nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Oikeudellinen tietovaranto

Oikeudellinen tietovaranto on oikeuselämän toimijoiden käytettävissä oleva oikeudellisen informaation kokonaisuus, jonka sisältö on järjestetty ja jatkuvasti ylläpidetty. Tehokkaimmin tällaista laajaa tietovarantoa voidaan hyödyntää tietoverkkojen avulla. Oikeudellisen tietovarannon keskeisimmän osan muodostaa oikeuslähdeinformaatio, mutta siihen sisältyvät myös oikeustilastot ja muutkin oikeuselämää kuvaavat tietovarannot. Oikeudellisen perustietovarannon muodostaa virallinen oikeuslähdeaineisto, jonka kehittämisessä ja ylläpidossa on tärkeää tiedon saatavuus, tavoitettavuus ja ymmärrettävyys. Ennen tietotekniikan käyttöönottoa tietovarantojen kokoamisen ja ylläpidon hoitivat oikeuskirjastot. Suomessa ensiaskel laajan oikeuslähdeinformaation tietovarannon kokoamiseen oli Finlex-oikeustietopankin perustaminen vuonna 1980. Se oli tosin aluksi maksullinen. Oikeudellisen perustietovarannon ylläpidolla saavutetaan kulttuurista, toiminnallista, yhteiskunnallista ja etenkin oikeusturvaan liittyvää hyötyä. Siksi tämän tietovarannon tulisi olla korvauksetta kaikkien käytettävissä. Euroopan unionissa virallistiedon saatavuudesta keskusteltiin pitkään. Vuonna 1989 Euroopan komissio antoi suosituksen julkisin varoin kootun tiedon luovuttamisesta tarvitsijoille luovutuskustannuksia vastaan. Vuonna 1999 aiheesta julkaistiin vihreä kirja eli laajalevikkinen asiakirja kommenttien saamiseksi
McCarranin kansainvälinen lentoasema

Harry Reidin kansainvälinen lentoasema (aiemmin McCarranin kansainvälinen lentoasema) (IATA: LAS, ICAO: KLAS) on Las Vegasin metropolialueen päälentoasema. Se sijaitsee kahdeksan kilometriä Las Vegasin keskustasta etelään, Las Vegas Stripin eteläpäässä Paradisen epäitsenäisen asutuskeskuksen alueella. Matkustajamäärissä laskettuna lentoasema oli vuonna 2019 Yhdysvaltain kahdeksanneksi ja maailman 31. vilkkain lentoasema. Lentoaseman merkittävin yhtiö on Southwest Airlines. Lentoasema perustettiin vuonna 1942 nimellä Alamo Airport. Vuonna 1948 nimi muutettiin nevadalaisen senaattorin Pat McCarranin mukaan McCarran Fieldiksi. Terminaali 1 on vilkkain terminaali ja sillä on 96 porttia ja neljä osastoa. B-osastossa on 20 porttia: B1-B4, B6, B8-B12, B14, B15, B17, B19-B25. C-osastossa on 20 porttia: C1-C4, C5, C7-C9, C11, C12, C14, C16, C18, C19, C21-C26. D-osastossa on 45 porttia: D1-D12, D14, D16-D26, D31-D43, D50-D58. * = Allegiant Air Scheduled Charter Flight Terminaali 2 tunnetaan myös Charter International Terminalina
HMS Princess Royal

HMS Princess Royal on ollut viiden Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Eino Kemppainen

