nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Modeemi

Modeemi (modulaattori/demodulaattori) on laite, joka moduloi digitaalisen signaalin analogiselle siirtotielle ja myös palauttaa (demoduloi) analogisesta signaalista digitaalisen signaalin. Modeemeja käytetään siirrettäessä tietoa esimerkiksi puhelinlinjoilla tai radioteitse (esimerkiksi matkapuhelimet, langattomat lähiverkot, Bluetooth-laitteet). Nykyään yhä useampi laite sisältää modeemin ja joissain laitteissa niitä voi olla monta, esimerkiksi useaa eri tietoliikennestandardia tukevassa matkapuhelimessa tai tietokoneessa. Sanaa modeemi käytetään välillä virheellisesti kaupallisessa viestinnässä kodin verkkoyhteyden osana käytettävistä laitteista, jotka ovat todellisuudessa esimerkiksi reitittimiä, eivätkä sisällä varsinaisia modeemin toimintoja. Ensimmäiset modeemit otettiin käyttöön SAGE-ilmatorjuntajärjestelmässä 1950-luvulla. Niiden kehittäjiin kuului John V. Harrington. Kaupallisia modeemeja tuli markkinoille tietokoneiden yleistymisen myötä 1960-luvulla.selvennä Vuonna 1981 julkistettu Hayes Smartmodem ja sen seuraajat vaikuttivat runsaastiselvennä BBS-järjestelmien käyttöön ja ylläpitoon. Unix-koneiden välinen UUCP-verkko toimi pitkälti modeemien varassa. Verkko välitti muun muassa sähköpostia ja Usenet-viestejä. Kiinteiden Internet-yhteyksien käyttöönotto yliopistojen ja verkon solmukohtien välillä vähensi modeemiyhteyksien tarvetta ja ne jäivät yhä enemmän kotikäyttäjien, pienyritysten ja syrjäisempien alueiden yhteysmuodoksi
Montesquieu

Charles-Louis de Secondat, La Brèden ja Montesquieun paroni (18. tammikuuta 1689 La Brède, lähellä Bordeaux’ta, Ranskan kuningaskunta – 10. helmikuuta 1755 Pariisi, Ranskan kuningaskunta) oli kuuluisa filosofi ja valistuksen ajan kirjailija. Hän oli koulutukseltaan juristi, mutta varallisuutensa ansiosta pystyi keskittymään kirjoittamiseen. Montesquieun tunnetuimmat teokset ovat Persialaisia kirjeitä (1721) ja De l’Esprit des Lois (1748, Lakien henki, ei suom.), jota pidetään hänen pääteoksenaan. De l’Esprit des Lois on laaja teos, jossa käsitellään monia lainsäädännön aloja ja vertaillaan eri maissa eri aikakausina voimassa olleita lain säännöksiä. Teos tunnetaan kuitenkin parhaiten siitä, että siinä Montesquieu esittelee vallan kolmijako-oppinsa, jolla on ollut hyvin suuri merkitys länsimaisten demokratioiden hallitusmuotojen kehitykselle. Montesquieu piti vallan keskittymistä pahimpana kansalaisten vapautta uhkaavana asiana. Hänen esittämänsä ratkaisu tähän uhkaan on vallan kolmijako-oppi, jonka mukaan lainsäädäntövallan, toimeenpanovallan ja tuomiovallan piti olla eri ihmisten käsissä. Pääteoksensa Lakien henki Montesquieu julkaisi anonyymisti vuonna 1748. Kirja sai paljon huomiota ja arvostusta Euroopassa ja Britannian Amerikan-siirtokunnissa
Meksiko

