nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Guillain–Barrén oireyhtymä

Guillain–Barrén oireyhtymä on harvinainen potilaan ääreishermostoa vaurioittava äkillinen autoimmuunisairaus, akuutti polyradikuliitti. Sen kuvasi Jean Landry vuonna 1859, mutta nimensä syndroomalle antoivat myöhemmin Georges Guillain ja Jean Alexandre Barré. Guillain–Barrén oireyhtymä (GBO) on hermojuuren tulehdus, jossa tapahtuu elimistön puolustusmekanismin ohjautuminen omia kudoksia (hermoratoja) vastaan. Se syntyy kehon oman puolustusjärjestelmän ja ulkopuolisen tekijän yhteisvaikutuksesta. Ulkopuolisena laukaisevana tekijänä voi toimia virus, bakteeri tai muu puolustusreaktion laukaiseva tekijä kuten koronavirus. Täsmällistä syntymekanismia ei kuitenkaan tunneta. Huomattava osa potilaista on hieman aiemmin sairastanut jonkin virus- tai bakteeri-infektion. Suomessa todetaan vuosittain noin 50–100 tapausta. GBO:ta aiheuttavia viruksia ovat useat hengitystietulehduksia aiheuttavat virukset sekä sytomegalovirus (CMV), Ebstein–Barr-virus (EBV), influenssa A -virus, HIV ja vesirokkovirus (VZV). Yleisin aiheuttaja on kampylobakteeri. Myös zikaviruksen yhteyttä oireyhtymään tutkitaan. Italiassa 48 henkilöä 100 000:sta COVID-19:n sairastaneesta potilaasta sairastui Guillain–Barréen
Dialogues des Carmélites

Dialogues des Carmélites (suom. Karmeliittanunnien keskusteluja, FP 159) on Francis Poulencin ooppera, joka sai ensi-iltansa 26. tammikuuta 1957 italiaksi La Scala -oopperassa Milanossa ja ranskaksi 21. kesäkuuta samana vuonna Pariisin oopperassa. Teoksen libreton pohjana toimi Georges Bernanosin alun perin elokuvakäsikirjoitukseksi tarkoitettu teos. Dialogues des Carmélites yhdistää romantiikan musiikin perinteitä modernin musiikin psykologiseen tietoisuuteen. Ooppera kertoo tarinan useiden karmeliittanunnien marttyyrikuolemasta Ranskan vallankumouksen aikana, päähenkilön Blanche de la Forcen kohtalon kautta hänen liityttyään Compiègnessa sijaitsevaan luostariin.
Uvaroviitti

Uvaroviitti, Ca3Cr2(SiO4)3, on kalsiumkromisilikaatti ja kuuluu granaattiryhmään. Kiderakenteeltaan uvaroviitti on kuutiollinen. Se on yleinen kidemuotoisena, mutta esiintyy myös kasaumina. Väriltään uvaroviitti on smaragdinvihreä, mikä johtuu sen sisältämästä kromista. Viiru on valkoinen ja kiilto on lasikiilto, hartsikiilto tai rasvakiilto. Uvaroviitti voi olla läpinäkyvä tai läpinäkymätön, ja läpinäkyviä uvaroviittejä pidetään jalokivinä. Uvaroviitin kovuus on 6,5–7,5 Mohsin asteikolla ja ominaispaino 3,5–4,5 g/cm³. Uvaroviitti esiintyy kromiitin, peridotiitin ja serpentiinin yhteydessä. Uvaroviitti on melko harvinainen, ja sitä tavataan muun muassa Venäjän Uralvuorilla, Suomessa (muun muassa Outokummussa), Etelä-Afrikassa, Italiassa, Turkissa ja Yhdysvalloissa. Uvaroviittiä käytetään jalokivinä, korukivinä ja hionta-aineena.
Niskavuori

