nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Fredrikson (yritys)

Fredrikson eli Fredriksonin lakkitehdas on Jyväskylässä kravatti- ja rusettitehtaana vuonna 1887 toimintansa aloittanut lakkitehdas. Sen perusti kauppias Anton Fredrikson. Tehtaassa valmistettiin myös hansikkaita ja damaskeja. Vuoden 1975 öljykriisin jälkeen yhtiön tulos painui tappiolle, ja Fredrikson keskittyi valmistamaan vain lakkeja. 1990-luvun laman aikana tuotanto siirrettiin Venäjälle, josta se myöhemmin siirtyi takaisin Suomeen ja sai avainlippuaseman.Vuonna 2004 tehdasrakennus Jyväskylässä muutettiin asuinkäyttöön. MASI Jeans -konserni myi Fredriksonin syksyllä 2024 Tanskalaiselle C.L. Seifertille, joka siirsi yrityskauppojen myötä lakkien tuotannon kokonaisuudessaan Liettuaan. Vuonna 1887 perustettua Fredriksonia pidetään Suomen vanhimpana vaatetusteollisuusyrityksenä. Sen perusti Loviisasta kotoisin ollut Anton Fredrikson, joka toimi Jyväskylässä kauppiaana. Hän joutui maksamaan myymistään ulkomaisista asusteista – solmioista, päähineistä ja hansikkaista – 20–50 prosenttia tullia
Mumbo Jumbo

Tarkennus: Porin-keikkoja, albumitietoja ja taiteilijanimiä lukuunottamatta. Erityisesti tarvittaisiin lähteet sille, keitä he olivat oikeilta nimiltään. Mumbo Jumbo on suomalaisen pop accappellan pioneereihin kuuluva lauluyhtye, joka teki singlen vuonna 1992 ja albumin Selecta-levymerkille vuonna 1993. Myöhemmin ilmestyi lastenlevy Kantojen valtakunta omalle Mumbomusic-merkille. Levy perustuu Jan-Erik Anderssonin samannimiseen taideteokseen ja tarinaan. Mumbo Jumbo teki laajoja konserttikiertueita Suomessa, joista mainittakoon Baltic Jazz, Imatra Big Band Festival ja Pori Jazz. Porissa yhtye esiintyi Rauma Factoryn, Cotton Clubin ja Kirjurinluodon konserteissa amerikkalaisen lauluyhtyeen Manhattan Transfer kanssa. Mumbo Jumbo on kiertänyt ahkerasti maamme kouluja konserttikeskuksen järjestämissä konserteissa, jotka huipentuivat Yleisradion televisioidulle Musabusa-kiertueelle. Yhtye vuorotteli How Many Sisters-lauluyhtyeen kanssa housebandinä Heikki Kahilan tuottamassa tv-viihdeohjelmasarjassa Pellit auki vuosina 1993–1994, Ohjelmasarjan kapellimestarina toimi Jari Puhakka. Monista muista tv-esiintymisistä mainittakoon Sing Sing Sing-ohjelmasarja, jonka tuottaja oli Matti Heinivaho. Lasten musiikkilevyltään Mumbo Jumbo on esittänyt kantolaulujaan kuten "Aurinkokarnevaalit" mm. Pikku kakkosessa
Fellmanin pelto

Fellmanin pelloksi (myös Fellmanin veripellot) kutsuttiin Suomen sisällissodan jälkeen toukokuussa 1918 Lahdessa toiminutta väliaikaista vankileiriä. Fellmanin kartanon mailla sijainneelle leirille oli koottu 22 000 antautunutta punakaartilaista sekä itää kohti pyrkinyttä pakolaista. Nykyään sen paikalla on Fellmaninpuisto vankileiristä kertovine muistomerkkeineen. Lahden seudulle oli saapunut huhtikuun jälkipuoliskolla tuhansia Länsi-Suomesta lähteneitä pakolaisia, jotka olivat jääneet saarroksiin Hämeenlinnan ja Lahden välimaastoon. Lahden taistelun tauottua ja kaupungin puolustuksen murruttua 30. huhtikuuta heitä alettiin kerätä Fellmanin kartanon maille Lahden keskustan tuntumaan. Kaiken kaikkiaan ihmisiä oli noin 30 000, joita vartioi vain satakunta saksalaista ja parikymmentä valkoista sotilasta. Vartijoiden oli vaikea hallita suurta ihmismäärää ja arvioilta kolmasosa pääsikin pakenemaan. Tiedetään myös, että jotkut saksalaiset Osasto Brandensteinin sotilaat päästivät naisia ja lapsia pakenemaan. Fellmanin pellolle vankeja kertyi lopulta noin 22 000. Pakolaisten lisäksi joukossa oli myös antautuneita punaisia. Kyseessä oli Suomen suurin vankileiri
Ready to drink

