nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Tselada

Elinvoimainen  Theropithecus gelada(Rüppell, 1835) Tselada Wikispeciesissä Tselada Commonsissa Tselada eli tšelada, tšeladapaviaani tai etiopianpaviaani (Theropithecus gelada) on sukunsa ainoa laji. Se on kehityshistorialtaan sukua makakeille, vaikka muistuttaakin elintavoiltaan ja ulkonäöltään enemmän paviaaneja ja joskus luetaankin niihin. Tselada on vuoristoeläin, jota tavataan 2 000–4 000 metrin korkeudessa kallioilla, niityillä ja pensastoissa laajalla alueella Tanajärven ympäristössä Etiopiassa. Tseladat voivat muodostaa jopa 400 yksilön laumoja. Tselada-uroksen pituus on 60–75 cm, hännän pituus 45–50 cm ja paino jopa 25 kg. Naaras on vain puolet uroksen koosta. Turkki muodostaa uroksilla ylävartaloon pitkän harjan. Kasvoja ympäröi poskiparta, ja sieraimet avautuvat ylöspäin. Lajilla on kaulassa ja rinnassa paljas punainen ihoalue, jota ympäröivät helmimäiset ihoturvotukset. Näitä muodostumia on naaralla lisäksi sukuelinten läheisyydessä. Tselada voi ”siirtää” nahan yläleukansa kohdalta, jolloin hampaat paljastuvat. Tseladat käyttävät ravintonaan paviaaneista poiketen pieniä kasvinosia, pääasiassa siemeniä, juuria, lehtiä ja pieniä hedelmiä
Hellboy

Hellboy on kuvitteellinen supersankari Dark Horse Comicsin julkaisemassa sarjakuvassa Hellboy. Hahmon loi Mike Mignola. Hellboy esiintyi ensimmäistä kertaa julkaisussa San Diego Comic-Con Comics #2 vuonna 1993. Guillermo del Toro on ohjannut Hellboysta kaksi elokuvaa: Hellboy (2004) ja Hellboy II: The Golden Army (2008). Näissä elokuvissa hahmo esitti Ron Perlman. Hahmosta tehtiin vuonna 2019 uusi elokuva, jossa hahmoa esittää David Harbour. Hellboy on olento jonka Grigori Rasputin toi Maahan Toisen maailmansodan viimeisinä hetkinä. Hellboy todisti, että ei ole paholainen vaan pieni paholaisen kaltainen olento jolla oli punainen nahka, sarvet, häntä ja valtava kivinen oikea käsi. Hänet nimesi professori Trevor Bruttenholm. Hellboyn kasvatti Yhdysvaltain armeija sekä Paranormaalin Tutkimuksen ja Puolustuksen Toimisto (P.T.P
Rikhard III (näytelmä)

Rikhard III (The Tragedy of King Richard the Third) on William Shakespearen historiallinen näytelmä Englannin viimeisestä York-sukuisesta kuninkaasta Rikhard III:sta. Se on yksi Shakespearen varhaisimmista näytelmistä ja kirjoitettu mahdollisesti vuonna 1591. Se on tavallaan jatko-osa vielä varhaisemmalle Henrik VI:lle. Näytelmässä Rikhard kuvataan pahana tyrannina, joka ontuu, jonka toinen käsi on toista lyhyempi ja jolla on kaiken huipuksi kyttyräselkä, mutta tämä kuvaus perustuu Thomas Moren kirjaan The History of Richard III, joka taas on kirjoitettu Elyn piispa John Mortonin muistelmien perusteella. Piispa Morton taas oli yksi Rikhardin pahimmista vihamiehistä. Toisaalta Shakespeare ei edes pyrkinyt minkäänlaiseen historialliseen tarkkuuteen, vaan luomaan draamallisesti vaikuttavan hahmon. Näytelmän Rikhard III on älykäs ja taitava manipuloimaan. Hän tiedostaa itse pahuutensa ja puolustelee sitä ruumiinsa epämuodostumilla, mikä tuodaan esiin heti näytelmän avausmonologissa. Pohjattomasta pahuudestaan huolimatta hahmoa on pidetty jopa sympaattisena – Rikhard III kykenee manipuloimaan myös yleisön. Näytelmä alkaa juuri, kun ruusujen sota on kääntynyt Yorkien voitoksi ja Lancaster-suvun häviöksi. Yorkien vanhin poika Edvard IV on noussut valtaan, mutta hänen avioliittonsa leskirouva Elisabet Greyn kanssa ei miellytä kaikkia, varsinkaan hänen veljiään Rikhardia ja Clarencea. Ensimmäisessä kohtauksessa Rikhard pitää maailmankuulun yksinpuhelunsa: ”Now is the winter of our discontent
Football Manager

