nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Wounded Kneen verilöyly

29. joulukuuta 1890 Wounded Knee, Etelä-Dakota Yhdysvaltojen voitto (verilöyly); lopullinen voitto intiaaneista Siouxit Yhdysvallat Iso Jalka James W. Forsyth 120 miestä230 naista ja lasta 500 miestä Vähintään 153 kuollutta50 haavoittunutta 25 kuollutta39 haavoittunutta Wounded Kneen verilöyly on taistelu, joka käytiin joulukuun lopulla 1890 Wounded Knee -joen lähellä Etelä-Dakotassa. Tuolloin Yhdysvaltain armeijan sotilaat surmasivat noin 150–300 lakota-intiaania. Tapahtuma oli Pohjois-Amerikan intiaanisotien viimeinen merkittävä taistelu. Ammuttujen intiaanien lisäksi tuntematon määrä pakoon päässeitä lakotoja paleltui kuoliaaksi. Yleisen käsityksen mukaan verilöyly alkoi vahingonlaukauksesta, kun armeijan sotilaat yrittivät ottaa pois erään lakotasoturin kivääriä. Kuolleiden intiaanien joukossa oli heidän johtajansa Iso Jalka, lakotanimeltään Si Tanka eli Täplikäs Hirvi. Lännen valloituksesta ja myös Wounded Kneen verilöylystä kertoo Dee Brownin kirja Haudatkaa sydämeni Wounded Kneehen. Yhdysvaltain kongressi teki 2. maaliskuuta 1889 päätöksen siouxeille Etelä-Dakotaan annetun suuren reservaatin jakamisesta viiteen pienempään reservaattiin. Neuvotteluja siouxien luona johti kenraali George Crook
Taavetti Laatikainen

Taavetti ”Pappa” Laatikainen (27. heinäkuuta 1886 Haukivuori – 15. huhtikuuta 1954 Mikkeli) oli suomalainen jääkäriupseeri, jalkaväenkenraali ja Mannerheim-ristin ritari numero 17. Taavetti Laatikaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Taneli Laatikainen ja Ulla Tarkiainen. Taavetti vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Julia Grönroosin kanssa. Laatikainen kirjoitti ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta vuonna 1906 ja liittyi Hämäläis-Osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan historiallis-kielitieteellisellä osastolla vuosina 1906–1911 ja suoritti filosofian kandidaatti-tutkinnon vuonna 1911. Laatikainen auskultoi syyslukukauden vuonna 1911 ja 1913 Helsingin Suomalaisessa Normaalilyseossa ja toimi nuorempana lehtorina Porin klassillisessa lyseossa 1. tammikuuta 1912 – 31. toukokuuta 1913 välisen ajan. Laatikainen kävi Sotakorkeakoulun komentajakurssin vuonna 1927 ja teki opintomatkan Ruotsin sotakouluihin vuonna 1928 sekä suoritti Taistelukoulun orientoivan kurssin vuonna 1928. Sotakorkeakoulun yleisen osaston hän suoritti vuosina 1931–1932
El Salvadorin sisällissota

