nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Identiteettipolitiikka

Identiteettipolitiikka on poliittisen ryhmän muodostamista rodun, sukupuolen, etnisen ryhmän, seksuaalisuuden tai muun vastaavan ominaisuuden mukaan, ei poliittisen ideologian tai taloudellisten etujen perusteella. Identiteettipoliittisen liikkeen jäsenistö voi koostua esimerkiksi etnisesti, rodullisesti tai uskonnollisesti yhtenäisestä ryhmästä. Identiteettipolitiikalle on tyypillistä jaottelu esimerkiksi mustiin ja valkoisiin, oikeaan ja väärään uskontoon tai hyväksyttävään ja torjuttavaan seksuaaliseen suuntautumiseen. Identiteettipoliittisessa toiminassa on usein kyse siitä, että ryhmän jäsenet eivät koe saaneensa tunnustusta yhteiskunnassa ryhmänä. Useat sodat ovat identiteettiryhmien välisiä yhteenottoja. Tämä sisältää eri kansallisuuksien tai eri aatteiden väliset sodat. Menneisyyden sodissa oli silti usein kyse valtion edun ajamisesta. Nykyisin identiteetin innoittama poliittinen liikehdintä pohjautuu ihmisten luokitteluun jonkin ryhmän jäseneksi. Se liittyy myös globalisaatioon. Ajatusten välittäminen on helpottunut uuden tekniikan takia, eikä lukutaidottomuuskaan ole enää esteenä ajatusten liikkumiselle. Identiteettipolitiikka on Yhdysvalloissa perinteisesti hallinnut demokraatteja enemmän kuin republikaaneja. Myöhemmin republikaanitkin ovat ryhtyneet suuntautumaan sen mukaan
Gruber – De Gasperi -sopimus

Gruber – De Gasperi -sopimus (saks. Gruber-De-Gasperi-Abkommen t. Pariser Abkommen, ital. Accordo De Gasperi-Gruber) on Itävallan ja Italian Pariisissa 5. syyskuuta vuonna 1946 solmima sopimus. Sopimus takaa Trentino-Etelä-Tirolin alueen saksankielisen väestön kulttuurisen suojan ja se muodostaa pohjan Etelä-Tirolin nykyiselle autonomialle. Sopimuksen allekirjoittivat Itävallan ulkoministeri Karl Gruber ja Italian pääministeri Alcide De Gasperi osana Pariisin rauhansopimusta. Ensimmäisen maailmansodan ja Itävalta-Unkarin keisarikunnan luhistumisen jälkeen entinen Tirolin kruununmaa jaettiin Itävallan ja Italian kesken. Pohjoinen osa liitettiin osaksi uutta Itävallan tasavaltaa (silloinen Deutschösterreich) ja eteläinen osa liitettiin Saint-Germainin rauhassa Italian kuningaskuntaan. Fasistien noustua valtaan Benito Mussolinin johdolla Italiassa vuonna 1922 aloitettiin Etelä-Tirolissa ei-italiankielisen väestön systemaattinen kulttuurinen ja taloudellinen marginalisaatio. Vuonna 1939 Mussolini ja Saksan Adolf Hitler solmivat uudelleenasetussopimuksen (saks. Umsiedlungsabkommen), jonka oli määrä lopullistaa Etelä-Tirolin italialaistaminen
Francisco de Miranda

