nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Alijättiläinen

Nimeäminen · LuokitteluKehitys · HR-kaavio · NukleosynteesiTähtijärjestelmä · EksoplaneettaLuettelot tähdistä Synty · Prototähti · Esipääsarja · PääsarjaHorisontaalihaara · AsymptoottihaaraEsiplanetaarinen sumu · Planetaarinen sumuWolfin–Rayetin tähti · ValesupernovaSupernova · Hypernova Alikääpiö · Kääpiö (Punainen · Keltainen · Sininen)Alijättiläinen · Jättiläinen (Punainen · Sininen)Kirkas jättiläinen · Ylijättiläinen (Punainen · Sininen)Hyperjättiläinen O · B · A · F · G · K · MBariumtähti · Hiilitähti · Teknetiumtähti Valkoinen kääpiö · Musta kääpiö · HeliumplaneettaNeutronitähti (Pulsari · Magnetar) · Musta aukko Alfareaktio · Kolmialfareaktio · HeliumleimahdusHiilisykli · Hiilen fuusio · Neutronisieppaus · Nova Ikä · Magnitudi · Metallisuus · Luminositeetti Ruskea kääpiö · Ruskea alikääpiö · PlaneettaTähtijoukko (Avoin · Pallomainen) · TähdistöAuringon ominaisuudet Alijättiläinen on vastaavan väristä pääsarjan tähteä kirkkaampi tähti. Siniset alijättiläiset ovat valkoisia ja keltaisia tähtiä huomattavasti kirkkaampia. Alijättiläiset luetaan spektriluokituksessa kirkkausluokkaan IV. Pääsarjan tähtien ja alijättiläisten välissä on väliluokitus IV-V. Tyypillinen alijättiläinen on Achernar ja hieman himmeä alijättiläinen Procyon A ja Spica, Shaula, Alnair, Alioth, Menkalinan, Alhena, Zeta Lyrae. Auringosta tulee keltainen alijättiläinen noin 2 miljardin vuoden päästä.lähde?
Vispilä

Vispilä eli vatkain on ruoanvalmistuksessa käytetty väline, jolla muutetaan ruoka-aineen rakennetta. Sopivan viskooseista nesteistä (kuten munanvalkuaisesta) voidaan tehdä vaahtoa sekoittamalla niihin ilmaa; tavallisesti toisiaan hylkivistä nesteistä (esimerkiksi öljy ja vesi) voidaan tehdä emulsiota, esimerkiksi majoneesia. Mekaanisia vispilätyyppejä ovat kierrevispilä, pallovispilä, varpuvispilä ja haarukkavatkain eli puuhaarukka. Moottorin pyörittämää vispilää sanotaan sähkövatkaimeksi. Varpuvispilä on kuorituista koivunvarvuista tehty vispilä. Varpuja kootaan kimppu, joka sidotaan kiertämällä pehmitetyllä vitsaksella. Sidontatapoja on useita. Vispilöitä on ennen tehty etenkin paimenessa oltaessa.
Flare-muuttuja

Flare-muuttuja tai UV Ceti -muuttuja on punainen kääpiötähti, jossa tapahtuu nopeita leimahduksia, joita kutsutaan roihupurkauksiksi eli ”flareiksi”. Ne ovat Auringon tavallisia flare-purkauksia huomattavasti voimakkaampia, ja niiden syntymekanismi saattaa olla erilainen kuin Auringolla. Flare-tähtiä merkitään muuttuvien tähtien luetteloissa lyhenteellä UV. Flare-tähdet ovat suhteellisen nuoria punaisia kääpiöitä. Purkaukset liittynevät magneettisen energian äkilliseen vapautumiseen. Nuorilla tähdillä on voimakkaita magneettikenttiä. Auringon ikäinen punainen kääpiö on magneettisesti ajateltuna nuorempi kuin Aurinko; siinä tähden magneettikenttää ruokkiva konvektio on voimakkaampaa. Tyypillinen flare-tähti on nimikkotähti UV Ceti eli Luyten 726-8 B. Ensimmäiset tunnetut flare-tähdet, V1396 Cygni ja AT Microscopii, löydettiin jo vuonna 1924. Muita tunnettuja flare-tähtiä ovat Proxima Centauri ja Wolf 359. Flare-tähdet ovat myöhäisiä K-spektriluokan tähtiä tai M-tähtiä, joiden pintalämpötila on 2 500 – 4 000 kelviniä. Näiden tähtien massat ovat 0,6–0,1 Auringon massaa
Kataklysminen muuttuja

