nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Endurantismi

Endurantismi (engl. endurantism, three-dimensionalism) on metafyysinen teoria olioiden identiteetistä ja jatkuvuudesta. Se on eräs selitys ajan virtaamisen aiheuttamaan ongelmaan ja pyrkii selittämään olioiden ajallista luonnetta. Endurantistien mukaan materiaalisen oliot ovat jatkuvia kolmiulotteisia yksilöitä, jotka ovat olemassa kokonaisuudessaan koko olemassaolonsa ajan, ja ne ovat jokaisella ajan hetkellä sama olio. Endurantismille vastakkainen näkemys on perdurantismi, joka sopii joidenkin filosofien mielestä paremmin yhteen erityisen suhteellisuusteorian kanssa. Uusin keskustelu on kuitenkin osoittanut ongelmia kummassakin näkökannassa. Termien ”endure” ja ”perdure” käyttö tässä yhteydessä on peräisin David Kellogg Lewisiltä (On the Plurality of Worlds, 1986).
Nicolas Fatio de Duillier

Nicolas Fatio de Duillier (26. helmikuuta 1664 – 12. toukokuuta 1753) oli sveitsiläissyntyinen matemaatikko. Hän on tunnettu työstään koskien eläinratavaloa ja roolistaan Newtonin ja Leibnizin riidassa. De Duillier keksi vuonna 1704 menetelmän, jonka avulla pystyttiin poraamaan reikä rubiineihin ja safiireihin timanttiporan avulla. Tämä mahdollisti näiden jalokivien käyttämisen kellojen kivilaakereina ja tätä kautta kellojen rattaiden kitkaa saatiin pienemmäksi. Duillier syntyi vuonna 1664 Jean-Baptiste ja Cathérine Fation perheeseen seitsemäntenä lapsena. Perheeseen syntyi yhteensä 14 lasta. Perhe asui Baselissa, mutta vuonna 1672 muuttivat Sveitsin länsiosassa sijaitsevaan Duillierin kaupunkiin. Duillierin ollessa 18-vuotias hän matkusti Pariisiin, jossa hän opiskeli Pariisin observatoriossa tähtitiedettä Giovanni Domenico Cassinin opettamana. Hän oli lahjakas matemaatikko, ja hänen varhaiskypsyytensä teki vaikutuksen moneen huomattavaan filosofiin. Duillier'n tieteellinen läpimurto tapahtui vuonna 1684, kun hän selitti eläinratavalon johtuvan siitä, että hiukkaset heijastavat auringonvaloa
Oskari Orasmaa

Oskar (Oskari) Orasmaa (vuoteen 1902 Thilman, 22. tammikuuta 1870 Heinolan pitäjä – 11. kesäkuuta 1952 Tammela) oli suomalainen poliitikko, toimittaja ja raittiuspuhuja, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1907–1911 ja 1914–1918. Heinolan Myllykylässä syntyneen Oskari Orasmaan vanhemmat olivat Nynäsin kartanon torppari Kalle Aataminpoika Eskola (1827-1898) ja Maija Leena Aatamintytär (1826-1879). Kiertokoulua käynyt Orasmaa teki kotonaan maatöitä, kunnes lähti 18-vuotiaana muurariksi Helsinkiin. Vuonna 1892 hän aloitti asepalveluksensa Uudenmaan tarkk'ampujapataljoonassa. Orasmaa oli aliupseerina armeijan palveluksessa vuoteen 1901, jolloin hän sai paikan Heinolan seminaarin vahtimestarina. Orasmaan alkuperäinen kirkonkirjoihin merkitty sukunimi oli Thilman. Vuosisadan vaiheessa hän kirjoitti muun muassa Työmieheen ja Uuteen Kuvalehteen nimimerkillä ”Orasmaa”, jonka hän otti viralliseksi sukunimekseen joulukuussa 1902. Vuonna 1902 Orasmaa liittyi Heinolan työväenyhdistykseen, jonka puheenjohtajana hän toimi myöhemmin. Suurlakon aikana Orasmaa oli Heinolan suurlakkokomitean puheenjohtaja ja 1906 hän osallistui pitäjän edustajana Tampereen torpparikokoukseen. Vuosina 1903–1906 Orasmaa toimi myös Raittiuden Ystävien kiertävänä puhujana ja oli 1906-1907 Itä-Hämeen Raivaajan päätoimittaja
Perdurantismi

