nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Hamilton Smith

Hamilton Othanel Smith (s. 23. elokuuta 1931) on yhdysvaltalainen mikrobiologi, joka sai vuonna 1978 Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä Werner Arberin ja Daniel Nathansin kanssa restriktioentsyymien löytämisestä ja soveltamisesta molekyylibiologian ongelmiin. 1902: Ross 1903: Finsen 1904: Pavlov 1905: Koch 1906: Golgi, Ramón y Cajal 1907: Laveran 1908: Metšnikov, Ehrlich 1909: Kocher 1910: Kossel 1911: Gullstrand 1912: Carrel 1913: Richet1914: Bárány 1919: Bordet 1920: Krogh 1922: Hill, Meyerhof 1923: Banting, Macleod 1927: Wagner-Jauregg 1928: Nicolle 1929: Eijkman, Hopkins 1930: Landsteiner 1931: Warburg 1932: Sherrington, Adrian 1933: Morgan 1934: Whipple, Minot, Murphy 1935: Spemann 1936: Dale, Loewi 1937: Szent-Györgyi 1938: Heymans 1939: Domagk 1943: Dam, Doisy 1944: Erlanger, Gasser 1945: Fleming, Chain, Florey 1946: Muller 1947: C. Cori, G. Cori, Houssay 1948: Müller 1949: Hess, Moniz 1952: Waksman 1953: Krebs, Lipmann 1954: Enders, Weller, Robbins 1955: Theorell 1956: Cournand, Forssmann, Richards 1957: Bovet 1958: Beadle, Tatum, Lederberg 1959: Ochoa, Kornberg 1960: Burnet, Medawar 1961: Békésy 1962: Crick, Watson, Wilkins 1963: Eccles, Hodgkin, Huxley 1964: Bloch, Lynen 1965: Jacob, Lwoff, Monod 1966: Rous, Huggins 1967: Granit, Hartline, Wald 1968: Holley, Khorana, Nirenberg 1969: Delbrück, Hershey, Luria 1970: Katz, Euler, Axelrod 1971: Sutherland 1972: Edelman, Porter 1973: Frisch, Lorenz, Tinbergen 1974: Claude, Duve, Palade 1977: Guillemin, Schally, Yalow 1978: Arber, Nathans, Smith 1979: Cormack, Hounsfield 1980: Benacerraf, Dausset, Snell 1981: Sperry, Hubel, Wiesel 1982: Bergström, Samuelsson, Vane 1983: McClintock 1984: Jerne, Köhler, Milstein 1985: Brown, Goldstein 1986: Cohen, Levi-Montalcini 1987: Tonegawa 1988: Black, Elion, Hitchings 1989: Bishop, Varmus 1990: Murray, Thomas 1991: Neher, Sakmann 1992: Fischer, Krebs 1993: Roberts, Sharp 1994: Gilman, Rodbell 1995: Lewis, Nüsslein-Volhard, Wieschaus 1996: Doherty, Zinkernagel 1997: Prusiner 1998: Furchgott, Ignarro, Murad 1999: Blobel 2002: Brenner, Horvitz, Sulston 2003: Lauterbur, Mansfield 2004: Axel, Buck 2005: Marshall, Warren2006: Fire, Mello2007: Capecchi, Evans, Smithies2008: zur Hausen, Barré-Sinoussi, Montagnier2009: Blackburn, Greider, Szostak2010: Edwards2011: Beutler, Hoffmann, Steinman2012: Gurdon, Yamanaka2013: Rothman, Schekman, Südhof2014: O’Keefe, M.-B. Moser, E. Moser2015: Campbell, Ōmura, Tu2016: Ōsumi2017: Hall, Rosbash, Young2018: Allison, Honjo2019: Kaelin, Ratcliffe, Semenza2020: Alter, Houghton, Rice2021: Julius, Patapoutian2022: Pääbo2023: Karikó, Weissman
Salomon Hongisto

