nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Eurekan kapina

3. joulukuuta 1854 Ballarat, Australia Kapina kukistettiin Iso-Britannia Kapinoitsijat John Wellesley Thomas Peter Lalor 276 130 6 kuollutta 21–30 kuollutta Eurekan kapina (engl. Eureka Stockade) oli kullankaivajien kapina Australian Ballaratissa. Kapinan syyt liittyivät kullankaivajien työn vaikeutumiseen ja paikallishallinnon kyvyttömyyteen tarttua ilmenneisiin ongelmiin. Kapina alkoi kansanliikkeenä ja kulminoitui kullankaivajien ja armeijan yhteenottoon 3. joulukuuta 1854. Kapina vaikutti myöhempään Australian politiikkaan merkittävästi, ja sitä on pidetty jopa Australian demokratian syntyhetkenä. Kultaryntäyksen myötä Ballaratista kasvoi 50 000 ihmisen kaupunki, jonka liike-elämä keskittyi paljolti kullankaivun ympärille. Helposti kaivettavissa ollut kulta loppui kuitenkin nopeasti ja kultakaivoksista tehtiin entistä syvempiä, mikä kurjisti kaivajien työolosuhteita. Kullankaivajien keskimääräinen ansio oli 350 puntaa vuonna 1852, mutta se putosi vuoteen 1854 mennessä puoleen. Tällöin kasvoi myös vastustus paikallishallinnon asettamia, 3 punnan hintaisia kullankaivulisenssejä kohtaan. Lisenssien vastustukseen vaikutti myös ratsupoliisien väkivaltaisuus tarkastusten yhteydessä
Charles Howard

Charles Howard, Nottinghamin 1. jaarli (s. 1536, k. 14. joulukuuta 1624) oli englantilainen valtiomies, poliitikko, diplomaatti ja Englannin merivoimien amiraali Elisabet I:n ja Jaakko I:n hallituskaudella. Hän oli kuningatar Elisabet I:n serkku. Howard oli vuodesta 1563 vuoteen 1572 parlamentin jäsen Surreystä. Vuonna 1588 Englanti voitti Charles Howardin, John Hawkinsin ja Francis Draken johdolla Espanjan Voittamattoman armadan. Howard johti myöhemmin vuonna 1596 laivaston sotaretkeä Espanjan Cádiziin yhdessä Robert Devereux'n kanssa. Howard oli naimisissa kahdesti, ensin vuodet 1563–1603 Henry Careyn tyttären Katharinen kanssa ja tämän kuoltua 1603 Morayn jaarlin tyttären Margaretin kanssa. Nottinghamin jaarlina häntä seurasi hänen poikansa Charles hänen ensimmäisestä avioliitostaan.
Pohjois-Atlantin virta

Pohjois-Atlantin virta on lämmin merivirta, joka on osa Pohjois-Atlantin kiertoliikettä. Se on keskimmäinen kolmesta haarasta, joiksi Golfvirta jakaantuu Newfoundlandin matalikon ja Atlantin keskiselänteen välissä – muut haarat ovat kohti pohjoista jatkava Irmingerinvirta ja kohti kaakkoa ja Azoreita jatkava Kanarianvirta. Ilman Pohjois-Atlantin virran lämmittävää vaikutusta Länsi-Euroopan talvet olisivat huomattavasti nykyistä kylmemmät.
Mascarpone