Perdurantismi (engl. perdurantism, four-dimensionalism) on metafyysinen teoria olioiden identiteetistä ja jatkuvuudesta. Se on eräs selitys ajan virtaamisen aiheuttamaan ongelmaan ja pyrkii selittämään olioiden ajallista luonnetta. Perdurantistien mukaan oliot ovat neliulotteisia entiteettejä, jotka koostuvat temporaalisten osien sarjoista, aivan kuten elokuva koostuu yksittäisistä kuvista. Perdurantistit jakautuvat kahteen ryhmään, ”matoteorian” (worm theory) ja ”vaiheteorian” (stage theory) eli eksdurantismin kannattajiin. Ensin mainitut katsovat, että oliot koostuvat niistä erilaisista temporaalisista osista joita niillä on, jolloin ne ovat kuin neliulotteisia 'matoja', jotka kurottautuvat aika-avaruuden läpi, ja näyttäytyvät havaitsijoille kolmiulotteisina olioina. Viimeksi mainitut katsovat, että oliot muodostuvat jokaisella ajan hetkellä erillisestä temporaalisesta osasta, joka on vain lyhytaikainen. Tällaiset osat kuitenkin liittyvät toisiin temporaalisiin osiin jollain tietyllä tavalla (Ted Sider puhuu modaalisista vastinsuhteista, Katherine Hawley puolestaan ”ei-humelaisista suhteista”), mikä mahdollistaa identiteetin säilymisen läpi ajan. Perdurantismille vastakkainen näkemys on endurantismi. Joidenkin filosofien mielestä perdurantimi sopii kuitenkin paremmin yhteen erityisen suhteellisuusteorian kanssa. Uusin keskustelu on kuitenkin osoittanut ongelmia kummassakin näkökannassa, eikä perdurantismin määritelmästä tai endurantismin ja perdurantismin rajalinjasta vallitse yksimielisyyttä. Termien ”endure” ja ”perdure” käyttö tässä yhteydessä on peräisin David Kellogg Lewisiltä (On the Plurality of Worlds, 1986)
Espanjan toinen tasavalta

Espanjan toinen tasavalta (esp. Segunda República Española) syntyi 14. huhtikuuta 1931 kaksi päivää tasavaltalaisten murskavoittoon päättyneiden paikallisvaalien jälkeen. Espanjaa vuodesta 1886 lähtien hallinnut kuningas Alfonso XIII luopui kruunustaan ja lähti maanpakoon Italiaan. Heinäkuussa 1936 toinen tasavalta ajautui sisällissotaan kenraali Francon johtamien fasistien yrittäessä sotilasvallankaappausta. Puoli miljoonaa uhria vaatinut verinen sisällissota päättyi huhtikuussa 1939 natsi-Saksan ja Italian tukemien kansallismielisten voittoon, jonka jälkeen Espanjan toinen tasavalta lakkautettiin ja maa siirtyi 36 vuoden ajaksi Francon johtamaan sotilasdiktatuuriin. Espanjan toisen tasavallan pakolaishallitus toimi Pariisissa vuoteen 1977 saakka. Toisen maailmansodan natsimiehityksen aikana hallitus oli Meksikossa. Espanjan toinen tasavalta sai alkunsa tammikuussa 1930, kun kuningas Alfonson tukema kenraali Miguel Primo de Riveran sotilasdiktatuuri syrjäytettiin. Tasavaltaa kannattaneet ryhmät konservatiiveista sosialisteihin yhdistivät voimansa, ja saman vuoden elokuussa syntyi niin sanottu San Sebastiánin sopimus. Sen tarkoituksena oli lakkauttaa monarkia ja tehdä Espanjasta tasavalta. Huhtikuun 12
Geometria (Descartes)

La Géométrie on René Descartesin vuonna 1637 julkaisema geometriaa käsittelevä teos, joka on laajennus Metodin esitys -teokseen. La Géométriessa Descartes esittelee niin sanotun karteesisen koordinaatiston, jossa on vaakasuora x-akseli ja pystysuora y-akseli. Teos oli tietynlainen läpimurto matematiikassa, sillä aiemmin oli luultu geometrian ja algebran olevan kaksi toisistaan täysin erillistä matematiikan haaraa. Teos vaikutti muun muassa Gottfried Leibnizin ja Isaac Newtonin ajatteluun.
Puertoriconamatsoni

