nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
U-vene

U-vene, (saks. Unterseeboot, vedenalainen alus) eli U-Boot (kuuntele ääntämysⓘ (ohje)) on Saksan laivaston sukellusvene. Myös englanninkielinen muoto lyhenteestä, U-boat, tarkoittaa saksalaista sukellusvenettä, varsinkin ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa sekä Itävalta-Unkarin laivaston sukellusveneitä ensimmäisessä maailmansodassa. Sukellusveneiden tärkein tehtävä maailmansodissa oli taloudellinen sodankäynti: merireittien tehokas laivastosaarto estämällä huoltokuljetusten perillepääsy. Saksassa ensimmäinen sukellusvene oli keksijä ja insinööri Wilhelm Bauerin vuonna 1850 Saksan keisarikunnan laivastolle suunnittelema Brandtaucher, jonka Schweffel & Howaldt rakensi Kielin telakallaan. Vuonna 1905 Saksan keisarikunnan laivastolle rakennettiin Karp-luokan sukellusvene, joka nimettiin SM U1:ksi, jossa oli kaksinkertainen runko, Kortingin petrolimoottori ja yksi torpedoputki. Puolet suuremmassa SM U2:ssa oli kaksi torpedoputkea. Dieselmoottori otettiin 1912–1913 käyttöön vasta U19-luokassa. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa Saksalla oli palveluskäytössä tai rakenteilla 48 sukellusvenettä, jotka kuuluivat 13 eri alusluokkaan. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa Saksalla oli palveluksessa 29 sukellusvenettä. Kymmenen ensimmäisen viikon aikana ne upottivat viisi Britannian kuninkaallisen laivaston risteilijää. Sodan ensimmäisten kuukausien aikana kauppalaivaston vastaisessa sukellusvenesodassa noudatettiin vihollislaivoja ja niiden miehistöjä koskevia ”sotasaalissääntöjä”
Perunsaku

Erittäin uhanalainen  Penelope albipennisTaczanowski, 1878 Perunsaku Wikispeciesissä Perunsaku Commonsissa Perunsaku (Penelope albipennis) on erittäin uhanalainen kanalintu, jota tavataan Perun luoteisosissa Lambayequen, Cajamarcan ja Piuran alueilla. Kooltaan perunsaku on noin 85 cm pitkä. Väriltään se on musta lukuun ottamatta valkoisia siiven reunoja ja punaista kaulahelttaa. Linnun nokka on sininen. Perunsakun elinympäristöä ovat puustoiset laaksot ja niiden rinteet 300–1 300 metrin korkeudessa. Ravintonaan laji käyttää kasvien hedelmiä, kukkia, nuppuja, lehtiä ja siemeniä. Vuonna 2015 perunsakukannan kooksi arvioitiin 300 yksilöä. Kannan koko on kuitenkin vakiintunut. Suurin uhka lajille on edelleen jatkuva laajamittainen metsästys. Lisäksi metsien hakkuut maanviljelysmaaksi ja polttopuiksi lisäävät lajin uhanalaisuutta.
Bromelaiini

Bromelaiini on entsyymi, jota on ananaskasveissa, muun muassa ananaksessa. Sen tehtävä kasvissa on proteiinien hydrolysointi. Bromelaiinia alettiin käyttää ravintolisänä 1957, ja sitä on tutkittu hyvin paljon eri maissa. Sitä käytetään ehkäisemään tulehduksia ja edistämään ruoansulatusta. Bromelaiinin eristi 1891 ensimmäisenä venezuelalainen kemisti Vicente Marcano. Bromelaiini saadaan kaupalliseen tuotantoon kasvin rungosta, jolloin itse hedelmät voidaan hyödyntää muuten. Bromelaiinia tuotetaan trooppisissa maissa, kuten Taiwanissa ja Thaimaassa. Liiallisesti nautittuna bromelaiini voi aiheuttaa sivuvaikutuksia, kuten mahavaivoja, kuukautisvuodon runsastumista ja allergisia reaktioita. Bromelaiinia käytetään myös ruokataloudessa lihan pehmentämiseen papaiinin tavoin sen peptidejä hajottavan vaikutuksen vuoksi. Bromelaiinin CAS-numero on 9001-00-7.
Tehtävä: Maa

Tehtävä: Maa (Earth: Final Conflict) on kanadalainen television scifi-sarja. Sarjaa tehtiin viisi tuotantokautta vuosina 1997–2002. Se perustuu Star Trek -sarjan luojana tunnetuksi tulleen Gene Roddenberryn ideoihin ja muistiinpanoihin. Sitä tuotettiin hänen leskensä Majel Barrett-Roddenberryn alaisuudessa. 2000-luvun alkupuolelle sijoittuva tarina kertoo, kuinka vieras rotu, taelonit, saapuu maapallolle turvapaikkaa hakien. Vastineeksi taelonit tarjoavat edistynyttä teknologiaansa, jonka avulla sairaudet, sodat ja saasteet saadaan hävitettyä. Jotkut ihmiset kuitenkin vastustavat taeloneita uskoen näillä olevan hämäriä motiiveja.
Alyson Stoner

