nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Solakhonin taistelu

kevät 586 Solakhon, Daran eteläpuolella Pohjois-Mesopotamiassa Itä-Rooman voitto Itä-Rooma Sassanidien Persia Filippikos,Herakleios vanhempi,Eilifredas,Vitalius Kardarigan,Afraates,Mebodes Solakhonin taistelu käytiin keväällä 586 Itä-Rooman ja sassanidien Persian välillä Pohjois-Mesopotamiassa lähellä Daran kaupunkia. Taistelussa itäroomalaisen sotapäällikkö Filippikoksen joukot kukistivat Kardariganin johtamat persialaiset. Tärkein ja yksityiskohtaisin lähde taistelusta on 600-luvun alussa kirjoittanut itäroomalainen historioitsija Theofylaktos Simokattes. Itä-Rooman keisari Justinus II oli julistanut persialaisille sodan vuonna 572, kun suurvaltojen välit olivat kiristyneet äärimmilleen edellisten vuosien aikana. Roomalaisten kannalta sota alkoi kuitenkin huonosti kun persialaiset valtasivat strategisesti tärkeän Daran linnoituksen Mesopotamiassa. Seuraavien vuosien ajan sodankäynti kuitenkin jumittui paikoilleen kummankaan puolen saamatta yliotetta toisesta. Roomalaisten voittoja seurasivat persialaisten vastahyökkäykset ja roomalaisten tappiot, sekä tilapäiset aselevot ja epäonnistuneet rauhanyritykset. Vuonna 586 roomalainen itäisten joukkojen komentaja (magister militum per Orientem) Filippikos kohtasi persialaiskomentaja Kardariganin johtaman armeijan Daran eteläpuolella Pohjois-Mesopotamiassa. Seuranneessa taistelussa roomalaiset murtautuivat persialaisten molempien siipien läpi ja ajoivat vihollisen pakosalle. Persialaiset kärsivät suuria tappioita mutta Kardarigan itse onnistui pakenemaan. Voitto Solakhonissa paransi roomalaisten asemaa, mutta se ei ollut ratkaiseva sodan kannalta. Käännekohta tapahtui vuonna 590 kun persialainen sotilaskomentaja Bahram nousi kapinaan, mikä sai Persian kuninkaan Khosrau II:n pakenemaan roomalaisten luo
Ray Tomlinson

Raymond Samuel ”Ray” Tomlinson (23. huhtikuuta 1941 Amsterdam, New York – 5. maaliskuuta 2016 Lincoln, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen ohjelmoija. Tomlinsonia pidetään yleisesti sähköpostin keksijänä: hän kehitti internetin edeltäjä ARPANETille sähköpostiohjelman vuonna 1971. Hän lähetti maailmanhistorian ensimmäisen sähköpostiviestin – itselleen. Tomlinson keksi myös sittemmin vakiintunen tavan erottaa sähköpostiosoitteessa vastaanottajan nimi ja palveluntarjoajan nimi @-merkillä. Tomlinson kuoli 74-vuotiaana 5. maaliskuuta 2016.
Maissi Erkko

Maissi (Maria Aurora) Erkko (o.s. Holländer; 4. kesäkuuta 1872 Nauvo – 1. syyskuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen yhteiskunnallinen vaikuttaja, joka tunnetaan Päivälehden (sittemmin Helsingin Sanomat) päätoimittajan Eero Erkon puolisona. Hänen vanhempansa olivat apulaislääninrahastonhoitaja Johan Fredrik Holländer ja Aurora o.s. Holländer. Käytyään Turun suomalaisen tyttökoulun Maissi Holländer opiskeli Helsingin Aleksanderin-yliopiston (nyk. Helsingin yliopisto) yksityisessä sairasvoimistelulaitoksessa ja Arvedsonin opistossa Tukholmassa. Hän toimi sairasvoimistelijana ja hierojana ennen avioitumistaan Eero Erkon kanssa. Maissi Holländer avioitui Eero Erkon kanssa 5
Berit Paatsi