Kataklysminen muuttuja tai "novamainen muuttuja" on tähti, jossa tapahtuu räjähdysmäisiä kirkkauden muutoksia. Nämä johtuvat valkoisen kääpiötähden pinnalla fuusioreaktiossa äkillisesti palavasta vetykaasusta. Toiset purkaukset johtuvat valkoisen kääpiön ympärillä materiakiekon epävakaisuuksista. Valkoisen kääpiötähden (vastaanottajatähden) pinnalle virtaa ainetta toisesta tähdestä, joka on monesti punainen kääpiö, joskus toinen valkoinen kääpiö tai hieman kehittynyt pääsarjan tähti, alijättiläistähti. Valkoisen kääpiön ympärille syntyy kaasusta kertymäkiekko, joka säteilee voimakkaasti ultravioletissa ja röntgensäteitä. Kataklysmiset muuttujat ovat suurin purkautuvien muuttujien alalaji.lähde? Kataklysmisiä muuttujia jaetaan luokkiin mm. purkausten välin ja voimakkuuden mukaan. Jos purkausten väli on suuri, purkaukset ovat voimakkaita, kun taas pieni purkausten väli merkitsee heikkoja purkauksia. Jotkut tähdet muistuttavat muuten kataklysmisiä muutoksia, mutta niissä ei tapahdu purkauksia. Joissakin tähdissä, ns. polareissa, voimakas magneettikenttä ohjaa kaasun kulkua
Puolisäännöllinen muuttuja

Puolisäännöllinen muuttuja on sykkiviin muuttujiin kuuluva tähti, jonka kirkkaus vaihtelee melko epäsäännöllisesti mutta kuitenkin jonkinlaisella jaksollisuudella. Jaksot ovat tyypillisesti noin 100–1 000 vuorokauden luokkaa. Kooltaan puolisäännölliset muuttujat ovat massiivisia jättiläisiä tai ylijättiläisiä.
Riina

Riina on suomalainen naisen etunimi. Riina lienee lyhenne Katariinasta, joka puolestaan juontaa kreikan nimestä Aikaterine. Roomalaiset uskoivat nimen liittyvän kreikan puhtautta merkitsevään sanaan katharos. Riinan nimipäivää on vietetty 25. marraskuuta vuodesta 1984 alkaen. Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa oli rekisteröity noin 6 110 Riina-nimen saanutta naista, joista yli puolet on syntynyt 1980- ja 1990-luvuilla. Listan henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
Terbium

Terbium (lat. terbium) on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Tb ja järjestysluku 65. Terbium on hopeanharmaa ja harvinainen maametalli. Se on pehmeää ja muistuttaa ulkonäöltään alumiinia, mutta on sitä huomattavasti raskaampaa. Terbiumin moolimassa on 158,9 u ja tiheys 8 230 kg/m³. Sulamispiste on 1 629 K ja kiehumispiste 3 503 K. Sen elektronegatiivisuus on 1,2. Luonnossa terbiumilla on yksi vakaa isotooppi, Tb-159. Tämän lisäksi sillä on havaittu 36 radioaktiivista isotooppia, joista pitkäikäisin on Tb-158 puoliintumisajalla 180 vuotta. Jaksollisessa järjestelmässä terbiumia ennen on gadolinium ja jälkeen dysprosium. Terbiumilla on kaksi allotrooppista muotoa, jotka molemmat riippuvat lämpötilasta. α-Tb esiintyy alle 1 298 °C:n lämpötiloissa ja β-Tb sitä korkeammissa
Kivesjärvi (järvi)

