nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Arushan rauhansopimus

Arushan rauhansopimus oli Ruandan presidentin Juvénal Habyarimanan ja Ruandan isänmaallisen rintaman elokuussa 1993 allekirjoittama sopimus. Sopimus saatiin aikaan neljätoista kuukautta kestäneiden neuvottelujen päätteeksi, joissa välittäjä toimi Tansanian hallitus ja Afrikan yhtenäisyysjärjestö. Sopimuksen tarkoituksena oli päättää Ruandan kolme vuotta jatkunut sisällissota, jossa oli kuollut arviolta 10 000 ihmistä. Sopimuksen tarkoituksena oli myös päättää maata hallinneiden hutujen ylivalta, mahdollistaa tuhansien tutsipakolaisten paluu maahan ja luoda maahan uusi demokraattinen hallitus. Rauhanneuvottelut Arushassa alkoivat kesäkuussa 1992 ja aluksi niiden tarkoituksena oli luoda maahan kestävä tulitauko luottamuksen rakentamiseksi. Tulitaukosopimuksen mukaisesti sodan osapuolille jäi hallinnoitavaksi ne alueet, joita ne miehittivät sopimuksen solmimishetkellä. RPF:n hallintaan jäi kapea kaistale maan pohjoisosassa. Osapuolien väliin luotiin demilitarisoitu vyöhyke, jota turvasivat malilaiset, nigerialaiset, senegalilaiset ja zimbabwelaiset joukot. Neuvottelujen toinen kierros alkoi elokuussa 1992. Sen tuloksena osapuolet allekirjoittivat pöytäkirjan laillisuuden noudattamisesta, joka perustui kansalliseen yhtenäisyyteen, demokratiaan ja ihmisoikeuksien noudattamiseen ja jonka tarkoituksena oli luoda pohja neuvotteluille varsinaisen väliaikaisen vallanjakoon perustuneen hallituksen muodostamiseksi. Neuvottelut siirtymäkauden hallituksesta etenivät hitaasti syys-lokakuussa, kun presidentti Habyarimanan ja pääministeri Nsengiyaremyen edustaman hutuopposition välinen konflikti nousi esiin. Maltilliset hutupoliitikot syyttivät Habyarimanaa rauhanneuvottelujen hidastamisesta
Islamilainen jihad

Palestiinan Islamilainen jihad (arab. حركة الجهاد الإسلامي في فلسطين, -Harakat al-Jihād al-Islāmi fi Filastīn) on palestiinalainen ääri-islamilainen järjestö, jonka muun muassa Yhdysvallat, EU ja Israel luokittelevat terroristijärjestöksi. Sen perustettiin 1979 osana Egyptin Islamilaista jihadia, mutta se alkoi toimia vuonna 1981 itsenäisesti Gazasta, kun se karkotettiin Egyptistä. Islamilainen jihad ei hyväksy Israelin valtiota ja ajaa sen tuhoamista sotilaallisesti. Se tavoittelee islamiin pohjautuva Palestiinan valtio historialliselle Palestiinan alueelle. Se ei myöskään hyväksy Palestiinan rauhanprosessia eikä monesti ole edes sitoutunut Hamasin ja Israelin välisiin tulitaukoihin. Islamilainen jihad saa tukea Iranilta, ja se sai alkujaan sotilaskoulutusta Hizbollahilta ja Iranin vallankumouskaartilta. Islamilainen jihad teki ensimmäisen terrori-iskunsa vuoden 1987 puolivälissä ennen ensimmäisen intifadan alkua. Mossadin murhattua 1995 Islamilaisen jihadin perustajan ja johtajan Fathi Shikakin järjestö hiipui nopeasti. Se nousi kuitenkin uudestaan toisen intifadan aikana ja on tehnyt säännöllisesti muun muassa raketti-iskuja Isreliin. Islamilainen jihad oli myös mukana Hamasin johtamassa hyökkäyksessä Israeliin lokakuussa 2023. Palestiinan Islamilainen jihad on islamistinen aseellinen ryhmittymä, jonka on muun muassa Yhdysvallat, Euroopan unioni, Yhdistynyt kuningaskunta, Kanada, Australia, Uusi-Seelanti, Japani ja Israel luokitelleet terroristijärjestöksi
BBC Parliament

