nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Kompleksi (kemia)

Kompleksiyhdisteillä (myös koordinaatiokompleksi) tarkoitetaan molekyylejä, jotka ovat muodostuneita keskusatomista tai -ionista ja sitä ympäröivistä ioneista, molekyyleistä tai atomeista. Tyypillisessä kompleksiyhdisteen rakenteessa keskusatomina toimii positiivisesti varautunut siirtymämetalleihin kuuluva metalli-ioni, johon on liittynyt koordinaatiosidoksella ligandeja. Riippuen keskusatomin koosta ja varauksesta ligandeja saattaa olla 1–12. Kompleksiyhdisteen nimessä ilmoitetaan ensin ligandit niiden aakkosjärjestyksen mukaisessa järjestyksessä. Ligandin määrä ilmoitetaan etuliitteellä di-, tri-, tetra- ja niin edelleen. Jos ligandina on moniatominen ryhmä, liitteenä käytetään liitteitä bis-, tris-, tetrakis- ja niin edelleen. Tämän jälkeen ilmoitetaan keskusatomi ja suluissa keskusatomin hapetusluku. Jos kompleksi on anioni, saa keskusatomin nimi -aatti-päätteen. Joissain tapauksissa (Fe, Cu, Ag, Au, Hg, Sn, Pb) -aatti-pääte lisätään alkuaineen latinankieliseen nimeen; esimerkiksi kullan tapauksessa yhdiste on auraatti ja hopean tapauksessa argentaatti. Kompleksiyhdisteillä on usein monta erilaista stereo- ja rakenneisomeeriä. Eri isomeerit voivat erota toisistaan esimerkiksi silmin nähtävän värin perusteella. Esimerkiksi propellimaiset yhdisteet ilmentävät aksiaalista kiraalisuutta (P,M- eli Δ,Λ-stereoisomeriaa)
Gradius 2

Gradius 2 (tunnettu myös nimellä Nemesis 2) on Konamin kehittämä ja julkaisema ampumapeli, joka julkaistiin vuonna 1987 MSX:lle. Peli on jatkoa Gradiukselle Pelistä on julkaistu uusintaversio Sharp X68000:lle nimellä Nemesis '90 Kai.
Abu Nidal

Abu Nidal (arab. أبو نضال‎, ʾAbū Niḍāl; toukokuu 1937–16. elokuuta 2002), oik. Sabri Khalil al-Banna, (arab. صبري خليل البنا‎, Ṣabrī Ḫalīl al-Bannā) oli palestiinalainen poliittinen johtaja, palkkasoturi ja Fatahin vallankumousneuvoston (arab. فتح المجلس الثوري‎, Fatḥ al-majlis aṯ-ṯawriyy) perustaja. Fatahin vallankumousneuvosto tunnettiin myös Abu Nidal -järjestönä (ANO). Valtansa huipulla 1970- ja 1980-luvuilla Abu Nidalia eli ”taistelun isää”  pidettiin laajalti maailman vaarallisimpana terroristijohtajana. ANO perustettiin vuonna 1974 sen jälkeen kun Abu Nidal ja Jasser Arafatin Palestiinan vapautusjärjestöön kuuluva Fatah-siipi olivat riitaantuneet. PLO erotti Abu Nidalin jäsenistöstään ja tuomitsi tämän poissaolevana kuolemaan. Abu Nidalin alettua toimia freelancerina uskotaan, että hän oli määrännyt 20 eri maassa iskuja, joissa kuoli tai haavoittui yli 900 ihmistä. Järjestön tunnetuimpiin iskuihin kuuluivat vuonna 1985 israelilaisen lentoyhtiö El Al -lipunmyyntitiskillä tapahtuneet iskut Rooman ja Wienin lentoasemilla, kun neljä aseistautunutta palestiinalaista terroristia alkoi tulittaa matkustajia lähes samanaikaisesti molemmissa maissa
Pyhä Stefanos