Football Manager on nykyään Sports Interactiven kehittämä ja Segan julkaisema jalkapallomanageripelisarja. Pohjois-Amerikassa sarja tunnettiin vuosina 2004-2008 nimellä Worldwide Soccer Manager. Alkuperäinen, Kevin Tomsin Addictive Gamesille kehittämä, Football Manager -peli julkaistiin ZX Spectrum -kotitietokoneelle vuonna 1982. Suositusta pelistä tehtiin versiot muun muassa Amstrad CPC:lle, Commodore 64:lle ja Amigalle, ja se sai jatko-osat Football Manager 2 (1988), Football Manager World Cup Edition (1990) ja Football Manager 3 (1993). Viimeinen, ilman Tomsia tehty osa menestyi huonosti, ja pelisarjan julkaiseminen päättyi. Veljekset Paul ja Oliver Collyer alkoivat kehittää Championship Manager peliä opiskelun lomassa harrastuksena ja ensimmäinen versio julkaistiin 1992. Sittemmin veljekset perustivat Sports Interactive pelistudion ja jatkoivat Championship Managerin pelin kehittelyä ja vuosittaista julkaisutahtia aina vuoteen 2004 saakka. Sports Interactive ajautui sopimusriitoihin pelin julkaisijan Eidoksen kanssa vuonna 2004, jolloin tehdyn sopimuksen myötä Eidos sai oikeudet pelin nimeen ja Sports Interactive koodiin. Vanhan Championship Managerin pohjalta Sports Interactive herätti Football Manager -nimen uudelleen eloon Football Manager 2005 -pelin muodossa vuonna 2004, minkä jälkeen sarja on saanut vuosittain uuden osan. Vuodesta 2006 lähtien pelistä on julkaistu myös PSP-käsikonsolille tarkoitettu Football Manager Handheld -versio. Football Manager Live oli Sports Interactiven vuonna 2008 julkaistu nettimoninpeli (MMOG), joka ei lyönyt itseään läpi. Vuoden 2025 julkaisusta alkaen mukaan on otettu myös naisjoukkueita
Vähäjoki (Salo)

Vähäjoki on joki, joka virtaa Salon kautta Salonjokeen. Vähäjoki saa alkunsa puroista, joista yksi tulee Sirkkulan alueelta ja toinen Tupurin metsästä. Vähäjoen virtaama on kuivaan aikaan pieni. Joki virtaa golfkentän läpi ja tulee puiston kautta keskustaan. Puistoon on rakennettu jokeen keinotekoinen saareke ja joessa viihtyy sen luona vesilintuja.
Kuntoutuksen ohjaaja

Kuntoutuksen ohjaaja (AMK) on sosiaali- ja terveysalan ammattikorkeakoulututkinnon tutkintonimike. Kuntoutuksen ohjaajan koulutuksen laajuus on 210 opintopistettä. Tutkinto suoritetaan kuntoutusohjauksen ja -suunnittelun koulutusohjelmassa, ja opinnot kestävät 3,5 vuotta. Kuntoutuksen ohjaaja edistää kuntoutusta tarvitsevien selviytymistä ja toimintamahdollisuuksia. Kuntoutuksen ohjaaja myös toimii kuntoutujan tukena ja yhdyshenkilönä kuntoutusorganisaation suuntaan. Kuntoutuksen ohjaaja voi työskennellä esimerkiksi sosiaali- ja terveystoimen tai järjestöjen palveluksessa, kuntoutuskeskuksissa ja työvoimahallinnossa. Kuntoutuksen ohjaaja voi myös toimia itsenäisenä yrittäjänä. Vuoden 2018 alusta kuntoutuksen ohjaajat ovat olleet sosaalihuollon laillistettavia ammattihenkilöitä.
UNU-WIDER