Äärimmäisen uhanalainen  Amazona vittata(Boddaert, 1783) Puertoriconamatsoni Wikispeciesissä Puertoriconamatsoni Commonsissa Puertoriconamatsoni (Amazona vittata) on äärimmäisen uhanalainen amerikkalainen papukaija. Vuonna 2006 luonnossa laskettiin elävän 44 yksilöä. Lajia on aiemmin pyydystetty sekä ravinnoksi että lemmikkieläimiksi. Linnun pituus on noin 30 cm ja paino vajaat 300 grammaa. Sen höyhenpuku on pääosin vihreä, otsa on punainen ja silmien ympärillä valkoiset renkaat. Sukupuolet ovat samannäköisiä. Puertoriconamatsoni on kotoperäinen Puerto Ricolla. Vielä siihen aikaan kun Kolumbus saapui saarelle, laji oli yleinen, mutta sen kanta väheni rajusti metsästyksen, tuholaismyrkkyjen ja ihmisen mukanaan tuomien vieraslajien kuten rotan ja mehiläisen aiheuttaman kilpailun takia. Hurrikaani Hugo vuonna 1989 surmasi yli puolet silloisesta kannasta.
New Hampshiren yliopisto

New Hampshiren yliopisto (engl. University of New Hampshire, UNH) on julkinen tutkimusyliopisto New Hampshiren osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen pääkampus sijaitsee Durhamin kaupungissa. Yliopisto on noin 16 000 opiskelijallaan osavaltionsa suurin yliopisto. Se on perustettu vuonna 1866 nimellä New Hampshire College of Agriculture and the Mechanic Arts. Durhamin pääkampuksen lisäksi yliopistolla on college Manchesterin kaupungissa ja lakitieteellinen tiedekunta osavaltion pääkaupungissa Concordissa. UNH tarjoaa undergraduate-tason opintoja noin sadassa pääaineessa sekä master-tason opintoja liiketalouden, tekniikan, kasvatustieteen ja oikeustieteen aloilla. Lukuvuonna 2016–2017 opiskelu maksaa osavaltiossa asuvalle vajaat 18 000 dollaria ja muualta tulevalle noin 31 500 dollaria lukuvuotta kohti.
Irving Stone

Irving Stone (14. heinäkuuta 1903 – 26. elokuuta 1989) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Häntä on kutsuttu elämäkertahistorian lajityypin luojaksi, ja hänen elämäkerrallisten romaaniensa aiheina ovat muun muassa Vincent van Gogh, Michelangelo, Charles Darwin, Camille Pissarro, Sigmund Freud ja John Adams. Teokset ovat kokonaisvaltaisia ja tunnepitoisia kuvauksia päähenkilöistään ja heidän sielunmaisemastaan, ja ne perustuvat hyvin tarkkaan tutkimustyöhön. Irving Stonen oikea nimi oli Irvin Tenenbaum. Hän syntyi Kaliforniassa ja valmistui Etelä-Kalifornian yliopistosta maisteriksi vuonna 1924. Stonen esikoisteos on taidemaalari Vincent van Goghista kertova elämäkertaromaani Hän rakasti elämää (Lust for Life, 1934). Van Goghin veljelleen kirjoittamiin kirjeisiin perustuva muotokuva vie lukijan hyvin lähelle Van Goghin työskentelytapaa. Kirjasta tehtiin vuonna 1956 suosittu samanniminen elokuva. Stone kokosi lähdemateriaalina käyttämänsä kirjeet myöhemmin yhteen kirjaksi Kirjeitä veljelleni (1937). Stonen toinen suurteos, kuvanveistäjä Michelangelon elämäkerta Michelangelo (The Agony and the Ecstasy) ilmestyi vuonna 1961
István Széchenyi