Pyhä Stefanos (koinee: Στέφανος Stephanos) eli Pyhä Tapani, tunnettu myös nimellä Protomarttyyri (koinee: Πρωτομάρτυρας Protomartyras) oli Apostolien teoissa mainittu kristillisen alkuseurakunnan jäsen, jonka uskotaan kuolleen Jerusalemissa vuosien 33–37 välillä, joista vuotta 34 on pidetty todennäköisimpänä. Stefanoksen kivitystä pidetään kristinuskon ensimmäisenä marttyyrikuolemana, mistä johtuen tätä on myös kutsuttu protomarttyyriksi. Nimi Stefanos tarkoittaa laakeriseppelettä tai kruunua kreikan kielessä. Vanhassa kirkkoraamatussa vuodelta 1938 Stefanos tunnetaan Stefanuksena. Apostolien tekojen mukaan Stefanos oli kristinuskon alkuaikana Jerusalemissa yksi seitsemästä miehestä, luultavasti kreikanjuutalaisesta, jotka oli valittu avustamaan kristittyjen yhteisöjen leskiä (asema tuli myöhemmin tunnetuksi nimellä diakoni). Stefanos oli myös tunnettu evankeliointikyvystään ja hän julisti Jeesuksen opetuksia Jerusalemin asukkaille, myös kreikkalaisten synagogien jäsenille. Tällöin Stefanosta syytettiin jumalanpilkasta ja puhumisesta temppeliä ja lakia vastaan. Tähän hän vastasi pitämällä pitkän puheen, jossa hän kertasi Vanhan testamentin historian pääkohdan kiinnittäen erityisesti huomiota siihen, että profeetat olivat aikoinaan joutuneet suoranaisen vainon kohteeksi ja että samoin oli nyt tapahtunut Jeesukselle. Stefanos oli esiintynyt myös rohkeana Mooseksen kulttimenojen vastustajana. Tämän jälkeen raivostunut väkijoukko kivitti hänet kuoliaaksi. Kivityksen oli tällöin myös hyväksymässä Saul Tarsolainen, joka myöhemmin kääntyi itsekin kristityksi ja tuli tunnetuksi apostoli Paavalina. Kivityksen ajan Stefanoksen kerrotaan rukoilleen polvillaan kivittäjiensä puolesta
Biopolymeeri

Biopolymeerit ovat eloperäisiä eli orgaanisia polymeereja. Tärkkelys, selluloosa, proteiinit, peptidit, DNA ja RNA ovat kaikki esimerkkejä biopolymeereista, jotka koostuvat monomeereista eli sokerista, aminohapoista ja nukleotideista. Toisin kuin tavalliset polymeerit biopolymeerit koostuvat monenlaisista monomeereistä ja muodostavat erilaisia, usein hyvin mutkikkaita rakenteita. Monomeerien (esimerkiksi proteiinissa aminohappojen) järjestys määrää biopolymeerin primaarirakenteen. Biopolymeerin muoto (α-kierteet ja β-laskokset) määrää biopolymeerin sekundäärirakenteen. Tertiäärirakenteella viitataan koko molekyylin avaruudelliseen rakenteeseen. Jokaisella rakenteenosalla on oma merkityksensä biopolymeerin toimintaan. Suurin ero biololymeerien ja keinotekoisten polymeerien välillä on biopolymeerien useimmiten paljon yksinkertaisempi rakenne. Joitakin biopolymeereja, kuten maissin sisältämä proteiini ja polyhydroksibutyraatti (PHB) voidaan käyttää monen keinotekoisen polymeerin tilalla. Biopolymeerit ovat tavallisia polymeereja luontoystävällisempiä, sillä ne hajoavat luonnossa huomattavasti nopeammin (90 % 6 kuukaudessa) kuin tavalliset öljyperäiset polymeerit ja hajotessa ne vapauttavat yhtä paljon hiilidioksidia kuin mitä kasvit – joista biopolymeerit tuotetaan – sitovat. Biopolymeereja voidaan valmistaa muun muassa sokerijuurikkaasta, perunasta ja vehnästä. Biopolymeerien valmistukseen voidaan käyttää myös monimuotoiseen metanotrofien ryhmään kuuluvia gramnegatiivisia bakteereja, jotka hapettavat metaania ja tuottavat poly-β-hydroksibutyraattia metaanista, kun niiden kasvualustasta puuttuu jokin ravinne
Alfonso IV (Portugali)