Eino Albert Kemppainen (20. maaliskuuta 1883 Kittilä – 23. lokakuuta 1944 Kuopio) oli suomalainen lääninreviisori ja runoilija. Kemppaisen vanhemmat olivat metsätarkastaja Adolf Kemppainen ja Agatha Charlotta Ingman. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion yhteiskoulusta 1903 ja suoritti yleisen hallintotutkinnon Helsingin yliopistossa 1907. Kemppainen asui vuodesta 1918 Kuopiossa. Sisällissodan aikana hän osallistui Vienan retkelle everstiluutnantti C. W. Malmin joukoissa. Kemppainen toimi nimismiehenä eri puolilla Kuopion lääniä vuosina 1907–1920. Tämän jälkeen hän oli lääninhallituksen varalääninkamreerina vuosina 1921–1937 sekä nuorempana lääninsihteerinä ja lääninreviisorina vuosina 1938–1944. Eino Kemppainen oli naimisissa Rauha Vilhelmiina Lammisen kanssa
Kirkkonummen kirjasto

Kirkkonummen kirjasto on toiminut nykyisessä rakennuksessa, Kirkkonummen kirkon ja torin kupeessa vuodesta 1982. Rakennuksen on suunnitellut Arkkitehtitoimisto Hansson professori Ola Hanssonin johdolla. Sisustus on suunniteltu yhteistyössä sisustusarkkitehti Osmo Heleniuksen kanssa. Kunnankirjastoon kuuluvat myös Masalan ja Veikkolan lähikirjastot. Vuonna 1856 pitäjään päätettiin perustaa kirjasto edistämään kuntalaisten lukutaitoa. Ensimmäinen kokoelma saatiin lahjoituksena kapteeni Gustav Bråddilta, ja se sisälsi pääasiassa hengellistä kirjallisuutta. Kihlakunnantuomari Herman Adlercreutz lahjoitti kirjoja ja kirjakaapin. Kokoelma sijoitettiin kirkon sakaristoon, ja toiminta käynnistyi vuonna 1861. Kirjastolle laadittiin ohjesääntö ja kirkonisäntä Axel Orellista tuli ensimmäinen kirjastonjohtaja. Kirjasto oli avoinna aina sunnuntaisin jumalanpalveluksen jälkeen. Kirjaston käyttö oli hyvin epäsäännöllistä, ja aika pian kävi ilmi, että kirjasto ei voinut toimia pelkkien lahjoitusten varassa. Vuonna 1880 kansankoulunopettaja I
Brink (videopeli)

Brink on Splash Damagen kehittämä ja Bethesda Softworksin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin toukokuussa 2011 Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. Brink kertoo ihmisen luomasta paratiisista nimeltä ”The Ark”, joka on kelluva saaristo täysin eristyksissä muusta maailmasta. Pelin tapahtumahetkellä maapallon merien vedenpinnat ovat kohonneet, ja kymmenet tuhannet pakolaiset ovat joutuneet muuttamaan kyseiseen saaristoon. Saariston asukkaiden 25 vuotta kestäneet levottomuudet ovat ajaneet heidät sisällissodan partaalle. Pelissä vastakkain asettuvat kapinalliset (engl. resistance) ja vartijat (engl. security). Peli koostuu tarinamoodista, jota voi pelata yksin, enintään kahdeksan pelaajan yhteistyönä verkon yli tai verkkomoninpelinä. Pelaajat voivat luoda oman pelihahmonsa joko turvallisuusjoukkoihin tai vastarintaan, ja kerätä hahmolleen erityyppisiä palkintoja kokemuspisteillä. Pelissä on myös ominaisuus, jota pelin kehittäjät kutsuvat nimellä SMART (Smooth Movement Across Random Terrain). Tämä ominaisuus luo pelaajalle mahdollisuuden kulkea nopeasti paikasta toiseen painamalla SMART-näppäimen pohjaan
William-Adolphe Bouguereau