Niskavuori on Hella Wuolijoen kirjoittama viisiosainen näytelmäsarja Niskavuoren suurtilan ja sen asukkaiden vaiheista 1880-luvulta 1940-luvun puoliväliin. Näytelmän Niskavuoren naiset kantaesitys oli Helsingin Kansanteatterissa 31. maaliskuuta 1936. Sarjasta on tehty seitsemän teatterielokuvaa, kaksi televisioelokuvaa ja yksi televisionäytelmä. Vuonna 1984 valmistunut Matti Kassilan ohjaama elokuva Niskavuori on toistaiseksi viimeinen Niskavuori-elokuva, ja se pohjautuu näytelmiin Niskavuoren naiset ja Niskavuoren leipä. Näytelmät ovat ilmestyneet myös kirjoina ja kokoelmana teoksessa Niskavuoren tarina. Niskavuorella on ollut huomattava asema suomalaisten identiteettiä rakentavana tekijänä läpi kaupungistumisen ja maaltapaon vuosikymmenten. Näytelmissä näkyy kirjoittajan vaiheikas elämä, ja niiden särmikkyys on aikoinaan aiheuttanut kiivasta keskustelua. Niskavuoreen liittyviä kirjoja on muun muassa Niskavuoren henki, joka taustoittaa Wuolijoen luomaa näytelmäsarjaa ja kertoo niskavuorelaisten hahmojen esikuvista. Vaikka Niskavuori on kuvitteellinen paikka ja näytelmien tapahtumat ovat kuvitteellisia, Niskavuorella ja sen henkilöhahmoilla on vastineensa todellisuudessa. Niskavuoren maatilan esikuva on Wuolijoen rustholli, joka sijaitsee Hauholla Vuolijoen kylässä. Wuolijoen kantatila on Paulin rustholli, jonka omisti alkuaan Paulinuksen pappissuku ja sen jälkeen Herkepeuksien suku
Lemminkäinen (Sibelius)

Lemminkäinen op. 22 on Jean Sibeliuksen neliosainen orkesterisarja, jonka osat Tuonelan joutsen ja Lemminkäisen kotiinpaluu ovat kuuluneet suomalaisten orkesterien ohjelmistoon kantaesityksestään alkaen. Sarjan kaksi muuta osaa Lemminkäinen ja saaren neidot ja Lemminkäinen tuonelassa olivat Sibeliuksen tahdosta esityskiellossa. Syynä esityskieltoon on saattanut olla se, ettei Robert Kajanus pitänyt näistä osista. Lemminkäis-sarjan musiikki on kiinteässä yhteydessä 1890-luvun symbolistiseen suuntaukseen. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura julisti 1891 sävellyskilpailun ensimmäisen suomenkielisen oopperan säveltämisestä, jonka tuli olla suomalaisen säveltäjän kirjoittama ja olla "sisällyksensä puolesta mytologista tai historiallista ainetta". Jean Sibelius suunnitteli ilmeisesti kilpailun innoittamana pitkän oopperan Veneen luominen säveltämistä, ja Tuonelan joutsen perustuu tämän oopperan alkusoitoksi suunniteltuun materiaaliin. Sibelius kuitenkin luopui suunnitelmasta ottaessaan etäisyyttä musiikillisesti Richard Wagneriin. Sävellys joutui kantaesityksen jälkeen kritiikin kohteeksi; Nya Pressen -lehden kriitikko Karl Flodin kirjoitti: ”Tällainen musiikki tuntuu ihan patologiselta ja jättää niin sekavia, piinallisia ja luonteeltaan epämääräisiä vaikutelmia, että niillä on hyvin vähän yhteistä sen esteettisen mielihyväntunteen kanssa, jota kaiken kaunotaiteen ja ennen muuta musiikin tulee herättää.” Vasta vuonna 1935 Lemminkäinen esitettiin toisen kerran kokonaisena, ja 1954 teos julkaistiin kokonaisuudessaan, jolloin toisen ja kolmannen osan paikkaa vaihdettiin eli Tuonelan joutsen siirrettiin toiseksi osaksi. Vuoden 1935 esitys sai kriitikoilta ylistävän vastaanoton.
Manta Ray