Afonso IV Urhea (port. Afonso IV o Bravo); (8. helmikuuta 1291 Lissabon – 26. toukokuuta 1357 Lissabon, Portugalin kuningaskunta) oli Portugalin ja Algarven kuningas vuosina 1325–1357. Afonso IV oli kuningas Dinis I Rakentajan ja kuningatar, Aragonian prinsessa Isabel de Aragonin poika. Isän kerrotaan kuitenkin suosineen avioliiton ulkopuolelta syntynyttä Afonson velipuolta Afonso Sanchesia. Afonson sisar Constanza avioitui Kastilian kuningas Ferdinand IV:n kanssa. Afonso IV:n avioitui 12. syyskuuta 1309 Kastilian prinsessa Beatriz de Castillon (1293–1359) kanssa, joka oli Kastilian kuningas Sancho IV:n ja María de Molinan tytär. Afonso rikkoi aikaisempien kuninkaiden perinteen eikä hänellä ollut avioliiton ulkopuolisia lapsia. Heille syntyi seitsemän lasta, joista kolme eli aikuiseksi: Afonso pyrki luomaan tiiviit suhteen Kastiliaan naittamalla lapsiaan kastilialaisille ylimyksille ja valtakunnan kuningashuoneeseen. Avioliitot eivät olleet onnellisia ja johtivat sotiin ja vihanpitoon
Hornborg

Hornborg on suomalainen sivistys- ja pappissuku, jonka jäsenet ovat olleet merkittävissä asemissa muun muassa Suomen suuriruhtinaskunnan säätyvaltiopäivillä, sen porvaris- ja pappissäädyn edustajina. Suomalaisen sukuhaaran kantaisä Bogislaus Hornborg muutti Turkuun Pommerista 1600-luvun lopulla. Sukunimi viittaa ala-saksilaiseen Horneburgin kaupungin alasaksin kieliseen nimeen. Jotkut suvun jäsenet ovat suomentaneet nimensä muotoon Sarvilinna. Suvun jäsenet ovat erityisesti vaikuttaveet Itä-Suomessa, Viipurissa, muualla Vanhassa Suomessa ja Inkerinmaalla. Useimmista Suomen ja jopa Viipurin ylioppilaista poiketen viipurilaisen sukuhaaran useat jäsenet ovat opiskelleet Tarton yliopistossa.
Wienin piiritys

28. syyskuuta – 14. lokakuuta, 1529 Wien, Itävalta Ratkaiseva Itävallan voitto Itävalta Osmanien valtakunta Wilhelm von Roggendorf, Niklas Salm † Suleiman I noin 17 000 noin 120 000 Tuntemattomat Tuntemattomat, mutta raskaammat kuin itävaltalaisten Wienin piiritys vuonna 1529 oli Osmanien valtakunnan sulttaanin Suleiman Suuren epäonnistunut yritys vallata Itävallan pääkaupunki Wien. Taistelu katkaisi ottomaanien menestyskulun ja lopetti heidän laajentumisensa Keski-Eurooppaan, tosin piiritystä seurasi yli 150 vuotta vihollisuuksia ja uusi Wienin taistelu 1683. Osmanit kaivoivat kaupungin ympärille taisteluhautoja, joissa he asuivat. Osmanien tarkoituksena oli kaivaa kaupungin muurin alle kolme tunnelia, täyttää ne ruudilla ja räjäyttää, mutta vain yksi onnistuttiin räjäyttämään. Itävaltalaiset löivät muuriin syntyneestä aukosta sisään virranneet osmanisotilaat.
Viljo Saraja

