nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Samarium(II)jodidi

Samarium(II)jodidi (SmI2) on samarium- ja jodidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä muun muassa pelkistimenä. Samarium(II)jodidi on huoneenlämpötilassa vihreää kiteistä ainetta. Yhdiste on vahva pelkistin ja reagoi esimerkiksi veden kanssa pelkistäen sen vedyksi. Aine liukenee eräisiin orgaanisiin liuottimiin, kuten tetrahydrofuraaniin ja asetonitriiliin. Samarium(II)jodidia voidaan valmistaa kuumentamalla samarium(III)jodidia tai pelkistämällä sitä metallisen samariumin tai alkalimetallien avulla. Yhdistettä voidaan valmistaa myös samariumin ja dijodimetaanin tai 1,2-dijodietaanin välisellä reaktiolla hapettomassa orgaanisessa liuottimessa, kuten tetrahydrofuraanissa tai asetonitriilissä. Samarium(II)jodidia käytetään orgaanisen kemian synteeseissä. Se pelkistää muun muassa karbonyyliyhdisteen alkoholeiksi ja alkyylihalogenidit hiilivedyiksi. Tämän lisäksi sitä käytetään katalyytteinä pinakolitoisiintumisissa, kytkentäreaktioissa, esimerkiksi Barbier-reaktioissa ja radikaalireaktioissa. Yhdistettä on käytetty reagenssina useiden luonnonaineiden synteeseissä.
Walt Disney Animation Studios

Walt Disney Animation Studios, joskus vain Disney Animation, on yhdysvaltalainen animaatiostudio, joka valmistaa piirrosanimaatioita The Walt Disney Companylle. Studion perusti Walt Disney ja Roy Oliver Disney 16. lokakuuta 1923 ja on yksi maailman vanhimmista animaatiostudioista. Studio oli ennen Walt Disney Productions ja Walt Disney Feature Animation, ja vuonna 2007 studio nimitettiin Walt Disney Animation Studiosiksi. Se on tuottanut perustamisen jälkeen yli 65 elokuvaa, joista uusin on vuonna 2023 julkaistava Toive. Studio tuotti aluksi lyhytelokuvia, kunnes ensimmäinen täyspitkä animaatioelokuva Lumikki ja seitsemän kääpiötä julkaistiin vuonna 1937.
Shelonin taistelu

14. heinäkuuta 1471 Šelonin joki, nykypäivän Venäjällä Moskovan ruhtinaskunnan ratkaiseva voitto Moskovan ruhtinaskunta Novgorodin tasavalta Daniil Holmilainen Dmitri Isaakovitš Boretski 5 000 sotilasta 20 000–40 000 sotilasta ei tiedossa noin 12 000 miestä Šelonin taistelu käytiin 14. heinäkuuta vuonna 1471 Moskovan ruhtinaskunnan ja Novgorodin tasavallan välillä Šelonin joen varrella. Taistelu päättyi moskovalaisten voittoon, vaikka novgorodilaisilla oli huomattava miesylivoima. Käytännöllisesti katsoen Novgorod menetti itsenäisyytensä, ja siitä tuli osa Moskovan ruhtinaskuntaa. Moskovan ruhtinaskunnan ja Novgorodin tasavallan välillä oli ollut konflikteja jo 1300-luvulta lähtien. Viimeisin oli johtanut vuonna 1456 Jaželbitsyn rauhansopimukseen, jota novgorodilaiset kuitenkin rikkoivat pyytäessään roomalaiskatolilaiselta Puola-Liettualta tukea. Moskovan ruhtinas Iivana III ja ortodoksinen metropoliitta syyttivät Novgorodia petturuudesta ja ortodoksisuuden hylkäämisestä. Liettualaiset eivät tulleet apuun, kun Moskova julisti sodan. Novgorodin ja Liettuan välinen sopimusluonnos löydettiin taistelun jälkeen. Novgorod palkkasi Mihail Kiovalaisen johtamaan joukkojaan. Hän kuitenkin hylkäsi novgorodilaiset, kun he eivät suostuneet tukemaan hänen vaatimustaan Kiovan kaupungista
Jalujoen taistelu