Mascarpone on kermasta ja maidosta juoksutettua italialaista tuorejuustoa. Mascarponen rasvapitoisuus on 60 prosenttia kuiva-aineesta. Sen maku on mieto ja hienostunut, ja se tuoksuu happamattomalta kermalta. Mascarponea käytetään esimerkiksi tiramisussa ja muissa jälkiruoissa. Sitä voidaan käyttää myös pääruoissa, kuten pastakastikkeissa. Mascarpone valmistetaan juoksuttamalla kerman ja maidon seosta sitruuna-, viini- tai etikkahapolla. Mascarponea on valmistettu perinteisesti lisäämällä kuumennettuun kermaan esimerkiksi sitruunamehua. Mascarponea valmistettaessa jää jäljelle runsaasti heraa, jota voidaan käyttää esimerkiksi ricottajuuston valmistukseen. Mascarponen nimen onkin usein ajateltu juontavan italiankielen sanaan mascarpa, joka tarkoittaa erästä heratuotetta. Toinen versio nimen alkuperästä on, että se juontuisi ricottajuuston murrenimityksestä mascarpia. On myös esitetty, että nimi viittaisi espanjan kielen sanoihin más que bueno ’parempi kuin hyvä’.
SSCC

SSCC (Serial Shipping Container Code = Sarjatoimitusyksikkökoodi) on standardimuotoinen tunnistenumero, jota käytetään kuljetus- tai varastointiyksikön tunnistamiseen. SSCC-koodin edessä olevaa sovellustunnusta tarvitaan vain viivakoodia käytettäessä tai SSCC-koodia välitettäessä. Se on aina 00, ja kertoo että kyseessä on sarjatoimitusyksikkö. Laajennustunnuksen avulla kasvatetaan SSCC-koodin kapasiteettia ja se on arvoltaan 0-9. Sen määrää se yritys, joka antaa SSCC-koodin. Sarjanumero on juokseva numero, jonka GS1-yritystunnisteen saanut yritys itse valitsee ja jonka se laittaa välittömästi yritysnumeron perään. SSCC-koodissa käytetään GS1-128-viivakooditekniikkaa. Yksilöivä kolli-id, eli SSCC-koodi on lähettäjän ja vastaanottajan lisäksi ainoa pakollinen kollilappuun laitettava tieto.
GTIN

GTIN (Global Trade Item Number) on numerosarja, jota käytetään kauppanimikkeiden yksilöimiseen maailmanlaajuisesti. Aikaisemmin GTIN numerosta (koodista) käytettiin nimitystä EAN-koodi. Kun UCC ja EAN-organisaatio yhdistettiin ja luotiin maailmanlaajuinen organisaatio GS1, otettiin myös käyttöön nimitys GTIN kattamaan kaikki kauppanimikkeiden yksilöinnissä käytettävät numerorakenteet. Tietokonejärjestelmissä GTIN-numeroille pitää varata 14 numeroa. GTIN-numeroilla yksilöidään kauppanimikkeet ja palvelut, joita yhteisen perustiedon avulla on tarve hinnoitella, tilata, toimittaa, laskuttaa tai rahastaa. Koodi esitetään nykyään useimmiten viivakoodina, jotta sen syöttäminen esimerkiksi kassakoneeseen tai tuotannonohjausjärjetelmään olisi nopeaa. GTIN-koodi voidaan siirtää myös etäluettavana radiotaajuudella RFID-tunnisteen avulla. GTIN-13-numero tunnettiin aiemmin EAN-13-numerona, se on yleisin Suomessa käytössä oleva GTIN-numero. Se annetaan kaikille erilaisille kaupan pidettäville pakkauksille. GTIN-8-numeroa käytetään vain erityisen pienissä kuluttajapakkauksissa ja numerot on anottava yksittäin.
GRAI

GRAI-tunnus yksilöi toimitusketjun toimijoiden välillä kiertävät ja erillistä seurantaa kaipaavat kuorma- ja pakkausapuvälineet. Sitä voidaan käyttää esim. rullakoiden, lavojen, oluttynnyreiden, kaasupullojen, muovisten alustojen ja laatikoiden yksilölliseen merkitsemiseen ja hallintaan. Sitä ei käytetä koskaan yksilöimään kuljetuksia. Viivakoodina esitettäessä GRAI-numeron pakollinen osa esitetään etunollalla täydennettynä 14-numeroisena ja sovellustunnuksen edeltämänä. GRAI GRAI tunnuksissa käytetään GS1-128-, DataBar-, DataMatrix- tai EPC-standardoitua RFID -tekniikkaa. GS1 Finland: GRAI (Arkistoitu – Internet Archive)
GSIN