Meksikon sijainti Meksiko (esp. México), virallisesti Meksikon yhdysvallat (esp. Estados Unidos Mexicanos), on Pohjois-Amerikan eteläosassa sijaitseva 119,5 miljoonan asukkaan valtio, jonka rajanaapureita ovat Yhdysvallat, Belize ja Guatemala. Maan pääkaupunki on México. Meksiko on väkiluvultaan maailman suurin espanjankielinen maa. Se on Pohjois-Amerikan maista pinta-alaltaan kolmanneksi ja asukasluvultaan toiseksi suurin. Meksiko sijaitsee Pohjois- ja Etelä-Amerikan välisellä kannaksella. Sen pohjoinen rajanaapuri on Yhdysvallat, ja kaakossa sitä rajoittavat Guatemala ja Belize. Läntisellä ja eteläisellä rannikolla on Tyynimeri ja itäisellä rannikolla Meksikonlahti ja Karibianmeri. Meksikon eteläisimmät osat kuuluvat Keski-Amerikkaan, mutta suurin osa maasta on Pohjois-Amerikassa. Maa on suurimmaksi osaksi ylänköä tai vuoristoa, joka on jatketta Pohjois-Amerikan Kordillieereille. Suurin Meksikon maantieteellisistä alueista on Meksikon ylätasankoa, joka ulottuu Yhdysvaltain rajalta Méxicon eteläpuolelle
Meteoriitti

Meteoriitti on Maan tai muun taivaankappaleen pinnalle avaruudesta pudonnut "kivi" eli asteroidi, asteroidin osa, komeetta tai suuri meteoroidi. Avaruudessa liikkuvaa aurinkokunnan pienkappaletta sanotaan meteoroidiksi, suurempia asteroideiksi. Maan ilmakehään törmäävä meteoroidi kuumentaa sen eteen kehittyvän iskuaallon muutaman tuhannen asteen lämpöiseksi plasmaksi, joka meteoriitin taakse jäävän vanan kanssa aiheuttaa näyttävän valoilmiön nimeltä meteori ja kappaleen ollessa yli 2 cm halkaisijaltaan, tulipallon. Meteoroidi kuluu ilmanvastuksen aiheuttaman pommituksen ja iskuaallon infrapunasäteilyn aiheuttaman kuumuuden (ablaation) vaikutuksesta pudotessaan ja vain suurikokoinen meteoroidi päätyy maan pinnalle asti. Meteoroidin massa alkaa kulua ablaation vaikutuksesta jo yli 100 km:n korkeudessa. Iskuaallon paine kappaleen etupuolella ja tyhjiö sen takana aiheuttavat nopeutta hidastavan voiman. Kappaleen hidastuvuus kasvaa iskuaallon paineen kasvaessa alemmissa ilmakehän osissa, kappaleen massan vähetessä sen liike-energiaakin katoaa. Yli kilogramman painoiset kappaleet voivat säilyä ehjinä kulkiessaan ilmakehän läpi. Esimerkiksi 1 000 tonnin painoinen kappale ei hidastu juuri lainkaan ilmakehässä, ja räjähtää maan pinnassa aiheuttaen meteoriittikraatterin. Päivittäin Maan ilmakehään osuu 100 tonnia meteoroideja, joista lähes kaikki kuitenkin tuhoutuvat. On arvioitu, että kerran tuhannessa vuodessa tulee meteoriitti, joka tuottaa halkaisijaltaan 1 km kraatterin. Maapallolta on löydetty noin 40 000 meteoriittia
Meteori