Kivesjärvi on järvi Paltamossa. Sen pohjoisrannalla sijaitsee samanniminen kylä. Kivesjärven pituus on kymmenen kilometriä ja leveys enimmillään viisi kilometriä. Kivesjärven pinta-ala on 25,74 neliökilometriä, joten se on Suomen 134. suurin järvi. Rantaviivaa on 88,74 kilometriä. Järven keskisyvyys on 4,09 metriä ja syvin kohta 12,5 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven eteläosassa Juurikkaselällä. Yli 10 metriä syviä kohtia on myös järven pohjoisosassa, itäosassa, keskiosassa Änätinselällä ja Kainuansaaren lounaispuolella. Järvessä on paljon saaria ja luotoja. Suurimpia saaria ovat Hangonsaari, Poronsaari, Eteissaari ja Mustolansaari. Järven rannoilla on asutusta ja peltoja
Balttilaiset kielet

Balttilaiset kielet muodostavat yhden indoeurooppalaisen kielikunnan päähaaroista. Balttilaiset kielet jaetaan kahteen alaryhmään, länsi- ja itäbalttilaisiin kieliin. Ainoat nykyään käytössä olevat balttilaiset kielet ovat latvia ja liettua, jotka kuuluvat itäbalttilaisiin kieliin. Vaikka latvia ja liettua ovat sukua, ne eroavat toisistaan siinä määrin, ettei yhden kielen pohjalta voi ymmärtää toista. Myös latgalli ja samogiitti ovat yhä elossa, mutta niitä pidetään monissa yhteyksissä itsenäisten kielten sijasta latvian ja liettuan murteina. Kuolleisiin balttilaisiin kieliin kuuluvat muun muassa muinaispreussi ja kuuri. Muinaispreussista, joka sammui 1600-luvulla, on säilynyt jonkin verran kirjallisia muistomerkkejä. Balttialaisia kieliä tutkiva kielitieteen ala on baltologia eli balttilainen filologia. Balttilaisissa kielissä on monia arkaaisia piirteitä, joiden uskotaan olevan peräisin indoeurooppalaisesta kantakielestä. Siksi balttilaiset kielet ovat kielitieteilijöille erityisen kiinnostavia. Kahdesta elävästä balttilaisesta kielestä liettuassa on säilynyt enemmän arkaaisia piirteitä. Kielitieteilijät ovat erimielisiä balttilaisten kielten suhteesta muihin indoeurooppalaisten kielten kieliryhmiin
Kielisyöpä

Kielisyöpä (carcinoma linguae) on kielessä esiintyvä syöpä. Se on useissa maissa, myös Suomessa, suusyövän toiseksi yleisin muoto huulisyövän jälkeen. Kielisyövässä kielen pintarakenteen muutosta edeltää tavallisesti kielen limakalvon valkotäpläisyys (leukoplakia). Vain noin 52 prosenttia kielisyöpään sairastuneista on elossa vielä viiden vuoden kuluttua diagnoosin saamisesta. Kielisyöpä on alkuvaiheessa lähes oireeton. Kielisyöpää hoidetaan leikkauksella, sädehoidolla ja sytostaattisesti. Tupakointi ja runsas alkoholinkäyttö lisäävät suusyövän riskin kuusinkertaiseksi. Myös seksitaudit lisävät kielisyövän riskiä. Lisäksi runsaasti rautaa, nitraattia, nitriittiä tai omega 6-rasvahappoja sisältävän sekä paistetun ruoan on havaittu lisäävän kielisyövän riskiä kun taas vihannesten ja hedelmien erittäin runsaan kulutuksen on havaittu vähentävän sitä. Oranssit hedelmät muodostavat tästä kuitenkin poikkeuksen. Kaksikymmenluvulla on havaittu kielisyövän yleistyneen etenkin keski-ikäisillä naisilla, joilla ei ole ollut seksitauteja, tupakointia tai runsasta alkoholinkäyttöä. Alkoholipitoisen suuveden käytön on kuitenkin havaittu myös lisäävän kielisyövän riskiä
Salavuoteus

