nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Alkeisyhdistys

Tarkennus: Kaultaaltaan lähteetöntä ja vähäsetkin lähteet ovat liian lähellä aihetta Alkeisyhdistys (engl. Primary, tunnettu aikaisemmin nimellä Primary Association, josta suomenkielinen nimi on käännös) on Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkossa lapsia varten toimiva kirkon virallinen apujärjestö. Kyseessä on alle 12-vuotiaille lapsille tarkoitettu pyhäkoulu. Alkeisyhdistyksen virallisena tarkoituksena on auttaa perheitä ja vanhempia heidän lastensa uskonnollisessa kasvatuksessa. Lapsia opetetaan yhdistyksen näkemyksen mukaan elämään Jeesuksen Kristuksen evankeliumin ja esimerkin mukaisesti. Alkeisyhdistyksen viralliset päämäärät ovat: Alkeisyhdistyksen tunnuslause on: "Kaikki sinun lapsesi tulevat olemaan Herran opettamia, ja suuri on sinun lastesi rauha." (Jesajan kirja 54:13) Alkeisyhdistyksen toiminta kestää noin kaksi tuntia sunnuntaisin; luokat pidetään aikuisten ja nuorten pyhäkoululuokkien aikana sekä pappeuskokouksen, Apuyhdistyksen ja nuorten naisten luokkien aikana. Jos seurakunnan sakramenttikokous, johon myös lapset osallistuvat, on ensimmäisenä sunnuntaikokouksista, on Alkeisyhdistys toisen ja kolmannen tunnin aikana. Ensimmäisen kirkon alkeisyhdistyksen organisoi Aurelia Spencer Rogers Farmingtonissa Utahissa vuonna 1878. Se otettiin käyttöön koko kirkon alueella jo 1880 Louie B. Feltin aloitteesta. Hän palveli Alkeisyhdistyksen johtajana vuoteen 1925
Eugene Levy

Eugene Levy (s. 17. joulukuuta 1946 Hamilton, Ontario, Kanada) on kanadanjuutalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa kanadalaisessa Second City Television -sarjassa, Greg the Bunny -sarjassa sekä elokuvissa Villi tusina 2 ja The Man. Lisäksi hän on ainoa näyttelijä, joka on näytellyt jokaisessa American Pie -elokuvassa. Levylle on myönnetty useita palkintoja, muun muassa kaksi Emmyä 1980-luvulla. Hän voitti vuonna 2004 Christopher Guestin ja Michael McKeanin kanssa Grammy-palkinnon parhaasta laulusta elokuvaan Hei me folkataan. Levy on ollut vuodesta 1977 lähtien naimisissa Deborah Divinen kanssa ja heillä on kaksi lasta. Maaliskuussa 2006 ilmoitettiin hänen saamastaan tähdestä Canada’s Walk of Famella.
Christopher Guest

Christopher Haden-Guest, Haden-Guestin 5. paroni (s. 5. helmikuuta 1948 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja, jolla on peritty brittiläinen päärinarvo. Hänen tunnettuja töitään ovat Hei me rokataan! (This Is Spinal Tap, 1984), Ensimmäinen leffa (The Big Picture, 1989), Broadwayn kutsu (Waiting for Guffman, 1996), Hei me folkataan (A Mighty Wind, 2003) ja Mrs. Henderson esittää (Mrs Henderson Presents, 2005). Hänet on palkittu Emmylla ja Grammylla. Guestin äidin vanhemmat ovat venäjänjuutalaisia, isän äiti hollanninjuutalainen. Guestin isän isä oli aatelinen, joka kääntyi juutalaiseksi. Juutalaisen taustan onkin sanottu näkyvän Guestin töissä. Guest tapasi harjoitella nuorena erilaisia puheääniä perheen pesuhuoneessa, koska siellä kaikui sopivalla tavalla tätä varten. Hän aloittaakin aina näyttelemiensä hahmojen kehittelyn puheäänen kautta
Ylä-Tuuloman tekojärvi

