nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Turengin junaturma

Turengin junaturma, joskus myös Harvialan junaturma, tapahtui rataosalla Riihimäki–Tampere talvisodan aikana 12. maaliskuuta 1940, ja se on eniten uhreja vaatinut junaturma Suomessa. Turmassa pohjoisesta tullut Loimaalta Viipuriin matkaavia 71. kuormastokomppanian sotilaita ja hevosia kuljettanut sotilasjuna törmäsi aamulla kello 5.28 yhteen etelästä tulleen tavarajunan numero 53 kanssa Harvialan ja Turengin välillä paikassa, joka oli 95. kilometripylväästä pohjoiseen noin sata metriä nykyisen pellettitehtaan kohdalla. Junien nopeus törmäyshetkellä oli noin 40–50 km/h. Turmassa kuoli 39 ihmistä ja loukkaantui 69, minkä lisäksi useita sotilasjunassa olleita hevosia kuoli tai jouduttiin ampumaan niiden vauhkoonnuttua. Eräs onnettomuudesta hengissä selvinnyt muisteli Laitilan Sanomien haastattelussa vuonna 1990, että miehet ja hevoset jäivät murskaantuneisiin vaunuihin puristuksiin "kuin hiirenloukkuun". Surmansa saaneet sotilaat olivat kotoisin Etelä-Satakunnasta ja Vakka-Suomesta; yksinomaan laitilalaisia oli 15, mikä oli viidesosa Laitilan kunnan koko talvisodan uhrimäärästä. Onnettomuuden uhrien lukumäärä kasvoi suureksi, sillä sotilasjunan miehistönkuljetusvaunut, jotka Loimaalta lähtiessä olivat junan viimeisinä, olivat siirtyneet Toijalassa heti veturin perään junan kulkusuunnan muuttuessa. Törmäyksessä miehistönkuljetusvaunut, joita oli kolme (yksi III luokan matkustajavaunu ja kaksi niin sanottua härkävaunua), murskautuivat täysin, ja vaunujen kamiinat sytyttivät myös tulipaloja vaunujen jäännöksissä
Amazing Race (2. tuotantokausi)

Amazing Race on tosi-TV-ohjelma, jossa kilpailijat matkustavat ympäri maailmaa haastavien tehtävien johdattelemina. Sarjan toinen tuotantokausi esitettiin Yhdysvalloissa vuonna 2002. Ohjelma alkoi 11. maaliskuuta ja päättyi 15. toukokuuta. Tällä kaudella otettiin käyttöön monet kilpailun elementeistä, jotka tulisivat tutuiksi kaikilla myöhemmillä kausilla. Näiden joukossa on muun muassa vihjelaatikkotelineen käyttö, varikkopysähdysmatto, Phil Keoghan tervehtimässä kädestä kaikkia ryhmiä varikkopysähdyksellä ja ohjelman selkeästi kiihkeämpi tahti. Kisa alkoi Las Vegasista ja päättyi San Franciscoon. Kisan aikana käytiin muun muassa Rio de Janeirossa, Kapkaupungissa ja Hongkongissa. Ensimmäisen kerran sarjan historiassa juontaja joutui odottamaan viimeistä paria varikolle yli 24 tuntia. Kyseessä oli myös ainoa kausi, jonka aikana ei käyty Euroopassa lainkaan. Suomessa toinen tuotantokausi näytettiin MTV3:lla alkuvuodesta 2004
Dohan kansainvälinen lentoasema