Berit Linnea Paatsi, ent. Björkell, (18. lokakuuta 1909 Ruokolahti - 4. helmikuuta 2000, Kuopio) oli suomalainen maanmittausinsinööri. Paatsi syntyi Ruokolahdella 1909 ja oli kuollessaan 91 vuoden ikäinen. Paatsi valmistui ylioppilaaksi 1929 yksityisluokilta Helsingissä 1929 ja suoritti diplomi-insinöörin tutkinnon Teknillisen korkeakoulun maanmittausosastolla vuosina 1931–1936. Valmistuessaan Paatsi oli Suomen toinen naispuolinen maanmittari Sirkka Liakan jälkeen. Paatsi työskenteli maanmittausharjoittelijana kesäisin ennen opintojensa alkua. Harjoittelun Paatsi suoritti Nurmeksen korpimaastossa, ja auskultanttiaikanaan Paatsi toimi Kaavilla ja Juankoskella. Auskultantin tehtäviin kuuluivat usein ne hankalimmat työtehtävät ja vaikeasti saavutettavat kohteet. Sotien jälkeen Paatsin työllisti siirtoväen asuttaminen. Hän työskenteli Kuopion ja Uudenmaan läänien maanlunastuslautakunnissa 1946–1950
Greta Brotherus

Greta Brotherus (27. maaliskuuta 1915 – 11. joulukuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen journalisti ja teatterikriitikko sekä filosofian kandidaatti (1939). Hän aloitti laulajana ja lausujana vuonna 1938, kävi Svenska Teaternin oppilaskoulun vuosina 1938–1940 ja toimi sitten näyttelijänä Svenska Teaternissa ja Åbo Svenska Teaterissa. Toimittajana Brotherus aloitti elokuvakriitikkona Nya Pressenissä ja kirjoitti lehteen 1950–1968. Vuosina 1968–1980 hän toimi teatteri-, elokuva- ja radiokriitikkona Hufvudstadsbladetissa.
Mary Gallen-Kallela

Mary Helena Gallen-Kallela (o.s. Slöör, 20. marraskuuta 1868 – 26. elokuuta 1947) oli suomalainen pianisti ja Akseli Gallen-Kallelan vaimo. Mary toimi miehensä mallina ja apulaisena ja hänen musisointinsa auttoi Akselia keskittymään maalaamiseen pitkäjänteisesti.  Vaikka Axel Gallén suomensi nimensä Akseli Gallen-Kallelaksi vuoden 1907 tienoilla, säilyi Mary virallisissa asiakirjoissa Gallénina. Hänet kuitenkin tunnetaan Mary Gallen-Kallelana.  Mary Helena Slöör syntyi 20.11.1868 Helsingissä Karl Alexander Slöörin (Kaarlo Slöör) ja Aina o.s
Aino Takala

Aina (Aino) Emilia Takala (o.s. Seppäläinen, 28. toukokuuta 1882 Jyväskylän mlk – 9. toukokuuta 1972 Jyväskylä) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuonna 1917. Sisällissodan aikana hän työskenteli punaisten hallinnossa ja vietti sodan jälkeen kolme vuotta pakolaisena Ruotsissa. Jyväskylän maalaiskunnan Keljossa syntyneen Takalan vanhemmat olivat Vilhelm Seppäläinen (s. 1844) ja Maria Samulintytär Tikkamäki (s. 1845). Kirjaltajana työskennellyt Takala liittyi Jyväskylän työväenyhdistykseen jo 1900-luvun alkuvuosina, ja oli sen edustajana muun muassa vuonna 1906 Oulussa järjestetyssä SDP:n puoluekokouksessa. Hän toimi myös Sosialidemokraattisen naisliiton piirisihteerinä sekä Vaasan läänin itäisen vaalipiirin kiertävänä puhujana. Takala valittiin kansanedustajaksi vuoden 1916 eduskuntavaaleissa
Ernst Gräfenberg