BBC Parliament on brittiläinen televisiokanava, jonka omistaa maan yleisradioyhtiö BBC. Kanavan ohjelmisto koostuu Britannian parlamentin, Skotlannin parlamentin sekä Walesin ja Pohjois-Irlannin aluehallinnon ja kaikkien lakiasäätävien elinten kokouksista. BBC Parliament lähettää raportteja Britannian suurimpien puolueiden ja Trades Union Congressin vuosittaista kokouksista ja Euroopan parlamentista. Vuodesta 1992 vuoteen 1998 asti kanava tunnettiin nimellä The Parliamentary Channel, jota operoi United Artist Cable, ja jonka rahoituksesta vastasivat brittiläiset kaapeli-tv operaattorit. BBC hankki The Parliamentary Channelin vuonna 1998 nimeten sen uudelleen BBC Parliamentiksi. BBC:n omistamana kanava aloitti uudelleen 23. syyskuuta 1998. Nykyisin BBC Parliament on saatavilla kaapelissa, satelliitissa sekä antenniverkossa.
De Motu Corporum in Gyrum

De Motu Corporum in Gyrum (suom. Kappaleiden rataliikkeestä) usein lyhyesti De Motu on englantilaisen matemaatikon Isaac Newtonin kirjoittama laajuudeltaan yhdeksän sivua pitkä käsikirjoitus, jonka hän lähetti tähtitieteilijä Edmund Halleylle marraskuussa vuonna 1684. Siinä Newton osoittaa, että kappaleiden elliptinen rata vaatii voiman, joka on kääntäen verrannollinen etäisyyden neliöön (r²). Newton myös osoitti, että tästä voimasta seuraavat Keplerin lait. Halley esitteli tulokset Royal Societylle 10. joulukuuta 1684. Newtonin pääteoksessa Philosophiae Naturalis Principia Mathematica Newton korjaa muutamia puutteita sekä laajentaa käsikirjoitustaansa.
Armas-Eino Martola

Ilmari Armas-Eino Martola (12. toukokuuta 1896 Raahe – 5. helmikuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen jääkärikenraali ja Mannerheim-ristin ritari numero 130. Martola sai sotilaskoulutuksen jääkärinä ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa, ja sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Missejoella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui joukkueenjohtajana Suomen sisällissotaan, jonka jälkeen hän lopullisesti valitsi sotilasuran. Hän suoritti Ranskan sotakorkeakoulun diplomin arvoisesti. Talvi- ja jatkosodassa hän hankki lopullisesti kannuksensa toimimalla ensin mainitussa sodassa divisioonan komentajana ja jälkimmäisessä sodassa ensin divisioonan komentajana ja myöhemmin armeijakunnan komentajana. Sotien jälkeen hän oli muutaman vuoden Uudenmaan läänin maaherrana, kunnes siirtyi yksityiselle sektorille. Hänen viimeinen sotilastehtävänsä oli YK:n alaisten Kypros-joukkojen komentajuus 1960-luvulla. Martolan vanhemmat olivat Raahen piirilääkäri Johan Martola ja Anna Maria Cecilia Simelius. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Aune Kyllikki Ignatiuksen kanssa. Martola kirjoitti ylioppilaaksi Turun suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1914 ja liittyi Pohjois-Pohjalaiseen Osakuntaan
Tamvisio