1979–1992 El Salvador Chapultepecin rauhansopimukset El Salvadorin sotilashallitusTukijat: Yhdysvallat Chile Argentiina Israel Taiwan Guatemala Frente Farabundo Martí para la Liberación NacionalTukijat: Kuuba Nicaragua Roberto D'AubuissonÁlvaro MagañaJosé Guillermo GarcíaJosé Napoleón DuarteCarlos Eugenio Vides CasanovaAlfredo Cristiani Schafik HandalJoaquín VillalobosCayetano CarpioSalvador Sánchez Cerén 9 850 (1980)39 000–51 150 (1985)63 000–70 000 (1992) 12 000–15 000 (1984)6 000–15 000 (1985)8 000–10 000 (1992) 7 000 kuollutta 20 000 El Salvadorin sisällissota oli El Salvadorissa vuodesta 1979 vuoteen 1992 jatkunut konflikti, jossa vasemmistolaiset sissit taistelivat kaataakseen Yhdysvaltojen tukeman sotilasdiktatuurin ja myöhemmät epädemokraattisiksi katsotut siviilihallitukset. Sota päättyi ratkaisemattomana kylmän sodan päättyessä. Nicaraguan vuoden 1979 sandinistivallankumouksesta herätteen saanut pienten ryhmien hallituksen vastainen sissisota laajeni vuoden 1980 aikana täysimittaiseksi konfliktiksi. Maan arkkipiispan Óscar Romeron murha 24. maaliskuuta 1980 radikalisoi Salvadorin poliittista ilmapiiriä entisestään. Samaan aikaan äärioikeistolaisten kuolemanpartioiden terrori siviiliväestön keskuudessa lisääntyi. Vuoden lopussa vasemmistolaiset sissiliikkeet yhdistyivät Farabundo Martín Kansallisen vapautuksen rintamaksi FMLN:ksi (Frente Farabundo Martí de Liberación Nacional). Ne käynnistivät joulukuussa "lopullisen hyökkäyksen", josta alkoi 11 vuotta kestäneen sisällissodan aktiivinen vaihe. FMLN valtasi nopeasti alueita El Salvadorin harvaan asutulla maaseudulla, muttei kyennyt saamaan haltuunsa suuria asutuskeskuksia. Heikkotasoinen armeija turvautui laajaan terroriin ja amerikkalaisten tarjoamaan lentokalustoon käyttäen monia Vietnamin sodassa tehokkaiksi havaittuja kemiallisia aseita kuten napalmia. Sota juuttui alkuvaiheen jälkeen asemasodaksi. Sissit eivät kyenneet laajentamaan valtaamiaan "turva-alueita", eikä armeija toisaalta pystynyt ajamaan sissejä niiltä pois
Janne Heimonen

Janne Heimonen, taiteilijanimeltään Jay Slammer (s. 13. elokuuta 1983 Tampere) on Negative-yhtyeen rumpali. Hän on yksi yhtyeen perustajajäsenistä ja on ollut yhtyeessä mukana 1997 alkaen.lähde? Taiteilijanimi Jay on väännetty etunimestä Janne, Slammer tulee miehen suosikkidrinkistälähde? Tequila Slammerista.
Tapio Ilomäki

Juho Tapio Ilomäki (21. huhtikuuta 1904 Koski Hl (nyk. Hämeenkoski) – 25. heinäkuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen elokuvamusiikin säveltäjä. Hän sävelsi 25-vuotisen uransa aikana musiikkia Suomi-Filmille, Suomen Filmiteollisuudelle, Jäger-Filmille, Fenno-Filmille ja Fennadalle. Ilomäki sävelsi musiikkia muun muassa elokuviin Sano se suomeksi (1931, ensimmäinen suomalainen äänielokuva), Tukkipojan morsian (1931), Tukkijoella (1937), Isoviha (1939), Houkutuslintu (1946), Noita palaa elämään (1952) ja Putkinotko (1954). Ilomäki toimi lisäksi muun muassa kapellimestarina, orkesterinjohtajana, käsikirjoittajana, leikkaajana ja studiopäällikkönä. Ilomäki oli vuonna 1954 perustamassa Suomen Elokuvasäveltäjäin yhdistystä, joka tunnetaan nykyään nimellä Suomen Musiikintekijät. Ilomäki käytti toisinaan salanimeä Jussi Mäki. Ilomäki teki vuosina 1952–1953 yhteistyötä laulaja ja lauluntekijä Veikko Lavin kanssa. Ilomäki sävelsi muutamia Lavin lauluja ja hänen yhtyeensä säesti Lavia tämän levytyksissä. Suomen Äänitearkiston tietokanta mainitsee 32 Ilomäen sävellystä
Michael Corleone