Salomon Valentin Hongisto (16. syyskuuta 1881 Jalasjärvi – 30. elokuuta 1973 Seinäjoki) oli suomalainen kansanedustaja, maakauppias, Tsaari Nikolai II:n henkivartija jefreitteri nro.5, maanviljelijä ja talousneuvos. Maataloustöissä kotitilalla ja apulaisena vanhempien kaupassa 1895–1906, palveli Tsaari Nikolai II:n henkivartiokaartissa jefreitteri nro.5 , sekatavarakauppias Jalasjärvellä 1906–1973. Aloitti kuitenkin jo 1800-luvun lopulla tehden kauppaa n. 80 vuotta, maanviljelijä 1907–1973, osuusmeijeri Murtajan Ilvesjoen meijerin isännöitsijä 1906–1911, Kurikan puutavarayhtiön osakas ja johtokunnan jäsen 1910–1920, Rajalan sahan osakas Jalasjärvellä 1920–, Kaskisten puutavara oy:n johtaja 1925–1936. Valtiolliset luottamustehtävät: Kunnalliset luottamustehtävät: Muut luottamustehtävät: Arvot ja arvonimet: Talousneuvos Hongiston tsaarin henkivartiokaartin palveluspuku on nähtävillä Jalasjärven museossa. Museossa on myös hänen kauppansa, jota hän piti ja jossa hän oli töissä kymmenvuotiaasta yhteensä n. 80 vuoden ajan. Kaupan museolle lahjoitti Hongiston perikunta
Intro (lehti)

Intro oli vuonna 1968 perustettu suomalainen nuortenlehti, jonka käynnistäjänä ja ensimmäisenä päätoimittajana vaikutti radio- ja tv-persoona Markku Veijalainen. Kaudella 1976–1979 se jatkoi toimintaansa nimellä Help!, kunnes vaihtoi neljännen kerran omistajaa. Sen osti 1979 kilpailevan Suosikin omistaja, Urpo Lahtisen Lehtimiehet Oy, vain lopettaakseen lehden. Intro ilmestyi aluksi kahdesti kuukaudessa ja käytti iltapäivälehtien suosimaa tabloid-kokoa, mikä oli aikakauslehtimaailmassa harvinaista. Kirjoittajien ja avustajien joukossa olivat Markku Veijalaisen ohella Vexi Salmi, Tuovi Marttunen, Kari Helopaltio, pakinoitsija Sämpy ja valokuvaaja Hannu Männynoksa. Kaudella 1970–1971 Intro joutui suuriin taloudellisiin vaikeuksiin, konkurssin partaalle. Kustannus-Oy Lehtiliisa osti lehden julkaisuoikeudet ja palkkasi päätoimittajaksi Liisa Kauko-Teerisuon. Tabloid-asu sai tehdä tilaa normaalille aikakauslehtikoolle. Intro-lehti ilmestyi tästä alkaen kerran kuukaudessa. Intro-lehti pärjäsi uuden kustantajan hoteissa melko hyvin. Sensaatioiden sijasta keskityttiin laatuun. Avustajiksi ilmaantui tasokkaita kirjoittajia kuten Mikael Wiik, Matti Laipio, Tom Pyynönen (nyk
Edward Lewis