Ylä-Tuuloman tekojärvi (ven. Верхнетуло́мское водохрани́лище, Verhnetulomskoje vodohranilištše) on Kuolan niemimaalla Murmanskin alueella sijaitseva noin 745 neliökilometrin laajuinen tekojärvi. Järven pituus on 85 km, suurin leveys 20 km, keskisyvyys 15 m. Sen säännöstelystä johtuva pinnankorkeuden vaihteluväli on 6 m. Säännöstelyaltaan ylin vedenkorkeus merenpinnasta on 80 m. Tärkeimmät tekoaltaaseen Suomen puolelta laskevat joet ovat Lutto ja Nuorttijoki. Tekojärvi on syntynyt entisen Nuorttijärven paikalle Tuulomajoen niskalle perustetun Ylä-Tuuloman voimalaitoksen padon rakentamisen yhteydessä 1964–1965. Pato on 1 400 metrin pituinen ja pääasiassa maa-aineksista rakennettu. Voimalan rakensi Imatran Voima. Nuorttijärven pintaa nostettiin 32 metrillä. Tekoaltaan itäpäähän voimalaitoksen yhteyteen rakennettiin Ylä-Tuuloman eli Verhnetulomskin taajama. Vanhoissa kartoissa esiintyvä Ristikentän kirkonkylä ja laajoja metsäalueita jäi tekoaltaan pohjaan
Antonio Machado

Antonio Machado y Ruiz (26. heinäkuuta 1875 Sevilla – 22. helmikuuta 1939 Collioure, Ranska) oli espanjalainen runoilija. Hän kuului Generación del 98:n johtohahmoihin. Machadon vanhempi veli oli kansainvälisellä tasolla vähemmälle huomiolle jäänyt runoilija Manuel Machado. Perhe muutti vuonna 1883 Sevillasta Madridiin, jossa molemmat veljet aloittivat opiskelun Institución Libre de Enseñanzassa (ILE). Vuonna 1899 Machado lähti kielenkääntäjäksi Ranskaan. Hänen ensimmäinen runokokoelmansa Soledades ilmestyi vuonna 1903.lähde? Machado työskenteli ranskanopettajana Soriassa, jossa hän tutustui Leonor Izquierdoon, ja he avioituivat vuonna 1909.lähde? He muuttivat Pariisiin mutta palasivat Espanjaan vaimon sairastuttua tuberkuloosiin, johon tämä kuoli.lähde? Machado asui Baezassa Andalusiassa vuoteen 1919 ja työskenteli sen jälkeen vuoteen 1931 ranskanopettajana Segoviassa.lähde? Hän osallistui sisällissotaan tasavaltalaisten puolella, ja sisällissodan päätyttyä hän pakeni Pariisiin mutta kuoli pian Colliouressa
Marko Luomala

Marko Luomala (s. 2. kesäkuuta 1980 Vaasa) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Ruotsin 2. divisioonassa Olofströms IKssa. Hänen vahvuuksiinsa kuuluu karvaaminen, asenne, laukaus, työmoraali, tilan tekeminen ketjukavereille, työteliäisyys ja kulmaväännöt. Luomalan heikkouksiin kuuluu pelinluvun puute, ajoittainen yksinyrittäminen ja suoraviivaisuuden puute. Hänet on SM-liigassa yleisesti tunnettu alempien ketjujen rouhijana, mutta Luomala on toisinaan kunnostautunut myös maalintekijänä. Luomala on Vaasan Sportin kasvatti. Hän siirtyi 18-vuotiaana JYPin A-nuoriin kaudeksi 1998–1999, josta Luomala jatkoi Porin Ässiin kaudeksi 1999–2000. Tehot 13+5=18 riittivät joukkueen A-nuorten sisäisen piste- ja maalipörssin voittoon. Hän debytoi samalla kaudella myös Ässien SM-liigajoukkueessa, jossa Luomala teki kymmenessä runkosarjaottelussa yhden maalin. Kaudeksi 2000–2001 Luomala palasi kasvattajaseuraansa Sportiin pelaamaan Mestistä, jossa tulokaskausi toi 31 runkosarjaottelussa tehot 5+4=9
Max Perutz