30. huhtikuuta – 1. toukokuuta 1904 Sinuiju, nykypäivän Pohjois-Koreassa Japanin keisarikunnan voitto Venäjän keisarikunta Japanin keisarikunta Mihail Zasulitš Kuroki Tamemoto 19 000 sotilasta 42 000 sotilasta noin 5 000 miestä noin 2 000 miestä Jalujoen taistelu oli osa Venäjän–Japanin sotaa ja sodan ensimmäinen merkittävä maataistelu. Taistelu käytiin 30. huhtikuuta – 1. toukokuuta 1904 Jalujoen länsipäässä Kiinan ja Korean rajalla, lähellä nykyistä Sinuijun kaupunkia. Taistelu päättyi Japanin voittoon ja osoitti sen armeijan pärjäävän sodassa eurooppalaista suurvaltaa vastaan. Venäjän sotilasjohdon strategia Venäjän-Japanin sodan alkuvaiheessa oli vahvistusten tuominen Euroopasta, minkä jälkeen sen armeija voisi voittaa japanilaiset ylivoimaisesti. Venäjän Kaukoidän joukkojen ylipäällikkö Aleksei Kuropatkin sai käskyn pysäyttää heidät Kiinan ja Korean väliselle rajalle Jalujoelle. Kuropatkin antoi vastuun joen puolustuksesta kenraali Mihail Zasulitšille, joka sai käyttöönsä noin 19 000 miestä, jotka hän levitti yli 270 kilometrin matkalle joen varteen. Keisarillisen Japanin armeijalla oli Koreassa käytössään kolmeen divisioonaan jaettuna yhteensä noin 42 000 sotilasta. Japanin joukkojen komentaja kenraalimajuri Kuroki Tamemoto keskitti joukkonsa Sinuijun kaupungin eteläpuolelle ja valmistautui hyökkäämään venäläisten joukkoja vastaan Jalujoella
Pugatšovin kapina

Pugatšovin kapina oli venäläisten kasakoiden ja talonpoikien kapina vuosina 1773-1775 Venäjän valtiovaltaa vastaan. Sen johtaja oli Donin kasakka Jemeljan Pugatšov, joka väitti olevansa murhattu keisari Pietari III. Pugatšovin kapina oli suurin useista 1700-luvun toisen puoliskon talonpoikaiskapinoista. Se oli myös Venäjän historian suurin talonpoikaiskapina. 1700-luvulla suurin osa Venäjän 18-miljoonaisesta väestöstä oli talonpoikia, jotka olivat maaorjan asemassa. Heidän tilanteensa huononi entisestään aateliston etujen parantuessa. Talonpoikien tyytymättömyys johti 1750-luvulta alkaen useiden talonpoikaislevottomuuksien puhkeamiseen eripuolilla Venäjää. Vuosien 1762 ja 1776 välillä Venäjällä oli noin 160 kapinaliikettä. Paikalliset kapinat kukistettiin kuitenkin nopeasti. lähde tarkemmin? Vuodesta 1760 alkaen tilanomistajat saivat oikeuden karkottaa talonpoikia Siperiaan, ja viisi vuotta myöhemmin karkotusoikeutta laajennettiin siten, että omistaja saattoi lähettää niskoittelijan pakkotyöhön kaivokseen tai tehtaaseen. Venäjän modernisaatio eteni Katariina Suuren valtakaudella nopeasti, mikä vaati paljon rahoitusta. Maanomistajat kasvattivat maaorjien veroja pitääkseen yllä omaa elintasoaan
Mindon