István Széchenyi [ˈiʃtvaːn ˈseːtʃɛɲi] (unkariksi Széchenyi István; 21. syyskuuta 1791 Wien, Itävallan arkkiherttuakunta – 8. huhtikuuta 1860 Döbling, Itävallan keisarikunta) oli kreivi ja varakas maanomistaja, joka käynnisti 1800-luvulla Unkarissa useita kehityshankkeita. Unkarissa hänestä käytetään kunnianimeä ”Suurin unkarilainen”. Yksi tunnetuimmista Széchenyin saavutuksista on Tonavan ylittävä Széchenyin ketjusilta (Széchenyi Lánchíd), joka yhdistää Budan ja Pestin kaupungit. Széchenyi oli perustamassa Unkarin tiedeakatemiaa ja Unkarin kansallisteatteria, ja hän toimi liikenneministerinä Unkarin hallituksessa vuoden 1848 vallankumouksen jälkeen. Vallankumouksen epäonnistuttua Széchenyi sai hermoromahduksen ja vietti loppuelämänsä mielisairaalassa. Hän teki itsemurhan vuonna 1860. Széchenyi aloitti päiväkirjan kirjoittamisen 23-vuotiaana vuonna 1814 ja piti sitä koko elämänsä ajan. Tämän vuoksi hänen ajatuksensa ja tuntemuksensa ovat säilyneet jälkimaailmalle paremmin kuin kenenkään muun Unkarin historian merkkihenkilön. Széchényit olivat vanha ja vaikutusvaltainen unkarilainen aatelissuku, johon kuului paljon sotilaita ja kirkonmiehiä. Esimerkiksi György Széchényi oli Unkarin ylin arkkipiispa (primás) 1600-luvun lopulla
Paul Gillmor

Paul Eugene Gillmor (1. helmikuuta 1939 Tiffin, Ohio – 5. syyskuuta 2007 Washington DC) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Ohiosta vuodesta 1989 kuolemaansa saakka. Gillmor syntyi ja varttui Ohion osavaltiossa. Hän valmistui Old Fort High Schoolista 1957 ja hankki sen jälkeen lakimieskoulutuksen. Hän valmistui Ohio Wesleyan Universitystä ja Michiganin yliopistosta. Hän palveli ilmavoimissa nousten lopulta kapteeniksi. Hänellä oli vaimonsa Karenin kanssa viisi lasta. Gillmor istui Ohion osavaltionsenaattorina vuodesta 1967. Hän oli vuonna 1986 ehdolla kuvernööriksi. Hän oli poliittisen uransa ohessa varakas pankinomistaja
Vilho Lehokas

Wilhelm (Vilho) Bernhard Lehokas (vuoteen 1906 Löfqvist, 24. huhtikuuta 1876 Messukylä – toukokuu 1918 Viipuri) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1917–1918. Lehokas oli vanhan työväenliikkeen merkittävimpiä agitaattoreita, joka työskenteli yli kymmenen vuoden ajan kiertävänä luennoitsijana. Sisällissodan aikana hän työskenteli kansanvaltuuskunnan hallinnossa ja joutui sodan jälkeen valkoisten teloittamaksi Viipurin vankileirillä. Lehokas oli yksi viidestä sisällissodan aikana teloitetusta istuvasta sosialidemokraattien kansanedustajasta. Vilho Lehokaksen vanhemmat olivat Sahalahdelta kotoisin ollut Tampereen pellavatehtaan työmies Henrik Löfqvist (s. 1848) ja Messukylän Takahuhdissa syntynyt Finlaysonin työläinen Anna Kaisa Louttu (myöh. Lindgren, s. 1840). Hän työskenteli nuoruudessaan Tampereella muun muassa tehdastyöläisenä ja verhoilijana. Lehokas oli jo vuosisadan vaihteessa Tampereen työväenyhdistyksen jäsen. Muutettuaan Helsinkiin 1902 hän toimi muun muassa Helsingin työväenyhdistykseen varapuheenjohtajana
Korkkitammi

Elinvoimainen  Quercus suberL. Korkkitammi Wikispeciesissä Korkkitammi Commonsissa Korkkitammi (Quercus suber) on ainavihreä tammilaji, joka kasvaa luonnonvaraisena Lounais-Euroopassa ja Luoteis-Afrikassa. Korkkitammi voi kasvaa 20 metrin mittaiseksi, mutta on usein kitukasvuisempi, noin 6–15 metriä. Lehdet ovat 4–7 senttimetriä pitkät, heikosti liuskoittuneet tai karkeasti hammaslaitaiset. Terhot ovat 2–3 senttimetriä pitkiä. Korkkitammen kuoreen muodostuu paksu kerros korkkia. Korkkitammia viljellään laajalti Välimeren alueella korkkiteollisuutta varten. Tärkein tuottajamaa on Portugali. Korkkia kerätään 9–12 vuoden välein samasta puusta. Korkinkeruu ei vahingoita puuta, vaan tilalle kasvaa uusi korkkikerros. Ensimmäinen korkinkeruu suoritetaan noin 25-vuotiaille puille. Työ tehdään ilman koneita
Tyyppi ja token

