nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Avioton lapsi

Avioton lapsi (lyh. au-lapsi) on käsite, jolla viitataan avioliiton ulkopuolella syntyneeseen lapseen eli lapseen, jonka vanhemmat eivät ole olleet keskenään naimisissa lapsen syntyessä. Avioliiton ulkopuolella syntyneillä lapsilla on ollut heikko asema monessa eurooppalaisessa, myös suomalaisessa yhteiskunnassa vielä 1900-luvun alussa. Joissakin kulttuureissa aviottomiin lapsiin suhtaudutaan edelleen halveksivasti, jopa vihamielisesti. Muinaisaikoina avioliiton ulkopuoliset lapset on ajoittain jopa surmattu jo vastasyntyneinä. Keskiajalla aatelinenkin saattoi olla äpärä, jos toinen vanhemmista oli aatelinen, joka oli tunnustanut avioliiton ulkopuolella syntyneen lapsensa. Silloin hänen aatelisvaakunassaan oli niin sanottu bastardijänne. Suomen eduskunta hyväksyi vuonna 1922 lain avioliiton ulkopuolella syntyneistä lapsista, ja sen nojalla kaikkiin kuntiin nimettiin lastenvalvojat valvomaan aviottomien lasten ja heidän äitiensä etuja. Suomen kielessä muita nimityksiä avioliiton ulkopuolella syntyneestä lapsesta ovat äpärä ja lehtolapsi. Nykyään nimitykset ovat halventavia mutta eivät välttämättä ole olleet aina. Lapissa ja Pohjois-Pohjanmaalla on äpärällä aiemmin tarkoitettu surmatun lapsen haamua. Äpärä tai äpäre on aiemmin merkinnyt kansanomaisessa kielenkäytössä myös niitylle niittämisen jälkeen kasvanutta heinää eli odelmaa
Jod

Jod on heprealaisen, foinikialaisen ja aramealaisen kirjaimiston kymmenes kirjain. Se on kreikkalaisen iootan, latinalaisen I:n ja J:n sekä kyrillisen І:n edeltäjä. Kirjaimen nimi tulee kättä tarkoittavasta sanasta (käsi onkin yhä hepreaksi יד, jad). Heprean kielessä jod ääntyy [j]. Sanan keskellä se voi olla myös diftongin tai pitkän vokaalin merkki (ns. mater lectionis). Jod on muiden heprealaisten kirjainten tavoin konsonantti, mutta periytyessään kreikkalaiseen aakkostoon siitä tuli vokaalin merkki. Kieliopillisesti jod toimii substantiivin lopussa yksikön ensimmäisen persoonan omistusliitteenä, verbin edessä se muodostaa puolestaan futuurin yksikön kolmannessa persoonassa. Jumalan nimi kirjoitetaan joskus kahdella peräkkäisellä jod-kirjaimella, jolloin se luetaan Adonai (אֲדֹנָי, Herra) tai Hašem (השם, "se nimi"). Heprealaisessa numerojärjestelmässä jodilla on lukuarvo kymmenen. Esimerkkejä:
Vanhempi roomalainen rautakausi