Mindon tai Mindon Min (1814 – 1. lokakuuta 1878) oli Burman eli nykyisen Myanmarin kuningas ja Konbaung-dynastian kymmenes hallitsija vuosina 1853–1878. Mindonin valtakautta on pidetty burmalaisen kulttuurin kultakautena ja hän yritti myös uudistaa maataan. Mindon jäi kuitenkin kuollessaan vuonna 1878 viimeiseksi merkittäväksi burmalaiseksi hallitsijaksi. Britit valtasivat maan Mindonin pojan ja seuraajan Thibawin valtakaudella. Mindon syntyi Amarapurassa vuonna 1814. Hänen velipuolensa oli kuningas Pagan Min. Pagan Min oli noussut kuninkaaksi vuonna 1846 ja vuonna 1852 hän ajautui toiseen anglo–burmalaiseen sotaan Intian niemimaata hallinneiden brittien kanssa. Burmalaiset kärsivät tappioita brittejä vastaan ja britit liittivät Burman eteläisen Pegun maakunnan omiin alueisiinsa. Vuoden 1853 alussa brittijoukot olivat marssimassa kohti pääkaupunkia, kun Mindon syrjäytti velipuolensa ja teki aselevon brittien kanssa. Virallista rauhansopimusta ei tehty, mutta britit säilyttivät valtaamansa alueet etelässä. Mindonin hallitsemaan Burmaan kuuluivat edelleen Iravadi-joen laakson pohjoisosat
Pyhä Trojan

Pyhä Trojanus (myös Trojan tai Troyen; kuollut 533) oli juutalaisen isän ja arabialaisen äidin poika, käännynnäinen kristinuskoon, pappi, rakastettu piispa Santenissa Ranskassa, sekä pyhimys. Häntä kunnioitettiin pyhimyksenä jo ennen kuolemaansa ja kerrotaan kokeneen taivaallisia näkyjä ja omanneen profetoimisen lahjan. Trojanus oli pyhän Vivienin oppilas, oli hänen seuraajansa piispana ja hänen muistopäiväänsä vietetään 20. marraskuuta.
Thibaw

Thibaw (1858 – 19. joulukuuta 1916) oli Konbaung-dynastian hallitsija ja Burman eli nykyisen Myanmarin kuningas vuosina 1878–1885. Thibaw nousi isänsä Mindonin seuraajaksi veristen valtataistelujen jälkeen, mutta jäi isäänsä selvästi heikommaksi hallitsijaksi. Thibaw oli myös viimeinen Burman kuninkaista. Maa menetti itsenäisyytensä kolmannen anglo–burmalaisen sodan aikana vuonna 1885. Thibaw karkotettiin vaimonsa Supayalatin kanssa Intian Ratnagiriin, jossa hän kuoli vuonna 1919. Burmasta tuli osa Brittiläistä Intiaa. Thibaw syntyi Mandalayssa vuonna 1858 ja hän oli Burman kuningas Mindonin nuorempi poika. Vuodet 1875–1877 Thibaw vietti opiskellen buddhalaisessa luostarissa. Mindon oli pyrkinyt uudistamaan maatansa ja hänen valtakauttaan on pidetty burmalaisen kulttuurin kultakautena. Mindon kuoli kuitenkin vuonna 1878 ja kuolemaa seurasi verinen valtataistelu. Burman hovin jäsenet alkoivat kannattaa Thibawia kuninkaaksi, koska nuorta tuolloin 19-vuotiasta Thibawia pidettiin helposti ohjailtavana
Pyhän Olavin katolinen seurakunta