Ready to drink (lyh. RTD), puhekielessä usein limuviina, on alkoholipitoinen juomasekoitus, joka myydään juomavalmiina. RTD-juomat koostuvat erilaisista raaka-aineista, mutta yleisin valmistustapa on sekoittaa alkoholia ja virvoitusjuomaa. Myös aidot suomalaiset ginipohjaiset lonkerot voidaan laskea RTD-juomiksi. Ensimmäinen alkoholipitoinen RTD-juoma, Bacardi Breezer, rantautui Suomeen vuonna 2001. Vuoteen 2018 asti myös alle 4,7 tilavuusprosenttia alkoholia sisältäviä RTD-juomia sai Suomessa myydä vain Alkossa ja ravintoloissa, koska ne sisältävät yleensä tislattua alkoholia. Tämän takia limuviinojen osuus Suomen alkoholimarkkinoista on ollut pitkään aliedustettuna. Vuoden 2018 alussa sallittiin tislattua alkoholia korkeintaan 5,5 prosenttia sisältävien RTD-juomien myynti Suomen ruokakaupoissa, mikä lisäsi huomattavasti limuviinojen ja valmisdrinkkien valikoimaa. Bacardi Breezer on makea, mieto ja rommipohjainen alkoholijuoma. Sen alkoholipitoisuus on Euroopassa neljä, mutta joillakin alueilla viisi tilavuusprosenttia. Juomasta on saatavilla useita eri makuja. WKD on englantilainen votkasta ja virvoitusjuomasta sekoitettu juoma, jossa on 5,5 % alkoholia
Sherman Antitrust Act

Sherman Antitrust Act on Yhdysvalloissa vuodesta 1890 voimassa ollut kilpailulaki, joka antaa liittovaltion viranomaisille oikeudet puuttua talouselämän kilpailua rajoittavaan liiketoimintaan trustien muodostumisen estämiseksi. Se muodostaa Yhdysvaltojen antitrustilakien pohjan. Sherman Antitrust Act kieltää kaikki yritysten tekemät järjestelyt, jotka rajoittavat osavaltioiden välistä kauppaa tai Yhdysvaltain ulkomaankauppaa. Näihin katsotaan kuuluvan erilaiset muodolliset ja epämuodolliset kartellit, kuten yritysten keskenään sopimat hinnat tai tuotantorajat. Se kieltää myös yritykset monopolisoida jotain liiketoiminnan alaa Yhdysvalloissa yksittäiselle toimijalle. Laki antaa liittovaltion oikeusistuimelle valtuudet määrätä hajotettaviksi sellaiset yritykset, joiden todetaan rikkovan näitä määräyksiä. Rikkomuksiin syyllistyneitä henkilöitä voidaan rankaista sakoilla tai vankeudella. Vahinkoja kärsineillä osapuolilla on oikeus vaatia kolminkertaisia korvauksia menetyksiinsä nähden. Sherman Antitrust Act oli ensimmäinen Yhdysvaltain kongressin säätämä laki, jonka tarkoituksena oli estää kilpailua haittaava taloudellisen vallan keskittyminen. Laki on nimetty senaattori John Shermanin mukaan, joka oli erikoistunut talouden sääntelyyn. Vuonna 1890 säädettyä lakia ei sen alkuvuosina juuri sovellettu suuriin monopoliyrityksiin, koska lain kirjainta tulkittiin kapeasti. Sen sijaan sitä käytettiin ammattiliittoja vastaan, sillä ne olivat monien oikeusistuimien mielestä laissa kiellettyjä kilpailua rajoittavia yhtymiä
Clayton Antitrust Act