Vanhempi roomalainen rautakausi, jota tutkimuskirjallisuudessa kutsutaan myös rautakauden B-periodiksi, on Keski-Euroopan ja Pohjoismaiden esihistoriaan liittyvä ajanjakso, joka vallitsi noin vuosina 1–150/200 jaa. Rooman valtakunta on tällöin työntänyt rajansa Reinille ja Tonavalle saakka. Voimakkaat roomalaisvaikutteet ulottuvat pohjoismaihin asti. Esinelöydöt keskittyvät Uudellemaalle, Varsinais-Suomeen, Kokemäenjoen suuseudulle ja Etelä-Pohjanmaalle. Näillä alueilla hautoihin laitettiin metalliesineitä. Asutusta oli muuallakin rannikkoseuduilla sekä sisämaassa. Järvi-Suomen alueella eli niin sanottua Luukonsaaren keramiikkaa valmistavaa metsästäjä-kalastajaväestöä. Rannikkoseuduillakin harjoitettiin pyyntielinkeinoja, mutta myös maanviljelystä ja karjanhoidosta on selkeitä viitteitä. Uudellamaalla ja Kokemäenjoen suulla esiintyy niin sanottuja tarhakalmistoja, jotka viittaavat yhteyksiin nykyisen Viron ja Pohjois-Latvian alueiden kanssa. Varsinais-Suomessa, Piikkiöstä Laitilaan ulottuvalla alueella, esiintyy monenlaisia hautamuotoja, joiden vastineet löytyvät Itä-Ruotsista. Professori Unto Salon vuonna 1968 esittämän tulkinnan mukaan alueelle oli saapunut germaanisia miesjoukkoja, jotka hankkivat turkiksia Veikseljoen kauppareittiä ("meripihkatie") varten. Haudoissa on paljon aseita, mikä Salon tulkinnan mukaan viittaa tulokkaiden sotaisiin ihanteisiin ja turkisten hankintaan verottamalla
Nuorempi roomalainen rautakausi

Nuorempi roomalainen rautakausi tarkoittaa Pohjoismaiden esihistoriassa noin vuosia 200–400 jaa. Rooman valtakunta heikkeni tällöin, mutta se oli yhä voimatekijä, jonka vaikutus ulottui voimakkaana Itämerelle saakka. Aikakausi oli sotaisa ja kuohuva. Esimerkiksi Tanskan alueelta tehdyt kuuluisat sotasaalislöydöt kertovat kovista taisteluista Skandinavian muodostumassa olleiden, aikaisempaa kiinteämpien yhteiskuntien välillä. Arkeologisia löytöjä tunnetaan lähinnä Uudenmaan, Varsinais-Suomen ja Etelä-Pohjanmaan rannikon läheisiltä seuduilta, joissa metalliesineitä (aseita ja koruja) laitettiin hautoihin. Hautalöytöjä tunnetaan myös Pirkanmaalta, Kanta- ja Päijät-Hämeestä, Keski-Pohjanmaalta ja jopa Keski-Suomesta (Viitasaari). Oululaiset arkeologit ovat 1980-luvulta lähtien löytäneet kalmistoja (hautapaikkoja) myös Perämeren rannikoilta (Oulun Kaakkuri, Raahen (Saloisten) Tervakangas, Tornion Rakanmäki). Muissakin maan osissa asuinpaikkalöydöt kertovat asutuksesta (mm. Luukonsaaren keramiikka Järvi-Suomessa). Suomen rannikkojen väestö ylläpiti yhteyksiä sekä Skandinaviaan että Baltiaan, minkä lisäksi joitakin esineitä saapui myös Keski-Venäjän suomensukuisten väestöjen asuinalueilta. Rikkaat hautalöydöt mm. Laitilan Soukaisissa ja Salon (ent
Loot

Loot (hepr. ‏לוֹט‎, Lot) oli Raamatun Ensimmäisen Mooseksen kirjan mukaan Abrahamin veljenpoika. Hän vaelsi Kaldean Urista Kanaaninmaahan ja asettui Abrahamista erottuaan Jordaniaan asumaan lakeudelle. Loot pakeni perheineen Sodoman ja Gomorran hävitystä. Kertomus Lootin vaimosta, joka paetessaan katsoi taakseen ja muuttui suolapatsaaksi, kuvastaa useiden kristittyjen mukaan käsitystä siitä, että Jumalan toimien tarkastelu on kuolemansynti.lähde? Lootin tyttäret harrastivat juopuneen Lootin kanssa sukurutsaa, jonka seurauksena syntyivät pojat Ben-Ammi ja Moab. Lootin sukupuu Raamatun mukaan:
Joseph Schumpeter