Ernst Gräfenberg (26. syyskuuta 1881 – 28. lokakuuta 1957) oli saksalaissyntyinen, Yhdysvaltoihin muuttanut lääkäri (erityisesti gynekologi), joka keksi Gräfenbergin renkaana tunnetun kierukan. Gräfenberg myös muun muassa tutki naisen virtsaputken roolia orgasmissa. G-piste eli Gräfenbergin piste on nimetty hänen mukaansa. Gräfenberg opiskeli lääketiedettä Göttingenissä ja Münchenissä, ja valmistui tohtoriksi 10. maaliskuuta 1905. Sen jälkeen hän työskenteli aluksi silmätautiopin parissa Würzburgin yliopistossa, mutta siirtyi sitten obstetriikan ja gynekologian pariin Kielin yliopistoon. Vuonna 1910 Gräfenberg työskenteli gynekologina Berliinissä, ja vuonna 1920 hänellä oli toimisto Kurfurstendammissa. Hän oli berliiniläisen Britzin kunnallissairaalan päägynekologi, ja rupesi tutkimaan ihmisen lisääntymisen fysiologiaa Berliinin yliopistossa. Vuonna 1981 Addiego et al. nimesivät G-pisteen Gräfenbergin mukaan
Golfkenttä

Golfkenttä on golfin pelaamiseen ja siihen liittyvään oheistoimintaan käytettävä alue. Golfkentällä on golfrata ja usein myös driving range ja harjoitteluviheriö harjoittelua ja lämmittelyä varten. Golfautoja varten voi olla erityisiä polkuja. Golfrata on varsinaiseen golfin pelaamiseen tarkoitettu alue. Golfradalla on yhdeksän tai 18 reikää. Reiäksi kutsutaan niin tällaista kentän jaksoa kuin sen lopussa olevaa maahan kaivettua koloakin. Reiät on numeroitu, ja ne pelataan kierroksen aikana numerojärjestyksessä. Golfratoja on hyvin erimittaisia. Yhdysvalloissa 18-reikäinen rata voi olla kokonaispituudeltaan jopa 6,5 kilometriä, ja toisaalta yhdeksänreikäinen rata voi olla vain 1,2 kilometriä pitkä. Jokaisella reiällä on tiiauspaikka, väylä, puttausviheriö ja reikä. Avauslyönti suoritetaan tiiauspaikalta. Tiiauspaikkoja on yhdellä reiällä yleensä neljä, kaukaisimmasta lähimmäksi väreiltään valkoinen, keltainen, sininen ja punainen
Tampereen naiskaarti

Tampereen naiskaarti oli Suomen sisällissodan aikana keväällä 1918 toiminut punakaartien yksikkö, joka oli osa Tampereen punakaartia. Lisäksi sen toiminnassa oli mukana Pirkkalan pitäjän alueelta koottu Pispalan naiskaarti. Naiskaartin osallisuudesta sisällissodan aikaisiin Tampereen taisteluihin on vuosikymmenten kuluessa esitetty monia eri näkemyksiä. Kaartilaisten urheutta on perinteisesti ylistetty ja heitä on pidetty urhoollisina taistelijoina, mutta esimerkiksi Tampereen naiskaartista 2000-luvulla kirjoittanut tutkija Tuomas Hoppu on pitänyt tarinoita suuresti liioiteltuina. Tampereen naiskaarti perustettiin työläisnaisten omasta aloitteesta 11. maaliskuuta 1918 eli vajaata viikkoa ennen valkoisten aloittamaa Tampereen piiritystä. Tamperelaisista työläisnaisista kootun yksikön vahvuus oli parhaimmillaan noin 270 henkeä. Sen jäsenet olivat pääosin nuoria naimattomia naisia, joista nuorimmat olivat vasta teini-ikäisiä. Kaarti palveli suurimman osan ajasta lähinnä vartiopalveluksessa ja miliisitoiminnassa, mutta osallistui myös varsinaiseen taistelutoimintaan. Tampereen taistelun aikana kuoli yhteensä 11 kaartin jäsentä. Punaisten antautumisen jälkeen valtiorikosoikeuden eteen joutui 117 kaartilaista, joista ehdottoman tuomion sai 29 naista. Vuonna 2015 valmistui Tampereen naiskaartista kertova elokuva Tuntemattomat
Monacon Grand Prix 2016