Dohan kansainvälinen lentoasema (IATA: DOH, ICAO: OTBD) (arab. مطار الدوحة الدولى‎) on Qatarin Dohassa sijaitseva lentoasema, joka suljettiin vuonna 2014, kun Hamadin kansainvälinen lentoasema aloitti toimintansa. Lentoasemalla oli kolme moskeijaa, ilmainen langaton verkkoyhteys, iso verovapaiden tuotteiden kauppa ja muutamia ravitsemusliikkeitä. Dohan 4 572 metrin mittainen kiitotie oli pisin siviililentoasemilla käytetty. Lentoasemaa laajennettiin sen olemassaolon aikana, mutta siitä huolimatta monet matkustajat väittivät sen olleen todella pieni, ahdas ja muutenkin kaukana kansainvälisestä tasosta. Hamadin lentoaseman piti korvata Dohan kansainvälinen lentoasema jo vuonna 2009. Uuden aseman avaaminen kuitenkin viivästyi viidellä vuodella. 27. toukokuuta matkaan lähtenyt Qatar Airwaysin lento 183 Wieniin oli viimeinen Dohan lentoasemalta lähtenyt lento. Sen jälkeen kaikki lentoliikenne siirrettiin Hamadiin.
Numero-ooppera

Numero-ooppera on oopperateos, joka koostuu yksittäisistä osista, kuten aarioista, resitatiiveista ja muista jaksoista, "numeroista", jotka voi helposti irrottaa kokonaisuudesta. Tyypillinen numero-ooppera on esimerkiksi Georg Friedrich Händelin Ariodante. Myös Giuseppe Verdin Attila on pitkälti kaavamainen numero-ooppera. Numero-oopperat olivat suosittuja 1700-luvulla ja vielä 1800-luvullakin, kunnes niistä tuli vanhanaikaisia Richard Wagnerin ideoiden levitessä. Numero-ooppera eroaa musiikkidraamasta, jossa on muutaman sävelen mittaisena motiivina toistuva johtoaihe. Numero-oopperan vastakohta on esimerkiksi Wagnerin Lohengrinin jälkeisille teoksille tyypillinen läpisävelletty tyyli, jossa aariat ja resitatiivit sulautuvat ilman selviä rajoja toisiinsa musiikkidraamaksi.
Vale Canada

Vale Canada Ltd (vuosina 2007–2010 Vale Inco Ltd., mitä ennen Inco Ltd.) on brasilialaisen Vale-monialayrityksen kanadalainen tytäryhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Torontossa Ontariossa. Se on mukana nikkelin, rautamalmien ja pellettien, hiilen, kuparin, lannotteiden, mangaanin ja erilaisten rautaseosten kaivostoiminnassa ja tuotannossa. Ennen yhdistymistään Inco oli maailman toiseksi suurin nikkelin tuottaja sekä maailman kolmanneksi suurin kaivosyhtymä. The International Nickel Company (Inco) perustettiin New Jerseyssä Yhdysvalloissa 1902, kun Canadian Copper, Oxford Copper Company ja Société Minière Caledonienne muiden pienempien yhtiöiden ohella fuusioituivat. Uuden yhtiön hallinta siirrettiin International Nickel Company of Canada, Ltd.:lle sen perustamisvuonna 1916. Yhtiö alkoi käyttää lyhyempää nimeä Inco vuonna 1919. Inco aloitti toimintansa yhdessä Canadian Copperin kanssa, kun Ontarion Sudburysta löydettiin kuparimalmiesiintymiä. Aluksi kuparimalmi laivattiin Oxford Copper Companyn sulattamolle Constable Hookiin New Jerseyhin. Tuotannon yhteydessä havaittiin malmin sisältävän myös runsaasti nikkeliä
Harry Belafonte

Harold George ”Harry” Belafonte, Jr. (syntyjään Harold George Bellanfanti, Jr., 1. maaliskuuta 1927 Harlem, New York, New York – 25. huhtikuuta 2023) oli yhdysvaltalainen muusikko, laulaja, näyttelijä ja ihmisoikeustaistelija. Belafonte on mainittu "Calypson kuninkaaksi", hänet tunnetaan karibian tyylisestä musiikistaan 1950-luvulla. Belafonten ehkä tunnetuin laulu on The Banana Boat Song eli Banaaninlastaajan laulu eli Day-O. Belafonte syntyi vuonna 1927 työväenluokkaiseen perheeseen Harlemissa New Yorkissa. Hän asui kahdeksan vuotta köyhtyneiden vanhempiensa kotipaikassa Jamaikalla ja palasi New Yorkiin high schooliin. Belafonte kärsi lukihäiriöstä ja jäi pois koulusta varhaisessa teini-iässä. Hän työskenteli sekatöissä kunnes liittyi laivastoon maaliskuussa 1944 ja työskenteli lastaajana tukikohdassa New Jerseyssä. Toisen maailmansodan jälkeen hän otti näyttelemiseen tunteja, jotka hän rahoitti laulamalla New Yorkin klubeissa folk, pop ja jazz-kappaleita
Äännelaki

