nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Death Stranding

Death Stranding on Kojima Productionsin kehittämä ja Sony Interactive Entertainmentin julkaisema toimintapeli, jossa on selviytymispelin ominaisuuksia. Peli on julkaistu PlayStation 4:lle 8. marraskuuta 2019 ja Microsoft Windowsille kesällä 2020. Peli on Hideo Kojiman ja hänen pelistudionsa ensimmäinen peli sen jälkeen, kun studio irtaantui Konamin alaisuudesta. Death Strandingin kehitys julkistettiin virallisesti Sonyn E3 2016 -konferenssissa kesäkuussa 2016. Peli käyttää moottorina Guerrilla Gamesin kehittämää Decima-pelimoottoria, joka on käytössä pelissä Horizon Zero Dawn. Peli ilmestyi myös PlayStation 5 konsolille Director's Cut laajennuksella, jossa on mukana poistettuja kohtauksia, sekä 4K 60fps kuvantaajuus. Death Stranding on avoimen pelimaailman peli, joka sijoittuu post-apokalyptiseen liittovaltioon nimeltä United Cities (UCA), jotka on perustettu menetettyjen Yhdysvaltojen tilalle. Pelin päähenkilö on kuriiri Sam Bridges, jolle on annettu tehtäväksi kantaa tietotekniikkaa eri kaupunkien yhteisöille, jotta ihmiskunta voisi perustaa ”uuden internetin”, joka nostaisi radikaalisti ihmiskunnan todennäköisyyttä selviytyä tulevasta maailmanlopusta. Pelaajalla on käytössään useita eri työkaluja ja ajoneuvoja pakettien kuljettamiseen. Pelaajan pitää kuitenkin valita kulkureittinsä harkiten, sillä jotkut reitit voivat olla vaarallisia ja tietyt reitit vaativat tietynlaista kulkutapaa. Pelaaja voi saada työkaluja ja ajoneuvoja lisää suorittaessaan tehtäviä ja edetessään pelissä
Kaksoissidos (sosiaalipsykologia)

Kaksoissidosilmaus tarkoittaa viestiä, jossa yksilö tai ryhmä joutuu vastaanotetun viestin tulkinnoissa stressitilanteeseen niin, että kaikki vaihtoehdot osoittautuvat huonoiksi mutta valita pitää. Lisäksi kaksoissidosilmauksessa on olennaista seuraavat seikat: Kaksoissidosilmiötä ei sitten ole tilanteessa nimeltä ”ei voittomahdollisuutta”. Jos esimerkiksi riitatilanteessa toinen sanoo ”ota tai jätä mutta minä teen nyt näin”, niin se ei ole kaksoissidosilmaus. Myöskään oheisviestintä ja kaksoisviestintä eivät ole kaksoissidosviestintää. Esimerkiksi äiti voi lähettää tyttärelleen sanallisen oheisviestin ”kylläpä olet viehättävä”, sellaisella tavalla, että tytär selvästi tajuaa äidin tarkoittavan ”olet kauhea noita-akka”. Myös seurustelutilanteissa mies saattaa sanoa naiselle kaksoisviestin ”toinpa Intiasta komean maljakon, mennäänkö katsomaan sitä tuonne makuuhuoneeseen”, johon nainen voi vastata vaikka ”olen aina kiinnostunut itämaisista maljakoista”. Kaksoissidosilmiö on myös eri asia kuin tangenttivastaus (eng. tangentialization). Esimerkiksi, kun lapsi tulee innostuneena näyttämään pihalta löytämäänsä sammakkoa, niin vanhemmat saattavat antaa siihen tangenttivastauksen: "Nyt menet heti pesemään kätesi ja katso kuinka olet liannut housusi". Siis lapsen yritys viestittää hienosta luontolöydöstä jää syrjään ja viestin lähettäjälle tulee rangaistuselämys.  Kaksoissidosilmaukset voidaan jakaa positiivisiin ja negatiivisiin. Positiivinen kaksoissidosilmaus toteutuu silloin, jos vaikeasti ymmärrettävässä viestissä aukenee lopulta joku vitsi
Naisten Ääni