Monacon Grand Prix 2016 (virallisesti Formula 1 Grand Prix de Monaco 2016) oli Formula 1 -kauden 2016 kuudes osakilpailu. Kilpailu ajettiin 29. toukokuuta Circuit de Monacolla. Felipe Massa törmäsi seinään radan ensimmäisessä mutkassa vapaiden harjoitusten aluksi ja myöhemmin myös Jolyon Palmer osui seinään ensimmäisessä harjoitusosiossa. Toisessa harjoituksessa Rio Haryanto ja Kevin Magnussen jäivät radan varteen osuttuaan ratakaiteisiin. Sebastian Vettel törmäsi kahdesti seinään, päästen kuitenkin varikolle asti. Romain Grosjean rikkoi autoaan tunnelin ulostulossa. Kolmansissa harjoituksissa Max Verstappen liukui seinään mutkassa kolme. Aika-ajojen aluksi Sauberin Felipe Nasrin moottori hajosi, ja sessio jouduttiin keskeyttämään punaisella lipulla. Red Bullin Max Verstappen rikkoi autonsa Q1:n loppuosalla mutkissa 15 ja 16. Paalupaikalle ajoi Red Bullin Daniel Ricciardo, jolle paalupaikka oli ensimmäinen hänen urallaan ja Red Bullin edellinen paalupaikka oli Brasiliasta 2013. Toiseen ruutuun ajoi Mercedeksen Nico Rosberg, kolmanneksi Lewis Hamilton, neljänneksi Sebastian Vettel ja viidenneksi Nico Hülkenberg
Friisian kuningaskunta

Friisia vuonna 716 Friisian kuningaskunta lähde? oli vuosina 600–734 Alankomaiden alueella sijainnut kuningaskunta. Frankkien valtakunta valloitti alueen vuonna 734. Alue oli laajimmillaan vuosina 650–734.
James Deanin kuolema

James Deanin kuolema tapahtui auto-onnettomuudessa 30. syyskuuta 1955. James Dean oli tunnettu yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä. Viimeisimmän elokuvansa Jättiläisen kuvausten loputtua James Dean keskittyi uuteen harrastukseensa autourheiluun. Perjantaina 30. syyskuuta 1955 hän lähti ajamaan 28-vuotiaan mekaanikkonsa Rolf Wütherichin kanssa avomallisella hopeanvärisellä Porsche 550 Spyder -urheiluautollaan kohti Salinasia tarkoituksenaan osallistua kaupungin lentokentällä pidettäviin kisoihin. Perässä ajoivat Bill Hickman ja valokuvaaja Sanford Roth myös Deanin omistamalla Ford Country Squire -farmariautolla, joka hinasi Spyderia varten tarkoitettua traileria. Dean halusi kuitenkin ajaa itse, jotta saisi tuntumaa hiljattain ostamaansa autoon. Perillä Rothin oli määrä tehdä kilpa-ajosta innostuneesta elokuvatähdestä kuvareportaasi. Dean oli tuolloin ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi suorituksistaan elokuvissa Eedenistä itään ja Jättiläinen. Nelikko lähti Los Angelesista matkaan kello 13.30, mutta kello 15
Marja-Liisa Viherä