Tyyppi on ontologiassa eräs olevan kategoria. Esimerkiksi ihminen on eräs olioiden tyyppi. Tyypin yksityistä esiintymää kutsutaan englanninkielisellä nimellä token. Tyypin ja tokenin ero tehdään olioiden tai ilmiöiden yleisten tyyppiesiintymien (tyyppi) ja yksityisten, konkreettisten esiintymien (token) erottamiseksi. Esimerkiksi kysyttäessä, kuinka monta eri numeroa on lukujonossa 2200999, oikeita vastauksia on kaksi. Jos lasketaan merkkitokenit (merkkien esiintymät), eri numeroita on seitsemän. Jos lasketaan merkkityypit, oikea vastaus on kolme. Tyypin ja tokenin erottelua on sovellettu useilla filosofian aloilla, muun muassa mielenfilosofiassa ja taiteenfilosofiassa. Mielenfilosofiassa erottelua on käytetty identiteettiteorian ja muiden fysikalististen tietoisuusteorioiden selventämisessä. Klassinen identiteettiteoria eli tyyppi-identiteettiteoria samastaa mielen tilojen tyypit neuraalisten tilojen tyyppeihin, eli jokainen mentaalinen ominaisuus on samalla jokin fysikaalinen ominaisuus, kun taas esiintymäidentiteettiteoria (esimerkiksi Donald Davidsonin anomaalinen monismi) katsoo, että jokainen mentaalinen ominaisuus toteutuu jossain fyysisessä oliossa. Tyyppi–token-termiparin esitteli Charles S. Peirce vuonna 1906 (Prolegomena to an Apology for Pragmaticism)
Identiteetti (filosofia)

Identiteetti tarkoittaa filosofiassa sitä, mikä tekee oliosta tai muusta entiteetistä määriteltävän ja tunnistettavan, antamalla sille joitakin ominaisuuksia tai piirteitä, jotka mahdollistavat sen erottamisen muista olioista. Identiteetti tekee asioista samoja asioita tai eri asioita. Logiikassa identiteetti määritellään yleensä kaksisuuntaisena relaationa joka pätee vain asian ja sen itsensä välillä. Identiteetti on siis kaksipaikkainen predikaatti "=", niin että kaikille x ja y "x = y" on totta jos ja vain jos x on sama kuin y. Identiteetti on transitiivinen, symmetrinen ja refleksiivinen relaatio. Useimpien normaalien modaalilogiikoiden aksiooma on, että kaikille x, jos x = x silloin välttämättä x = x. Ontologit sekä mielen- ja kielenfilosofit kysyvät sellaisia kysymyksiä kuin: Perinteinen vastaus on ollut Gottfried Leibnizin näkemyksen mukainen: Kaksi oliota ovat samat jos ja vain jos ne jakavat samat ominaisuudet; tai: Jos kahdella oliolla on samat ominaisuudet, kyseessä on sama olio (Leibnizin laki). Muodollisesti: x on sama kuin y jos ja vain jos jokainen predikaatti joka on tosi x:lle on tosi myös y:lle. Leibnizin laki on vaikuttanut matematiikan filosofiaan ja predikaattikalkyylin kehitykseen. G. W. F
Plano

Plano on kaupunki Texasin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupunki sijaitsee pääosin Collinin piirikunnassa, pieni osa sijaitsee Dentonin piirikunnassa. Plano on yksi Dallasin suurkaupungin esikaupungeista. Vuoden 2010 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 259 841 ja se oli siten Texasin yhdeksänneksi väkirikkain kaupunki. Kaupungin pinta-ala on 185,5 neliökilometriä, josta 0,2 neliökilometriä on vettä. Se perustettiin vuonna 1873.
Maurice Sendak