Max Ferdinand Perutz (19. toukokuuta 1914 Wien – 6. tammikuuta 2002 Cambridge) oli itävaltalais-brittiläinen molekyylibiologi. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1962 hemoglobiinin analysoinnista röntgensäteillä. Hän jakoi palkinnon yhdessä John Kendrew'n kanssa. Perutz syntyi vuonna 1914 Wienissä. Vuonna 1936 hänestä tuli tutkiva opiskelija Cambridgen yliopistoon kristallografiaa tutkivaan ryhmään, jota johti J. D. Bernal. Toisen maailmansodan aikana Perutzia pyydettiin löytämään tapa tuottaa jäätä Habbakkuk-projektia (pykriitistä rakennettu lentotukialus) varten. Tehtävää varten Perutz kehitti jään ja paperimassan seoksen. Vuonna 1953 Perutz osoitti, että röntgensäteiden diffraktoituminen proteiineista voitiin jakaa vaiheisiin vertaamalla proteiinikiteiden rakennetta raskaiden atomien läsnä ollessa ja myös niitä ilman
Sark

Sarkin sijainti kartalla Sark (ransk. Sercq) on Englannin kanaalin lounaisosassa sijaitseva pieni saari, joka kuuluu Kanaalisaarten ryhmään ja on osa Guernseyn erillisaluetta. Saari ei kuulu Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Sark on autoton alue, ja saarella on sallittua käyttää vain hevosvetoisia ajoneuvoja, polkupyöriä, traktoreita sekä akkukäyttöisiä polkupyöriä. Saarella ei ole myöskään katuvaloja, joten se on valosaasteeton paikka tähtitaivaan tarkkailuun. Sark on noin 34,4 kilometrin päässä Ranskasta joka on sen lähin maa. Saari on pinta-alaltaan 6,5 km² sen pituus ja leveys on noin 4,7 kilometriä × 2,5 kilometriä. Sarkin korkein kohta on Le Moulin 114 metriä. Sark koostuu käytännössä kahdesta saaresta, Great Sark ja Little Sark joiden välissä on 90 metriä pitkä ja 30 metriä leveä kannas. Sarkin länsipuolella on pieni saari jonka nimi on Brecqhou. Saaresta tuli oma feodaaliläänityksensä 6. elokuuta 1565, kun kuningatar Elisabet nimitti jerseyläisen Hélier de Carteretin seigneuriksi, joka toi saarelle mukanaan 40 alaisuudessaan olevaa vuokralaista
Saint John (joki)

Yhdysvallat, Saint John (engl. Saint John River) on Yhdysvalloissa ja Kanadassa virtaava joki. Se saa alkunsa Mainen osavaltion luoteisosasta ja laskee New Brunswickin kautta Fundynlahteen Atlantin valtameressä. Osa joesta muodostaa Yhdysvaltain ja Kanadan välisen rajan. Joki on pituudeltaan 673 kilometriä ja sen valuma-alue on noin 55 400 neliökilometriä, josta noin 20 000 neliökilometriä on Yhdysvaltain puolella. Alkulähteen korkeus on 350 metriä.
Perdita

Perdita (väliaikainen nimi: S/1986 U 10) on Uranuksen kuu, joka löydettiin vuonna 1999 Voyager 2:n vuonna 1986 ottamista kuvista. Sen olemassaolo varmistui Hubblen ottamien kuvien perusteella. Perditan kiertorata kulkee Belindan ja Puckin välistä.
Rif Dimašqin maakunta