Tekniikan edistämissäätiö (1957–1959), Oy Tesvisio Ab (1960–1964), Tamvisio oli Suomen ensimmäisen kaupallisen TV-kanavan Tesvision sisarkanava, joka toimi Tampereen seudulla vuosina 1957–1964. Yleisradio osti Tesvision ja Tamvision vuonna 1964, ja niistä muodostettiin TV-ohjelma 2. Tamvision tunnetuin ohjelma lienee Heikki ja Kaija, joka alkoi vuonna 1961 ja jatkui 1960-luvun puolivälissä Ylen ohjelmana. Muita kanavan suosittuja ohjelmia olivat keväällä 1961 aloittanut "Tenavatuokio", jonka perintöä on kanavan loppumisen jälkeen jatkanut "Pikku Kakkonen", ja toimittaja Pauli Lehtisen juontama huutokauppaohjelma "Istu ja osta". Jälkimmäisessä ohjelmassa katselijat saivat tehdä puhelimitse tarjouksia juontaja Lehtisen esittelemistä esineistä. Myytävänä ollut aineisto oli saatu ohjelmaan lahjoituksina ja huutokaupan tulot menivät Tuberkuloosiliiton hyväksi. Tamvision kuuluttajana oli vuosikymmenen vaihteen tienoilla Leena Vermaa, joka juonsi sittemmin myös Tesvisiossa ja TV2:ssa.
Blur (albumi)

Blur on brittipop-yhtyeen Blurin viides studioalbumi, joka julkaistiin 10. helmikuuta 1997 Britanniassa. Se sijoittui ensimmäiseksi Britannian albumilistalla. Levyllä on mm. kappaleet ”Song 2” ja ”Beetlebum”. Albumi on myynyt kultaa Yhdysvalloissa.lähde? Kappaleet kirjoittaneet Damon Albarn, Graham Coxon, Alex James ja Dave Rowntree, ellei toisin mainittu. *Tuottanut Blur
Erilaistumaton skitsofrenia

Erilaistumaton skitsofrenia on monimuotoisen psykoosisairauden eräs muoto. Erilaistumattoman tai erityispiirteettömän tai aiemmin "skitsofrenia simplex" diagnoosi tehdään tilanteissa, joissa potilaalla on skitsofreniadiagnoosin kriteerit täyttävät oireet (lähinnä negatiiviset oireet) ilman että hänellä on diagnoosia ajatellen riittävästi esimerkiksi vainoharhaisuutta (paranoidinen skitsofrenia) tai äänten kuulemista muun tyyppisen skitsofrenian diagnoosia ajatellen.
John Napier

John Napier (1550 – 4. huhtikuuta 1617) oli skotlantilainen matemaatikko ja teologinen kirjailija, joka keksi logaritmin sveitsiläisen Jost Bürgin ohella. Matematiikassa Napier muistetaan erityisesti Neperin luvusta, joka on luonnontieteissä paljon käytetyn luonnollisen logaritmin kantaluku. Hänet tunnetaan myös Napierin luiden keksijänä. Napierin mukaan on nimetty muun muassa SI-järjestelmän ulkopuolinen suhteen yksikkö neper (Np) ja Kuun Neper-kraatteri. John Napier syntyi vuonna 1550 Napier-klaanin Merchistonin haaran kotilinnassa, joka oli ollut suvun hallussa 1430-luvulta lähtien. Hänen isänsä oli sir Archibald Napier, joka oli vaikutusvaltainen mies 1500-luvun Skotlannissa, ja äitinsä Orkneyn piispan tytär Janet Bothwell. John Napier oli Merchistonin kahdeksas laird. Nimen nykyinen kirjoitusasu ei ole alkuperäinen. Napierin omana aikana etunimi kirjoitettiin muodossa Jhone, kun taas sukunimestä käytettiin useita eri kirjoitusmuotoja, joita olivat Napeir, Nepair, Nepeir, Neper, Napare, Naper ja Naipper – ei kuitenkaan Napier. Yleisin nimimuoto lienee ollut Jhone Neper. Napierin lapsuudesta ja nuoruudesta ei tiedetä juuri mitään
13 (Blurin albumi)