Naisten Ääni oli Helsingissä vuosina 1905–1949 ilmestynyt yhteiskunnallinen naistenlehti. Naisasialiitto Unionin vaikutuksesta syntynyt aikakauslehti siirtyi vuonna 1907 nuorsuomalaisten naisten perustaman Suomalaisen Naisliiton äänenkannattajaksi. Sen tavoitteena oli sivistää naisia ja parantaa naisen asemaa yhteiskunnassa. Naisten Äänen sisältö käsitteli muun muassa naisten asemaa avioliitossa, siveellisyyttä, raittiutta ja kieltolakia, yhteiskoulua, naisten työaikoja sekä kodin hoitoa. Lehdessä oli myös artikkeleita puolue- ja järjestökokouksista, kertomuksia tapahtumista ja matkoista ulkomaille, opettavaisia runoja ja novelleja, kirja-arvosteluja sekä pieniä kotimaan ja ulkomaan uutisia. Naisten Ääni ilmestyi aluksi kerran kuukaudessa, vuosina 1908–1913 ja 1921–1939 noin kahdesti kuussa ja vuosina 1914–1920 neljänäkymmenenä numerona vuodessa. Vuonna 1940 palattiin kuukausittaiseen ilmestymistiheyteen ja vuodesta 1946 lähtien lehteä julkaistiin vain yhtenä numerona vuodessa. Toimittajina työskentelivät Maikki Friberg (1905–1927), Anni Rautiainen (1927), Ada Äijälä (1927), Helle Cannelin (1927), Hellin Hendolin (1927), Hilja Vilkemaa (1928–1930, 1934–1937 ja 1946–1949), Sylvi Kauhanen (1933), Tuuli Reijonen (1938–1941), Lempi Hanhisalo (1942–1945) ja Göta Salovius (1946–1948). Lehden julkaisijana toimi vuoteen 1910 saakka Ebba Weilin ja vuodesta 1946 lähtien Naisten Äänen kannattajayhdistys.
Bigelow Expandable Activity Module

Bigelow Expandable Activity Module (BEAM) on Bigelow Aerospacen kehittämä kokeellinen kokoonpuhallettava avaruusasemamoduuli. Se laukaistiin avaruuteen 10. huhtikuuta 2016. 16. huhtikuuta se kiinnitettiin Kansainväliseen avaruusasemaan. Paineistus ja laajentaminen suoritettiin 25. toukokuuta. Kokeellista moduulia käytetään vain testausluontoisesti eli se ei ole osa pysyvää oleskelutilavuutta. Pehmeäseinäinen moduuli on massaltaan noin 1,4 tonnia, 4 metriä pitkä ja 3,2 metriä halkaisijaltaan.
Jättiläispäästäiset

Hävinnyt Jättiläispäästäiset Wikispeciesissä Jättiläispäästäiset Commonsissa Jättiläispäästäiset (Nesophontidae) on sukupuuttoon kuollut nisäkäsheimo lahkossa Soricomorpha. Heimon ainoa suku on Nesophontes. Ne olivat kotoperäisiä Karibianmeren saarilla. Jättiläispäästäiset tunnetaan vain subfossiilisista jäänteistä, joita on löydetty luolista 1900-luvulta asti. Nimi ”Nesophontes” tarkoittaa saaren murhaajaa, viitaten niiden hyönteissyöjätapoihin. Jättiläispäästäisten uskotaan kuolleen sukupuuttoon ensimmäisten seudulle saapuneiden eurooppalaisten mukana tulleiden mustarottien seurauksena noin 1500 j.a.a. Eräs fyogeneettinen tutkimus vuodelta 2016, pohjautuen noin 750 vuotta vanhalta yksilöltä saatuun DNA:han, osoitti että jättipäästäisten lähimmät elävät sukulaiset ovat almikit, vaikkakin näiden kahden ryhmän kehityslinjat erkanivat toisistaan yli 40 miljoonaa vuotta sitten. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus heimon uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on jättipäästäiset. Lajien määrä vaihtelee lähteestä riippuen 6–12 välillä.
Joulukalenteri: Jäätävä seikkailu