Meteori eli tähdenlento on valoilmiö, joka syntyy, kun pieni kivi eli meteoroidi ”palaa” ilmakehässä. Tavallisesti tämä valoilmiö kestää muutamia sekunnin kymmenyksiä, jos sitäkään, korkeintaan muutaman sekunnin. Silmin näkyvä meteori syntyy yli 0,1 millimetrin läpimittaisen kappaleen tuhoutuessa ilmakehässä, mutta tutkalla havaitaan pienempienkin kappaleiden (niin sanottujen mikrometeorit) ionisaatiovanoja. Maan ilmakehään osuu vuorokaudessa noin 10–100 tonnia ainesta. 75 % siitä on läpimitaltaan alle 1 mm. 1 mikrometrin läpimittainen kappale osuu 30 mikrosekunnin välein, 1 mm:n läpimittainen 30 sekunnin välein ja 1 metrin läpimittainen joka vuosi. Meteoroidista tulee meteoriitti, jos se selviää Maan pinnalle asti. Tulipallo on kirkas (kirkkaampi kuin –4 magnitudia) meteori. Kirkasta räjähtävää tai roihahtavaa meteoria kutsutaan bolidiksi. Tulipallon synnyttää noin yli kahden senttimetrin läpimittainen kappale. Joidenkin ilmakehässä hajoavien tai räjähtävien suurten kappaleiden läpimitta on metrejä, jopa kymmeniä metrejä. Suurin osa kirkkaimmista havaituista tulipalloista ei kuulu meteoriparviin
Marcus Aurelius

Caesar Marcus Aurelius Antoninus Augustus (synt. Marcus Annius Catilius Severus, myöh. Marcus Annius Verus, yleisesti Marcus Aurelius; 26. huhtikuuta 121 – 17. maaliskuuta 180) oli Rooman keisari 8. maaliskuuta 161 – 17. maaliskuuta 180. Valtakautensa alusta vuoteen 169 hän hallitsi kanssahallitsijana adoptioveljensä Lucius Veruksen kanssa. Aurelius tunnetaan myös filosofina. Marcus Aureliuksen setä Antoninus Pius adoptoi hänet omaksi pojakseen ja määräsi hänet seuraajakseen 25. helmikuuta 138, jolloin Marcus oli vasta 17-vuotias. Antoninus määräsi myös Lucius Veruksen seuraajakseen
Modaalinen jazz

Modaalinen jazz on jazztyylisuuntaus, jossa improvisoinnin pohjana käytetään vapaan improvisoinnin ja sointujen sijasta sävelasteikkoja. Modaalisuus tarkoittaa sävelasteikkoa, joka alkaa mistä tahansa valkoisesta koskettimesta ja etenee siitä valkoisten koskettimien kautta oktaavin ylöspäin (vertaa kirkkosävellaji). Modaalinen jazz syntyi Yhdysvalloissa 1950-luvulla. Miles Davis alkoi tosissaan kirjoittaa modaalisessa muodossa levyllä Milestones (1958), mutta Kind of Blue vuodelta 1959 on siitä tunnetuin esimerkki. John Coltrane oli kehittämässä uutta tyyliä Davisin kanssa ja hänen levynsä Giant Steps (1960) syntyi samoihin aikoihin Kind of Blue -sessioiden kanssa. Coltranen myöhempi albumi My Favorite Things (1960) oli yksi kaupallisesti menestyneimpiä modaalisen jazzin levytyksiä. Muita modaalisen jazzin vaikuttajia olivat Bill Evans sekä Wayne Shorter, Herbie Hancock ja Thelonious Monk. Tyylisuunnan syntyyn vaikuttanut teoreetikko oli George Russell, jolta Davis ja Coltrane ammensivat ajatuksia.
Moottorikelkka

Moottorikelkka on kevyt ja avoin maalla telamaton avulla kulkeva ajoneuvo. Sitä ohjataan kääntämällä ohjaustankoa joka vaikuttaa edessä olevan suksiparin tai suksen kulmaan, tai pehmeällä alustalla kallistamalla kelkkaa. Moottorikelkkaa liikuttaa koneen alla oleva päättymätön telamatto. Moottorikelkoissa käytetään tyypillisesti kaksi- tai nelitahtisia ja ilma- tai nestejäähdytteisiä polttomoottoreita, joiden iskutilavuus on 150–1500 cm³. Myös sähkökäyttöisiä kelkkoja on kehitetty. Voimansiirto moottorikelkassa tapahtuu variaattorilla, osassa moottorikelkoista on peruutusvaihde. Kuljettajan lisäksi useisiin malleihin mahtuu mukaan yksi tai kaksi matkustajaa. Moottorikelkat on suunniteltu pääasiassa lumessa ajettaviksi ja niillä voidaan ajaa monenlaisissa maastoissa, myös hoidettujen ajoreittien ulkopuolella. Suomessa on rekisterissä noin 150 000 moottorikelkkaa. Moottorikelkan historian voidaan katsoa alkavan 1920-luvulta. Yhdysvalloissa jalkavaivainen Carl Eliason rakensi itselleen metsästystä varten lumiajoneuvon ja haki sille patentin vuonna 1927. Eliasonin kelkka oli tiettävästi ensimmäinen moottorikelkka, jolle on haettu patenttisuoja
München