Yhdistyneiden Kansakuntien yliopiston kehitystaloustieteen tutkimuslaitos (engl. The United Nations University World Institute for Development Economics Research ) (UNU-WIDER) on kehitystaloustieteen tutkimuslaitos, jonka päämääränä on edistää globaalia rauhaa ja kehitystä tuomalla yhteen maailman johtavia tutkijoita ja tiedemiehiä etsimään ratkaisuja maailmanlaajuisiin ongelmiin. 25-vuotisen historiansa aikana UNU-WIDER on ansainnut maineen yhtenä maailman johtavista kehitystaloustieteen tutkimuslaitoksista. UNU-WIDER:n tutkijoihin ja yhteistyökumppaneihin on kuulunut useita sittemmin Nobel-palkittuja tutkijoita ja muita maailmankuuluja asiantuntijoita. Vuonna 1969 YK:n pääsihteeri U Thant esitti että oli aika perustaa kansainvälinen yliopisto, jonka toiminta olisi omistettu YK:n peruskirjan keskeisten päämäärien, rauhan ja kehityksen, edistämiselle. Yliopisto voisi murtaa niitä muureja jotka loivat väärinkäsityksiä ja epäluottamusta maailman kansojen ja kulttuurien välillä 1900-luvun ensimmäisellä puoliskolla. YK:n yleiskokous perusti YK-yliopiston 06.12.1973. Päämääränä oli rakentaa organisaatio, joka yhdistäisi maailmanlaajuista tutkijayhteisöä ja helpottaisi tutkimustiedon jakamista liittyen vakaviin globaaleihin ongelmiin kuten ihmisten hengissä pysymiseen, kehitykseen ja hyvinvointiin. YK-yliopisto aloitti toimintansa Tokiossa vuonna 1975.Laajamittainen ja kasvava huoli maailmantaloudesta sekä vallitsevien taloudellisten ja yhteiskunnallisten näkökulmien rajoittuneisuus johtivat YK-yliopiston kehitystaloustutkimuslaitoksen, UNU-WIDER:n, perustamiseen
Tuomas Veturi

4 minuuttia (kaudet 1-7) 10 minuuttia (kaudet 8-12) 4. syyskuuta 1984 Tuomas Veturi (Thomas the Tank Engine and Friends) on The Railway Series -kirjojen pohjalta tehty englantilainen lastenohjelma. Kirjoja kirjoittivat Wilbert Awdry (1911–1997) vuosina 1945–1972 ja hänen poikansa Christopher Awdry 1982–1996. Ohjelmissa veturit seikkailevat kuvitteellisella Sodor-saarella, jonne on suunniteltu useita eri rautateitä. Tuomas Veturin ensimmäinen televisiojakso ilmestyi 1984. Televisiosarjan suomenkielisenä kertojana toimi Aku Laitinen. Sarjaa esitti ensin Nelonen vuonna 2001, ja nykyään sitä esittävät C More Juniori ja MTV3. Vuonna 2008 ilmestyi elokuva Suuri löytöretki. Tuomas Veturin sisarsarja on nimeltään Purtilot (1988–1989). Kyseiset hahmot ovat muita kuin vetureita: Iltasanomien ja CNN:n mukaan jotkut vanhemmat suhtautuvat sarjaan kriittisesti ja CNN:n haastattelema asiantuntija näkee sarjassa fasismin piirteitä. New Yorker on kutsunut sarjaa esimoderniksi korporaatio-totalitaristiseksi dysutopiaksi. Slaten mukaan sarja on paha ja imperialistinen
Weeds