Joulukalenteri: Jäätävä seikkailu on suomalainen joulukalenterisarja, joka on jatkoa vuoden 2014 joulukalenterille Porokuiskaajan arvoitus. Se esitettiin Yle TV2:lla joulukuussa 2016. Yhtä aikaa sarjan kanssa julkaistiin Yle Areenassa spin-off -sarjana Sherlokkisen joulukalenteri. VLMedia julkaisi sarjan DVD:llä 10. marraskuuta 2017. Korvatunturilla on meneillään remontti ja sen järjestystä ylläpitämään aivan väärään tehtävään valittu keksijätonttu Sherlokkinen. Remontti laahaa useita kuukausia myöhässä erinäisten, jopa tahalliselta sabotaasilta vaikuttavien vastoinkäymisten takia. Koristetonttu Väinökkinen yrittää tehdä parhaansa kaiken sekasotkun keskellä. Remontin vuoksi hänen tekemiään joulukoristeita ei voida ripustaa mihinkään. Koska joulukoristeita ei remontin vuoksi tarvita, ilmoittautuu Väinökkinen vapaehtoiseksi remonttiin ja hänet määrätään nikkaritonttu Kätevikkisen avustajaksi. Porokuiskaaja Pirpana alkaa saada salaperäisiä viestejä poroilta ja muilta metsän eläimiltä jostain todella suuresta ja pelottavasta, joka sijaitsee metsän takana. Hän yrittää puhua asiasta kaikille, mutta kellään ei tunnu olevan aikaa kuunnella häntä
Vasemmistososialistivallankumouksellisten kapina

Vasemmisto­sosialisti­vallan­kumouksellisten kapina eli heinäkuun kapina oli vasemmisto­sosialisti­vallan­kumouksellisen puolueen Moskovassa 6.–7. heinäkuuta 1918 nostattama aseellinen kapina bolševikkien hallintoa vastaan. Vasemmisto­sosialisti­vallan­kumouksellisten päätavoite oli lietsoa Neuvosto-Venäjän ja Saksan välille vallankumouksellinen sota, joten he salamurhasivat 6. heinäkuuta Saksan Moskovan-lähettilään, kreivi Wilhelm von Mirbach-Harffin. Alkuperäisellä sosialisti­vallan­kumouksellisella puolueella oli vahva perinne poliittisen väkivallan ja salamurhien käytöstä vallankumouksellisen taistelun välineenä. Mirbachin murhaa seurasi kaksi päivää kestäneitä taisteluita, joissa bolševikkihallitus murskasi kapinan. Eräät hieman myöhemmät, avoimesti bolševikkien vallasta syöksemiseen tähdänneet kapinat yhdistetään joskus näihin tapahtumiin. Vasemmisto­sosialisti­vallan­kumoukselliset olivat olleet alkuun bolševikkien hallituskumppaneita, mutta heidän edustajansa erosivat kansankomissaarien neuvostosta maaliskuussa 1918, koska he eivät hyväksyneet Brest-Litovskin rauhansopimusta, joka luovutti suuria alueita valtakunnan länsiosasta Saksalle ja saksalaismielisille nukkevaltioille. Heidän oppositioasennettaan jyrkensi bolševikkihallituksen toukokuussa 1918 elintarvikehuollon turvaamiseksi säätämä ankara viljan pakko-ottolaki, joka antoi hallituksen nimittämille erikoiskomissaareille lähes rajattomat valtuudet. Lisäksi vasemmisto­sosialisti­vallan­kumoukselliset vastustivat yksipuoluediktatuurin suuntaan johtaneita toimia, kuten bolševikkien taipumusta lakkauttaa kaikki neuvostot, joissa he olivat jääneet vähemmistöön. Samaan aikaan täysimittainen sisällissota oli puhkeamassa, kun Tšekkoslovakian legioona valloitti toukokuusta alkaen kaupunkeja Keski-Venäjällä, oikeisto­sosialisti­vallan­kumoukselliset perustivat kesäkuun alussa Samaraan oman kilpailevan hallituksensa Komutšin ja entiset tsaarin armeijan kenraalit kokosivat vastavallankumouksellisia valkoisia armeijoita
Kapokki