Salavuoteus eli naimattomien miehen ja naisen välinen sukupuoliyhteyden harjoittaminen oli sakolla rangaistava rikos Suomessa vuoteen 1926 asti, joskin sakottamisesta luovuttiin käytännössä jo 1800-luvun loppupuolella. Prostituoidut oli jo siihen saakka jätetty järjestelmällisesti lain soveltamisen ulkopuolelle. Ruotsin vuoden 1734 lain rikoskaaren mukaan mies voitiin tuomita sakkoihin, jotka vastasivat kolmen ruistynnyrillisen verohintaa: Jos jompikumpi oli naimisissa, rikosnimike oli huoruus, ja sakot olivat huomattavasti suuremmat: Kaksinkertaisesta huoruudesta, mikä tarkoitti, että molemmat huorintekijät olivat naimisissa, voitiin rangaista molempia kuolemalla: Jos huoruuteen liittyi sukurutsa, mies teilattiin ja nainen poltettiin roviolla. Tätä teloitustapaa saatettiin käyttää lievemmistäkin rikoksista, mutta sukurutsan osalta tapa oli erikseen laissa määrätty. Silti näistä julmemmista teloitustavoista luovuttiin 1800-luvun alusta lähtien. 1800-luvun loppupuolella salavuoteuteen syyllistyneet alettiin jättää järjestelmällisesti sakottamatta, ja sakkoja määrättiin enää huoruudesta. Vuoden 1899 rikoslaissa rangaistuksia lievennettiin. Lailla 5/2 1926 poistettiin rangaistus yksinkertaisesta salavuoteudesta ja rangaistavaksi jäi vain raskaammanlaatuinen salavuoteus eli se, kun sekaantuminen on tapahtunut väärinkäyttämällä valta- tai auktoriteettisuhdetta tai naisen turvatonta tilaa. Tämän jälkeen oli rangaistavaa houkutella nainen seksuaaliseen kanssakäymiseen ilman tämän "vapaata suostumusta". Prostituoiduilla ei ollut tällaista lain suojaa, mutta heitä ei ollut rangaistukaan salavuoteudesta tai huoruudesta. Huoruus, josta langetettiin erittäin kovat rangaistukset, kumottiin vasta 23.9
RR Lyrae

RR Lyrae on kirkkaudeltaan muuttuva sykkivä tähti Lyyran tähdistössä. Sen mukaan on nimetty tietynlaiset muuttuvat tähdet. Sillä on noin 13 tunnin jakso, ja sen suhteellinen kirkkaus vaihtelee välillä 7—8 magnitudia. RR Lyrae -tyyppiset muuttujat ovat tärkeitä standardikynttilöitä. RR Lyraen etäisyys oli pitkään epävarma, mutta vuonna 2002 Hubble mittasi sen etäisyydeksi viiden prosentin tarkkuudella 854 valovuotta. Etäisyyden perusteella laskettu absoluuttinen kirkkaus on 0,61 magnitudia, noin 49 kertaa auringon kirkkaus. Koska RR Lyrae -tyyppiset muuttujat ovat toistensa kaltaisia, niin niitä on suhteellisen helppo käyttää etäisyyden mittaamiseen. Kaikki RR Lyrae -tyyppiset tähdet sykkivät 9—24 tunnin jaksoissa, ja niiden keskimääräinen absoluuttinen kirkkaus on noin 0,75 magnitudia, noin 40 tai 50 auringon kirkkautta. Valonvaihtelu on 0,3—2 magnitudia, keskimäärin 1,0 magnitudia. Vaihtelu muuttuu nopeaan tahtiin, koska on monia sykkimisjaksoja toistensa päällä. Näiden tähtien massa on vain 0,5—0,7 Auringon massaa tai hieman yli Auringon massan, eli ne ovat kevyitä tähtiä. RR Lyrae -muuttujat jaetaan alalajeihin RRab, RRc ja RRd
Sähkömagneettinen induktio

