nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Suomen kurdit

Suomen kurdit ovat nimen mukaisesti Suomessa asuvia kurdeja. Vuonna 2021 Suomessa asui 15 850 äidinkielenään kurdia puhuvaa henkilöä. Suurin osa Suomen kurdeista on Irakista 1990-luvulla Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestön kautta niin sanottuina kiintiöpakolaisina tulleita pakolaisia. Vaikka irakilaistaustaiset kurdit ovatkin enemmistö, kurdeja on tullut Suomeen myös Turkista ja Iranista. Irakista ylipäätänsä Suomeen saapuneista enemmistö 2000-luvun alussa oli kurdeja. Isiksen menestys kurdeja vastaan Syyriassa ja Irakissa on johtanut kurdien mielenosoituksiin järjestöä vastaan Suomessakin. Suomalais-kurdilaisen ystävyysseuran mukaan Suomesta on myös lähtenyt useita kymmeniä henkilöitä taistelemaan Isistä vastaan kurdien puolelle. Vuonna 2022 Turkki pyysi Suomea lopettamaan Kurdistanin työväenpuolueen (PKK) ja Kansan suojeluyksiköiden (YPG) toiminnan ja luovuttamaan useita ”terrorismiyhteyksistä” epäiltyjä ihmisiä ehtona sille, että Turkin parlamentti ratifioi Suomen jäsenyyden sotilasliitto Natossa. Suomen kurdit puhuvat useita eri kurdin kielen murteita ja osaavat usein muita kieliä samaan aikaan. Irakista saapuneet kurdit puhuvat useimmiten kahta suurimpaa murretta, kurmandžia tai soranîa. Näistä kahdesta soranî on Suomessa käytetympi. Itsensä kurdeiksi omaksuvien määrä on todennäköisesti suurempi kuin sitä äidinkielenään puhuvien määrä
Irlannin tasavaltalaisarmeija (täsmennyssivu)

Irlannin tasavaltalaisarmeija (engl. Irish Republican Army, IRA) voi tarkoittaa muun muassa seuraavia Irlannissa tai Pohjois-Irlannissa toimineita aseellisia tasavaltalaisjärjestöjä tai näiden ryhmiä:
Aleksandr Zahartšenko

Aleksandr Vladimirovitš Zahartšenko (ven. Александр Владимирович Захарченко, ukr. Олександр Володимирович Захарченко, Oleksandr Volodymyrovytš Zah’artšenko; 26. kesäkuuta 1976 Donetsk – 31. elokuuta 2018 Donetsk) oli ukrainalainen poliitikko ja sotilas. Hän toimi vuosina 2014–2018 Itä-Ukrainan Venäjä-mielisten separatistien perustaman tunnustamattoman Donetskin kansantasavallan johtajana. Koulutukseltaan Zahartšenko oli sähköasentaja ja sotilasarvoltaan majuri. Aleksandr Zahartšenko nousi Donetskin kansantasavallan pääministeriksi sotilaallisesta Oplot-järjestöstä elokuussa 2014 venäläisen Aleksandr Borodain jälkeen, samoihin aikoihin kuin myös "kansantasavallan puolustusministerinä" toiminut Igor Girkin (eli Strelkov) vetäytyi Venäjälle. Zahartšenko toimi Donetskin kansantasavallan edustajana Minskin tulitaukosopimusneuvottelussa syyskuussa 2014. Samassa kuussa Zahartšenko asetettiin Ukrainan kriisiin liittyvälle Euroopan yhteisön pakotelistalle. Separatistialueella 2. marraskuuta järjestetyissä parlamenttivaaleissa Zahartšenkon puolueen lista voitti ylivoimaisesti, ja presidentinvaalin tuloksena Zahartšenko nimitettiin "valtionpäämieheksi" 4
Nordic Global Airlines