Edward B. Lewis (20. toukokuuta 1918 Wilkes-Barre, Pennsylvania – 21. heinäkuuta 2004 Pasadena, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen tutkija, joka sai vuonna 1995 Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä Christiane Nüsslein-Volhardin ja Eric Wieschausin kanssa geeneihin ja sikiön kehitykseen liittyvästä tutkimuksesta. 1902: Ross 1903: Finsen 1904: Pavlov 1905: Koch 1906: Golgi, Ramón y Cajal 1907: Laveran 1908: Metšnikov, Ehrlich 1909: Kocher 1910: Kossel 1911: Gullstrand 1912: Carrel 1913: Richet1914: Bárány 1919: Bordet 1920: Krogh 1922: Hill, Meyerhof 1923: Banting, Macleod 1927: Wagner-Jauregg 1928: Nicolle 1929: Eijkman, Hopkins 1930: Landsteiner 1931: Warburg 1932: Sherrington, Adrian 1933: Morgan 1934: Whipple, Minot, Murphy 1935: Spemann 1936: Dale, Loewi 1937: Szent-Györgyi 1938: Heymans 1939: Domagk 1943: Dam, Doisy 1944: Erlanger, Gasser 1945: Fleming, Chain, Florey 1946: Muller 1947: C. Cori, G. Cori, Houssay 1948: Müller 1949: Hess, Moniz 1952: Waksman 1953: Krebs, Lipmann 1954: Enders, Weller, Robbins 1955: Theorell 1956: Cournand, Forssmann, Richards 1957: Bovet 1958: Beadle, Tatum, Lederberg 1959: Ochoa, Kornberg 1960: Burnet, Medawar 1961: Békésy 1962: Crick, Watson, Wilkins 1963: Eccles, Hodgkin, Huxley 1964: Bloch, Lynen 1965: Jacob, Lwoff, Monod 1966: Rous, Huggins 1967: Granit, Hartline, Wald 1968: Holley, Khorana, Nirenberg 1969: Delbrück, Hershey, Luria 1970: Katz, Euler, Axelrod 1971: Sutherland 1972: Edelman, Porter 1973: Frisch, Lorenz, Tinbergen 1974: Claude, Duve, Palade 1977: Guillemin, Schally, Yalow 1978: Arber, Nathans, Smith 1979: Cormack, Hounsfield 1980: Benacerraf, Dausset, Snell 1981: Sperry, Hubel, Wiesel 1982: Bergström, Samuelsson, Vane 1983: McClintock 1984: Jerne, Köhler, Milstein 1985: Brown, Goldstein 1986: Cohen, Levi-Montalcini 1987: Tonegawa 1988: Black, Elion, Hitchings 1989: Bishop, Varmus 1990: Murray, Thomas 1991: Neher, Sakmann 1992: Fischer, Krebs 1993: Roberts, Sharp 1994: Gilman, Rodbell 1995: Lewis, Nüsslein-Volhard, Wieschaus 1996: Doherty, Zinkernagel 1997: Prusiner 1998: Furchgott, Ignarro, Murad 1999: Blobel 2002: Brenner, Horvitz, Sulston 2003: Lauterbur, Mansfield 2004: Axel, Buck 2005: Marshall, Warren2006: Fire, Mello2007: Capecchi, Evans, Smithies2008: zur Hausen, Barré-Sinoussi, Montagnier2009: Blackburn, Greider, Szostak2010: Edwards2011: Beutler, Hoffmann, Steinman2012: Gurdon, Yamanaka2013: Rothman, Schekman, Südhof2014: O’Keefe, M.-B. Moser, E. Moser2015: Campbell, Ōmura, Tu2016: Ōsumi2017: Hall, Rosbash, Young2018: Allison, Honjo2019: Kaelin, Ratcliffe, Semenza2020: Alter, Houghton, Rice2021: Julius, Patapoutian2022: Pääbo2023: Karikó, Weissman
Carl Kämp

Carl Wilhelm Kämp (2. heinäkuuta 1848 Tuusula – 26. marraskuuta 1889 Helsinki) oli suomalainen ravintoloitsija, joka muistetaan parhaiten Helsinkiin perustamastaan hotelli Kämpistä. Kämpin vanhemmat olivat Johan Magnus Kempe ja Maria Sofia Blomster, jotka ilmeisesi edustivat vaatimatonta taustaa. Kämp työskenteli aluksi tarjoilijana ja kassanhoitajana useissa Helsingin tunnetuissa ravintoloissa, kunnes hän sai vuonna 1872 uudessa teatteritalossa (nyk. Svenska Teatern) sijainneen ravintola Oopperakellarin vuokrattua itselleen viiden vuoden määräajaksi. Vuodesta 1874 hän johti myös Kaivopuiston Kaivohuonetta. Suomessa käytettiin ensimmäisen kerran sähkövaloa vuonna 1878, kun Kämp antoi valaista ravintolan puutarhan kahden kuukauden ajan sähköllä. Menestyttyään ravintoloitsijana Kämp päätti perustaa itse oman ravintolan ja hotellin. Hän osti vuonna 1884 Kluuvikatu 1:n tontin kultaseppä Carl Fridolf Ekholmilta 180 000 markan hinnalla ja palkkasi arkkitehti Theodor Höijerin suunnittelemaan viisikerroksisen rakennuksen. Koska senaatti ei myöntänyt tarpeeksi lainaa, Kämpillä ei kuitenkaan ollut varaa maksaa mittavia rakennuskustannuksia loppuun. Rahoittajaksi tuli liikemies Fredrik Wilhelm Grönqvist, joka oli hieman aiemmin rakentanut kadun vastakkaiselle puolelle mahtavan Grönqvistin talon
Pumiliotoksiinit