Clayton Antitrust Act on Yhdysvalloissa vuonna 1914 säädetty kilpailulaki, joka täydentää ja tarkentaa vuoden 1890 Sherman Antitrust Actia. Lait muodostavat yhdessä keskeisen osan Yhdysvaltain antitrustilainsäädäntöä. Clayton Actin säätämisen taustalla oli Sherman Actin tekstin ylimalkaisuus, joka jätti suuryrityksille paljon porsaanreikiä kilpailua rajoittavaan toimintaan. Theodore Rooseveltin ja William Howard Taftin hallitukset pyrkivät 1900-luvun alussa murtamaan talouselämän suuret trustit Sherman Actin nojalla. Vuonna 1913 Yhdysvaltain kongressin asettama komitea totesi, että tästä huolimatta suuryritykset olivat maassa entuudestaan kasvaneet ja varsinkin rahoitusalalla valta oli keskittynyt huolestuttavan pienelle joukolle ihmisiä. Presidentti Woodrow Wilson toivoi tällöin pikaisesti uutta antitrustilainsäädäntöä, minkä seurauksena kongressi sääti Clayton Actin. Lain nimi tulee senaattori Henry De Lamar Claytonista, joka teki lakialoitteen kongressissa. Siinä missä Sherman Act vain julistaa monopolit yleensä laittomiksi, Clayton Act nimeää monia lainvastaisia käytäntöjä, jotka edesauttavat monopolien syntyä tai ovat seurausta niistä. Näiden joukossa ovat muun muassa eräät yrityksiä toisiinsa kytkevät erikoisjärjestelyt, syrjivät maahantuontisopimukset sekä niin kutsuttujen luonnollisten kilpailijoiden harjoittama toimialueiden jakaminen keskenään. Clayton Actia on myöhemmin täydennetty kahdella lailla, jotka lisäsivät kiellettyjen käytäntöjen listaa. Vuoden 1936 Robinson-Patman Act koski hintojen asettamista ja vuoden 1950 Celler-Kefauver Act yritysten osakkeiden tai omistusten ostamisen estämistä. Jälkimmäinen lisäys myös laajensi lain soveltamisalan koskemaan kaikkia yritysten välisiä fuusioita, joiden voidaan katsoa rajoittavan kilpailua
Algot

Algot tai Algoth on pääasiassa pohjoismaissa esiintyvä miehen etunimi. Monien muiden germaanisten nimien tavoin myös Algot on vanha yhdyssana. Nimen alkuosa Al viittaa mahdollisesti aatelia tarkoittavaan sanaan, tai se saattaa olla lyhentymä taruolentoa, keijukaista tarkoittavasta sanasta alf'. Nimen loppuosa Got taas viittaa gootteihin. Suomessa nimi Algot on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 775 ja Algoth alle 50 henkilölle. Nimeä ei ole suomenkielisessä kalenterissa, mutta suomenruotsalaisen kalenterin mukaan Algotin nimipäivä on 13. helmikuuta.
Lappeenrannan vankileiri

Lappeenrannan vankileiri oli Suomen sisällissodan jälkeen vuonna 1918 Lappeenrannan linnoituksessa toiminut vankileiri. Siellä oli kaikkiaan noin 3 000 punavankia, joista kuoli lähes 700. Lappeenranta oli yksi pahamaineisimmista sisällissodan voittaneiden valkoisten perustamista vankileireistä. Vankien kokoaminen Lappeenrannan linnoitukseen alkoi heti valkoisten otettua haltuunsa Lappeenrannan 26. huhtikuuta 1918. Aikaisin aamulla aloitetussa ”puhdistuksessa” valkoisten joukot kiersivät kaupunkia talo talolta ja vangitsivat kaikki, joiden tiedettiin olleen mukana punakaartien toiminnassa. Pelkästään aamupäivän aikana valkoiset saivat noin 400 vankia. Epäiltyjä punaisia jahdattiin myös naapurikunnista. Vangittujen tarkka lukumäärä ei ole tiedossa, mutta valtaosa Lappeenrannan, Lappeen ja Lauritsalan vangituista punaisista koottiin linnoitukseen. Heti kaupungin valtauksen jälkeen paikallisissa lehdissä julkaistiin Mannerheimin helmikuun lopulla antama julistus aseistettujen vihollisten ampumisesta, jolla näin yritettiin laillistaa myös Lappeenrannassa tehdyt teloitukset. Toukokuun alussa Valloitettujen alueiden turvaamisosasto VATO ja Sotavankilaitos päättivät lähettää tilanahtauden vuoksi osan Lahdessa sijaitsevan Hennalan vankileirin vangeista Lappeenrantaan. Sotavankilaitoksen päällikkö V
Tampereen vankileiri