Manta Ray on espanjalainen vuonna 1992 perustettu indie rock -yhtye, jonka ensimmäinen albumi Manta Ray julkaistiin vuonna 1995 sen jälkeen kun, kokoonpano oli palkittu Villa de Bilbao -kilpailun pop- ja rockmusiikin lohkossa. Englanniksi lauletulla mutta instrumentaalipainotteisella levyllä äänikokeilut ja säröytetyt kitaravallit yhdistyvät melankolisiin melodioihin. Seuraavana vuonna yhtye teki yhteistyössä muusikko-kirjailija Javier Corcobadon kanssa elokuvamusiikkia Gijónin filmifestivaaleille. Yhteistyö antoi yhtyeen musiikille uutta suuntaa, ja vuonna 1998 ilmestynyt levy Pequeñas puertas que se abren, pequeñas puertas que se cierran nosti Manta Rayn kansainväliseen suosioon. Schwarz -yhtyeen levystä Hard Listening vaikuttunut yhtye levytti vuonna 2001 Schwarzin kanssa yhdessä albumin Heptágono. Aiheen yhtyeen nimelle on antanut paholaisrausku (engl. Manta ray).
Lyijyhohde

 Lyijyhohde Commonsissa Lyijyhohde eli galeniitti on yleinen lyijysulfidimineraali (kemiallinen kaava: PbS, lyijysulfidi). Se on jo antiikin roomalaisten ajoista lähtien ollut tärkeimpiä lyijymalmeja sen suuren lyijypitoisuuden, helpon jalostettavuuden ja esiintyvyyden ansiosta. Lyijyhohdetta löytyy kaikkialta maailmasta. Lyijyhohde on muodostunut magmalähteiden liuoksista niiden jäähtyessä. Lyijyhohde ja muut lyijymalmit ovat tärkeitä hopean lähteitä, koska ne sisältävät hivenaineena paljon hopeaa. Lyijyhohde saattaa myös sisältää sinkkiä, rautaa, kuparia, antimonia, vismuttia ja jopa kultaa hivenaineena. Seleeni voi korvata rikin. Satunnaisesti lyijyhohde esiintyy sinkkivälkkeen kanssa. Lyijyhohde esiintyy aggregaatteina (geol. termi) kalsiitin ja kvartsin kanssa, usein myös sinkkivälkkeen sekä kupari- ja rikkikiisun kanssa. Kupari kuitenkin helppo rikastaa louheesta.selvennä Vihannin sinkkikaivos oli yksi Suomen lyijyhohdelouhoksista
Galaliitti

Galaliitti eli kaseiinimuovi eli sarviliitti on selluloidin jälkeen varhaisin muovilaji. Sitä tehtiin maidon kaseiinista, ja se muistuttaa norsunluuta. Sitä on käytetty aluksi koruissa, koriste-esineissä sekä muun muassa pianon koskettimien ja lautapelinappuloiden valmistamiseen. Ensimmäinen galaliittitehdas perustettiin Saksan Hampuriin vuonna 1904.  Suomessa galaliittia valmisti sarviliitin nimellä Sarvis Oy Tampereella. Yhtiö ja materiaalin kauppanimi saivat nimensä siitä, että aine muistutti värjäämättömänä aitoa sarveisainetta. Se oli helposti värjättävää ja kiillotettavaa ja pinnaltaan usein marmorikuvioisia. Päinvastoin kuin räjähdysherkkä selluloidimuovi, kaseiinimuovi paloi huonosti. Kosteutta se ei kuitenkaan kestänyt, joten se soveltui ennen kaikkea koriste-esineiden raaka-aineeksi.
Shirley Booth

Shirley Booth (oik. Thelma Ford 30. elokuuta 1898 New York, New York Yhdysvallat – 16. lokakuuta 1992 North Chatham, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Pitkällä urallaan hän ehti näytellä niin teatterissa, elokuvissa kuin televisiossakin. Shirley Booth sai urallaan Tony Awardin, Oscarin, Emmy Awardin ja Golden Globen. Parhaan naispääosan Oscar tuli elokuvasta Tule takaisin, pikku Sheba (1952), ja samasta osastaan hän sai myös Tonyn ja Golden Globen. 1960-luvun sarjassa Hazel hän esitti nimiosaa ja sai kaksi Emmyä. Shirley Boothilla on tähti Hollywood Walk of Famella elokuvaurastaan.
Albuksen kaarti