Koordinaatit: 48°08′21″N, 011°34′49″E München [ˈmʏnçən] on Saksan kolmanneksi suurin kaupunki Berliinin ja Hampurin jälkeen. Se sijaitsee Etelä-Saksassa Isarjoen varrella Baijerin osavaltiossa ja on myös osavaltion pääkaupunki. Ensimmäinen kirjallinen maininta kaupungista on 14. kesäkuuta 1158. Münchenin väkiluku oli vuonna 2024 noin 1,6 miljoonaa. Münchenin kasvaessa siihen on sulautunut lähiseudun pikkukaupunkeja. Garching bei Münchenissä on tähtitieteen tutkimuskeskus, jossa on yksi lukuisista Max Planck -instituuteista sekä Euroopan eteläisen observatorion päämaja. Münchenissä on kaksi Saksan maineikkaimpiin kuuluvaa yliopistoa, Ludwig-Maximilians-Universität ja Technische Universität München. Vuonna 1972 Münchenissä pidettiin kesäolympialaiset ja vuonna 2002 Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 2002. Kaupunki tunnetaan myös sen vuotuisesta Oktoberfest-olutjuhlasta, Hofbräuhaus-oluthallista ja jalkapallojoukkue FC Bayern Münchenistä. München on taloudellisesti yksi Saksan tärkeimmistä kaupungeista, sillä Münchenissä sijaitsee muun muassa kahdeksan DAX-yrityksen, kuten Bayerische Motoren Werke AG:n, Siemens AG:n ja Allianz SE:n, pääkonttorit. Tärkeimpiä elinkeinoaloja ovat auto-, kone-, sähkö- ja panimoteollisuus, pankki- ja vakuutuspalvelut sekä kustannustoiminta
Murmansk

Koordinaatit: 68.9690°N, 33.0788°E Murmansk (ven. Му́рманск, kiltinänsaameksi Мурман ланнҍ, pohjoissaameksi Murmánska, koltansaameksi Muurman; suom. myös Muurmanski, aiemmin Muurmanni; ven. vuosina 1916–1917 Romanov-na-Murmane) on asukasluvultaan maailman suurin pohjoisen napapiirin pohjoispuolella sijaitseva kaupunki. Murmansk sijaitsee Kuolan niemimaan luoteisosassa Kuolanvuonon pohjukassa. Se on Murmanskin alueen hallinnollinen keskus. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 307 257 henkeä. 25 kilometriä Murmanskista koilliseen sijaitsee Severomorsk. Kaupungin suojainen satama, Murmanskin satama, on jäätön ympäri vuoden Golfvirran ansiosta. Alueella on ydinkäyttöisten alusten ja sukellusveneiden tärkeitä laivastotukikohtia
Neuvostoliitto