13 on englantilaisen rock-yhtyeen Blurin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin maaliskuussa 1999. Albumi oli 17 viikkoa Britannian albumilistan ykkösenä mutta samalla sijoittui vasta sijalle 80 Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla. Levy sisältää singlet: "Tender", "Coffee & TV" ja "No Distance Left to Run". Kaikki kappaleet ovat kirjoittaneet Damon Albarn, Graham Coxon, Alex James ja Dave Rowntree.
Luovuustekniikka

Luovuustekniikat ovat ideoinnin ja ongelmanratkaisun, esimerkiksi tuotekehitystoiminnan tueksi kehitettyjä työmenetelmiä. Kuten teknisessä lähestymistavassa yleensäkin niin luovuustekniikoiden taustalla ei ole kovin syvällistä itse luovuuskäsitteen tarkastelua vaan luovuustekniikat ovat hyvin käytännönläheisiä. Niiden yleisenä periaatteena on saada jonkin asian käsitykset pois normaaleista olettamuksista ideana, että ongelmien ratkaisu saattaa olla oletetun ratkaisujoukon ulkopuolella. Luovuustekniikat ovat menetelmiä, joiden avulla voidaan saada aikaan nokkelia oivalluksia perinteisten ratkaisujen sijaan. Luovuustekniikoita tai -menetelmiä käytetään joko yksin tai ryhmissä. Nykyisin puhutaan usein innovatiivisuudesta, kun tavoitteena on pyrkiä saattamaan ideoita käytännön tasolle. Innovatiivisuus on siis käytännön tuotteina ja ilmiöinä toteutuvaa luovuutta Luovassa ongelmanratkaisussa yhdistetään tietoja ja asioita niin, että tulos on tekijälleen uusi. Se edellyttää luovia ajattelutapoja ja asenteita sekä erityisiä kykyjä ja taitoja. Luova ongelmanratkaisu on prosessi, johon kuuluu ongelman tai parannusmahdollisuuden huomaaminen, siihen liittyvien tosiasioiden, näkemysten ja tavoitteiden tunnistaminen, sekä lähestymistapojen ja ideoiden tuottaminen, ideoiden arvioiminen, valitseminen ja toteuttaminen. Luovan ongelmanratkaisuprosessin välttämätön ehto on kaikkien ryhmän jäsenten positiivinen asenne, asioiden ja ideoiden tasavertainen käsittely ja ongelmien näkeminen haasteina, sekä ongelmanratkaisuun sitoutuminen. Positiivinen asenne ilmenee ideoiden myönteisenä käsittelynä. Puutteiden esittäminen on rakentavaa, esimerkiksi 3+ ja Miten -tekniikka
Ian Kershaw

Ian Kershaw (s. 29. huhtikuuta 1943 Oldham, Lancashire, Englanti) on brittiläinen historioitsija, joka tunnetaan Adolf Hitler -elämäkerroistaan. Hän on professori Sheffieldin yliopistossa. Kershaw on naimisissa Dame Betty Kershaw’n kanssa.
Sakari Sandroos

Sakari August Sandroos (6. marraskuuta 1919 Vihti – 9. toukokuuta 1997 Nurmijärvi) oli suomalainen korpraali ja Mannerheim-ristin ritari numero 124. Sandroos taisteli koko jatkosodan ajan JR 7:n riveissä aloittaen pikakivääriampujana ja edeten joukkueen varajohtajaksi. Hänet nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 21. marraskuuta 1943. Siviiliammatiltaan Sakari Sandroos oli puuseppä.
Kilpailuoikeus