Äännelaki (< saks. Lautgesetz) on historiallis-vertailevassa kielitieteessä käytetty termi, joka määrittää täsmällisesti äänneympäristöön liittyvät ehdot, jotka laukaisevat jonkin äänteenmuutoksen. Kielitieteeseen käsitteen esitteli nuorgrammaattinen koulukunta, joka pyrki muotoilemaan kielihistoriasta mahdollisimman positivistisen tieteen, jossa kaikkien väittämien tulisi perustua yksinomaan havaintotosiseikkojen varaan. Äänteenmuutoksen ehtojen tulisi näin olla yksin äänteellisessä (rajatapauksena morfofonologisessa) kontekstissa. Toteutuessaan äänteenmuutos olisi mekaaninen, poikkeukseton ja metodologisesti ajaton. Muutosten säännönmukaisuus oli kielihistorioitsijoille tuttua jo entuudestaan ja äännelaki-nimitystäkin siitä oli aiemmin jo käytetty, mutta vasta nuorgrammaatikot antoivat käsitteelle täsmällisen määritelmän ja rajasivat sen toteutumisehdot äänneympäristöön tavoitteenaan luonnonlakien kaltainen ehdoton lainkaltaisuus. Teesiksi poikkeuksettomuutta esittivät ensimmäiseksi Wilhelm Scherer ja August Leskien. Nuorgrammaatikot pitivät äännelain poikkeuksettomuudesta ehdottomasti kiinni: jos jokin äänne tietyin ehdoin tiettynä aikana muuttuu, se muuttuu samoissa olosuhteissa kaikkialla samoin. Omanakin aikanaan käsitys nostatti myös kritiikkiä ennen kaikkea varsinaisen kielitieteen ulkopuolelta kielifilosofiasta ja kielipsykologiasta mutta myös murteentutkimuksesta. Jotkut aikaisemmin polven kielihistorioitsijat kuten Georg Curtius hyväksyivät kuitenkin myöhemminkin myös sporadisten äänteenmuutosten mahdollisuuden. Ellei jokin äänteenmuutos jossakin sanassa vaikuttanut toteutuneen, mahdollisia selityksiä olivat: Esimerkiksi suomen kielen historiassa tiedetään tapahtuneen *ti > si -muutos: i-vokaalin etinen t on muuttunut (välivaiheiden kautta) s:ksi. Äännelain käsitettä noudattaen muutoksen tulisi olla ollut poikkeukseton eli i:n edellä ei pitäisi olla t:tä, mutta silti tällaisia tapauksia esiintyy, esim
Myrna Loy

Myrna Loy (oik. Myrna Adele Williams; 2. elokuuta 1905 Helena, Montana – 14. joulukuuta 1993 New York City, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja yksi aikansa supertähdistä. Hän aloitti tanssijana ja klaffina, myöhemmin hänet tunnettiin eksoottisten vamppien esittäjänä ja hänen tunnetuimmaksi roolikseen nousi Nora Charles Pettävä varjo -elokuvissa. Näitä komediallisia salapoliisielokuvia valmistui kuusi kappaletta ja ne olivat merkittävä käännekohta Loyn uralla, sillä niissä hän sai todistaa komediennen kykynsä ja se avasi hänelle myös ovet suurempiin tuotantoihin. Sota-aikana Loy työskenteli sotilaskanttiinissa ja keräsi rahaa Punaisen Ristin puolesta. Sotien päätyttyä hän palasi takaisin Hollywoodiin. Myöhemmin hän teki töitä myös kasvatustieteiden parissa Unescolla. Loy palkittiin urastaan kunnia-Oscarilla vuonna 1991. Myrna Williams syntyi Helenan kaupungissa Montanassa Adele Mae (o.s
Vuorikuisma

