nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Aritmeettinen funktio

Aritmeettinen funktio eli lukuteoreettinen funktio on kuvaus, joka on määritelty luonnollisille luvuille ja joka saa arvoksi kompleksilukuja. Aritmeettiset funktiot liittyvät lähinnä lukuteoriaan ja laskettavuuden teoriaan. Aritmeettisia funktioita tutkitaan paljon Bellin sarjojen avulla. Funktiojoukkoa voidaan käsitellä myös kommutatiivisena renkaana kahteen joukossa määriteltyyn operaatioon nähden. Funktiojoukon tärkeimmät osajoukot ovat additiiviset ja multiplikatiiviset funktiot. Formaalisti aritmeettiset funktiot määritellään seuraavasti: missä 𝑁 tarkoittaa luonnollisten lukujen joukkoa {1,2,3,...} ja 𝐶 kompleksilukujen joukkoa. Aritmeettiset funktiot muodostavat joukon, jonka keskuudessa voidaan määritellä erilaisia binäärioperaatioita. Nämä operaatiot siis muodostavat kahdesta joukon funktiosta uuden funktion. Keskeisiä operaatioita ovat seuraavat: Näissä 𝑓 ja 𝑔 ovat aritmeettisia funktioita ja 𝑛 on positiivinen kokonaisluku
Hale–Bopp

Hale–Bopp (myös Halen–Boppin komeetta, tunnus C/1995 O1) on komeetta, jonka löysivät tähtitieteilijät Alan Hale ja Thomas Bopp vuonna 1995. Lähimmillään Aurinkoa keväällä 1997 komeetta näkyi helposti paljain silmin pohjoisen pallonpuoliskon yötaivaalla. Siitä tuli kauimpaa Auringosta löydetty ja pisimpään yhtäjaksoisesti paljaalla silmällä erottunut komeetta. Myös sen ydin on suurempi kuin yhdenkään toisen komeetan ydin, jonka koko on pystytty määrittämään. Alan Hale ja Thomas Bopp löysivät itsenäisesti komeetan 23. heinäkuuta 1995, kumpikin Yhdysvalloista käsin. Hale havaitsi kohteen pallomaisen tähtijoukon M71:n läheltä Jousimiehen tähdistöstä etsiessään systemaattisesti uusia komeettoja; Bopp näki komeetan sattumalta tarkkaillessaan galakseja ja pallomaisia tähtijoukkoja ystävänsä kaukoputkella. Löytöhetkellä komeetta oli näennäiseltä kirkkaudeltaan 10,5 magnitudia ja yhä Jupiterin radan takana yli miljardin kilometrin päässä Auringosta, jolloin se oli satoja kertoja kirkkaampi kuin Halleyn komeetta vastaavalla etäisyydellä. Hale-Bopp kirkastui paljain silmin erottuvaksi toukokuussa 1996. Vuoden lopulla sen kirkastuminen hidastui, ja joulukuussa se näkyi liian lähellä Aurinkoa ollakseen helposti havaittavissa. Kun se ilmestyi uudelleen, oli se kuitenkin jo tarpeeksi kirkas näkyäkseen selvästi jopa valosaasteen yli. Lähestyessään yhä Aurinkoa komeetan kirkkaus kasvoi 2
Sakari Halonen

Sakari Oskari Halonen (6. syyskuuta 1923 Kuopio – 27. kesäkuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja laulaja. Halonen tunnetaan Kansallisteatterissa tekemästään pitkäaikaisesta urasta, joka kesti yli kolmekymmentä vuotta. Halonen toimi myös usein laulajana esittäen muun muassa J. Alfred Tannerin kupletteja. Ensimmäisessä elokuvaroolissaan Orpopojan valssi Halonen esitti nuorta Tanneria. Halonen esiintyi Tannerin roolissa kahden elokuvan lisäksi lukuisissa kiertue- ja iltamaesityksissä aina 1970-luvun loppupuoliskolle asti. Monissa 1950-luvun sotilasfarsseissa Halonen esitti usein nokkelaa, mutta yksivakaata alokasta. Hänen ainoa varsinainen vakava elokuvaroolinsa oli kuolevan sotamies Eerolan osa Edvin Laineen Tuntemattomassa sotilaassa (1955). Elokuvien lisäksi Halonen nähtiin muutamissa televisiotuotannoissa 1960- ja 1970-luvuilla. Halonen kuoli kesäkuussa 1992 Helsingissä oltuaan jo pitkään eläkkeellä
Akropolis (Ateena)