Tarkennus: Pitkä artikkeli ilman ainuttakaan lähdeviitettä Joseph Alois Schumpeter (8. helmikuuta 1883 – 8. tammikuuta 1950) oli alun perin itävaltalainen, sittemmin yhdysvaltalainen taloustieteilijä, joka luetaan alansa vaikutusvaltaisimpiin tutkijoihin 1900-luvun ensimmäiseltä puoliskolta. Schumpeter syntyi Trestissä (joka kuuluu nykyään Tšekin tasavaltaan, mutta tuolloin Itävalta-Unkariin), ja aloitti uransa tunnetun talousteoreetikon, Eugen von Böhm-Bawerkin, opetuksessa. Schumpeteristä tuli antropologian professori Czernowitzin yliopistoon (joka kuuluu nykyään Ukrainaan, mutta oli tuolloin saksankielinen) vuonna 1911. Hän siirtyi myöhemmin Grazin yliopiston professoriksi ja toimi tuossa virassa ensimmäiseen maailmansotaan asti. Vuosina 1919–1920 hän toimi Itävallan valtiovarainministerinä ja vuosina 1920–1924 hän oli Biederman Bank -nimisen liikepankin johtaja. Näissä viroissa Schumpeter ei saavuttanut suurempaa menestystä. Vuosina 1925–1932 hän oli professorina Bonnin yliopistossa. Natsien nousun myötä hän siirtyi Yhdysvaltoihin, Harvardiin, jossa hän opetti vuosina 1932–1950 eli kuolemaansa asti. Schumpeteria ei pidetty erityisen hyvänä opettajana, koska hän yritti aina laittaa suuren määrän asiaa yhteen luentoonsa. Kuitenkin hän sai oppilaidensa joukosta uskollisten seuraajien koulukunnan
Television

Tom Verlaine, laulu, kitara, koskettimetFred Smith, basso, lauluBilly Ficca, rummut Richard Lloyd, kitara, laulu (1973–2007)Richard Hell, basso, laulu (1973–1975) Elektra Records, 1977–1978Capitol Records, 1992 Television oli yhdysvaltalainen rockyhtye, jonka Tom Verlaine ja Richard Hell perustivat New Yorkissa 1973. Yhtye julkaisi uransa huipulla vain kaksi LP-levyä, joista ensimmäinen eli Marquee Moon (1977) luetaan yleisesti rockhistorian klassikkojen joukkoon. Yhtye teki paluun 1990-luvun alussa sekä vuonna 2001. Television oli ensimmäisiä legendaarisella CBGB-klubilla soittaneita yhtyeitä. Nauhoitettuaan demoja eri levy-yhtiöille yhtyeen alkuperäinen basisti Richard Hell lähti bändistä ja hänen tilalleen tuli tuolloin Blondien basisti Fred Smith. Televisionin esikoissingle ”Little Johnny Jewel” julkaistiin vuonna 1975. Fred Smithin vankka bassonsoitto vahvisti musiikia, mikä johti siihen, että yhtye teki levytyssopimuksen Elektra Recordsin kanssa vuonna 1977. Television nauhoitti Elektra Recordsille albumit Marquee Moon ja Adventure. Nauhoitettuaan Adventure-albumin vuonna 1978 Television hajosi yhtyeen sisäisiin riitoihin New Yorkin The Bottom Line -klubilla. 14 vuotta yhtyeen toisen studioalbumin ja vuonna 1978 tapahtuneen hajoamisen jälkeen Television teki paluun ja julkaisi vielä kolmannen ja viimeisen albumin Television (1992). Levyn tunnetuin kappale on kirjailija William S Burroughsille omistettu ”Call Mr. Lee”, josta kuvattiin myös musiikkivideo
Voimavyö

Voimavyö on tietäjän, velhon tai noidan varuste, vyö, jonka uskotaan antavan tälle lisää ruumiin- tai hengenvoimia. Voimavöitä on sekä taruissa että todellisuudessa. Voimavöitä käyttivät useiden pohjoisten kansojen tietäjät, esimerkiksi saamelaiset, karjalaiset ja ilmeisesti skandinaavitkin. Voimavyössä on usein jotain metallista. Skandinaavien Thor-jumalan varusteisiin kuuluu voimavyö Megingjord. Vienankarjalaisen tietäjän voimavyössä on toisesta päästään roikkuva metalliputki, umpiputki, tai useampiakin. Tällöin kyseessä on putkivyö. Kalevalaisessa runoudessa on usein sodankävijän ja loitsijankin varusteeksi mainittu "lustot", "teräsvyöt", "rautapaidat" tai "rautapannat". Nämä on yleensä tulkittu panssaripaidoiksi, mutta jotkut tutkijat, kuten Martti Haavio olettavat, että kyseessä olisivat ainakin joissain tapauksissa taikavarusteet, voimavyöt.
Eläinten käyttö sodassa