Pyhän Olavin katolinen seurakunta on katolisen kirkon seurakunta Suomessa, jonka toiminta-alueena on Keski-Suomi. Seurakunnan keskuspaikka on Jyväskylä, jossa seurakunnalla on Pyhän Olavin kirkko. Tiettävästi ensimmäinen katolilainen Jyväskylän seudulla reformaation jälkeen oli puolalaissyntyinen Leopold Starczewski, joka muutti Vaajakoskelle 1922. Pappi Henrik Hartwijk kävi 1920- ja 1930-luvuilla yleensä kerran vuodessa tämän perheen luona, viettäen siellä kesällä joskus useita viikkoja kääntäen Kalevalaa hollanniksi pitäen samalla aamuisin messuja Starczewskin perheen kodissa ja opettaen perheen lapsia. Hänen jälkeensä toisetkin papit kävivät pitämässä jumalanpalveluksia. Vuonna 1940 Jyväskylään tuli jonkin verran katolilaisia evakkoja, kuten Käkisalmesta paenneet Riedererin ja Bayerin perheet. Vuonna 1941 vietettiin Riedererien kodissa Tourulan kaupunginosassa ensimmäistä messua, mutta muulloin kokoonnuttiin yleensä Starczewskeillä, missä oli enemmän tilaa. Näihin jumalanpalveluksiin osallistui kymmenisen henkeä. Pastori Henrik de Heij kävi Lahdesta käsin pitämässä messuja kunnes muutti kesällä 1942 Vaajakoskelle. Samoihin aikoihin myös useita muita katolilaisia siirtyi Lahdesta joko Vaajakoskelle tai muualle Jyväskylään. Niinpä piispa Gulielmus Cobben havaitsi vierailullaan Riedererien luona Jyväskylässä sinne tarvittavan oman kappelin. Sellaiseksi sopiva tila löydettiinkin Vaasankatu 17:stä, jolla sijainnut tontti ja puurakennus saatiin käyttöön marraskuussa 1943
Suomen Radioyhdistys

Suomen Radioyhdistys r.y. (ruots. Finlands Radioförening r.f.) oli Helsingissä vuonna 1923 perustettu yksityinen yhdistys, joka perustettiin ajamaan radion kuulijoiden etuja. Yhdistys myös välitti kuuntelulupia jäsenilleen. Suomen Radioyhdistys perusti yhdessä Maataloustuottajain Keskusliiton, Suojeluskuntain Yliesikunnan, Maatalousseurojen Keskusliiton, Finlands Svenska Andelsförbundin, Työväen Kustannusliikkeiden Liiton, Suomen Sanomalehdenkustantajain Liiton ja Suomen Sanomalehtimiesten Liiton kanssa O.Y. Suomen Yleisradion (ruots. A.B
Afganistanin kansalliskirjasto

Afganistanin kansalliskirjasto (dariksi ‏کتابخانه ملی جمهوری اسلامی افغانستان‎, Kitābkhāna-yi millī-yi Jamhūrī-yi islāmī-yi Afġanistān) on vuoden 2015 alussa Afganistanin hallituksen esittämä suunnitelma pääkaupunki Kabuliin rakennettavasta kansalliskirjastosta. Päinvastoin kuin jotkut lähteet arvioivat, Afganistanissa ei vielä ole varsinaista kansalliskirjastoa. Alkujaan vuosina 2015–2018 rakennettavaksi esitetyn kansalliskirjaston uudisrakennuksen toteuttamiseksi ei suunnitelmasta vastannut kaupunkikehitysministeriö tai maan hallitus kuitenkaan ollut budjetoinut vuodelle 2015 lainkaan valtion rahoitusta. Suunnitelman mukaisia, 23 miljoonan Yhdysvaltain dollarin arvoisiksi arvioituja rakennustöitä ei ollut vielä aloitettu kevääseen 2015 mennessä (eikä syksyyn 2018 mennessä). Maata seurannut analyysiryhmä totesi perustellusti, että kansalliskirjastohankkeen sijaan tulisi mieluummin keskittyä kirjastoverkon yleisen tilan ja lukutaidon kehittämiseen. Kehittämiskohteina analyysiryhmä mainitsee esimerkiksi Kabulin yleisen kirjaston, joka oli vuonna 2015 Kabulin ainoa valtion omistama yleinen kirjasto ja maan vanhin julkinen kirjasto. Sen ohella kansalliskirjastolle tyypillisesti kuuluvia tehtäviä ovat hoitaneet muun muassa Kabulin yliopiston pääkirjasto ja yliopiston Afganistan-keskus, joiden toiminnot ja kokoelmat vaatisivat myös kehittämistä.
Supayalat