Weeds on yhdysvaltalainen komedia-draamasarja, joka alkoi Yhdysvalloissa Showtime-kanavalla 7. elokuuta 2005 ja päättyi 16. syyskuuta 2012. Sarjaa tehtiin kahdeksan tuotantokautta. Suomessa Nelonen on esittänyt viisi kautta. Weeds on herättänyt kohua kyseenalaisen sisältönsä takia. Weeds kertoo Nancy Botwinista (Mary-Louise Parker), joka elää kuvitteellisessa Kalifornian lähiössä Agresticissa, ja kärsii taloudellisista vaikeuksista miehensä kuoltua. Elättääkseen kaksi teini-ikäistä poikaansa hän alkaa kasvattaa ja myydä kannabista pikkukaupunkinsa asukkaille. Koska hänen toimensa ovat laittomia, hänellä on usein ongelmia niin virkavallan kuin rikollistenkin kanssa. Nancy Botwinin aviomies Judah on kuollut sydänkohtaukseen juuri ennen sarjan alkua. Tienatakseen rahaa itsensä ja kahden teini-ikäisen poikansa elättämiseen, Nancy päättää ryhtyä naapuruston huumediileriksi. Heylia James toimittaa hänelle marihuanaa ja Nancy ystävystyy tämän työntekijän Conrad Shepardin kanssa
Ellen Svinhufvud

Ellen Svinhufvud (o.s. Timgren, 23. joulukuuta 1869 Turku – 24. elokuuta 1953 Luumäki) oli presidentti Pehr Evind Svinhufvudin puoliso. He menivät naimisiin 1889, ja heille syntyi kuusi lasta. Vuonna 1914 rouva Svinhufvud seurasi miestään Siperiaan karkotusmatkalle ja kävi siellä sen jälkeen kolme kertaa. Vuoden 1918 kapinan puhjettua Ellen Svinhufvud pakeni kapinallisten valtaamasta Helsingistä ja matkusti Luumäelle luotettujen ihmisten avustamana. Svinhufvudien kotitalo oli vuodesta 1908 lähtien Luumäellä Kotkaniemi, joka avattiin museoksi vuonna 2000. Ellen Svinhufvud piti Kotkaniemessä täysihoitolaa miehensä karkotuksen aikana. Ellen Svinhufvud asui Kotkaniemessä kuolemaansa eli vuoteen 1953. Alun perin kaupunkilainen Ellen Svinhufvud kehitti ja piti Kotkaniemen tilalla huomattavan laajaa puutarhaa ja kasvimaata sekä kasvatti eläimiä, joista kanat ja lampaat tunnetaan parhaiten
Matte Yehuda

Koordinaatit: 31°45′N, 34°52′E Matte Yehuda (hepr. ‏מועצה אזורית מטה יהודה‎) on piirikunta Jerusalemin lähellä Israelissa. Asukkaita Matte Yehudassa oli vuonna 2016 noin 55 100. Matte Yehuda on ollut Vantaan ystävyyskunta vuodesta 1967. Matte Yehuda alueella sijaitsevat kaupungit vaihtelevat suuresti perusolemukseltaan. Siellä on sekaisin uskonnollisia ja maallisia juutalaisyhteisöjä, kaksi arabiyhteisöä, ja ainoa kaupunki Israelin, Neve Shalom, jossa on asukkaina arabeja ja juutalaisia. Matte Yehuda alue on suosituimpia matkailukohteita Israelissa. Siellä vierailee vuosittain miljoonia turisteja Israelista ja ulkomailta alueen kansallispuistoissa, metsissä ja raamatullisissa kohteissa. Alueen ilmasto on suotuisa viinin viljelylle ja siellä on kolmekymmentä tunnetuinta Israelilaista viinitilaa. Alueella järjestetään vuosittain muun muassa maalaisruoka-, olut- ja viinifestivaalit.
Salgótarján