Nordic Global Airlines oli suomalainen rahtilentoyhtiö. Sen kotipaikka oli Helsinki-Vantaan lentoasema. Se perustettiin 11. huhtikuuta 2011, ja se aloitti lennot elokuussa 2011. Vuoden 2014 lopulla Finnair ilmoitti lopettavansa rahtisopimuksen NGA:n kanssa. Tämän ja rahtimarkkinoiden heikon kasvun vuoksi yhtiö lopetti toimintansa 31. toukokuuta 2015. Nordic Global Airlines lensi reittilentoja seuraaviin kohteisiin (Finnair Cargon puolesta): Säännöllisiä ja tilauslentoja Nordic Global Airlines lensi yhteensä 62 kaupunkiin 44 maassa. Nordic Global Airlinesin laivastoon kuuluivat seuraavat lentokoneet lokakuussa 2014:
Labuanin lippu

Labuanin lippu on Malesian territorion Labuanin tunnus. Lipun värit ja symboliikka ovat samat kuin Malesian lipussa. Valkoinen väri kuvaa buddhalaisuuden puhtautta ja punainen verta. Puolikuu kuvaa islamia ja 14-sakarainen tähti viittaa maan osavaltioihin.
Ideapark Oulu

Ideapark Oulu on kauppakeskus Oulun Kuivasrannassa. Kauppakeskuksessa on vuokrattavaa pinta-alaa 23 550 m2 ja lähes 50 liikettä. Se avattiin 31. lokakuuta 2014. Oulun Ideapark on yksikerroksinen, kaareva ja 400 metrin pituinen. Ideapark Oulu sijaitsee valtatie 4:n ja Raitotien eritasoliittymän kaakkoispuolella, noin yhdeksän kilometriä Oulun keskustasta pohjoiseen. Toivo Sukari ilmoitti lokakuussa 2015 Oulun Ideaparkin laajentuvan 3 hehtaariin. Laajennuksella pyritään helpottamaan tilojen kovaa kysyntää. Laajennus otettiin käyttöön huhtikuussa 2016. Sukari Invest myi Oulun Ideaparkin elokuussa 2016 sijoitusyhtiö Avant Capital Partnersille ja Alma Property Partners -rahastolle.
Johorin lippu

Labuanin lippu on Malesian osavaltion Johorin tunnus. Lipun pääväri on sininen, joka kuvaa maan hallitusta. Punainen nurkka kuvaa maata puolustaneita sotureita ja puolikuu ja tähti kuvaavat Johorin sulttaania.
Antti Järnefelt

Antti (Anders) Järnefelt (15. lokakuuta 1872 Mikkeli – 11. maaliskuuta 1948 Helsinki) oli suomalainen Mikkelistä kotoisin ollut rakennusmestari ja kirjailija. Antti Järnefeltin vanhemmat olivat Alexander Järnefelt (1846–1927) ja Hedvig Elisabet Paasonen. Järnefelt julkaisi 1944 kuvitetun kertomuksen Miten kansoja ja kotiamme hallitaan elämänsä aikana kokemistaan näyistä ja unista. Teoksen oli määrä olla ensimmäinen osa viisiosaisesta sarjasta, mutta loput neljä kirjaa (Väärät opit,Tieteen jumalattomuus kansojen villitys, Oikea perustus ja päämäärä, Kuoleman hetki) jäivät julkaisematta.
Sergei Uvarov