Kilpailuoikeus on oikeudenala, jonka piiriin kuuluu kilpailunrajoituksia koskeva lainsäädäntö. Aiemmin sen piiri oli laajempi, jolloin siihen kuului myös vilpillinen kilpailu. Kilpailuoikeus on osa markkinaoikeutta, jonka muut osa-alueet ovat elinkeino-oikeus ja kuluttajaoikeus. Kilpailuoikeus sisältää mm. julkiset hankinnat, määräävän aseman käyttäminen markkinoilla, yrityskauppojen säätelyn, viestintämarkkinoiden säätelyn sekä sopimattoman menettelyn elinkeinotoiminnassa. Kilpailuoikeudellisia riitoja käsitellään Suomessa tyypillisesti ensiasteena markkinaoikeudessa, josta valitetaan korkeimpaan hallinto-oikeuteen. Kilpailu- ja kuluttajavirasto on keskeinen kilpailuoikeudellisia sääntöjä valvova viranomainen. Kilpailulait ovat osa talouspoliittista lainsäädäntöä. Ne pyrkivät varmistamaan, että kilpailu kansantaloudessa toimii, ylläpitävät markkinamekanismia ja talouselämän joustavuutta. Tällaisten kansantaloudellisten olojen uskotaan johtavan talouden tehokkuuteen. Kilpailulain lähtökohtana voi olla kieltoperiaate eli kaikkien kilpailunrajoitusten yleinen kielto, väärinkäyttöperiaate, jossa viranomaisilla on oikeus puuttua vahingollisiin rajoituksiin, tai kieltoperiaatteen lievempi muoto, jossa yritysten velvollisuus on osoittaa myönteisten vaikutusten ylittävän kielteiset. Kilpailuoikeuden omaksi oikeudenalaksi eriytymisen aikaansai vuonna 1890 Yhdysvalloissa säädetty Sherman Act -laki
Kätketty linnake

Kätketty linnake (jap. 隠し砦の三悪人, Kakushi toride no san akunin, 'Kätketyn linnakkeen kolme roistoa') on vuonna 1958 ensi-iltansa saanut japanilainen elokuva. Sen on ohjannut Akira Kurosawa. Kätketty linnake sai vuonna 1959 Berliinin elokuvajuhlien Hopeisen karhun sarjassa paras ohjaaja. Kahden aiemman elokuvan Rashomonin ja Seitsemän samurain menestyksen jälkeen Kurosawa luopui moderniin ympäristöön asettuvista tarinoista ja siirtyi historiallisiin aiheisiin, jidaigeki-elokuviin, ritareineen, seikkailuineen ja historiallisine tarinoineen. Tässä elokuvassa huipentuvat hänen moraaliset pohdiskelunsa. Kyseisen elokuvalajin piirissä Kurosawan elokuva muistuttaa eniten läntisiä vastineitaan. Sen merkitystä elokuvahistoriassa on verrattu John Fordin Hyökkäys erämaassa -elokuvaan. Juonen kulku paljastaa Kurosawan kiinnostukseen Hollywood-elokuvaan, ja Masaru Saton musiikkikin korostaa tarinan kulkua osittain hollywoodilaiseen tyyliin. Ainutlaatuisella tavalla Kurosawa tuo esiin ihmisten persoonallisuudet esimerkiksi kun Rokurota sanoo: "Voimme luottaa heidän ahneuteensa." Kurosawan taito yhdistää toiminta ja tavoite, moraalisuus ja jännitys ilmenee siinä, miten hän ihmisen käyttäytymisen kautta paljastaa tämän persoonallisuuden. Elokuvan alussa kaksi rähjäistä talonpoikaa Tahei ja Matashichi pakenevat taistelun jälkimainingeista
Elektroninen demokratia