Koordinaatit: 48°05′07″N, 19°47′13″E Salgótarján [ˈʃɒlgoːtɒrjaːn] on kaupunki Unkarissa. Salgótarján sijaitsee Pohjois-Unkarissa, Nógrádin läänissä, lähellä Slovakian rajaa. Asukkaita Salgótarjánissa on 38 207 (vuonna 2009) ja kaupungin pinta-ala on 100,84 neliökilometriä. Salgótarján on Vantaan ystävyyskaupunki.
Seyðisfjörður

Seyðisfjörður on entinen kunta Islannissa. Se sijaitsee Islannin itärannikolla, noin 25 kilometriä Egilsstaðirista. Seyðisfjörðurin asukasmäärä oli vuoden 2018 alussa 676. Se on Vantaan ystävyyskaupunki. Vuonna 2020 kunta yhdistettiin kolmen muun kunnan kanssa Múlaþingin kunnaksi. Färsaarelaisen Smyril Line -varustamon autolautta M/S Norröna liikennöi Seyðisfjörðurin ja Tanskan välillä. Seyðisfjörður on saanut julkisuutta Loukussa-televisiosarjan tapahtumapaikkana.
Saksan demokraattisen tasavallan markka

Saksan demokraattisen tasavallan markka (saks. Mark der Deutschen Demokratischen Republik) oli Saksan demokraattisen tasavallan eli DDR:n rahayksikkö. Se otettiin käyttöön Neuvostoliiton Saksan miehitysvyöhykkeellä vuonna 1948. Vuoteen 1964 se tunnettiin nimellä Deutsche Mark, Saksan markka, vuoteen 1967 Mark der Deutschen Notenbank ja siitä eteenpäin Mark der DDR. Arkikielessä se tunnettiin vain markkana ja lännessä nimellä Ostmark (”itämarkka”). Markka jakaantui sataan penniin (Pfennig). Sen valuuttakoodi oli DDM. Saksan demokraattisen tasavallan markka oli ei-vaihdettava valuutta. Sen vieminen ulos maasta oli kiellettyä, eikä sen takia ollut olemassa virallista vaihtokurssia.lähde? 1. heinäkuuta 1990, noin kolme kuukautta ennen Saksan jälleenyhdistymistä, perustettiin valuuttaliitto Saksan liittotasavallan kanssa, ja Saksan markasta tuli DDR:n rahayksikkö sen loppukuukausien ajaksi. Monet kolikoista oli valmistettu alumiinista
Sakari Saarikivi

Eero Sakari Saarikivi (19. maaliskuuta 1911 Joensuu – 15. syyskuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen taidehistorioitsija ja Ateneumin taidemuseon intendentti. Nuoruudessaan Saarikivi opiskeli kuvataidetta, erityisesti grafiikkaa Jose-ryhmän jäsenenä ja toimi mainospiirtäjänä. Hän tuli kuitenkin tunnetuksi taidehistorian, ennen muuta modernismin taiteen tutkijana ja popularisoijana. Hän väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1957 Helsingin yliopistossa tutkielmalla Hugo Simberg: Elämä ja tuotanto. Akateemisen tutkimuksen ohella Saarikivi käänsi suomeksi taidetta käsittelevää kirjallisuutta monista eurooppalaisista kielistä ja osallistui usein julkiseen taidetta koskevaan keskusteluun. Saarikiven myöhemmät tutkimukset käsittelivät muun muassa Tyko Sallisen ja Hannes Autereen taidetta. Saarikivi toimi 1960-luvulla lyhyen aikaa Jyväskylän yliopiston taidehistorian professorina, mutta siirtyi sittemmin Helsinkiin johtamaan Ateneumia. Saarikivi toimi vuonna 1961 järjestetyn ensimmäisen Ars-näyttelyn komissaarina.lähde? Sakari Saarikiven vanhemmat olivat kansanedustajat Santeri Saarikivi ja Lyydi Saarikivi. Hänen veljiään olivat insinööri Paavo Saarikivi ja elokuvaohjaaja Orvo Saarikivi
Davidin kapina