Sergei Semjonovitš Uvarov (ven. Сергéй Семёнович Увáров; 5. syyskuuta (J: 25. elokuuta) 1786 Moskova – 16. syyskuuta (J: 4. syyskuuta) 1855 Moskova) oli venäläinen kreivi, kansainvälisesti tunnustettu antiikin Kreikan tuntija ja valtiomies, jolla oli merkittävä vaikutus Venäjän keisarikunnan koulutuspolitiikkaan Nikolai I:n valtakaudella. Uvarov toimi vuosina 1806–1810 diplomaattina, vuosina 1811–1822 Pietarin koulupiirin johtajana, vuosina 1832–1833 Venäjän apulaisopetusministerinä ja vuosina 1833–1849 opetusministerinä. Hän esitti vuonna 1833 keisari Nikolai I:lle kuuluisan raportin, jossa hän julisti, että Venäjän koulutuksen pohjana tulisi olla kolme periaatetta: Ortodoksisuus, itsevaltius ja kansallisuus (narodnost). Nämä kolme sanaa muodostuivat seuraavina vuosina suosituksi iskulauseeksi, jonka nimeen monet venäläiset tahot vannoivat, sillä ne kiteyttivät tuolloin vallinneen konservatiivisen ideologian. Opetusministerinä Uvarov toteutti monia taantumuksellisia toimenpiteitä, kuten vahvisti valtion oikeutta kontrolloida yliopistojen ja lukioiden opetusohjelmia sekä rajoitti aatelittomien oikeutta koulutukseen. Kaikesta huolimatta Venäjän koulutusjärjestelmä laajeni merkittävästi Uvarovin ministeriaikana, sillä varsinkin teknistä ja ammattikoulutusta lisättiin. Myös korkeakouluopetusta uudistettiin
Francis Suárez

Francisco Manuel "Francis" Suárez Arteaga (s. 6. tammikuuta 1987 Las Palmas, Kanariansaaret, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Inter Turkua. Oikeajalkainen Suárez on pelipaikaltaan laituri. Hän edusti kasvattajaseuraansa UD Las Palmasta Segunda Divisiónissa vuodesta 2007 vuoteen 2013 asti. Välillä hän kävi lainalla muissa espanjalaisseuroissa Castillossa ja Ponferradinassa. Turkuun Suárez siirtyi kesällä 2014. Hän debytoi Veikkausliigassa ja samalla pääsarjatasolla kesäkuussa 2014 MYPAa vastaan. Loppukauden hän oli yksi turkulaisten avainpelaajista pelattuaan 16 ottelussa ja tehtyään 2 maalia. Suárez on 181 senttimetriä pitkä.
George Barnes (elokuvaaja)

Oscar-palkinto (1941)Golden Globe (1953) George Scott Barnes, A.S.C. (16. lokakuuta 1892 Pasadena, Kalifornia – 30. toukokuuta 1953 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kahdeksan kertaa Oscar-ehdokkaana ollut elokuvaaja. Hänen uransa elokuvaajana kesti 1910-luvun mykkäelokuvan aikakaudesta aina kuolemaansa 1953 asti. Barnes aloitti Thomas H. Incen avustajana vuonna 1918, jolloin hän elokuvasi ensimmäisen elokuvansa. Uransa aikana Barnes elokuvasi melkein 150 elokuvaa ja hän voitti parhaan kuvauksen Oscar-palkinnon elokuvasta Rebekka vuonna 1941. Barnes työskenteli jokaiselle Hollywoodin suurelle elokuvayhtiölle, joita olivat Paramount Pictures, Metro-Goldwyn-Mayer, 20th Century Fox ja Warner Brothers. Barnes oli elämänsä aikana seitsemän kertaa aviossa, ja hänellä oli neljä lasta
De’angit

De’angit eli palaungit (burmaksi ပလောင် လူမျိုး; kiin.: 德昂族; pinyin: Déángzú) ovat etninen ryhmä pääasiassa Myanmarinn Shanin osavaltiossa ja Kiinan Yunnanissa. Heidän kokonaislukumäärästään ei ole hiljattaisia tietoja, mutta vuonna 1931 heitä oli Burmassa 130 000. Kiinassa heitä on arviolta 15 000. De’angin kieli kuuluu austroaasialaisiin kieliin. De’angit asuttivat alueitaan todennäköisesti jo ennen kuin alueelle saapuivat shanit ja kachinit. Burman kuningaskunnalla olki vain vähän todellista vaikutusvaltaa de’angien alueilla. Enemmän vaikutteita he saivatkin naapureiltaan shaneilta. De’angit käyttävätkin shania kirjoitettuna kielenään ja lingua francana paitsi muiden etnisten ryhmien, mutta myös eri de’angimurreryhmien välillä. Muutamat säilyneet de’angeja kronikoivat teokset on kirjoitettu shaniksi. Kiinalaiset tutkijat pitävät de’angeja pu-kansan jälkeläisinä, joista ensimmäiset maininnat ovat historiallisissa lähteissä jo kahden vuosituhannen takaa. Qing-dynastian aikana heistä käytettiin nimitystä benlong
Wyomingin verilöyly