Sähkömagneettinen induktio on fysiikan perusilmiö, jossa muuttuva magneettikenttä indusoi sähköiseen johteeseen sähkömotorisen voiman. Kun johdinsilmukka on muuttuvassa magneettikentässä, silmukkaan syntyy sähkömotorinen voima, jonka suuruus on yhtä suuri kuin silmukan lävistävän magneettivuon muutosnopeus: missä 𝑒 on indusoituva sähkömotorinen voima ja Φ on silmukan lävistävä magneettivuo. Miinusmerkki johtuu Lenzin laista, jonka mukaan indusoituneen jännitteen polariteetti on sellainen, että se pyrkii synnyttämään johdinsilmukkaan sellaisen sähkövirran, jonka synnyttämä magneettivuo silmukan sisällä kumoaa ulkoisen magneettikentän muutoksen. Mikäli vuontiheys on vakio silmukan sisällä, niin vuo on missä 𝐴 on silmukan poikkipinta-ala, ja 𝐵 on silmukan läpi kulkevan magneettivuon tiheys. Monikierroksisen johdinsilmukkaan eli kelaan indusoituva jännite on verrannollinen kelan silmukoiden läpi kulkevan yhteenlasketun kokonaisvuon muutosnopeuteen. Siksi N-kierroksiseen kelaan indusoituva jännite voidaan kirjoittaa muotoon missä A on kelan poikkipinta-ala ja B on kelan läpi kulkevan magneettivuon tiheys. Sähkömagneettinen induktio on tärkeä ilmiö sähkötekniikassa ja sähkömagneettisissa energiamuuntimissa kuten generaattoreissa ja muuntajissa. Näissä muuttuva magneettikenttä indusoi käämiin jännitteen, joka taas synnyttää suljettuun virtapiiriin virran.
RS Canum Venaticorum -tähti

RS Canum Venaticiorum -tähti on muuttuva tähti, jotka ovat ns. kontaktikaksoistähtiä, joissa tähtien kaasukehät, kromosfäärit, ovat yhdistyneet ja hyvin aktiivisia. Kirkkauden vaihtelut ovat 0,2 magnitudia, jotkut näistä ovat pimennysmuuttujia. RS Canum Venaticiorum -ryhmään kuuluvat Epsilon Ursae Minoris, Lambda Andromeda, Xi Ursae Majoris ja Zeta Andromedae.
Liikkuva ryhmä

Taivaankinematiikka on astronomiassa taivaankappaleiden kinematiikkaa eli tutkimusta niiden liikkeestä nopeuden kautta. Tavallisimmin tutkitaan tähtien kinematiikkaa (engl. stellar kinematics). Taivaandynamiikka tutkii taivaankappaleiden liikettä voiman eli gravitaation kautta. Liikkuva ryhmä on joukko tähtiä, joilla on sama alkuperä. Ne voidaan tunnistaa samasta nopeudesta ja iästä, mutta ne eivät enää ole tiukasti sidoksissa toisiinsa kuten tähtijoukot. Myös kemiallisen rakenteen tutkimusta käytetään. Voidaan myös puhua tähtivirrasta. Tunnetuin liikkuva ryhmä on Otavan liikkuva ryhmä. Karkulaistähti on tähti, joka liikkuu avaruudessa epänormaalilla nopeudella suhteessa tähtienväliseen aineeseen. Karkulaistähden ominaisliike yleensä osoittaa pois tähtiassosiaatiosta, missä se oli entinen jäsen, ennen kuin se singottiin pois.
New beat