Albuksen kaarti (engl. Dumbledore's Army) on Harry Potter -sarjassa Harry Potterin johtama kerho, jossa harjoitellaan erilaisia itsensäpuolustamis- ja hyökkäystaikoja. Kerho perustetaan teoksessa Harry Potter ja Feeniksin kilta. Ajatuksen kaartista keksii Hermione Granger ja nimen Ginny Weasley. Kerhon nimeksi ehdotetaan muun muassa Asiallinen Kerho, jotta nimen perusteella heitä ei saisi kiinni. Nimi lyhennetään AK:ksi. Lopulta se muutettiin tarkoittamaan Asiallisen Kerhon sijaan Albuksen Kaartia. Kaartiin kuului useita jäseniä eri tuvista, paitsi Luihuisista. Albuksen kaartilaiset kokoontuvat Tarvehuoneessa, joka sijaitsee seitsemännessä kerroksessa näkymättömissä, vastapäätä Barnabas Bauka-Aivoa esittävää kuvakudosta. Koska kerhon tulee pysyä salassa, Harry ilmoittaa kokousten ajankohdan jäsenille lumotuilla kolikoilla, kultakaljuunoilla. Hermione Granger on keksinyt idean lordi Voldemortin käyttämistä pimeän piirroista, mutta ei halua polttaa merkkiä kerholaisten ihoon vaan kolikoihin. Hermione myös laatii S
Facebook

Facebook [ˈfeɪs.bʊk] on Internetissä toimiva mainosrahoitteinen yhteisöpalvelu. Sivusto tarjoaa käyttäjille mahdollisuuden kuvallisen käyttäjäprofiilin luomiseen sekä yhteydenpitoon ystäviensä kanssa. Facebookissa on myös mahdollista liittyä erilaisiin yhteisöihin ja saada tietoa tulevista tapahtumista. Facebookin liikeidea on myydä mainostajille mahdollisuutta lähettää palvelun kautta käyttäjille kohdennettua mainontaa. Facebookin omistaja ja ylläpitäjä on Meta, Inc. -yritys, jonka kotipaikka on Yhdysvalloissa Kalifornian osavaltiossa Palo Altossa. Facebookin perusti sen nykyinen toimitusjohtaja Mark Zuckerberg Harvardin yliopiston kampuksella yhdessä opiskelukavereidensa Eduardo Saverinin, Dustin Moskovitzin ja Chris Hughesin kanssa. Vuoden 2019 lopulla Facebookilla oli 2,5 miljardia aktiivista käyttäjää kuukaudessa. Sen käyttöliittymä on saatavilla yhteensä 111 eri kielellä. Facebook on saanut nimensä Harvardin yliopiston vuosittain julkaiseman kirjan mukaan, jossa esitellään yliopiston uudet opiskelijat. Kirjan nimi on Freshman Register, mutta sitä kutsutaan lempinimellä Facebook
Cerro Sechín

Cerro Sechín on eräs Perun ns. alkujakson keskuksia tuolloin tiheästi asutussa Casmajoen laaksossa ehkä n. 1700–800 eaa. Se oli alueen suurin temppelikeskus silloin. Cerro Sechin tunnetaan megaliittiarkkitehtuuristaan ja kivikaiverruksistaan, ja vuoren juureen rakennetusta temppelistä. Niissä näkyy makaabereita ihmisuhraukseen ja sotaan liittyviä kohtauksia. Tästä on päätelty mm. että Cerro Sechin olisi ollut valtio, joka kävi sotia hankkiakseen ihmisuhreja. Kiviveistoksia sisältävä kivirakenteinen seinä on lisätty melko myöhään kaupungin historiassa. Cerro Sechinin romahtaessa noin 900 eaa. monet muutkin Perun rannikon keskukset luhistuivat. Syynä on saattanut olla jokin kuivuutta aiheuttanut ilmastonmuutos, joka tuhosi sadon
Aleksandr Rodimtsev