Supayalat (1859 tai 1860 – 1925) oli Burman eli nykyisen Myanmarin viimeisen kuninkaan Thibawin vaimo ja maan kuningatar. Supayalatin on usein kuvailtu käyttäneen maan todellista valtaa heikon miehensä kulisseissa. Burman Konbaung-dynastian itsenäisyys päättyi brittien vastaisessa kolmas anglo–burmalaisessa sodassa vuonna 1885. Hallitsijapari karkotettiin Intian Ratanagiriin. Thibaw kuoli vuonna 1916 ja Supayalatin sallittiin palata Burmaan kolme vuotta myöhemmin. Hän vietti lopun elämäänsä kotiarestissa köyhissä olosuhteissa Rangoonissa. Supayalat syntyi eri lähteiden mukaan joko vuonna 1859 tai 1860. Hänen äitinsä oli Burman kuningas Mindonin leski Sinpyumashin. Supayalatin aviomies Thibaw oli Mindonin poika toisen vaimon kautta ja näin myös Supayalatin velipuoli. Thibaw nousi Burman kuninkaaksi isänsä kuoltua käydyn verisen valtaistelun jälkeen vuonna 1878. Thibawin nostattivat valtaan Burman hovi, jonka jäsenet pitivät nuorta kuningasta helposti ohjailtavana. Thibawia on pidetty isäänsä heikompana hallitsijana
Win Myint

Win Myint (ဝင်းမြင့်) s. 8. marraskuuta 1951) on burmalainen poliitikko ja entinen vanki, joka palvelee maansa 10. presidenttinä alkaen 30. maaliskuuta 2018. Hän oli Myanmarin edustajainhuoneen puhemies vuosina 2016–2018. Hän toimi lisäksi parlamentin edustajainhuoneen (Pyithu Hluttaw) jäsenenä vuodesta 2012 vuoteen 2018. Win Myintiä pidetään Aung San Suu Kyi:n tärkeänä liittolaisena. Tämä on Myanmarin todellinen johtaja, mutta ei voi perustuslain mukaan toimia presidenttinä. Win Myint kuuluu Myanmarin suurimpaan etniseen ryhmään bamareihin. Hän syntyi Nyaung Chaung kylässä, Danubyu, Ayeyarwadyn alueella, vanhemmille Tun Kyin ja Daw Kuin. Hän valmistui kandidaatiksi pääaineenaan geologia Rangoonin yliopistosta
Nasaretin Pyhän Perheen katolinen seurakunta

Nasaretin Pyhän Perheen katolinen seurakunta on katolisen kirkon seurakunta Suomessa, jonka toiminta-alueena on Pohjois-Suomi eli Pohjois-Pohjanmaa, Kainuu ja Lappi. Seurakunnan keskuspaikka on Oulu, jossa seurakunnalla on Nasaretin pyhän perheen kirkko. Lisäksi seurakunnalla on säännöllistä toimintaa Kemissä, Torniossa, Kajaanissa ja Rovaniemellä. Piispa Paul Verschuren siunasi Oulussa käyttöön kappelin ja seurakuntakeskuksen ensimmäisen rakennusvaiheen 28. joulukuuta 1991. Sen oli suunnitellut Neokatekumenaalisen tien aloittaja Kiko Arguello. Ouluun perustettiin katolinen kappeliseurakunta 1. tammikuuta 1992 ja se itsenäistyi omaksi seurakunnakseen 26. joulukuuta 1993. Piispa Józef Wróbel vihki keväällä 2001 käyttöön seurakunnan kirkon varsinaisen kirkkosalin. Vuoden 2018 alussa seurakunnalla oli 950 jäsentä.
Luettelo kloonatuista eläimistä Jurassic Park -sarjassa