Francisco de Miranda (28. maaliskuuta 1750 – 14. heinäkuuta 1816) oli venezuelalainen vallankumouksellinen. Mirandan sukujuuret olivat Espanjasta, mutta Caracasin eliitti suhtautui häneen halveksuen, sillä hän oli syntynyt alempaa yläluokkaa edustavaan kreoliperheeseen. Mirandaa pidettiin mulattina. Espanjalaisten hallitsemassa Venezuelassa, jossa noudatettiin tiukkaa rotujen ja säätyjen välistä hierarkiaa, Mirandalla ei ollut mahdollisuuksia edetä esimerkiksi sotilasuralla, joka tulisi myöhemmin vetämään häntä puoleensa. Miranda pääsi myöhemmin näyttämään taitojaan osallistumalla Yhdysvaltain vapaussotaan espanjalaisten joukoissa, jotka auttoivat englantilaisia sodassa Amerikan Yhdysvaltoja vastaan. Ranskan vallankumoussotiin hän osallistui ranskalaisten puolella. Valistusaatteet vetivät Mirandaa puoleensa, ja hän alkoi Yhdysvaltain vapaussodan myötä tulla vakuuttuneeksi Espanjan valtakunnan heikkoudesta ja siitä, että Espanjan siirtomaiden tulisi itsenäistyä. Euroopassa aatelismiehenä kierrellessään hän yritti saada tukea ajatuksilleen Espanjan siirtomaiden itsenäisyydestä. Hän yritti saada tukea erityisesti ihailemaltaan Isolta-Britannialta, josta apua tuli kuitenkin varsin niukasti. Useiden pyyntöjen jälkeen Miranda sai lopulta noin 500 vapaaehtoisjoukon kasaan, joiden mukana Miranda marssi Venezuelan Coroon, josta espanjalaiset saatiin väliaikaisesti häädettyä
Lainsuojattoman jäljillä

Lainsuojattoman jäljillä (Ride Lonesome) on Budd Boetticherin ohjaama lännenelokuva vuodelta 1959. Boetticher on myös tuottanut elokuvan. Elokuva kuuluu kolmikon Budd Boetticher, näyttelijä Randolph Scott, käsikirjoittaja Burt Kennedy yhteistyössä tekemiin B-luokan lännenelokuviin. Laji oli tuolloin suosionsa huipulla. Scott näyttelee palkkionmetsästäjä Brigadea, joka saa kiinni murhasta etsintäkuulutetun Billy Johnin ja lähtee viemään häntä Santa Cruziin, jossa palkkio odottaa Billy Johnin tuojaa. Brigadella on kuitenkin muu motiivi kuin raha: hän haluaa Billy Johnin veljen, joka on murhannut hänen vaimonsa.
SpaceX:n uudelleenkäytettävän raketin kehitysohjelma

SpaceX:n uudelleenkäytettävän laukaisujärjestelmän kehitysohjelma on yhdysvaltalaisen SpaceX:n yksityisesti rahoitettu ohjelma, jonka tarkoituksena on kehittää kiertoratalaukaisuihin pystyvä laukaisujärjestelmä, jonka osia voidaan käyttää uudelleen useita kertoja. Ohjelman pitkän aikavälin tavoitteena on kehittää kantoraketti, jonka ainakin ensimmäinen vaihe voidaan käyttää lukuisia kertoja uudelleen verrattain pienellä ehostamisella ja lyhyellä laukaisuvälillä. Ensimmäisen vaiheen osuus uuden raketin laukaisun kustannuksista on 70 prosentin luokkaa. Ensivaiheessa SpaceX on keskittynyt kehittämään ensimmäisen vaiheen uudelleenkäytettävyyden Falcon-rakettiperheeseen kuuluvalle keskiraskaalle Falcon 9 -raketille. Maaliskuussa 2017 SpaceX laukaisi onnistuneesti Falcon 9 -raketin käytetyllä ensimmäisellä vaiheella, mikä on lajissaan ensimmäinen kerta kautta aikojen. Vuonna 2018 ensilennonsa tehnyt raskas Falcon Heavy pohjautuu suurelti Falcon 9:ään. Myös sen ensimmäisen vaiheen on tarkoitus olla uudelleenkäytettävä, mikä on hyvin pitkälti kolme Falcon 9:n ensimmäistä vaihetta rinnakkain. Falcon Heavyä edelleen suurempi ja muutenkin erilainen kehitteillä oleva BFR olisi kokonaan uudelleenkäytettävä. Alkuvuodesta 2019 BFR:n ensimmäiset koekappaleet ovat rakenteilla ja tuotekehityspanokset on suunnattu suurelti siihen. Maaliskuussa 2017 yksittäislaukaistavan Falcon 9 laukaisun hinta on noin 64 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, mistä ajoainekustannus on noin 200 000–300 000 eli noin 0,4 prosenttia. Uudelleenkäytettävyydellä pyritään tiputtamaan laukaisun kustannusta murto-osaan. Lopullisena tavoitteena on kantoraketti, jota käytetään kuin lentokoneen tavoin eli lentojen välissä suoritetaan lähinnä vain tankkaus ja rahdin lastaus
Aksel Aarre