GSIN on tavaran myyjän/rahdinlähettäjän asettama 17-numeron pituinen lähetysasiakirjojen kauppasopimuksellinen yksilöintitunnus. Sen avulla voidaan tunnistaa logististen yksiköiden muodostama toimitus myyjältä tavaran vastaanottajalle. Toimitus dokumentoidaan lähetysasiakirjalle, joka voi olla esimerkiksi lähetysluettelo tai konossementti. GSIN-koodia voidaan käyttää myös yksilöintitunnuksena kuljetusketjussa kommunikoitaessa eri osapuolien välillä, esimerkiksi välitettäessä lähetysluetteloja EDI-sanomilla. GSIN muodostetaan GS1 -yritystunnisteesta, myyjän/rahdinlähettäjän viitenumerosta ja tarkistusnumerosta. GSIN voidaan esittää ”tiedonkantajassa” sovellustunnuksen (AI=402) edeltämänä käyttäen GS1-128-viivakoodia tai EPC-standardoitua RFID-tagia. GS1 Finland: GSIN (Arkistoitu – Internet Archive)
GINC

GINC (Global Identification Number for Consignment) on huolitsijan tai rahdinkuljettajan asettama maksimissaan 30-numeron pituinen logististen yksiköiden muodostaman lähetyksen yksilöintitunnus. Sen avulla voidaan tunnistaa saman kuljetusasiakirjan (esim. rahtikirjan) alle koottu lähetys. GINC on tarkoitettu kuljetusketjun logistiseen käyttöön, eikä sitä tule sekoittaa myyjän mahdollisesti asettamaan toimituksen kauppasopimukselliseen yksilöintitunnukseen (GSIN). GINC muodostetaan GS1 yritystunnisteesta ja lähetyksen viitetunnisteesta, joka voi olla aakkosnumeerinen. GINC ei sisällä tarkistusnumeroa. GINC voidaan esittää ”tiedonkantajassa” sovellustunnuksen (AI=401) edeltämänä käyttäen GS1-128-viivakoodia tai EPC-standardoitua RFID-tagia. GS1 Finland: GINC (Arkistoitu – Internet Archive)
GSRN

GSRN (engl. Global Service Relation Number) on tunniste, jota käytetään maailmanlaajuisesti yksilöimään palvelusuhteessa osapuolena oleva vastaanottaja. Tavallisimpia käyttöalueita ovat esimerkiksi kanta-asiakas-, jäsen- tai potilasnumerointi tilanteissa, joissa on tarvetta tallentaa palvelusuhteen kautta syntyneitä tapahtumatietoja. Tällä menettelyllä vältytään tietoturvaltaan ongelmallisten henkilötunnisteiden käytöltä ja taltioidut tapahtumat voidaan pitää turvatuissa tietokannoissa. GSRN on kiinteä 18-numeroinen tunnus, jonka viimeisin merkki on edeltävien 17 numeron (GS1 yritystunniste ja tarvittaessa etunollin täydennetty yksilöintiosa) mukaan laskettu tarkistusnumero. GSRN voidaan esittää sovellustunnuksen (AI=8018) edeltämänä käyttäen GS1-128-, GS1 DataBar- tai GS1 DataMatrix- viivakoodeja tai EPC-standardoitua RFID-tagia. GS1 Finland: GSRN (Arkistoitu – Internet Archive)
GDTI