Koordinaatit: 33.5°N, 37°E Rif Dimašq (arab. ريف دمشق‎) on yksi Syyrian neljästätoista maakunnasta ja se sijaitsee maan lounaisosassa. Se on hallintokeskustaan Damaskosta (Rif Dimašq) ympäröivä "maaseutumaakunta"; Damaskos muodostaa oman, itsenäisen maakuntatason hallintoalueensa. Maakunnan pinta-ala on 18 032 neliökilomatriä. Asukasluku oli 2 273 074 (2004 väestönlaskenta), tai 2 836 000 (31.12.2011 arvio). Maakunnan hallintokeskus on pääkaupunki Damaskos, joka jää Rif Dimašqin maakunnan sisälle erillisenä maakuntatason hallintoalueena. Rif Dimašqin maakunta rajautuu kaakossa Jordaniaan. Etelässä naapurina ovat As-Suwaydan ja Dar'an maakunnat, lännessä Israelin miehittämä Kuneitran maakunta, luoteessa Libanon ja pohjoisessa Homsin maakuntaan. Aluehallinnon toisella tasolla maakunta jakautuu piirikuntiin
Veijariromaani

Veijariromaani eli pikareskiromaani kuvaa usein näennäisen omaelämäkerrallisessa muodossa kuvitteellisen tai historiallisen henkilön seikkailuja, vastoinkäymisiä ja urotekoja parodiseen ja satiiriseen tyyliin. Veijariromaaneissa on yleistä purevan kriittisen kuvan antaminen ajan tavoista ja yhteiskunnallisista oloista. Esitystapa on yleensä episodimainen: usein tarinan rungon muodostaa matkanteon kuvaus. Veijariromaanin päähenkilö ei ole varsinaisesti pahantekijä tai rikollinen, sen sijaan hän vastaa maailman pahuuteen juonikkuudella selviytyäkseen ympäristön tuottamista ongelmista. Koska veijarilla ei ole käytettävissään voimakeinoja, hänen on turvauduttava juoniin, huijauksiin ja kepposiin. Hän hyödyntää empimättä vallanpitäjien ja mahtimiesten heikkouksia. Veijari ei toimi suunnitelmallisesti eikä välttämättä aina tavoittele sosiaalista nousua tai pyri parantamaan maailmaa. Veijari on ollut erityisesti satiirikkojen suosima henkilöhahmo paljastaessaan vallanpitäjien ja nousukkaiden naurettavuuksia. Jo antiikin komedioissa veijarihahmo esiintyi usein sivuhenkilönä. Päähenkilöksi veijari on noussut varsinkin sellaisina aikoina, jolloin yhteiskunta on ollut voimakkaassa murrosvaiheessa. Pikareskiromaani syntyi Espanjassa 1500-luvun puolivälissä tarkoituksellisesti kehiteltynä vastagenrenä ritariromaanille ja sen harhailevalle, haavemaailmassa elävälle sankarille. Pseudoautobiografisena pikareskiromaanin tapahtumat myötäilevät sankarin (espanjan picaro = 'ratsastaja') monipolvista vaellusta ja antavat sen kautta humoristis-satiirisen kuvan maailmasta
John Donne

John Donne (1572 – 31. maaliskuuta 1631) oli englantilainen runoilija ja saarnaaja. Donne syntyi katolisille vanhemmille, mutta kääntyi anglikaaniksi vuoden 1600 vaiheilla. Ennen kirkollista uraansa Donne opiskeli asianajajan tointa varten sekä osallistui sotaretkille Espanjan laivastoa vastaan Englannin ja Espanjan välisessä sodassa 1590-luvulla. Pappisvihkimyksensä Donne sai vuonna 1615. Hänet nimitettiin vuonna 1621 St Paulin katedraalin tuomiorovastiksi. Donne kärsi vuonna 1623 vakavan kuumetaudinpuuskan ja sairastui sittemmin mahasyöpään, johon hän menehtyi 31. maaliskuuta 1631. Donnen kirjallinen tuotanto edustaa niin kutsuttua metafyysistä runoutta. Useat tunnetuista runoista käsittelevät rakkautta. Julkaisujen joukkoon lukeutuu myös tunnettu sairaan elämää käsittelevä Rukouksia sairasvuoteelta, jonka Donne kirjoitti itse vakavan sairauden runtelemana 1620-luvulla. Kaunokirjallisen tuotannon ohella Donne tunnetaan itsemurhaa käsitelleen Biathanatos -teoksen kirjoittajana
Moottorikaljaasi Saturn