Michael Corleone on kuvitteellinen hahmo Mario Puzon romaaneissa Kummisetä ja Sisilialainen sekä Francis Ford Coppolan ohjaamassa Kummisetä-elokuvatrilogiassa. Elokuvissa hahmoa näyttelee Al Pacino, joka oli suorituksestaan kahdesti ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi. Vuonna 1920 syntynyt Michael on Vito Corleonen ja tämän vaimon Carmellan nuorin poika. Hänellä on kaksi vanhempaa veljeä, Santino ”Sonny” Corleone ja Frederico ”Fredo” Corleone sekä nuorempi sisar Constanzia ”Connie” Corleone. Perheen consigliere Tom Hagen on Michaelin epävirallinen adoptioveli. Päinvastoin kuin veljensä, Michael ei tahdo olla tekemisissä Corleonen perheen liiketoimien kanssa vaan haaveilee rehellisestä, amerikkalaisemmasta elämästä. Myöskään Vito ei tahdo Michaelin olevan tekemisissä mafian kanssa, vaan hän tahtoisi suosikkipoikansa ryhtyvän politiikkaan. Kun Yhdysvallat liittyy mukaan toiseen maailmansotaan vuonna 1941, Michael lopettaa opintonsa Dartmouth Collegessa ja sen sijaan värväytyy merijalkaväkeen ja päätyy taistelemaan Tyynenmeren sodassa. Michael ylennetään kapteeniksi ja hänet palkitaan urheudesta Navy Cross -kunniamerkillä. Vuonna 1944 hänen kuvansa painetaan Life-lehteen hänen urheudestaan kertovan kuva-asetelman kera. Hänet vapautetaan ennenaikaisesti vuonna 1945 toipumaan työkyvyttömäksi tekevän vamman vuoksi. Michaelin tietämättä hänen isänsä oli järjestänyt vapautuksen
Connie Corleone

Constanzia ”Connie” Corleone-Rizzi on kuvitteellinen hahmo Mario Puzon menestysromaanissa Kummisetä ja Francis Ford Coppolan ohjaamassa elokuvatrilogiassa, joka kertoo tarinan italialaisamerikkalaisesta rikollisperheestä. Connie on perheen päämiehen Vito Corleonen ainoa tytär. Elokuvissa Corleonen osan näyttelee Talia Shire, joka on myös ohjaajan Coppolan sisar ja kolmannessa elokuvassa Connien veljentytärtä Marya näytelleen Sofia Coppolan täti. Connie Corleone on perheen kuopus ja menee naimisiin Carlo Rizzin kanssa. Carlo työskentelee perheen hyväksi sangen vähäpätöisessä asemassa, ja kohtelee vaimoaan huonosti. Connie, joka on tottunut vanhimman veljensä Sonnyn suojelukseen, kertoo pahemman riidan jälkeen Carlon käytöksestä. Tämä saa äkkipikaisen ja väkivaltaisen Sonnyn pois tolaltaan ja hän pahoinpitelee pahasti Carlon ja käskee jättää Connien rauhaan. Mafiasodan alettua Vito Corleonen murhayrityksen jälkeen 1946, Carlo auttaa kostoksi perheen vihollisia. Sopivalla hetkellä hän pahoinpitelee jälleen Connien tietäen tämän soittavan veljelleen. Sonnyn matkareitille järjestetään väijytys, jossa hänet murhataan konepistooleilla. Michael Corleonen tehdessä isänsä kuoleman jälkeen tilit selviksi muiden perheiden kanssa, Clemenza tappaa Carlon vuonna 1955 kuristamalla. Connie oli aikanaan saanut Michaelilta lupauksen säästää Carlon hengen, eikä hän leppynyt veljelleen pitkään aikaan
Legitimiteetti