Pumiliotoksiinit ovat eläinperäisiä alkaloideja, joita on eristetty sammakkoeläinten ihosta sekä eräistä muurahaisista. Neotrooppisista myrkkysammakoista on eristetty yli 500 erilaista rasvaliukoista alkaloidia, jotka jakautuvat yli 20 pääluokkaan kemiallisen rakenteensa mukaan. Pumiliotoksiinit muodostavat yhden suurimmista pääluokista. Erilaisia pumiliotoksiineja tunnetaan jo yli 30 kpl ja niiden sukulaisyhdisteitä, allopumiliotoksiineja, 20 kpl. Sekä pumiliotoksiinien että allopumiliotoksiinien arvellaan syntyvän sammakoiden elimistössä, kun ne syövät toksisia punkkeja. Esimerkiksi pumiliotoksiini A (C19H33NO2) ja pumiliotoksiini B (C19H33NO3) eristettiin mansikkasammakosta (Dendrobates pumilio) vuonna 1967. Aineet ovat suhteellisen myrkyllisiä, sillä ihon alle annosteltu tappava määrä hiirelle on noin 20 mikrogrammaa. Aineet vaikuttavat sydämen ja lihasten toimintaan. Pumiliotoksiini B voi aiheuttaa natriumin vuodon soluihin sitoutumalla jänniteriippuvaisiin natriumkanaviin.
Light Yagami

Light Yagami (夜神月, Yagami Raito) (s. 28. helmikuuta 1986) on Death Note -manga- ja -animesarjan päähenkilö. Hän löytää shinigami Ryukin pudottaman Death Note -muistikirjan ja päättää käyttää sitä puhdistaakseen maailman rikollisista. Japanissa tätä mystistä rikollisten tappajaa aletaan kutsua nimellä Kira (キラ). Animeversiossa Lightin ääninäyttelijänä toimii Mamoru Miyano ja sen englanninkielisessä versiossa Brad Swaile. Tatsuya Fujiwara näytteli häntä näyteltyjen elokuvien sarjassa, Swailen ollessa myös niissäkin englanninkielisenä äänenä. Näytellyssä televisiosarjassa Lightia näyttelee Masataka Kubota, ja yhdysvaltalaisessa elokuvassa hänen vastinettaan, Light Turneria, näyttelee Nat Wolff. Light on poikkeuksellisen älykäs nuori mies, mutta hyvin tylsistynyt, koska hänen mielestään maailma ei ole tarpeeksi oikeudenmukainen. Uskoen maailman "mädäntyneen" hän käyttää Death Notea poistaakseen maailmasta pahat ihmiset. Hän pyrkii tulemaan "uuden maailman jumalaksi". Death Noten käytön kautta Light alkaa kuitenkin omaksua ilkeitä ja julmia luonteenpiirteitä
Sikaruusu

Sikaruusu (erysipeloidi) on sioilla ja myös ihmisellä esiintyvä bakteeritauti. Sikaruusun aiheuttaja on grampositiivisiin sauvabakteereihin kuuluva Erysipelothrix rhusiopathiae -bakteeri. Erysipelothrix rhusiopathiae -bakteeria löytyy maaperästä, pintavesistöistä, eläinten ulosteesta ja oireettomien kantajaeläinten risoista. Alle kolmen vuoden ikäiset siat ovat herkempiä sairastumaan kliiniseen tautiin. Suomessa sikoja rokotetaan sikaruusua vastaan. Sikaruusu on ihmisellä harvinainen ihonalaisen kudoksen infektio, jota voi esiintyä henkilöillä, jotka käsittelevät sikoja ja kaloja. Sioille sikaruusu aiheuttaa vakavan taudin, mutta ihmisellä se yleensä paranee itsestään. Sikaruusulla on todettu olevan neljä eri tautimuotoa, jotka jaotellaan oireiden voimakkuudeen ja tyypin perusteella. Akuutti yleisinfektio aiheuttaa sairastuneelle sialle korkeaa kuumetta, niveljäykkyyttä, apaattisuutta ja kuoleman. Akuutissa ihomuodossa nähdään iholla taudille tyypillisiä timantin muotoisia kohollaan olevia ihoalueita. Krooninen nivelmuoto aiheuttaa nivelten jäykkyyttä ja ontumista, joka vähitellen etenee nivelruston sidekudostumiseen. Krooninen sydänmuoto aiheuttaa syylämäisiä muutoksia sydänläppiin, josta voi olla seurauksena äkkikuolema
Hydrofoni