William-Adolphe Bouguereau (30. marraskuuta 1825 La Rochelle – 19. elokuuta 1905 La Rochelle) oli ranskalainen taidemaalari. Bouguereau edusti perinteistä maalaustyyliä, ja häntä pidetään yhtenä tunnetuimmista akateemisen taiteen edustajista. Hänen aiheensa perustuivat usein antiikin mytologiaan, ja hän kuvasi mielellään pikkutarkoissa maalauksissaan alastonta naisvartaloa. Bouguereau osoitti jo varhain taiteellista lahjakkuutta ja pääsi opiskelemaan arvostettuun École des Beaux-Artsiin. Vuonna 1850 hän voitti tavoitellun Prix de Rome -palkinnon. Omana aikanaan hän oli erittäin menestynyt ja tunnettu maalari, mutta impressionismin lyötyä läpi Bouguereaun suosio romahti. William-Adolphe Bouguereau syntyi kauppiasperheen pojaksi. Isä oli katolilainen ja äiti protestantti. Perheen pojat kasvatettiin katolilaisiksi ja tyttäret protestanteiksi. 12-vuotiaana Bouguereau lähetettiin setänsä kasvattipojaksi
Espoo Bluesin SM-liigakausi 2009–2010

Espoo Blues lähti kaudelle 2009-2010 uudistuneella ilmeellä, uuden logon kera sekä uudistuneella kapteenistolla. Kauden kapteenisto miehissä Toni Kähkönen (C), Santeri Heiskanen (A) ja Ville Lajunen (A) oli täysin espoolainen. Espoo Bluesin oli tarkoitus osallistua tällä kaudella myös Jääkiekon mestarien liigan karsintakierrokselle mutta kausi 2009-2010 jouduttiin perumaan sponsorien puutteen ja maailmalla vellovan laman johdosta. Suurimpina vahvistuksina joukkueeseen saapuivat SaiPasta keskushyökkääjä Jarkko A. Immonen ja maalivahti Iiro Tarkki. Runkosarjan jälkeen Bluesin sijoitus oli 8. Joukkue pääsi villillä kortilla mukaan pudotuspelien karsintakierrokselle, jossa vastaan asettui runkosarjassa 9. sijoittunut Kärpät. Blues hävisi ottelusarjan oululaisille 1-2 (2-3, 3-2 ja 1-2), mikä tarkoitti Bluesin kauden päättymistä. Blues • HIFK • HPK • Ilves • Jokerit • JYP • KalPa • Kärpät • Lukko • Pelicans • SaiPa • Tappara • TPS • Ässät
Sarjakuvaromaani

Sarjakuvaromaani on sarjakuvateos, joka rinnastetaan romaaneihin pituutensa ja taiteellisesti kunnianhimoisen juonensa takia. Tyypillisesti sarjakuvaromaani on aikuisille suunnattu, pitkä ja monitahoinen, visuaalinen ja tarinallinen kirjallinen teos, joka on julkaistu kirjan muodossa. Sarjakuvaromaanin pioneereina on pidetty muun muassa Rodolphe Töpfferin teosta Monsieur Jabot (1832) ja Gustave Dorén Pyhän Venäjän historiaa (1854). Termin sarjakuvaromaani (engl. graphic novel) keksi yhdysvaltalainen sarjakuvakriitikko ja lehtikustantaja Richard Kyle vuonna 1964. Yhdysvaltalaiset underground-sarjakuvan tekijät uudistivat sarjakuvaa 1960-luvun lopulla tuomalla tarinoihin introspektiivisia ja aikuisille suunnattuja teemoja. He myös osoittivat, että sarjakuvan ei menestyäkseen tarvitse olla sarjamuotoinen ja säännöllisesti ilmestyvä. Kun underground-sarjakuva hiipui, sarjakuvaromaani otti sen paikan ja alkoi hyödyntää sen teemoja. Varhaisia sarjakuvaromaanin kehittäjiä 1970-luvulla olivat esimerkiksi Justin Green, Jaxon, Will Eisner ja Art Spiegelman. Eisner käytti uuden tyylilajin nimitystä teoksensa Contract with God – A Graphic Novel (1978) yhteydessä. Sarjakuvaromaaneista alettiin puhua laajemmin vuodesta 1986 alkaen, kun Art Spiegelmanin Maus (1986), Frank Millerin Yön ritarin paluu (1986) ja Dave Gibbonsin Watchmen (suom. Vartijat, 1987) saavuttivat kaupallista menestystä
Contergan-skandaali