Legitimiteetti on yksinkertaisimmillaan järjestelmän hyväksymisenarvoisuutta kansalaisten silmissä. Tässä tapauksessa legitiimi järjestelmä ei perustu pakkoon, vaan kansalaisten velvollisuudentuntoon järjestelmää ja sen sääntöjä kohtaan. Käsitettä käytetään politiikan tutkimuksessa ja oikeusfilosofiassa. Sitä tutkitaan tavallisesti suhteessa poliittisen järjestelmän tai muun yhteiskunnallisen instituution toimintaan. Legitimiteetti voidaan nähdä kansalaisten tosiasiallisena hyväksyntänä järjestelmää kohtaan. Tällaista legitimiteettikäsitystä kutsutaan empiiriseksi. Muiden muassa Max Weberin ja Niklas Luhmannin legitimiteettikäsitykset pohjautuvat empiiriseen näkemykseen legitimiteetistä. Legitimiteetti voidaan nähdä myös normatiivisesta näkökulmasta. Tällöin järjestelmän legitimiteetti edellyttää järjestelmän laillisuutta eli legaalisuutta. Tästä lähtökohdasta käsin katsottuna legitiiminä on pidettävä lainmukaista järjestelmää. Normatiivista näkökulmaa ovat edustaneet muiden muassa Jean-Jacques Rousseau, Immanuel Kant ja Jürgen Habermas. Välittävän kannan mukaan legitimiteetti edellyttää kumpaakin: sekä tosiasiallista hyväksyntää että normatiivista lainmukaisuutta
Fredo Corleone

Frederico ”Fredo” Corleone on kuvitteellinen hahmo, joka esiintyy Mario Puzon menestysromaanissa Kummisetä ja Francis Ford Coppolan ohjaamassa Kummisetä-trilogiassa, joka kertoo italialaisamerikkalaisen rikollisperheen tarinan. Fredo on perheen päämiehen Vito Corleonen keskimmäinen poika. Elokuvissa Fredo Corleonen osan näyttelee John Cazale. Fredo Corleone on perheen lapsista herkin, joka väkivaltaisessa ympäristössään ei löydä omaa paikkaansa. Lopulta hänelle löytyy tehtävä perheen aloittaessa liiketoiminnat hotelli- ja viihdealalla Las Vegasissa 1950-luvun alussa. Fredon taidot eivät kuitenkaan riitä ja hän keskittyy enemmän juhlimiseen, jolloin varsinaiseksi johtajaksi nousee Moe Greene. Moe tapetaan, ja Michael Corleone siirtyy isänsä tilalle perheen johtoonselvennä. Fredo menee naimisiin entisen elokuvatähden kanssa mutta ei pysty tasavertaiseen suhteeseen. Michaelin pojan ehtoollisjuhlassa Fredo joutuu vaimonsa nöyryyttämäksi, jolloin Michaelin on puututtava tilanteeseen. Fredo pettää Michaelin antamalla Hyman Rothille tietoja hänestä. Michaelin tajuttua Fredon osallisuuden murhayritykseensä, hän eristää ensin tämän perheen kaikista toimista ja lopulta äitinsä kuoltua tapattaa veljensä, kun tämä on kalastamassa.
Jorma Gallen-Kallela

Kaius Jorma Gallen-Kallela (22. marraskuuta 1898 Ruovesi – 30. marraskuuta tai 1. joulukuuta 1939 Uusikirkko, Lempiälä) oli suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko. Gallen-Kallelan vanhemmat olivat Akseli Gallen-Kallela ja Mary Gallen-Kallela (o.s. Slöör). Hän aloitti taideopintonsa isänsä johdolla. Ulkomailla Gallen-Kallela opiskeli taidetta Argentiinassa, Tanskassa, Ranskassa ja Itävallassa. Gallen-Kallelan tunnetuin taiteellinen työ liittyy Kansallismuseon freskoihin, joiden maalaamisessa hän avusti isäänsä. Lisäksi Gallen-Kallela avusti isäänsä Suur-Kalevalan kuvittamisessa. Gallen-Kallela myös maalasi uudestaan Juseliuksen mausoleumin tuhoutuneet freskot isänsä luonnosten perusteella
Kay Adams