Hydrofoni on vedenalainen mikrofoni, jota voi käyttää esimerkiksi kaikuluotauksessa tai delfiinien tutkimuksessa.
Maailmankisat

Maailmankisat oli Helsingissä järjestetty yleisurheilutapahtuma, joka järjestettiin ensimmäistä kertaa kaksipäiväisenä Helsingin Olympiastadionilla vuonna 1959. Viimeisen kerran tapahtuma järjestettiin Maailmankisat-nimellä vuonna 1996. Sen jälkeen Olympiastadionilla kilpailtiin vuosittain Helsingin GP-kisoissa 1997–2003. Vuosina 2005−2006 kilpailun virallinen nimi oli sponsorin mukaan GE Money Grand Prix. Vuonna 2007 kilpailua ei enää järjestetty. Kisat olivat olleet Kansainvälisen yleisurheiluliiton IAAF:n käynnistämässä GP-sarjassa alusta pitäen eli vuodesta 1985. GP-sarja toi kisoille näkyvyyttä, mutta edellytti taloudellisia panostuksia, jotka vaikuttivat myös kisojen loppumiseen. Kisat olivat alun perin Helsingin Kisa-Veikkojen järjestämä yleisurheilutapahtuma, jossa päätukijana oli alkuvaiheessa Apu-lehti. HKV:n ja Apu-lehden yhteistyö kesti vuoden 1965 kisoihin, jonka jälkeen HKV vastasi yksin kisoista. Vuonna 1968 kokeiltiin samalla järjestelykoneistolla Top Games -huippukisoja. Tarkoitus oli pitää näitä isoja parillisina vuosina Maailmankisojen ollessa parittomina vuosina. Top Gamesien aika päättyi kauteen 1974, jonka jälkeen Maailmankisat järjestettiin joka vuosi
Kurt Jansson

Kurt Gunnar Jansson (20. marraskuuta 1915 Noormarkku – 13. tammikuuta 1998 Tampere) oli suomalainen diplomaatti ja filosofian maisteri. Hän oli yksi harvoista suomalaisista sosiaalialan asiantuntijoista, jotka ovat luoneet näyttävän kansainvälisen uran. Kun Sotainvalidien Veljesliitto perustettiin välirauhan aikana huolehtimaan sodassa vammautuneista, itsekin talvisodassa haavoittunut Jansson palkattiin järjestön huoltopäälliköksi. Hän jatkoi tässä tehtävässä myös jatkosodan ajan. Sodan jälkeen hän työskenteli pari vuotta valtion Työhuoltoviraston johtajana, minkä jälkeen 1946 hänet nimitettiin Sotainvalidien Veljesliiton toiminnanjohtajaksi. Häneen henkilöityivät sotainvalidihuollon merkittävät saavutukset sodan jälkeen. Sotainvaliditoiminnan kansainvälisten yhteyksien luominen niin sanottuina vaaran vuosina osoittautui poliittisesti vaikeaksi. Neuvostoliiton kanssa yritettiin luoda yhteistyötä, mutta siinä epäonnistuttiin. Läntiseen veteraanijärjestöön World Veterans Federationiin (WVF) taas arkailtiin lähteä, koska Suomen idänsuhteiden pelättiin kärsivän. Sotainvalidien Veljesliitto liittyi lopulta 1954 WVF:n jäseneksi
Gøtu Ítróttarfelag