Eläinten käyttö sodassa vartiokoirista sekä kuorma- ja vetojuhdista ja jatkuu nykyisiin pommi- ja miinakoiriin asti. Hevonen on tärkein ihmisen sodissa käyttämistä eläimistä. Hevosia käytettiin vetämään sotavaunuja jo noin vuonna 2000 eaa. Myöhemmin sotavaunuista luovuttiin ja siirryttiin siihen, että soturi ratsasti hevosella. Muutos saattoi johtua hevosten koon kasvusta jalostuksen tuloksena. Aluksi hevoset eivät ilmeisesti kyenneet kantamaan ratsastajaa. Saharan aavikolta on löydetty kalliopiirroksia, jotka kuvaavat pienikokoisia hevosia, joita käytettiin vetämään neljän hevosen kärryjä. Ne vastasivat rautakauden pieniä hevosia Euroopassa.  1600-luvulla hakkapeliittojen aikaan ratsuväki oli armeijan eliittijoukko. Miekkaa heiluttavan sotilaan kantaminen ei ole suinkaan ollut hevosten ainoa tehtävä sodassa; varusteiden ja tykkien raahaaminen tiettömien taipaleiden päähän on ollut tärkeää vielä tuliaseiden tultua käyttöön. Talvisodan alussa Suomen kenttäarmeijan palveluksessa oli yhteensä yli 64 000 hevosta. Sodan kuluessa otettiin palvelukseen 12 000 hevosta lisää
Niasiini

Niasiinilla eli B3-vitamiinilla tarkoitetaan sekä nikotiiniamidia että nikotiinihappoa. Nämä ovat vastaavasti pyridiinin meta-substituoitu karboksyylihappo ja amidi. Molemmat toimivat monissa eliöissä vitamiineina. Joskus niasiiniksi luetaan myös NADH, NADPH ja muita B3-vitamiinitoimintoisia pyridiinien nukleotidejä. Tässä artikkelissa niasiini tarkoittaa pääsääntöisesti kaikkia aineita, jotka ovat B3-vitamiinitoimintoisia ainakin ihmisillä. Ihmisten ja muiden eliöiden tulee saada ravinnosta riittävästi niasiinia tai niasiinin esiasteena toimivaa tryptofaania. Ihmisen elimistö pystyy hyödyntämään eläinkunnan tuotteiden sisältämää nikotiiniamidia huomattavasti paremmin kuin kasvikunnan tuotteiden sisältämää nikotiinihappoa. Nikotiinihapon ylin turvallinen saantimäärä on lisäksi nikotiiniamidin vastaavaa pienempi. Niasiinia tarvitaan esimerkiksi hormonien tuotantoon, keskushermoston toimintaan sekä verenkierron ja energiantuotannon ylläpitoon. Niasiinipuutos aiheuttaa ihmisillä pellagra-puutostaudin, joka voi johtaa jopa kuolemaan. Niasiini muuntuu eliöissä NADH:ksi ja NADPH:ksi, jotka ovat kiinni tietyissä entsyymeissä niiden suorittamien reaktioiden osalta pakollisina "apumolekyyleinä" eli koentsyymeinä. Kuitenkin poly(ADP-riboosi)polymeraasi- ja ADP-ribosyylisyklaasi -entsyymien kohdalla NADH ei ole koentsyymi vaan näissä entsyymeissä reagoiva aine eli substraatti
Kate Bush