Maurice Sendak (10. kesäkuuta 1928 New York – 8. toukokuuta 2012 Ridgefield, Connecticut) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja kuvittaja, joka tunnettiin Suomessa ennen kaikkea kuvakirjoistaan Hassut hurjat hirviöt (Where the Wild Things Are, 1963) ja Mikko Maitomies (In the Night Kitchen, 1970). Sendakin yli kahdestakymmenestä kirjasta on suomennettu kolme. Sendak syntyi New Yorkissa. Kaksitoistavuotiaana hän päätti tulla isona satukirjojen kuvittajaksi nähtyään Walt Disneyn elokuvan Fantasia. Sendak kuvitti 1950-luvulla useita muiden kirjoittajien lastenkirjoja ennen kuin alkoi itse kirjoittaa tarinat kirjoihinsa. Sendakin kirjoista monet, kuten Mikko Maitomies, ovat herättäneet keskustelua etenkin Yhdysvalloissa, koska niissä on ollut epäsovinnaisia aiheita, kuten lapsien sieppaamista ja vanhempien katoamista, ja Mikko Maitomiehessä esiintyy alaston poika. Sendak käsittelee muissakin kirjoissaan lasten ahdistavia unia. Mikko Maitomies on ollut usein sensurointiyritysten kohteena. Sendak pitää useiden sukulaistensa menehtymistä natsi-Saksan keskitysleireillä ja tästä aiheutunutta onnetonta lapsuutta syynä kirjojensa aihevalinnoille. Sendakin viimeisessä ennen kuolemaansa kirjoittamassaan teoksessa Bumble-Ardy (2011) porsaan vanhemmat teurastetaan, jonka jälkeen hän pitää hurjat syntymäpäiväjuhlat
Mercedes-Benz SL-sarja (R230)

Mercedes-Benz R230 on Mercedes-Benz SL-sarjan viidennen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2001–2011. Se korvasi edeltäneen R129-mallin ja seuraajaksi tuli R231. Mercedes-Benz R230 esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2001. Siinä on sähköisesti avautuva ja sulkeutuva kovakatto. Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2006 esiteltiin pienen kasvojenkohotuksen kokenut malli. Suurimmat ulkonäölliset uudistukset kohdistuivat etupuskuriin. Myös takavaloihin oli tehty muutoksia. Toisen kasvojenkohotuksensa kokenut malli esiteltiin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2008. Tällöin uudistukset olivat perusteellisempia, ja auton keulailme muotoiltiin uudempia Mercedes-Benz-malleja vastaavaksi.
Treaty Oak

Treaty Oak (suom. ”Valtiosopimustammi”) on Yhdysvalloissa Texasin osavaltiossa, Austinin kaupungin Treaty Oak Park -puistossa kasvava tammi. Tammi on lajia Quercus virginiana ja sen iäksi on arvioitu yli 500 vuotta. Se on viimeinen jäljelläoleva puu Council Oaks -nimisestä tammiryhmästä. Puun nimi tulee paikallisesta legendasta, jonka mukaan Texasin tasavallan perustaja Stephen F. Austin allekirjoitti puun alla alueen alkuperäisväestön kanssa rajasopimuksen. Treaty Oak tuli maailmalla tunnetuksi vuonna 1989, kun Paul Cullen myrkytti sen rikkaruohomyrkyllä. Myrkytyksen seurausten alkaessa näkyä yhä pahemmin ihmiset huolestuivat. Kävijät toivat tammen juurelle runoja, kukkia ja jopa kanakeittoa. Japanista ja Australiasta saakka saapui puun pikaista paranemista toivottavia kortteja. Jotkut rukoilivat puun juurella sen paranemista. Toukokuussa 1990 Cullen tuomittiin yhdeksäksi vuodeksi vankeuteen ”rikoksestaan luontoa kohtaan”
Tammet

Tammet Wikispeciesissä Tammet Commonsissa Tammet (Quercus) on pyökkikasvien (Fagaceae) heimon suku. Lajeja esiintyy luonnonvaraisena pohjoisella pallonpuoliskolla ja niihin kuuluu sekä lehtensä varistavia että ainavihreitä lajeja. Lajeja tunnetaan noin 500. Niiden tärkein yhteinen tuntomerkki on tammenterho; kuppimaisessa pohjuksessa kasvava ohutkuorinen, pähkinämäinen siemen. Tammi on valittu Englannin, Liettuan, Puolan, Ranskan, Saksan, Viron, Walesin ja Yhdysvaltojen kansallispuuksi. Eurooppalaisia lajeja: Aasialaisia lajeja: Afrikkalaisia lajeja: Pohjoisamerikkalaisia lajeja:
Hilma Valjakka