Moottorikaljaasi Saturn oli suomalainen kolmimastoinen kaljaasi, joka joutui pohjakosketukseen rajussa myrskyssä Hiidensillan matalikolla Siipyyn ja Merikarvian välillä 6. marraskuuta 1947. Saturn oli puutavaralastissa matkalla Kemistä Etelä-Ruotsiin kun se tuli myrskyssä ohjuakyvyttömäksi ja ajautui Reposaaren edustalla sijaitsevan Tarhakarin rantaan. Laivan yhdeksänhenkinen miehistö ilmeisesti siirtyi pelastusveneeseen, eikä laivaan jäänyt ketään. Jossain vaiheessa osa miehistöstä on joutunut kuitenkin veden varaan. Laivan pelastusvene havaittiin samana aamuna Säpin majakasta käsin. Vene oli ajautunut riutalle noin sadan metrin päähän rannasta Präälän luona. Paikalle rientäneet pelastajat löysivät veneestä viiden miehistön jäsenen ruumiit, joista yksi oli veneen keulassa polvillaan kädet ristissä. Saturnin kapteenin ruumis ajautui Säpin saaren rantaan muutamia päiviä myöhemmin, mutta kolmea kadonnutta miehistön jäseniä ei löydetty etsinnöistä huolimatta. Karille ajautuneesta Saturnista siirrettiin lastia paikalle tuotuihin proomuihin, ja aluksen kevennyttyä se hinattiin Tahkoluodon sisäpuolelle, jossa loput lastista purettiin. Itse alus oli kuitenkin niin pahoin vaurioitunut, että se julistettiin hylyksi. Saturnin hylky makaa nykyisin Paakarin saaren kärjessä neljän metrin syvyydessä, ja sen pelastusveneen jäänteet löytyvät Säpin majakkasaaren länsirannalta Luvialaisen Laiva Oy Saturnin omistama moottorikaljaasi Saturn oli rakennettu Virossa vuonna 1912
William A. Earle

William A. Earle (1919 Saginaw, Michigan – 16. lokakuuta 1988 Evanston, Illinois) oli yhdysvaltalainen filosofi, joka toimi eksistentialismin ja fenomenologian liikkeissä. Earle opiskeli Aix-Marseillen yliopistossa Gaston Bergerin oppilaana ja Chicagon yliopistossa Charles Hartshornen oppilaana. Hän väitteli tohtoriksi kummastakin yliopistosta. Vuosina 1948–1982 hän opetti filosofiaa Northwestern Universityssä ja toimi vierailevana luennoitsijana Harvardin, Yalen ja Stanfordin yliopistoissa. Vuonna 1962 Earle perusti yhdessä John Daniel Wildin, James M. Edien ja muiden kanssa Society for Phenomenology and Existential Philosophy -yhdistyksen. Earle sai vaikutteita ennen kaikkea Karl Jaspersilta ja Søren Kierkegaardilta. Earlen aloja olivat muun muassa kulttuurikritiikki, aatehistoria, estetiikka, elokuva ja mystiikka. Hänen ajatteluaan leimaa ihmiselämän omalaatuisuuden arvostaminen ja näkemys, että ihmiselämä on sekä esteettistä että eettistä. Earlea voidaan pitää surrealismin asiantuntijana
Kaatialan louhos