Kay Adams on kuvitteellinen hahmo Mario Puzon menestysromaanissa Kummisetä ja Francis Ford Coppolan ohjaamassa elokuvatrilogiassa, joka kertoo italialaisamerikkalaisen rikollisperheen tarinan. Kay on Michael Corleonen vaimo. Elokuvissa Adamsin osan näyttelee Diane Keaton. Kay Adams alkaa seurustella sodasta palanneen Michaelin kanssa vuonna 1945. Hän pääsee tutustumaan Corleonen perheeseen ja italialaiseen perinteeseen Connie Corleonen häissä. Michael ei suoraan kerro perheen oikeata taustaa, ja suurimman vaikutuksen tekee kuuluisan laulajan Johnny Fontanen esiintyminen morsiusparille. Vaikutusta lisää tieto, että Johnny on Michaelin isän, Vito Corleonen kummipoika. Muutaman kuukauden kuluttua nuoret päättävät menevänsä naimisiin, kun Kummisetä-määritelmän ero kulttuurien välillä alkaa selvitä Kaylle. Vito Corleonea ammutaan, ja lehdissä kerrotaan seikkaperäisesti Corleonen perheen historiaa. Michael lähtee katsomaan isäänsä ja päättää pitää Kayn tiedotusvälineiden ulottumattomissa. Kay saa vieraakseen kaksi poliisietsivää, jotka haluavat kuulustella häntä suhteestaan Michaeliin, jota epäillään New Yorkin poliisikapteenin murhasta. Kay ei usko sanaakaan, mutta kuulee kauhukseen poliisin tietävän kaiken heidän seurustelustaan
Kanarianhemppo

Elinvoimainen  Serinus canaria(Linnaeus, 1758) Kanarianhemppo Wikispeciesissä Kanarianhemppo Commonsissa Kanarianhemppo (Serinus canaria) on keltahemppojen sukuun kuuluva varpuslintu. Nimensä mukaisesti se on kotoisin Kanariansaarilta, joilla se on luonnonvaraisena melko yleinen. Kanarianhempolla ei ole alalajeja. Ulkomuodoissa on vain vähäisiä eroja riippuen siitä, miltä saarelta lintu on peräisin. Lajin status on ollut epävarma ja aiemmin sitä on pidetty keltahempon alalajina. 1400-luvulla Kanariansaarille saapuneet espanjalaiset valloittajat löysivät kanarianhempon, ja munkit kasvattivat ja myivät niitä ulkomaille. Kanarianhemposta on jalostettu kaikki kanarialinnuiksi kutsutut kesyrodut. Rodut voidaan jakaa kolmeen ryhmään: laulukanarioihin, muotokanarioihin ja värikanarioihin. Häkkilintuna kanarialinnun pituus voi vaihdella huomattavasti, roduittain 10–20 cm. Lemmikkinä kanarialintua ei yleensä kesytetä kuten papukaijoja. Sen valtti on kaunis lauluääni. Pääasiassa vain koiras laulaa, mutta naaraskin saattaa toisinaan vähän luritella
Viktor Tihonov

Viktor Vasiljevitš Tihonov (ven. Виктор Васильевич Тихонов; 4. kesäkuuta 1930 Moskova, Neuvostoliitto – 24. marraskuuta 2014 Moskova, Venäjä) oli venäläinen jääkiekkovalmentaja ja yksi kaikkien aikojen menestyneimmistä valmentajista. Hän valmensi Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkuetta sen menestysvuosina. Tihonov pelasi itse jääkiekkoa puolustajana Moskovan Dynamossa ja Samaran TsSK VVS:ssä Neuvostoliiton mestaruussarjassa vuosina 1949–1963. Tihonov pelasi kaksi maaottelua Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkueessa vuonna 1956. Tihonovin valmennusura alkoi 1964 Moskovan Dynamon kakkosvalmentajana. Ensimmäinen seura päävalmentajana oli Riian Dynamo. Parhaiten hänet muistetaan Moskovan TsSKA:n valmentajana, jona hän aloitti 1977. Etenkin juuri Tihonovin ollessa valmentajana TsSKA:sta tuli käytännössä Neuvostoliiton maajoukkue, johon haalittiin parhaat pelaajat muista seuroista. Tihonov tunnettiin autoritäärisestä valmennustyylistään
Carmella Corleone