Hilma Maria Valjakka (o.s. Nykänen, 29. toukokuuta 1881 Pieksämä – 14. helmikuuta 1934 Mikkeli) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1919–1930. Hilma Valjakan vanhemmat olivat kirvesmies Adam Nykänen (1829-1896) ja Amanda Kuhlman (1849-1913). Kansakoulun käytyään hän työskenteli palvelijana ja muutti vuosisadan vaihteessa Mikkeliin. Vuonna 1902 Valjakka liittyi Mikkelin työväenyhdistykseen, jonka ohella hän vaikutti muun muassa sosialidemokraattisessa naisliitossa sekä raittiusliikkeessä. Valjakka oli Kieltolakiliiton johtokunnan jäsen ja toimi myös kiertävänä raittiuspuhujana. Vuonna 1919 Valjakka valittiin kansanedustajaksi ja Mikkelin kaupunginvaltuuston jäseneksi. Hän oli myös presidentin valitsijamiehenä vuosina 1925 ja 1931. Sydänvaivoista kärsinyt Valjakka kuoli Mikkelin kunnallissairaalassa pitkäaikaisen sairauden jälkeen helmikuussa 1934
Elviira Vihersalo

Hedvig Elviira Vihersalo (o. s. Ala-Rasku, 29. tammikuuta 1871 Ilmajoki – 10. huhtikuuta 1919 Pietari) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1914−1918. Vihersalon vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Matinpoika Ala-Rasku (1845–1913) ja Liisa Tuomaantytär Latva-Kokko (1847–1900). Perheessä oli 15 lasta. Kansakoulun jälkeen Vihersalo kävi Isossakyrössä toimineen Orisbergin meijerikoulun työskennellen vuodesta 1891 lähtien meijeriapulaisena Askaisissa. Vihersalo lähti työväenliikkeen toimintaan suurlakon jälkeen ja lokakuussa 1906 hänet valittiin Työläisnaisten liiton johtavaan valiokuntaan. Vihersalo toimi muun muassa Turun läänin eteläisen vaalipiirin puhujana ja kuului sosialidemokraattiseen piiritoimikuntaan. Eduskuntaan hänet valittiin vuonna 1914. Sisällissodan aikana Vihersalo työskenteli virkailijana Suomen kansanvaltuuskunnan oikeusasiain osastolla
Subjektiivinen idealismi

Subjektiivinen idealismi tai berkeleylainen idealismi on ontologinen idealistinen teoria, jonka mukaan havaitut oliot eivät ole mitään muuta kuin aistinsisällön kokoelmia (tai kimppuja) havaitsijan mielessä. Teoria pyrkii siis selittämään inhimillisen ulkoista todellisuutta koskevan kokemuksen ja todellisuuden itsensä välistä suhdetta. Teorialla on paljon yhteistä fenomenalismin kanssa: sen mukaan fyysiset kappaleet, ominaisuudet, tapahtumat jne. voidaan palauttaa mielen olioiksi, ominaisuuksiksi, tapahtumiksi jne. Näin todellisuus muodostuu loppujen lopuksi vain mielestä ja mielessä olevista olioista, tapahtumista jne. Subjektiivinen idealismi on monistinen teoria, koska sen mukaan vain mieli on todella olemassa, eikä aineen olemassaolo itsenäisenä objektiivisena todellisuutena ole todistettavissa empiirisesti subjektiivisten havaintojen ulkopuolella. Tunnetuin subjektiivisen idealismin kannattaja oli 1700-luvun alkupuolella vaikuttanut irlantilainen filosofi George Berkeley. Berkeleyn idealismi oli vastaus John Locken empirismille, joka näyttäytyi hänelle materialismina. Berkeley katsoi, että olemassaolo oli sidottu kokemukseen, ja että oliot olivat olemassa havaittuina, mutta eivät sen ulkopuolella. Radikalisoineena aatetta kutsutaan solipsismiksi. Sen mukaan on olemassa pelkästään tiedostava minä. Berkeleyn ajattelussa Jumala varmistaa sen, että maailmassa on muutakin kuin aistija
Objektiivinen idealismi

Objektiivinen idealismi on ontologinen idealistinen käsitys, jonka mukaan todellisuuden määräävä henkinen perusaines on riippumaton yksilön tietoisuudesta. Platon voidaan nähdä ensimmäisenä objektiivisena idealistina. Objektiivinen idealismi erotetaan sekä George Berkeleyn subjektiivisesta idealismista että Immanuel Kantin transsendentaalisesta idealismista. Kantia edeltäneen uuden ajan filosofiassa Spinozaa ja Leibnizia voidaan pitää objektiivisen idealismin edustajina. Välittömästi Kantia seuranneena ajanjaksona objektiivista idealismia kehittivät erityisesti kolme Kantin seuraajaa, F. W. J. Schelling, J. G. Fichte ja G. W. F