Global Document Type Identifier eli GDTI on tunniste, jota käytetään maailmanlaajuisesti yksilöimään asiakirjatyyppejä ja tarvittaessa antamaan sarjanumeroituja dokumenttitunnisteita niiden tietosisältöjen oikeellisuuden varmistamiseksi. GDTI:n avulla voidaan tietojärjestelmän kautta varmistaa, että dokumentin esittäjällä oleva versio vastaa sen alkuperäistä tietosisältöä. Käyttökohteina tyypillisiä ovat väärennöksille alttiit dokumentit kuten todistukset ja sopimukset.  GDTI muodostuu 13-numeroisesta Dokumenttityypin numerosta (GS1 yritystunniste, yksilöintiosa ja tarkistusnumero) ja sitä tarvittaessa täydentävästä, enintään 17 – merkkisestä sarjanumerosta. GDTI voidaan esittää sovellustunnuksen (AI=253) edeltämänä käyttäen GS1-128-, GS1 DataBar- tai GS1 DataMatrix- viivakoodeja tai EPC-standardisoitua RFID-tagia. GS1 Finland: GDTI (Arkistoitu – Internet Archive)
Bioniikka

Bioniikka (myös biomimetiikka, bioinspiraatio ja biognosis; sivuaa myös bionisen luovuussuunnittelun käsitettä) on biologisten menetelmien ja luonnossa esiintyvien järjestelmien soveltamista tekniikan tutkimukseen ja kehittämiseen. Sanan bioninen keksi Jack E. Steele vuonna 1958. Sen alkuperä saattaa olla kreikankielinen sana βίον, bíon, joka tarkoittaa elämän yksikköä, yhdistettynä päätteeseen -ic, joka viittaa 'kaltaisuuteen', tarkoittaen siis 'elämän kaltaista'. Joidenkin sanakirjojen mukaan sana kuidenkin muodostuu biologian ja elektroniikan yhdistelmästä. Bionisen teknologian kannattajien mukaan elämänmuotojen ja tuotantotekniikoiden välinen teknologiansiirto on tarkoituksenmukaista, sillä evolutiivinen paine saa eliöitä, sekä eläimistöä että kasvistoa, optimoitumaan ja tehostumaan. Klassinen esimerkki siitä on vettä- ja likaahylkivän maalin keksiminen lootuskukkaa tutkimalla. Tällöin huomattiin, että kasvin pinta hylkii käytännössä kaikkea. Tätä ilmiötä kutsutaan nimellä lootusilmiö. Käsitettä ”biomimetiikka” käytetään, kun on tarkoitus viitata kemiallisiin reaktioihin. Biomimeettinen kemia viittaa reaktioihin, jotka luonnossa esiintyessään sisältävät biologisia makromolekyylejä (esimerkiksi entsyymit ja nukleiinihapot), joiden kemiallista rakennetta voidaan kopioida käyttämällä in vitro -menetelmällä huomattavasti pienempiä molekyylejä. Insinööritieteessä bioniikkaa on käytetty muun muassa jäljittelemällä veneen rungon rakenteessa delfiinin paksua ihoa ja mallintamalla kaikuluotaimissa, tutkissa ja lääketieteen ultraäänimallinnuksessa lepakkojen kaikupaikannusmenetelmiä
NHL (lehti)

NHL eli Normihomolehti oli keväällä 2010 perustettu riippumaton ilmaisjakelulehti, jota jaettiin Helsingissä, Tampereella ja Turussa. Mainosrahoitteisen NHL:n painos oli 25 000 kappaletta, ja sen ensimmäinen numero ilmestyi 10. kesäkuuta 2010. Lehteä kustansi Voima Kustannus Oy. NHL:n vastaava päätoimittaja oli toimittaja-ohjaaja Maria Seppälä. Normihomolehti sai valtionavustusta 10 000 euroa vuonna 2013. Lehti lakkautettiin erillisenä julkaisuna kesällä 2014, mutta NHL:n juttujen julkaisemista jatketaan saman kustantamon Voima-lehdessä.
Atheism: The Case Against God

Atheism: The Case Against God (suomeksi vapaasti käännettynä ”Ateismi – perusteet jumalauskoa vastaan”) on yhdysvaltalaisen George H. Smithin vuonna 1974 ilmestynyt kirja ateismista.
Jenova Chen