Kaatialan louhos on Kuortaneen Lentilässä sijaitseva käytöstä poistunut avolouhos, josta louhittiin vuosina 1942–1968 maasälpää ja kvartsia. Vielä tämän jälkeenkin louhoksen jätekivikasoista on kerätty korukiviä. Louhokselle on matkaa 18 km Kuortaneelta ja 14 km Alavudelta. Alueella on kaksi veden täyttämää louhosta. Pienempi louhos on käytössä uimalana ja suurempi louhos on pyöreä ja halkaisijaltaan yli 200 metriä. Tämä yli 30 metriä syvä louhos on urheilusukeltajien suosima sukelluspaikka. Sukeltajat ovat tuoneet kaivokseen sukelluskellon noin 21 metrin syvyyteen. Louhoksessa on tapahtunut kolme kuolemaan johtanutta sukellusonnettomuutta: 4. syyskuuta 1993, 6. elokuuta 2010 ja 29. maaliskuuta 2014. Kaatialan mukaan on nimetty sieltä ensimmäisenä maailmassa löydetty kaatialaiitti-niminen mineraali (FeAs3O9 · 6-8H2O), joka on kiderakenteeltaan monokliininen vesipitoinen rauta-arsenaatti
Krama

Krama on lähinnä khmerien maaseudulla käyttämä yleiskäyttöinen päähine. Sitä käytetään Kambodžassa yleensä suojana auringolta, pölyltä ja tuulelta. Kramaa käytetään yleensä huivina päässä tai kaulaliinana, mutta sillä on myös monia muita käyttötarkoituksia.
Rembrandt Bugatti

Rembrandt Bugatti (16. lokakuuta 1884 – 8. tammikuuta 1916) oli italialainen kuvanveistäjä. Hän syntyi Milanossa tunnettuun taiteilijasukuun: myös isä Carlo Bugatti oli alan merkkinimiä. Rembrandt oli autosuunnittelija Ettore Bugattin nuorempi veli. Bugatti opiskeli Milanon taideakatemiassa. Hän oli lahjakas piirtäjä, jonka ominta aihepiiriä olivat eläimet. Bugatti muutti 1900-luvun alussa perheineen Pariisiin, missä hänet hyväksyttiin Société Nationale des Beaux-Artsin jäseneksi. Seuraavaksi he muuttivat Antwerpeniin, missä oli sekä vilkkaat taiteilijapiirit että suuri eläintarha. Eläintarhassa hän työskenteli muun muassa taidelajien olympiavoittajan Albéric Collinin kanssa. Bugatti teki Antwerpenin-vuosinaan veistoksen takajaloilleen nousevasta elefantista, jota hänen veljensä käytti koristamaan Bugatti Royale -autoa 1920-luvulla. Hän vajosi myöhempinä vuosinaan syvään masennukseen, joka johti hänen itsemurhaansa 31-vuotiaana
Fabian Gottlieb von Bellingshausen

Fabian Gottlieb von Bellingshausen (myös ven. Фадде́й Фадде́евич Беллинсга́узен, Faddei Faddejevitš Bellingsgauzen; 20. syyskuuta (J: 9.9.) 1778 Saarenmaa, Liivinmaan kuvernementti – 25. tammikuuta (J: 13.1.) 1852 Kronstadt, Venäjän keisarikunta) oli baltiansaksalainen tutkimusmatkailija joka oli kotoisin Saarenmaalta. Bellingshausen muistetaan tutkimuksestaan, jonka hän teki antarktisella alueella vuosina 1819–1821. Hänellä oli käytössään kaksi alusta: nopea korvetti Vostok ja huoltoaluksena toiminut kauppalaiva Mirni. Bellingshausen löysi muun muassa Pietari I:n saaren, ja hänen mukaansa on nimetty Bellingshausenin saari Etelä-Georgiassa ja Eteläisillä Sandwichsaarilla. Antarktiksella sijaitsee myös Bellingshauseninmeri
Christian Bäckman

Rune Christian Bäckman (s. 28. huhtikuuta 1980 Alingsås) on ruotsalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija ja olympiavoittaja. Bäckman pelasi urallaan kuusi kautta NHL-liigassa ja 11 kautta Ruotsin pääsarjassa Frölunda HC:ssä. Bäckman varattiin NHL:ään jo pelatessaan Frölunda HC:n juniorijoukkueissa. Hänet varasi St. Louis Blues vuonna 1998 ensimmäisellä kierroksella 24. varauksena. Kaudella 1998–1999 Bäckman debytoi Frölundan edustusjoukkueessa Elitserienissä. Bäckman pelasi Ruotsin pääsarjassa kaikkiaan neljä kautta. NHL:ään hän lähti vasta kaudeksi 2002–2003, vaikka oli jo aiemmin saanut monta sopimusehdotusta St. Louisilta, mutta oli kieltäytynyt kaikista NHL-sopimuksista kesään 2002 mennessä
Ville Snellman