New beat on hidastempoista elektronista tanssimusiikkia, jonka juuret ovat Belgiassa ja jonka kulta-aika sijoittui 1980-luvun loppuun. Yksi tunnetuimpia tyylisuunnan kappaleita on 101-yhtyeen "Rock To The Beat". New beat on Rave musicin ja Hardcore technon ja sen musiikkiosien lajityyppien suora edeltäjä.
FU Orionis -tähti

FU Orionis -tähdet ("fuorit" tai useammin "FUorit") ovat nuoria, kirkkaudeltaan muuttuvia tähtiä, joissa tapahtuu äkillisiä voimakkaita kirkastumisia. Kirkkaudenmuutosten lisäksi myös näiden tähtien spektrissä tapahtuu voimakkaita muutoksia. FU Orionis -tähdet luokitellaan purkautuviksi muuttujiksi, ja ne näyttävät olevan fysikaalisesti lähellä T Tauri -tähtiä. On todennäköistä, että ne edustavat T Tauri -tähtiä edeltävää ja/tai niiden alkuvaiheen kehitysvaihetta, joka ajoittuu prototähtivaiheen ja kaasun kasautumisvaiheen väliin. Kasautumisvaiheessa esitähteen kertyy sitä ympäröivästä pilvestä kaasua. Tähti on tällöin hyvin nuori; sen ikä on vain 45 000 – 300 000 vuotta. Merkkinä nuoresta iästä FU Orionis -tähdellä on aina nähtävissä komeettamainen heijastussumu ympärillään. Tähtiluokka on nimetty ensimmäisen tunnetun edustajansa, FU Orioniksen, mukaan. Tämä on cF5–G3 Ia spektriluokan tähti, joka sijaitsee evolutiivisesti ns. Hayashi-käyrän huipulla. Litiumia tähdessä on 80 kertaa enemmän kuin Auringossa, mikä viittaa siihen, etteivät ydinreaktiot ole alkaneet, vaan tähti loistaa kutistumisensa tuottamalla energialla. FU Orionis itse löydettiin vuonna 1936 sen ilmestyttyä pimeän sumun keskelle
RW Aurigae -tähti

RW Aurigae on kaksoistähti, jossa molemmat tähdistä ovat T Tauri -tähtiä. RW Aur B löydettiin vuonna 1944. A- ja B-tähtien etäisyys ylittää 170 AU.
T Orionis -tähti

T Orionis -tähti on kirkkaudeltaan muuttuva tähti, joka luetaan nuoriin sumumuuttujiin. Nämä tähdet ovat suuren osan ajastaan kirkkausmaksimissaan, mutta on ajoittaisia laskuja, joissa on nopeita ja odottamattomia pudotuksia ja himmenemisiä. Esimerkkitähtiä BO Cephei, UX Orionis.
Pohjois-Rhodesia

Pohjois-Rhodesian sijainti Pohjois-Rhodesia (engl. Northern Rhodesia) oli Britannian protektoraatti eteläisessä Afrikassa. Protektoraatissa ei asunut kovinkaan paljoa eurooppalaisia uudisasukkaita. Rhodesian ja Njassamaan liittovaltio muodostettiin vuonna 1953 ja se oli syvästi epäsuosittu maan afrikkalaisen enemmistön keskuudessa, sillä maan hallinto oli valkoihoisten vähemmistöön kuuluvien hallitsemana. Tämä johti afrikkalaisen enemmistön vaatimaan enemmistöväestön hallitsemaa valtiota, mikä lopulta johti maan itsenäistymiseen Sambiana vuonna 1964.
Räkätauti