Aksel Nikanor Aarre (ent. Davidsson; s. 5. marraskuuta 1880 Tuusula) oli suomalainen muurari ja entinen Suomen kaartin sotilas, joka vuoden 1918 sisällissodan aikana toimi Helsingin punakaartin A-komppanian päällikkönä. Aarre on tunnettu osallisuudestaan Noormarkussa tapahtuneeseen niin sanottuun Koliahteen joukkomurhaan, jonka päätekijänä häntä on virheellisesti pidetty. Todellisuudessa Aarre ei kuitenkaan ollut tapahtumapaikalla. Sisällissodan sytyttyä Aarresta tuli 8. helmikuuta Porvoossa perustetun Helsingin punakaartin A-komppanian päällikkö. Vapaaehtoisista kootun osaston tarkoituksena oli puhdistaa Porvoon saaristoa sinne niin sanotun Pellingin retken jälkeen jääneistä valkoisista. Aarre oli joukkoineen Porvoossa helmikuun loppuun saakka, kunnes heidät siirrettiin lyhyen kotiloman jälkeen Tampereen kautta Satakunnan rintamalle. A-komppania saapui 8. maaliskuuta Porin pohjoispuolelle Noormarkun ruukkiin, jossa sen esikunta majoittui Eva Ahlströmin huvilaan
Ilkka Brotherus

Ilkka Johannes Brotherus (s. 15. elokuuta 1951 Kuorevesi) on suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja. Hän on siivousvälineitä valmistavan Sinituote Oy:n pääomistaja vuodesta 1988 ja toimitusjohtaja syksyyn 2018 asti, jolloin toimitusjohtajaksi nimitettiin hänen tyttärensä Johanna Hamro-Drotz. Sinituote Oy sai valtakunnallisen yrittäjäpalkinnon 2020. Brotherus valmistui ylioppilaaksi vuonna 1971 ja kauppatieteiden maisteriksi vuonna 1976. Hän työskenteli Mestarikustannus Oy:n markkinointipäällikkönä 1977–1979 ja toimitusjohtajana 1979–1981. Brotherus oli Havi Oy:n toimitusjohtaja 1981–1985 ja Hackmanin taloustavaroiden toimitusjohtaja 1985–1988 sekä konsernin varatoimitusjohtaja 1988–1989. Brotheruksen perhe omistaa myös kuopiolaisen paalutuskonevalmistaja Junttan Oy:n sekä Lundia Oy:n. Brotherus oli myös vuonna 2012 lopetetun talovalmistaja Finndomon pääomistaja sen loppuvaiheessa. Talouselämä-lehti nimesi vuonna 2012 Brotheruksen yhdeksi Suomen historian sadasta merkittävimmästä yritysjohtajasta. Vuonna 2002 hänet nimettiin vuoden liikemieheksi
Hanna Brotherus