Marja-Liisa (Maija) Viherä (s. 1940) on tulevaisuuden- ja viestinnän tutkija, joka työskenteli Soneralla ja sen edeltäjillä tutkijana ja päätutkijana, jääden eläkkeelle 2008. . Hän on väitellyt filosofian tohtoriksi 1999 aiheenaan ”Ihminen tietoyhteiskunnassa – kansalaisten viestintävalmiudet kansalaisyhteiskunnan mahdollistajana”. Hän on julkaissut 2009 kirjan Digitaalisen arjen viestintä:: miksi, millä ja miten. Maija Viherä on kirjoittanut useita artikkeleita somesta ja digitaalisesta viestinnästä, muun muassa Tulevaisuuden tutkimuksen seura ry:n Futura-lehteen. Maija Viherä on asiantuntija viestinnän murroksessa, ja puhunut ja kirjoittanut tietoyhteiskunnasta ja viestintäkasvatuksesta jo silloin kun sanat olivat vielä yleisesti vieraita. Viherä on pitänyt viestintäleirejä nuorille jo vuodesta 1987 perustamassaan Viestintäkasvatuksen seura ry:ssä. Ensimmäisellä leirillä tutustuttiin mm. faksiin ja NMT-puhelimeen. Hän on myös ollut jäsenenä valtioneuvoston tietoyhteiskuntafoorumissa. Viherä on toiminut Tulevaisuuden tutkimusseuran puheenjohtajana ja hän on myös seuran kunniajäsen
Volna (sanomalehti)

Volna (ven. Волна́, suom. ”Aalto”) oli Helsingissä vuosina 1917–1918 ilmestynyt venäjänkielinen bolševikkien sanomalehti. Se oli tarkoitettu lähinnä Viaporin merilinnoituksessa palvelleille Itämeren laivaston sotilaille. Elokuusta 1918 lähtien lehden nimenä oli Priboi (ven. Прибо́й, ”Rantatyrsky”). Lehden perustivat helmikuun vallankumouksen jälkeen Suomeen saapuneet Venäjän sosialidemokraattisen työväenpuolueen Helsingin komitean jäsenet, joihin kuuluivat muun muassa Nikolai Antipov, Aleksander Iljin-Genevski ja Boris Žemtšužin. Kuudesti viikossa ilmestynyttä lehteä toimitettiin ja painettiin bolševikkien Mariankadulla sijainneessa toimistossa. Sen levikki oli noin 7 000 kappaletta. Venäjän väliaikainen hallitus lakkautti lehden heinäkuussa 1917 Pietarissa tapahtuneen kansannousun jälkeen. Samalla pidätettiin Volnan toimituskuntaan kuuluneet Vladimir Antonov-Ovsejenko ja Mihail Rošal, joista jälkimmäinen toimi myös Helsingin komitean sihteerinä. Bolševikit yrittivät jatkaa lehden painamista Suomen senaatin kirjapainossa, mutta väliaikaista hallitusta kannattaneet viranomaiset onnistuivat sulkemaan koko kirjapainon
Aleksander Iljin-Genevski

Aleksandr Fjodorovitš Iljin-Genevski (oik. Iljin, ven. Алекса́ндр Фёдорович Ильи́н-Жене́вский, Iljin-Ženevski; 28. marraskuuta 1894 – 3. syyskuuta 1941 Leningrad, Neuvostoliitto) oli venäläinen bolševikki ja shakkimestari, joka tunnetaan myös toimittajana, historioitsijana ja diplomaattina. Puoluenimensä Genevski eli ”geneveläinen” hän sai asuttuaan usean muun venäläisen vallankumouksellisen tavoin maanpaossa Sveitsissä. Iljin-Genevski liittyi sosialidemokraattiseen työväenpuolueeseen vuonna 1912, mutta joutui jo vuotta myöhemmin lähtemään maanpakoon Sveitsiin. Hän opiskeli Geneven yliopistossa ja voitti myös kaupungin shakkimestaruuden vuonna 1914. Venäjälle palattuaan hän työskenteli muun muassa Pravdan toimittajana ja myöhemmin usean Itämeren laivaston merisotilaille tarkoitetun sanomalehden toimituskunnassa. Yksi lehdistä oli Helsingissä julkaistu Volna, jota Iljin-Genevski oli tekemässä bolševikkien Helsingin neuvoston jäsenenä vuonna 1917. Hän kuului myös helmikuun vallankumouksen jälkeen maaliskuussa 1917 perustettuun Pietarin neuvostoon. Saman vuoden lokakuun vallankumouksesta lähtien Iljin-Genevski toimi erilaisissa tehtävissä sotilaskomissaarina, kunnes hänet vuonna 1921 nimitettiin diplomaatiksi Latviaan
Canal+