Neuvostoliitto (lyh. NL; ven. Сове́тский Сою́з, Sovetski Sojuz [sɐˈvʲetskʲɪj sɐˈjus]ⓘ (ohje)), virallisesti Sosialististen neuvostotasavaltojen liitto (lyh. SNTL; ven. Сою́з Сове́тских Социалисти́ческих Респу́блик, Sojuz Sovetskih Sotsialistitšeskih Respublik kuuntele ääntämysⓘ (ohje), lyh. ven. СССР, SSSR), oli Neuvostoliiton kommunistisen puolueen hallitsema sosialistinen liittovaltio, joka oli olemassa vuosina 1922–1991. Liittovaltio koostui neuvostotasavalloista, joiden määrä vaihteli; Neuvostoliiton loppuaikoina niitä oli viisitoista. Neuvostoliiton pääkaupunki sekä suurin kaupunki oli Moskova. Neuvostoliitto sai alkunsa vuoden 1917 lokakuun vallankumouksesta, jolloin bolševikit kaatoivat Venäjän väliaikaisen hallituksen Vladimir Leninin johdolla ja perustivat Neuvosto-Venäjän. Tämän jälkeen perustettiin Venäjän sosialistinen federatiivinen neuvostotasavalta, mikä aloitti sisällissodan bolševikkien puna-armeijan ja heitä vastustaneiden valkoisten välillä. Sodan voitti lopulta punaiset
Nicolae Ceaușescu

Nicolae Ceaușescu (/tsauˈʃesku/, romaniaksi [nikoˈla.e tʃe̯a.uˈʃesku]; 26. tammikuuta 1918 – 25. joulukuuta 1989) oli Romanian kommunistisen puolueen pääsihteeri 1965–1989, valtioneuvoston puheenjohtaja vuodesta 1967 ja Romanian sosialistisen tasavallan presidentti 1974–1989. Ceaușescu hallitsi Romaniaa diktaattorina ja hänen ympärilleen luotiin mittava henkilökultti ja sukulaisia suosiva hallintojärjestelmä. Ceaușescu kieltäytyi mukautumasta itäblokin läpi käyneeseen muutosten aaltoon 1980-luvun viimeisinä vuosina, mikä maksoi hänen henkensä vallankumouksessa. Häntä vastaan kääntyneet armeijan sotilaat teloittivat pikaoikeudenkäynnin jälkeen vallasta syöstyn diktaattorin ja hänen vaimonsa Elenan joulupäivänä 1989. Ceaușescun itselleen keräämät arvonimet, kuten Karpaattien nero ja Ajatusten Tonava, olivat hallinnon kaaduttua yleisen pilkan kohteena. Nicolae Ceaușescu syntyi Scorniceștissa Olteniassa. Kymmenlapsinen lapsuudenkoti oli köyhä. 11-vuotias Ceaușescu pakeni vuonna 1929 alkoholisoitunutta isäänsä Bukarestiin suutarin oppipojaksi
Neliömetri

Neliömetri (tunnus m²) on SI-järjestelmän mukainen pinta-alan johdannaisyksikkö. Neliömetri on sellaisen neliön pinta-ala, jonka sivu on pituuden SI-perusyksikkö metri. Pinta-alan perusmittayksikkönä on metri × metri eli m². Neliömetrin usein käytettyjä kerrannaisia ovat hehtaari, joka on 10 000 neliömetriä, ja aari, joka on 100 neliömetriä. SI-järjestelmässä kerrannaisyksiköillä ilmoitetaan yksikön kerrannaisuutta, esimerkiksi etuliite kilo tarkoittaa tuhatkertaista. Pinta-alayksiköissä on kuitenkin huomattava, että kerrannaisyksikkö neliöityy, eli km² tarkoittaa km × km eikä k(m × m). 1 km² ei siis ole tuhat m² vaan tuhat kertaa tuhat m² eli miljoona m². Puhekielessä neliöillä pinta-alan yhteydessä (esimerkiksi asuntoalassa) tarkoitetaan lähes aina neliömetrejä.
New Age