Davidin kapina oli Ylä-Satakunnassa vuosina 1438–1439 tapahtunut talonpoikaiskapina. Liikehdintä levisi Vesilahden ja Lempäälän pitäjistä myös läheiseen Hämeeseen. Samaan aikaan Davidin kapinan kanssa myös Karjalassa oli vastaavia kapinailmiöitä. Se sijoittuu ajallisesti samaan kauteen Engelbrektin kapinan ja Puken kapinan kanssa, jonkin verran niiden jälkeen. Kapina on nimetty Vesilahden pitäjän Anian kylässä asustaneen vauraan talonpojan, Davidin, mukaan. Talo on tunnettu 1500-luvulta lähtien nimellä Heikkilä, ja sillä oli eräomistuksia Ruovedellä saakka. Talon isännät olivat nimismiehiä, mikä kertoo talon ja tilan vauraudesta ja siitä, että David oli eräänlainen talonpoikaisjohtaja. Yhteiskunnallisesti kuningas Eerik Pommerilaisen kaudella myös Satakunnan talollisten olosuhteet olivat käyneet entistä heikommiksi. Veronkannossa oli lisätty rahaverojen osuutta ja tilan tuotteiden vaihtohintoja oli muutettu entistä epäedullisemmiksi, ja näin tilalliset joutuivat antamaan voudeille tuotteitaan halvemmalla hinnalla kuin he olisivat markkinoilla niistä saaneet. Samanaikaisesti rälssimiesten valta yhteiskunnassa ja maanomistuksessa oli merkittävästi kasvanut. Itsenäisesti päättämään tottuneet talonpojat eivät enää hallinnetkaan maakuntansa luonnonvaroja, sillä rälssisukujen edustajat haalivat itselleen koskien ja virtojen kala-apajien valvontaoikeuksia, myllypaikkoja ja erilaisia kulkureittejä. Jos rälssimiehet olivat vouteja ja tuomareita, he edustivat samalla myös kruunua
Volvo

Volvo Group (ruots. Volvokoncernen; virallisesti Aktiebolaget Volvo, lyhenne AB Volvo) on ruotsalainen kuorma- ja linja-autojen, maanrakennuskoneiden ja merimoottoreiden valmistaja. Se perustettiin Göteborgissa, Ruotsissa vuonna 1927. Volvo tarkoittaa latinan kielessä ’minä pyörin’ (verbistä volvere, 'pyöriä'). Volvo valmisti jo 1930-luvun lopulla varsin tilavia henkilöautoja, jotka oli varustettu 6-sylinterisellä 3,7 litran moottorilla. Mallimerkinnältään nämä autot olivat mm. PV-36, PV-52 ja PV-56. Vuonna 1924 SKF:n myyntipäällikkö Assar Gabrielsson ja insinööri Gustav Larson päättivät aloittaa ruotsalaisen auton rakentamisen. Heidän visionsa oli rakentaa autoja jotka sietäisivät sekä kylmyyden että ankarat maanteiden olosuhteet. Volvo on aina pyrkinyt olemaan edelläkävijä turvallisuusajattelussa. Volvo oli ensimmäinen autovalmistaja, joka käytti istuimissaan kolmipisteturvavöitä. Nykyään Volvoissa käytetään pitkälti emoyhtiön komponentteja
Irtiottoja

Irtiottoja on vuonna 2003 Nelosella ensiesitetty 12-osainen television draamasarja. Sen ohjasi Aku Louhimies ja käsikirjoittivat Paavo Westerberg ja Mikko Kouki. Sarja on julkaistu kahdella tupla-DVD:llä. Helsingin Sanomissa Kati Sinisalo piti sarjaa Aku Louhimiehen siihen asti parhaana työnä, parempana kuin Levottomat (2000) tai Kuutamolla (2002). Hänestä sarjan näyttelijäensemble tekee hienoa työtä maneereja välttäen. Louhimies luonnehti tuolloin Sinisalolle työmetodiaan: ”Kuvataan paljon ja annetaan tilanteen rönsytä, luodaan kiinnostavaa tyhjäkäyntiä. Eli pyritään löytämään näyttelijöistä ja tilanteista jotain, jota ei ole valmiiksi siihen kirjoitettu. Tosia hetkiä.” Myös saman lehden Jukka Kajava kehui sarjaa: ”[K]aiken kaikkiaan katsoja voi onnitella itseään siitä, että kotimainen tv-sarja voi olla niinkin laadukkaasti tästä maailmasta kuin on Irtiottoja ollut.”. Uusintaesityksen aikaan vuonna 2007 Helsingin Sanomien Timo Peltonen luonnehti Irtiottoja kaikkien aikojen onnistuneimmaksi suomalaiseksi draamasarjaksi Kahdeksan surmanluodin ohella. ”Näyttelijät hengittävät uskottavasti samaa ilmaa
Miinanraivaaja Kuore