Xinghan Chen (kiin.: 陈星汉; pinyin: Chén Xīnghàn), joka tunnetaan myös nimellä Jenova Chen, on kiinalainen videopelien suunnittelija ja thatgamecompany -pelitalon toinen perustaja. Hän on työskennellyt palkintoja voittaneiden indie-pelien, kuten Cloudin, Flowin, Flowerin ja Journeyn parissa. Chen suoritti maisterin tutkinnon Etelä-Kalifornian yliopiston interaktiivisessa mediadivisioonassa, jossa hän tutustui Kellee Santiagoon. Mediadivisioonassa Chen teki jo töitä nykyistenkin työkavereidensa, Nicholas Clarkin ja Vincent Diamanten kanssa. Journey oli julkaisunsa jälkeen PlayStation Networkin nopeiten myyvä peli. Chenin vanhemmat olivat tiukkoja sen suhteen, mitä hän sai lukea tai katsella, ja kiinalainen roolipeli The Legend of Sword and Fairy teki häneen syvän vaikutuksen. Chen on myöntänyt olevansa kilpailuhenkinen, vaikka suunnitteleekin pelejä, joissa painotetaan yhteistyötä kilpailun sijaan. »To me the measure of a human's greatness is the value they can contribute to society. The game industry doesn't need another shooter; it needs something to inspire them.»
Tietojohtaminen

Tietojohtaminen on tieteenala, joka tutkii erilaisia tekniikoita ja käytäntöjä, joiden mukaan tietoa hallinnoidaan, analysoidaan ja hyödynnetään organisaatiossa ja sen toiminnassa. Se on 1990-luvulla syntynyt ala, joka tarkastelee organisaatioissa olevan tiedon hyödyntämistä osana niiden toimintaa. Ala alkoi kehittyä tietoyhteiskuntakehityksen myötä. Suurissa organisaatioissa havaittiin olevan runsaasti asiantuntijaosaamista, henkistä pääomaa ja eksplisiittistä informaatiota, jonka tehokas hyödyntäminen koettiin haasteelliseksi. Toisaalta tieto- ja viestintäteknologian kehityksen myötä em. asioiden hallintaan alkoi syntyä uudenlaisia työkaluja. Lisäksi tarvittiin tietoa johtamisen käytännöistä, joilla näihin haasteisiin ja mahdollisuuksiin voitaisiin käytännössä tarttua. Tietojohtamiselle ei ole vakiintunut vielä mitään tiettyä täsmällistä määritelmää. Kyse onkin oikeastaan enemmän osaamisalueesta, näkökulmasta tai kattokäsitteestä, jonka alle voidaan sijoittaa monia kapeampia substanssialueita. Näistä tunnetuin lienee knowledge management, tietämyksenhallinta, jonka jotkut mieltävät samaksi asiaksi tietojohtamisen kanssa. Tietämyksenhallinnan fokus on kuitenkin pääasiassa olemassa olevan tiedon jakamisessa asiantuntijoiden kesken, ja tämän ohella organisaatioissa on paljon muitakin haasteita. Liiketoimintatiedonhallinta (business intelligence) tarjoaa keinoja organisaation toimintaympäristössä (esim
Fritz-kollin pornoretket

Fritz-kollin pornoretket (alkuperäiseltä nimeltä The Nine Lives of Fritz the Cat) on yhdysvaltalainen, animaattori Robert Taylorin ohjaama aikuisille suunnattu animaatioelokuva vuodelta 1974. Elokuva on jatko-osa vuonna 1972 ilmestyneelle, Ralph Bakshin ohjaamalle elokuvalle Fritz – kova kolli. Elokuva valmistui vuoden 1974 Cannesin elokuvajuhlille ja oli ensimmäinen animaatioelokuva, joka otti osaa tapahtumaan. Elokuva perustuu Robert Crumbin luomaan sarjakuvahahmoon Fritz-kissaan. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa kesäkuussa 1974. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa huhtikuussa 1975 elokuvateatteri Bio-Biossa. Suomen televisiossa elokuva on esitetty yhden kerran: 20. maaliskuuta 1993 Yle TV1:llä. Ohjelmatiedoissa elokuva oli merkitty nimellä Fritzin yhdeksän elämää. Elokuva julkaistiin Suomessa 1980-luvulla vuokravideojulkaisuna. Elokuvasta on julkaistu myös DVD:nä. Eletään 1970-lukua
Ruth Millar