Carmella Corleone on kuvitteellinen hahmo Mario Puzon menestysromaanissa Kummisetä ja Francis Ford Coppolan ohjaamissa elokuvissa Kummisetä ja Kummisetä osa II. Carmella italialaisamerikkalaisen rikollisperheen kantaäiti. Elokuvassa Carmellan osaa näyttelee Morgana King. Carmella saapuu 16-vuotiaana Sisiliasta ja avioituu Vito Corleonen kanssa. Hän on etevä keittäjä ja hyvä talousihminen, joka tarjoaa rauhallisen kodin miehelleen, joka etenee New Yorkissa merkittävimmän rikollisperheen päämieheksi. Hän on helposti lähestyttävä ja toimii tavallisten ihmisten huolten kuuntelijana, sillä ihmiset tietävät hänen sanansa painavan Kummisedän päätöksissä.
Tom Hagen

Tom Hagen (1910–1972) on kuvitteellinen hahmo Mario Puzon menestysromaanissa Kummisetä ja Francis Ford Coppolan ohjaamissa elokuvissa Kummisetä ja Kummisetä osa II. Elokuvassa Hagenin osaa näyttelee Robert Duvall. Hagen on italialaisamerikkalaisen rikollisperheen asianajaja. Kummisetä Vito Corleonen vanhin poika Sonny Corleone tapaa 12-vuotiaan, asunnottoman Tomin ja vie tämän kotiinsa. Hagen otetaan epävirallisesti perheen jäseneksi. Hän kouluttautuu lakimieheksi ja palvelee Corleonen perhettä ensin lakimiehenä ja sitten consiglierinä, Donin lähimpänä apulaisena. Työssään hän joutuu olemaan tekemisissä sekä viranomaisten lahjonnassa että rikoksien tekemisessä. Laulaja Johnny Fontanen haluaman elokuvaroolin tiellä on tuottajamoguli Jack Woltz, joka henkilökohtaisten syiden takia ei halua antaa roolia Fontanelle. Kummisetä on käskenyt tehdä ”tarjouksen, josta ei voi kieltäytyä”. Vieraillessaan Woltzin luona, Hagen huomaa tuottajan rakkauden hevosia kohtaan. Huonosti päättyneiden neuvotteluiden jälkeisenä aamuna tuottaja herää sängyssään epämiellyttävään kosteuteen, joka hänen suureksi kauhukseen on verta hänen lempihevosensa irtileikatusta päästä. Tom Hagen joutuu ylläpitämään perheen uskottavuutta Vito Corleonen haavoituttua murhayrityksessä, Sonnyn kuoltua väijytyksessä, keskimmäisen pojan Fredon saatua hermoromahduksen ja nuorimman pojan Michaelin lähdettyä maanpakoon poliisikapteenin murhasta epäiltynä
Kahden lautasen kysymys