Miinanraivaaja Kuore (Ahven 5) oli Suomen merivoimissa palvellut Ahven-luokan miinanraivaaja. Kuore rakennettiin Turun veneveistämöllä vuosina 1936–1937 ja otettiin palvelukseen 1937. Alus poistettiin palveluksesta 1960. Kuoreen sisaralukset olivat Ahven, Kiiski, Muikku, Särki ja Lahna.
Matkailun edistämiskeskus

Matkailun edistämiskeskus (MEK) oli työ- ja elinkeinoministeriön alainen virasto vuoteen 2015 saakka. Sen tarkoituksen oli tukea matkailua Suomessa ja matkailua muualta Suomeen. Virastolla oli edustajia ulkomailla ja se tuki matkailua edistävää kustantamista. Vuonna 2015 sen tehtävät siirrettiin Finpron Visit Finland -yksikköön. Matkailun edistämiskeskus ylläpiti myös matkailutilastoja suosituista matkailukohteista. Virastosta käytettiin lyhennettä MEK. Matkailun edistämiskeskuksen edeltäjä oli vuonna 1969 perustettu valtion matkailuneuvosto. Se muuttui vuonna 1971 kauppa- ja teollisuusministeriön matkailutoimistoksi. Matkailun edistämiskeskus perustettiin helmikuussa 1973 ja sen ensimmäinen johtaja vuoteen 1994 saakka oli diplomiekonomi Bengt Pihlström. Matkailun edistämiskeskus lakkautettiin virastona vuoden 2015 alusta ja sen toiminnot ja työntekijät siirrettiin Finpro ry:een.  Siellä sen työtä jatkaa Visit Finland -yksikkö, jonka vetäjänä toimi vuoden 2016 alusta Finnairin johtajistoon kuulunut KTM Paavo Virkkunen ja hänen jälkeensä vuoden 2021 alusta KTM Kristiina Hietasaari. Finpron yksikköinä toimivat nykyisin myös Invest in Finland ja Export Finland
Uli Jon Roth

Ulrich "Uli Jon" Roth (s. 18. joulukuuta 1954 Düsseldorf, Länsi-Saksa) on saksalainen rock-kitaristi. Hänet tunnetaan myös yhtenä neoklassisen metallin pioneerina. Viime vuosina Roth on omien esiintymisiensä lisäksi esiintynyt vierailijana Ufon, Scorpionsin ja G3-projektin konserttiesiintymisissä. Tämän lisäksi Roth on ollut toteuttamassa Yhdysvalloissa "Sky Academy of UCLA"-opetustapahtumaa, jossa hän on opettanut omaa näkemystään ja lähestymistapaansa kitaransoittoon. Opetuksen lisäksi tapahtuma on sisältänyt konsertteja, joissa Roth on esiintynyt useiden nimekkäiden yhdysvaltalaisten muusikoiden kanssa. Uli Jon Roth toimi 1970-luvulla Scorpionsin laulavana soolokitaristina ja osallistui yhtyeen useisiin levytyksiin. Hän kuitenkin jätti yhtyeen, ja soolokitaristiksi vaihtui Matthias Jabs Lovedrive-levyn julkaisuun mennessä. Monen muun taitavan ja suositun kitaravirtuoosin lailla, myös Ulrich Roth kehitti oman kitaramallin: The Sky Guitar joita valmistaa Dean Guitars. Ulrich "Uli Jon" Rothin viralliset verkkosivut:
Jussi Salonoja