Ruth Laura Millar (s. 1975 Irvine, Skotlanti) on brittiläinen näyttelijä. Hän on näytellyt Jackie Queeniä Life on Mars -televisiosarjassa ja sen spin-off-jatkosarjassa Ashes to Ashes.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2018

Jalkapallon maailman­mestaruus­kilpailut 2018 pelattiin Venäjällä. Ne olivat järjestyksessään 21. maailman­mestaruus­kilpailut. Kilpailut järjestettiin ensimmäistä kertaa Venäjällä ja Itä-Euroopassa. Kilpailun kaikki stadionit sijaitsivat Venäjän länsiosassa välimatkojen pitämiseksi kohtuullisina. Kilpailujen isännyyttä haki kuusi valtiota: Englanti, Venäjä, Belgia Alankomaiden kanssa sekä Espanja Portugalin kanssa. Venäjä voitti äänestyksen kisaisännyydestä 13 äänellä. Kilpailujen karsintoihin osallistui 210 maajoukkuetta, joista 32 pääsi lopputurnaukseen. Yksi neljäsosa kilpailun budjetista kului stadionien kunnostukseen ja uusien rakentamiseen. Kisakaupungit ovat Jekaterinburg, Kaliningrad, Kazan, Moskova, Nižni Novgorod, Pietari, Rostov-na-Donu, Saransk, Samara, Sotši ja Volgograd. Turnauksen avausottelussa 14. kesäkuuta kohtasivat isäntämaa Venäjä sekä Saudi-Arabia
Gabe Newell

Gabe Logan Newell (englanniksi: [ɡeɪb ˈloʊɡən ˈnuːəl]; s. 3. marraskuuta 1962 Colorado, Yhdysvallat), lempinimeltään Gaben, on yhdysvaltalainen liikemies. Hänet tunnetaan erityisesti videopelejä kehittävän, julkaisevan ja jakelevan Valven perustajajäsenenä ja toimitusjohtajana. Newell opiskeli Harvardin yliopistossa, mutta jätti sen kesken, ja siirtyi Microsoftille. Newell ja Mike Harrington lähtivät Microsoftilta ja perustivat Valven yhdessä kesällä 1996. Vuonna 2013 Newell sai BAFTA Fellowship -tunnustuksen merkittävästä ja poikkeuksellisesta panoksestaan peleihin. Samana vuonna Newell palkittiin myös AIAS Hall of Fame -palkinnolla. Tätä nykyä Newell on menestynyt liikemies. Vielä vuonna 2014 talouslehti Forbes arvioi Newellin nettovarallisuudeksi 1,2 miljardia dollaria, kun vuonna 2018 nettovarallisuudeksi arvioitiin jo 5,5 miljardia dollaria. Vuonna 2023 Newellin nettovarallisuus oli laskenut 3,9 miljardiin dollariin. Newell oli naimisissa Lisa Newellin kanssa
Have You Ever Seen the Rain?