Akropolis Commonsissa Ateenan Akropolis (m.kreik. Ἀκρόπολις, kreik. Ακρόπολη, Akrópoli) on Ateenassa Kreikassa sijaitseva akropolis eli linnavuori. Se on tunnetuin antiikin Kreikan linnavuorista, ja usein pelkällä Akropolis-nimellä viitataan juuri Ateenassa sijaitsevaan linnoitukseen, vaikka akropoliita sijaitsee useissa muissakin Kreikan kaupungeissa. Akropolis oli jo varhain Ateenan asutuksen keskus. Antiikin aikana siitä tuli kaupungin uskonnollinen keskus ja ennen kaikkea Athenen kulttipaikka. Akropolista pidetään koko antiikin kreikkalaisen hengen, taiteen ja arkkitehtuurin voimannäyttönä ja symbolina ja varsinkin klassisen kauden Ateenan voiman ja vaurauden ilmentymänä. Kukkulaan liittyvät niin Ateenan varhaisimmat kultit ja myytit kuin suurimmat uskonnolliset juhlatkin. Akropolis tunnetaan erityisesti suuresta Parthenonin temppelistä, Erekhtheionista sekä Propylaia-porttirakennuksesta. Nykyisin Akropolis on Ateenan ja koko Kreikan tunnetuin ja vierailluin nähtävyys. Linnavuoren arkeologinen alue on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1987
Matthew Perry (upseeri)

Matthew Calbraith Perry (1794–1858) oli Yhdysvaltain laivaston kommodori, joka osallistui Kanagawan sopimuksen solmimiseen 1854. Sopimuksella Japanin tietyt satamat avattiin myös ulkomaisille aluksille. Hänen mukanaan olleita neljää sotalaivaa, Mississippiä, Plymouthia, Saratogaa ja Susquehannaa, kutsutaan Japanissa nimellä kurofune, ”Mustat laivat”. Ennen lähtöään Japaniin Perry osallistui aktiivisesti laivaston kehittämiseen. Hän loi sille koulutusjärjestelmän ja ajoi kaluston modernisointia höyrylaivojen aikakaudelle.
Propylaia

Propylaia (m.kreik. Προπύλαια) on Ateenan Akropoliin porttirakennus. Siitä on tullut monumentaalista porttikäytävää tarkoittava yleisempi termi propylaia tai propylaion. Akropoliin Propylaia sijaitsee linnavuoren länsipäässä, jossa ovat ylös kukkulalle johtavat portaat. Se rakennettiin Perikleen hallitessa Ateenaa. Feidias sai vastuun Akropoliin uudelleen rakentamisen suunnittelusta persialaissotien jälkeen. Akropoliin vanha Peisistratoksen aikainen sisäänkäynti, niin kutsuttu arkaainen Propylon, sijaitsi nykyisen Propylaian lounaispuolella. Uuden porttikäytävän suunnitteli arkkitehti Mnesikles. Propylaian rakentaminen aloitettiin vuonna 437 eaa., ja työt päätettiin vuonna 432 eaa. Rakennus jäi kuitenkin jossain määrin keskeneräiseksi
Hodgesin meteoriitti

Hodgesin meteoriitti on greipin kokoinen meteoriitti, joka syöksyi 30. marraskuuta 1954 Ann Elizabeth Hodgesin (1923–1972) asunnon katon läpi Sylacaugassa, Alabamassa. Se tuhosi Hodgesin radion ja kolhi myös naista itseään. Hodgesin meteoriitti oli pitkään ainoa tunnettu tapaus, jossa meteoriitti on varmuudella iskeytynyt ihmiseen. Hodgesin meteoriitti oli osa isompaa Sylacauga-meteoriittia. Meteoriitin omistajuudesta tuli kiistaa, mutta Hodges ja hänen aviomiehensä Eugene saivat lopulta pitää sen. Vastoin miehensä tahtoa, kyllästyneenä kinaan ja julkisuuteen, Ann lahjoitti sen museolle. Kyseessä on noin neljän kilon painoinen kondriitti.
Me Tammelat