Viljo Anssi Saraja (sukunimi vuoteen 1927 Snellman; 24. elokuuta 1900 Hausjärvi – 8. maaliskuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja kirjailija. Sarja toimi 39 vuoden ajan opettajana Hausjärven Pursijärven koululla. Sarajan tunnetuin teos on talvisotaa kuvaava romaani Lunastettu maa (1940), joka sisältää hänen omia sotakokemuksiaan JR 42:n kersanttina Summan puolustustaisteluissa. Teos voitti ilmestymisvuonnaan amerikkalaisen Prentice-Hall-kustantamon yhteistyössä Holger Schildtin kanssa vuonna 1940 järjestämän kilpailun parhaasta talvisotaa käsittelevästä kuvauksesta. Pian kuitenkin paljastui, että Saraja oli kopioinut osan romaaninsa sisällöstä saksalaisen Erich Maria Remarquen ensimmäistä maailmansotaa kuvanneesta romaanista Länsirintamalta ei mitään uutta (1929). Lehdistössä väitettiin myös, ettei lääkintämiehenä palvellut Saraja olisi voinut kuvata etulinjan taisteluita todenmukaisesti omien kokemustensa pohjalta. Lunastettu maa vedettiin pois myynnistä Neuvostoliiton painostuksesta välirauhan aikana keväällä 1941. Jatkosodan jälkeen 1944–1946 se poistettiin Suomen kirjastoista poliittisesti arveluttavana. Tämä kielto jatkui aina vuoteen 1958 saakka. Teos on julkaistu käännöksenä myös monissa muissa maissa
Nitridi

Nitridi-ioni (N3−) on typpiatomi, jolla on kolmen elektronin ylimäärä, ja on siten negatiivisesti varautunut ioni eli anioni. Nitrideiksi kutsutaan yhdisteitä, jotka sisältävät typpiatomin, jonka hapetusluku on –3. On olemassa kuitenkin poikkeuksia, kuten vedyn nitridi NH3, jota kutsutaan ammoniakiksi.
Aune Antti

Aune Antti (oik. Kerttu Aune Holmqvist, o.s. Anttonen; 23. joulukuuta 1901 Lappeenranta – 27. elokuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen laulaja (sopraano), joka tunnettiin erityisesti yksinlaulujen tulkitsijana. Käytyään tyttökoulun Antti opiskeli laulua Helsingin musiikkiopistossa 1916–1919 Axel von Kothenin johdolla ja yksityisesti Anna Hagelstamin oppilaana. Lisäksi hän opiskeli Pariisissa Madame de Landen johdolla sekä Pariisissa ja Wienissä Thérèse Leschetizkyn johdolla. Antti piti ensikonserttinsa Helsingissä 1931 ja ensimmäisen konserttinsa Wienin juhlaviikoilla Musikvereinin salissa 1936, mistä alkoi hänen kansainvälinen uransa. Hän konsertoi kotimaan lisäksi Tukholmassa, Kööpenhaminassa, Oslossa, Berliinissä, Varsovassa, Budapestissa, Pariisissa ja Lissabonissa. Orkesterin solistina Antti lauloi Tor Mannin, Nikolai Malkon, Fritz Buschin, Ernest Ansermet'n, Alberto Ereden ja Ernst Křenekin johtaessa. Vuosina 1937–1938 Antti osallistui Salzburg International Opera Guild -nimisen oopperaseurueen Yhdysvaltain- ja Kanadan-kiertueelle, jolla hän lauloi W
Oskar R. Lange