Kapokki (myös kapok, kasvivilla tai ceibavilla) on silkinkiiltoista kasvikuitua, jota saadaan tiettyjen kapokkipuiden (Ceiba) kotahedelmissä olevista siemenkarvoista. Kapok-kuitua voidaan käyttää esimerkiksi patjojen tai peitteiden täytteenä. Kapokkikuitu on täysin biohajoavaa. Kapokkikuitu tunnetaan myös nimellä Jaavan puuvilla (engl. Java Cotton) tai silkkipuuvilla. Kapokkipuut ovat korkeita trooppisia puita, jotka kuuluvat malvakasvien (malvaceae) heimoon. Kapokkipuu eli Amazoninkapokkipuu (Ceiba pentandra) on kapokkikuidun pääasiallinen lähde. Muita nimiä Ceiba pentandran ohella ovat esimerkiksi Bombax occidentale tai Ceiba occidentalis. Kapokkikuitu on siemenhahtuvaa, joka ympäröi puun kotahedelmien sisällä olevia siemeniä. Kuitu on onttoa, umpinaista, eikä ime runsaasti kosteutta. Siksi se on myös kevyttä, kelluu ja eristää hyvin. Kuidun koostumus on noin 64 % selluloosaa , 13 % ligniiniä ja 23 % pentosaani polysulfaattia
Jukums Vācietis

Jukums Vācietis (ven. Иоаким Иоакимович Вацетис, Ioakim Ioakimovitš Vatsetis; 23. marraskuuta (J: 11. marraskuuta) 1873 Jaunmuiža, Lutriņin pitäjä, Kuurinmaan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 28. heinäkuuta 1938 Kommunarka, Moskovan alue, Neuvostoliitto) oli latvialaissyntyinen neuvostoliittolainen sotilas. Hän toimi puna-armeijan ensimmäisenä ylipäällikönä Venäjän sisällissodan aikana vuosina 1918–1919. Vācietisin isä oli ammatiltaan renki. Vācietisin sotilasura alkoi vuonna 1891 Venäjän armeijan aliupseerikoulusta. Hän valmistui Vilnan junkkarikoulusta upseeriksi vuonna 1897 ja kävi Nikolain yleisesikunta-akatemian Pietarissa vuosina 1906–1909. Hän palveli upseerina eri varuskunnissa Latvian alueella. Vuonna 1912 everstiluutnantiksi ylennetty Vācietis nimitettiin pataljoonankomentajaksi Grodnoon sijoitettuun 102. jalkaväkirykmenttiin
Kokemäen keskustaajama

Koordinaatit: 61°15.631′N, 22°20.866′E Kokemäen keskustaajama on Kokemäenjoen varrella sijaitseva Kokemäen kaupungin keskustaajama. Vuonna 2016 oli taajaman väkiluku 4 402 asukasta. Nykyiseen keskustaajamaan (2016) kuuluvia asuinalueita tai osa-alueita ovat Tulkkilan ympärillä Erkkilä, Krootila, Peuranpää, Penttilänniemi, Pappila, Kuoppala, Vuoltee ja Pyhänkorva. Peipohjassa siihen kuuluu Suokas, Haanmäki, Haanoja, Ratala, Peipohja ja Krannila. Itäisessä suunnassa sijaitsevat vielä Matomäki ja Riste. Tulkkilan asema kirkonkylänä ja kaupallisena keskuksena on kiistämätön selitys sen muodostumiselle taajamaksi jo 1800-luvulla. Taajaväkiseksi yhdyskunnaksi Tulkkila muodostettiin vuonna 1923. Peipohjan erityisasema sai alkuuna, kun Tampereelta rakennettiin Poriin rautatie. Radan pysäkkejä oli Peipohjassa, Tulkkilan lounaissivulla ja Ristellä. Risten muodostumisen syyksi mainitaan myös rautatiepysäkkiä
Lev Sedov