Aleksandr Iljitš Rodimtsev (ven. Алекса́ндр Ильи́ч Роди́мцев) (8. maaliskuuta 1905 – 13. huhtikuuta 1977) oli neuvostoliittolainen kenraalieversti toisessa maailmansodassa ja kaksinkertainen Neuvostoliiton sankari (vuosina 1937 ja 1945). Rodimtsev syntyi vuonna 1905 köyhään maanviljelijäperheeseen Šarlykin kylässä. Hän liittyi puna-armeijaan 1927 ja 1932 hän valmistui sotilasakatemiasta majurin arvoisena. Sotaan hän osallistui ensimmäisen kerran Espanjan sisällissodassa tasavaltalaisten puolella Neuvostoliiton interventiojoukoissa vuosina 1936-1937, jolloin hänet julistettiin ensimmäisen kerran Neuvostoliiton sankariksi. Vuonna 1940 hän valmistui Frunzen sotilasakatemiasta. II maailmansodassa Rodimtsev taisteli Stalingradin taistelussa, jossa hän komensi 13. kaartin kivääridivisioonaa. Vuodesta 1943 Rodimtsev komensi 32. kaartin jalkaväkiryhmää, joka otti osaa Tšekkoslovakian pääkaupungin Prahan valtaukseen
Isabella (minisarja)

Isabella on suomalainen kolmiosainen minidraamasarja, joka ensiesitettiin FST:llä vuoden 2007 alussa. Ruotsinkielisen sarjan on ohjannut Anders Engström ja käsikirjoittanut Michael Mueller. Sen päärooleissa näyttelevät Irina Björklund, Peter Franzén, Svante Martin, Linda Zilliacus ja Stina Ekblad. Sarjaa kuvattiin Vaasassa, keskeisenä tapahtumapaikkana Palosaaren kirkko, ja sen tuotti Ab Svengcom Production Ltd. Uusintaesityksen alla helmikuussa 2019 Seura-lehden Pertti Avola kirjoitti, ettei aika ei ole päällisin puolin syönyt 13 vuoden takaista sarjaa, mutta piti sen kerrontaa varsin jähmeänä. Sekä jännitystarinan että saippuasarjan piirteitä saavan minisarjan teemaksi muodostuu hänen mukaansa idealistisen nuoren naispapin joutuminen vastakkain realiteettien kanssa.
Mehmed IV

Mehmed IV (osmaniturkiksi محمد رابع, Meḥmed-i rābi‘, 2. tammikuuta 1642 – 6. tammikuuta 1693) oli Osmanien valtakunnan sulttaani vuodesta 1648 vuoteen 1687. Mehmed nousi valtaistuimelle kuusivuotiaana, jolloin valta ei käytännössä ollut hänen käsissään. Hänen valtakautensa kolmea ensimmäistä vuotta janitsaarien johtajat manipuloivat hovin virkamiehiä ja hallitsivat näin valtakunnan tapahtumia. Mehmed IV luovutti suurimman osan sulttaanin toimeenpanovallasta suurvisiirilleen pašša Köprülü Mehmedille. Ilja Repinin kuuluisa maalaus Zaporogit kirjoittavat pilkkakirjettä Turkin sulttaanille viittaa tarinan mukaan vuonna 1676 sattuneeseen historialliseen tapahtumaan, jossa zaporogit lähettivät Mehmed IV:lle vastauskirjeen tämän vaadittua heitä antautumaan osmanien alaisuuteen, vaikka kasakat olivat voittaneet turkkilaiset taistelussa.
Israelin historia