Catherine ”Kate” Bush (s. 30. heinäkuuta 1958 Bexleyheath, Kent, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta; nykyään Suur-Lontoo) on brittiläinen laulaja ja musiikintekijä, joka on kirjallisuusvaikutteisten ja monimerkityksellisten sanoitustensa lisäksi tunnettu korkeasta ja ilmaisuvoimaisesta lauluäänestään sekä musiikillisen tuotantonsa monimuotoisuudesta. Hän on myös kuuluisa täydellisyyteen pyrkivästä studiotyöskentelystään. Bush tuli suuren yleisön tietoisuuteen vuonna 1978, jolloin myyntimenestys ”Wuthering Heights” oli neljä viikkoa Britannian singlelistan ykkösenä. Tämän jälkeen hän on julkaissut kahdeksan studioalbumia, joista kaksi sekä The Whole Story -kokoelma-albumi ovat olleet Britannian albumilistan ykkössijalla. 1980 julkaistun Never for Everin myötä hänestä tuli ensimmäinen kyseisen listan kärkisijalle noussut brittiläinen naislaulaja. Hänen tunnetuimpiin kappaleisiinsa lukeutuvat ”Wuthering Heights”, ”Running Up That Hill (A Deal With God)”, ”King of the Mountain”, ”Babooshka” ja ”The Man with the Child in His Eyes”. Vuonna 2002 hänelle myönnettiin Ivor Novello -palkinto ”huomattavasta panoksesta brittiläiselle musiikille”. Bushin ”Running Up That Hill (A Deal With God)” teki historiaa nousemalla vasta 37 vuotta julkaisunsa (1985) jälkeen Britannian singlelistan ykköseksi vuonna 2022 Stranger Things -televisiosarjan ansiosta. Catherine Bush syntyi 30. heinäkuuta 1958 katolilaiseen perheeseen, jonka kaikki jäsenet harrastivat jotain taidemuotoa
Boris Sagal

Boris Sagal (18. lokakuuta 1923 Jekaterinoslav (nyk. Dnipro), Ukrainan SNT – 22. toukokuuta 1981 Portland, Oregon, Yhdysvallat) oli ukrainalaissyntyinen, Yhdysvalloissa uransa tehnyt televisio- ja elokuvaohjaaja. Hänen merkittävimpiin teoksiinsa lukeutuu muun muassa Elvis Presleyn elokuva Tyttöjen Elvis (1965). Sagal syntyi Ukrainassa, mutta muutti jo lapsena Yhdysvaltoihin. Hän aloitti näyttelijänä 1950-luvun alulla ja siirtyi sitten ohjaajaksi. Hänen ensimmäinen teatterielokuvansa oli Dime with a Halo vuodelta 1963, mutta pääasiassa hän työskenteli television puolella. Sagal kuoli tapaturmaisesti käveltyään helikopterista poistuessaan päin peräroottoria World War III -televisioelokuvan kuvauksissa Oregonissa vuonna 1981. Hän menehtyi sairaalassa viisi tuntia myöhemmin. Sagalilla oli ensimmäisen vaimonsa, sydänsairauteen 1970-luvulla kuolleen Sara Zwillingin kanssa viisi lasta, muun muassa näyttelijä Katey Sagal. Zwillingin kuoltua Sagal meni toisiin naimisiin tanssija-koreografi Marge Championin kanssa
R. S. Allen

R.S. Allen (3. elokuuta 1924 New York, Yhdysvallat – 17. lokakuuta 1981 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja ja -tuottaja. Hän kirjoitti komedioita, sota-elokuvia ja romanttisia elokuvia sekä television tilannekomedioita. Allen käsikirjoitti muun muassa Elvis Presley -elokuvan Tyttöjen Elvis (1965) sekä animaatioelokuvan Retu Kivinen salaisena agenttina (The Man Called Flintstone, 1966).
NBC Universal