Lev Lvovitš Sedov (myös Ljova tai Leon; helmikuu 1906 Pietari, Venäjän keisarikunta – 16. helmikuuta 1938 Pariisi, Ranska) oli venäläinen kommunisti ja vallankumousjohtaja Lev Trotskin ja tämän toisen puolison Natalia Sedovan vanhempi poika. Hän toimi isänsä avustajana tämän maanpakolaisvuosina. Sedovin varhaista kuolemaa on pidetty epäilyttävänä, varsinkin kun myös hänen isänsä Trotski murhattiin kaksi vuotta myöhemmin. Sedov syntyi Pietarissa, mutta vietti lapsuutensa pääosin ulkomailla, sillä hänen vanhempansa elivät ennen vuoden 1917 helmikuun vallankumousta enimmäkseen maanpaossa. Nuoruutensa hän eli Neuvostoliitossa. Hän opiskeli Moskovan teknillisessä valtionyliopistossa, mutta keskittyi 1920-luvun puolivälistä alkaen yksinomaan poliittiseen toimintaan. Hän meni ensimmäisen kerran naimisiin vuonna 1925, ja hänellä oli ensimmäisen vaimonsa Anjan kanssa yksi poika. Sedov seurasi vapaaehtoisesti isäänsä ensin sisäiseen karkotukseen Kazakstanin Alma-Ataan tammikuussa 1928 ja sitten maastakarkotukseen Turkkiin helmikuussa 1929. Hän hoiti isänsä salaisia viestiyhteyksiä tämän oppositiotovereihin. Ensimmäisen vaimonsa ja poikansa Sedov jätti Neuvostoliittoon. Trotskin asuessa maanpaossa Sedovista tuli hänen sihteerinsä ja avustajansa
Biebrzan kansallispuisto

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa Biebrzan kansallispuisto (puol. Biebrzański Park Narodowy) on kansallispuisto Podlasian voivodikunnassa Koillis-Puolassa. Puiston pinta-ala on 592 neliökilometriä ja se perustettiin vuonna 1993. Kansallispuisto on Puolan suurin, se perustettiin suojelemaan laajaa turvesuota Biebrzajoen laaksossa. Puistossa on tavattu yli 270 lintulajia, muun muassa kaulushaikara, mustatiira, kiljukotka, pikkukiljukotka, jouhisorsa, suosirri, liro, isokuovi, pikkutiira ja sininärhi. Kansallispuisto kuuluu Ramsar-sopimuksen suojelukohteisiin.
Unto K. Laine

Unto Kalervo Laine (s. 6. heinäkuuta 1947 Kannus) on puhesynteesin, puheteknologian ja akustiikan tutkija, joka on ollut puheteknologian professorina Aalto-yliopistossa vuosina 2002–2015.   Laine on ollut kehittämässä suomalaisia puhesyntetisaattoreita, jotka puhuvat suomea. Laine alkoi tutkia vuonna 1999 ääniä, joita väitettiin kuuluvan revontulista. Vuonna 2012 Laine esitti hypoteesin, että äänet syntyvät, kun revontuliin liittyvä magneettimyrsky aktivoi inversiokerrokseksi kutsuttuun ilmakehän sulkukerrokseen kertyneet sähkövaraukset ja saa ne purkautumaan.
Ralph Bellamy