Me Tammelat on suomalainen vuosina 1963–1969 valmistunut draamasarja. Sarjaa esitettiin MTV:llä joka toinen lauantai vuosina 1963–1969. Sarjan ohjaajina toimivat muun muassa Liisa Nevalainen, Eine Laine, Heimo Palander, Pauli Virtanen, Veikko Kerttula sekä Pekka Parikka. Sen tuotti Felix-Filmi Oy. Sarjasta ei ole arkistoissa tallella yhtään kokonaista jaksoa. Sarjaa edelsi Tuttavamme Tarkat, jossa esiintyivät samat näyttelijät samoissa roolihahmoissa lukuunottamatta Leena Söyrinkiä. Me Tammelat oli 1960-luvun lopulla yksi katsotuimmista televisio-ohjelmista Suomessa. Esimerkiksi 27. huhtikuuta 1969 lähetetty jakso sai 2,22 miljoonaa katsojaa ja saavutti näin 59 prosenttia Suomen yli 12-vuotiaasta väestöstä.
Boško Janković

Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.Maajoukkueuran tilastot päivitetty 12. heinäkuuta 2009. Boško Janković (s. 3. tammikuuta 1984 Belgrad, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija, joka on edustanut urallaan serbialaista Belgradin Punaista tähteä, espanjalaista RCD Mallorcaa, italialaista US Palermoa, sekä edustamaansa italialaista Genoaa. Janković on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Janković siirtyi elokuussa 2006 Mallorcaan kasvattajaseurastaan Belgradin Punaisesta Tähdestä. Hän oli yhdeksällä maalillaan Mallorcan paras maalintekijä kaudella 2006-2007. Kaudeksi 2007-2008 Janković siirtyi US Palermoon. Janković kuuluu Serbian maajoukkueeseen. Hän on pelannut 24 maaottelua ja tehnyt 5 maalia
Geneven konferenssi (1954)

Geneven konferenssi vuonna 1954 päätti Indokiinan sodan. Konferenssissa Vietnamin itsenäisyys tunnustettiin kansainvälisesti. Neuvotteluihin päädyttiin, kun Ho Tši Minhin johtamat Việt Minhin joukot olivat toukokuussa 1954 lyöneet ranskalaisten siirtomaaisäntien joukot ratkaisevassa Điện Biên Phủn taistelussa. Vietnamin itsenäisyystaisteluun oli vaikuttanut Kiinan kansantasavallan perustaminen vuonna 1949: sota laajeni pelkästä siirtomaasodasta kansainväliseksi kylmän sodan näyttämöksi. Kommunismin leviämisen pelossa Yhdysvallat ryhtyi rahoittamaan Ranskan käymää sotaa. Vuonna 1954 apu kattoi jo 80 % kaikista kuluista. Genevessä Vietnam jaettiin kahtia 17. leveyspiirin kohdalta. Yhdysvallat asettui aggressiivisesti tukemaan Saigonin hallitusta. Sissisota Vietnamin yhtenäisyyden saavuttamiseksi laajeni etelässä, kohti uutta sotaa. Sissiliikettä organisoi Vietminhin perillinen, pohjoisen tukema Kansallinen vapautusarmeija (Front National de Libération du Vietnam). Yhdysvaltalaiset tunsivat vastustajansa paremmin nimellä Vietkong
Eagle (automerkki)