Elektroninen demokratia, tunnetaan myös termeillä e-demokratia, digitaalidemokratia, digitaalinen demokratia ja sähköinen demokratia, tarkoittaa informaatioteknologian ja tietokoneavusteisten viestintävälineiden hyödyntämistä poliittiseen keskusteluun, päätöksentekoon ja (edustuksellisessa demokratiassa) edustajien valintaan. Myös termiä teledemokratia on käytetty jolla viitataan useimmiten 1990-luvun puolivälissä ja sitä ennen tapahtuneisiin kokeiluihin, joissa tietotekniikkaa ja puhelinteknologiaa käytettiin hyväksi. E-demokratia -termiä käytetään usein erotukseksi perinteisemmästä poliittisesta ja demokraattisesta toiminnasta erityisesti edustuksellisessa demokratiassa, jossa käytetään pääosin perinteisiä viestintävälineitä, kuten kokouksia tai yksisuuntaisia joukkotiedotusvälineitä.. Tieteenaloista elektronista demokratiaa tutkivat ainakin politiikan tutkimus, tietojärjestelmätiede, kommunikaatiotutkimus, sekä systeemiteoria. Informaatioteknologiaa voidaan käyttää hyväksi eri tavoin järjestetyissä demokraattisissa yhteiskunnissa ja yhteisöissä. Van Dijk jaottelee elektronisen demokratian mallit kahden tekijän mukaan: Näistä lähtökohdista käsin Van Dijk toteaa edelleen, että informaatio- ja kommunikaatioteknologia voi esiintyä neljällä erityyppisellä tavalla elektronisen demokratian eri malleissa ja prosesseissa: Van Dijk (2000) myös toteaa, että ihmiset voivat muodostaa omia yhteisöjään, joiden sisällä he voivat hyödyntää Internetin kommunikaatiomahdollisuuksia keskenään, autonomisesti. Hieman samantyyppisen luokittelun esittää myös Bellamy, lisäten suoraan demokratiaan pohjautuvan kyberdemokratia-mallin. Bellamyn mukaan neljä elektronisen demokratian mallia ovat: Näihin malleihin lisäten Päivärinta ja Sæbø ehdottavat löytämiensä esimerkkitapausten pohjalta niin sanottua partisaanimallia (engl. partisan democracy), jossa tietoverkkojen ja mobiiliteknologian avulla tapahtuva keskustelu ja ihmisten mobilisointi on suunnattu arvostelemaan ja muuttamaan vallitsevaa, usein epädemokraattiseksi kyseisten toimijoiden mielestä katsottua, hallintorakennetta. Partisaanimallissa poliittisen keskustelun suhde itse päätöksentekoprosessiin ei ole selkeästi määritelty, vaan vaikutus on epäsuora, perustuen esimerkiksi yleisen mielipiteen aikaansaamaan paineeseen. E-demokratian juuret ovat tietokoneavusteisten äänestysjärjestestelmien kehittämiseksi tehdyssä työssä 1970-luvun alussa
Uskonpuhdistuksen muistopäivä

Saksin vaaliruhtinaat Pyhät saksalais-roomalaiset keisarit Reformaation päivä, Uskonpuhdistuksen muistopäivä on Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa 22. sunnuntai helluntaista. Tällöin muistellaan uskonpuhdistusta. Liturgisena värinä toimii vihreä. Ensimmäinen lukukappale on joko Jes. 33:20–22 tai Jer. 3:14–15. Toinen lukukappale voi olla sekä Room. 1:16–17 että Ef. 6:10–18. Evankeliumina toimii Joh. 4:46–53
Grayn anatomia

Grayn anatomia (Henry Gray’s Anatomy of the Human Body tai Gray’s Anatomy) on brittiläisen Henry Grayn (1827–1861) alkujaan 1850-luvulla julkaisema ihmisen anatomiaa käsittelevä teos. Grayn anatomiaa pidetään yhtenä alan perusteoksista. Henry Gray opiskeli umpieritysrauhasten ja pernan kehitystä, ja vuonna 1853 hänet nimitettiin anatomian luennoitsijaksi St. George’s Hospital Medical School -nimiseen kouluun Lontoossa. Vuonna 1855 hän esitti kollegalleen Henry Vandyke Carterille ideansa tuottaa oppikirja lääketieteen opiskelijoille. Ensimmäinen painos ilmestyi Isossa-Britanniassa vuonna 1858 nimellä Gray’s Anatomy: Descriptive and Surgical. Grayn kuoltua isorokkoon 34-vuotiaana hänen teostaan ovat täydentäneet muut tutkijat. Marraskuussa 2004 ilmestyi teoksen 39. brittiläinen painos. Samana vuonna ilmestyi Gray’s Anatomy for Students -niminen teos. Grayn anatomiaan viitataan useissa populaarikulttuurin teoksissa; esimerkiksi Greyn anatomia -televisiosarjan nimi viittaa kyseiseen teokseen. Lisäksi Steven Soderbergh on ohjannut vuonna 1996 elokuvan, jonka on saanut nimensä tästä teoksesta
Shia LaBeouf

2003 Even Stevens 2005 Let's Love Hate 2006 Queens – kovat korttelit 2006 Bobby 2007 Paranoia 2008 Indiana Jones ja kristallikallon valtakunta 2009 Transformers: Kaatuneiden kosto Shia Saide LaBeouf (laus. /ʃaɪə ləˈbʌf/; s. 11. kesäkuuta 1986 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen Daytime Emmy -palkittu näyttelijä, joka tuli tunnetuksi teini-ikäisenä televisiosarjasta Even Stevens sekä myöhemmin elokuvista kuten Transformers, Indiana Jones ja kristallikallon valtakunta ja Paranoia. LaBeouf syntyi vuonna 1986 Los Angelesissa Jeffrey LaBeoufille ja Shayna Saidelle. Hänen vanhempansa ovat eronneet, ja Shia on asunut äitinsä luona Los Angelesissa. Hän aloitti uransa stand up -koomikkona lähipaikoissa, kuten kahviloissa ja ravintoloissa. Näyttelemiseen LaBeouf innostui nähdessään ystävänsä esiintyvän televisiosarjassa Tohtori tuli kaupunkiin. Etsittyään itselleen agentin LaBeouf esiintyi jo vuonna 1999 ensimmäisessä pääosassaan televisiosarjassa Even Stevens, jossa hän esitti Louis Stevensiä. Sarja kesti aina vuoteen 2003 asti, jonka aikana LaBeouf palkittiin Daytime Emmyllä. Sarjan jälkeen hän esiintyi useissa elokuvissa, kuten Charlien enkelit: Kurvit suoriksi, I, Robot, Constantine ja Paranoia. LaBeoufin toinen merkittävin rooli oli päärooli vuonna 2007 elokuvassa Transformers, josta hänet palkittiin muun muassa Teen Choice -palkinnolla vuonna 2007
Magdeburgin puolipallot

Magdeburgin puolipallot on fysikaalinen koe, jonka saksalainen fyysikko Otto von Guericke kehitti vuonna 1650 osoittaakseen, että luonnossa on mahdollista luoda tyhjiö, ja osoittaakseen ilmanpaineen voimakkuuden. Kokeessa kaksi kuparista puolipalloa liitettiin tiiviisti vastakkain, ja syntyneestä pallosta imettiin ilma pois. Tätä varten von Guericke kehitti maailman ensimmäisen tyhjiöpumpun. Pallon halkaisija oli noin 37 cm (1,2 jalkaa). Kuuluisin koe järjestettiin 8. toukokuuta 1654, jolloin paikalla oli muun muassa Saksan keisari Ferdinand III. Kokeessa 16 hevosta yritti turhaan vetää puolipalloja erilleen. Myöhemmin von Guericke toisti kokeen muun muassa Saksan valtiopäiville ja Ferdinand III:lle, jolloin 30 hevosta epäonnistui puolipallojen erottamisessa. Vuonna 1656 hän toisti kokeen kotikaupungissaan Magdeburgissa, jonka pormestari hän oli. Tässä kokeessa käytettiin jälleen 16 hevosta. Alkuperäisiä puolipalloja säilytetään Saksalaisessa museossa Münchenissä, ja niistä on tehty pienempiä kopioita fysiikan opetusta varten. Suomessa Magdeburgin puolipallot ovat nähtävissä esimerkiksi sekä Jyväskylän yliopiston tiedemuseon näyttelykeskus Soihdussa että Helsingin yliopistomuseossa
Eino Kuvaja