3. heinäkuuta 1778 Pennsylvania Englantilaisten voitto Iso-Britannia irokeesit Yhdysvallat John ButlerSayenqueraghtaCornplanter Zebulon ButlerNathan DenissonGeorge Dorrance † 400 Butlerin metsänvartijaa, yli 500 irokeesiä noin 400 vapaaehtoista ja 50 sotilasta 4 kuollutta yli 300 kuollutta Wyomingin verilöyly oli yksi Yhdysvaltain vapaussodan taisteluista. Se käytiin nykyisen Pennsylvanian koillisosassa amerikkalaisten patrioottien ja lojalistien välillä 3. heinäkuuta 1778. Taistelu päättyi lojalistien irokeesi-liittolaisten järjestämään verilöylyyn, jossa yli kolmesataa patrioottia menehtyi. Taistelun jälkeen puheet intiaanien julmuudesta kuohuttivat amerikkalaisten mieliä ja Siirtokuntien armeijan ylipäällikkö George Washington järjesti suurimittaisen sotilasoperaation irokeesien kyliin. Toukokuussa 1778 majuri John Butler värväsi vapaaehtoisia sotilaita Wyominglaakson amerikkalaisasutusta vastaan. Useimmat värvätyistä olivat Kanadaan paenneita lojalisteja, jotka muodostivat ”Butlerin rangerien” perustan. Lisäksi Butler neuvotteli New Yorkin vaikutusvaltaisimman intiaanijohtaja Joseph Brantin kanssa tämän liittymisestä tulevaan hyökkäykseen. Brant epäröi, mutta kehotti Butleria ottamaan yhteyttä senecojen sotapäälliköihin Cornplanteriin ja Sayenqueraghtaan, jotka sotureineen kantoivat kaunaa amerikkalaisille. Lyhyen neuvottelun päätteeksi 500–800 irokeesiä liittyi Butlerin armeijaan. Kesäkuun lopulla 1778 amerikkalaiset saivat tiedon Butlerin armeijan saapumisesta laaksoon
Lvivin yliopisto

Ivan Frankon Lvivin kansallinen yliopisto (ukr. Львівський національний університет імені Івана Франка, Lvivskyi natsionalnyi universytet imeni Ivana Franka) eli Ivan Frankon yliopisto (ukr. Університет Івана Франкі, Universytet Ivana Franki) on Lvivin kaupungissa läntisessä Ukrainassa sijaitseva kansallinen yliopisto. Yliopisto on nimetty ukrainalaisen kirjailijan, kääntäjän ja poliittisen aktivistin Ivan Frankon (1856–1916) mukaan. Lvivin kansallinen yliopisto kuuluu maan arvostetuimpiin. Vuonna 2013 suoritetussa kahdensadan ukrainalaisen yliopiston vertailussa Lvivin yliopisto pisteytettiin Ukrainan 14. parhaaksi yliopistoksi. Espanjalainen Webometrics luokitteli yliopiston puolestaan sijaluvulle 11. Yliopisto on Ukrainan vanhin, perustettu 1661. Puolaan kuuluessaan nimenä oli Juhana Kasimirin yliopisto (puol. Uniwersytet Jana Kazimierza) 1919-1939. Syynä tähän oli se, että Juhana Kasimir perusti vuonna 1661 Lvivin jesuiitta-akatemian, jonka edeltäjäksi puolalaiset katsovat nykyisen yliopiston
Halvard Lange