Contergan-skandaali (saks. Contergan-Skandal) oli 1960-luvun alkupuolelle sijoittunut yksi Saksan liittotasavallan suurimmista lääkeskandaaleista. Skandaali kehittyi Contergan-nimisen rauhoittavan lääkkeen ympärille. Talidomidia sisältäneellä lääkkeellä oli haitallisia sivuvaikutuksia, jotka aiheuttivat vaurioita suurella määrällä syntymättömiä lapsia. Contergan kehitettiin Heinrich Mückterin johdolla saksalaisen Grünenthal-lääkeyrityksen tutkimusyksikössä ja sitä markkinoitiin vuoden 1957 lokakuusta vuoden 1961 marraskuun lopulle asti. 1950-luvun lopussa lääkettä suositeltiin rauhoittavana lääkkeenä ja unilääkkeenä raskaana oleville. Seurauksena vakavat epämuodostumat ja aplasiat yleistyivät vastasyntyneillä lapsilla. Näiden yhteyden Conterganin käyttöön raskausaikana löysi lopulta hampurilainen lääkäri Widukind Lenz. Vuoteen 1961 mennessä lääkeyritys Grünenthal oli saanut tietoonsa jo noin 1600 epämuodostumistapausta vastasyntyneillä, mutta Conterganin markkinointi lopetettiin vasta Welt am Sonntagin 26. marraskuuta 1961 julkaiseman sanomalehtiartikkelin myötä. Grünenthal maksoi Conterganin-käytöstä kärsineille yhteensä 100 miljoonan Saksan markan korvaussumman Hilfswerk für behinderte Kinder -säätiön kautta ja vältti siten oikeudenkäynnin.
Trifonajärvi

Trifonajärvi (ven. Трифонаярви) on järvi Petsamonvuonon länsipuolella Petsamon kaupunkikunnassa Petsamon piirissä Murmanskin alueen luoteisosassa Venäjällä. Trifonajärvi laskee Trifonajokea myöten Petsamonvuonoon. Joen suulla Trifonajärven ja Petsamovuonon välissä on Trifonan kylä. Trifonajärvi sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle vuonna 1944 luovuttamalla alueella. Trifonajärven pinta on 17 metriä meren pinnan yläpuolella. Järven kaakkoisrantaa pitki kulkee tie Petsamon taajamasta Liinahamariin (Suomen aikana Jäämerentie). Trifonajärven pohjoispäästä alkoi Jäämeren rannalle Peuravuonoon johtava Peuralaakso. Järven itäpuolella on Tyyristunturi ja itäpuolella Trifonavaara.
Renet

Renet on IDW:n kustantama sarjakuvahahmo, jonka loivat Kevin Eastman ja Peter Laird. Se teki ensi esiintymisensä Teenage Mutant Ninja Turtles lehden numerossa 8, vuonna 1986. Renetillä on taikuuden lisäksi kyky tehdä aikamatkoja. Renet oli ajan mestarin Lordi Samanaikaisen harjoittelijana ja yritti eräänä päivänä lainata opettajansa valtikkaa. Valtikan avulla sen hallussapitäjä voisi matkustaa mihin tahansa ajanjaksoon. Saatuaan valtikan haltuunsa Lordi Samanaikainen ilmestyi paikalle vihaisena teosta. Pelon saattelemana Renet toivoi menevänsä vuoden 1986 New Yorkiin. Renet siirtyi toivomuksen mukaisesti ja päätyi New Yorkiin erään kerrostalon katolle, jossa olivat myös Turtlesit viettämässä hauskaa iltaa. Hän ystävystyi nopeasti Turtlesien kanssa, kunnes yhtäkkiä paikalle ilmestyy vihainen Lordi Samanaikainen. Renet jälleen kerran päättää paeta paikalta ja toivoo valtikan vievän hänet mihin tahansa ajanjaksoon, jossa ihmiset eivät vielä tienneet ajanlaskusta. Renet saapuu Turtlesien kanssa vuoteen 1406, jossa he ilmestyvät vahingossa Kerberusin leirintä alueelle. Sen sijaan Kerberusin Aadvarkit eivät ole mielissään tapahtumasta ja yrittävät ryhtyä tappelemaan Turtleseja vastaan
Fellowship of Isis