Tampereen vankileiri (myös Kalevankankaan vankileiri) oli Suomen sisällissodan jälkeen vuonna 1918 Tampereen Kalevankankaalla toiminut vankileiri, jossa oli enimmillään yli 10 000 punavankia. Sitä on kutsuttu myös Suomen ensimmäiseksi keskitysleiriksi. Kalevankankaan vankileiri syntyi 6. huhtikuuta 1918 päättyneen Tampereen taistelun jälkeen, jolloin kaupungin vallanneet valkoiset ottivat vangiksi noin 11 000 punaista. Heidät sijoitettiin suurimmaksi osaksi Kalevankankaalla sijainneisiin vanhoihin Venäjän armeijan kasarmeihin. Alue ympäröitiin piikkilanka-aidalla ja sen kulmiin sijoitettiin konekiväärit. Vankeja pidettiin aluksi myös neljässä rakennuksessa kaupungin keskustassa, muun muassa Aleksanterin koulun tiloissa ja Emil Aaltosen kenkätehtaassa, mutta toukokuussa heidät keskitettiin Kalevankankaalle Raittiusseura Taiston taloon sijoitettuja punaisia lukuun ottamatta. Vankien kuulusteluihin määrättiin kaikki kaupungin lakimiehet, ja toukokuun loppuun mennessä 6 000 kuulustelua oli tehty. Aiheettomasti vangitut päästettiin vapaaksi. Leirillä oli huonoissa oloissa enimmillään noin 10 000 vankia. He olivat aliravittuja ja lisäksi kulkutaudit pääsivät leviämään helposti. Nälänhätää leirillä lisäsi se, etteivät omaiset saaneet toimittaa vangeille ruokaa kuin vasta elokuun alusta lähtien
Neuvostoliiton hyökkäys Puolaan

17. syyskuuta – 1. lokakuuta 1939 Puolan itäosat Neuvostoliiton voitto Puolan itäosat liitettiin Neuvostoliittoon Neuvostoliitto Puola Kliment Vorošilov Semjon Timošenko Mihail Kovaljov Edward Rydz-Śmigły 466 516–800 000 sotilastayli 33 divisioonaa11 prikaatia4 959 tykkiä4 736 panssarivaunua3 300 lentokonetta 20 000 Korpus Ochrony Pograniczan miestä250 000 Puolan armeijan sotilasta 1 475–3 000 kaatunutta tai kadonnutta2 383–10 000 haavoittunutta 3 000–7 000 kaatunutta tai kadonnuttayli 20 000 haavoittunutta Neuvostoliiton hyökkäys Puolaan tapahtui toisessa maailmansodassa Puolan offensiivin aikana 17. syyskuuta 1939 ilman sodanjulistusta 16 päivää Saksan hyökkäyksen jälkeen, Neuvostoliiton Japania vastaan käymän rajasodan päätyttyä edellisenä päivänä. Virallisesti Neuvostoliitto ilmoitti valtauksen olevan toimi alueella asuvien valkovenäläisten ja ukrainalaisten suojelemiseksi. Hyökkäys päättyi 1. lokakuuta Neuvostoliiton saatua miehitettyä sille Molotov–Ribbentrop-sopimuksen lisäsopimuksessa sovitut alueet. Britannia ja Ranska, jotka Puolan ”takaajina” olivat julistaneet sodan Saksalle, eivät julistaneet sitä kuitenkaan Neuvostoliitolle. Saksa ja Neuvostoliitto olivat 23. elokuuta 1939 solmineet Moskovassa maiden välisen hyökkäämättömyyssopimuksen. Sopimusteksti noudatti miltei täsmällisesti sitä kaavaa, jota oli käytetty Neuvostoliiton muissa samanatapaisissa sopimuksissa, mutta siihen oli jätetty eräs tärkeä aukko: siinä ei ollut tavanmukaista mainintaa sopimuksen raukeamisesta siinä tapauksessa, että jompikumpi sopimusosapuoli aloittaisi itse sodan kolmatta valtiota vastaan. Hyökkäämättömyyssopimukseen liittyi salainen lisäpöytäkirja, jossa sovittiin maiden keskinäisestä etupiirijaosta
Kalle Kämäräinen