Hanna Maaria Brotherus (o.s. Saloheimo; s. 7. kesäkuuta 1968 Helsinki) on suomalainen koreografi, ohjaaja ja tanssitaiteilija ja kirjailija. Brotherus opetti vuosina 1998–2000 liikunnallista ilmaisua Kallion lukiossa.lähde? Vuonna 2000 Helsingin Diakonissalaitos kutsui Brotheruksen taiteelliseksi koordinaattoriksi. Tämä oli uusi avaus sosiaalityön ja taiteen välillä. Vuosina 2000–2005 hän teki taidetta yhdessä vähäosaisten, kuten asunnottomien, lastenkotilasten ja päihderiippuvaisten kanssa. Myös Diakonissalaitoksen jälkeen Brotherus on jatkanut työskentelyä erilaisten ihmisryhmien parissa. Ei-tanssitaustaisten ryhmien ja tanssi- tai teatterialan ammattilaisten yhteistyönä syntyneet teokset ovat muodoltaan tanssielokuvia ja näyttämöteoksia, joita on esitetty sekä teattereissa että Marian sairaalan käytävillä. Freelance-taiteilijana Brotherus on työskennellyt muun muassa Kansallisteatterissa, Tanssiteatteri Hurjaruuthissa ja Tampereen Työväen Teatterissa sekä opettanut Teatterikorkeakoulussa
Visma InCommunity

Visman liiketoiminta Suomessa muodostuu lukuisista pienistä ja keskisuurista yrityksistä. Vuonna 2022 niillä oli yhteensä yli 1450 työntekijää. Norjalaislähtöinen Visma-konserni on ohjelmistoyritys, joka toimii yli kahdessakymmenessä maassa Euroopassa ja Latinalaisessa Amerikassa. Suomen Visma oli vuonna 2023 Tivi-lehden listauksessa Suomen 22. suurin it-alan yritys. Vuonna 2001 Visma aloitti toimintansa Suomessa ostamalla ohjelmistoyritys Liinos Oyj:n. Sen nimeksi vaihdettiin Visma Software.  Vuonna 2010 Visma osti toiminnanohjausyhtiö Severan. Lokakuussa 2011 Visma osti porilaisveljesten Heikki ja Mika Taipaleen perustaman Solanum Oy:n, joka myi Passeli-taloushallintaohjelmia. Tammikuussa 2015 Visma Connsulting osti it-konsultointiyhtiö Digital Illustratedin, joka oli erikoistunut Microsoftin pilvipalveluihin.Joulukuussa Visma osti SaaS-pohjaisen ajanvarausjärjestelmään keskittyneen DigitalBooker Finland Oy:n osakekannan ja liitti sen Visma Passeliin. Vuonna 2016 Visma osti ValueFramen, StarSoftin, Moveniumin ja Numeronin
Konstantinin palatsi

Konstantinin palatsi eli Suuri Strelnan palatsi (ven. Константиновский дворец, Konstantinovski dvorets) on palatsi Strelnassa Pietarissa Venäjällä. Palatsi oli suuriruhtinaiden kesäpalatsi ja on nykyään Venäjän presidentin edustuspalatsi. Se korvasi Pietarin Kivisaarella olevan Kivisaaren palatsin residenssin, joka muutettiin kaupungin vierastaloksi. Palatsin suunnittelun aloitti Pietari Suuri vuonna 1715 ja tarkoituksena oli luoda Versaillesin tyyliin rakennettu kokonaisuus palatseineen ja puistoineen, suihkulähteineen ja kanavineen. Suihkulähdeasiantuntijat tuotettiin Venetsiasta ja palatsin ja ulkoalueiden suunnittelijoina olivat sen ajan tunnetuimmat arkkitehdit: Carlo Bartolomeo Rastrelli (1675–1744), Jean-Baptiste Le Blond, Sebastiano Cipriani ja myöhemmin Niccolo Michetti. Kivipalatsin rakentaminen alkoi vuonna 1720 ja rakennustyöt valmistuivat vuonna 1751 Pietari Suuren tyttären Elisabetin ollessa Venäjän keisarinna. Loppuvaiheessa palatsin rakennustöiden johdossa oli arkkitehti Francesco Bartolomeo Rastrelli. Keisarinna Katariina Suuren hallintokaudella vuonna 1779 palatsia uudistettiin ja seuraavalla vuosikymmenellä vuodesta 1786 lähtiense oli sairaalana. Katariina ei oleskellut palatsissa, hän kävi Strelnassa metsästämässä tai kävelyillä. 1700-luvun lopussa palatsin omistajaksi tuli Katariinan pojan keisari Paavali I:n poika Konstantin Pavlovitš. Hänen ajaltaan on peräisin palatsin doorialaisten pylväiden koristama Suomenlahden puolella oleva valtava terassi, jonka suunnittelija on arkkitehti Andrei Voronihin
Ulvilan taistelu