Wikipediassa ei ole tämän nimistä artikkelia.
Stromae

Stromae ([stʁomaj]; oik. Paul Van Haver, s. 12. maaliskuuta 1985 Bryssel, Belgia) on ranskankielinen belgialainen laulaja. Hänestä tuli suosittu ”Alors on danse” -kappaleen myötä, joka sijoittui singlelistojen ykköseksi monissa maissa. Belgiassa syntyneen Paul Van Haverin isä oli menestynyt ruandalainen arkkitehti ja äiti flaami. Isä katosi perheen kuvioista pian van Haverin syntymän jälkeen ja lopulta 1990-luvun puolivälissä perheelle selvisi, että tutseihin kuulunut isä oli saanut surmansa Ruandan kansanmurhassa keväällä 1994. Perheen äiti jäi neljän pojan ja yhden tytön yksinhuoltajaäidiksi brysseliläiseen lähiöön. Tämä rohkaisi lapsiaan harrastamaan urheilua ja musiikkia, joten vuonna 1996 van Haver aloitti 11-vuotiaana opintonsa Académie Musique de Jette -musiikkikoulussa opiskellen musiikin teoriaa ja rumpujen soittoa. Reputettuaan julkisen koulun äiti pani tuolloin 16-vuotiaan van Haverin jesuiittojen ylläpitämään sisäoppilaitokseen Godinneen. Vuonna 2007 hän aloitti elokuvataiteen opinnot brysseliläisessä INRACI:ssa. Kouluaikana van Haver muodosti ystäviensä kanssa pienen rap-ryhmän
Siperian kuvernementti

Siperian kuvernementti (myös lääni; ven. Сиби́рская губе́рния, Sibirskaja gubernija) oli hallintoalue Venäjällä vuosina 1708–1781. Se käsitti koko Siperian ja osan Uralin alueesta. Kuvernementin hallinnollinen keskus oli Tobolsk. Vuoden 1708 hallintouudistus ei muuttanut Siperian aikaisemmin muotoutunutta kihlakuntajakoa. Vuonna 1719 perustettiin viisi kuvernementtiin kuulunutta provinssia, joiden keskuksia olivat Irkutsk, Jeniseisk, Solikamsk, Tobolsk ja Vjatka. Vuonna 1727 Vjatkan ja Solikamskin provinssit liitettiin Kazanin kuvernementtiin. Irkutskin provinssi sai itsenäisen aseman vuonna 1736. Vuonna 1738 perustettu Isetin provinssi liitettiin vuonna 1744 Orenburgin kuvernementtiin. Alueen eristyneisyydestä johtuen Siperian kuvernöörillä oli mm. oikeus hoitaa ulkomaansuhteita. Vuonna 1764 kuvernementti nimettiin Siperian kuningaskunnaksi, joka sai lyödä omaa rahaa
Turun jätteenpolttolaitos

Turun jätteenpolttolaitos oli Turun Orikedon kaupunginosassa sijainnut vuonna 1975 valmistunut jätteenpolttolaitos, jonka toiminta loppui 31. joulukuuta 2014. Laitos koostui tyhjennyshalli- ja jätebunkkerirakennuksesta sekä 90-metrisestä savukaasujen poistopiipusta. Laitoksen on suunnitellut Arkkitehtitoimisto Pekka Pitkänen. Laitos pystyi käsittelemään Turun seudun polttokelpoisesta yhdyskuntajätteestä 75 prosenttia, eli lähes 50 000 tonnia vuosittain. Laitoksen omisti ja sitä ylläpiti vuoteen 2010 saakka Turun Jätteenpolttoliikelaitos, vuosina 2011–2012 omistajana oli Turku Energia Oy ja vuodesta 2013 lähtien Turun Seudun Energiantuotanto Oy. Turun Seudun Jätehuolto Oy toimitti poltettavan jätteen laitokselle. Laitos vastaanotti vuonna 2009 yhteensä 46 722 tonnia polttokelpoista jätettä ja toimitti kaukolämmön verkkoon 96 GWh. Asuinkiinteistöjen polttokelpoisella jätteellä tuotettiin laitoksessa noin 7 % Turun seudun kaukolämmöstä. Polttolaitos lopetti toimintansa 31. joulukuuta 2014 ympäristöluvan umpeuduttua. Laitos purettiin vuoden 2015 aikana
Promiskuiteetti