Ralph Rexford Bellamy (17. kesäkuuta 1904 Chicago, Illinois – 29. marraskuuta 1991 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka ura teatterissa, elokuvissa ja televisiossa ulottui 1920-luvulta 1990-luvulle. Bellamy sai vuoden 1987 Oscar-gaalassa elämäntyöstään kunnia-Oscarin. Puoli vuosisataa aiemmin hän oli ehdolla parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon saajaksi vuoden 1937 elokuvasta Rouvani sulhanen. Vuonna 1958 Bellamy sai Tony-palkinnon teatteriroolistaan Franklin D. Rooseveltina, jonka hän toisti näytelmän filmatisoinnissa Auringonnousu Campobellossa (1960). Hän esitti Rooseveltia myös vuoden 1983 televisiosarjassa Sodan tuulet. Ralph Bellamy oli itseoppinut näyttelijä, joka karkasi kotoaan Chicagosta 17-vuotiaana liittyäkseen kiertävään Shakespearea esittävään teatteriseurueeseen. 1920-luvun mittaan hän laski näytelleensä 375 roolia 15 eri teatteriseurueessa ja perustaneensa omia teatteriseurueita Illinois’n Evanstoniin, Iowan Des Moinesiin ja Tennesseen Nashvilleen. Vuonna 1931 hän aloitti elokuvanäyttelijän uransa ja oli vuoteen 1943 mennessä esiintynyt jo 80 elokuvassa. Nuoren Bellamyn perusroolihahmoksi muodostui miellyttävä tyyppi, joka häviää viehätysvoimassa tarinan komeammalle sankarille
Fuksiinihappo

Fuksiinihappo eli hapan fuksiini (Na2C20H17S3N3O9) on triaryylimetaaniväreihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään erityisesti pH-indikaattorina ja biologisissa tutkimuksissa solujen värjäämiseen. Fuksiinihappo on huoneenlämpötilassa väriltään oliivinvihreää kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen, hieman etanoliin ja on liukenematonta muun muassa ksyleeniin. Fuksiinihapon vesiliuos on väriltään violetinpunainen. Vesiliuoksen sähkömagneettisen säteilyn absorptio on suurimmillaan aallonpituuden ollessa 546 nm. Fuksiinihapon vesiliuos muuttaa väriään punaisesta värittömäksi pH-alueella 12–14. Fuksiinihappoa voidaan käyttää pH-indikaattorina analyyttisessä kemiassa. Sitä käytetään myös väriaineena värjättäessä soluja, kudoksia ja proteiineja. Fuksiinihappoa käytetään myös musteiden ja valokuvausfilmien valmistamiseen.
Puheanalyysi

Puheanalyysi (myös äänianalyysi; engl. speech analysis, engl. voice analysis) on puheteknologiassa puhe- ja lauluäänen sekä muitten äänitaajuisten (20–20 000 Hz) äänten kuten vaikkapa musiikkisoittimien äänten, keuhkoäänten, lasten itkujen, puheessa havaittavien emootioiden, hyvän radioäänen, puheäänen kuormittuneisuuden analysoimista, eri kielten ja murteitten äänteiden vertailun tutkimusta digitaalisen signaalinkäsittelyn keinoin.  Yleensä digitaaliseen signaalinkäsittelyyn perustuvat puheanalyysit sisältävät: Yleensä puheanalyysiohjelmissa on: Digitaalisen signaalinkäsittelyn menetelmien algoritmit perustuvat kompleksilukujen ja kompleksilukumuunnosten käyttöön. Ihmisäänen FFT-spektri dB-asteikolla tuotetaan yllä olevia DFT:n kaavoja käyttäen. FFT-spektri käytännössä lasketaan nopeaa Fourier-muunnoshajotelmaa FFT:tä käyttäen. Vaihtoehtoja nopeaksi Fourier-muunnoshajotelmaksi on monta.  Puheanalyysissä kepstri saadaan aikaan seuraavasti. Otetaan ensin Fourier-muunnos äänisignaalista.  Näin saadaan uusi signaali seuraavaa Fourier-muunnosta varten. Seuraava Fourier-muunnos laskee uudesta signaalista uuden Fourier-käyrän.  Fourier-käyrän voimakkain huippu kuvaa alkuperäisen äänisignaalin perustaajuutta ja huipun avulla voidaan määrittää äänen perustaajuus
Garland (Texas)