Jussi Salonoja (s. 19. kesäkuuta 1976) on suomalainen liikemies ja sijoittaja. Hän on tullut tunnetuksi erityisesti konkurssiin ajautuneen Espoo Blues -jääkiekkojoukkueen omistajana. Salonoja nousi ensimmäisen kerran julkisuuteen saatuaan vasta 11-vuotiaana miljoonaperinnön makkaratehtailijana tunnetulta Helsingin Kauppiaat Oy:n perustaja, kauppaneuvos Erkki Salonojalta. Käyttöönsä hän sai perinnön vasta 25-vuotiaana vuonna 2001. Salonojan isosetä Erkki oli perustanut sotien jälkeen hyvin menestyneen Helsingin Kauppiaat -nimisen lihanjalostusyrityksen (tunnetaan nykyisin paremmin nimellä HK), jonka hän myi vuonna 1975. Erityisesti Sinisestä Lenkistä tunnetun yrityksen myynnistä saadut rahat Erkki Salonoja sijoitti perustamaansa Erja-yhtymään, johon kuului muun muassa Erja-kiinteistöt Oy -niminen kiinteistösijoitusyhtiö. Erkki Salonoja kuoli vuonna 1987 ja Jussi Salonoja sai isosetänsä hänelle testamenttaaman perinnön haltuunsa vuonna 2001 täytettyään 25 vuotta. Perintöön kuului 250 miljoonan markan omaisuus ja 350 miljoonan markan arvoiset kiinteistöt. Ennen kuin Jussi Salonoja täytti 25 vuotta, Erja-yhtymässä valtaa käytti hänen isänsä Pekka Salonoja. Jussi oli kuitenkin mukana yhtiön toiminnassa ja istui muun muassa Blues Hockey Oy:n hallituksessa
Iittalan lasikeskus

Iittalan lasikeskus tai kiinteistönsä nimellä Iittalan Lasimäki on Hämeenlinnan Kalvolan pitäjäkeskus Iittalassa toimiva matkailukohde, jonka keskeisimpiä toimintoja ovat Iittalan lasitehdas tehtaanmyymälöineen, Iittalan lasimuseo ja Naivistikeskus. Iittalan lasitehdas (Tehtaantie 3 C, Iittala) toimii nykyään osana pörssinoteerattua Fiskars-konsernia. Yleisö pääsee seuraamaan lasinpuhallusta katseluparvelta tehtaan ollessa toiminnassa arkisin kello 9-20. Varsinaiset tehdasopastukset ovat maksullisia ja tulee tilata etukäteen. Iittala Outlet on avoinna päivittäin kello 10-18, kesällä kello 20 saakka. Joinain juhlapäivinä myymälä palvelee suppeammin ja on kiinni joulupäivänä. Iittalan lasimuseo (Könnölänmäentie 2 c, Iittala) on avoinna kesä-elokuussa tiistaista sunnuntaihin klo 11-17, syyskuu-toukokuussa lauantaisin ja sunnuntaisin kello 11-17. Opastukset ovat mahdollisia etukäteisvarauksella kaikkina viikonpäivinä. Naivistikeskus (Vanha puukoulu, Hollaajantie 2, Iittala) on kesä-elokuussa noin kahden kuukauden ajan päivittäin kello 10-19 avoinna oleva näyttelytila, jossa on esillä Suomen suurin naivistisen taiteen näyttely.
Joe Kelly

Joseph 'Joe' Michael Kelly (13. maaliskuuta 1913 Dublin, Irlanti – 28. marraskuuta 1993 Neston, Iso-Britannia) oli irlantilainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui kahteen osakilpailuun kausilla 1950–1951, mutta keskeytti molemmissa eikä onnistunut keräämään yhtään MM-pistettä. Hänen paras lähtöruutunsa oli 18. Kelly ajoi myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa, joista parhaimpana tuloksena kolmas sija vuoden 1952 Ulster Trophystä.