Fellowship of Isis ('Isiksen seura') on Irlannissa 1976 perustettu uususkonnollinen järjestö. Sen perustivat Clogenalin linnassa kirjailija Olivia Robertson (1917–2013), hänen veljensä Lawrence ja kälynsä Pamela Durdin-Robertson. Fellowship of Isis on pyhitetty Jumalattarelle hänen monissa ilmenemismuodoissaan. Liikkeen perustaja Olivia Robertson oli ollut aiemmin psyykikko ja spiritualisti. Hän kertoo nähneensä näyn egyptiläisestä Isis-jumalattaresta ja myöhemmin irlantilaisesta Dana-jumalattaresta, ja vakuuttuneensa näkyjen myötä siitä, että Jumala on naispuolinen. Robertsonille juuri Isis alkoi edustaa naispuolista jumaluutta meneillään olevassa ajanjaksojen vaihteessa. Hänen veljensä tuli liikkeeseen mukaan, ja järjestö alkoi toimia Huntington Castlessa ja kasvoi pikku hiljaa. Fellowship of Isis on demokraattinen liike, se ei kerää rahaa, eikä se erottele kulttuurin, rodun tai uskonnon perusteella. Järjestö sitoutuu manifestissaan kunnioittamaan kaikkia Jumalattaren uskontoja noudattamalla rakkauden, kauneuden ja totuuden kolmea "jumalallista periaatetta". Se julistaa pyrkivänsä lisäämään ystävällisyyttä, onnea, psyykkisiä lahjoja ja myötätuntoa kaikkea elollista kohtaan. Liikkeen jäsenet toteuttavat veljeskunnan periaatteita ja luovat henkilökohtaisen suhteen jumalaan noudattamalla liikkeen liturgisia käytäntöjä, joita ovat rituaalit, rukoukset ja meditointi. Liturgioiden perusta on nykypakanuudessa, Jumalatar-kultissa ja esikristillisissä uskonnoissa
ARA Rivadavia (1911)

ARA Rivadavia oli Argentiinan laivaston Rivadavia-luokan taistelulaiva. Alus oli ensimmäinen dreadnought-taistelulaiva Argentiinan laivastossa. Alus tilattiin Yhdysvalloista Massachusettsin Quincystä Fore River shipbuilding Corporationilta, missä köli laskettiin 25. lokakuuta 1910. Alus laskettiin vesille 26. elokuuta 1911 ja valmistui 27. elokuuta 1914, jolloin se siirrettiin telakalta Argentiinan laivastolle Bostonissa ja otettiin palvelukseen vielä samana päivänä. Alus ei kuitenkaan ollut palveluskelpoinen ennen kuin joulukuussa. Rivadavian 20. helmikuuta 1915 luovutettu sisaralus Moreno oli palveluskelpoinen viisi vuorokautta aiemmin. Rivadavia lähti 23. joulukuuta 1914 New Yorkista Barbadoksen kautta Argentiinaan
Luettelo Nobel-palkinnon saajista

Tämä on luettelo Nobel-palkinnon saajista. 1900-luku — 1910-luku — 1920-luku — 1930-luku — 1940-luku — 1950-luku 1960-luku — 1970-luku — 1980-luku — 1990-luku — 2000-luku — 2010-luku 2020-luku
Britney’s Dance Beat

Britney’s Dance Beat on Metro Corporationin kehittämä ja THQ:n julkaisema musiikkipeli, joka on julkaistu vuonna 2002 Game Boy Advancelle, PlayStation 2:lle ja Windowsille. Peli on rytmipeli, jossa pelaaja omaksuu Britney Spearsin roolin. Pelaaja painaa nappeja musiikin tahdissa ja ruudulla näkyvä hahmo tanssii musiikin tahtiin. Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 6.4/10.
Mihail Gromov