Canal+ on ranskalainen maksutelevisiokanava, joka aloitti lähetyksensä 4. marraskuuta 1984 pääpainonaan elokuvat ja urheilu. Sen omistaa Groupe Canal+, jonka puolestaan omistaa Vivendi. lähde? Kanavan päämaja on Issy-les-Moulineaux’ssa Pariisin esikaupunkialueella. lähde? Canal+ on vastaanottettavissa maanpäällisen antenniverkon, satelliitin, kaapelin ja internetin kautta. Kanavalla on useita sisarkanavia, joista ensimmäiset, Canal+ Cinéma (alun perin Canal+ Jaune) ja Canal+ Décalé (Canal+ Bleu) perustettiin vuonna 1996. Les Chaînes Canal+ -kanavapakettiin kuuluu kuusi kanavaa. Groupe Canal+ omistaa myös vapaasti katsottavissa olevia kanavia. lähde? Canal+-brändiä on käytetty myös Ranskan ulkopuolella. Ensimmäisenä toiminta alkoi Belgiassa vuonna 1989. Pohjoismaissa Canal+ aloitti vuonna 1997, mutta kanavat ovat vaihtaneet omistajaa useaan otteeseen ja syyskuusta 2012 alkaen ne on tunnettu nimellä C More. Vuonna 1986 Canal+ perusti tuotantoyhtiö Canal+ Productionin
Ruokorotat

Ruokorotat (Thryonomyidae) on jyrsijöiden heimo, johon kuuluu vain yksi suku, Thryonomys, jossa on kaksi Afrikassa elävää lajia. Ruokorottien lihaa pidetään herkullisena monissa osissa Afrikkaa. Niitä pyydystetään luonnosta pienriistaksi (bushmeat) ja kasvatetaan tarhoissa.
No Man’s Sky

No Man’s Sky on Hello Gamesin kehittämä ja julkaisema seikkailu- ja selviytymispeli. Peli julkaistiin Euroopassa 10. elokuuta 2016 PlayStation 4:lle, 12. elokuuta 2016 Windowsille ja 24. heinäkuuta 2018 Xbox One:lle Peli on julkaistu riippumattomana indie-videopelinä. Pelin alkuperäistä prototyyppiä kehitti Hello Gamesin Sean Murray, ja sen jälkeen lisää Hello Gamesin henkilökuntaa on siirtynyt kehittämään peliä. Sony on antanut Hello Gamesille markkinointitukea, mutta Hello Games kieltäytyi muusta kehittämistuesta. Pelissä pelaajan tehtävänä on seikkailla ja selviytyä proseduraalisesti generoidussa universumissa. Peli on ensimmäisestä persoonasta kuvattu seikkailu- ja selviytymispeli. Pelissä tutkitaan universumia, jossa on useita galakseja ja yli 18 triljoonaa planeettaa (18x1018), joista osalla on omat eläin- ja kasvilajit. Tutkimalla ympäristöä skannerin avulla saa tietoa planeetasta, jonka voi halutessaan lähettää Atlakseen, maailmanlaaijuiseen tietokantaan, jonka voi jakaa muiden pelaajien kanssa saadakseen pelin rahaa (units). Pelissä pelaajalla on käytössään avaruuspuku, rakettireppu ja monikäyttöinen työkalu joka toimii sekä aseena, kaivamisvälineenä että skannerina
Peter Christen Asbjørnsen