Koordinaatit: 32°54′26″N, 96°38′7″W Garland on kaupunki ja osa Dallasin–Fort Worthin metropolialuetta Texasin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 226 876, ja heinäkuussa 2018 sen arvioitiin olevan 242 507 henkeä.
Newfoundlandin sotaretki (1702)

Newfoundlandin sotaretki oli englantilaisen kapteeni John Leaken johtama merisotilaallinen ryöstöretki elo–lokakuussa 1702, joka kohdistui Ranskan siirtomaa-asutuksiin Pohjois-Atlantin Newfoundlandin saarella ja sen vasallisaareen Saint-Pierreen. Sotaretki tapahtui kuningatar Annan sodan alkuvaiheessa. Sota oli osa suurempaa eurooppalaista konfliktia, Espanjan perimyssotaa. Leaken laivasto hyökkäsi Ranskan uudisasutuksiin Newfoundlandin eteläisellä rannalla, tuhoten kalastusasemia ja muuta infrastruktuuria. He kaappasivat kalastus- ja kauppalaivoja, ja tuhosivat useimmat Saint-Pierren asutuksista. Lopuksi ennen palaamistaan Englantiin, Leake kaappasi useita laivoja Ranskan kauppasaattueelta, joka oli matkalla Eurooppaan. Yhteensä yli 50 laivaa kaapattiin ja kuusi kausiluonteista siirtokuntaa tuhottiin. Vahvasti linnoitettuun ranskalaiseen tukikohtaan, Plaisanceen, ei hyökätty.
Viktoriasininen BO

Viktoriasininen BO eli Basic Blue 7 (C33H40N3Cl) on triaryylimetaaniväreihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa musteiden valmistuksessa. Viktoriasininen BO:ta valmistetaan kolmivaiheisella reaktiolla. 4,4′-bis(dietyyliamino)bentsofenoni ja fosgeeni reagoivat muodostaen diklooriketonijohdannaisen, joka kondensoituu N-etyyli-1-naftyyliamiinin kanssa värittömäksi leukoväriksi, joka hapetetaan viktoriasininen BO:ksi. Viktoriasininen BO:ta käytetään sinisenä väriaineena painomusteissa sekä mustekynissä. Sitä voidaan käyttää myös vesiväreissä sekä tekstiilien, paperin ja muovien väriaineena. Viktoriasininen BO soveltuu myös käytettäväksi herkistimenä eräiden syöpien fotodynaamisessa hoidossa. Yhdisteen absorptiomaksimi on aallonpituudella 612 nm.
Vasemmisto-oppositio (Neuvostoliitto)