Oskar Ryszard Lange (27. kesäkuuta 1904 Tomaszow Mazowiecki, Veikselin aluepiiri, Venäjän keisarikunta) – 2. lokakuuta 1965 Lontoo, Britannia) oli puolalainen taloustieteilijä ja diplomaatti. Hänet tunnetaan parhaiten markkinoiden mekanismien kehittämisessä sosialistisessa taloudessa ja aikaisimman markkinasosialismin mallin kehittäjänä. Lange opiskeli lakia ja taloutta Poznańissa ja Krakovassa, jossa hän valmistui vuonna 1928. Hän toimi aluksi luennoitsijana Krakovan Jagellon yliopistossa. Rockefeller säätiön stipendi vei hänet Englantiin, josta hän muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1937. Hänestä tuli sitten Chicagon yliopiston professori vuonna 1938, ja hän sai Yhdysvaltojen kansalaisuuden 1943. Toisen maailmansodan lopulla Lange katkaisi suhteensa Lontoon puolalaiseen pakolaishallitukseen ja siirtyi kannattamaan Neuvostoliiton tukemaa Lublinin komiteaa. Lange toimi välittäjänä Franklin Delano Rooseveltin ja Josif Stalinin välisissä sodan jälkeisissä neuvotteluissa Puolassa. Vuosina 1945–1946 hän luopui professorin virastaan Chicagossa ja hänet nimitettiin Puolan lähettilääksi Yhdysvaltoihin. Hän palveli Puolan valtuuskunnassa YK:n turvallisuusneuvostossa
İstiklal Caddesi

İstiklal Caddesi on yksi Istanbulin kuuluisimmista kaduista. Se sijaitsee historiallisessa Beyoğlun kaupunginosassa ja on noin parin kilometrin pituinen. Se johtaa Galatan sillan läheisyydessä olevan mäen päältä Galatan tornin juurelta Taksim-aukiolle. (Halutessaan voi mäkiosuuden kulkea maailman toiseksi vanhimmalla Tünel'in metrolla, rak. v. 1874 - 1875). Katu on suljettu autoliikenteeltä, mutta sen sijaan sillä liikennöivät vanhanmalliset raitiovaunut. Kadulla ja sen liikkeissä vierailee päivittäin noin kolme miljoonaa ihmistä. İstiklal Caddesin varsilla sijaitsee lukuisia kauppoja, musiikkiliikkeitä, kirjakauppoja, taidegallerioita, elokuvateattereita, teattereita, kirjastoja, kahviloita, pubeja, yökerhoja, leipomoita ja ravintoloita. Kadunvarren rakennukset edustavat 1800-luvun turkkilaista arkkitehtuuria. İstiklal Caddesin varrella sijaitsee monia historiallisesti, uskonnollisesti ja poliittisesti tärkeitä rakennuksia, kuten Çiçek Pasajın taidegalleria, Santa Marian ja S. Antonio di Padovan roomalaiskatoliset kirkot, ortodoksisen kirkon Haghia Triada sekä muun muassa armenialainen kirkko, moskeijoita ja synagogia
Nino Defilippis

Nino Defilippis (21. maaliskuuta 1932 – 13. heinäkuuta 2010) oli italialainen maantiepyöräilijä, joka voitti muun muassa Emilian ympäriajon (1954, 1955), Piedmonten ympäriajon (1954, 1958), Lombardian ympäriajon (1958) ja Toscanan ympäriajon (1960). Defilippis pärjäsi myös Sveitsin, Italian, Ranskan sekä Espanjan ympäriajoissa ja Pariisi–Nizza-ajossa, mutta ei koskaan yltänyt niissä kokonaiskilpailun voittajaksi.
Nettillingjärvi

Nettillingjärvi (engl. Nettilling Lake) on Kanadan Nunavutissa arktisella Baffininsaarella sijaitseva suuri järvi. Järven pinta-ala on noin 5 542 neliökilometriä, ja se on Nunavutin suurin järvi ja noin 30. suurin järvi maailmassa. Järvi on 123 kilometriä pitkä. Sen nimi on peräisin inuittikieli inuktitutista. Järvi sijaitsee saaren eteläosassa, noin 280 kilometriä luoteeseen Iqaluitista. Pohjoinen napapiiri kulkee järven halki. Järvi on 30 m meren pinnan tasoa korkeammalla ja laskee Koukdjuakjokea länteen Foxen altaaseen. Nettillingjärveen laskee etelästä toinen lähes yhtä suuri, 113 m:n korkeudessa oleva Amandjuakjärvi. Suurimman osan vuotta Nettillingjärvi on jäässä. Järvessä esiintyy kolme kalalajia, nieriä, kolmipiikki ja kymmenpiikki
Iberian esihistoria