Peter Christen Asbjørnsen (15. tammikuuta 1812 Christiania, Norja – 5. tammikuuta 1885 Kristiania, Norja) oli norjalainen kirjailija ja tiedemies, kansansatujen ja -tarinoiden kerääjä ja julkaisija. Hänen julkaisemansa tarinat esitystavaltaan ovat kansanomaisia vaikka uudelleen taiteellisista lähtökohdista kerrottuja. Niistä on julkaistu monia painoksia, ja ne ovat suuresti vaikuttaneet Norjan kirjakielen ja kirjallisuuden kehittymiseen. Niitä on myös käännetty paljon. Grimmin veljesten esikuvan mukaisesti hän toimitti yhdessä Jørgen Moen kanssa satukokoelman Norske folkeeventyr (suom. Satukirja lapsille), joka ilmestyi vuosina 1841–1844. Yksin Asbjørnsen toimitti irlantilaisen Thomas Crokerin esikuvaa noudattavan tarinakokoelman Norske Huldreeventyr og Folgesagn (suom. 1. osa Norjalaisia satuja ja tarinoita). Asbjørnsen aloitti tarinoiden keräämisen vuonna 1835
Imatran keskustaajama

Koordinaatit: 61°10′17.485″N, 28°46′9.175″E Imatran keskustaajama on taajama Imatralla, Lappeenrannassa ja Ruokolahdella Etelä-Karjalan maakunnassa. Vuonna 2014 taajaman väkiluku oli 28 896, pinta-ala 55,46 neliökilometriä ja väestötiheys 521 asukasta per neliökilometri. Imatralla taajama levittäytyy Vuoksen molemmin puolin. Lappeenrannasta taajamaan kuuluu Korvenkylä ja osa Perä-Meltolaa, Ruokolahdelta Imatrankin puolelle ulottuva Huhtanen eli Huhtasenkylä. Vuonna 2014 taajaman väkiluvusta 27 115 oli Imatran, 1 471 Lappeenrannan ja 310 Ruokolahden puolella. Koko Imatran väestöstä 97 prosenttia asui taajaman alueella, ja se oli Imatran ainoa taajama. Taajama on paitsi Imatran itsensä, myös Imatran kaupunkiseudun keskustaajama. Kaupunkiseudun lähitaajamia ovat Ruokolahden kuntakeskus Rasila ja Oritlampi, sekin Ruokolahdella.
Loja Saarinen

Minna Carolina Louise ”Loja” Saarinen (o.s. Gesellius, 15. maaliskuuta 1879 Helsinki – 4. huhtikuuta 1968 Bloomfield Hills, Michigan, Yhdysvallat) oli suomalainen kuvanveistäjä ja tekstiilitaiteilija. Elämäntyönsä Loja Saarinen teki Yhdysvalloissa Michiganissa Cranbrookin akatemiassa, jonka kampusalueen pääsuunnittelijoita ja Taideakatemian ensimmäinen johtaja hänen miehensä arkkitehti Eliel Saarinen oli. Loja Gesellius oli liikemies Herman Otto Geselliuksen (1839–1902) ja Emilie Augusta o.s. Struckmannin (1849–1903) tytär ja Eliel Saarisen yhtiökumppanin arkkitehti Herman Geselliuksen sisar. Pari avioitui vuonna 1904 ja sai kaksi lasta, Eva-Liisan (myöhemmin tunnettu nimellä Pipsan Saarinen Swanson; 1905–1979) ja Eeron (1910–1961). Molemmat lapset loivat uran Yhdysvalloissa vanhempiensa jalanjäljissä, tytär sisustussuunittelijana ja poika arkkitehtinä. Taiteellisesti lahjakas Saarinen opiskeli kuvanveistoa Helsingin Taideteollisuuskeskuskoulussa lukuvuoden 1898–1899 ja piirustusta Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1899–1902
Staalo