NBCUniversal Media, LLC on kansainvälinen media- ja viihdealan yhtiö, joka toimii niin televisio- kuin elokuva-alallakin. Se syntyi yhdysvaltalaisen General Electricin omistaman NBC:n ja ranskalaisen Vivendi Universalin (myöhemmin Vivendi) Entertainment-yksikön fuusion tuloksena toukokuussa 2004. Vuonna 2011 Comcast osti 51% enemmistöosuuden yhtiöstä, kun taas General Electric osti itselleen Vivendin osuuden. NBCUniversal on ollut täysin Comcastin omistuksessa vuodesta 2013, jolloin Comcast osti General Electricin osuuden yhtiöstä. Suomessa nähtyjä NBCUniversalin televisio-ohjelmia ovat mm. Late Night with Conan O'Brien, Las Vegas, Frendit, Näkijä, Joey, West Wing, Will & Grace, Heroes ja Päivien viemää. NBCUniversal hallinnoi useita lomakeskuksia, huvipuistoja tai matkailukohteita:
Aarne Sihvo

Karjalan joukot (1918)Ryhmä Sihvo (1918)Aunuksen retkikunta (1919) Aarne Sihvo (käytti Saksassa peitenimeä Sicher, 22. marraskuuta 1889 Virolahti – 12. kesäkuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen jääkärikenraali, joka toimi sotaväen päällikkönä vuosina 1926–1933 ja puolustusvoimain komentajana vuosina 1946–1953. Sihvo liittyi jääkäriliikkeeseen ensimmäisten joukossa. Sotilaskoulutuksensa jälkeen hänet lähetettiin useasti Suomeen jääkärivärväriksi; kolmannella värväysreissullaan hän joutui kalterijääkäriksi Špalernajan tutkintavankilaan vapautuen vasta helmikuun vallankumouksen yhteydessä maaliskuussa 1917. Hän palasi sisällissodan alla Suomeen jääkärien pääjoukon edellä kouluttamaan suojeluskuntia, ja komensi sisällissodassa Karjalan ryhmää. Sisällissodan jälkeen Sihvo osallistui Heimosotiin ja toimi Aunuksen retken komentajana vuonna 1919. Hän toimi Sotakorkeakoulun johtajana toimittuaan sitä ennen sotaministeriön erikoistehtävissä, vajaan kauden kansanedustajana, sekä käytyään täydentämässä sotilaskoulutustaan ulkomailla. Mäntsälän kapinan aikana hän pysyi hallituksen puolella ja olisi halunnut kukistaa kapinan aseellisesti. Sihvoa pidettiin usein Mannerheimin kilpailijana. Talvi- ja jatkosodassa hänet jätettiin kotirintamalle väestönsuojelupäälliköksi ja ilmasuojelukomentajaksi. Vasta sotien jälkeen hän palasi puolustusvoimissa johtavaan asemaan
Riboflaviini

A(US); C(US) jos >1,3 mg/vrk itsehoitovalmiste (FI) Riboflaviini eli B2-vitamiini on D-riboosin sitoutunut flaviini. Se on yksi ihmisen tarvitsemista vitamiineista. Keho tarvitsee sitä esiasteeksi muille flaviineille: flaviinimononukleotidille (FMN) ja flaviiniadeniinidinukleotidille (FAD). FMN ja FAD sitoutuvat moniin tärkeisiin entsyymeihin näiden entsyymitoiminnan kannalta pakollisina molekyyleinä eli kofaktoreina. Näitä flaviineita sitovia entsyymeitä kutsutaan usein flavoentsyymeiksi tai flavoproteiineiksi. Keho ei juuri varastoi riboflaviinia, joten sitä tulee saada usein ja kylliksi ravinnosta. Riboflaviinipuutos on yleisimpiä ravintoainepuutoksia maissa, joissa syödään riisiä pääruokana ja joissa maitotuotteiden ja lihan syönti on vähäistä. Myös länsimaiden vanhuksilla ja lapsilla saattaa esiintyä verrattain yleisesti lievää riboflaviinipuutosta. Riboflaviinia käytetään EU:ssa elintarvikkeissa E-koodilla E101(i) väriaineena ja FMN:n natriumsuolaa koodilla E101(ii). Aineet ovat oransseja. Ruokia, joissa niitä käytetään väreinä, ovat esimerkiksi jotkin sinapit, keitot, kastikkeet, juustot ja nuudelit. Useat kasvit, bakteerit ja sienet tuottavat riboflaviinia
Polybios