Kalle Fredrik Kämäräinen (24. marraskuuta 1892 Kiuruvesi – 25. toukokuuta 1964 Kiuruvesi) oli suomalainen maanviljelijä, kunnallisneuvos ja Maalaisliiton kansanedustaja. Kalle Kämäräinen oli 1600-luvulla perustetun Luupuveden Niemen kantatilan 13. isäntä Kiuruvedellä, Ylä-Savossa. Hänen isänsä oli Pekka Fredrik Kämäräinen (1871–1910) ja äitinsä Olga Sofia Pöksyläinen (1866–1930) ja Kalle oli seitsenlapsisen perheen esikoinen. Kalle Kämäräinen kävi kansakoulun ja maanmieskoulun. Hän oli perustamassa kotikyläänsä nuorisoseuraa ja toimi sen ensimmäisenä puheenjohtajana. Vuonna 1910 hän sai Niemen isännyyden äidiltään, joka oli hoitanut tilaa miehensä jälkeen vuosina 1902–1910.. Kalle avioitui Hilma Laitisen (1896–1932) kanssa 1917. He saivat viisi lasta
Victor L. Berger

Victor Louis Berger (28. helmikuuta 1860 Nieder-Rehbach, Itävalta – 7. elokuuta 1929 Milwaukee, Wisconsin, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen sosialistinen poliitikko. Hän oli ensimmäinen sosialisti, joka valittiin Yhdysvaltain kongressiin. Itävallassa syntynyt Berger muutti siirtolaisena Yhdysvaltoihin vuonna 1878. Hän työskenteli koulunopettajana Milwaukeessa ja vuodesta 1892 perustamansa Vorwärts-nimisen saksankielisen lehden toimittajana. Hän toimitti myös Social Democratic Herald (myöhemmin Milwaukee Leader) -nimistä vasemmistolaista lehteä. Berger perusti yhdessä Eugene V. Debsin kanssa Yhdysvaltain sosiaalidemokraattisen puolueen, josta vuonna 1901 tuli sosialistinen puolue, Socialist Party of America. Berger valittiin 1910 puolueensa edustajana Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen, jolloin hänestä tuli ensimmäinen sosialisti kongressissa. Hän toimi edustajana yhden kauden. Ensimmäisen maailmansodan aikana Berger vastusti Yhdysvaltain osallistumista sotaan, ja hänet tuomittiin puheidensa vuoksi Espionage Actin nojalla 20 vuoden vankeuteen
Oulun vankileiri

Oulun vankileiri (myös Raatin vankileiri) oli Suomen sisällissodan aikana vuonna 1918 Oulun Raatinsaaressa toiminut vankileiri. Sille oli enimmillään sijoitettuna noin 1 100 punakaartilaista ja työväenliikkeen aktiivia. Kyseessä oli yksi Suomen 13 keskusvankileiristä, joille punavangit kesäkuun alusta lähtien keskitettiin. Raatinsaareen päätyivät Oulun ja Lapin läänien pienemmillä leireillä olleet punaiset. Touko-kesäkuun vaihteeseen saakka Oulun vankileirillä oli myös noin 1 000 Venäjän armeijan sotilaista. Valkoiset saivat 3. helmikuuta 1918 päättyneen Oulun taistelun jälkeisinä päivinä yhteensä noin 850 vankia. Antautuneiden punakaartilaisten ohella vangittiin 55 taisteluihin osallistunutta Venäjän armeijan sotilaista sekä 20 hallituksen asepalveluksesta kieltäytynyttä suomalaista. Vangittuihin kuului lisäksi viitisenkymmentä naista, joista osa oli pidätetty venäläisten kasarmeista ilmeisesti prostituoituina. Naisten joukossa oli myös kansanedustaja Yrjö Mäkelinin puoliso Ellen ja 16-vuotias tytär Gertrud. Heistä Ellen sai myöhemmin kolmen ja Gertrud kahden vuoden pituisen kuritushuonetuomion. Vankeja sijoitettiin aluksi ympäri kaupunkia muun muassa paikalliseen elokuvateatteriin sekä Oulun lyseon tiloihin
Esko Pekonen

Esko Einar Pekonen (19. kesäkuuta 1923 Mikkelin maalaiskunta – 27. tammikuuta 2014 Mikkeli) oli suomalainen kunnallispoliitikko, kansanedustaja ja karjatilallinen. Pekonen toimi Mikkelin maalaiskunnan kunnanvaltuutettuna 42 vuoden ajan vuodesta 1951 ja valtuuston puheenjohtajana 36 vuoden ajan. Hänet valittiin keskustapuolueen kansanedustajaksi Mikkelin läänin vaalipiiristä vuosiksi 1970–1972 ja 1975–1983. Presidentin valitsijamiehenä Pekonen oli 1978, 1982 ja 1988. Pekonen vaikutti myös Suomen kunnallisliitossa ja useissa muissa luottamustehtävissä, muun muassa Valio Oy:n hallintoneuvoston puheenjohtajana. Hän sai kunnallisneuvoksen arvonimen 1973 ja maanviljelysneuvoksen arvonimen 1987.
Hakaniemen mellakka