New age, joskus myös uushenkisyys, on länsimaisen kulttuurin piirissä vaikuttava laaja uskonnollishenkinen liike, jonka luonteenomaisena piirteenä on yksilöllinen ja monista eri lähteistä ammentava henkinen kehitys. ”Uudella aikakaudella” (engl. new age) tarkoitetaan astrologista Vesimiehen aikaa erotuksena vanhaan Kalojen aikaan. New age -henkisyydessä yliluonnollisen katsotaan tulevan osaksi arkielämää yksilön kokemusten ja harjoitteiden kautta. Henkilökohtaista hyvinvointia ja suvaitsevaisuutta korostava uushenkisyys on kiinnostanut etenkin naisia. Liikkeellä ei ole yhteistä johtoa tai oppijärjestelmää, vaan se on pikemminkin erilaisten henkisten etsijöiden yhteenliittymä. New agen juuret juontuvat 1800–1900-lukujen taitteen esoteerisiin liikkeisiin, kuten teosofiaan ja spiritualismiin. 1900-luvun jälkipuoliskolla jälleensyntymisen ja parapsykologian kaltaiset ilmiöt laajenivat suuren yleisön kiinnostuksen kohteiksi. 1960-luvun hippiliike lisäsi länsimaissa kiinnostusta itämaisia uskontoja kohtaan. New age -liike muotoutui 1970-luvun alussa ja oli julkisuudessa etenkin 1980- ja 1990 -lukujen vaihteessa. Nykyisin monet new agen harjoittajat eivät itse käytä new age -nimitystä viitatessaan toimintaansa. New agesta on esitetty monenlaisia määritelmiä, eikä tutkimuksessa ole vielä yksimielisyyttä parhaasta määritelmästä
Ooppera

Ooppera (lat. opera, monikko sanasta opus ’työ, teos’) on näyttämötaidemuoto, jossa yhdistyvät musiikki ja näytelmä. Oopperassa on usein täysimittainen sinfoniaorkesteri. Pääosassa ovat kuitenkin laulajat. Oopperan tekstiä, jota kutsutaan nimellä libretto, lauletaan oopperan aikana tavallisesti kahdella laulutyylillä. Resitatiivi on puhemaista laulua, joka kuljettaa juonta eteenpäin. Resitatiivien välillä olevia lauluja kutsutaan aarioiksi. Lisäksi oopperateoksiin kuuluu usein duettoja, kolmen laulajan esittämiä tertsettoja ja neljän laulajan kvartetteja, kuorokohtauksia ja orkesterin esittämiä alku-, väli- ja loppusoittoja. Oopperan sanoituksen eli libreton kirjoittaa libretisti. Joskus libreton kirjoittaa oopperan säveltäjä itse. Libretisti päättää, mitä kussakin kohtauksessa tapahtuu, ja hän kirjoittaa laulajien laulamat ja puhumat sanat. Libreton tarina on joskus peräisin tunnetusta lähteestä kuten sadusta, myytistä, Raamatusta, romaanista, näytelmästä tai elämäkerrasta
Interlingue

Interlingue (alkujaan occidental) on keinotekoinen kieli, jonka loi baltiansaksalainen entinen esperantisti Edgar von Wahl (1867–1948) päämääränään luonnollisen kielen kaltainen kieli. Interlingue oli ensimmäinen naturalistinen keinotekoinen kieli. Luonnollisia piirteitä interlinguessa ovat muun muassa moniarvoiset kirjaimet, synonyymit, homonyymit ja erinäiset muut epäsäännöllisyydet. Interlingue perustuu länsimaisiin (erityisesti romaanisiin) kieliin, mihin sen alkuperäinen nimi occidental viittaa (latinan sanasta occidens, ’länsi’). Interlingueta itseään on luonnehdittu melkein aidoksi romaaniseksi kieleksi. Silti keinotekoiset elementit ovat siinä selvästi läsnä.
Oulu