Hypericum montanumL. Vuorikuisma Wikispeciesissä Vuorikuisma Commonsissa Vuorikuisma (Hypericum montanum) on Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa tavattava kuismakasvi. Suomessa laji on äärimmäisen harvinainen ja rauhoitettu kasvi. Vuorikuisma on yksittäisvartinen ja kasvaa 30–80 cm korkeaksi. Varsi on lähes tai täysin haaraton, liereä ja kalju. Varsilehdet ovat ruodittomia, 3–6 cm pitkiä, puikeita ja herttatyvisiä. Lehdet ovat laidoilta ja alta harvaan karheakarvaisia. Lehtien laidat ovat pikitäpläisiä, ylemmät lehdet kuultotäpläisiä. Kukinto on hyvin lyhythaarainen ja harvakukkainen. Täysin keltaisten kukkien verholehdet ovat suikeita ja niiden laidat selvästi ripsihampaisia, terälehdet juovattomia, nystyttömiä ja täplättömiä. Vuorikuisma kukkii heinä-elokuussa.  Mäkikuismasta (Hypericum perforatum) ja särmäkuismasta (Hypericum maculatum) vuorikuisman erottaa varren avulla: vuorikuisman varsi on särmätön
Erich von Falkenhayn

Erich von Falkenhayn (11. syyskuuta 1861 Burg Belchau, Preussin kuningaskunta – 8. huhtikuuta 1922 Potsdam, Weimarin Saksa) oli kenraali ja Saksan kenttäarmeijan päällikkö ensimmäisessä maailmansodassa. Hän johti muun muassa Verdunin taistelua. Länsipreussilaisesta junkkeriperheestä lähtöisin ollut Erich von Falkenhayn meni kadettikouluun kymmenvuotiaana ja teki pitkän uran sotilaana. Hän palveli muun muassa Kiinassa boksarikapinan aikana. Vuonna 1913 hän nousi Preussin sotaministeriksi, minkä takia hän oli merkittävä tekijä ensimmäisen maailmansodan synnyssä. Falkenhayn toimi sotaministerinä vuoden 1915 tammikuuhun asti. Falkenhayn korvasi Helmuth Johannes Ludwig von Moltken Marnejoen taistelun jälkeen esikuntapäällikkönä. Schlieffen-suunnitelman epäonnistuttua Falkenhayn yritti kukistaa ranskalaiset ja brittiläiset niin kutsutulla ”kilvalla merelle”. Britit pysäyttivät saksalaiset vasta Ypresin taistelussa. Falkenhayn piti hyökkäävämmästä taktiikasta läntisellä rintamalla ja teki vain pieniä kampanjoita Venäjää vastaan toivoen, että Venäjä suostuisi erilliseen aselepoon
Ankalliskirjasto

Ankalliskirjasto on kovakantinen kymmenosainen Aku Ankka -sarjakuva-albumisarja, jonka Sanoma Magazines Finland julkaisi vuosina 2002–2009. Kaikki tarinat ovat Carl Barksin piirtämiä ja käsikirjoittamia. Hän on myös tehnyt kirjojen kansikuvat. Kirjat loppuivat kymmenenteen osaansa, kuten myös Aku Ankan juhlasarjat. Kirjoihin on koottu Barksin tarinoita aihealueen mukaan ja esipuhe – yleensä aiheen tuntijan kirjoittama – käsittelee myös samaa aihealuetta. Sarja on kovakantinen ja kussakin teoksessa on noin 170 sivua.
Lego Sports

Lego Sports on Lego-yhtiön tuotesarja, joka kattaa Legon urheiluaiheiset sarjat kuten jalkapallolegot. Vuodesta 2006 Lego-yhtiö on valmistanut Sports-tuotesarjassa vain jalkapallolegoja.
John Hancock

