nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Astérix (satelliitti)

Astérix-satelliitti on Ranskan ensimmäinen satelliitti. Se laukaistiin ranskalaisella Diamant-kantoraketilla 26. marraskuuta 1965 Hammaguirin sotilastukikohdasta, Algeriasta. Tämä CNESin kehittämän satelliitin tunnus oli A1 ja se nimettiin Astérixiksi. Täten Ranskasta tuli kolmas ns. avaruusmaa, joksi lasketaan maa, joka on laukaissut oman avaruusaluksen omalla kantoraketilla. A1-satelliitin toiminta lakkasi samana päivänä, jona se laukaistiin. Kyseessä oli 1990-luvun lopulla muodostetun määritelmän mukaan mikrosatelliitti, koska sen paino oli alle 100 kg. Lempinimen Astérix satelliitti sai sarjakuvahahmo Asterixilta. Sarjakuvan käsikirjoittaja René Goscinny kiitti Ranskan pääministeriä moisesta kunniasta sillä seurauksella että asiasta tietämätön pääministeri moitti satelliitin rakentajia nimestä koska "satelliitti on aivan liian vakava asia nimettäväksi sarjakuvahahmon mukaan". Italia oli aiemmin laukaissut satelliitin San Marcon laukaisukeskuksestaan (porauslauttamainen laukaisukeskus Kenian rannikoilla), mutta Italia käytti NASAn Scout-kantorakettia. Sinänsä Eurooppa oli laukaissut vuodesta 1957 alkaen useita satelliitteja, mutta Neuvostoliiton tuloksia ei tuolloin laskettu Euroopan saldoon
Plaza Hotel

Plaza Hotel on New Yorkissa, Viidennen avenuen ja eteläisen Central Parkin kulmalla sijaitseva kuuluisa, ylellinen 19-kerroksinen hotelli. Se avattiin 1. lokakuuta 1907. Hotelli on kuuluisuuksien suosima, ja se on toiminut kuvauspaikkana monessa elokuvassa. Vuonna 1969 New Yorkin kaupungin maamerkkikomissio antoi sille maamerkin aseman. Plaza Hotelin rakennuttivat Bernhard Beinecke, Fred Sterry ja Harry S. Black tontille, aiemman, noin 15 vuotta vanhan samannimisen hotellin tilalle. Rakennustyöt kestivät kaksi vuotta ja maksoivat silloisessa rahassa 12 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Rakennuksen ulko- ja sisätilojen suunnittelussa otettiin mallia ranskalaisista palatseista, ja pääsuunnittelijana toimi Henry Janeway Hardenbergh. Hotellista haluttiin tehdä maailman hienostunein, ja sinne tilattiin muun muassa 1 650 kristallikruunua. Plaza Hotel majoitti alkuun ensisijaisesti lähinnä varakkaita yhdysvaltalaisia. Huomattavan ja tunnetun yhdysvaltalaisen Vanderbiltin suvun edustajat herra ja rouva Alfred Gwynne Vanderbilt olivat ensimmäisiä, jotka kirjautuvat sisään hotelliin
Keskiajan lämmin kausi

Keskiajan lämmin kausi (tai keskiajan lämpökausi, keskiajan ilmasto-optimi) oli keskiajalla noin vuosien 600–1400 välillä ainakin Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa vallinnut verraten lämmin ajanjakso. Lämpökauden olemassaolo on todettu geologisesta ja historiallisesta aineistosta. Kauden keskilämpötilaa on kuitenkin vaikea arvioida tarkkaan. On arveltu, että Euroopan lämpötilat olivat silloin 1–2 astetta korkeammat kuin 1900-luvun alussa. Jotkin todisteet tukevat sitä käsitystä, että lämmin ilmastojakso ei koskenut vain pohjoista pallonpuoliskoa, vaan että se oli maailmanlaajuinen. Tähän viittaa esimerkiksi australialaisesta tippukiviluolasta löydetty happi-isotooppiaineisto. Keskiajan lämpökausi vallitsi eri puolilla pohjoista pallonpuoliskoa hiukan eri aikoina. Jääkairausaineiston perusteella Grönlannissa kausi alkoi jo noin vuonna 600, ja lämpömaksimi saavutettiin siellä noin vuonna 1000. Keski-Euroopassa ja Länsi-Atlantin Bermudalla kauden on ajoitettu vallinneen vuosina 800–1350. Venäjän Euroopan-puoleisissa osissa ilmasto oli lämpimimmillään noin vuosina 950–1200. Muualla Euroopassa lämpimintä oli etenkin vuosina 1150–1300 sekä sitä ennen noin vuonna 900. Uralin alueella ei selviä merkkejä keskiajan lämpövaiheesta ole havaittu
Winona Ryder

Parhaan naissivuosan Golden Globe1993 Viattomuuden aika Winona Ryder (oik. Winona Laura Horowitz; s. 29. lokakuuta 1971 Winona, Minnesota) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet on palkittu Golden Globella, jonka lisäksi hän on saanut kaksi Oscar-ehdokkuutta. Ryder teki läpimurtoroolinsa elokuvassa Beetlejuice vuonna 1988. Hän tuli suurelle yleisölle tutuksi 1990-luvun vaihteessa, jolloin hän näytteli elokuvissa Äitini on merenneito (1990), Saksikäsi Edward (1990) ja Bram Stokerin Dracula (1992). Ryder voitti Golden Globen parhaasta naissivuosasta elokuvassa Viattomuuden aika vuonna 1993. Hän sai tästä roolista myös ensimmäisen Oscar-ehdokkuutensa. Toinen ehdokkuus tuli seuraavana vuonna elokuvasta Pikku naisia, jossa Ryder näytteli Jo Marchia. Ryderin 1990-luvun jälkipuoliskon menestyselokuvia ovat muun muassa Alien – ylösnousemus (1997) ja Vuosi nuoruudestani (1999), jossa hän oli myös vastaavana tuottajana. Vuodesta 2016 alkaen Ryder on näytellyt Netflixin jännityssarjassa Stranger Things
Sublimaatio

Sublimaatio (lat. sub 'alla' + limen 'kynnys') eli jalostuminen (myös ylevöityminen) on psykologian ja erityisesti psykoanalyysin käsite. Sublimaatiolla tarkoitetaan vietin purkamista henkisen työn avulla: kielletyiksi koetut viettiyllykkeet muuntuvat sellaisiksi, että ne pääsevät tyydyttymään sosiaalisesti hyväksyttävällä tavalla. Käsite liittyy erityisesti Sigmund Freudin varhaiseen ajatteluun; hän piti kulttuuria ja taidetta vietin jalostumina. Sublimaatiossa voidaan erottaa seuraavat vaiheet: Sublimaatio on tiedostumatonta, ja Anna Freud liitti sen puolustusmekanismien joukkoon. Sublimaatio edellyttää psyykkistä symbolitoimintoa, ja egon kehitys edellyttää sublimaatiota. Sublimaatio voi kohdistua vain niin sanottuihin esigenitaalisiin vietteihin. Nykyään psykoanalyysissa sovelletaan mieluummin sitomisen (saks. Bändigung) käsitettä.
Jakokulma

Jakokulma on matemaattinen menetelmä, jolla voidaan jakaa kokonais- tai reaaliluku toisella kokonais- tai reaaliluvulla. Samankaltaista menetelmää eli algoritmia käytetään, kun jaetaan polynomeja keskenään. Suomessa ei jakokulman opettaminen ole ollut pakollista vuoden 2014 jälkeen. Jakokulmasta on eri maissa ja eri aikoina ollut käytössä useita erilaisia muotoiluja, joissa eroavat toisistaan siinä, mihin kohtaan jaettava, jakaja ja osamäärä merkitään. Periaate, jolla jakolasku suoritetaan, on kuitenkin kaikissa versioissa sama. Seuraavassa käytetään ns. amerikkalaista eli angloamerikkalaista jakokulmaa, jota 1970-luvulta lähtien on Suomenkin kouluissa käytetty. Tämän algoritmin kehitti Briggsin logaritmistakin tunnettu Henry Briggs vuoden 1600 tienoilla. Siinä esimerkiksi osamäärä 900 jaettuna 4 on 225 merkitään näin: Muita muotoiluja käsitellään lyhyesti jäljempänä kappaleessa Muita merkintätapoja. Algoritmin muistisääntöjä ovat esimerkiksi: "jaa, kerro, vähennä, luku alas pudota, alusta taas aloita" ja "jaa, kerro, vähennä, pudota". 1. Jaa – etsitään jakajan (4) suurin monikerta, joka on pienempi kuin jaettavan ensimmäinen numero (9)
Johann Mühlegg

Johann Mühlegg (s. 8. marraskuuta 1970 Marktoberdorf, Länsi-Saksa) on entinen maastohiihtäjä. Hän on alkujaan saksalainen, mutta edusti vuodesta 1999 lähtien Espanjaa. Hänen uransa päättyi doping-käryyn 2002 Salt Lake Cityn olympialaisissa. Mühlegg kilpaili Saksan joukkueessa 1992, 1994 ja 1998 olympialaisissa sijoittuen sijoille 4–31. Hänellä oli Saksan liiton johdon kanssa pitkäaikaisia erimielisyyksiä, joiden seurauksena hän vuonna 1998 vaihtoi kansalaisuuttaan. Vuonna 1999 hän voitti Espanjan väreissä kilpaillessaan ensimmäisen maailmancupin osakilpailunsa ja koko maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 1999–2000. 2001 Lahden MM-hiihdoissa Mühlegg saavutti 50 kilometrin vapaan tyylin kilpailusta kultaa ja takaa-ajossa hän nousi hopealle, kun Jari Isometsä diskattiin doping-rikkeen takia. Kyseessä ovat Espanjan historian ainoat hiihdon MM-kisoista voittamat mitalit. Vuoden kuluttua Salt Lake Cityn olympialaisissa Mühleggin voittoisat otteet jatkuivat, kun hän hiihti voittoon 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa, takaa-ajossa sekä 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa. Päätösmatkan, 50 kilometrin kilpailun jälkeen, hänen ilmoitettiin jääneen doping-testissä kiinni kielletyn darbepoetiini-hormonin käytöstä
Zeeland

Zeeland on provinssi Alankomaissa. Se koostuu pääasiassa saarista, jotka ovat osaksi merenpinnan alapuolella ja jotka on suojattu valleilla. Vuonna 2010 provinssin alueella asui 381 409 asukasta, ja sen pinta-ala on 1 788 neliökilometriä. Jokisuistona ja muutenkin sijaintinsa vuoksi maakunta on hyvin altis tulville. Vuoden 1953 tulvien jälkeen Zeelandissa aloitettiin laaja patohanke Deltawerken. Uusi-Seelanti on saanut nimensä Zeelandin maakunnan mukaan.
Toivo Särkkä

Parhaan lyhytelokuvan Jussi (1948) Parhaan ohjauksen Jussi (1950) Parhaan tuottajan Jussi (1955), (1956) Toivo Jalmari ”T. J.” Särkkä, "maisteri Särkkä", (alk. Toivo Hjalmar Silén; 20. marraskuuta 1890 Mikkeli – 9. helmikuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen elokuvatuottaja ja -ohjaaja. Hän oli Suomen Filmiteollisuus -yhtiön toimitusjohtaja. Tunnetuimpia Särkän ohjaamia elokuvia ovat muun muassa Suomisen perhe, Helmikuun manifesti, Kulkurin valssi, Vaivaisukon morsian, Nuoruus sumussa, Katupeilin takana, Hilja – maitotyttö, Juha, Kuu on vaarallinen ja Ihana seikkailu. Juha oli ensimmäinen suomalainen kokoillan värielokuva, ja se oli CinemaScope- eli laajakangasmenetelmällä kuvattu. Särkkä kirjoitti ylioppilaaksi 1911 ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon pääaineenaan venäjän kieli vuonna 1914. Hän aloitti jatko-opinnot oikeustieteellisessä tiedekunnassa, mutta jätti ne kesken. Hänet promovoitiin maisteriksi itsenäisessä Suomessa 1919
Santa Catarina

Santa Catarina on osavaltio Brasilian eteläosassa. Sen pääkaupunki on Florianópolis, joka sijaitsee Santa Catarinan saarella. Osavaltion suurin kaupunki on kuitenkin Joinville. Santa Catarinan naapuriosavaltiot ovat Rio Grande do Sul ja Paraná. Osavaltiolla on yhteistä rajaa myös Argentiinan kanssa. Santa Catarinassa on arviolta 6 910 553 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 95 703 neliökilometriä. Santa Catarina on jaettu väestönlaskentaa ja tilastointia varten kuuteen suuralueeseen: Grande Florianópolis, Norte Catarinense, Oeste Catarinense, Serrana, Sul Catarinense ja Vale do Itajaí. Hallinnollisesti osavaltio jakautuu 20 ala-alueeseen jotka jakautuvat edelleen 293 kuntaan. Ala-alueet ovat:
Ceará

Ceará on osavaltio Brasiliassa. Se sijaitsee Atlantin valtameren rannikolla. Osavaltiossa on arviolta 8 963 663 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 148 921 neliökilometriä. Osavaltion pääkaupunki on Fortaleza. Ceará on jaettu väestönlaskentaa ja tilastointia varten seitsemään suuralueeseen (port. mesorregião). Hallinnollisesti osavaltio jakautuu 33 ala-alueeseen (port. microrregião), jotka on jaettu 184 kuntaan. Suuralueet ovat:
Arkkityyppi

Arkkityyppi (m.kreik. ἀρχέτυπον, "alkuperäinen malli") on perinteisesti tarkoittanut hahmon, asian tai käsitteen alkumuotoa ja mallia. Arkkityyppi on psykiatri C. G. Jungilta peräisin oleva nimitys ihmiskunnan kollektiivisen tiedostamattoman yleismaailmallisille kuville, jotka ilmenevät etenkin unissa, myyteissä ja uskonnoissa. Arkkityyppiset kuvat ja kokemukset vaikuttavat taiteessa ja kirjallisuudessa eräänlaisena syvärakenteena. Psykiatri ja analyyttisen psykologian perustaja Carl Gustav Jung kehitti arkkityypin käsitettä, jolla hän tarkoitti piilotajunnan teemoja, jotka ilmenevät psyykessä luonnostaan. Jung näki arkkityypit yleismaailmallisina ajatuksina, joissa menneiden sukupolvien kokemusperintö esiintyy tiivistyneessä muodossa.lähde? Arkkityypin varsinainen olemus ei ole näkyvä, eikä rationaalisesti käsiteltävä. Arkkityyppi on apriorinen ja tiedostamaton tajunnansisältö, jolla on oma psyykkinen energiansa. Arkkityypit sijaitsevat kollektiivisessa piilotajunnassa, ja ne tulevat esiin unissa ja myyteissä ja vaikuttavat psyyken rakentumiseen
Maiar

Maiar (yksikkö maia) ovat yliluonnollisia henkiolentoja J. R. R. Tolkienin keksimässä fantasiamaailmassa. Nimitys on hänen kehittämäänsä quenyan haltiakieltä. Sanaa ei käytetä Tolkienin tunnetuimmissa teoksissa, Hobitissa ja Tarussa sormusten herrasta, vaikka niissäkin esiintyy keskeisissä rooleissa joitakin maiariin kuuluvia hahmoja, kuten velho Gandalf ja musta ruhtinas Sauron. Maailman alkuajoista kertovassa Silmarillionissa maiarista kerrotaan enemmän, vaikka vain harva heistä esiintyy teoksessa merkittävinä toimijoina. Maiar ovat voimiltaan vähäisempiä olentoja kuin valar, mutta näiden tavoin he kuuluvat ainuriin, henkiolentoihin jotka luojajumala Ilúvatar loi Ajattomissa saleissa ja jotka osallistuivat maailman luomiseen Ainurin soitossa. Maiaria on Tolkienin kertoman mukaan paljon, mutta vain muutama mainitaan nimeltä haltioiden ja ihmisten taruissa, sillä he eivät yleensä liikkuneet Keski-Maassa näkyvässä hahmossa. Esimerkiksi David Day on sittemmin järkeillyt, että monet Tolkienin alkuperältään enemmän tai vähemmän mysteereiksi jättämät hahmot, kuten Silmarillionissa mainittu Thuringwethil-vampyyri sekä Taru sormusten herrasta -trilogiassa esiintyvät Vanhan metsän Tom Bombadil ja Kultamarja, olisivat oikeastaan maiaria. Jokainen maia toimi yhteistyössä vähintään yhden valan kanssa. Esimerkiksi Ossë ja Uinen, meren henget, kuuluivat Ulmolle, kun taas Curumo (Saruman) ja Sauron kuuluivat Aulëlle
John Glenn

John Herschel Glenn Jr. (18. heinäkuuta 1921 Cambridge, Ohio – 8. joulukuuta 2016 Columbus, Ohio) oli yhdysvaltalainen astronautti, merijalkaväen hävittäjälentäjä ja poliitikko. Hän oli kolmas yhdysvaltalainen avaruudessa ja ensimmäinen yhdysvaltalainen, joka kiersi maapallon avaruudessa. Vuonna 1998 hänestä tuli vanhin kiertoradalla käynyt ihminen, lennettyään avaruuteen 77 vuoden ikäisenä. Ohiota edustavana senaattorina hän palveli vuosina 1974–1999. Glenn kasvoi Cambridgessä ja sai insinöörin paperit Muskingum Collegesta. Vuonna 1942 hän ilmoittautui Naval Aviation Cadet Program -koulutusohjelmaan ja sijoitettiin merijalkaväen VMO-155-ryhmään 1944. Glenn lensi F4U Corsaireilla yli Marshallsaarien, erityisesti Maloelapin, pommittaen ilmatorjunta-asemia. Vuonna 1945 Glenn siirrettiin laivaston Patuxent Riverin lentotukikohtaan, jossa hän sai ylennyksen kommodoriksi (Captain) sodan loppuessa. Toisen maailmansodan jälkeen Glenn oli sijoitettuna Guamiin ja lensi partiolentoja Pohjois-Kiinan yllä
Omahat

Omahat ovat Yhdysvaltain Keski-lännessä asuva alkuperäiskansa. Omahat olivat sukua siouxeille ja edustivat Siouan-Dhegiha murreryhmää. He kuuluivat preerioitten maanviljelijöihin, mutta omaksuivat myös tasankojen biisoninmetsästäjien suosiman ratsastuskulttuurin. Siouxeista poiketen omahat eivät koskaan olleet sotajalalla Yhdysvaltoja vastaan, vaan pyrkivät rakentamaan näihin kestävät ystävyyssuhteet. 1700-luvun aikana tapahtuneet toistuvat siouxien hyökkäykset pudottivat merkittävästi omahien lukumäärää. Suurimmat tuhot sai aikaan kuitenkin isorokko, joka vuonna 1800 surmasi enimmän osan 2800:sta omahasta ja pudotti kansan lukumäärän alle viidensadan. 1800-luvun aikana omahat onnistuivat lisäämään kansansa kokonaismäärää, mutteivät nousseet kovin merkittävään asemaan. Vuosina 1830, 1836 ja 1854 he luovuttivat maansa Yhdysvalloille ja saivat hallitukselta tilalle reservaatin vanhoilta asuinalueiltaan Nebraskassa. Omahain juuret ovat saattaneet olla lähtöisin Atlantin rannikolta. Jo esihistoriallisella ajalla he aloittivat vaelluksensa sisämaahan ja kulkivat läpi monen nykyisen osavaltion. Ohiossa on mainittu olleen heidän kyliään Wabash-joen varrella lähellä nykyistä Cincinnatia. Täältä vaellus jatkui Minnesotaan ja Wisconsiniin päätyen lopulta Nebraskaan
John Morton (poliitikko)

John Morton (1725 Ammasland Ridley Park, Pennsylvania – 1. huhtikuuta 1777 Ridley Park) oli pennsylvanialainen suomalaissukuinen poliitikko, yksi Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen 56 allekirjoittajasta. John Morton on Värmlannista Delawareen saapuneiden suomalaisten uudisasukkaiden jälkeläinen. Sukututkimuksissa on yleensä päädytty siihen, että Mortonin juuret ovat Rautalammilta 1500-luvulla Värmlantiin siirtyneessä Marttisen suvussa. Mortonin isoisoisä Martti Marttinen (myös Morten Morteninpoika tai Mårten Mårtenson) oli kaskenpolttaja, joka muutti Amerikkaan Uuden Ruotsin siirtokuntaan vuonna 1654. Hänen mukanaan oli vaimo Helena ja poika, Martti (Morten Jr.). Nuoremman Marttisen poika Johan muutti lähtilalle ja vaihtoi nimekseen John Morton mennessään naimisiin englantilaisnaisen kanssa. Kun John Morton syntyi vuonna 1725, hänen isänsä John Morton vanhempi oli jo ehtinyt kuolla. Hänen äitinsä Mary Archer avioitui englantilaista syntyperää olevan maanmittari John Sketcleyn kanssa, joka kasvatti ja koulutti kasvattipoikaansa kotona. Vuonna 1754 Morton avioitui Anna Justisin (mahdollisesti o.s
Bolivian lippu

Bolivian lippu on Bolivian kansallistunnus vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Se on johdettu vallankumousjohtaja Simón Bolívarin kapinalipusta. Nykyinen lippu otettiin käyttöön vuonna 1851. Punainen kuvastaa kansan urheutta ja sotilaiden uhrivalmiutta, keltainen mineraalirikkauksia ja vihreä luonnon vehreyttä. Valtiolipussa lipun keskellä on Bolivian vuodelta 1888 peräisin oleva vaakuna. Lipussa värikentät ovat yhtä leveitä, toisin kuin aiemmissa lipuissa. Bolivia sai ensimmäisen lippunsa vuonna 1825, kun maa julistautui itsenäiseksi tasavallaksi. Lippu oli pystysuorasti jaettu punavihreä lippu, jossa oli viisi oliivi- ja laakeripuun oksien ympäröimää keltaista tähteä viiden alkuperäisen maakunnan merkiksi. Vuonna 1826 kentät sijoitettiin vaakatasoon ja ylimmäksi väriksi tuli keltainen edustamaan mineraalivaroja. Punainen ja vihreä jäivät edustamaan faunaa ja floraa. Keskelle sijoitettiin vaakuna. Maan lipuksi tuli vanhan lipun rinnalle uusi lippu vuonna 1836, kun perustettiin Perun–Bolivian liittovaltio
Pnyks

Antiikin Ateenan kansankokouksen kokoontumispaikka ja puhujankoroke Pnyks-kukkulalla. muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa Pnyks (m.kreik. Πνύξ, myös Πνυκός, Pnykos; Πυκνός, Pyknos), nykyinen Pnýka (kreik. Πνύκα), on kukkula Ateenassa Kreikassa. Se sijaitsee noin puoli kilometriä länteen Akropolis-kukkulasta. Pnyksillä kokoontui antiikin Ateenan kansankokous eli ekklesia, toisin sanoen se toimi Ateenan ekklesiasterionina. Kukkulalla sijaitsi muun muassa kalliosta hakattu puhujanlava eli bēma, joka on vielä nykyäänkin nähtävänä. Nykyisin kallioinen kukkula on puistojen ympäröimä. Se yhdistyy arkeologisena alueena Akropoliin ja Agoran alueisiin. Pnyks toimi klassisella kaudella ekklesian eli Ateenan kaupunkivaltion kansankokouksen kokoontumispaikkana. Kansankokous oli merkittävä osa Ateenan demokratiaa, ja kokoontui kerran yhdeksässä päivässä päättämään kaupunkivaltion asioista
Ympäristöekologia

Ympäristöekologia eli ihmisen ekologia tutkii ihmisen ja ympäristön vuorovaikutusta. Yleensä ihmisen vaikutus ympäröivään luontoon on hyväksikäyttävä ja tuhoava, mikä saattaa joskus vaarantaa ihmisen elinedellytyksiä. Ihmisen pelätään aiheuttavan suuren ekokatastrofin. Ihminen saastuttaa luontoa ja voimistaa kasvihuoneilmiötä, mikä aiheuttaa ilmaston lämpenemistä. Ihminen on myös metsästänyt sukupuuttoon ja muuten hävittänyt monia lajeja. Melko alkeellinenkin kulttuuri tuhoaa eläimiä sukupuuttoon. Jo kivikautinen maanviljelykulttuuri poltti metsät kaskeamalla ja edisti aavikoitumista.
Akryyli

Polymetyylimetakrylaatti (PMMA), puhekielessä akryyli tai pleksilasi, on synteettinen polymeeri. Akryyli on hyvin valoa läpäisevä muovi, minkä vuoksi sitä käytetään esimerkiksi valomainoksissa ja akvaarioissa, sekä rakennusmateriaalina erikoisikkunoissa ja -kaiteissa. Akryyliä käytetään myös maaleissa (akrylaattilateksit) ja biomateriaalina, esimerkiksi tekohampaissa sekä dispersiopäällysteisissä pahvipakkauksissa elintarvikekäytössä, pakasteissa ja nestekartongeissa. Akryyliä voidaan helposti muovata jo noin 100 °C:n lämpötilassa, joten se ei sovellu kuumiin olosuhteisiin. Akryylin absoluuttinen taitekerroin on 1,491. Polymetyylimetakrylaatin kemiallinen kaava on [C5H8O2]n ja CAS-numero 9011-14-7. Aine valmistetaan polymeroimalla metyylimetakrylaattia (C5H8O2). Sana pleksi tulee muovivalmistajan Röhm GmbH:n (Degussa Gruppe) omalle akryylivalmisteelleen 1930-luvulla antaman Plexiglas tuotemerkin mukaan. Amerikassa tuotenimen omistaa Altuglas International (Arkema Gruppe).
FC Rouen

FC Rouen on ranskalainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1899 Luoteis-Ranskan Rouenissa. Se voitti Ranskan pääsarjan kahdesti toisen maailmansodan aikana, mutta näinä vuosina voitettuja mestaruuksia ei nykyisin noteerata virallisissa yhteyksissä. Joukkueen lempinimi on ransk. Les diables rouges (suom. punaiset paholaiset).
Ennenpyhitettyjen lahjain liturgia

Ennenpyhitettyjen lahjain liturgia eli EPL, myös paastoliturgia, on ortodoksisessa kirkossa jumalanpalvelus, joita toimitetaan pääsiäistä edeltävän Suuren paaston aikana silloin kun ei kanonien mukaan voida pitää normaalia liturgiaa. Suuren paaston aikana normaalit liturgiat pidetään yleensä vain sunnuntaisin ja ennenpyhitettyjen lahjain liturgiat (eräin poikkeuksin) arkipäivinä. Perimätiedon mukaan Rooman paavi Gregorios Dialogos matkustaessaan Konstantinopolissa kirjoitti silloin yleisesti toimitettavan paastoliturgian ylös.lähde? Ennenpyhitettyjen lahjain liturgioita pidetään paaston aikana arkipäivinä, yleensä keskiviikkona ja perjantaina, koska Suuren paaston aikana katsotaan ihmisten tarvitsevan palveluksia ja mahdollisuuden osallistua eukaristiaan normaalia enemmän. Ennenpyhitettyjen lahjain liturgiassa ei valmisteta ehtoollistarvikkeita, vaan ehtoolliseen käytetään edellisenä sunnuntaina siunattuja ehtoollislahjoja, jotka jaetaan ehtoollispalveluksen yhteydessä. Ennenpyhitettyjen lahjojen liturgia on yleissävyltään katumuksentäyteinen; toistuvasti polvistutaan ja kumarretaan usein maahan. Efraim Syyrialaisen paastorukous on olennaisessa asemassa.
Diotima

Diotima on merkittävässä osassa Platonin dialogissa Pidot. Siinä Sokrates sanoo, että Diotima oli mantineialainen näkijä ja papitar, joka oli hänen nuoruudessaan opettanut hänelle ”rakkauden filosofiaa”. Sokrates sanoo myös, että Diotima onnistui taivuttelemaan jumalat viivyttämään Ateenaa riivannutta ruttoa kymmenen vuotta. Vaikka monet Platonin teoksissa esiintyvät henkilöt ovatkin historiallisia henkilöitä, suurimman osan historiallisuutta ei yleensä edes epäillä, paitsi Diotiman. Häneen ei ole viittauksia dialogin ulkopuolella. Platon saattoi olla niin vaikuttunut Aspasian, Perikleen rakastajattaren, älystä ja sukkeluudesta, että halusi kenties perustaa Diotiman hahmon tähän. Diotiman nimeä on usein käytetty filosofisissa hankkeissa, lehdissä, esseissä ja niin edelleen. Merkittävimpänä sitä on käyttänyt nimimerkkinään 1700-luvulla elänyt Susette Borkenstein Gontard, pankkiiri J. F. Gontardin vaimo. Borkenstein Gontard innoitti saksalaista runoilijaa Friedrich Hölderliniä kirjoittamaan runollisen tai enemmänkin filosofisen romaanin Hyperion, joka julkaistiin 1797-1799. Romaanissaan Hölderlin antoi rakkaalleen nimen Diotima, ja tätä käytettiin myös parin kirjeenvaihdossa
Johannes ja Pirkale

Johannes ja Pirkale (ranskaksi Johan et Pirlouit) on sarjakuva, jonka loi belgialainen sarjakuvapiirtäjä Peyo (Pierre Culliford) vuonna 1952. Sarjakuva ilmestyi belgialaisessa Le Journal de Spirou -lehdessä. Tarinat julkaistiin albumeina, joita ehti ilmestyä 13 kappaletta ennen Peyon kuolemaa. Johannes ja Pirkale seikkailevat keskiajan Euroopassa. Johannes on kuninkaan uskollinen palvelija ja hänellä on apurinaan lyhyenläntä, kiivasluontoinen Pirkale, joka ratsastaa vuohella nimeltä Esmeralda. Vuonna 1958 tarinassa Kuusistrumffinen huilu ilmestyivät sivuhahmoiksi pienet siniset strumffit (schtroumpfs), jotka saivat pian oman sarjakuvansa. Johannes ja Pirkale oli Peyon suosikkisarja ja hän piirsi sitä itse ilman studionsa apua. Suomalaisille lukijoille Johannes ja Pirkale sekä strumffit tulivat tutuiksi sarjakuvalehdistä Ruutu ja Non Stop. Non Stopin kannessa oli lehden logon vieressä kuva Pirkaleesta Esmeraldan selässä. Strumffeista on Suomessa käytetty myös nimityksiä muffet ja smurffit. Johanneksen ja Pirkaleen seikkailuja ovat Peyon kuoleman jälkeen jatkaneet muut Studio Peyon kirjoittajat ja piirtäjät. Yvan Delporte, Thierry Culliford ja Alain Maury on merkitty tekijöiksi suomeksikin julkaistuihin albumeihin Korpin lauma (Semic 1995, La horde du Corbeau 1994) ja Rotkovuoren trubaduurit (Semic 1996, alk