Iberian esihistoria ulottuu nykyihmisen edeltäjien varhaiskivikautisesta kulttuurista Rooman aikaisiin puunilaissotiin, jolloin alkoi historiallinen aika. Iberian niemimaa on nykyisin jakautunut Espanjaan ja Portugaliin. Noin 1 000 000–200 000 vuotta sitten alueelle saapuivat nykyihmisen edeltäjät Heidelbergin ihminen ja Neandertalin ihminen. Nykyihmisen kulttuuri alkoi levitä alueella noin 40 000 vuotta sitten. Iberian niemimaan pohjoisosan viime jääkauden aikaiset metsästäjät tuottivat luolataidetta. Noin 12 000 vuotta sitten jääkauden päättymisen aikoihin suurriista hävisi, ja syntyi mesoliittinen kulttuuri. Noin 5000 eaa. alettiin rakentaa Portugalin rannikolla suuria kivirakennelmia, megaliitteja, maanviljelyn levittyä tänne, ja alueesta kehittyi merkittävä myöhäiskivikautinen kulttuurikeskus. Pronssikaudella kehittyi monia alueellisia kulttuureja. Rautakaudella kelttien vaellus muutti vanhoja perinteitä. Ensin Välimeren kauppiaskansat foinikialaiset ja kreikkalaiset, ja lopulta Karthago ja Rooma ulottivat vaikutuksensa Iberiaan. Atapuercan alueen luolista on löytynyt Heidelbergin ihmisen luita, joista vanhimmat ovat 1,2 miljoonan vuoden takaa
Paleoliittinen Franko-Kantabria

Paleoliittinen Franko-Kantabria pohjoisessa Espanjassa ja Etelä-Ranskassa on parhaiten tunnettu myöhäispaleoliittisista luolamaalauksistaan. Luolamaalausten tekijöiksi on väitetty nykyisten baskien esi-isiä, mutta varmaa tämä ei ole. Franko-Kantabrian alue oli jääkauden kylmimmän kauden aikaan yksi Euroopan ikiroutarajan eteläpuolisista pakoalueista refugeista, joissa asui ihmisiä. Myöhäispaleoliittisten, noin 30 000–10 000 radiohiilivuoden takaisten luolamaalausten löytöpaikkoja:
Telema

Telema on Oulun alueella toimiva lyhytelokuvaryhmä, joka on toiminut vuodesta 1999 alkaen. Ryhmän nimi tulee ryhmän perustajien, Tero Luukkosen, Leo Myllyksen ja Matti Kinnulan, etunimistä. Ryhmän elokuvat ovat findietä eli suomalaista independent-elokuvaa. Vuosina 2004-2011 Telema toimi rekisteröitynä yhdistyksenä nimellä Telema ry. Yhdistysmuotoisen toiminnan päätyttyä ryhmän toiminta on jatkunut vapaamuotoisena. Teleman suurimpana tuotantona pidetään vuonna 2005 valmistunutta Ruutanajärveä. Telema ry on saanut seuraavia palkintoja: Kempeleen kulttuuriapuraha (2006), Kempele-palkinto (2006) sekä Neo Arena Horror Award (2007). Vuoden 2008 alkupuolella Telema tuotti jäänmurtaja Sampon 20-vuotisjuhlaristeilyvideon Sampo Toursille. Teleman elokuvat ovat nähtävillä Indietaivas-sivustolla. Telema on kunnioittanut kempeleläisiä juuriaan pitämällä sekä Ruutanajärven että Kätkön ensi-illat Kempeleen lukion auditoriossa.
Kaspianmassiainen