Eagle oli Chrysler Corporationin automerkki, joka perustettiin vuonna 1989 Chryslerin ostettua AMC:n. Merkin valmistus loppui vuonna 1998. Vaikka merkki olikin melko lyhytikäinen, esimerkiksi sen Talon-coupé-malli myi yli 115 000 kappaletta. Nimeä Eagle käytti myös Dan Gurney kilpa-autoissaan. Yksi huomattavimmista oli vuoden 1967 Eagle-Weslake Formula 1 -auto.
Auni Nuolivaara

Auni Elisabeth Nuolivaara (vuoteen 1906 Lagus, vuoteen 1909 Hirvensalo; 22. toukokuuta 1883 Korpilahti – 26. lokakuuta 1972 Tampere) oli suomalainen kirjailija, taidemaalari ja kuoronjohtaja. Hänet muistetaan lähinnä teoksestaan Paimen, piika ja emäntä, jolla hän voitti kustannusliike Otavan suuren romaanikilpailun 1936. Nuolivaaran vanhemmat olivat lehtori Selim Johan Evert Lagus ja Lydia Aleksandra Dahlstöm. Hän tuli ylioppilaaksi Tampereen suomalaisesta tyttökoulusta 1903 ja valmistui kansakoulunopettajaksi Heinolan seminaarista 1905. Nuolivaara toimi opettajana ensin Savonlinnassa ja sitten Mikkelin lähellä Otavan kansanopistossa. Hän meni naimisiin Otavan kansanopiston johtajan Armas Isak Nuolivaaran kanssa 1909. 1910-luvulla Nuolivaara teki useita opintomatkoja ja oleskeli Roomassa 1914–1915 opiskellen taidetta sekä Genevessä Sveitsissä 1916–1917 opiskellen laulua. Otavan kansanopiston opettajana hän toimi vuoteen 1925 saakka ja sen jälkeen 1926–1927 Oriveden kansanopiston opettajana. Taidenäyttelyt Nuolivaara järjesti Mikkelissä 1920 ja Kotkassa ja Savonlinnassa 1921. Hän toimi myös useiden kuorojen johtajana
Ferrari F40

Ferrari F40 on Ferrarin 40-vuotisjuhlamalli ja myös F41-mallia valmistettiin vuosina 1987–1992 ja se oli aikanaan Ferrarin valmistamista malleista nopein, tehokkain ja kalleinlähde?. Se oli viimeinen Ferrari, jolle Enzo Ferrari antoi virallisen siunauksensa sairasvuoteeltaan, tosin itse autoa koskaan näkemättälähde?. Vaikka auton virallinen teho 7000 rpm:llä on 352 kW/478 hv, on silti olemassa erilaisia ​​versioita, jotka eroavat suuresti suorituskyvyiltään. Auto esiteltiin Ferrarin 40-vuotisen tuotantohistorian juhlavuotena 1987. Itse tuotanto käynnistyi vuonna 1988. Auton suunnittelusta vastasi Nicola Materazzi ja muotoilusta Pininfarina. Ferrari F40-mallia useasti verrataan Porschen 959-malliin, joka on toinen samoihin aikohin ilmestynt 80-luvun superauto. Itse F40-mallia ei ollut rakennettu päämäräisesti vastaukseksi 959-mallille. Ferrarin markkinointiosaston Giovanni Perfetti oli vuonna 1988 vastannut että "F40 on innostuneimmille omistajillemme, jotka haluavat pelkkää suorituskykyä. Se ei ole tulevaisuuden laboratorio, kuten 959 on. Se ei ole "Star Wars-auto". Ja sitä ei luotu, koska Porsche rakensi 959:n
Nouvelair

Nouvelair (IATA: BJ, ICAO: LBT, kutsukoodi: NOUVELAIR) on tunisialainen tilauslentoyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Monastirissa. Yhtiö on perustettu vuonna 1989 nimellä Air Liberté Tunisie, nykyään Nouvelair. Nouvelair lentää Euroopassa ja Tunisiassa. Nouvelair hoitaa myös matkatoimisto Deturin lomalentoja Helsingistä ja Oulusta Tunisiaan. Heinäkuussa 2016:
Kustaa Nummelin

Kustaa Mikonpoika Nummelin (aiemmin Hyrkkö) eli Sika-Kyösti (1. lokakuuta 1800 Nousiainen – 30. huhtikuuta 1836 Raisio) oli suomalainen 1800-luvun alkupuolella elänyt kuuluisa suurvaras, josta on paljon tarinoita etenkin Varsinais-Suomen, mutta jonkin verran myös Satakunnan ja Hämeen kansanperinteessä. Kustaa Nummelin oli rippikoulun käytyään renkinä kotipitäjänsä Nousiaisten ja sen naapuripitäjien taloissa sekä Naantalissa, kunnes hän muutti Turkuun vuonna 1821. Kirvesmiehen oppipoikana ollut Nummelin jäi kiinni taskuvarkaudesta itse teossa Maariassa vuonna 1823, mutta vältti pakkotyöhön joutumisen maksamalla hänelle määrätyn rahakorvauksen. Hän kärsi kuitenkin 24 parin raipparangaistuksen ja kirkkorangaistuksen Maarian kirkossa. Vuonna 1825 Nummelin yhdessä isonveljensä Juha Hyrkön ja Fredrik Blanksiuksen kanssa teki murron Fagernäsin säteriin ja Bodan taloon Taivassalossa. Miehet asetettiin syytteeseen ja toimitettiin oikeuteen. Kustaa Nummelinin ja Fredrik Blanksiuksen onnistui paeta Taivassalon käräjien aikana vankeinhoitajan talosta, kun Nummelin pahoinpiteli kirveellä kaksi vartijaa verihaavoille. Pakomatka päättyi kuitenkin Uuteenkaupunkiin erään räätälin lesken mökkiin. Osallisuudesta Taivassalon murtoon Nummelin sai tuomion kihlakunnanoikeudessa. Turun hovioikeuskin katsoi hänet syylliseksi, muttei voinut tuomita Nummelinia todisteiden ja todistajien puuttumisen takia
Musō Shinden-ryū

Musō Shinden-ryū (jap. 夢想神伝流) on yksi yleisimmin harjoiteltavista iaidō-koulukunnista maailmassa. Juurensa Musō Shinden-ryūlla on Musō Jikiden Eishin-ryūssa, josta kyseinen tyylisuunta (ryū-ha) haarautui 1700-luvulla kahden kilpailevan päämestarin (soke) erimielisyyksien johdosta. Eishin-ryūn (Shimomura-ha) ryūhasta Nakayama Hakudō kehitti nykyisen Musō Shinden-ryūn koska hänellä ei ollut Eishin-ryūn opetusoikeutta. Nakayama Hakudō (1869–1958) toimi päämestarina Musō Shinden-ryūssa. Lähde:
Valkeakosken kanava

Valkeakosken kanava on Valkeakosken kaupungin keskustassa sijaitseva Mallasveden ja Vanajaveden yhdistävä 495 metriä pitkä kanava. Kanava rakennettiin 1866–1869, jolloin siihen tuli kaksi sulkua, joiden pituudet olivat 35,6 metriä ja leveydet 7,55 metriä. Kanavan kautta alkoi heti sen valmistuttua vilkas tavaraliikenne, jota tosin haittasi laivareitin matala, noin 1,5 metrin syväys. Uittoliikenteen lisääntyessä 1950-luvulla vanha kanava osoittautui huonosti tähän käyttöön sopivaksi, ja niinpä sen eteläpuolelle rakennettiin 1950–1955 uusi uittokanava, jossa oli yksi 160 metriä pitkä, 8 metriä leveä ja 2,5 metrin syvä sulku. Vanha kanava täytettiin maalla uuden kanavan valmistuttua. Uudessa kanavassa sulkuportit ovat tekniikaltaan sektoriportteja, joiden koneistot ovat sähkömekaanisia. Uitot loppuivat Valkeakosken kanavassa 1960-luvun lopulla, ja siitä lähtien se on palvellut lähinnä huviveneliikennettä. 2000-luvun alussa myös osa täytetystä vanhasta kanavasta kaivettiin esiin, ja siitä tehtiin matkailunähtävyys. Kanava on itsepalvelukanava, jonka valvonta suoritetaan Muroleen kanavalta käsin. Kanavan käyttö- ja kunnossapitotehtävistä vastaa Väyläviraston urakoitsijana Arctia Meritaito Oy.
Niklas Sundin

Niklas Sundin (s. 13. elokuuta 1974) on ruotsalainen muusikko. Hän on yhtyeen Dark Tranquillity perustajajäsen ja entinen kitaristi. Hän soitti yhtyeess perustamisvuodesta 1989 vuoteen 2020. Hän on soittanut kitaraa myös yhtyeessä Laethora. Sundin oli yksi Dark Tranquillityn perustajajäsenistä. Dark Tranquillityn ohella hän on soittanut kitaraa vuosina 1993–1995 Hammerfallissa ja tehnyt sanoituksia In Flamesille. Sundin on ammatiltaan graafinen suunnittelija ja on suunnitellut lukuisille yhtyeille kansitaidetta. Sundin on suunnitellut Dark Tranquillityn levyjen kansikuvat vuodesta 1999 lähtien. Hän on suunnittelustudio Cabin Fever Median perustaja.
Harry Angelman

Tri Harry Angelman (13. elokuuta 1915 – 8. elokuuta 1996) oli englantilainen lastenlääkäri, jonka mukaan Angelmanin oireyhtymä on nimetty. Hän kuvasi sen ensimmäistä kertaa julkaisemalla vuonna 1965 raportin kolmesta oireyhtymän vammauttamasta lapsesta. Angelman syntyi Birkenheadissa ja kuoli 80-vuotiaana Portsmouthissa. Hän puhui oireyhtymästä kärsivistä lapsista "nukkelapsina", ja pian syndroomasta alettiin käyttää nimitystä "iloisen nuken oireyhtymä". Nykyinen suositeltu muoto on Angelmanin oireyhtymä.
Ródos (kaupunki)

Koordinaatit: 36°26′N, 28°13′E Ródos (kreik. Ρόδος) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Ródoksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Ρόδου, Dimotikí Enótita Ródou) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Ródoksen saarella, Ródoksen alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 50 636 ja varsinaisen Ródoksen kaupungin väkiluku 49 541 (vuonna 2011). Ródoksen kaupunki on Ródoksen saaren pääkaupunki sekä Ródoksen kunnan kuntakeskus. Se on myös Dodekanesian saariryhmän perinteinen keskuskaupunki ja toimi lakkautetun Dodekanesian prefektuurin pääkaupunkina. Ródoksen kaupunki perustettiin antiikin aikana. Antiikin Rhodoksessa sijaitsi yksi maailman seitsemästä ihmeestä, Rhodoksen kolossi. Johanniittain ritarikunnan rakentama linnoitettu Ródoksen vanhakaupunki kuuluu Välimeren alueen parhaiten säilyneisiin keskiaikaisiin kaupunkeihin. Unesco liitti Ródoksen keskiaikaisen kaupungin maailmanperintöluetteloon vuonna 1988. Ródos oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä uudeksi Ródoksen kunnaksi yhdessä Afántoun, Archángeloksen, Attávyroksen, Ialysóksen, Kallithéan, Kámeiroksen, Líndoksen, Nótia Ródoksen ja Petaloúdesin kanssa
Final Fantasy IV