John Hancock (12. tammikuuta 1737 Braintree, Massachusetts – 8. lokakuuta 1793 Quincy, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen kauppias ja poliitikko. Hän toimi toisen mannermaakongressin puhemiehenä ja allekirjoitti ensimmäisenä Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen. Hancock valmistui Harvard Collegesta vuonna 1754 ja työskenteli sen jälkeen setänsä Thomas Hancockin kauppahuoneessa Bostonissa. Hän peri sedältään suuren omaisuuden. Hancock toimi vuodesta 1765 Bostonin kaupunginvaltuutettuna ja 1769–1774 Massachusettsin lakia säätävän kokouksen (General Court) jäsenenä. Hänet valittiin puheenjohtajaksi bostonilaisten Bostonin verilöylyn jälkeen vuonna 1770 muodostamaan komiteaan, joka vaati brittijoukkojen välitöntä poistamista kaupungista. Vuonna 1774 Hancock valittiin Concordissa kokoontuneen Massachusettsin provinssin kongressin puhemieheksi ja hänet valittiin uudelleen samaan tehtävään myös seuraavan vuoden toisessa kongressissa. Hancockista tuli Massachusettsin patrioottien johtaja yhdessä Samuel Adamsin kanssa. Huhtikuussa 1775 he joutuivat molemmat pakenemaan Lexingtonista Philadelphiaan, kun kenraali Thomas Gagen komentaman brittiarmeijan kerrottiin olevan tulossa pidättämään heitä. Hancock valittiin samana vuonna toiseen mannermaakongressiin ja hän toimi sen puhemiehenä toukokuusta 1775 lokakuuhun 1777
Johannes Brønsted

Johannes Nicolaus Brønsted (22. helmikuuta 1879 Varde, Tanska – 17. joulukuuta 1947 Kööpenhamina, Tanska) oli tanskalainen kemisti, jolla on ollut varsin huomattava vaikutus nykyaikaisen fysikaalisen kemian kehitykseen. Brønsted ja hänestä riippumatta myös Thomas Martin Lowry ottivat käyttöön nykyiset hapon ja emäksen määritelmät joiden mukaan happo on protonien luovuttaja ja emäs niiden vastaanottaja. Nämä määritelmät ja niihin perustuva protolyysia koskeva teoria syrjäytti aikaisemmat määritelmät.
Akbash

Akbaş (Akbaş Çoban Köpeği), tunnetaan myös nimellä akbash, on turkkilainen laumanvartija koirarotu. FCI ei ole tunnustanut sitä, mutta Turkin kennelliitto Köpek Irkları ve Kinoloji Federasyonu (KIF) sitä vastoin on. Sen mukaan rodun virallinen englanninkielinen nimi on Akbash Shepherd Dog. Rotu on saavuttanut suosiota Pohjois-Amerikassa karjatilojen vartiokoirana – toisinaan myös kojoottia vastaan – minkä lisäksi Suomeen on tuotu pari akbaş-tyyppistä kangalinkoiraa. Akbaş on laumanvartija, joka on väriltään valkoinen ja muistuttaa ulkonäöltään etäisesti kuvaszia ja muita isoja valkoisia vuoristokoiria. Siitä on olemassa kaksi muunnosta: lyhyt- ja pitkäkarvainen. Valkoinen väritys auttaa paimenia erottamaan sen sudesta. Rotu on rauhallinen ja tasapainoinen. Se leimautuu vartioimiinsa lampaisiin varhaisella iällä. Akbaş on kotoisin Turkin länsiosista, missä se on perinteisesti vartioinut lammas- ja vuohilaumoja. Se on yksi kolmesta perinteisestä turkkilaisesta laumanvartijasta - kangalinkoiran ja karsinkoiran ohella. Se on sukua valkoisille itä- ja eteläeurooppalaisille laumanvartijaroduille
Elephas