Mihail Gromov (ven. Михаил Михайлович Громов; 24. helmikuuta (J: 12. helmikuuta) 1899 Tver – 22. tammikuuta 1985 Moskova) oli neuvostoliittolainen koelentäjä. 12. heinäkuuta – 14. heinäkuuta 1937 Mihail Gromov, A.B. Jumašev ja S.A. Danilin tekivät maailmanennätyksen lentämällä välilaskutta 10 148 kilometriä Moskovasta San Jacintoon, Kaliforniaan
Institute for Creation Research

Institute for Creation Research (suom. "Luomistutkimuksen instituutti") on kristillinen, nuoren Maan kreationistinen järjestö. Filosofian tohtori Henry M. Morris perusti sen vuonna 1970 osana Christian Heritage Collegea (nyk. San Diego Christian College). Itsenäinen järjestö siitä tuli 1981. Järjestön perustamisessa oli avustamassa Tim LaHaye. Järjestön johdossa toimii nykyisin filosofian tohtori John D. Morris. Järjestö tarjoaa koulutusta Institute for Creation Research Graduate Schoolissa. Morristen lisäksi tunnettuihin ICR:ssa toimineisiin kreationisteihin kuuluu Duane Gish, joka on järjestön entinen varapuheenjohtaja. ICR perusti vuonna 1992 Luomisen ja Maan historian museon (engl
Aiguille Verte

Aiguille Verte nähtynä Aiguille du Midiltä heinäkuussa 2009. muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa Aiguille Verte on 4 122 metriä korkea vuori Grajisilla Alpeilla Ranskassa. Se on osa Mont Blancin massiivia, ja Ranskan pisin jäävirta Mer de Glace sijaitsee vuoren lounaispuolella. Vuoreen on yhteydessä myös Aiguille du Drun 3 754-metrinen pilari. Huipulle kiipesivät ensimmäisinä Edward Whymper, Christian Almer ja Franz Biner 29. kesäkuuta 1865.
Ketomaruna

Artemisia campestrisL. Ketomaruna Wikispeciesissä Ketomaruna Commonsissa Ketomaruna (Artemisia campestris) on pujon sukuinen marunakasvi. Lajilla on lukuisia alalajeja, joista Suomessa esiintyy vakiintuneena kaksi, kiiltoketomaruna (Artemisia campestris subsp. campestris) ja harvinainen perämerenketomaruna eli perämerenmaruna (A. campestris subsp. bottnica). Lisäksi on tavattu kolmatta alalajia idänketomarunaa (A. campestris subsp. inodora). Ketomaruna kasvaa 20–80 senttimetriä korkeaksi ja kukkii elo–syyskuussa pujon jälkeen. Kasvin hoikka, pysty varsi on punertavanruskea ja kalju, ja lehdet ovat varressa kiinni kierteisesti; perämerenmarunalla varsi on karvainen. Lehdet ovat varren alaosassa ruodilliset ja lavoiltaan kaksi tai kolme kertaa pariliuskaiset ja varren yläosassa ruodittomat ja lavoiltaan yksi tai kaksi kertaa pariliuskaiset
Aiguille du Dru

Aiguille du Dru nähtynä Punta Helbronnerin ja Aiguille du Midin välisestä gondolihissistä heinäkuussa 2009. muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa Aiguille du Dru on kaksihuippuinen vuori Grajisilla Alpeilla Ranskassa. Se on osa Mont Blancin massiivia ja sijaitsee Aiguille Verten (4 122 m) länsiharjanteella. Vuoret yhdistää toisiinsa Brèche du Dru (3 697 m). Vuoren kaksi huippua ovat: Ensimmäisinä vuoren korkeammalle huipulle, Grand Drulle, kiipesivät brittiläiset vuorikiipeilijät Clinton Thomas Dent ja James Walker Hartley sekä oppaat Alex­ander Burgener ja K. Maurer 12. syyskuuta 1878.
Nano Ganesh