Halvard Manthey Lange (16. syyskuuta 1902 – 19. toukokuuta 1970) oli norjalainen diplomaatti ja sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimi Norjan ulkoministerinä kaksi vuosikymmentä, vuodesta 1946 vuoteen 1965. Halvard Lange oli Nobel-palkitun pasifistin Christian Lous Langen poika, joka omaksui isänsä aatemaailman. Hän opetti 1930-luvulla taloushistoriaa Oslon kauppakorkeakoulussa ja toimi kansanopiston rehtorina. Vuodesta 1933 aina 1960-luvulle saakka hän oli mukana Norjan työväenpuolueen johtoelimissä, lukuun ottamatta sotavuosia 1940–1945, jolloin hän oli Gestapon vankina. Lange oli ulkoministerinä yksi Norjan Nato-jäsenyyden ja muiden kansainvälisten yhteistyömuotojen vahvimmista tukijoista. Langea kuvataan hiljaiseksi ja vaatimattomaksi, mutta lujatahtoiseksi poliitikoksi. Lange on haudattu Oslon Vestre gravlund -hautausmaalle.
Gunnar Lange

Nils Gunnar Lange (9. maaliskuuta 1909 Tukholma – 17. syyskuuta 1976 Bromma) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimi Ruotsin kauppaministerinä 1955–1970. Gunnar Lange syntyi Tukholmassa kanslianeuvos Nils Langen poikana. Agronomiksi opiskellut Lange nimitettiin 1935 Ruotsin maataloushallituksen virkamieheksi, minkä lisäksi hän opetti yliopistossa. Vuonna 1941 hän suoritti lisensiaatin tutkinnon ja lähti Pohjois-Carolinan yliopistoon Yhdysvaltoihin maatalouden ja kansantaloustieteen apulaisprofessoriksi. Palattuaan Ruotsiin 1943 hän ryhtyi elintarvikekomission toimistopäälliköksi ja palasi 1946 maatalousministeriöön valtiosihteeriksi. Vuonna 1950 hän siirtyi valtiovarainministeriöön. Hän toimi useiden ministeriöiden virkamiehenä kunnes hänet 1955 nimitettiin kauppaministeriksi. Hän toimi valtiopäiväedustajana 1953–1976, josta kaksikamarisen järjestelmän aikana vuoteen 1970 asti toisessa kamarissa. Kauppaministerinä Langella oli tärkeä rooli Euroopan vapaakauppajärjestön luomisessa ja myös Suomen Efta-liitännäisjäsenyydessä.
Ekebyhovin linna

Ekebyhovin linna on rakennus, joka sijaitsee Ruotsissa Ekerön kunnassa. Carl Gustaf Wrangel aloitti rakennustyöt vuonna 1674, mutta ne saatiin päätökseen vasta 1700-luvun alussa. Tyyliltään rakennus edustaa karoliinisen klassismin henkeä ja siinä on ajalle tyypillinen säterikatto. Ekebyhovin linna on siitä epätavallinen puurakennus, ettei se ole palanut kertaakaan - toisin kuin monet muut saman ajan puulinnat. Puutarhassa on omenageenipankki, joka sisältää muun muassa uplantilaisia omenalajikkeita.
Diosdado Macapagal

Diosdado Pangan Macapagal (28. syyskuuta 1910 Lubao – 21. huhtikuuta 1997 Makati) oli Filippiinien yhdeksäs presidentti 1961–1965 ja sitä ennen varapresidentti 1957–1961. Maan presidenttinä 2001–2010 toiminut Gloria Macapagal-Arroyo on hänen tyttärensä. Macapagal toimi lyhyen aikaa diplomaattina Filippiinien Washingtonin-lähetystössä, kunnes valittiin 1949 parlamenttiin liberaalipuolueen edustajana. Aguinaldo (1899–1901) | Quezon (1935–1944) | Laurel (1943–1945) | Osmeña (1944–1946) | Roxas (1946–1948) | Quirino (1948–1953) | Magsaysay (1953–1957) | Garcia (1957–1961) | Macapagal (1961–1965) | Marcos (1965–1986) | Aquino (1986–1992) | Ramos (1992–1998) | Estrada (1998–2001) | Arroyo (2001–2010) | Aquino III (2010–2016) | Duterte (2016–2022) | Marcos (2022–)
Just Dance 2