2. elokuuta 1906 Hakaniemen tori, Helsinki punakaarti hajotetaan, suojeluskaarti lopettaa toimintansa Työväen järjestyskaartivenäläisiä matruuseja Ylioppilaiden suojeluskaartivenäläistä sotaväkeä Carl CaloniusErik Åkerman 2 kuollutta,useita loukkaantuneita 7 kuollutta,useita loukkaantuneita Hakaniemen mellakka oli 2. elokuuta 1906 Helsingissä Hakaniemen torilla tapahtunut aseellinen välikohtaus. Viaporin kapinaan liittyneen yhteenoton osapuolina olivat ylioppilaiden suojeluskaarti vastapuolenaan punakaarti ja kapinallisia Venäjän laivaston matruuseja. Välikohtaus sai alkunsa, kun punakaartilaiset yrittivät pysäyttää Hakaniemessä raitiovaunun kulun. Selkkaus vaati yhteensä yhdeksän kuollutta, joista seitsemän kuului suojeluskaartiin ja kaksi punakaartiin eli työväen järjestyskaartiin. Lisäksi mellakassa loukkaantui kymmeniä. Hakaniemen mellakkaa pidetään ensimmäisenä suojeluskuntien ja punakaartien välisistä yhteenotoista. Suomalaisten punaisten osallistuminen Viaporin kapinan tukemiseen lakolla johti Suomen työväenliikkeen ja Venäjän vallankumouksellisten kietoutumiseen aiempaa syvällisemmin toisiinsa sekä aiempaa selvempään vastakkainasetteluun porvariston kanssa. Viaporin kapina alkoi 30. heinäkuuta 1906. Kapinalliset odottivat suomalaisten punakaartien tukevan kapinaa, mutta kaartien vaikutus kapinaan oli lopulta vähäinen
Dikumaroli

Dikumaroli on luonnossa esiintyvä antikoagulantti, joka vaikuttaa kuten varfariini (joka keksittiin tutkittaessa dikumarolin toimintaa) K-vitamiiniin. Dikumaroli on kumariinin johdos. Kumariini ei itse vaikuta hyytymistekijöihin, mutta useat sienet muuttavat sen aktiiviseksi dikumaroliksi. Dikumaroli löydettiin tutkittaessa syytä karjassa esiintyvään verenvuototautiin, jolloin havaittiin syynä olleen homehtuneet makeantuoksuiset mesikkä-ruohokasvit. Dikumaroli identifikoitiin 1940, ja siitä tuli 4-hydroksikumariinien prototyyppi. Sitä käytettiin lyhyen aikaa verenohennuslääkkeenä, mutta 1950-luvun puolivälissä sen korvasi yksinkertaisempi johdannainen varfariini (kauppanimi Marevan) ja muut 4-hydroksikumariini-johdannaiset. Suun kautta nautittuna se vaikuttaa parin päivän sisällä.
Koillis-Helsingin Lähitieto

Koillis-Helsingin Lähitieto on Koillis-Helsingin alueella keskiviikkoisin ilmestyvä ilmaisjakelulehti. Sen levikki on kaikkiaan 37 600 kappaletta. Se jaetaan koteihin alueilla: Malmi, Tapanila, Tapaninvainio, Puistola, Pukinmäki, Pihlajamäki, Pihlajisto, Siltamäki, Suutarila, Tapulikaupunki, Viikki, Jakomäki ja Alppikylä. Koillis-Helsingin Lähitieto on paikallislehti, joka kertoo alueen uutiset ja tapahtumat ja tutustuttaa lukijansa paikallisiin ihmisiin ja yrityksiin. Tammikuussa 2013 perustettu Koillis-Helsingin Lähitieto sai alkunsa, kun alueen asukkaat, yhteisöt ja yrittäjät kokivat jäävänsä uutispimentoon ja vaille omaa ilmoituskanavaa, sillä alueen aiempi paikallismedia Vartti Pohjois-Helsinki lopetti ilmestymisensä lokakuussa 2012.
Hello (Martin Solveigin kappale)