Gøtu Ítróttarfelag (tunnetaan myös nimellä GÍ Gøta) oli färsaarelainen jalkapallojoukkue. Vuonna 1926 perustettu Gøtu ÍF lopetti toimintansa 2008, jolloin se yhdistyi Leirvik ÍF:n kanssa muodostaen uuden seuran nimeltä Víkingur. Färsaarten mestaruuden Gøtu ÍF voitti kuudesti. Eurocupeihin seura osallistui useita kertoja. Vuoden 1996 UEFA Cupissa se kohtasi suomalaisen FC Jazzin.
Napa-yhtiöt

Napa-yhtiöt on suomalainen tietotekniikkayritys, joka tuottaa ohjelmistoja laivojen suunnitteluun ja operointiin. Napan ohjelmistoja käyttävät lähes kaikki maailman suurimmat telakat, laivasuunnittelutoimistot, luokituslaitokset ja varustamot sekä monet yliopistot, tutkimuslaitokset ja konsulttiyritykset. Käyttäjinä on kaikkiaan noin 400 yritystä ja organisaatiota yli 50 maassa. Onboard Napa -järjestelmä on käytössä noin 1400 laivassa maailman merillä. Napa-yhtiöiden laivojen alkusuunnitteluohjelmistolla on noin 95 prosentin markkinaosuus. Laivojen suorituskyvyn ohjaukseen ja seurantaan suunnitellut ohjelmistot ovat käytössä yli 90 prosentissa maailman risteilyaluksista ja autolautoista. Japanilainen luokituslaitos ClassNK osti NAPA Oy:n vuonna 2014 Napa irtautui vuonna 1989 vaikeuksiin joutuneen Wärtsilän tytäryrityksestä Witec Oy:stä. Yhtiön maailmanvalloitus alkoi Pohjoismaista, jatkui muualle Eurooppaan, ja 2000-luvun alusta alkaen panostettiin vahvasti Aasian kasvaville laivanrakennus- ja varustamomarkkinoille. Nyt Napalla on tytäryhtiöt Japanissa, Koreassa ja USAssa sekä edustustot Kiinassa ja Singaporessa ja kehitysyhtiöt Suomessa ja Romaniassa. Vuonna 2008 Napa sai Tasavallan presidentin kansainvälistymispalkinnon. Tietoviikko-lehti valitsi Napa-Yhtiöt vuoden 2009 Tivi-yritykseksi vuosia jatkuneen erinomaisen kannattavuuden ja kasvuvauhdin ansiosta.
HMS Onslaught (S14)

HMS Onslaught (viirinumero S14) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Oberon-luokan sukellusvene. Alus tilattiin Chathamin telakalta, missä köli laskettiin 8. huhtikuuta 1959. Se laskettiin vesille 24. syyskuuta 1960 ja valmistui 14. elokuuta 1962. Alus poistettiin palveluksesta 1990 ja myytiin vuotta myöhemmin romutettavaksi.
Sanoma Digital Finland

Sanoma Digital Finland oli Sanoma-konsernin liiketoimintayksikkö. Siihen kuului useita verkkopalveluita, kuten Oikotie.fi, Huuto.net, Keltainenporssi.fi, Hintaseuranta.fi, Rakentaja.fi, Puutarha.fi, Omataloyhtiö.fi ja Sahkovertailu.fi. Oikotie.fi-kokonaisuuteen kuuluvat Oikotie Asunnot ja Oikotie Työpaikat
Oikotie.fi

Oikotie on vuonna 1999 toimintansa aloittanut suomalainen verkkopalvelu, jossa julkaistaan asuntojen myynti- ja vuokrailmoituksia sekä ostotoimeksiantoja. Palvelussa on myös erillinen Toimitilat-osio, jossa julkaistaan ilmoituksia vuokrattavista ja myytävistä toimitiloista. Oikotie kuului Sanoma Media Finland -liiketoimintaryhmään, kunnes 16. heinäkuuta 2020 Sanoma myi Oikotie.fi-palvelun norjalaiselle Schibstedille 185 miljoonalla eurolla. Oikotiehen kuului aiemmin myös työpaikkojen ilmoituspalvelu, mutta tammikuussa 2025 Schibsted ilmoitti lopettavansa sen. Palveluun ei voinut enää tammikuusta alkaen julkaista uusia työpaikkailmoituksia, ja 28. helmikuuta 2025 Oikotie Työpaikat -﻿palvelu suljettiin kokonaan.
Wallenberg