vaakuna sijainti Oulu (ruots. Uleåborg) on Suomen kaupunki ja Pohjois-Pohjanmaan maakuntakeskus. Se sijaitsee Oulujoen suulla Perämeren rannikolla. Oulun kaupungissa asuu noin 216 000 ja laajemmin koko seudulla asuu noin 264 000 henkilöä. Asukasluvultaan Oulu on Suomen 5:nneksi suurin kunta ja lähikuntineen neljänneksi suurin kaupunkialue. Vuonna 1605 perustettu Oulu on Pohjois-Suomen vanhin kaupunki. Kaupungin pinta-ala on 3 817,74 neliökilometriä, josta 2 972,39 on maata, 80,53 sisävesiä ja loput 764,82 neliökilometriä merta. Oulu on maapinta-alaltaan Suomen suurin rannikkokunta. Oulu on maailman kolmanneksi pohjoisin kaupunki, jossa asuu yli 100 000 asukasta, Murmanskin ja Norilskin jälkeen, ja maailman toiseksi pohjoisin yli 200 000 asukkaan kaupunki Murmanskin jälkeen. lähde? Oulu on alueensa hallinnollinen ja kaupallinen keskus. Oulun naapurikunnat ovat Hailuoto, Ii, Kempele, Liminka, Lumijoki, Muhos, Pudasjärvi, Tyrnävä ja Utajärvi. Nykyinen Oulun kaupunki perustettiin 1
Pakkoruotsi

Pakkoruotsi on ruotsin kielestä Suomen suomenkielisten koulujen pakollisena oppiaineena käytetty hieman negatiivinen arkikielinen nimitys, jota käytetään varsinkin silloin, kun ruotsin kielen pakollista opiskelua toisena kotimaisena kielenä vastustetaan. Nimitys on esiintynyt Aitosuomalainen-lehdessä jo vuonna 1931, mutta tunnetuksi sanan teki Suomalaisuuden Liiton puheenjohtajana vuosina 1988–1996 toiminut Erkki Pihkala. Vastaavasti ”virkamiesten pakkoruotsilla” tarkoitetaan valtion ja kuntien virkamiehille pääsääntöisesti asetettua vaatimusta ruotsin kielen todennetusta osaamisesta. Lakiteksteissä muuna kuin äidinkielenä opiskellusta suomen ja ruotsin kielestä käytetään nimitystä toinen kotimainen kieli. Suomen väestörekisteritietojen mukaan Suomessa puhuu ruotsin kieltä (suomenruotsi) äidinkielenään 5,3 % väestöstä (290 977) ja suomen kieltä 89,8 % (4 866 848). Suomen ruotsinkielisistä 8,73 % (25 395) on ahvenanmaalaisia. Manner-Suomen väestöstä 4,92 % on ruotsinkielisiä. Osa opettajista on arvostellut pakkoruotsin käsitteen käyttöä epäjohdonmukaiseksi, koska muistakaan kouluaineista ei käytetä pakko-etuliitettä. Lisäksi heidän mielestään termin käyttäminen tiedotusvälineissä lisää kielteisiä asenteita kielen opetteluun. Vastineeksi pakkoruotsikäsitteelle käytetään ruotsia äidinkielenään puhuvien pakollisesta suomen kielen opiskelusta pakkosuomi-käsitettä (ruots. tvångsfinska). Sitä käytetään siis lähinnä pakkoruotsikeskusteluissa ruotsia tai muita kieliä äidinkielenään puhuvien oppiaineesta
Eteläiset ja pohjoiset dynastiat

Eteläiset ja pohjoiset dynastiat (南北朝 [nán běi cháo]) on yhteisnimitys Kiinan eri osia välillä 386–589 hallinneille dynastioille. Oikeastaan jo Han-dynastian päättymisestä alkanut hajanaisuus Kiinassa jatkui Jin-dynastian luoman hetkellisen yhtenäisyyden jälkeen. Pohjoisten ja eteläisten alueiden ei-kiinalaisen väestön kiinalaistuminen kiihtyi. Myös buddhalaisuus levisi ympäri maata. Poliittisesta hajanaisuudesta huolimatta teknologista kehitystä tapahtui. Ruuti (jota käytettiin ilotulitteissa) ja kottikärryt ovat ilmeisesti peräisin 500-luvulta tai 600-luvulta. Lisäksi aikakaudella tapahtui merkittävää kehitystä lääketieteessä, astronomiassa ja karttojen tekemisessä.
Pohjoiset dynastiat

