nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Korean Airin lento 7

Korean Airin lento 007 oli Neuvostoliiton ilmavoimien 1. syyskuuta 1983 Japaninmeren yllä alas ampuma Korean Airin Boeing 747 -matkustajalentokone. Alun perin New York Citystä Souliin Anchoragen kautta matkalla ollut kone poikkesi vahingossa Kamtšatkan niemimaan yli Sahalinin saarelle ja joutui siten Neuvostoliiton ilmatilaan. Neuvostoliiton ilmavoimien Suhoi Su-15 -hävittäjä ampui matkustajakoneen alas ohjuksella Moneronin saaren lähellä, kun hävittäjän lentäjä sai suoran käskyn johdolta. Kaikki 269 matkustajaa ja miehistönjäsentä saivat surmansa, mukaan lukien yhdysvaltalainen poliitikko Lawrence ”Larry” McDonald. Välikohtaus hiersi entisestään Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton välejä kylmässä sodassa ja herätti kansainvälistä pahennusta Neuvostoliittoa kohtaan. Vuonna 1983 kylmä sota Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton välillä oli jännittynyt äärimmilleen sitten vuoden 1962 Kuuban ohjuskriisin. Yhdysvaltain presidentti Ronald Reagan oli puheessaan 8. maaliskuuta nimittänyt Neuvostoliittoa ”pahan valtakunnaksi”. 23. maaliskuuta Reagan ilmoitti televisiopuheessa Strategic Defense Initiativesta, jossa Yhdysvallat yritti rakentaa avaruuteen ohjuspuolustusjärjestelmän Neuvostoliiton mannertenvälisten ballististen ydinohjusten varalta. Neuvostoliitto pelkäsi Yhdysvaltain ohjuspuolustusjärjestelmän rikkovan kauhun tasapainon
Struven ketju

Struven ketju on 1800-luvun alkupuolella rakennettu kolmiomittausketju Pohjoisen jäämeren ja Mustanmeren välillä. Sen tarkoituksena oli selvittää yhden pituuspiirin pituus mahdollisimman pitkältä matkalta ja mahdollisimman pohjoisessa. Tuon tiedon avulla voitiin entistä luotettavammin laskea maapallon tarkka muoto ja koko. Nimensä hanke sai ideoijansa ja päätoimeenpanijansa F. G. W. Struven mukaan. Ketju toteutettiin pääosin silloisen Venäjän alueella; vain pohjoisin osa sijoittui Ruotsi-Norjan alueelle. Nykyisin ketju kulkee kymmenen eri valtion kautta. Hanke tunnetaan myös nimellä Venäläis-skandinaavinen astemittaus. Sen tuloksilla oli myöhemmin suuri merkitys itsenäisen Suomen oman geodeettisen runkoverkon ja karttatuotannon perustana. Ketju on yksi Unescon maailmanperintökohteista
Omistusoikeus

Omistusoikeus on yleisluonteinen valta vallita esineitä eli käyttää niitä ja määrätä niistä. Omistamisella viitataan usein nimenomaan yksityisomistamiseen, mutta se voi kattaa myös julkisen omistuksen. Omistaminen on keskeinen yhteiskunnallinen instituutio. Se on tärkeä tutkimuskohde yhteiskunta- ja kulttuuritieteissä, kuten oikeustieteessä, taloustieteessä, politiikan tutkimuksessa, antropologiassa, historiassa ja filosofiassa. Omistusoikeus ja omistuskäsitteistö ovat historiallisesti olleet pitkään sidoksissa maata koskeviin oikeuksiin. Maaomistusoikeuden kehitys jaetaan usein odaaliseen omistusoikeuden kauteen, feodaaliseen kauteen ja omistusoikeuden vapautumisen kauteen. Odaaliselle kaudelle oli ominaista maanomistajien yhtäläinen omistusoikeus ja maan käytön rajoitusten perustuminen suvun intressiin. Feodaaliselle kaudelle oli ominaista oppi jaetusta omistusoikeudesta ja maan käytön sääntelyn eriytyminen. Omistusoikeuden vapautumisen kaudelle oli ominaista talonpoikien maanomistusoikeuden vahvistaminen ja sääntelyn purkaminen. Omistusoikeus juridisena käsitteenä tunnettiin jo roomalaisessa oikeudessa, mutta sitä koskeva käsitteistö kehittyi Rooman historian aikana. Muinaisroomalaisessa oikeudessa käytettiin käsitettä meum esse puhuttaessa sekä omistusoikeudesta että rajoitetuista esineoikeuksista. Klassisella kaudella omistusoikeus (lat
Ärtynyt suoli

Ärtyvän suolen oireyhtymästä (myös ärtyneen suolen oireyhtymä, englanniksi IBS, irritable bowel syndrome) käytettiin aiemmin nimeä ärtyvä paksusuoli (irritable colon), mutta nykyisin tiedetään, että oireita voi esiintyä myös ohutsuolessa. Ärtyvän suolen oireyhtymässä esiintyy usein päivän mittaan lisääntyvää turvotusta siten, että vatsanympärys turpoaa keskimäärin viitisen senttiä. Vatsakipu, ulostamishäiriöt ja turvotuksen tunne ovat ärtyvän suolen oireyhtymän pääoireita. Kipu johtuu siitä, että paksusuolen bakteerien ravintokuiduista tuottama vety-, hiilidioksidi- ja metaani aiheuttavat suolen seinämiin kohdistuvaa painetta. Noin 11 prosenttia maailman väestöstä kärsii ärtyvän suolen oireyhtymästä. Eniten sitä esiintyy Etelä-Amerikassa (21 %) ja Intiassa (lähes 20 %). Kaakkois-Aasiassa taas on vähiten IBS-potilaita (7 %). Vuonna 2024 arvioitiin, että 10–15 prosenttia suomalaisista sairastaa ärtyvän suolen oireyhtymää. Naispuolisia IBS-potilaita on globaalisti hieman enemmän kuin miespuolisia. Suomessa naispuolisia potilaita on kaksinkertainen määrä miehiin verrattuna. Ärtyvän suolen oireyhtymä saattaa johtua aiemmin sairastetusta gastroenteriitistä eli akuutista maha-suolitulehduksesta. Vuonna 2024 julkaistussa tieteellisten tutkimusten yhteenvedossa havaittiin, että 15 prosentille gastoenteriittipotilaista kehittyy ärtyvän suolen oireyhtymä
Puńsk

Koordinaatit: 52°50′N, 23°45′E Puńsk on maalaiskunta Sejnyn piirikunnassa Podlasian voivodikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 4 161. Sejnyn piirikunnan asukkaista 20,4 prosenttia asuu Puńskin kunnassa ja sen pinta-alasta 16,2 prosenttia kuuluu Puńskin kuntaan. Kylät kunnassa ovat Boksze Stare, Boksze-Osada, Buda Zawidugierska, Buraki, Dziedziule, Giłujsze, Kalinowo, Kompocie, Krejwiany, Nowiniki, Ogórki, Oszkinie, Pełele, Poluńce, Przystawańce, Puńsk, Rejsztokiemie, Sankury, Sejwy, Skarkiszki, Smolany, Szlinokiemie, Szołtany, Tauroszyszki, Trakiszki, Trompole, Widugiery, Wiłkopedzie, Wojciuliszki, Wojtokiemie, Wołyńce sekä Żwikiele. Puńskin kunnalla on yhteistä rajaa Sejnyn, Krasnopolin ja Szypliszkin kuntien sekä Liettuan valtion kanssa. Vuoden 2019 lopussa 49,9 prosenttia Puńskin asukkaista oli naispuolisia ja 50,1 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 15,6 prosenttia kunnan väestöstä, työikäiset 62,3 prosenttia ja eläkeikäiset 22,1 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,6 vuotta. Vuonna 2019 Puńskin kunnassa syntyi 22 lasta. Vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 73,4 prosenttia oli liettualaisia, ja liettuan kielellä onkin kunnassa virallisen avustavan kielen asema.
Sontahaaru

Sontahaaru oli tadikkoa pienempi, kapeahko puulapion muotoinen maataloustyökalu. Sontahaarun olkapäät veistettiin hyvin loiviksi, joten työntäessä jaloilla ei voinut auttaa. Haarojen päissä oli toisinaan rautakärjet.
Julle Ankanpää

Julle Ankanpää (engl. Cornelius Coot) on kuvitteellinen henkilö Disneyn Ankka-maailmassa. Hän on Ankkalinnan kaupungin perustaja ja Aku Ankan isoisoisoisä. Julle Ankanpää mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1952 julkaistussa Carl Barksin piirtämässä tarinassa Statuesque Spendthrifts, jossa Roope Ankka ja Junttapurin maharadža kilpailevat rakennuttamalla Ankkalinnaan hänelle omistettuja patsaita. Julle Ankanpään patsas kuuluu myöhemmissä sarjakuvissa Ankkalinnan käytetyimpiin maamerkkeihin heti Rahasäiliön jälkeen. Don Rosan mukaan Julle Ankanpää syntyi 1790 tuntemattomalla paikkakunnalla Yhdysvalloissa. Hänen esi-isänsä olivat tulleet Euroopasta jo aiemmin, ja hänen sukujuurensa Pohjois-Amerikassa juontavat aina Jamestownin siirtokunnan perustamiseen 1607 sekä Mayflowerin matkaan 1620. Nuoruudessaan hän matkusti Yhdysvaltojen itärannikolta länsirannikolle ja asettui nykyisen Ankkalinnan seudulle. Hän saapui vuonna 1818 Calisotan osavaltioon brittien hallussa olevan Vankkalinnakkeeseen. Hänen suunnitelmissaan oli vain kaupankäynti, mutta juuri tuolloin Espanjan Pohjois-Kalifornian joukot hyökkäsivät brittilinnakkeeseen. Pieni brittijoukko ei kyennyt puolustamaan linnaketta ja päätti vetäytyä. Komentaja päätti myydä linnakkeen Ankanpäälle, jotta hän itse ja muut britit pääsisivät pakoon
Hispania

Hispania oli roomalaisten nimitys Iberian niemimaalle eli nykyisten Espanjan ja Portugalin alueelle. Hannibal värväsi Hispaniasta sotilaita toisessa puunilaissodassa. Hispanian ensimmäiset alueet tulivat Rooman tasavallan alaisuuteen sodan myötä. Näistä alueista tehtiin Hispania citeriorin ja Hispania ulteriorin provinssit vuonna 197 eaa. Karthagolaisvallan vaihtuminen alueella roomalaisvallaksi sai aikaan paljon kapinoita paikallisen iberialaisen väestön keskuudessa. Ajan kuluessa Hispanian kummankin provinssin alue laajeni, ja lopulta Rooma sai koko Hispanian alueen valtaansa Augustuksen aikana 20-luvulla eaa. Tämän jälkeen Hispania ulterior jaettiin kahteen provinssiin, jotka olivat Hispania Baetica ja Lusitania. Hispania citeriorin nimeksi tuli puolestaan Hispania Tarraconensis. Myöhäisroomalaisella kaudella alue jaettiin useampaan provinssiin, jotka kuuluivat Hispanian diokeesiin. Näin provinssijaossa tapahtui Hispaniassa ajan kuluessa seuraavat muutokset:
Pirkkola

Pirkkola (ruots. Britas) on Oulunkylän kaupunginosan osa-alue ja Maunulan peruspiirin osa Pohjois-Helsingissä, Länsi-Pakilan ja Maunulan välissä. Pirkkolan rajoina ovat lännessä Hämeenlinnanväylä, pohjoisessa Kehä I ja Papinmäentie, idässä Pakilantie ja etelässä Pirkkolantie. Naapurialueina ovat etelässä Maunula, pohjoisessa Länsi-Pakila. Pirkkolan länsiosassa on Pirkkolan liikuntapuisto, joka on osa Helsingin keskuspuistoa. Sen itäpuolella on 1940-luvulla rakennettu Pirkkolan pientaloalue. Pirkkolan asukkaista vain 1,7 prosenttia (kahdeksan henkilöä) oli ulkomaalaistaustaisia vuoden 2018 lopussa. Osuus oli pienin kaikista Helsingin osa-alueista Santahaminaa lukuun ottamatta. Pirkkola on 1940-luvulla rakennettu pientaloalue. Pirkkola perustettiin 1940-luvun alussa silloisen Oulunkylän alueelle. Vielä suunnitteluvaiheessa 1930-luvulla alueen nimi oli Oulunkylän omakotialue. Nimi Pirkkola (ruots
Robosaurus

Robosaurus on yhdysvaltalaisen keksijän Doug Malewickin vuonna 1988 keksimä ja vuonna 1989 rakentama 12 metriä korkea ja 30 tonnia painava viihderobotti, jonka on omistanut Malewickin kahden ystävänsä kanssa perustama yhtiö Monster Robots, Inc. Se esiintyy Yhdysvalloissa erilaisissa moottoriurheilutapahtumissa, varsinkin monster truck -kisoissa ja ilmailutapahtumissa "syöden" ja polttaen autoja ja pienlentokoneita - usein vieläpä kutsumattomana vieraana. Tyrannosaurus rexin mukaan muotoiltu Robosaurus pystyy nostamaan kahden tonnin painon viidennen kerroksen korkeudelle, sen hampaissa on 10 tonnin puristusvoima ja se puhaltaa 5-metrisiä tulenlieskoja kaasuliekinheittimillään. Kuljetustaan varten se muuttuu kuljetusvaunuksi. Robosauruksella on ollut pikkuroolit elokuvissa The Recycler, Space Jam ja Waking Up in Reno. Päätähtenä se esiintyi NBC:n televisio-elokuvassa Steel Justice. Robosauruksen rakentaminen maksoi noin kaksi miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Vuonna 2008 se vaihtoi omistajaa huutokaupassa 632 500 dollarilla.
Sakkaroosi

Sakkaroosi (C12H22O11) on disakkarideihin kuuluva sokeri, jota kutsutaan myös ruokosokeriksi, sukroosiksi tai (tavalliseksi) sokeriksi. Sakkaroosi muodostuu α-D-glukoosin 1-hiilen hydroksyyliryhmän liittyessä β-D-fruktoosin 2-hiileen glykosidisidoksella. Sakkaroosia ja sen hajoamistuotteita esiintyy luontaisesti hunajassa, hedelmissä, herneessä ja tuoreessa maississa sekä pieninä pitoisuuksina monissa muissakin vihanneksissa. Ihminen valmistaa lisäksi teollista sakkaroosia sokerijuurikkaasta tai sokeriruo'osta. Teollista sakkaroosia tai sakkaroosipitoista siirappia tai mallasta lisätään yleisesti esimerkiksi virvoitusjuomiin, kahviin, maitotuotteisiin, leivonnaisiin ja leipiin sekä muihin suolaisiin valmisruokiin. Sakkaroosia edullisemmat tärkkelysmakeuttajat ovat kuitenkin syrjäyttäneet osan elintarviketeollisuuden käyttämästa sakkaroosista. Taloussokerille on kehitetty vuosikymmenten varrella erilaisia vaihtoehtoja sen aiheuttamien haitallisten terveysvaikutusten vuoksi. Tällaisia ovat esimerkiksi erytritolista tai hedelmäsokerista eli fruktoosista valmistetut kidesokerit. Yli sadan gramman suuruiset fruktoosin päiväannokset lisäävät kuitenkin insuliininresistenssin riskiä. Sakkaroosilla ei ole sulamispistettä, vaan se hajoaa kuumennettaessa tavalla, joka riippuu lämmitysnopeudesta. Sakkaroosi hajoaa ruoansulatuselimistössä glukoosiksi ja fruktoosiksi. Osa hajoamisesta tapahtuu jo suussa, kun sakkaroosi kastuu syljen sisältämän veden vaikutuksesta
Jumit

Jumit Wikispeciesissä Jumit Commonsissa Jumit (Anobium) ovat puunkaivajien (Anobiidae) heimoon kuuluvia, puuta tuhoavia kovakuoriaisia, esimerkkinä tupajumi (Anobium punctatum) ja kuolemankello (Hadrobregmus pertinax).
Merivuokot

Merivuokot Wikispeciesissä Merivuokot Commonsissa Merivuokot (Actiniaria) ovat meressä eläviä kukan muotoisia selkärangattomia, korallien ja meduusoiden lähisukulaisia. Vuokkokalat voivat elää merivuokkojen kanssa symbioosissa, jolloin vuokon polttavat lonkerot suojaavat kalaa, ja kala pudottelee ruoantähteitä vuokolle. Vuokkokalan ihon pinnan limakerros suojaa sitä merivuokon polttiaisnesteeltä. Merivuokkoja elää kaikissa maailman merissä matalilta vuorovesirannoilta jopa yli 10 000 m:n syvyyteen. Osa lajeista elää myös suolaisilla marskirannoilla. Suurimmillaan lajirunsaus on trooppisissa vesissä. Merivuokot elävät paikallaan saalista odottaen. Niiden lonkeroissa on polttiaissoluja eli nematokystejä. Kunkin nematokystin sisällä on kierteellä ohut, piikkipäinen ja myrkyn täyttämä ontto rihma. Kosketusärsytys saa tuhannet polttiaissolut laukeamaan sekunnin murto-osassa. Rihmat sinkoutuvat ulos ja lävistävät uhrin ihon, jolloin myrkky vapautuu. Merivuokko nielee lamaantuneen tai kuolleen saaliinsa kokonaisena ja sulattaa sen ontelossaan
Mario Bros.

Mario Bros. (jap. マリオブラザーズ, Mario Burazāzu) on Nintendon kehittämä ja alun perin 1983 julkaisema kolikkopeli. Peli on julkaistu myös eräille kotitietokoneille ja pelikonsoleille kuten Nintendon omalle Nintendo Entertainment System -konsolille. Peli on julkaistu myös eräänlaisena varhaisena minipelinä Super Mario Bros. 3:ssa. Kyseessä oli ensimmäinen Mario-peli, jossa Marion nimi esiintyi (tätä aiemmin viiksekäs hahmo oli tunnettu nimellä Jumpman). Tämän lisäksi peli esitteli Marion veljen, Luigin, ensimmäistä kertaa. Kyseessä on myös klassisen Mario-vihollisen, Koopa Troopa -kilpikonnan ensiesiintyminen. Peli on varhaisten Mario-hallipelien tapaan yksinkertainen, tasoloikkahenkinen peli. Pelissä pelaajien on puhdistettava kenttä vihollisista iskemällä niiden alapuolella olevaa tiiltä, minkä seurauksesta vihollinen kääntyy väärin päin ja voidaan täten potkaista ruudulta. Vihollisia on aina tietty määrä, ja kun vihollisia on enää yksi jäljellä, tämä vihollinen vaihtaa väriä ja alkaa liikkua aiempaa nopeammin
Pantanal

Pantanal on maailman suurimpiin kuuluva kosteikkoalue Paraguayjoen lähdealueella Brasilian lounaisosassa, josta se ulottuu osaksi myös Bolivian ja Paraguayn puolelle. Sen pinta-ala vaihtelee vuodenajan mukaan 140 000 km² – 210 000 km². Yli puolet alueesta on Brasiliassa. Pantanalissa on kaksi vuodenaikaa, kuiva kausi ja sadekausi. Kuiva kausi on loka-marraskuussa ja koko muun osan vuodesta Pantanal on vetistä tulvasavannia. Pantanalissa kukoistaa runsaslajinen linnusto ja kalasto, ja se on eräs maailman rikkaimmista elinympäristöistä. Alueella asuu 650 lintulajia, 260 kalalajia ja erilaisia liskoja, käärmeitä sekä nisäkkäitä. Pantanalin halki virtaava Pixaim-joki tunnetaan piraijoistaan. Eläimistöä uhkaa salametsästys ja ryöstökalastus. Pantanalin Brasilian-puoleisista osista muodostettu Pantanalin suojelualue on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2000.
Isomeria

Isomeria jaetaan rakenne- ja stereoisomeriaan. Isomeerejä ovat molekyylit, joilla on sama molekyylikaava, mutta niiden rakenne on erilainen. Rakenteen erilaisuudesta johtuvat myös isomeerien toisistaan poikkeavat kemialliset ja fysikaaliset ominaisuudet. Esimerkiksi butaanin ja isobutaanin kiehumispisteiden ero on 11 astetta. Mahdollisten isomeerien määrä kasvaa nopeasti atomien määrän kasvaessa; esimerkiksi butanolilla (C4H9OH) on viisi erilaista isomeeriä. Isomeria havaittiin ensimmäisen kerran vuonna 1828, kun Friedrich Wöhler kuumensi epäorgaanista ammoniumsyanaattia ja huomasi sen muuttuvan orgaaniseksi ureaksi, ja että näiden kahden aineen alkuainerakenne on samanlainen aineiden ominaisuuksien ollessa kuitenkin erilaiset. Tämä löydös järisytti senaikaista kemian tietämystä, jonka mukaan yhdisteillä on erilaiset ominaisuudet niiden erilaisten alkuainerakenteiden takia. Jälkeenpäin tehtyjen samankaltaisten havaintojen jälkeen otettiin käyttöön termi isomeria selittämään ilmiötä. Rakenneisomeriassa atomien, sidosten ja funktionaalisten ryhmien paikat vaihtelevat. Tähän lajiin kuuluu ketjuisomeria, jossa pitkät hiiliketjut haarautuvat ja rakentuvat eri tavoilla. Paikkaisomeereilla funktionaalinen ryhmä voi sijaita eri paikoissa ketjua, kun taas funktioisomeereilla on sama molekyylikaava, mutta erilaiset funktionaaliset ryhmät. Runkoisomeriassa eli ketjuisomeriassa molekyylin hiiliketju voi olla haarautunut, haarautumaton tai rengasmainen
Wolfin–Rayetin tähti

Tarkennus: pitkässä tekstiosassa 1 lähde, mistä muu on peräisin? Nimeäminen · LuokitteluKehitys · HR-kaavio · NukleosynteesiTähtijärjestelmä · EksoplaneettaLuettelot tähdistä Synty · Prototähti · Esipääsarja · PääsarjaHorisontaalihaara · AsymptoottihaaraEsiplanetaarinen sumu · Planetaarinen sumuWolfin–Rayetin tähti · ValesupernovaSupernova · Hypernova Alikääpiö · Kääpiö (Punainen · Keltainen · Sininen)Alijättiläinen · Jättiläinen (Punainen · Sininen)Kirkas jättiläinen · Ylijättiläinen (Punainen · Sininen)Hyperjättiläinen O · B · A · F · G · K · MBariumtähti · Hiilitähti · Teknetiumtähti Valkoinen kääpiö · Musta kääpiö · HeliumplaneettaNeutronitähti (Pulsari · Magnetar) · Musta aukko Alfareaktio · Kolmialfareaktio · HeliumleimahdusHiilisykli · Hiilen fuusio · Neutronisieppaus · Nova Ikä · Magnitudi · Metallisuus · Luminositeetti Ruskea kääpiö · Ruskea alikääpiö · PlaneettaTähtijoukko (Avoin · Pallomainen) · TähdistöAuringon ominaisuudet Wolfin–Rayetin tähti (lyhennys WR-tähti, monesti myös W-tähti, heliumtähti) on hyvin kuuma tähti, jossa ionisoidut heliumin, typen ja hiilen emissioviivat ovat voimakkaita. Mutta absorbtioviivat ovat heikkoja. WR-tähdet ovat menettäneet viileämmän vetyvaippansa kehityskaarensa aikana, jolloin kuuma sisäkerros on paljastunut. WR-tähti on monesti kehittynyt isomassainen kaksoistähden toinen komponentti. Se on menettänyt ulkokerroksensa toiselle komponentille. Toisaalta massiivisimmat tunnetut tähdet ovat vetyrikkaita WR-tähtiä. Kolmanneksi WR-tähti voi olla melko kevyt, kuuma planetaarisen sumun keskustähti. Ne ovat kuumimpia tunnettuja tähtiä. Isomassaista WR-tähteä luonnehtii voimakas ultraviolettisäteily ja nopea massakato ympäröivään kaasukuoreen tähtituulen muodossa. Wolf-Rayetin tähdet jaetaan monesti alalauokkiin WN, WO ja WC niiden alkuaineiden mukaan, joiden spektriviivat korostuvat merkittävästi. WR-tähden pintalämpötila on 30000-200000 K. WR-tähtien kirkkaus on tuhansia-miljoonia Auringon kirkkauksia
Imperium

Osa historian artikkelisarjaaRooman valtakunnan hallinto Rooman tasavalta510 eaa. – 27 eaa.Rooman keisarikunta27 eaa. – 476 jaa. Länsi-Rooma330–476 Itä-Rooma330–1453Trebizond1204–1461Theodoro1204–1475 Imperium tarkoitti antiikin Roomassa viranhaltijoiden hallussa ollutta valtaa. Kuningasaikana imperium oli kuninkaan hallussa ollut jakamaton sotilaallinen ja hallinnollinen valta. Tasavallassa imperium jaettiin korkeimpien virkamiesten eli konsulien, preettorien, prokonsulien ja propreettorien kesken. Poikkeustilanteissa diktaattori ja magister equitum olivat osallisia imperiumista. Keisariaikana keisarilla oli pysyvä, muita virkamiehiä korkeampi imperium. Imperium oli luonteeltaan myös uskonnollista ja sen siirtymiseen, sovellusalueeseen ja käyttöön liittyi monia tapoja. Esimerkiksi triumfia kykeni viettämään vain sotapäällikkö, jolla oli imperium. Myöhemmin sanalla tarkoittettiin myös valtakuntaa, ja Rooman hallitsemiin alueisiin viitattiin termillä Imperium Romanum
Ante Pavelić

Ante Pavelić (14. heinäkuuta 1889 Bradina, Hertsegovina, Itävalta-Unkari – 28. joulukuuta 1959 Madrid, Espanja) oli kroatialaisen fasistisen Ustaša-liikkeen johtaja 1930-luvulla ja myöhemmin Kroatian johtaja toisessa maailmansodassa. Pavelić, joka nimesi itsensä ”johtajaksi” (poglavnik), oli yksi huomattavimpia natsi-Saksan sotilaallisen alkumenestyksen valtaan nostamia pikkuvaltioiden diktaattoreita. Hänen johtamansa Ustaša-liike vainosi ankarasti serbejä, juutalaisia, mustalaisia ja kommunisteja. Ante Pavelić syntyi pienessä Bradinan kylässä joka sijaitsi Bosnia ja Hertsegovinassa Sarajevon ja Mostarin välillä 1889. Hänen vanhempansa työskentelivät rautateillä ja työn takia perhe muutti usein paikkakunnalta toiselle. Perheen asuessa Travnikissa Pavelic sai koulussaan ensikosketuksensa kroaattinationalismiin. Vuonna 1905 terveysongelmat katkaisivat Pavelićin opiskelut. Tervehdyttyään hän muutti veljensä luo Zagrebiin suorittamaan lukio-opinnot loppuun. Tämän jälkeen hän kirjoittautui yliopistoon opiskelemaan lakia ja liittyi Kroatian oikeuspuolueen kansallismieliseen siipeen. Puolueen ohjelmaan oli kirjoitettu tavoitteeksi Kroatian itsenäistyminen
Frank Williams