20. joulukuuta 1596 Ulvila Aateliston ja sotaväen voitto talonpoikien armeija hajotetaan ja Pentti Pouttu vangitaan Talonpojat Sotaväki Pentti Pouttu Axel Kurck 200 talonpoikaa 300 ratsumiestä Ulvilan taistelu oli nuijasodan aikana noin 20. joulukuuta 1596 Ulvilassa käyty lyhyt kahakka, jossa olivat vastakkain Pentti Poutun johtamat nuijamiehet sekä Axel Kurckin komentama ratsuväki. Taistelusta ei tiedetä paljoakaan ja myös sen paikka on epäselvä. Ilmeisesti yhteenotto kuitenkin tapahtui Kurckin omistaman Anolan kartanon lähistöllä nykyisen Nakkilan kunnan alueella. Nuijasodan kapinalliset talonpojat olivat marraskuussa kokoontuneet leiriin Kyrön pitäjään (nyk. Isokyrö) Pohjanmaalle. Joulukuun puolivälissä nuijamiehet lähtivät liikkeelle kolmena pääjoukkona, joista Kaarlelan pitäjästä kotoisin olleen Pentti Poutun johtama ryhmä lähti etenemään Pohjanmaan rantatietä pitkin Närpiön kautta kohti Ala-Satakuntaa. Heidän tarkoituksenaan oli saada valtakunnanmarski Klaus Flemingiä vastustanut sotapäällikkö Axel Kurck liittymään puolelleen ja jatkaa sen jälkeen matkaa kohti Turkua. Kurck piti pääpaikkanaan Ulvilassa sijaitsevaa Anolan kartanoa, mutta omisti myös Laukon sekä Tottijärven kartanot. Vuodesta 1583 lähtien hän oli komentanut lippukuntaa, johon kuuluivat Suomen aateliston, papiston, voutien ja nimismiesten asettamat ratsumiehet. Kurck tunnettiin talonpoikien kannalta hyvämaineisena aatelisena, jonka vuoksi nuijamiehet kuvittelivat saavansa hänet puolelleen
Kiratat

Kiratat Wikispeciesissä Kiratat Commonsissa Kiratat (Andrographis) on noin 20–30-lajinen  ruohokasvisuku akanttikasvien heimossa (Acanthaceae). Kiratat ovat ruohoja tai pieniä pensaita, joissa on kystoliittejä. Lehdet ovat ehytlaitaisia. Kukat sijaitsevat varsipäätteisissä tai lehtihankaisissa röyhyissä, tertuissa tai toisinaan tähkissä tai tiheissä ryhmissä; kukinnossa on suojuslehtiä. Yhdislehtinen verhiö on viisiliuskainen, ja liuskat ovat kapeita ja ainakin melkein samankokoisia. Teriö on tyvestään putkimainen tai suppilomainen, reunaltaan kaksihuulinen; alahuuli on kolmiliuskainen, ylähuuli kokonainen tai kaksiliuskainen. Heteitä on kaksi ja ne saattavat pistää ulos teriötorvesta; palhot ovat toisinaan karvaisia, ja ponnen puoliskot (teekat) ovat ainakin lähes samankokoiset ja tyveltään karvaiset. Hedelmä on pitkänomainen tai soikea kota ja sisältää 6–20 pallomaista tai hieman litistynyttä siementä. Kiratat ovat kotoisin trooppisesta ja subtrooppisesta Aasiasta. Suvun tunnetuin laji on rohtokirata (Andrographis paniculata), jolla nimensä mukaisesti on ollut lääkinnällistä käyttöä.
Israelin arabit

Israelin arabit ovat arabeja, jotka ovat Israelin kansalaisia. Israelin tilastokeskuksen mukaan vuonna 2013 Israelissa oli 1 658 000 arabia eli 20,7 prosenttia maan koko väestöstä. Israelin arabit asuvat etupäässä kolmella alueella: Galileassa, missä heitä on puolet väestöstä, ”pienessä kolmiossa” niin sanotun Vihreän linjan vierellä ja eteläisessä Negevin autiomaassa. Useimmat arabit asuvat arabikaupungeissa ja -kylissä. Suurista kaupungeista arabeja asuu etenkin Jaffa/Tel Avivissa ja Haifassa. Arabien osuus väestöstä hallintoalueittain 2009: Suuri osa Palestiinan alueella 1948 asuneista arabeista pakeni muihin arabimaihin Israelin itsenäisyyssodan aikana. Osa palasi sodan jälkeen takaisin koteihinsa. Israelin valtio oli sillä välin ottanut haltuunsa osan arabien omistamista maista, arabien mukaan jopa suurimman osan. Juutalaisen Israelin hallitsemille alueille jäi 156 000 arabia, joista kasvoi kuuden vuosikymmenen aikana hyvin korkean syntyvyyden seurauksena 1,1-miljoonainen väestönosa. Itsenäisyyssotaa seuranneiden kahden vuosikymmenen aikana arabikylät joutuivat sotilaallisen valvonnan alaisiksi, ja heidät eristettiin Israelin reuna-alueiden palestiinalaisista, jotka eivät olleet maan kansalaisia. Israelin hallinto piti arabeja turvallisuusuhkana, sillä moni arabijohtaja ja -akateemikko oli kyseenalaistanut Israelin juutalaisuuden. Kuuden päivän sodan 1967 seurauksena Israelin arabit lähenivät palestiinalaisten kanssa, ja samalla vastakkainasettelu juutalaisten kanssa kasvoi
Merseyrail

Merseyrail on Liverpoolin metropolialueella Merseysiden kreivikunnassa liikennöivä rautatieverkosto, jolla on metron ja paikallisjunan piirteitä. Merseyrailin varella on 67 asemaa ja sen reitti on 120,7 kilometrin pituinen. Liverpoolin keskustassa raiteet kulkevat maan alla. Merseyrailia käyttää päivittäin noin 100 000 matkustajaa. Merseyrailissä on kolme linjaa: Northern Line, Wirral Line ja City Line. City Lineä tosin liikennöi pääosin Northern Rail, ja linja on yhdistetty myös muihin Northern Railin linjoihin.
Sakari Salovuori

Seppo Sakari Salovuori (10. huhtikuuta 1929 Lahti – 1. tammikuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen nuorisonohjaaja ja nuortenkirjailija. Salovuoren vanhemmat olivat päätoimittaja, ohjelmapäällikkö Eero Salovuori ja Adéle Cesilia Brander.
Taru sormusten herrasta -romaanin ruotsinnokset

J.R.R. Tolkienin Taru sormusten herrasta -teoksen ruotsinkieliset käännökset ovat kiistanalaisia osittain Åke Ohlmarksin tekemän käännöksen puutteellisuuden vuoksi ja osittain siitä syystä, että vuodesta 2005 alkaen käännöksiä on ollut kaksi, jotka ovat keskenään hyvin erilaisia. Teoksesta on kaksi ruotsinkielistä käännöstä: Kustannusyhtiö AWE-Gebers osti 1958 ruotsin oikeudet Taru sormusten herrasta -teokseen englantilaiselta Allen & Unwin -kustantamolta. Kustantaja Disa Törngren otti yhteyttä Åke Ohlmarksiin ja pyysi tätä ensimmäisen ruotsalaisen laitoksen kääntäjäksi. Ohlmarks oli alkujaan uskontohistorioitsija mutta myös ahkera kääntäjä, joka oli tuottanut uudet käännökset muun muassa Eddasta ja Koraanista. Ohlmarksin ruotsinnos oli yksi ensimmäisistä Lord of the Rings -teoksen käännöksistä. Näin ollen Ohlmarksilla oli vapaus tulkita tekstiä itsenäisesti ja mielikuvituksekkaasti. Aikalaiskriitikot kehuivatkin hänen työtään, nerokkuuttaan, kirjailijastatustaan ja teoksen ruotsalaistamista, vaikka käännöstä on sittemmin jo pitkään kritisoitu. Julkaisuajankohtana moni kehui Ohlmarksin käännöstyötä. Eniten kiitoksia satoi Aftonbladetin kriitikko Sven Stolpelta, joka kehui Ohlmarksin tehneen Tolkienin teoksesta ”aidosti ruotsalaisen, sisältäen mahtavia ja monimutkaisia ruotsin sanoja sekä kääntäen runot runoiksi, niin että jokainen sivu vaikuttaa nerokkaan ruotsalaisrunoilijan tekemältä”
OnePlus One

OnePlus One on kiinalaisen OnePlus-yhtiön valmistama älypuhelin. OnePlussan mukaan sen on tarkoitus haastaa muiden valmistajien lippulaivapuhelimet hyvällä designillä ja teknisillä ominaisuuksilla sekä halvalla hinnalla. Puhelinta myytiin aluksi vain netissä erityisellä kutsujärjestelmällä, mikä aiheutti puhelimen ympärille hypetystä. OnePlus One on saatavilla mustana ja valkoisena. Puhelimessa on 5,5 tuuman HD-näyttö, jonka resoluutio on 1 920 × 1 080 pikseliä. Akun kapasiteetti on 3 100 milliampeerituntia. OnePlus Onessa on neliytiminen Qualcomm Snapdragon 801 -prosessori. Siinä on neljä 2,5 gigahertsin Krait 400 -suoritinydintä. Puhelimessa on kolme gigatavua käyttömuistia. Tallennustilaa on mallista riippuen 16 tai 64 gigatavua. Puhelimessa ei ole muistikorttipaikkaa. OnePlus Onessa on kuudesta linssielementistä koostuva 13 megapikselin Sony Exmor IMX214 -kamera
Kommunistinen vallankumous

Kommunistinen vallankumous on marxilaisuuden perustajien Karl Marxin ja Friedrich Engelsin 1800-luvulla kehittämään niin sanottuun materialistiseen historiakäsitykseen ja luokkataisteluun perustuva oletettu tulevaisuuden tapahtuma, jossa yhteiskunta harppaa laadullisesti kapitalismista kommunismiin. Vallankumouksessa suuri proletariaatti eli työväenluokka syrjäyttää pienen kapitalistiluokan vallasta. Marxin mukaan kommunistista yhteiskuntaa edeltää sosialismin välivaihe, jota hän kutsui ”proletariaatin diktatuuriksi”. Marx ja Engels katsoivat, että kapitalistisen tuotantotavan ristiriidat johtavat proletariaatin luokkatietoisuuden heräämiseen, mikä edeltää vallankumousta. Kommunistisen vallankumouksen on yleisesti teoretisoitu olevan maailmanvallankumous. Venäjällä Vladimir Lenin muotoili leninisminä tunnetun opin, joka kannatti aseellista vallankumousta ja yksipuoluejärjestelmää vastavallankumouksen estämiseksi. Venäjän lokakuun vallankumousta vuonna 1917 seurasi Leninin johtamien bolševikkien eli kommunistisen puolueen johtama valtio, Neuvostoliitto. Lenin kutsui luokkavihollisia muiden muassa syöpäläisiksi ja verenimijöiksi. Toisen maailmansodan jälkeen kommunistit nousivat valtaan useissa maissa, mitä seurasi niin sanottu kylmä sota. Leninin seuraaja Josif Stalin oli asemoinut Neuvostoliiton odottamaan kapitalistisen maailman kaatumista sosialismi yhdessä maassa -politiikallaan. 1990-luvun alussa Neuvostoliitto lakkautui ja sen johtama itäblokki ja reaalisosialistinen järjestelmä päättyivät. Kommunistinen vallankumous on Karl Marxin (1818–1883) ja Friedrich Engelsin (1820–1895) kehittämään historiankäsitykseen eli historialliseen materialismiin ja luokkataisteluun perustuva tulevaisuuden tapahtuma, jota koskevaa teoriaa he kehittelivät ensimmäisen kerran käsikirjoituksessaan Saksalainen ideologia vuosina 1845–1846
Kopsiini