Kahden lautasen kysymys (tunnetaan myös nimillä kahden lautasen ongelma, lautaskiista, edustuskiista ja valtaoikeuskiista) oli vuosien 1994–2009 ajan jatkunut epäselvyys Suomen edustuksesta Euroopan unionin huippukokouksissa. Pääasiallinen kysymys liittyi siihen, edustaisiko Suomea huippukokouksissa pääministeri vai presidentti. Suomen joukkotiedotusvälineiden antama nimitys viittasi hieman leikillisesti huippukokousten illallisiin: tulisiko Suomea varten kattaa pöytään yksi vai kaksi lautasta. Kiista sai alkunsa pääministeri Esko Ahon allekirjoitettua Suomen EU-jäsenyyssopimuksen Korfun huippukokouksessa vuonna 1994. Kysymys Suomen edustuksesta jäi avoimeksi, mutta asia nousi uudestaan esiin Euroopan unionia uudistaneen Lissabonin sopimuksen myötä. Silloinen Suomen hallitus tulkitsi tilannetta niin, että Eurooppa-neuvostojen eli EU:n huippukokousten, roolin muuttuessa Suomen edustuksesta tulisi vastata vain pääministeri. Asian ollessa esillä presidentti Tarja Halonen ilmoitti vastustavansa edustuskäytäntöjen muutosta. Hän perusteli kantaansa sillä, että Suomen perustuslain mukaan presidentti johtaa ulkopolitiikkaa yhteistoiminnassa valtioneuvoston kanssa. Toisaalta vuonna 2000 voimaan astuneessa perustuslaissa Euroopan unionissa käsiteltävät asiat katsotaan ensisijaisesti pääministerin hoidettavaksi Eurooppa-politiikaksi. Kiista ratkesi loppuvuodesta 2009, kun silloinen pääministeri Matti Vanhanen ja presidentti Halonen pääsivät yhteisymmärrykseen Suomen edustuksesta. Euroopan neuvostossa ja sen kokouksissa edustaa pääministeri, kun taas EU-huippukokouksten osalta osallistujat päätetään tilanteen mukaan silloin kun kutsuja on useampi kuin yksi.
Changi

Changi (kiinaksi 樟宜, tamiliksi சாங்கி) on Singaporen kaupunkivaltion itäisin osa. Alueella sijaitsevat sekä Changin kansainvälinen lentoasema, joka aloitti toimintansa vuonna 1981. Lisäksi siellä on vankila, jossa toimeenpannaan hirttämällä maassa langetetut kuolemanrangaistukset.
Kenttärata

Kenttärata on sotilaskäyttöön rakennettu, useimmiten väliaikainen, kevytrakenteinen ja kapearaiteinen rautatie. Kenttäradan tarkoituksena on helpottaa sotahuollon kuljetuksia muun rataverkon ja rintaman välillä, sekä juoksuhaudoissa. Rautateitä on käytetty sodassa jo esimerkiksi vuosina 1861-1865 käydyssä Yhdysvaltojen sisällissodassa, mutta koska varsinaisten rautateiden rakentaminen oli hidasta ja niihin liittyvät suuret rakennukset houkuttelivat vihollista, ne yleensä päätyivät tykinkantaman ulottumattomiin. Ensimmäisessä maailmansodassa 1910-luvulla sodan molemmat pääosapuolet olivat ottaneet käyttöönsä kapearaiteisia kenttäratoja helpottaakseen ja nopeuttaakseen esimerkiksi ammuksien, sekä haavoittuneiden kuljetuksia. Kapearaiteiset kenttäradat olivat nopeasti rakennettavissa ja muuteltavissa, joka mahdollisti niiden käytön myös juoksuhaudoissa. Hyrynsalmen-Kuusamon kenttärata oli Natsi-Saksan vuosina 1942-1944 rakennuttama 178 km:n mittainen kenttärata. Rata alkoi keskeneräisen Taivalkosken-Ämmänsaaren radan päätteenä sillä hetkellä olleelta Hyrynsalmen rautatieasemalta ja jatkui lähelle Kuusamon nykyistä keskustaa. Vuonna 1944 avatun radan rakensivat saksalaiset kuritusvangit ja venäläiset sotavangit. Saksalaiset räjäyttivät sen vielä samana vuonna. Ylä-Syvärin kenttärata oli suomalaisten vuosina 1942-1944 rakennuttama 71,6 km:n mittainen kenttärata. Rata alkoi Muurmannin radan varrella olleelta Pajusuon liikennepaikalta ja kulki Jyvenjoen kautta lähelle Äänisen rantaa. Jyvenjoelta oli myös erillinen sivuraide Syvärin rantaan
Vaihekulma

Vaihekulman avulla kuvataan sinimuotoisten signaalien (usein virran tai jännitteen) keskinäisiä vaihe-eroja. Vaihekulman yksiköitä ovat radiaani ja aste. Jännitteen tapauksessa käytetään kaavaa missä 𝑢^ on jännitteen huippuarvo, 𝜔=2𝜋𝑓 on kulmataajuus, 𝑡 on aika ja 𝜙 on vaihekulma. Esimerkiksi, jos kondensaattoriin syötetään virtaa, jonka yhtälö on 𝑖𝑐=𝑖^𝑐sin⁡(𝜔𝑡), kondensaattorin yli muodostuu jännite, jonka aikariippuvuus on eli jännite on 90 astetta virtaa jäljessä. Jännitteen ja virran välinen vaihekulma riippuu kuorman impedanssista ja sen takia loistehon ja pätötehon suhteet vaihtelevat erilaisilla kuormilla. Puhtaasti resistiivisellä kuormalla jännitteen ja virran välillä ei ole vaihe-eroa.
José Froilán González

José Froilán González (5. lokakuuta 1922 Arrecifes, Argentiina – 15. kesäkuuta 2013 Buenos Aires, Argentiina) oli argentiinalainen autourheilija, joka kilpaili Formula 1 -luokassa vuosina 1950–1957 ja 1960. González osallistui Le Mansin 24 tunnin ajoihin vuosina 1950–1951 ja 1953–1954, joista voitti vuoden 1954 kilpailun yhdessä ranskalaisen Maurice Trintignantin kanssa. Hänen lempinimensä oli "Pampas Bull" eli Pampan härkä perustuen hänen rotevaan fyysiseen olemukseensa. González oli yksi sadoista ensimmäisistä kilpailijoista, jotka osallistuivat Formula 1:n MM-sarjaan heti sen ensimmäisenä vuonna (1950). Ensimmäinen osakilpailu, jossa hänet nähtiin mukana, oli Monacon Grand Prix 1950. González lähti kolmannesta ruudusta ja vältti edeltä lähteneen Giuseppe Farinan aiheuttaman lähtökolarin. Paalupaikalta lähtenyt Juan Manuel Fangio pääsi karkuun, mutta González yritti kaikin tavoin saavuttaa häntä. Auton polttoainetankin kansi vaurioitui kilpailun alussa, mikä aiheutti polttoaineen roiskumisen ja sen leimahtamisen ohjaamossa, minkä seurauksena kisa päättyi hänen osaltaan ulosajoon. Fangio ajoi kisassa ylivoimaiseen voittoon. Toinen yritys tapahtui Ranskan GP:ssä samana vuonna
Lucy Mancini

Lucy Mancini on kuvitteellinen hahmo Mario Puzon romaanissa Kummisetä ja Francis Ford Coppolan ohjaamassa samannimisessä elokuvassa, joka kertoo italialaisamerikkalaisen rikollisperheen tarinan. Lucy on Sonny Corleonen tyttöystävä. Elokuvissa Lucyn osan näyttelee Jeannie Linero. Vinnien isä Sonny oli tunnettu naistenmies, joka aloittaa seurustelun Lucy Mancinin kanssa vuonna 1945. Vaikka Sonny pitää huolta vaimostaan, hän tapaa Lucya ainakin kerran viikossa Lucyn asunnossa. Sonnyn saadessa surmansa mafiasodassa vuonna 1946, Lucy yrittää itsemurhaa. Romaanissa hän rakastuu tohtori Jules Segaliin pari vuotta Sonnyn kuoleman jälkeen, mutta elokuvassa Kummisetä osa III esiintyy Lucyn ja Sonnyn poika Vincent Mancini-Corleone, josta tulee 1970-luvulla Corleonen perheen uusi Kummisetä.