Pohjoiset dynastiat (北朝 [běi cháo]) hallitsivat osia Kiinasta 386–581. Ajanjaksoa kutsutaan Pohjoisten ja eteläisten dynastioiden kaudeksi, sillä samaan aikaan Kiinan eteläosia hallitsivat Eteläiset dynastiat. Jin-dynastian etelään paon jälkeen vuonna 316 mutta ennen Pohjoisia dynastioita pohjois-Kiinaa hallitsivat 16 kuningaskuntaa. Pohjoiset dynastiat olivat:
Pohjoismaat

Pohjoismaat (joskus myös Pohjola) muodostavat maantieteellisen ja kulttuurisen alueen Euroopan pohjoisosassa.[N 1] Pohjoismaihin kuuluvat Islanti, Norja, Ruotsi, Suomi ja Tanska. Myös Tanskan itsehallinnolliset alueet, Färsaaret ja Grönlanti, Norjan Huippuvuoret ja Jan Mayen, sekä Suomen itsehallinnollinen maakunta Ahvenanmaa kuuluvat Pohjoismaihin. Yhteistyöelin on Pohjoismaiden neuvosto. Pohjoismaissa asuu yhteensä noin 27 miljoonaa ihmistä. Pohjoismaiden yhteinen historia alkaa 1000-luvun alusta. Grönlantilaisen Leif Erikinpojan aikana Norja oli suurvalta, jolloin suuri osa Pohjolasta yhdistyi ensimmäistä kertaa yhdeksi valtakunnaksi. Norja otti vähitellen hallintaansa myös Färsaaret, Islannin ja Grönlannin. Norjalaisten vuorovaikutus oli tiivistä myös Ruotsin ja Tanskan viikinkikuninkaiden kanssa. Pohjoismaiden viikingit päätyivät Kanadan lisäksi myös Venäjän ja Välimeren alueille. Merenkulun lisäksi viikingit lisäsivät Pohjolassa myös kaupankäyntiä ja maanviljelyä. Vuosituhannen vaihteessa kristinusko saapui Pohjolaan ja lähensi aluetta muuhun Eurooppaan myös kulttuurisesti
Platina

Platina on hopeanharmaa jalometalli, joka kuuluu siirtymäalkuaineisiin. Platinan kemiallinen merkki on Pt (lat. platinum) ja sen järjestysluku on 78. Se on jalometalli ja kuuluu platinametallien ryhmään. Puhdas platina on taottavaa ja venyvää. Ecuadorin intiaanit tekivät platina-kultaseoksista koruja jo varhain. Euroopassa platina tuli tunnetuksi vasta 1700-luvulla, joskin jo vuonna 1557 italialainen Julius Caesar Scaliger oli kirjoittanut metallista, jota ei voitu sulattaa ja joka mahdollisesti oli platinaa. Tanskalainen kemisti Paul Bergsöe huomasi, että kun kultatomuun sekoitettuja platinajyviä asetetaan puuhiilen palalle ja sitten kuumennetaan puuhiiliä ja puhalletaan samalla putkella, voidaan kulta sulattaa 1036 celsiusasteessa.lähde? Silloin kulta päällystää platinan ja tätä sintrattua massaa voidaan muokata sulattamattakin. Platinaa löysi Charles Wood Jamaikalta vuonna 1741 ja lähetti sen Royal Societyyn tutkittavaksi vuonna 1750. Silloin englantilaislääkärit William Watson ja William Brownrigg julkaisivat vuonna 1750 yksityiskohtaisen kuvauksen alkuaineesta platina. Jo sitä ennen, vuonna 1748, oli myös espanjalainen tiedemies ja meriupseeri Antonio de Ulloa löytänyt platinaa Panamasta ja kuvannut sen ominaisuuksia tarkasti