Räkätauti, rotsi (lat. malleus) on tartuntatauti, jota esiintyy lähinnä hevosella, muulilla ja aasilla. Se voi tarttua myös muihin eläimiin kuten koiraan, kissaan ja vuoheen. Sen aiheuttaa Burkholderia mallei -bakteeri, joka tarttuu yleensä saastuneen ravinnon tai veden kautta. Räkätaudin oireita ovat kyhmymäisten muutoksien muodostuminen keuhkoihin ja verenvuoto ylähengitysteiden limakalvoilta. Akuutti muoto ilmenee yskänä, kuumeena ja yleensä vain toisesta sieraimesta erittyvänä räkänä. Ainakin jos tautia ei hoideta, seuraa verenmyrkytys ja muutamassa päivässä kuolema. Kroonisessa muodossa kehittyy turpaan ja ihon alle kyhmyjä. Joissakin tapauksissa nämä vuotavat verta. Kuolinkamppailu voi kestää kuukausia. Eloonjääneet jäävät taudin kantajiksi. Räkätautia esiintyy endeemisenä Afrikassa, Aasiassa ja Lähi-idässä sekä Keski- ja Etelä-Amerikassa
Pakoputkisto

Pakoputkisto on polttomoottoriin liittyvä osa, jonka tehtävä on johtaa kuumat pakokaasut pois moottorista, puhdistaa niitä ja vähentää niistä aiheutuvaa meluhaittaa. Pakoputkistosta puhutaan toisinaan myös kaasuturbiinien kohdalla, mutta tämä artikkeli käsittelee asiaa lähinnä polttomoottorikäyttöisten ajoneuvojen näkökulmasta. Pakoputkisto koostuu pakosarjasta, pakokaasujen jälkikäsittelylaitteistosta, äänenvaimentimista ja niitä yhdistävistä putkista. Tyypillisessä nykyaikaisessa dieselkäyttöisessä henkilöautossa pakoputkisto koostuu pakosarjasta, turboahtimesta, hiukkasloukusta, katalysaattorista ja äänenvaimentimista. Pakosarja on kanavisto, jossa sylinteristä poistuva pakokaasu virtaa. Pakosarjan tärkein tehtävä on yhdistää eri sylintereistä virtaavat pakokaasut halutulla tavalla. Pakosarjan muodolla ja kanavien oikealla yhdistämisellä on suuri merkitys moottorin toiminnassa. Pakosarjan suunnittelu riippuu siitä onko moottorissa turboahdin vai ei, ja minkälaista ahtamistapaa käytetään. Vapaasti hengittävän nelitahtimoottorin pakosarjan suunnittelu on ehkä yksinkertaisin esimerkki. Tavoitteena on yhdistää sylintereistä virtaavat pakokaasut siten, että pakoputkessa pakokaasujen virtaama on mahdollisimman tasaista. Tämä toteutetaan mitoittamalla pakosarjan jokainen kanava samanmittaiseksi, jolloin kustakin sylinteristä virtaa vuorotellen pakokaasuja pakoputkeen, ja haitallisia painepulssien yhdistymisiä ei pääse tapahtumaan. Tällöin virtausvastus saadaan pidettyä mahdollisimman pienenä
Nibelungin sormus

Nibelungin sormus (myös Nibelungein sormus) (saks. Der Ring des Nibelungen) on neljästä oopperasta koostuva sarja. Se on Richard Wagnerin pääteos ja yksi maailman suosituimmista sekä esitetyimmistä oopperoista.lähde? Siitä käytetään myös nimeä Sormus-tetralogia, Ring-sykli tai pelkästään Ring. Kokonaisuuteen kuuluvat oopperat ovat: Oopperasarja kestää yhteensä noin 15 tuntia kapellimestarin tempovalintojen mukaan. Alkuperäinen tapa on esittää koko sykli 6 päivässä. Reininkulta ja Valkyyria esitetään peräkkäisinä päivinä ennen Siegfriediä, ja sen jälkeen on päivän tauko. Joskus syklin eri teosten välillä on pitempiäkin taukoja. Ne oopperatalot, jotka ottavat Ringin ohjelmistoonsa, valmistavat syklin osa osalta ja esittävät erillisiä osia ennen kokonaisuutta. Bayreuthin musiikkijuhlilla valmistetaan koko Ring yhdellä kertaa esityskuntoon 4–5 vuoden välein. Der Ring des Nibelungen perustuu useaan eri legendaan ja kansantarinaan, mm. keskiaikaiseen sankarieepokseen Nibelungenliediin, muinaisskandinaavisiin Eddoihin, Thidreks Saga af Berniin, muihin Skandinavian legendoihin sekä islantilaiseen Volsungien saagaan
Reininkulta