Vasemmisto-oppositio oli Neuvostoliiton kommunistisessa puolueessa 1920-luvulla vaikuttanut ryhmä, joka arvosteli puoluejohdon politiikkaa ja varsinkin sitä tapaa, jolla uutta talouspolitiikkaa (NEP) tulkittiin Vladimir Leninin kuoleman jälkeen. Vasemmisto-opposition mielestä puolue oli poikkeamassa liikaa sosialismin periaatteista kapitalismin ja markkinatalouden suuntaan. Opposition johtajana pidettiin Lev Trotskia. Vuosina 1926–1927 eräät Trotskin aiemmat vastustajat olivat liitossa hänen kanssaan, jolloin vasemmisto-oppositiosta tuli niin sanottu yhdistynyt oppositio. Vallan itselleen keskittänyt puolueen pääsihteeri Josif Stalin vaiensi opposition 1920-luvun lopussa, mutta omaksui osittain sen taloudellisen ohjelman viisivuotissuunnitelmien muodossa. Leninin vuonna 1921 lanseeraama NEP-politiikka oli taloudellisesti menestyksekäs, mutta se ei koskaan ollut suosittu kommunistisen puolueen johdossa, koska sen pelättiin johtavan uuden porvariston syntyyn. Näkyvin kriitikoista oli jo Leninin eläessä Lev Trotski, jonka mielestä koko kansantalouden suunnittelu olisi pitänyt antaa keskitetysti Gosplanin käsiin ja teollisuuden kehittämiseen panostaa huomattavasti enemmän. Leninin jäätyä sairautensa vuoksi sivuun päätöksenteosta Trotski alkoi vuoden 1923 aikana arvostella entistä näkyvämmin puoluejohdon talouspolitiikassa tekemiä virheitä, joiden seurauksena teollisuustuotteiden hinnat olivat karanneet käsistä ja talonpojat alkoivat jälleen pantata maataloustuotteita niiden myymisen sijasta. Trotskin kritiikin innostamana puolueesta nousi esiin ryhmä, joka vaati NEP-politiikasta luopumista ja valtion roolin kasvattamista taloudessa. Osa puoluejohtajista pelkäsi Trotskin aloittaneen valtataistelun puolueen hallinnasta Leninin jälkeen, joten Grigori Zinovjev, Lev Kamenev ja pääsihteeri Josif Stalin muodostivat niin sanotun troikan, jonka päämääränä oli pysäyttää Trotskin eteneminen valtapelissä. Tämän jälkeen kiista laajeni talouspoliittisista erimielisyyksistä koskemaan myös Stalinin tapaa johtaa puoluekoneistoa, jota Trotskin kannattajat pitivät epädemokraattisena, byrokraattisena ja liian keskusjohtoisena. Trotski arvosteli lokakuun alussa 1923 puolueen sisäistä päätöksentekoa ja Stalinin toimia keskuskomitealle osoittamassaan avoimessa kirjeessä
Luettelo Akseli Gallen-Kallelan taideteoksista, joissa Keuruun ryijy esiintyy

Wikipediassa ei ole tämän nimistä artikkelia.
Lähiö

Lähiö (alk. asumalähiö) on asuinalue, joka sijaitsee esikaupunkialueella ja jonka rakennuskanta on tyypillisesti kerrostalovaltaista. Yleensä lähiöt ovat ensisijaisesti varsinaisesta kaupungista riippuvaisia asuinalueita, eikä niissä peruspalveluita lukuun ottamatta juuri ole työpaikkoja. Siksi lähiöille on ominaista voimakas työmatkaliikenne eli pendelöinti. Käytännössä lähiö tarkoittaa kiinteästä kaupunkirakenteesta erilleen rakennettua asuntoaluetta, joka on riippuvainen varsinaisesta kaupungista ja sen työpaikoista, palveluista ja joukkoliikenteestä. Kielitoimiston sanakirjan mukaan ”lähiö on taajaman osa, jolla on oma liikekeskuksensa tärkeimpine palveluineen”. Lähiö on suomenkielinen termi, jonka Otto-Iivari Meurman loi 1940-luvulla sen nykymerkityksessä omaa lähiöperiaatettaan varten. Meurman täsmensi maantieteen käsitettä lähiö etuliitteellä asuma- ja käytti muodostunutta nimitystä asumalähiö noin 6 000 asukkaan kaupunkirakenteellisesta yksiköstä. Lähiöperiaatteessa korostui yksikön sijainti erillään vanhasta kaupunkirakenteesta. Eri vuosikymmenten aikana termi on saanut erilaisia kerroksia ja symbolisia merkityksiä. Toisaalta lähiö-sanalla voidaan viitata sodan jälkeen erilleen kantakaupungista rakennettuihin tyypillisiin kerrostaloasuinalueisiin, toisaalta se on myöhemmin saanut symbolisen merkityksen kaupunkihierarkian alimpana asuinalueena. Suuria ja palvelutarjonnaltaan itsenäisiä lähiöitä voidaan nimittää satelliittikaupungeiksi