Hemimysis anomalaG.O. Sars, 1907 Kaspianmassiainen Wikispeciesissä Kaspianmassiainen Commonsissa Kaspianmassiainen (Hemimysis anomala) on pienikokoinen massiäyriäislaji. Se on alun perin kotoisin Mustanmeren ja Kaspianmeren alueilta, mutta on levinnyt sieltä muualle Eurooppan sisävesiin siirtoistutuksien sekä kanava- ja jokiyhteyksien kautta. 1990-luvun alussa se havaittiin ensi kerran Itämeressä Suomen Lounaissaaristossa, ja se esiintyy nyt vieraslajina koko Suomenlahden rannikolla ja Pohjanlahdessa Merenkurkkuun saakka. Vuodesta 2006 laji on esiintynyt myös Pohjois-Amerikan Suurissa järvissä. Kaspianmassiainen kasvaa noin puolitoista senttiä pitkäksi ja on väriltään punertava. Suomessa se piileksii päivät kivenkoloissa ja ui öisin saalistamaan.<>
Jeesuksen Kristuksen pyhä kirkko

Jeesuksen Kristuksen pyhä kirkko (engl. Holy Church of Jesus Christ, ransk. Église sainte de Jésus Christ) on myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluva uskonnollinen yhteisö. Sen perustaja, ranskalainen Alexandre Caffiaux, kuului aikaisemmin strangiittien Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkkoon. Vuonna 1963 Caffiaux, joka oli tullut vakuuttuneeksi strangiittien yhteisön olevan Jeesuksen Kristuksen todellinen kirkko maan päällä, matkusti Ranskasta Wisconsiniin saadakseen kasteen kyseisen kirkon jäseneksi. Hänet kastettiin ja asetettiin pappeuteen. Caffiaux kertoi saaneensa lennolla takaisin Ranskaan ilmestyksen, jonka mukaan hän olisi Joseph Smithin ja James J. Strangin oikea seuraaja ja näin ollen Jumalan kutsuma Kristuksen kirkon johtajaksi. Vuonna 1964 Caffiaux vieraili Iranissa. Hänen kertomansa mukaan hänen luonaan vieraili matkan aikana enkeli, joka asetti hänet profeetaksi, näkijäksi ja ilmestyksensaajaksi sekä antoi hänelle Melkisedekin pappeuden täyteyden. Joukko Ranskassa asuvia strangiitteja asettui tukemaan hänen vaatimuksiaan. Caffiaux sanoi kutsuvansa koolle kirkon yleiskonferenssin vahvistamaan hänen nimityksensä kirkon pääksi
Messiaan kirkko

Messiaan kirkko (engl. Church of the Messiah) oli yhdysvaltalaisen George Washington Joshua Adamsin (1811–11. toukokuuta 1880) 1861 perustama mormonistinen yhteisö. Yhteisö teki epäonnistuneen yrityksen perustaa siirtokunta Palestiinaan. Adams syntyi noin 1811 Oxfordissa, New Jerseyssä. 1830-luvulla hänestä tuli metodistisaarnaaja. Helmikuussa 1840 hän kuuli New Yorkissa Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon apostolin Heber C. Kimballin saarnan ja tuli vakuuttuneeksi sanoman totuudellisuudesta. Hänet kastettiin MAP-kirkon jäseneksi vielä samalla viikolla. 1841 Adams matkusti Englantiin lähetystyöhön. Hänen saarnaamistyönsä seurauksena kirkkoon liittyi runsaasti uusia jäseniä. Lokakuussa 1843 Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon presidentti, profeetta Joseph Smith pyysi Adamsia lähtemään lähetystyöhön Venäjälle
Ra (kana)

ら hiraganalla tai ラ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan /ɺa/, ja ne ovat kana-aakkostojen 39. sijalla yo- ja ri-tavujen välissä. Hiragana ら ja katakana ラ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 良. Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki- että Nihon-shiki-järjestelmissä: « ra ». Hiragana ら kirjoitetaan kahdella vedolla: Katakana ラ kirjoitetaan kahdella vedolla:
Tartalo

Tartalo tai Torto on baskien mytologiassa esiintyvä yksisilmäinen jättiläinen. Nimen on arveltu tulevan Kreikan mytologian manalaan liittyvästä Tartaroksesta. Tarun mukaan Tartalo eli vuoristoissa ja luolissa, ja sieppasi nuoria ihmisiä sekä lampaita ruuaksi.
Keskiyön lapset