Elephas Wikispeciesissä Elephas Commonsissa Elephas eli aasiannorsut on suku norsujen heimossa. Suvussa on vain yksi nykyajalle selviytynyt laji, aasiannorsu (Elephas maximus), mutta sukuun on varmistettu kuuluneen ainakin kymmenen hävinnyttä lajia. Suvun viimeinenkin elossa oleva laji on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi. Elephas-suvun lajit ovat geeneiltään hyvin lähellä sukupuuttoon kuolleita mammutteja.
Martin Biron

Martin Gaston Biron (s. 15. elokuuta 1977 Lac-St-Charles, Quebec, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti. Hän siirtyi kesällä 2010 New York Rangersiin, joka jäi miehen viimeiseksi seuraksi. Biron aloitti kaudella 1994–1995 Kanadan pääjunioriliigoihin kuuluvassa LHJMQ:ssa Beauport Harfangsin joukkueessa. Hän pelasi loistavan tulokaskauden ja päästi vain 2,48 maalia ottelua kohden, vähiten kauden aikana. Biron valittiin LHJMQ:n tulokkaiden tähdistökentälliseen ja CHL:n alaisuudessa pelaavien juniorisarjojen parhaaksi maalivahdiksi tähdistökentälliseen. Buffalo Sabres valitsi hänet NHL:n varaustilaisuudessa numerolla 16 vuonna 1995. Biron pääsi Buffaloon kaudella 1995–1996, jolloin pelasi NHL:ssä kolme ottelua. Kauden lopun hän pelasi kuitenkin Beauportissa, joka ylsi LHJMQ:n loppuotteluun. Biron jatkoi LHJMQ:ssa kaudella 1996–1997, jonka hän aloitti Beauportissa. Biron kaupattiin kuitenkin kauden aikana Hull Olympiquesiin
Bealin konjektuuri

Bealin konjektuuri on lukuteorian otaksuma, jonka on esittänyt teksasilainen miljardööri ja matematiikan harrastaja Andrew Beal. Tutkiessaan vuonna 1993 Fermat'n suuren lauseen yleistyksiä Andrew Beal muotoili seuraavan väitteen: Jos jossa 𝐴, 𝐵, 𝐶, 𝑥, 𝑦 ja 𝑧 ovat positiivisia kokonaislukuja, siten että 𝑥, 𝑦, 𝑧>2, niin 𝐴:lla, 𝐵:llä ja 𝐶:llä täytyy olla yhteinen alkulukutekijä. Esimerkiksi ratkaisussa 33 + 63 = 35 kantaluvuilla on yhteinen tekijä 3 ja ratkaisussa 76 + 77 = 983 kantalukujen yhteinen tekijä on 7. Käytännössä on olemassa äärettömän monta ratkaisua siten, että kantaluvuilla on yhteinen tekijä. Esimerkiksi yhtälö tuottaa ratkaisun kaikilla 𝑎, 𝑏, 𝑚>3. Tämä ei kuitenkaan ole vastaesimerkki, koska kantaluvuilla on yhteisenä tekijänä 𝑎𝑚+𝑏𝑚. Vuoden 2006 joulukuuhun mennessä väitteelle ei ole löydetty yhtään tunnettua vastaesimerkkiä. Tämän etsimiseksi on käyty läpi ainakin 1000 eri muuttujaa. Fermat’n suuri lause on Bealin konjektuurin erikoistapaus, jossa 𝑥=𝑦=𝑧. Jos 𝑎𝑥+𝑏𝑥=𝑐𝑥 kun 𝑥≥3, niin joko kantaluvut ovat keskenään jaottomia tai niillä on yhteinen tekijä. Jos niillä on yhteinen tekijä, kantaluku voidaan jakaa tuottaen yhtälö, jolla on pienempiä keskenään jaottomia kantalukuja. Fermat'n suuren lauseen vastaesimerkki tuottaisi joka tapauksessa vastaesimerkin Bealin konjektuurille
Twelve Shots on the Rocks