Wallenberg on sukunimi:
Johan Wallenius

Johan Wallenius (1698–1746) oli suomalainen teologian tohtori ja Turun akatemian logiikan ja metafysiikan professori. Kun piispa Jonas Fahlenius pakeni pikkuvihan aikana Ruotsiin Wallenius toimi piispan sijaisena.
Yrjö Keränen

Yrjö August Gerhard Keränen (16. toukokuuta 1901 Raahe – 24. elokuuta 1974) oli suomalainen kirjailija. Keränen kävi Sortavalan seminaarin 1926 ja toimi kansakoulun johtajaopettajana Rovaniemen maalaiskunnassa 1926–1961. Keräsen vanhemmat olivat kauppias Eliel August Keränen ja Anna (o.s. Lesola). Puoliso oli Aino Anna (o.s. Hakoköngäs) vuodesta 1941.
Arnold Johan Messenius

Arnold Johan Messenius (1608–1651) oli ruotsalainen historioitsija. Hän pakeni Puolaan,selvennä ja joutui vakoilusta syytettynä Ruotsissa kiinni. Hän sai kuolemantuomion, mutta se muutettiin vankeudeksi, ja Messenius istui 14 vuotta Käkisalmen linnassa. Vapauduttuaan 1645 hänestä tuli valtakunnan historioitsija, ja hänet aateloitiin 1646. Hän ja hänen poikansa Arnold Messenius sekaantuivat myöhemmin poliittisiin salahankkeisiin, ja molemmat mestattiin. Messenius tutki Sigismundin ja Kaarle IX:n aikaa. Hänen isänsä oli Johannes Messenius.
Graduation Day

Suomen virallinen lista: 9. Graduation Day on suomalaisen Sturm Und Drang -yhtyeen kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 21. syyskuuta 2012. Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale ”Molly The Murderer” kesäkuussa 2012 ja toisena singlenä ”Goddamn Liar” syyskuussa 2012. Albumi oli miksausta vaille valmis maaliskuussa 2012. Se julkaistaan Pohjoismaissa, Keski-Euroopassa ja Japanissa. Yhteensä yhtye teki 30 kappaletta, joista kymmenen julkaistiin albumilla. Albumin ensisoitto oli Suomessa Radio Rock -kanavalla 17. syyskuuta 2012. Syyskuussa julkaistiin albumin toinen single ”Goddamn Liar”. Albumi debytoi Suomen albumilistan sijalla yhdeksän
Giuseppe Carraro

Giuseppe Carraro (26. kesäkuuta 1899 – 30. joulukuuta 1980) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Trevison hiippakuntaan 31. maaliskuuta 1923 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Usulan titulaaripiispaksi 29. syyskuuta 1952. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio Mantiero, jota avustivat Girolamo Bartolomeo Bortignon ja Gioacchino Muccin. Carraro sai 9. huhtikuuta 1956 nimityksen Vittorio Veneton ja 15. joulukuuta 1958 Veronan piispaksi
Myrkylliset homeet

Myrkylliset homeet ovat homesieniä, joilla on kyky tuottaa mykotoksiineina tunnettuja myrkkyjä. Toksiinintuottajia tunnetaan muun muassa seuraavista sienisuvuista: Alternaria, Aspergillus, Basidiomycetes, Bipolaris, Cladosporium, Curvularia, Epicoccus, Fusarium, Myxomycetes, Penicillium, Rhizopus, Stachybotrys ja Trichoderma. Sienet tuottavat muun muassa aflatoksiinia, okratoksiineja, zearalenonia, fumonisiinia, T-2-toksiinia, HT-2-toksiinia ja deoksinivalenolia. Homeiden tuottamia toksiineja pidetään yleisesti terveydelle vaarallisina. Toksiset homeet aiheuttavat vakavia ympäristöterveydellisiä haittoja ympäri maailman ja myrkyllisten homesienten terveysvaikutukset on tunnettu satoja vuosia. Myrkyllisten homeiden terveysvaikutusten tiedetään välittyvän sekä ympäristöaltistuksen että saastuneen ruoan välityksellä. Yleisesti homeille ja niiden toksiineille altistutaan suun kautta saastuneen ruoan välityksellä. Muita altistusreittejä ovat iho ja hengityselimet. Tiedetään, että useat homelajit kykenevät käyttämään ravintonaan tavallisia rakennusmateriaaleja. Toksiinintuottokykyiset homeet voivat lisääntyä rakennuksissa erityisesti kosteissa olosuhteissa. Suotuisissa olosuhteissa toksiset homeet voivat alkaa nopeasti tuottaa aineenvaihduntatuotteita, jotka voivat toimia esimerkiksi laajakirjoisina antibiootteina tai sytotoksiineina ihmisen soluille. Mykotoksiinit ovat useimmiten kemiallisesti vakaita
Denisovanihminen