Keskiyön lapset (engl. Midnight’s Children) on Salman Rushdien vuonna 1981 julkaistu romaani. Se oli Rushdien kansainvälinen läpimurtoteos ja se sai ilmestymisvuotenaan Booker-palkinnon. Vuosina 1993 ja 2008 romaani sai erityisen ”Bookerien Booker” -palkinnon, eli se valittiin parhaaksi Booker-palkituksi kirjaksi palkinnon 25- ja 40-vuotisjuhlien kunniaksi. Suomeksi teos julkaistiin 1982 Arto Häilän suomentamana. 571-sivuisen kirjan kustansi WSOY. Keskiyön lasten tapahtumat sijoittuvat Intiaan, Rushdien synnyinmaahan, ja tarina nivoutuu humoristisesti Intian poliittisiin tapahtumiin. Tarinan päähenkilö on isonenäinen ja telepaattisia kykyjä omaava Saleem Sinai, joka syntyy keskiyöllä 15. elokuuta 1947, eli samalla hetkellä kun Intia itsenäistyy. Samalla Sinain kohtalo kietoutuu Intian vaiheisiin.
Pektoliitti

Pektoliitti Commonsissa Pektoliitti on pyroksenoidiryhmään kuuluva silikaattimineraali. Sen kemiallinen kaava on NaCa2Si3O8(OH), ja se on väriltään valkoisesta harmaaseen. Se on kidejärjestelmältään trikliininen, jota esiintyy tyypillisesti säteittäisissä ja säkeisissä kidemassoissa. Pektoliitin kovuus on Mohsin asteikolla 4,5–5 ja sen ominaispaino on 2,7–2,9. Pektoliitin jalokivimuunnos, larimar, on väriltään vaaleansinisestä taivaansiniseen. Havainto pektoliitista kirjattiin ensimmäisen kerran vuonna 1828 Mt. Baldolla, Italiassa. Pektoliittia esiintyy lukuisissa basalttikivissä.
John Gardner (säveltäjä)

John Gardner CBE (s. 2. maaliskuuta 1917 Manchester – 12. joulukuuta 2011 Hampshire) oli brittiläinen säveltäjä. Hän syntyi Manchesterissa ja sävelsi muun muassa oopperaa, sinfonioita sekä konserttoja. Hänet tunnetaan laajalti myös joululaulusta "Tomorrow Shall Be My Dancing Day". Gardnerista tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentaja vuonna 1976. Hän jatkoi säveltämistyötään pitkälle vanhuuteensa, ja vuonna 2007 sai kantaesityksensä hänen vuonna 2005 Graham Salvagelle säveltämänsä fagottikonsertto.
Michelle Dessler

Michelle Dessler on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa 24. Häntä esittää Reiko Aylesworth. Michelle on CTU:lle työskentelevä liittovaltion agentti. Michelle Dessler tulee mukaan sarjaan sen toisella tuotantokaudella. Hän työskentelee CTU:ssa Internet-protokollan valvojana. Hän avustaa Los Angelesiin salakuljetetun ydinpommin etsimisessä ja tekee tiivistä yhteistyötä Tony Almeidan ja Jack Bauerin kanssa. Michelle ja Tony sopivat menevänsä treffeille, jos he selviävät päivästä elossa. Michellen entinen pomo Carrie Turner tulee CTU:hun apuun, mistä Michelle on kärttyinen, koska Carriella oli ollut juttua Michellen Danny-veljen kanssa. Danny saapuu myöhemmin CTU:hun ja käy käsiksi Carrieen, mikä järkyttää Michelleä. Tony lohduttaa häntä ja he suutelevat. Kolmannella kaudella Michelle ja Tony ovat naimisissa. Michelle kehottaa Tonya ottamaan vastaan saamansa työtarjouksen Langleystä, mutta Tony ei suostu ellei Michellelle ole myös töitä