Nano Ganesh on intialainen mobiilisovellus, jonka avulla maanviljelijät voivat valvoa ja käynnistää etäältä syrjäisissä paikoissa olevia kastelupumppuja. Sovelluksen kehitti Ossian Agro Automation Punessa Intiassa, ja se toimii Tata Teleservicesin matkapuhelimilla. Sitä on testattu vuoden 2009 puolivälistä Gujaratin osavaltion Anandin piirikunnassa. Viisituhatta Maharashtran osavaltiossa asuvaa maanviljelijää on käyttänyt Nano Ganesh -sovellusta vuodesta 2008. Joissakin paikoissa Intiassa maanviljelijät joutuvat kävelemään useita kilometrejä käynnistääkseen peltojaan kastelevat pumput. Sähkönjakelun oikullisuuden takia he usein saavat tietää sähkökatkosta vasta pumpulla. Nano Ganeshin avulla he pystyvät etätarkistamaan sähkötilanteen ja käynnistämään tai sammuttamaan pumpun automaattisesti matkapuhelimellaan. Näin maanviljelijän elämä helpottuu, kun hänen ei tarvitse kulkea pumpuille vaikeissa olosuhteissa. Sen lisäksi heidän ei tarvitse enää pelloille mennäkseen herätä keskellä yötä, kuten aiemmin, sillä sähköä ei ole tarjolla juuri muulloin. Joskus he jopa voivat palkata jonkun muun käymään pitkän matkan päässä olevalla pumpulla. Sovellukseen käyttämiseen on oltava Tata Indicom matkapuhelin ja liittymä sekä mobiilimodeemi, joka liitetään kastelupumpun kytkimeen. Kytkin käynnistetään ja sammutetaan etukäteen määritellyllä tunnusluvulla
Tarzan, apinain kuningas

Tarzan, apinain kuningas (Tarzan of the Apes) on Edgar Rice Burroughsin romaani, joka on ensimmäinen osa viidakkomies Tarzanista kertovassa seikkailuromaanisarjassa. Tarina julkaistiin ensimmäisen kerran amerikkalaisessa lehdessä jatkokertomuksena vuonna 1912 . Kirjan ensimmäinen suomennos oli Lauri Karilan Tarzan, apinain kuningas vuonna 1921. Seppo Ilmarin käännös ilmestyi vuonna 1964 samalla nimellä. Pekka Markkulan käännös vuodelta 1997 on nimeltään Apinoiden Tarzan.  Ensimmäinen tähän kirjaan perustuva elokuva valmistui Yhdysvalloissa vuonna 1918. Tämän Tarzan of the Apes -mykkäelokuvan ohjasi Scott Sidney. Kymmenvuotiasta Tarzania näytteli Gordon Griffith ja aikuista Elmo Lincoln. Tarzanin vanhemmat, Lordi ja Lady Greystoke, jätetään laivakapinan seurauksena Afrikan länsirannikolle. Tarzan syntyy hänen isänsä rakentamaan majaan. Kun hän on vuoden ikäinen, hänen äitinsä kuolee luonnollisista syistä, kun taas hänen isänsä kuolee ihmisapinaheimon johtajan surmaamana. Saman heimon naaras, Kala, ottaa hänet kasvatikseen
Keski-Suomen keskussairaala