Just Dance 2 on Ubisoftin julkaisema tanssipeli, joka julkaistiin alun perin Pohjois-Amerikassa 12. lokakuuta 2010. Peli on jatkoa vuonna 2009 ilmestyneelle Just Dancelle. Peli sisältää yli 40 uutta kappaletta ja uusia pelimuotoja. Pelillä on GameRankingsissa keskiarvona 77,25 % ja Metacriticissä 74/100.
Roy Orbison (kappale)

”Roy Orbison” on suomalaisen muusikon Stigin kappale. Warner Music Finland julkaisi kappaleen albumin Stig (2015) ensimmäisenä singlenä 31. lokakuuta 2014. Kappaleen on säveltänyt Jaakko Salovaara yhdessä Stigin kanssa, joka on myös sanoittanut kappaleen. Salovaara puolestaan on tuottanut kappaleen. Stigin imuroidessa kotonaan hän keksi kappaleen kertosäkeen, jossa hän ”ajaa koko yön kuin Roy Orbison”. Se on viittaus alun perin Orbisonille tehtyyn kappaleeseen ”I Drove All Night”, josta tuli menestys Cyndi Lauperin levyttämänä. Pian Stig ja Salovaara äänittivät kappaleesta ensimmäisen demon. Kappaleen lauluraidat on äänitetty Salovaaran kannettavan tietokoneen mikrofonilla. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin Warner Music Finlandin YouTube-kanavalla singlen julkaisupäivänä. Kappale nousi viikolla 48 latauslistan kärkisijalle neljäksi peräkkäiseksi viikoksi. Singlelistalla kappale oli parhaimmillaan neljäntenä, ja kymmenen kärjessä se oli kaiken kaikkiaan kuuden viikon ajan
Emi Koussi

3D-mallinnettu kuva Emi Koussista. muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa Emi Koussi on Tibestivuoristoon kuuluva suuri kilpitulivuori Pohjois-Tšadissa, keskellä Saharan autiomaata. Se nousee 3 415 metriä merenpinnasta ja on siten Tšadin ja koko Saharan alueen korkein huippu. Vuoren loivarinteinen keila on halkaisijaltaan 60–80 kilometriä ja koostuu pääosin trakyytista. Se kohoaa 2 300 metrin korkeudelle ympäröivältä hiekkakivitasangolta, joka on kerrostunut liitukaudella ja paleotsooisella maailmankaudella. Massiivi muodostui 2,42–1,32 miljoonaa vuotta sitten, kun maanpinnalle purkautui räjähdysmäisesti ignimbriittejä ja suhteellisen juoksevaa laavaa kuumasta kohdasta Maan vaipassa. Emi Koussilla ei ole havaittu vulkaanista toimintaa, mutta sen etelälaidalla on geotermisesti aktiivinen alue Yi-Yerra. Tutkijat eivät ole pystyneet selvittämään, milloin tulivuori on purkautunut viimeksi. Sen huipulla on kaksi sisäkkäistä, halkaisijaltaan 12–15 kilometrin mittaista kalderaa, joiden eteläreunalla vuoren korkein kohta sijaitsee. Kalderojen sisäpuolella on useita räjähdyskraattereita ja laavakupoleita. Viimeisimmässä purkauksessa niihin muodostui kolme maaria ja lukemattomia basalttisia kuonakeiloja sekä niihin liittyviä laavavirtoja. Kalderojen kaakkoisosassa sijaitsee niitä nuorempi, alle 2 miljoonaa vuotta vanha Era Kohor -kaldera, joka on 2–3 kilometriä leveä ja 350 metriä syvä
Adolfo López Mateos