Polybios (m.kreik. Πολύβιος, lat. Polybius; n. 203–118 eaa.) oli antiikin kreikkalainen hellenistisellä kaudella elänyt historioitsija, jonka tuotannosta suuri osa on säilynyt. Hänet tunnetaan teoksestaan Historia. Polybios oli kotoisin Arkadian Megalopoliista. Hän oli panttivankina Roomassa seitsemäntoista vuotta, minä aikana hän ehti hyvin tutustua Rooman oloihin. Hänen pääteoksensa on Historiai, jossa ensimmäisen kerran esitetään Rooman valtakunnan maailmanhistoriallinen merkitys.  Polybios jäi vangiksi yhdessä tuhannen muun kreikkalaisen kanssa taistellessaan Akhaian liiton joukoissa Pydnan taistelussa. Vankeusaika kului kuitenkin miellyttävästi, kun hän joutui Pydnan voittajan Lucius Aemilius Paulluksen palvelijaksi
Angela Lansbury

Oscar-kunniapalkinto, 2013 Angela Brigid Lansbury (16. lokakuuta 1925 Regent’s Park, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta – 11. lokakuuta 2022 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli brittiläisamerikkalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa salapoliisikirjailija Jessica Fletcherin roolista televisiosarjassa Murhasta tuli totta (1984–1996). Hänet on palkittu uransa aikana muun muassa Oscar-kunniapalkinnolla, kuudella Golden Globella, viidellä Tonylla, Screen Actors Guildin elämäntyöpalkinnolla ja Olivier-palkinolla. Hän on saanut kolme parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuutta rooleistaan elokuvissa Kaasuvalo (1944), Dorian Grayn muotokuva (1945) ja Mantshurian kandidaatti (1962). Hän on saanut myös 18 Primetime Emmy -ehdokuutta. Hänen äitinsä oli näyttelijä Moyna MacGill ja isänisänsä brittiläisen työväenpuolueen poliitikko George Lansbury. Perhe muutti Yhdysvaltoihin toisen maailmansodan alkaessa ja heistä tuli maan kansalaisia vuonna 1951. Lansburyn elokuvadebyytti oli vuonna 1944 Ingrid Bergmanin ja Charles Boyerin kanssa elokuvassa Kaasuvalo. Siitä hän sai ensimmäinen Oscar-ehdokkuutensa. Toinen Oscar-ehdokkuus tuli seuraavana vuonna elokuvasta Dorian Grayn muotokuva (1945)
Vuoden 1812 sota

18. kesäkuuta 1812 – 24. joulukuuta 18141 Itäinen ja keskinen Pohjois-Amerikka, Atlantin valtameri ja Tyynimeri Gentin rauhastatus quo ante bellum(”niin kuin asiat olivat ennenkin”) Yhdysvallat Yhdistynyt kuningaskuntaTecumsehin intiaaniliitto James Madison Robert Jenkinson 1Sota päättyi virallisesti jo joulukuussa 1814, mutta tiedon hitaan kulun takia sotatoimet jatkuivat vielä tammikuussa. Vuoden 1812 sota oli 18. kesäkuuta 1812 – 17. helmikuuta 1815 käyty sota Yhdysvaltojen ja Ison-Britannian välillä. Sodan taustalla olivat Napoleonin sotien aiheuttamat jännitteet maiden välillä esimerkiksi kauppaan liittyen. Sodan päätti Gentin rauha 24. joulukuuta 1814, mutta tiedon hitaan liikkumisen takia sodan suurin taistelu New Orleansista käytiin rauhan solmimisen jälkeen tammikuussa 1815. Gentin rauha palautti sotaa edeltäneen tilanteen. Britit pitivät joidenkin yhdysvaltalaisten havitteleman Kanadan, kun taas Yhdysvalloissa sotaa pidettiin voittona maan säilyttäessä itsenäisyytensä. Vuoden 1812 sodan taustalla oli Euroopassa alkaneet Napoleonin sodat
Erekhtheion