Keski-Suomen keskussairaala on Keski-Suomen sairaanhoitopiiriin entinen keskussairaala Jyväskylässä. Sairaala sijaitsee noin kahden kilometrin päässä keskustasta Kukkumäessä. Sairaalan on suunnitellut arkkitehtitoimisto Cedercreutz-Railo. Rakennus valmistui vuonna 1954, jolloin siellä oli 375 potilaspaikkaa ja runsaat 3000 työntekijää. Sairaala laajennettiin ja peruskorjattiin vuosina 1982–2002. Keski-Suomen sairaanhoitopiiri käynnisti uuden sairaalan rakentamisen Keski-Suomen keskussairaalan länsipuolelle elokuussa 2016. Potilaat siirtyivät Keski-Suomen Sairaala Novaan 18.–19. tammikuuta 2021. Osa keskussairaalan rakennuksista on suojeltuja, esimerkiksi 1954 rakennettu tornitalo.  Sairaala muutettua tiloihin jää 100 0000 rakennusneliömetriä käyttämättä. Alueen kehittämiseksi on käynnistetty Kukkulan kehittämishanke
Walter J. Veith

Walter Julius Veith (s. 1949) on eteläafrikkalainen eläintieteilijä, joka tunnetaan aktiivisena kreationistina. Hän sai luonnontieteiden kandidaatin ja maisterin arvot Stellenboschin yliopistolta ja eteni filosofian tohtoriksi Kapkaupungin yliopistosta. Nykyisin hän toimii Länsi-Kapin yliopiston eläintieteen laitoksen professorina ja puheenjohtajana. Entinen ateisti Veith hyväksyi aiemmin evoluutioteorian, mutta sitten hän ilmoitti hyväksyneensä Raamatun luotettavimmaksi koskaan lukemakseen kirjaksi. Hänen siirtymisensä kreationismin kannattajaksi ei kuitenkaan ollut äkillinen tapahtuma vaan pidempi prosessi. Nykyisin hän uskoo tiedettyjen tosiasioiden tukevan ihmisen suunnitelmallista alkuperää. Veith on vihitty seitsemännen päivän adventistien pastoriksi. Hän on saanut mainetta luennoillaan ja julkaisuillaan, joiden joukossa on kirja The Genesis Conflict: Putting the Pieces Together. Hän on esittänyt myös salaliittoteorioita: hänen mukaansa esimerkiksi katoliset, muslimit ja mormonit ovat liitossa.
Venäjän–Turkin sota (1735–1739)

Toukokuu 1735 – 3. lokakuuta 1739  Ukraina, Krimin niemimaa, Moldova, Valakia, Balkan Konstantinopolin, Belgradin ja Nissan rauhat. Itävalta luovutti aiemmassa sodassa valtaamansa alueet takaisin osmaneille. Venäjä sai Azovin osmaneilta. Venäjän keisarikunta Habsburgien Itävalta Safavidien Persia Osmanien valtakunta Krimin kaanikunta Venäjän–Turkin sota 1735–1739 käytiin keisarillisen Venäjän ja Osmanien valtakunnan välillä. Venäjän syitä sotaan olivat Venäjän laajentumispyrkimys Mustallemerelle ja tilaisuuden salliessa myös pidemmälle, sekä Krimin tataarien tekemät ryöstöretket osmanien puolelta Venäjän hallitsemaan Ukrainaan. Syyt olivat toisin sanoen samat, joiden vuoksi valtakunnat olivat taistelleet toisiaan vastaan jo monta kertaa. Keisarinna Annan hallitsema Venäjä soti Puolan perimyssodassa voittoisasti ja nosti suosimansa August III:n Puolan valtaistuimelle. Sotatoimet päättyivät vuonna 1735 solmittuun välirauhaan, mutta sota nosti jännitteitä myös Istanbulissa, sillä toinen Puolan kruununtavoittelijoista oli Ranskan tukema Stanisław Leszczyński. Ranskalla puolestaan oli hyvät suhteet sulttaani Mahmud I:n hallitsemaan Osmanien valtakuntaan. Puolan perimyssodan päättymisen jälkeen Venäjä käänsi ulkopolitiikan suuntansa etelään vuonna 1735. Vuosina 1722–1723 käydyssä Venäjän–Persian sodassa Venäjä oli vallannut alueita Persialta, mutta luovutti ne nyt takaisin solmiakseen liittolaissuhteen osmaneja vastaan