Kopsiini on proteiini, josta odotetaan korvaajaa perinteisille antibiooteille. Sitä saadaan hevosen lannasta, ja se on samantapaista kuin ihmisen iholle ja limakalvoille muodostuu suojaksi tulehduksia vastaan. Kopsiinin bakteereja tuhoavan vaikutuksen havaitsi Sveitsin teknologiainstituutti ETH. Havainto tehtiin tutkittaessa sittamustesienen (Coprinopsis cinerea) kykyä tappaa bakteereja. Sieni kasvaa hevosen lannassa.
Casper Van Dien

Casper Robert Van Dien (s. 18. joulukuuta 1968 Milton, Florida) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan lukuisista televisiorooleistaan sekä Starship Troopers -elokuvista, joissa hän näyttelee Johnny Ricoa. Van Dien on tunnettu myös Tyler ”Ty” Moodyn roolista 1990-luvun televisiosarjassa One Life to Live. 2000-luvun taitteessa hänellä oli merkittäviä osia kauhuleffoissa, kuten Päätön ratsumies (1999) ja Hurskauden hinta (2000). Van Dien on vieraillut useissa 1990-luvun sarjoissa, kuten Beverly Hills 90210 ja Pulmuset (eng. Married... with Children). 2000–2001 hänellä oli päärooli tv-sarjassa Titaanit. Van Dien kasvoi Ridgewoodissa, New Jerseyssä ja hänellä on tanskalaisia sukujuuria
Heinkel He 280

Heinkel He 280 oli maailman ensimmäinen suihkumoottoreilla lentänyt hävittäjälentokone. Sitä ei kuitenkaan otettu taistelukäyttöön. Poliittisista ja teknisistä syistä Heinkel He 280 -hanke väistyi Messerschmitt Me 262 -hankkeen tieltä. Heinkel He 280:n ensimmäinen liitolento toteutui 22. syyskuuta 1940. Varsinainen ensilento eli ensimmäinen omin moottorein suoritettu koelento toteutui 2. huhtikuuta 1941. Lähde: lähde? Yleiset ominaisuudet Suoritusarvot Aseistus
John Cockerill

John Cockerill (3. elokuuta 1790 Haslingden, Lancashire, Englanti – 9. kesäkuuta 1840) oli belgialainen tehtailija. Hän oli syntynyt Haslingdenissa Lancashiressa Englannissa ja muutti isänsä William Cockerillin luo Belgiaan, jossa hän jatkoi sukunsa villankäsittelykoneiden rakennustraditiota. Hän perusti rautaruukin ja konesuunnittelu- ja rakennusyrityksen John Cockerill & Cie., joka tuli tunnetuksi brittiläisen teollisuustekniikan levittämisestä Euroopassa. John Cockerill tuli Belgian Verviersiin 12-vuotiaana isänsä luokse, joka silloin oli siellä menestynyt koneenrakentajana. Isä William oli vuonna 1799 salakuljettanut kehruukoneen osia Ruotsin kautta Verviersiin ja perustanut sinne konepajan. Vuonna 1807 yrityksen toiminta siirrettiin Liègeen, ja John otti 17-vuotiaana veljensä Charles Jamesin kanssa vastuun tehtaan johtamisesta. Isä William vetäytyi vuonna 1813 liiketoiminnasta ja jätti yritystensä hoidon pojilleen. Vuonna 1823 John osti veljensä ulos yrityksestä. Vuoteen 1830 mennessä Cockerillin yrityksestä oli kasvanut Manner-Euroopan suurin teollisuusyritys, johon kuului hiili- ja rautakaivoksia, masuuneja, valssaamoja ja konepajoja