5. Twelve Shots on the Rocks (2002) on suomalaisen Hanoi Rocksin kahdeksas albumi. Albumi oli yhtyeen comeback -albumi ja oli ensimmäinen vuoden 1985 jälkeen. Albumi tehtiin, kun aiemmin riidoissa olleet Andy McCoy ja Michael Monroe ystävystyivät taas Hanoi Rocksin kokoelmalevyjen promootiotilaisuuksissa. Albumi ja siltä julkaistut singlet: "People Like Me" ja " A Day Late, A Dollar Short" menestyivät hyvin Suomessa ja Japanissa. Kultalevy myönnettiin vuonna 2002. Levyä on myyty yhteensä yli 24 000.
DNA-profilointi

DNA-profilointi (myös geneettinen sormenjälkitutkimus, DNA-testi) tarkoittaa tekniikoita, joilla eliöyksilön identiteetti määritetään sen kudoksesta tai eritteestä otetusta näytteestä eristetyn DNA:n perusteella. Profilointi perustuu yksilöiden välisiin DNA:n rakenteen eroihin, joita nykyisillä menetelmillä voidaan löytää lähes rajaton määrä; näin jokainen yksilö voidaan kiistattomasti erotella. DNA-testeillä voidaan esimerkiksi selvittää sukulaisuussuhteita ja periytymistä. DNA-identifiointi hyväksytään useimmissa maissa todisteeksi oikeudenkäyntiprosesseissa, ja DNA-testit ovat syrjäyttämässä sormenjäljet henkilöllisyyden varmistamisessa luotettavuutensa takia. Vastaavia tekniikoita voidaan käyttää myös karkeammin lajitasolla eliölajien määrittämiseen DNA-viivakoodaus-tekniikalla. Profilointia ei tule sekoittaa sekvensointiin, joka laajimmillaan tarkoittaa yksilön koko perimän, eli genomin ja siten yksilön kaikkien geenien selvittämistä. Profilointia voi verrata esim. auton rekisterin selvittämiseen joka yksinkertaisuudestaan huolimatta on kaikille autoille uniikki. Genomisekvensointi puolestaan vastaa yksityiskohtaista ja pitkää kuvausta kaikista auton piirteistä: väri, merkki jne. Ensimmäisen DNA-sormenjälkitekniikan kehitti Sir Alec Jeffreys Leicesterin yliopistosta vuonna 1985. Tämä perustui minisatelliiteiksi kutsuttuihin suhteellisen pitkiin DNA-sekvenssin toistojaksoihin, joiden lukumäärä vaihtelee runsaasti eri yksilöiden ja kromosomien välillä. Kun tutkitaan useita merkkilokuksia, on äärimmäisen epätodennäköistä, että kahdella yksilöllä olisi täysin samanlainen minisatelliittien yhdistelmä
Living Sacrifice

Bruce Fitzhugh, laulu,kitaraRocky Gray, kitaraLance Garvin, rummutArthur Green, basso Darren "D.J." Johnson, laulu, basso (1989–1995)Jason Truby, Kitara (1989–1998)Chris Truby, Rummut (1995–1998)Cory Brandan Putman, laulu, kitara (1998–2004)Jay Stacy, basso (1998–1999)Matt Putman, Rummut (1999–2003) Solid State Records, 1995–R.E.X. Records, 1990–1995 Living Sacrifice on yhdysvaltalainen metalliyhtye, joka perustettiin Little Rockissa, Arkansasissa vuonna 1989. Yhtye on julkaissut kahdeksan studioalbumia, joista kolme ensimmäistä REX Recordsilla alkuperäisen laulajan Darren Johnsonin kanssa, kun yhtye soitti vielä thrash metalia ja death metalia. Reborn-levyltä alkaen yhtye on soittanut groove metalia ja metallista hardcorea Solid State -levy-yhtiöllä. Yhtye hajosi julkaistuaan kokoelma-albumin In Memoriam vuonna 2005. Yhtyeen jokaista albumia myytiin keskimäärin 30 000 kappaletta. Yhtye palasi yhteen vuonna 2008 ja julkaisi albumin The Infinite Order vuonna 2010. Albumi meni sijalle neljä Heatseekersin Top New Artist Albums -listalla, joka luettelee sellaisten uusien ja kehittyvien yhtyeiden albumit, joita ei mainittu Billboard 200-listan Top 100:ssa
Lahti L-39