Israelin historialla tarkoittaa juutalaisten historiaa Israelissa, jonka Raamattu tuntee nimillä Luvattu maa, Kanaaninmaa tai Kaanaa. Suppeammin se tarkoittaa nykyisen Israelin valtion historiaa. Alueen historia ulottuu nykyihmisen edeltäjien varhaiskivikautisesta kulttuurista heprealaisen väestön tuloon. Vaikka monet valloittajat olivat miehittäneet Israelin aluetta, se pysyi väestöltään ja uskonnoltaan juutalaisena, kunnes vuoden 134 jälkeen roomalaiset ajoivat kapinoivan juutalaisväestön maanpakoon ja nimesivät alueen Palestiinaksi. Sen jälkeen alueen kristittyjen määrä alkoi kasvaa. 600-luvun arabivalloituksen jälkeen alue kuului eri muslimivaltioille ensimmäisen maailmansodan loppuun asti, poikkeuksena ristiretkien aika 1096–1291. Ristiretkien jälkeen nykyisen Israelin alue kuului Egyptin mamelukeille ja vuoden 1517 jälkeen Osmanien valtakunnan Syyrian provinssiin. Ensimmäisessä maailmansodassa britit valloittivat Palestiinan. Kansainliitto teki siitä 1922 brittien hallitseman mandaatin, johon kuului myös nykyinen Jordania. Juutalaisvainojen johdosta Euroopassa virinnyt sionistinen liike oli esittänyt ajatuksen juutalaisen valtion perustamisesta Palestiinaan. Venäjällä vuonna 1881 alkaneet juutalaisvainot synnyttivät ensimmäisen muuttoliikkeen eli alijan Palestiinaan. Britannia antoi vuonna 1917 tukensa juutalaisten ”kansalliselle kodille”, ja Kansainliitto vahvisti sen vuonna 1922
The Alliance

The Alliance oli showpainijärjestö, joka oli WCW:n ja ECW:n yhteinen liitto WWE:tä vastaan. Liitto perustettiin heinäkuussa 2001 ja se hajosi marraskuussa 2001, Alliancen hävittyä WWF:lle Survivor Series-tapahtumassa. Ottelussa otteli WWF:n puolella The Rock, Chris Jericho, The Undertaker, Kane ja Big Show. Alliancea edustivat Steve Austin, Kurt Angle, Booker T, Rob Van Dam ja Shane McMahon. WCW ECW WWF:n puolelta loikanneita:
Jane Wyman

Parhaan naispääosan Oscar 1948Golden Globe 1948, 1951 Jane Wyman (oik. Sarah Jane Mayfield; 5. tammikuuta 1917 Saint Joseph, Missouri, Yhdysvallat – 10. syyskuuta 2007 Palm Springs, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä. Hän oli Ronald Reaganin ensimmäinen aviopuoliso. Jane Wyman yritti ensin elokuviin lapsinäyttelijäksi äitinsä tuella. Myöhemmin hän esiintyi radiossa nimellä Jane Durrell. Wyman pääsi avustajaksi elokuviin vuodesta 1936 alkaen ja eteni sivuosiin ja pikkufilmien pääosiin. Hän näytteli yleensä komedioiden "hupsua blondia" . Wymanin varsinaiset näyttelijänlahjat pääsivät esille vuoden 1945 elokuvassa Tuhlattuja päiviä. Jane Wymanin elokuvauran kulta-aikaa olivat 1940- ja 1950-luvut. Tuolloin ilmestyivät hänen kenties tunnetuimmat elokuvansa, kuten Elämän kevät, jossa hänen vastanäyttelijänä oli Gregory Peck, Sanattomia tunteita (1948), josta hänet palkittiin parhaan naispääosan Oscarilla, Lääkärin omatunto (1954), jossa hänen vastanäyttelijänään oli Rock Hudson, Alfred Hitchcockin ohjaama Esirippu laskee (1950) ja Pollyanna – iloinen tyttö (1960)
Inis Mór

Inishmoren rantaa muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa Inis Mór (myös Árainn tai Árainn Mhór; engl. Inishmore) on suurin Aransaarista Galwaynlahdessa Irlannin tasavallassa. Sen pinta-ala on 30 neliökilometriä. Sen suurin kylä on Kilronan. Saaren nimi Inis Mór tarkoittaa iirin kielellä suurta saarta. Englanninkielisen nimen Inishmore otti käyttöön Ordnance Survey 1900-luvun puolivälissä. Inis Mória ennen olivat englantilaiset käyttäneet nimeä Aranmore, joka kuitenkin sekoitettiin usein Donegalin kreivikunnassa sijaitsevaan Arranmoreen. Iirin sana árainn tarkoittaa pitkää harjannetta, joka kuvaa saarta osuvasti.lähde? Saarella on vahvaa irlantilaista kulttuuria, ja sillä on rikas esikristillinen ja kristillinen historia. Siellä käytetään iirin kieltä.lähde? Inis Mórilla sijaitsee muinainen linnoitus Dún Aengus. Inis Mór on tärkeä matkailukohde
Jyllanninhevonen