Erekhtheion (m.kreik. Ἐρέχθειον) on antiikin aikainen kreikkalainen temppeli Ateenan Akropolis-kukkulan pohjoislaidalla. Se oli omistettu monille Ateenan kaikkein vanhimmista kulteista. Erekhtheion rakennettiin paikalle, jossa nähtiin tapahtuneen keskeisiä varhaiseen Ateenaan liittyviä myyttisiä tapahtumia, ja se sisällytti itseensä useita kaupungin vanhoja kultteja ja näihin tapahtumiin liittyviä pyhäinjäännöksiä. Osa mytologisisesta taustasta liittyy Ateenan varhaisten kuninkaiden Kekropsin ja Erekhtheuksen henkilöihin ja näiden ajan tapahtumiin. Osa liittyy puolestaan Athenen ja Poseidonin kiistaan Ateenan omistuksesta, jonka seurauksena Poseidon iski kolmikärjellään kallioon suolavesilähteen, Athene puolestaan loi oliivilehdon. Nykyinen temppeli on rakennettu vuosina 421–405 eaa., mutta sen arvellaan olevan varhaisemman temppelin paikalla. Temppelin arkkitehdit olivat Filokles ja Arkhilokhos. Rakennusta muutettiin ja kunnostettiin 377/376 eaa. sekä 27 eaa
Parthenon

Parthenon (m.kreik. Παρθενών, Parthenōn) on antiikin aikainen Athene Parthenokselle omistettu kreikkalainen temppeli Ateenan Akropolis-kukkulalla. Se rakennettiin kiitokseksi siitä, että Kreikka ja Ateena selvisivät persialaissodista. Temppelin nimi juontuu Athenen epiteetistä Parthenos (Παρθένος) eli ’Neito’, ’Neitsyt’; näin nimi tarkoitti Neitsyt Athenen temppeliä. Temppeli edustaa doorilaista tyyliä. Parthenonin rakennustyön aloitti Perikles, Ateenan huomattavin poliitikko 400-luvulla eaa. Rakennustyön johtajana toimi kuvanveistäjä Feidias, joka johti myös koristelutyötä. Arkkitehdit olivat Iktinos ja Kallikrates. Parthenonia käytettiin myös rahavarastona, ja siellä säilytettiin Deloksen meriliiton, myöhemmän Ateenan imperiumin, varoja. Parthenon on tärkein antiikin kreikkalainen nykyaikaan säilynyt rakennus. Sen koristeveistokset luetaan kreikkalaisen taiteen huippuihin
Ytterbium

Ytterbium (lat. ytterbium) on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Yb. Aineen eristi sveitsiläinen Jean Charles Galissard de Marignac vuonna 1878. Se sai nimensä ruotsalaisen Ytterbyn kylän mukaan. Ytterbium kuuluu harvinaisiin maametalleihin, tarkemmin lantanoideihin ja jaksollisen järjestelmän 3. sivuryhmään. Se on kiiltävä, hopeanvalkea ja pehmeä metalli. Harvinaisella ytterbiumilla ei juuri ole kaupallisia käyttötarkoituksia sen korkean hinnan ja vaikean hyödyntämisen takia. Sitä voidaan käyttää teräksen ominaisuuksien parantamiseen ja muissa metalliseoksissa. Ytterbiumin löysi Geneven yliopistossa työskennellyt sveitsiläinen Jean Charles Galissard de Marignac vuonna 1878. Hän kuumensi epäpuhdasta erbiumnitraattia, kunnes se hajosi ja jäännökset muodostivat veden kanssa kaksi oksidia: erbiumoksidin (erbia) ja ytterbiumoksidin, jota hän kutsui nimellä ytterbia. Myös itävaltalainen mineralogi, paroni Carl Auer von Welsbach valmisti ytterbiumoksidia samoihin aikoihin, ja hän kutsui löytämäänsä ainetta nimellä aldebaranium