Hello on ranskalaisen elektronisen musiikin DJ:n ja tuottajan Martin Solveigin kappale hänen viidenneltä, Smash-studioalbumilta. Se sisältää myös kanadalaisen Dragonette-electropopyhtyeen jäsenen, Martina Sorbaran esittämiä vokaaleja. Kappaleen julkaisi Mercury Records albumin toisena singlenä 6. syyskuuta 2010. Se on Solveigin tähän mennessä parhaiten menestynyt single, sijoittuen listan kärkeen Itävallassa, Belgian Flanderissa, Tšekissä, sekä Alankomaissa. Kymmenen parhaan joukkoon se pääsi kymmenessä eri valtiossa. Se saavutti myös ensimmäisen sijan Hot Dance Club Songs-listalla Yhdysvalloissa helmikuussa 2011. Kappale sijoittui Billboard Hot 100 -listalla huhtikuussa 2011 46. sijalle; Muodostuen Solveigin ja Dragonetten ensimmäiseksi kyseisen listan saavuttaneeksi kappaleeksi. Kappale on palkittu Recording Industry Association of American (RIAA) kultalevyllä 500 000 kappaleen myynnistä. Kappale on esitetty esimerkiksi ohjelmissa 90210, The Vampire Diaries, Skins – liekeissä ja Gossip Girl. Sitä on käytetty myös CMT:llä esitettävän televisiosarja Cheer!:n introkappaleena
Dodekeeni

Dodekeeni eli 1-dodekeeni (C12H24) on pitkäketjuinen alkeeneihin kuuluva hiilivety. Yhdistettä käytetään pinta-aktiivisten aineiden ja eräiden muiden kemikaalien tuotannossa. Dodekeeni on huoneenlämpötilassa väritön makeantuoksuinen neste. Yhdiste on muiden hiilivetyjen tavoin veteen liukenematonta, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja tetrakloorimetaaniin. 1-dodekeenin leimahduspiste on 77 °C (c.c.) ja itsesyttymislämpötila 225 °C. Dodekeenia valmistetaan petrokemianteollisuuden tuotteista kuten propeenin tri- tai tetrameereista. Dodekeenista valmistetaan bentseenistä alkyloimalla pinta-aktiivisia aineita, kuten dodekyylibentseenisulfonaattia. Näitä pinta-aktiivisia aineita käytetään muun muassa puhdistusaineissa, shampoissa ja kosmetiikassa niiden hyvän vesiliukoisuuden vuoksi. Yhdistettä voidaan käyttää myös muovinpehmentimien valmistamiseen käytettävien pitkäketjuisten alkoholien valmistukseen, 1-bromidodekaanin ja eräiden muiden hajusteissa, hartseissa ja lääkkeissä käytettävien hienokemikaalien valmistukseen. Yhdistettä esiintyy semiokemikaalina eliöiden viestinnässä
Raahen vankileiri

Raahen vankileiri oli yksi Suomen sisällissodan vankileireistä. Se toimi maalis-kesäkuussa 1918 Raahen Porvari- ja Kauppakoulun alueella. Yhteensä leirillä oli vangittuna 772 punakaartilaista, joista Suomen sotasurmat -tiedoston mukaan kuoli 139. Joidenkin lähteiden mukaan kuolleita olisi ollut yli 160. Ensimmäiset vangit Raahen vankileirille sijoitettiin heti 7. helmikuuta tapahtuneen Raahen valtauksen jälkeen. Valkoisten joukot ottivat heitä kiinni myös lähipitäjistä, kuten Siikajoelta, jossa vangiksi jäi vankileirikokemuksistaan myöhemmin muistelmateoksen kirjoittanut Yrjö Jääskelä. Toukokuun aikana Raaheen tuotiin vankeja myös Tampereelta. Raahen vankileiri oli tunnettu huonoista oloistaan, jonka vuoksi kuolleisuus nousi suureksi. Raahessa menehtyi noin 18% vangeista, kun esimerkiksi Oulussa sijainneessa Raatin vankileirissä lukema oli vain 4–5%. Raahea suurempi kuolleisuus oli vain Tammisaaren, Hämeenlinnan ja Lappeenrannan vankileireillä. Sotasurmatiedoston mukaan lähes kaikki vankileireillä kuolleet menehtyivät nälkään tai erilaisiin kulkutauteihin, teloitettuja on joukossa vain muutamia