Jyllanninhevonen eli juutinhevonen on raskas keskikokoinen tanskalainen työhevosrotu. Jyllanninhevonen sopii kaikkeen työajoon, mutta rotu on vähentynyt ja nykyisin niitä nähdään ainoastaan kaupunkien kaduilla vetämässä kärryjä. Jyllanninhevonen on jalostettu rauhalliseksi ja voimakkaaksi työhevoseksi. Liikkeet ovat tarmokkaat ja irtonaiset. Pyöreä runko ja massiivinen takaosa on peritty suffolk punchilta. Selvin ero näiden rotujen välillä on jyllanninhevosen pitkät vuohiskarvat. Säkäkorkeus on noin 150–160 cm. Jyllanninhevonen polveutunee osittain esihistoriallisista metsähevosista, joita vietiin Tanskasta Englantiin. Vanha jyllantilainen hevonen oli 1100-luvulle mennessä kehitetty kestäväksi ja vähemmällä ruoalla pärjääväksi sotahevoseksi. Nykyiseen muotoonsa rotu kehittyi 1800-luvulla, jolloin rotuun risteytettiin englantilaisia hevosrotuja, etenkin suffolk punchia, mutta myös muita rotuja kuten kevyitä ajotyyppisiä rotuja clevelandinruunikkoa ja yorkshirenvaunuhevosta. Saksassa käytettiin jyllanninhevosia vielä 1900-luvulla schleswiginhevosen kehittämisessä.
Henkilökohtaisesti (kappale)

Henkilökohtaisesti on PMMP:n ensimmäinen single albumilta Leskiäidin tyttäret. Se ilmestyi 19. syyskuuta 2006 ainoastaan digimyyntiin. Single oli iTunes Storen ja Download.NetAnttilan myydyimpiä kappaleita jonkin aikaa julkaisun jälkeen. Kappaleen on sanottu muistuttavan hieman Leevi and the Leavingsin tuotantoa. Kappaleelle kuvatun musiikkivideon on ohjannut Mika Kurvinen. Videon alussa Paula ja Mira kävelevät tiellä, jolla heitä vastaan tulee tapaturmapaikalle ajava paloauto. Paikalla on henkilöauto katollaan pellolla, palomies menee autoon hakemaan ajajaa, joka kuitenkin on poissa. Palomies pakenee paikalta ennen auton räjähtämistä. Paulan ja Miran silmät ovat mustelmilla. TV-kanava Nelonen näytti videon ensimmäistä kertaa 18
Övedsklosterin linna

Övedsklosterin linna (ruots. Övedsklosters slott) on linna Sjöbon kunnassa, Skånen läänissä. Se rakennettiin vuosina 1765–1776. Rakennuttaja oli Hans Ramel. Linnan suunnittelusta vastasi puolestaan ruotsalainen arkkitehti Carl Hårleman. Päärakennus edustaa ranskalaista rokokoo-tyyliä, ja se on rakennettu punaisesta hiekkakivestä. Övedsklosterin tilan edeltäjä oli 1100-luvun puolivälissä perustettu premonstratenssien luostari, joka siirtyi Tanskan valtiolle uskonpuhdistuksen yhteydessä ja muutettiin sen jälkeen läänitilaksi. Hans Ramelin aikana vanhat rakennukset purettiin ja sitten rakennettiin linna C. Hårlemanin piirustusten mukaan J. E. Rehnin johdolla.
Infralapsarianismi