Final Fantasy IV (jap. ファイナルファンタジーIV) on Squaren (nyk. Square Enix) kehittämä ja julkaisema Final Fantasy-sarjan roolipeli. Peli on julkaistu alun perin vuonna 1991 Super Nintendo Entertainment Systemille. Peli oli sarjansa ensimmäinen Mode 7 -grafiikkaa ja Active Time Battle -taistelujärjestelmää käyttävä peli. Pohjois-Amerikassa peli julkaistiin nimellä Final Fantasy II, sillä aiemmin mantereella oli julkaistu vain sarjan ensimmäinen osa. Nimi kuitenkin palautettiin Final Fantasy IV:ksi SNES-julkaisua seuraavissa käännöksissä, jotka ilmestyivät PlayStationille ja Game Boy Advancelle. Final Fantasy IV:n WonderSwan Color -sovitus tuli saataville pelkästään Japanissa, jossa julkaistiin myös pelin kolmiulotteinen uusversio Nintendo DS:lle joulukuussa 2007. Pelin päähenkilönä toimii Baron-ritari Cecil. Cecil oli Baronin ilma-alusten laivaston kapteeni, mutta kun hän ryösti Mysidianin rauhaa rakastavalta kansalta Tuulen kristallin, hän alkoi epäillä kuningastaan, joka antoi tämän käskyn. Kuninkaan kuultua tämän hän ottaa Cecililtä pois kapteenin arvon, ja käskee Ceciliä viemään Mist-kylään osoitetun pakkauksen perille. Kuningas määrää Cecilin mukaan Dragoon Kainin
Tyyne Saastamoinen

Tyyne Saastamoinen (oik. Tyyne Adele Saastamoinen-Schimmerling; 7. heinäkuuta 1924 Viipuri – 7. joulukuuta 1998 Neuilly-Sur-Seine, Ranska) oli suomalainen toimittaja, suomentaja ja kirjailija, joka asui Ranskassa Pariisissa ja Montpellier’ssä vuodesta 1960. Saastamoinen kirjoitti ylioppilaaksi Lahdessa 1944 ja opiskeli sen jälkeen Helsingin yliopistossa valtiotieteitä. Hän työskenteli 1940-luvun jälkimmäisellä puoliskolla Etelä-Suomen Sanomien ja Lahti-lehden toimittajana. Saastamoisella on tytär ensimmäisestä avioliitostaan ja poika toisesta avioliitostaan. Saastamoinen aloitti novelleilla, mutta siirtyi myöhemmin lyriikkaan ja proosarunoon. Hän myös suomensi ranskalaista kirjallisuutta.
Tarttila

Tarttila on kylä, joka sijaitsee noin 15 kilometrin päässä Valkeakosken keskustasta etelään lähellä Akaan rajaa ja Helsinki–Tampere-moottoritietä (valtatie 3). Tarttilassa sijaitsee Visavuori, Emil Wikströmin taiteilijakoti. Tarttilassa toimii kyläyhdistys. Tarttilan koulussa on luokat 1–6. Lähellä Tarttilaa on Päivölän opisto.
Skitsenkefalia

Skitsenkefalia (aivorakoiluhuokoistuma) on synnynnäinen aivoepämuodostuma. Oireina saattaa olla kehitysvammaisuutta, CP-vamma ja epilepsia. Skitsenkefalian aiheuttaa geenivirhe kymmenennen kromosomin pitkässä varressa. Oireyhtymästä tunnetaan muodot I ja II. II-tyyppi on vaikea-asteinen muoto, johon kuuluu toisinaan lihasvelttoutta, kävely- ja puhekyvyttömyyttä sekä sokeus. Skitsenkefalia kuvattiin ensimmäistä kertaa vuonna 1946. Oireyhtymän maailmanlaajuisesta esiintyvyydestä ei ole tarkoin tutkittua tietoa.
Evoluutio – kriittinen analyysi