Adolfo López Mateos (26. toukokuuta 1910 Atizaphan de Zaragoza, Meksiko – 22. syyskuuta 1969) oli meksikolainen vallankumouspuolueen poliitikko, joka toimi Meksikon presidenttinä 1958–1964. Hän oli John F. Kennedyn aikalainen ja samalla tavoin hyvin suosittu presidentti maassaan. Hän muun muassa teki koulukirjat ilmaisiksi, jakoi maata talonpojille, kansallisti sähköyhtiöt ja kehitti monella tavoin Meksikon sosiaaliturvaa ja terveydenhoitoa. López Mateos opiskeli lakia ja valmistui 1934. Hän toimi Meksikon valtuutettuna Yhdistyneiden kansakuntien talous- ja sosiaalineuvostossa. Hän tuli mukaan politiikkaan senaattorina ja vallankumouksellisen puolueen pääsihteerinä ja toimi sitten työministerinä kunnes sai vuoden 1958 presidentinvaaleissa ylivoimaisen enemmistön äänistä. Jo aktiivikautenaan López Mateos kärsi todella pahoista migreenikohtauksista, ja presidenttikauden jälkeen hänen aivoistaan löydettiin aneurysma. Hänen tilansa paheni niin, että hän vietti viime vuotensa vaikean aivovamman lamauttamana.
El Marino

El Marino oli chileläinen muutaman kuukauden vuonna 1917 ilmestynyt riippumaton sanomalehti. Sen kotipaikkakunta oli Pichilemu.
Lapinlahden kunnalliskodin tulipalo

Lapinlahden kunnalliskodin tulipalo sattui huhtikuun 22. ja 23. päivien välisenä yönä 1966 Lapinlahden kunnan kunnalliskodin mielisairasosastolla. Onnettomuudessa kuoli heti 29 henkeä, ja sairaalassa menehtyi myöhemmin kaksi henkeä palossa saamiinsa vammoihin. Rakennus ei ollut käyttötarkoitukseensa sopiva, vaan sen rakenteet olivat hyvin palonarat. Myöskään valvontaa ei ollut riittävästi, jotta potilaat olisi ehditty saada ulos. Lapinlahden kunnalliskodin tulipalo on Suomen lähihistorian eniten kuolonuhreja vaatinut tulipalo. Hirsirakenteinen kaksikerroksinen rakennus oli valmistunut vuonna 1932. Kunnalliskoti sijaitsi noin 1,5 kilometrin päässä kuntakeskuksesta hyväkuntoisen tien varressa. Kunnalliskodin mielisairasosastolla oli 28 vahvistettua hoitopaikkaa, mutta sinne oli ahdettu 36 hoidokkia. Rakennuksen sisätilat olivat ahtaat ja sokkeloiset. Myös henkilökunnasta oli pulaa: lain ja asetusten mukaan mielisairasosastolle olisi vaadittu kuusi koulutettua hoitajaa, mutta Lapinlahden 36 potilaasta huolehti vain kaksi hoitajaa ja keittäjä
Ferenc Münnich

Ferenc Münnich [ˈfɛrɛnts ˈmynːiç] (18. marraskuuta 1886 Seregélyes – 29. marraskuuta 1967 Budapest) oli unkarilainen juristi, sotilas, diplomaatti ja kommunistipoliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 1958–1961. Ferenc Münnich syntyi apteekkarin poikana Fejérin läänin Seregélyesissä, Székesfehérvárin alueella. Hän kävi koulunsa eri puolilla tuolloista Unkaria, opiskeli sen jälkeen oikeustiedettä ja valmistui juristiksi Kolozsvárin yliopistosta 1910. Asepalvelusta suorittaessaan hän ilmoittautui aliupseerikoulutukseen ja palasi 1911 siviiliin vänrikkinä. Tämän jälkeen hän työskenteli eri asianajotoimistoissa ensimmäisen maailmansodan syttymiseen saakka. Münnich palveli ensimmäisessä maailmansodassa Itävalta-Unkarin armeijassa, missä hän kunnostautui ja yleni luutnantiksi. Vuonna 1915 hän joutui Venäjän-rintamalla sotavangiksi ja päätyi vankileirille Tomskin alueelle. Siellä hän tutustui kommunismin aatteeseen ja liittyi bolševikkipuolueeseen. Kesällä 1918 hän oli organisoimassa vapautuneista sotavangeista kansainvälistä joukko-osastoa puna-armeijaan ja taisteli Venäjän sisällissodassa lopulta rykmentin komentajana. Marraskuussa 1918 Münnich palasi Unkariin ja oli mukana perustamassa sinne kommunistista puoluetta
Koos de la Rey