Lahti L-39 on Aimo Lahden vuonna 1939 kehittämä panssarintorjuntakivääri. L-39 on itselataava, ja siinä on kymmenen patruunan lipas. Suuren kaliiperin takia aseessa on huomattavan kova rekyyli, ja sekä sen paino että koko tekevät siitä vaikeasti kuljetettavan. Näistä syistä aseen kutsumanimeksi tuli ”Norsupyssy”. Kun panssarivaunujen panssarit kehittyivät paksummiksi, panssarintorjuntakivääreillä ei ollut enää käyttöä niille tarkoitetussa tehtävässä, vaan asetta käytettiin pitkän kantaman tarkka-ammuntaan, panssarivaunujen häirintään sekä muunneltuna ilmatorjuntaan. Kotimaisen kevyen panssarintorjunta-aseen kehitystyön alkaessa vuonna 1935 perustana oli Yleisesikunnan arvio, jonka mukaan puna-armeija käyttäisi keskitetysti suuria määriä kevyitä panssarivaunuja. Tätä taustaa vasten pidettiin 12,7-13 mm panssarintorjuntakonekivääriä ihanteellisena asetyyppinä 37 mm panssarintorjuntatykin tueksi suuren tulinopeutensa ansiosta. Seurauksena Valtion Kivääritehdas sai tehtäväkseen 13 mm panssarintorjuntakonekiväärin kehittämisen. Kaikki eivät kuitenkaan olleet vakuuttuneita 13 mm ammuksen riittävyydestä panssarintorjuntakäyttöön. Erityisesti jalkaväen tarkastaja kenraalimajuri Erik Heinrichs kannatti sitä voimakkaasti. Sotatalouspäällikkö kenraalimajuri Leonard Grandell ehdotti 20 mm:n asetta ja vuoden 1938 kesällä suoritetut koeammunnat prototyyppiaseella tukivat tätä näkemystä, joten samalla ryhdyttiin kehittämään järeämpää 20 mm panssarintorjuntakivääriä. Molempia asetyyppejä kehitti Aimo Lahti
Sensualismi

Sensualismi (lat. sensus, 'aisti') on filosofinen tietoteorian suuntaus ja yksi empirismin muoto. Sen mukaan aistihavainnot ovat kaikkein tärkeimpiä tiedon saamisessa tai jopa ainoa tiedonlähde. Sensualismi on lähellä empirismiä. Sensualismia muistuttavia ajatuskulkuja oli jo keskiajalla, mutta 1700-luvulla valistusajan filosofit kehittivät sitä selkeämmäksi. Ranskassa esimerkiksi Étienne Bonnot de Condillac oli sensualisti, joka kehitteli aatetta subjektiivisen idealismin suuntaan. Jo 1600-luvulla brittiläisen John Locken voi katsoa edustaneen sensualismia. Locke kiisti René Descartesin 1600-luvun puolivälissä esittämän opin myötäsyntyisistä ideoista ja katsoi, että ideat muovautuvat vain kokemusten pohjalta. Locken seuraaja George Berkeley otti vielä rohkeamman kannan: substanssi on vain aistihavaintojen summa ja olemassaolo vain havaituksi tulemista (esse est percipi). Sensualismin tunnuslauseena voi pitää Tuomas Akvinolaisen peripateettista aksioomaa Nihil est in intellectu quod non prius in sensu ("mielessä ei ole mitään mikä ei ensin olisi ollut aisteissa"), joka näkyy muun muassa Locken ajatuksessa tabula rasasta. Jyrkän sensualismin kannatus väheni ratkaisevasti 1700-luvun loppupuolella Immanuel Kantin filosofian vaikutuksesta.
Periaate

Periaate tarkoittaa toiminnan, menettely- tai ajattelutavan perusajatusta, johtavaa ajatusta, ohjenuoraa, perussääntöä.