Ville Jari Snellman (s. 26. marraskuuta 1981 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan SM-liigassa, NLA:ssa ja Elitserienissä. Pelipaikaltaan Snellman oli hyökkääjä. Snellman on Ilveksen kasvatti. Hän pelasi ensimmäisen pääsarjapelinsä Ilveksessä kaudella 2000–2001, jolloin pääsi kokoonpanoon yhdessä pudotuspeliottelussa. Seuraavien kolmen kauden aikana Snellman vakiinnutti paikkansa Ilveksessä ja SM-liigassa. Kaudeksi 2004–2005 Snellman siirtyi Rauman Lukkoon. Raumalla Snellman pelasi reilun kauden jääden kokonaan ilman maaleja. Syksyllä 2005 Snellman siirtyi Sveitsiin HC Fribourg-Gottéroniin koeajalle, mutta palasi 18 ottelun jälkeen loppukaudeksi Ilvekseen. Snellman suuntasi kaudeksi 2006–2007 SaiPaan, jossa teki heti ensimmäisellä kaudellaan uuden piste-ennätyksensä. Hän pelasi SaiPassa vielä seuraavalla kaudella, kunnes hän siirtyi kaudeksi 2008–2009 Elitserienissä pelaavaan MODO Hockeyyn
Luettelo vaalikauden 1907–1908 kansanedustajista

Tämä on luettelo vaalikauden 1907–1908 kansanedustajista eli ensimmäisistä kansanedustajista. Edustajat valittiin ensimmäisissä eduskuntavaaleissa vuonna 1907. Eduskunta oli vallassa valtiopäivät 1907 – 1908 I eli 22. toukokuuta 1907 alkaen aina 6. huhtikuuta 1908 asti, jolloin se hajotettiin. Avajaisistunto oli 25. toukokuuta 1907 Helsingin Vapaapalokunnan talon juhlasalissa osoitteessa Hakasalmenkatu 3 (nykyään Keskuskatu 3). Eduskunnasta toivottiin lehdistössä yhteiskunnan uudistajaa ja kansan yhdistäjää. Valitut 19 naiskansanedustajaa olivat maailman ensimmäiset naiset parlamentaarikkoina. Eduskunnan puhemieheksi valittiin nuorsuomalaisten P. E. Svinhufvud, joka toimi tehtävässä aina vuoteen 1913 asti
Keep the Faith

Suomen virallinen lista: 1. Keep the Faith on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Bon Jovi -yhtyeen viides studioalbumi. Keep the Faith julkaistiin Mercury Records-levymerkillä 3. marraskuuta 1992. Albumin on tuottanut Bob Rock, ja albumi nauhoitettiin yhtyeen kahden aiemman studioalbumin, New Jerseyn ja Slippery When Wetin tapaisesti Kanadan Vancouverissa Little Mountain Sound-äänitysstudiolla. Musiikillisesti albumi edustaa edeltäjiinsä nähden enemmän aikuismaisempaa linjaa. Albumilta uupuvat yhtyeen 1980-luvun albumeille ominainen raskas rumpujensoitto sekä nopeiden kitarasoolojen viljeleminen, ja se on suurimmaksi osaksi melodista rockmusiikkia balladein höystettynä. Yhtyeen musiikillisesta tyylinvaihdoksesta huolimatta albumi sai sekä yleisöltä että kriitikoilta positiivisen vastaanoton. Yhtyeen kotimaassa Yhdysvalloissa albumi sijoittui ilmestyessään Billboardin albumilistan viidennelle sijalle, ja albumista tuli yhtyeen kolmas viiden parhaan joukkoon Yhdysvalloissa yltänyt studioalbumi. Suomessa Keep the Faith sijoittui albumilistan kärkeen, ja yhtye vastaanotti albumista kultalevypalkinnon vuonna 1993 albumin ylitettyä 25 000 kappaleen myyntirajan. Suomessa albumia on tähän asti myyty lähes 40 000 kappaletta. Vuonna 1983 perustetun Bon Jovin kaksi ensimmäistä studioalbumia Bon Jovi (1984) ja 7800° Fahrenheit (1985) olivat tuoneet yhtyeelle jonkinasteista menestystä Yhdysvalloissa
These Days