Jacobus Herculaas (Koos) de la Rey (22. lokakuuta 1847 – 15. syyskuuta 1914) oli buurikenraali toisessa buurisodassa. Koos de la Reyn perhetaustassa oli hollantilaisia ja hugenotteja. Hän oli syvästi uskonnollinen, kantoi Raamattua mukanaan ja kohteli sotavankeja inhimillisesti. Hän osallistui Basothon sotaan vuonna 1865, Sekhukhunen sotaan vuonna 1876 ja ensimmäiseen buurisotaan 1881. Toisen buurisodan loppupuolella hän siirtyi joukkoineen sissisotaan, ja opetti "liikkuvien joukkojen" sotilaat ampumaan satulasta vauhdissa. Hänen sissijoukkonsa voitti britit useissa taisteluissa, joiden paikkoja olivat Moedwil, Nooitgedacht, Driefontein, Donkerhoek, Ysterpruit ja Tweebosch. Tästä toiminnasta hän sai lempinimen Länsi-Transvaalin leijona.
Christiaan de Wet

Christiaan Rudolf de Wet (7. lokakuuta 1854 Leeuwkop, Smithfieldin alue, Oranjen vapaavaltio – 3. helmikuuta 1922 Dewetsdorpin alue, Etelä-Afrikan unioni) oli buurikenraali ja poliitikko Oranjen vapaavaltiossa. Hän oli Oranjen vapaavaltion joukkojen ylipäällikkö toisessa buurisodassa (1899–1902) ja yksi vuoden 1914 buurikapinan johtajista. De Wet saavutti buurien keskuudessa kansallissankarin maineen taitavalla ja peräänantamattomalla sissisodankäynnillään. Maanviljellijäperheeseen syntynyt de Wet ei juuri käynyt kouluja. Hän osallistui 1860-luvulla sothoja vastaan käytyihin sotaretkiin. Hän muutti vuonna 1880 Transvaaliin, jossa puhkesi samana vuonna ensimmäiseen buurisotaan johtanut kapina brittejä vastaan. De Wet osallistui sodassa Laingsnekin, Ingogon ja Majubavuoren taisteluihin. Hänet valittiin vuonna 1885 Transvaalin parlamenttiin eli volksraadiin, mutta hän erosi siitä pian palatakseen viljelemään sukutilaansa Oranjen vapaavaltiossa. Vuosina 1889–1898 hän oli edustajana Oranjen parlamentissa. Toisen buurisodan puhjetessa syksyllä 1899 de Wet liittyi Lucas Steenkampin johtamiin Heilbronin joukkoihin
Ma’an

Koordinaatit: 30°11′N, 35°44′E Ma’an (arab. معان‎‎‎) on Ma’anin kuvernoraatin pääkaupunki Jordaniassa. Sen asukasluku oli vuonna 2018 arviolta 97 050. Ma’an sijaitsee Jordanian eteläosassa noin 1 074 metrin korkeudella merenpinnasta. Kaupunki on keidasalueella laajan aavikkotasangon länsilaidalla. Idässä kohoaa al-Sharat -vuori. Nykyisen kaupungin alueella on ollut arkeologisten löydösten mukaan ihmisasutusta jo paleoliittiselta kaudelta lähtien. Paimentolaisuuden ja kansainvälisen kaupan kehityttyä paikasta tuli luonnollinen reitti Arabian niemimaan lounaisosista kohti Damaskosta ja Foinikiaa. Akabanlahdelta kulki reitti Ma’anin läpi kohti Moabia. Monien kauppareittien varrella sijaitsevassa paikassa on ollut pitkään myös vakinaista asutusta. Antiikin lähteissä paikka mainitaan kuitenkin vain harvoin, sillä se jäi merkitykseltään kuitenkin Petran varjoon. Tarinan mukaan paikka sai nimensä Lootin pojan mukaan