Jurassic Park on yhdysvaltalainen science fiction -seikkailuelokuvasarja, joka perustuu Michael Crichtonin romaaneihin Dinosauruspuisto ja Kadonnut maailma. Elokuvassa ja romaanissa kerrotaan, että dinosaurukset on kloonattu käyttäen meripihkasta löytyneitä hyttysiä, jotka olivat aikoinaan imeneet dinosauruksen verta ja joissa dinosauruksen DNA oli säilynyt nykyaikaan saakka. Ensimmäisen Jurassic Park -elokuvan ohjasi Steven Spielberg, ja se julkaistiin vuonna 1993. Sen jälkeen seurasi kaksi jatko elokuvaa, Kadonnut maailma - Jurassic Park (1997) ja Jurassic Park III (2001), joka oli ensimmäisen trilogian viimeinen elokuva. Neljäs elokuva julkaistiin vuonna 2015 nimellä Jurassic World, ja se merkitsi uuden trilogian alkua. Uusi elokuva sijoittuu 22 vuotta ensimmäisen elokuvan tapahtumien jälkeen, mutta silti perustuu alkuperäisten elokuvien ja romaanien kertomuksiin. Se sai jatkoa vuonna 2018 elokuvalla Jurassic World: Kaatunut valtakunta. Sarjan kuudes ja viimeinen elokuva Jurassic World: Dominion on tarkoitus julkaista vuonna 2021. Romaaneissa sanotaan, että dinosauruksia on kloonattu yhteensä 47, ja elokuvissa esiintyy yhteensä 39 kloonattua dinosaurusta. Elokuvissa on myös kloonattu kaksi hybrididinosaurusta: Indominus rex, joka oli elokuvassa Jurassic World ja Indoraptor, joka oli elokuvassa Jurassic World: Kaatunut valtakunta. (1990) (1995) Jurassic Park Kaatunut valtakunta Tämän kohdan dinosaurukset esiintyvät ainoastaan elokuvissa Jurassic World ja Jurassic World: Kaatunut valtakunta. (2015) Kaatunut valtakunta (2018)
Htin Kyaw

Htin Kyaw (s. 20. heinäkuuta 1946) on myanmarilainen poliitikko, kirjailija ja tutkija, joka toimi Myanmarin 9. presidenttinä 30. maaliskuuta 2016 – 21. maaliskuuta 2018. Hän oli ensimmäinen vuoden 1962 sotilasvallankaappauksen jälkeen valittu presidentti, jolla ei ole siteitä armeijaan. Oppineen Min To Wun toinen poika Htin Kyaw oli toiminut useissa eri tehtävissä opetus-, suunnittelu- ja valtiovarainministeriöissä aikaisempien hallitusten aikana. Etnisesti Ma- ja Bamar-ryhmiin kuuluvaa poliitikkoa pidetään Aung San Suu Kyin tärkeänä liittolaisena, koska perustuslaki estää tätä nousemasta suoraan presidentiksi. Htin Kyaw syntyi vuonna Rangoonissa, Brittiläisessä Burmassa (nykyinen Myanmar). Hänen vanhempansa olivat burmalainen tutkija ja runoilija Min To Wun ja Kyi Kyi. Htin Kyaw valmistui englanninkielisestä metodistien ylläpitämästä lukiosta vuonna 1962
Compact Video Cassette

Compact Video Cassette (lyh. CVC) on Funain ja Technicolorin kehittämä videonauhurijärjestelmä. Se suunniteltiin erityisesti kannettavaan käyttöön. CVC käyttää analogista, kasettiin pakattua magneettinauhaa, joka on hieman C-kasettia kookkaampi. CVC esiteltiin vuonna 1980. Järjestelmä ei menestynyt ja se lopetettiin jo 1983. CVC lienee vähiten tunnettu 1970-luvulla kuluttajamarkkinoille kehitetyistä analogisista videojärjestelmistä. CVC esiteltiin ennen kuin Sony ja JVC olivat lanseeranneet omat kannettavat videolaitteensa, Video 8:n ja VHS-C:n. CVC oli tarkoitettu käytettäväksi erillisen videokameran kanssa ja se oli kevyt verrattuna saman aikakauden kuvanauhureihin. Technicolor 212E -laite painaa 3 250 grammaa. Sen mitat ovat 24x26x8 senttimetriä. Laitetta myytiin yhdessä Technicolor 412d -videokameran kanssa
Giovanni Battista Guadagnini