Evoluutio – kriittinen analyysi on saksalaisten Siegfried Schererin ja Reinhard Junkerin kirjoittama oppikirja, jonka Weyel-kustannusyhtiö julkaisi ensimmäisen kerran vuonna 1998. Matti Leisolan toimittama suomennos julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 2000. Kirjan kirjoittajat omaksuvat näennäistieteellisen käsityksen "älykkäästä suunnittelusta" – nimittäin, että elämästä näkyy todisteita siitä, että sen olisi suunnitellut kirjassa erikseen nimeämätön älyllinen toimija. Aatteen kannattajat kuitenkin ymmärtävät, että tämä viittaa kristinuskon Jumalaan. Kirjan kirjoittajat esittävät lukuisia väitteitä evoluution tieteellistä teoriaa vastaan. Suomennokselle julkaistiin vuonna 2014 Evoluutio ja biologinen informaatio -niminen jatko-osa. Kirjan taustalla on noin viidentoista vuoden työ. Kirjan ensimmäiset versiot ilmestyivät saksan kielellä kolmena eri painoksena (1986, 1988, 1992) nimellä Entstehund und Geschichte der Lebewesen ja vuonna 1998 täysin uudistettuna nimellä Evolution – ein kritisches Lehrbuch, joka muodostaa suomenkielisen teoksen rungon. Aino-lehdessä julkaistun artikkelin mukaan Matti Leisola perusti Datakirjat-kustannusyhtiön vuonna 2000 koska suomalaiset kustantamot kieltäytyivät julkaisemasta hänen suomentamaa versiota Evolution – ein kritisches Lehrbuch -kirjasta. Datakirjat julkaisi Evoluutio – kriittinen analyysi -nimisen suomennoksen ensimmäisen painoksen vuonna 2000 ja toisen, täydennetyn painoksen vuonna 2007. Vuonna 2014 Datakirjat julkaisi 125-sivuisen Evoluutio ja biologinen informaatio -nimisen jatko-osan Evoluutio – kriittinen analyysi -kirjalle. Jatko-osa perustui myös Evolution – ein kritisches Lehrbuch -nimiseen kirjaan
San Franciscon kansainvälinen lentoasema

San Franciscon kansainvälinen lentoasema (IATA: SFO, ICAO: KSFO) on kansainvälinen lentoasema San Franciscossa Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuonna 2019 se oli Yhdysvaltain seitsemänneksi vilkkain lentoasema. Lentoasema sijaitsee 13 kilometriä etelään San Franciscosta Millbraen ja San Brunon kaupunkien läheisyydessä San Mateon piirikunnassa. Lentoasema on yhdysväylä kaikkialle Amerikkoihin, Eurooppaan, Aasiaan, ja Australaasiaan. San Franciscon lentoaseman tavoitteena on alentaa kentän aiheuttamia kasvihuonekaasuja 25 % alemmas kuin ne olivat vuonna 1990. Kentän uskotaan saavuttavan tavoitteensa pian, sillä kasvihuonekaasujen tuotanto oli vuonna 2010 laskenut jo 17 % vuoden 1990 tason alapuolelle. Lentoasemalla on myös alettu käyttämään ekologisempia ajoneuvoja, kuten sähköautoja. Lisäksi kentän aiheuttamia saasteita on pyritty vähentämään istuttamalla lentokentän läheisyyteen tuhansia puita. Sähkön ja veden osalta San Franciscon lentoasema on pyrkinyt vähentämään aseman vaatimaa sähkön- ja veden kulutusta sekä käyttämään enemmän uusiutuvia luonnonvaroja sähkön tuottamiseksi. Vuonna 2010 lentoaseman sähkönkulutus oli laskenut noin 6,3 % vuoden 2004 kulutukseen verrattuna. Aseman veden kulutus oli vuonna 2010 laskenut muun muassa vuotavien vesijohtojen korjaamisen ansiosta 14 % vuoteen 2004 verrattuna. Lentoasema on pyrkinyt vähentämään myös aiheuttamiaan meluhaittoja lentokentän lähellä asuville ihmisille
HMS M27

HMS M27 (Monitor N:o 27) oli Britannian kuninkaallisen laivaston M15-luokan monitori. Alus tilattiin Raylton Dixonilta Teesistä, missä köli laskettiin maaliskuussa 1915. Alus laskettiin vesille 8. syyskuuta ja otettiin palvelukseen marraskuussa. Joulukuusta 1915 joulukuuhun 1918 alus oli Doverin partiolaivastossa. Alus uudistettiin Chathamin telakalla kolmiputkisella 4 tuuman tykillä, jotta se kykenisi palvelemaan Vienanmerellä. Alus lähti toukokuussa 1919 Arkangeliin monitorien HMS M23, HMS M24 ja HMS M25 kanssa. Alus jouduttiin upottamaan Vienajoella 16. syyskuuta 1919 räjäyttämällä, jotta se ei olisi joutunut neuvostojoukkojen haltuun. Miehistö evakuoitiin M25:een.