Francis Owen Garbett ”Frank” Williams (16. huhtikuuta 1942 South Shields, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta – 28. marraskuuta 2021) oli englantilainen Williamsin Formula 1 -tallin perustaja ja tallipäällikkö. Williamsilla ei ollut aikoinaan varaa jatkaa kilpauraansa, joten hän siirtyi mekaanikoksi Formula Junior -sarjaan. Hän perusti vuonna 1966 Frank Williams Racing Cars, joka ajoi ensin muutaman vuoden ajan Formula 2- ja Formula 3 -sarjoissa. Sitten Williams hankki Brabhamin Formula 1 -korin, jolla hänen ystävänsä Piers Courage alkoi ajaa Formula 1 -sarjaa kaudella 1969. Williams aloitti vuonna 1970 yhteistyön De Tomason kanssa, mutta se päättyi jo samana vuonna Couragen kuolemaan Hollannin Grand Prix’ssa johtaneen onnettomuuden jälkeen. Williamsin ensimmäinen oma auto oli Len Baileyn suunnittelema Politoys FX3, jolla ranskalainen ajoi vuonna 1972 Henri Pescarolo, joka kuitenkin tuhosi auton heti ensimmäisesä kilpailussa. Williams aloitti vuonna 1976 yhteistyön itävaltalais-kanadalaisen Walter Wolfin kanssa. Frank Williams ei omistanut enää tämän jälkeen talliansa, josta hän lähti jo seuraavana vuonna. Tuolloin hän perusti insinööri Patrick Headin kanssa Williams Grand Prix Engineering -tallin. Williams hankki tallille rahaa saudisijoittajilta, ja Headin ensimmäinen auto FW06 nosti tallin heti varteenotettavaksi tekijäksi
Vanhan maailman apinat

Vanhan maailman apinat Wikispeciesissä Vanhan maailman apinat Commonsissa Vanhan maailman apinat (Catarrhini) on Afrikasta ja Aasiasta kotoisin olevien apinoiden (Simiiformes) yhteisnimitys.
Camembert

Camembert on pehmeä ranskalainen valkohomejuusto. Vuodesta 1983 alkaen aito camembert on merkitty AOC-tunnuksella (Appellation d'origine contrôlée), joka on osoitus hyvästä ja korkeasta laadusta. Camembert on yksi tunnetuimmista ranskalaisen gastronomian symboleista. Camembert valmistetaan tuoreesta lehmänmaidosta. Yhden 250 grammaa painavan juuston valmistamiseen käytetään kaksi litraa maitoa. Valmis juusto on pyöreä ja sitä peittää untuvainen, valkea kuori. Aidon juuston myyntipakkaus on ohuesta lastusta valmistettu rasia. Camembert-juusto on nimetty Camembertin kylän mukaan, joka sijaitsee lähellä Vimoutiers’n kaupunkia Ornen departementissa Normandiassa. Tarinan mukaan juuston kehitti Camembertin kylässä asuva talonpoikaisnainen Marie Harel, joka oli saanut neuvoja luokseen vuonna 1791 turvapaikkaa hakemaan tulleelta uppiniskaiselta ja vallankumousta vastustavalta papilta, joka oli kotoisin Brien alueelta. Todennäköisempää on kuitenkin, että nykyisenkaltaisen camembertin juuret ovat teollisen juustonvalmistuksen alkuvaiheissa eli 1800-luvun lopulla. Vuonna 1890 insinööri M. Ridel keksi kuljettaa juustoa puisissa rasioissa