Giovanni Battista Guadagnini (23. kesäkuuta 1711 – 18. syyskuuta 1786) oli italialainen viulunrakentaja. Guadagnini oli 1700-luvun arvostetuimpia viulun rakentajia, lähes Antonio Stradivarin tasoinen. Guadagninia kutsutaan usein viimeiseksi suureksi viuluntekijäksi. LähiTapiola hankki omistukseensa Guadagninin vuosina 1746–1747 Italiassa valmistaman viulun kokoelmaansa kesäkuussa 2017. Viulu restauroitiin vuosina 2015–2016 Euroopan arvostetuimpiin kuuluvassa restaurointiateljeessa Hieronymus Köstlerissä Stuttgartissa. Viulu annettiin Radion sinfoniaorkesterin 2. konserttimestarin Emma Vähälän käyttöön.
Alabamat

Alabamat ovat intiaanikansa Yhdysvaltojen Texasissa, Oklahomassa ja Louisianassa. Alun perin he ovat lähtöisin Alabaman osavaltion alueelta, joka on nimetty heidän mukaansa. Alabamojen oma nimi alibamu viittaa kasvien, lääkkeiden keräilijöihin, tai tiheikön raivaajiin. Alabaman kieli kuuluu muskogilaisiin kieliin. Alabamat kuuluvat niin sanottuihin muskogilaisiin kansoihin, joita yhdistävät muskogilaiset kielet. Muita samaan ryhmään kuuluvia intiaanikansoja ovat esimerkiksi choctawit, chickasawit, muskogeet eli creekit, coosat ja yamaseet. Näiden kansojen perimätiedon mukaan he saapuivat Atlantin rannikolle idästä heidän etsiessään pyhää auringon majaa. Perille tultuaan kansa hajosi pienempiin kansoihin ja kyliin. Muskogilaiset kansat polveutuvat Pohjois-Amerikan kummunrakentajista, joita rakennettiin vielä eurooppalaisten saapuessa mantereelle. Aikanaan alabamat olivat osa muskogien heimojen löyhää yhteenliittymää. Ensimmäinen eurooppalainen alabamojen alueella oli espanjalainen tutkimusmatkailija Hernando de Soto vuonna 1540. Paikalliset intiaanit kävivät yhteenottoja de Soton retkikunnan kanssa
Pyhän Ristin katolinen seurakunta

Pyhän Ristin katolinen seurakunta on Katolisen kirkon Suomessa seurakunta, jonka toiminta-alueena ovat Pirkanmaa, Etelä-Pohjanmaa, Pohjanmaa, Keski-Pohjanmaa sekä Hämeenlinna. Seurakunnan keskuspaikka on Tampere, jossa seurakunnalla on Pyhän Ristin kirkko. Lisäksi sillä on kappelit Pietarsaaressa ja Vaasassa. Näiden paikkakuntien lisäksi seurakunnalla on säännöllistä toimintaa Hämeenlinnassa, Kokkolassa, Kristiinankaupungissa ja Seinäjoella. Tampereelle perustettiin oma katolinen seurakunta 3. syyskuuta 1957. Ennen tätä alueen katolilaisia oli hoidettu Helsingistä käsin. Jumalanpalveluksia järjestettiin ensin vuokratiloissa, kuten Tammer-hotellissa. Vuonna 1960 seurakunnalla oli noin 50 jäsentä. Oman kirkon seurakunta sai 22. marraskuuta 1969, jolloin Pyhän Ristin kirkko vihittiin käyttöön. Vuonna 1990 seurakunnan jäsenmäärä oli noussut 200 henkeen
Harmaasilli

Elinvoimainen  Alosa pseudoharengus(Wilson, 1811) Harmaasilli (Alosa pseudoharengus) on pohjoisamerikkalainen jokisillien heimoon (Alosidae) kuuluva kalalaji, joka nousee merestä jokiin kutemaan. Harmaasilli kasvaa yleensä 30 senttimetrin pituiseksi, enintään 40:n. Harmaasilli painaa korkeintaan 200 grammaa ja voi elää kymmenvuotiaaksi. Kalan kylki on hopeinen. Harmaasillillä on melko suuret silmät ja kapea ylöspäin suuntautunut suu. Evät ovat harmaanruskeat, vatsaevät punertavat hieman. Harmaasilli elää pääasiassa meri- tai murtovedessä, mutta aikuiset kalat vaeltavat vuosittain jokiin ja järviin kutemaan. On myös kokonaan makeassa vedessä eläviä populaatoita. Laji elää Pohjois-Amerikan itärannikolla ja sinne laskevissa vesistöissä. Aikuinen harmaasilli syö katkarapuja ja pieniä kaloja. Poikaset syövät myös leviä ja muuta kasvillisuutta.
Perp walk