Infralapsarianismi (latinan sanoista infra ’alapuolella’ ja lapsus ’lankeemus’) tarkoittaa reformoidussa kristillisyydessä käsitystä, jonka mukaan armonvalinta eli predestinaatio on tapahtunut syntiinlankeemuksen jälkeen: Jumala ratkaisee jokaisen ihmissielun loppusijoituspaikan (eli onko syntyvä lapsi predestinoitu Taivaaseen vai Helvettiin) ajallisessa maailmassa ennen tämän syntymää – yleisesti hyväksytyn käsityksen mukaan munasolun hedelmöittymisen hetkellä. Infralapsarianismille käänteinen käsityskanta on supralapsarianismi.
Väriaisti

Väriaisti eli värinäkö tarkoittaa monilla eliöillä olevaa kykyä nähdä eri värejä. Värinäkö on osa näköaistia. Ihmisen värinäkö toimii siten, että silmän verkkokalvon kolmentyyppiset tappisolut reagoivat valon eri aallonpituuksiin ja välittävät näkötiedon näköhermon kautta aivoihin, jotka tuottavat siitä värihavainnon. Ihmisen nykymuotoinen värinäkö kehittyi 30–40 miljoonaa vuotta sitten. Tuolloin ihmisen edeltäjät elivät metsissä, joissa oli eduksi kyetä erottamaan kasvien värikkäät ravintorikkaat osat vihreistä osista. Väreillä pystyttiin myös viestimään suvunjatkamisaikeista aiempaa tehokkaammin. Ihminen havaitsee sateenkaaren värit violetista punaiseen. Ihminen ei pysty havaitsemaan violettia lyhytaaltoisempaa ultraviolettia väriä, kuten jotkin muut eläinlajit. Ultravioletti valo ei ensinkään pääse ihmissilmän linssistä sisään, eikä ihmisellä ole myöskään sen havaitsemiseen kykeneviä tappisoluja. Ihmisen näköjärjestelmän osia ovat silmä, näköhermo ja aivot. Värien prosessointia näköjärjestelmässä kuvataan vyöhykemallilla, jonka kolme tasoa ovat verkkokalvotaso, koodaustaso ja havaintotaso. Silmässä olevan verkkokalvon tappisolut sisältävät fotopigmenttejä eli väriaineita, jotka toimivat suodattimina imemällä itseensä vain tietyillä aallonpituusjaksoilla olevat valon säteet
Húrinin lasten tarina

Húrinin lasten tarina (The Children of Húrin) on Christopher Tolkienin kokoama kirja, joka pohjautuu hänen isänsä J. R. R. Tolkienin vuonna 1918 aloittamaan tarinaan. Kokonaisuus jäi keskeneräiseksi J. R. R. Tolkienin kuoltua vuonna 1973. Kirja julkaistiin englanniksi maailmanlaajuisesti huhtikuussa 2007, ja Kersti Juvan suomennos ilmestyi toukokuussa 2007. Kirjan on kuvittanut tunnettu Tolkien-taiteilija Alan Lee. Teoksen alkuaste oli kertova runo, jonka Christopher Tolkien julkaisi The History of Middle-earth -sarjan kolmannessa osassa The Lays of Beleriand. Suorasanainen versio kertomuksesta ilmestyi teoksessa Keskeneräisten tarujen kirja nimellä "Narn i Hîn Húrin eli Húrinin lasten tarina"
Einstein-torni

Einstein-torni (saks. Einsteinturm) on arkkitehti Erich Mendelsohnin suunnittelema astrofysikaalinen observatorio Albert Einstein -tiedepuistossa Potsdamissa, Saksassa. Se rakennettiin tähtitieteilijä Erwin Finlay Freundlichille ja sitä on käytetty keräämään havaintoaineistoa Albert Einsteinin kehittämän suhteellisuusteorian tueksi. Rakennus suunniteltiin noin 1917 ja rakennettiin vuosien 1920 ja 1921 välillä julkisten lahjoitusten avulla. Toiminta käynnistyi vuonna 1924. Observatorio on yhä toimiva ja osa Potsdamin astrofysiikan instituuttia. The Einstein Tower, Potsdam, Germany. UNESCO Astronomy and World Heritage Webportal. Arkistoitu 24.11.2016. Viitattu 21
Korkein oikeus

Korkein oikeus voi viitata seuraaviin asioihin: