta kanavaansa eri puolille maailmaa ympäri vuorokauden: GOD TV USA; the GOD Channel UK; GOD Europe; the GOD Channel, Africa; the GOD Channel, Asia; and the GOD Channel, Australasia. GOD TV:n pääkonttori on Washingtonissa ja maailmanlaajuisen ohjelmiston lähetyskeskus on Jerusalemin keskustassa. Kanavalla on studioita myös Englannissa, Yhdysvalloissa ja Israelissa. Toimistoja yhtiöllä on Englannissa, Saksassa, Tanskassa, Etelä-Afrikassa, Intiassa, Hongkongissa, Floridassa ja Norjassa. Vuonna 2007 yhtiön vuosibudjetti oli 20 miljoonaa puntaa, josta 68 % tuli lahjoituksina ja 19 % sponsoroituna ohjelma-aikana. Sen on sanottu olevan kolmanneksi suurin kristillinen TV-yhtiö Trinity Broadcasting Networkin ja texasilaisen Daystar Television Networkin jälkeen. GOD TV:n vakituisia sisällöntuottajia ovat muun muassa Mike Bickle, Reinhard Bonnke, Benny Hinn, T. D. Jakes, Joyce Meyer, Nathan Morris, Hillsong-seurakunta, Brian Houston, David Pawson ja Andrew Wommack
Andy Pettitte

Andrew Eugene "Andy" Pettitte (s. 15. kesäkuuta 1972) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän on toiminut vasenkätisenä aloittavana syöttäjänä New York Yankeesissa vuosina 1995–2003 ja jälleen vuodesta 2007. Välissä hän pelasi vuosina 2004–2006 Houston Astros -joukkueessa. Pettitte syntyi Baton Rougessa, Louisianassa, ja opiskeli Deer Park High Schoolissa Teksasissa. Hän teki Major League -debyyttinsä 29. huhtikuuta 1995 ja voitti vuoden 2003 Warren Spahn Awardin.
Erich Kretschmann

Erich Kretschmann (1887–1973) oli saksalainen matemaatikko. Hän väitteli Berliinin yliopistossa vuonna 1914 ohjaajinaan Max Planck ja Heinrich Rubens. Väitöstyö liittyi Albert Einsteinin suhteellisuusteoriaan ja sen otsikko oli "Eine Theorie der Schwerkraft im Rahmen der ursprünglichen Einsteinschen Relativitätstheorie". Kretchmann on kuuluisin vuonna 1917 tekemistään kommenteista kovarianssin roolista Einsteinin vuonna 1915 julkaisemassa yleisessä suhteellisuusteoriassa.  Yleisen suhteellisuuden periaatteen mukaan fysiikan lait ovat samat kaikille havaitsijoille, riippumatta siitä ovatko ne kiihtyvässä liikkeessä, tasaisessa liikkeessä tai paikallaan. Yleisen kovarianssin mukaan fysiikan lait ovat samat kaikissa koordinaatistoissa. Monet Kretschmannin artikkeleista ovat niin vaikeatajuisia, etteivät ne saaneet huomiota heti ilmestyessään.
Oscar-kunniapalkinto

Oscar-kunniapalkinto on Oscar-palkinto, joka annetaan henkilölle, tuotantoyhtiölle, järjestölle tai instituutiolle merkittävästä työstä elokuvamaailmassa. Toisin kuin muut Oscar-palkinnot, kunniapalkinto ei ole koko akatemian äänestämä. Vuoteen 1949 asti sen nimenä oli "erikoispalkinto" (engl. Special Award) ja sen jälkeen "kunniapalkinto" (engl. Honorary Award).
Bertil (Ruotsin prinssi)

Prinssi Bertil (Bertil Gustaf Oskar Carl Eugén; 28. helmikuuta 1912 – 5. tammikuuta 1997), Hallandin herttua, oli Ruotsin kuningas Kustaa VI Aadolfin ja hänen ensimmäisen vaimonsa, prinsessa Margareetan kolmas poika. Hän opiskeli meriupseeriksi ja palveli toisen maailmansodan aikana Ruotsin sotilasasiamiehenä Lontoossa. Sotilasarvoltaan Bertil oli kontra-amiraali (1956). Bertilin vanhimman veljen kruununprinssi Kustaa Aadolfin kuoltua vuonna 1947 lento-onnettomuudessa jättäen jälkeensä alle vuoden vanhan poikalapsen ja muiden kruununperimykseen oikeutettujen luovuttua kruunusta hallitsijaksituloksi estävien avioliittojen vuoksi oli olemassa mahdollisuus, että Bertilistä voisi joskus tulla hallitsija. Tämän takia Bertil ei mennyt naimisiin walesilaisen aatelittoman Lilian Daviesin kanssa, sillä avioliitto olisi estänyt kuninkaaksi tulemisen. Sen sijaan he elivät hienovaraisesti yhdessä. Tämä järjestely oli kaikkien tiedossa ja sen tarkoituksena oli säilyttää kruununperimys kunnes kruununperillinen olisi riittävän vanha. Silloinen rouva Davies oli yksityisesti osa kuningasperhettä, mutta ei virallisesti. Bertilin isä eli kuitenkin riittävän kauan, jotta Bertilin veljenpoika prinssi Kaarle Kustaa pystyi seuraamaan häntä valtaistuimelle. Oltuaan yli kolmekymmentä vuotta epävirallisesti yhdessä, uusi kuningas hyväksyi Bertilin ja Lilianin avioitumisen, joka tapahtui 7