Perp walk ("lainrikkojan kävely") on Yhdysvalloissa käytetty nimitys tilanteesta, jossa poliisi kävelyttää rikoksesta epäiltyjä tarkoituksella toimittajien ja valokuvaajien ohitse. Perp walk -kävelyjä on tehty Yhdysvalloissa ainakin 1920-luvulta lähtien, jolloin FBI:n silloinen johtaja J. Edgar Hoover käytti sitä mediahuomion saamiseksi. Perp walk on Yhdysvalloissa nykyisin kiistanalainen aihe. Menettelytavan vastustajien mukaan rikoksesta epäiltyjen vieminen käsiraudoissa median eteen on syyttömyysolettaman vastaista ja rankaisee myös sellaisia ihmisiä, jotka myöhemmin todetaankin oikeudessa syyttömiksi. Menettelytavan kannattajien mukaan menettelyn tarkoituksena on lähettää mahdollisille tuleville rikoksentekijöille viesti siitä, että rikoksella on seurauksia. Lisäksi perp walk tekee sen kannattajien mukaan oikeusprosessista julkisemman, jolloin oikeuslaitos ei voi määrätä ihmisille rangaistuksia piilossa julkisuudelta.
Ortigia

Ortigian saari ja Syrakusan vanhakaupunki ilmasta. muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa Ortigia (ital.), antiikin Ortygia (m.kreik. Ὀρτυγία), on pieni saari Syrakusan kaupungissa Sisilian itärannikolla Italiassa. Se on Syrakusan historiallinen keskusta, ja se on toiminut kaupungin ytimenä niin antiikin ajalla kuin myöhemminkin. Ortigian saaren pituus on noin 1,5 kilometriä ja leveys noin 500–600 metriä. Saaren kaupunginosia ja alueita ovat Graziella, Bottari, Spirduta, Duomo, Mastrarua, Giudecca, Maestranza, Maniace ja Turba. Saari on yhdistetty Sisilian pääsaareen kolmella sillalla. Niistä tärkein on Ponte Umbertino, joka jatkaa Corso Umberto -katua. Ortygian saari oli kreikkalaisessa mytologiassa paikka, jossa Leto synnytti Artemiin. Myöhemmin Leto siirtyi Delokselle, jossa synnytti Artemiin veljen Apollonin
Þorsteinn Häränjalan tarina

Þorsteinn Häränjalan tarina (isl. Þorsteins þáttr uxafóts) on keskiaikaista islantilaista saagakirjallisuutta edustava tarina, jonka kirjoittajaa ei tunneta. Se luetaan niin kutsuttuihin islantilaissaagoihin. Tarina on todennäköisesti saatettu kirjalliseen muotoon vasta 1300-luvulla. Se kertoo ensin norjalaismiehestä nimeltä Ívarr ljómi (suom. ”säde”), joka saattaa raskaaksi islantilaisen naisen, mutta ei tunnusta isyyttään. Pojasta, jota kutsutaan Þorsteinniksi, tulee suuri sankari. Hän matkustaa Norjaan ja saapuu kuningas Olavi Tryggvenpojan hoviin. Norjassa hän tekee suuria urotekoja ja taistelee peikkoja ja eläviä kuolleita vastaan ja kääntyy lopulta myös kristityksi. Lopulta hän saa myös isänsä hyväksynnän. Þorsteinn Häränjalan tarinaa ei ole suomennettu. Þorsteinn Häränjalan tarinan alku seuraa Islannin asuttamisesta kertovaa Landnámabókia kertoessaan Þorsteinnin äidinpuoleisen suvun sekä islantilaisten varhaisimman, vielä pakanallisen lain (Úlfljótslög) saapumisesta saarelle