These Days voi tarkoittaa seuraavia:
Pierre Savorgnan de Brazza

Pierre Paul François Camille Savorgnan de Brazza (ital. Pietro di Brazza Savorgnani; 1852–1905) oli italialais-ranskalainen tutkimusmatkailija. Alun perin italialainen de Brazza hankki Ranskan kansalaisuuden ja auttoi Ranskaa varmistamaan itselleen Ranskan Kongon siirtomaan. Hänen mukaansa on nimetty nykyisen Kongon tasavallan pääkaupunki Brazzaville. De Brazza syntyi alkujaan nimellä Pietro di Brazza Savorgnani Italiassa paikalliseen yläluokkaan kuuluneille vanhemmille. Hän haaveili nuorena urasta laivastossa, mutta Italian laivasto ei häntä houkutellut. Niinpä hän aloitti opiskelut Ranskan laivastoakatemiassa vuonna 1870. 21-vuotiaana de Brazzasta tuli Ranskan kansalainen ja hän vaihtoi nimensä ranskalaiseen muotoon. Palveltuaan Saksan–Ranskan sodassa de Brazza osallistui ranskalaisten orjuudenvastaiseen retkikuntaan nykyisen Gabonin alueella. Siellä hän alkoi kiinnostua Afrikan sisäosien tutkimisesta. Alue oli vielä tuolloin eurooppalaisille paljolti tuntematon. De Brazza palasi läntiseen Keski-Afrikkaan vuonna 1875 ja teki ensimmäisen tutkimusmatkansa mantereen sisäosiin
Aleksandra Iosifovna

Suuriruhtinatar Aleksandra Iosifovna (ven. Александра Иосифовна); (8. heinäkuuta 1830 Altenburg – 6. heinäkuuta 1911 Pietari) oli suuriruhtinas Konstantin Nikolajevitš Romanovin puoliso. Syntyjään Aleksandra Iosifovna oli Saksi-Altenburgin hallitsijasukuun syntynyt herttuatar Alexandra Friederike Henriette Paulina Marianna Elisabeth, Saksi-Altenburgin herttua Josef Fredrikin (1789–1868) ja Württembergin herttuatar Amalia Teresia Louisen (1799–1848) viides ja nuorin tytär. Nikolai I huomasi tytön vuonna 1846 tämän ollessa 16-vuotias ja lähetti poikansa Konstantin Nikolajevitšin vierailulle Altenburgiin jo saman vuoden syksyllä, tämän sisaren Olga Nikolajevnan häihin. Konstantin viipyi muutaman päivän Alexandran isän linnassa. 18-vuotias Konstantin rakastui korviaan myöten 15-vuotiaaseen prinsessaan, joka oli hänen pikkuserkkunsa. Hänen vierailunsa oli järjestänyt Alexandran täti, suuriruhtinatar Jelena Pavlovna, joka oli syntyjään Württembergin prinsessa Charlotte. Jelenan ja Alexandran äidit olivat molemmat Württembergin herttua Fredrik II Eugenen jälkeläisiä. Jelena oli naimisissa suuriruhtinas Mihail Pavlovitšin, keisari Nikolai I:n nuoremman veljen kanssa. Konstantin oli älyllinen ja liberaali, kun taas Alexandra oli konservatiivinen ja melko vilkasluonteinen