Promiskuiteetti kuvaa sosiaalista sukupuolten vapaata yhteiselämää. Yleensä promiskuiteetillä tarkoitetaan yhteiskunnallista tilaa, jossa ei ole avioliittoja tai muita pysyviä sukupuolisuhteita, vaan ihmiset harrastavat seksiä vapaasti eri kumppanien kanssa. Ihmisten lähimmät sukulaiset simpanssit ja etenkin bonobot elävät promiskuiteetissa: yhteisössä on useita uroksia ja naaraita ja kaikki naaraat parittelevat useiden urosten kanssa ja päinvastoin. Bonobot harjoittavat seksuaalista kanssakäymistä myös saman sukupuolen edustajien kanssa. Vuonna 2008 yhdysvaltalainen yliopistotutkimus totesi eräiden Pohjois-Euroopan maiden olevan maailman promiskuiteettisimmasta päästä, Suomi ensimmäisenä. Tutkimus mittasi yhdenyönsuhteita, asenteita irtoseksiin ja seksikumppaneiden määrää. Tutkijoiden mukaan tulokset saattoivat kertoa ”naisten ja miesten promiskuiteetin lisääntyvästä sosiaalisesta hyväksynnästä”. Tähän saattoivat liittyä uskonnollisen paheksunnan väheneminen, naisten aiempaa paremmat tulot, tasa-arvo ja entistä seksuaalisempi populaarikulttuuri. Keskimäärin miehet väittivät harrastaneensa seksiä useamman kumppanin kanssa kuin naiset. Yhdysvaltalaisessa tutkimuksessa vuonna 1994 pitkäaikaisessa suhteessa olevista naisista kovin harva oli harrastanut jonkun ulkopuolisen kanssa seksiä viimeisten kolmen kuukauden aikana. Lesboilla luku oli vieläkin alhaisempi kuin heteronaisilla. 80–85 prosenttia ihmiskulttuureista on moniavioisia, mutta niissäkin vain harvalla on useita puolisoita
Danka-järjestelmä

Danka-järjestelmä (jap. 檀家制度, danka seido), myös jidan-järjestelmä (jap. 寺檀制度, jidan seido), on Japanissa Heian-kaudelta lähtien käytössä ollut järjestelmä, jossa buddhalaiset temppelit ja kotitaloudet ovat vapaaehtoisessa ja pitkäaikaisessa yhteydessä toisiinsa. Kotitalous (danka) tukee taloudellisesti buddhalaista temppeliä, joka vastineeksi huolehtii perheen hengellisistä tarpeista. Vaikka järjestelmä otettiin käyttöön jo kauan ennen Edo-kautta (1603–1868), se tunnetaan parhaiten tuolloin vallassa olleen Tokugawa-shōgunaatin sortovälineenä. Shōgunaatti teki buddhalaisen temppelin jäsenyydestä pakollisen kaikille maan kansalaisille. Tokugawa-shōgunaatin aikana järjestelmä muutettiin kansalaisrekisteriksi, jonka tarkoitus oli alun perin pysäyttää kristinuskon leviäminen ja auttaa löytämään piilottelevia kristittyjä. Pian siitä kuitenkin tuli valtion tukema ja buddhalaisten temppelien ylläpitämä koko väestön valvontaan ja hallintaan tarkoitettu järjestelmä. Sen vuoksi se säilyi muuttumattomana pitkään senkin jälkeen, kun kristinusko oli lähes hävinnyt Japanista. Tokugawa-kauden järjestelmää kutsutaan joskus terauke-järjestelmäksi (jap. 寺請制度, terauke seido), koska buddhalainen temppeli (tera) antoi vakuutuksen (uke), ettei tietty kansalainen ollut kristitty. Pakollinen danka-järjestelmä lakkautettiin virallisesti toisen maailmansodan jälkeen, mutta se on edelleen toiminnassa vapaaehtoisena kansalaisen ja temppelin välisenä siteenä