Homo denisova, H. altaiensis, H. sapiens denisova Denisovanihminen Commonsissa Denisovanihminen on sukupuuttoon kuollut ihmislaji tai alalaji, joka eli Aasiassa. Denisovanihminen erkaantui heidelberginihmisestä noin 400 000 vuotta sitten ja ehti elää nykyihmisen kanssa samaan aikaan. Se oli läheistä sukua neandertalinihmiselle, mutta risteytyi myös nykyihmisen kanssa. Denisovanihmisen jäännöksiä oli vuoteen 2022 mennessä löydetty vain siperialaisesta Denisovan luolasta, Tiibetistä ja Laosista. Denisovanihmisen löysivät vuonna 2008 venäläiset arkeologit Denisovan luolasta Altailla Etelä-Siperiassa. Luola on nimetty siinä 1700-luvulla eläneen Denis-nimisen erakon mukaan. Anatoli Derevienkon johtama ryhmä kaivoi esiin lapsen pikkusormen luun luolan sekaisesta maakerroksesta, jonka sisältämät esineet olivat noin 30 000–50 000 vuotta vanhoja. Derevienko arveli luun kuuluneen luultavimmin nykyihmiselle mutta lähetti osan siitä tarkistettavaksi Svante Pääbolle Saksaan. Luolasta löytyi myös kaksi hyvin suurikokoista poskihammasta, jotka viittasivat siihen, että denisovanihminen söi paljon kypsentämättömiä, sitkeitä kasveja. Jäänteiden löytyminen julkistettiin maaliskuussa 2010
Pekka Pitkänen (kommunisti)

Pekka Pitkänen (1886 – 16. syyskuuta 1921 Kuopio) oli suomalainen Kuopiossa asunut sementtityömies, jonka SKP surmautti kostoksi siitä, että hän oli toiminut Etsivän Keskuspoliisin tiedonantajana. Kommunistien toiminnassa mukana olleella Pitkäsellä oli alkoholiongelma, ja tätä hyväksikäyttäen Etsivä Keskuspoliisi onnistui värväämään hänet. Pitkänen ehti toimia EK:n tiedottajana yhdeksän kuukauden ajan, ja hänen avullaan pidätettiin useita kuopiolaisia kommunisteja. Pitkänen kuului Savon Kansa -lehteä julkaisseen yhtiön johtokuntaan, ja hän hoiti yhteyksiä SKP:n johtoon Pietarissa. Kuopiota kutsuttiin 1920-luvun alussa ”Suomen Moskovaksi”, ja paikalliset kommunistit kokoontuivat muun muassa Minna Canthin kadun varrella sijainneessa kahvila Punikissa. Pitkänen oli sekaantunut Suomussalmen etappijuttuun. Juttua hovioikeudessa käsiteltäessä oli käynyt ilmi että hän oli antanut Kuopiossa kahvila Punikissa ohjeita henkilöille jotka halusivat päästä salateitse Venäjälle. Pitkäsen tunnustusten vuoksi kommunistilehdissä oli häntä syytetty sitten provokaattoriksi ja kätyriksi. Pitkänen paljastui kun Arvo "Poika" Tuominen ja Niilo Wälläri lähetettiin Kuopioon tutkimaan miten tietoja oli päässyt vuotamaan. Pitkänen päätettiin surmata, ja teon tekijöiksi valittiin Savon Kansa-lehden toimittaja Hugo M. Ahokanta ja Tuusniemeltä kotoisin ollut Emil Räsänen