Eino Hjalmar Kuvaja (17. kesäkuuta 1906 Kuopio – 11. joulukuuta 1975 Kuopio) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari numero 137. Kuvaja kilpaili talviolympialaisissa Sankt Moritzissa 1928 ja Garmisch-Partenkirchenissa 1936 niiden ohjelmaan epävirallisena lajina kuuluneessa sotilaspartiohiihdossa. Molemmissa kisoissa hän saavutti Suomen nelimiehisen joukkueen jäsenenä hopeaa. Kuvaja toimi myös Puijon Hiihtoseuran puheenjohtajana vuosina 1956–1965 ja seuran hiihtojaoston puheenjohtajana vuosina 1938–1939, 1954–1961, 1953 ja 1962. Jatkosotaan Kuvaja lähti 2. divisioonaan kuuluneen jalkaväkirykmentti 28:n II pataljoonan (II/JR 28) komentajana toimien siinä tehtävässä vuoden 1941 lopulle. Tämän jälkeen majuri Kuvaja toimi JR 7:n I pataljoonan (I/JR 7) komentajana aina haavoittumiseensa Äyräpäässä 4. heinäkuuta 1944, joka oli myös Mannerheim-ristin myöntämispäivä. Myöntämisperusteissa korostuivat majuri Kuvajan toimet pääaseman ja VT-aseman taisteluissa, joita kuvataan lyhyesti alempana. Kannaksen suurhyökkäyksen alussa majuri Kuvajan johtama pataljoona taisteli Ohdan etelälohkolla torjuen vihollisen kiivaat hyökkäykset
Forum Virium Helsinki

Forum Virium Helsinki on Helsingin kaupungin innovaatioyhtiö, joka kehittää tulevaisuuden kaupunkiratkaisuja yhteistyössä yritysten, tiedeyhteisön ja kaupunkilaisten kanssa. Yhtiön strateginen tavoite on tehdä Helsingistä maailman toimivin älykaupunki. Forum Virium Helsingin suurimpia saavutuksia ovat Helsingin kaupungin datan avaaminen, Kalasataman älykaupunginosan kehityksen vauhdittaminen ja itseohjautuvan liikenteen sekä robottibussien pilotointi Helsingissä. Helsingin kaupungin asukkaat osallistuvat palvelujen kehittämiseen. Esimerkiksi Kalasataman asukkaista kolmasosa on osallistunut alueen kokeiluihin, pilotteihin ja kehitystoimintaan. Forum Virium Helsinki on onnistunut lisäämään vajaakäyttöisten tilojen käyttöä Helsingissä älyratkaisuilla.Yhtiön ja Helsingin älykaupunkisaavutuksia on kehunut muun muassa The New York Times. Vuonna 2005 perustettu Forum Virium Helsinki on Helsingin kaupungin itsenäinen tytäryhtiö, jonka rahoituksesta noin kaksi kolmasosaa tulee Euroopan unionin hankkeista ja kolmasosa kaupungilta. Forum Virium Helsinki on voittoa tavoittelematon osakeyhtiö. Yhtiössä työskentelee hankkeiden määrästä riippuen tyypillisesti noin 60 asiantuntijaa. Forum Viriumin toimitusjohtaja on Mika Malin. Forum Virium Helsingin toiminta keskittyy käytännönläheisiin kehityshankkeisiin, joissa pilotoidaan ja kehitetään uusia ratkaisuja ja palveluinnovaatioita vastaamaan tulevaisuuden haasteisiin