Staalo (pohjoissaameksi stállu) on saamelaiseen muinaisuskoon liittyvä ihmistä muistuttava mutta sitä isompi pahantahtoinen olento. Uskomuksella on vanhakantaiset juuret, mutta sen etymologiasta ei ole varmuutta. Itse sana lienee myöhempää perua. Monissa tarinoissa ihminen ajautuu staalon kanssa painiin, jossa ihminen usein onnistuu voittamaan oveluudellaan. Staalot olivat rikkaita, joten monien saamelaissukujen vaurautta on selitetty tällä. Staaloja esiintyy lähinnä erilaisissa tarinoissa, joten ei ole varmuutta, uskottiinko olentoihin oikeasti. Myöhäisperinteessä ne ovat kuitenkin muuntautuneet fikteiksi, joilla peloteltiin lapsia. Staaloon liittyvä mytologia lukeutuu saamelaisen uskomusperinteen vanhakantaisimpaan osaan, joskin siihen on myöhemmin sekoittunut myös aiheeseen alun perin liittymätöntä aineistoa. Staaloperinteeseen liittyy hyvin arkaaisia, tosin hämärtyneitä, viittauksia astraalimytologiaan. Staalon sanotaan olevan kuun poika ja toisten tietojen mukaan kuun tyttären Áhčešeatnin puoliso. Uskomuksiin on myöhemmin liittynyt erilaisia kulttuuriperinteitä, ja itse sana on melko myöhäinen. Vaikka staalolla ei varsinaisesti ole skandinaavisia eikä pohjoiseuraasialaisia vastineita, Erkki Itkonen on löytänyt Siperiasta sitä muistuttavia ilkeitä metsänhenkiä
Yushun tiibetiläisten autonominen prefektuuri

Koordinaatit: 33°00′N, 97°01′E Yushun tiibetiläisten autonominen prefektuuri (tiibetiksi ཡུལ་ཤུལ་བོད་རིགས་རང་སྐྱོང་ཁུལ།, Yüxü Poirig Ranggyong Kü, kiin. 玉树藏族自治州, Yùshù Zàngzú Zìzhìzhōu) on tiibetiläisille varattu autonominen prefektuuri Kiinan Qinghain maakunnan lounaisosassa. Prefektuurin pinta-ala on 197 954 neliökilometriä ja väkiluku 378 439 (2010). Prefektuurin päähallintopaikka on Yushun kaupunki , joka sijaitsee linnuntietä noin 600 kilometriä maakunnan pääkaupunki Xiningistä lounaaseen. Piirikuntatasolla autonominen prefektuuri jaetaan yhteen piirikuntatason kaupunkiin ja viiteen piirikuntaan (numerointi kuten oheisessa kuvassa):
Flaked

Flaked on yhdysvaltalainen Netflix-alkuperäissarja, jonka pääosissa nähdään Will Arnett, joka kehitti sarjan yhdessä Sukuvika-televisiosarjan luoneen Mitch Hurwitzin kanssa. Sarja koostuu kahdeksasta 30 minuutin jaksosta, jotka julkaistiin samaan aikaan 11. maaliskuuta 2016. Sarja kertoo Chipistä (Arnett), joka yrittää pyristellä askeleen omien valheidensa edellä. Sarjan naispääosaesittäjänä nähdään Ruth Kearney, joka esittää London nimistä tarjoilijaa joka päätyy keskelle kolmiodraamaa.lähde? Flaked on saanut kriitikoilta negatiivisen puoleisia arvosteluita. Rotten Tomatoes -sivustolla Flaked on 23:n arvostelun perusteella saanut arvosanakseen 35 %. Metacriticissä arvosana on 43/100.