Reininkulta (saks. Das Rheingold) on Richard Wagnerin yksinäytöksinen ooppera. Sen ensiesitys oli Münchenissä 1869. Wagner aloitti oopperan tekemisen maanpaossa Sveitsissä 1853 saatuaan idean Nibelungin sormukseen 1848. Wagner kirjoitti ja sävelsi Reininkullan vuodessa, mutta ooppera sai ensiesityksensä vasta 15 vuotta myöhemmin. Reininkullan Suomen ensiesitys oli Suomalaisessa oopperassa 19. maaliskuuta 1930. Reininkulta on ensimmäinen osa neljästä oopperasta koostuvaa Nibelungin sormus -sarjaa (Der Ring des Nibelungen), ja Wagner olisi alun perin halunnut esittää sen vasta koko sarjan valmistuttua.lähde? Reininkulta on huomattavasti lyhyempi kuin sarjan myöhemmät osat ollen pituudeltaan noin kaksi ja puoli tuntia. Ooppera alkaa Reinjoen rotkossa, jossa Reinintyttäret kisailevat ja vahtivat kultahippua, Reininkultaa. Reinintyttärien kisaillessa ja uidessa kalliolla olevan Reininkullan ympärillä, Nibelung-kääpiö Alberich ilmestyy paikalle ihastuen tavattomasti Reinintyttäriin: Flosshildeen, Woglindeen ja Wellgundeen. Reinintyttäret kehottavat häntä nauramaan ja leikkimään kanssaan, kuten Alberich tekeekin koettaen vuorotellen valloittaa jonkun Reinintyttäristä vaimokseen
Valkyyria (ooppera)

Valkyyria (Die Walküre) on toinen kaikkiaan neliosaisesta Richard Wagnerin Nibelungin sormus -oopperasarjasta. Se sai ensiesityksensä 26. kesäkuuta 1870 Münchenissä. Oopperan tunnetuin osa on kolmannen näytöksen johdanto-osuus ”Valkyyrioiden ratsastus”, jota esitetään usein erillisenä orkesterikappaleena ja jota on käytetty myös monissa elokuvissa taistelukuvausten taustamusiikkina, kuten Francis Ford Coppolan elokuvassa Ilmestyskirja. Nyt helikopterikohtauksessa. Jumala Wotan koettaa saada sormuksen puhdistettua kirouksesta ja kasvattaa kaksoset Sieglinden ja Siegmundin metsän kätköissä. Myöhemmin heidän äitinsä kuitenkin surmataan ja Sieglinde siepataan ja pakotetaan naimaan Hunding-niminen mies. Heidän häihinsä ilmestyy Wotan valepuvussa ja iskee taikavoimaisen Nothung-miekan yhden saarnen runkoon, jota kukaan ei onnistu irrottamaan puusta. Myöhemmin Siegmund pakenee vihollisiaan Hundingin taloon. Hän tapaa siellä Sieglinden, muttei tunnista siskoaan. Hunding huomaa, että Siegmund on hänen verivihollisensa Wälsenpoika, ”Sudenpentu”, ja haastaa hänet aamulla kaksintaisteluun. Lopulta Siegmund tunnistaa siskonsa Sieglinden ja heidän välilleen puhkeaa rakkaus, ja Siegmundin onnistuu irrottaa Nothung-miekka saarnesta