2004* Young Artist Award Alyson Rae Stoner (s. 11. elokuuta 1993 Toledo, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tanssija, laulaja ja ääninäyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Sarah Bakerina Villi tusina -elokuvista, Maxina Disney Channelin sarjassa Zackin ja Codyn viiden tähden elämää, Camille Gagena Step Up -elokuvista sekä Caitlyn Gellarina Camp Rock -elokuvista. Stoner on toiminut taustatanssijana artisteille kuten Missy Elliott, Eminem, Kumbia Kings, Outkast ja Will Smith. Stoner syntyi Toledossa LuAnne Hodgesille ja Charlie Stonerille vuonna 1993. Stoner kävi MVCDS-päiväkoulussa opiskellen samalla O'Connellin tanssistudiolla ja Margaret O’Brienin mallikoulussa. Vuonna 2000 hän voitti kansainvälisen mallitoimisto IMTA:n Best Model of the Year -palkinnon. Joulukuussa 2001 Stoner toimi Michael Alanin kanssa juontajana Disney Channelin Mike's Super Short Show -sarjassa. Stoner onnistui saamaan Sarah Bakerin roolin komediaelokuvissa Villi tusina (2003) ja Villi tusina 2 (2005). Stoner on näytellyt monissa nuorille sunnatuissa sarjoissa, kuten Zackin ja Codyn viiden tähden elämää, That’s So Raven ja Drake & Josh. Vuonna 2006 hän esitti nuorta Camillea, päänäyttelijä Tyler Gagen (Channing Tatum) pikkusiskoa elokuvassa Step Up
Vitellogeniini

Vitellogeniini (Vg) (latinasta: vitellus 'ruskuainen', generare 'synnyttää') on geeni sekä samanniminen kyseisen geenin tuottama proteiini. Proteiini luokitellaan glykolipoproteiiniksi, koska sillä on sekä sokerin, rasvan että proteiinin ominaisuuksia. Vitellogeniini on ruskuaisen esiaste naaraspuolisissa kaloissa ja naarashyönteisissä. Estrogeenihormonin kaltaiset kemikaalit (EDC-yhdisteet) saavat koiraspuoliset kalat ilmentämään Vg-geeniä. Vg-geenin ilmentymistä voidaan käyttää molekyylimarkkerina estrogeenisten EDC-yhdisteiden altistukselle. Hunajamehiläiset varastoivat vitellogeniiniä vatsan ja päänseudun rasvavarastoihin, jotka toimivat ruokavarastoina. Vitellogeniini toimii myös antioksidanttina pidentäen kuningatarmehiläisen ja ravintoa hankkivien mehiläisten ikää, sekä hormonina joka vaikuttaa ruuanhankintakäyttäytymiseen. Hunajamehiläisyhdyskunnan hyvinvointi riippuu hoivaavien työläismehiläisten vitellogeniinivarastoista – ravintoa keräävillä työläisillä on matalat vitellogeniinivarastot. Ravinnonkerääjillä on proteiinia juuri ja juuri riittävästi pystyäkseen hoitamaan meden ja siitepölyn keräyksen. Vitellogeniinillä on tärkeä rooli työläisten työnjaon määrääjänä. Työläismehiläisen vitellogeniinimäärä, joka kehittyy neljän ensimmäisen kuoriutumispäivän aikana, vaikuttaa mehiläisen ravinnonkeruun aloittamisikään ja siihen, suosiiko mehiläinen ruuankeruussa mettä vai siitepölyä. Ensimmäisinä elinpäivinään vähäisesti ruokitut työläiset alkavat kerätä ruokaa aiemmin ja suosivat mettä
Ribonukleaasi P

RNaasi P eli Ribonukleaasi P on entsyymi, joka koostuu useiden proteiinien lisäksi myös RNA-molekyylistä ja tähän perustuu myös sen kyky toimia katalyyttisesti . Sen tehtävänä on hajottaa käytettyä tai tarpeetonta RNA:ta . Bakteerien, arkkien ja aitotumaisten RNaasi P-entsyymit eroavat toisistaan jonkin verran. Sidney Altman sai Nobelin kemianpalkinnon työstään RNaasi P:n tutkimisessa. RNaasi P on kooltaan 45–580 kDa. Useat metalli-ionit toimivat entsyymin tehokkuuden lisääjinä riittävän pieninä pitoisuuksina, mutta suurissa määrissä ne ovat inhibiittoreita. Parhaiten RNaasi P toimii 25–75 °C ja pH:n ollessa 5,5–8 .
Ihmisoikeudet Kiinassa

Ihmisoikeudet Kiinassa ovat kansainvälisten sopimusten ja Kiinan kansantasavallan oman lainsäädännön määrittelemät jokaiselle ihmiskunnan jäsenelle yhtäläisesti kuuluvat vapaudet ja oikeudet, jotka pohjautuvat käsitykseen ihmisarvon yleismaailmallisesta yhtäläisyydestä ja loukkaamattomuudesta. Kiinan ihmisoikeustilannetta pidetään laajalti heikkona, ja sen on katsottu heikentyneen entisestään maan nykyisen presidentin Xi Jinpingin valtakaudella. Maassa on voimassa kuolemanrangaistus, ja ihmisoikeusjärjestöjen mukaan Kiina teloittaa eniten ihmisiä maailmassa. Sananvapautta rajoitetaan muun muassa tiukan internetsensuurin avulla. Maan hallintoa vastustavia pidätetään mielivaltaisesti ja jopa kidutetaan. Myös uskonnonvapaus toteutuu maassa rajallisesti erityisesti rekisteröimättömien uskontokuntien kohdalla. Maan etnisten vähemmistöjen sorrosta on raportoitu laajasti erityisesti Tiibetissä ja Xinjiangissa. Virallinen Kiina antaa ihmisoikeuksien käsitteelle arvostusta ja väittää ajavansa niitä. Kiina on myös pyrkinyt määrittelemään ihmisoikeudet uudelleen omista lähtökohdistaan käsin. Kiinan kansantasavalta on YK:n peruskirjan hyväksymisen myötä virallisesti hyväksynyt myös universaalit ihmisoikeudet. Kiinan kansantasavallan perustuslaki sanoo maan kunnioittavan ja suojelevan ihmisoikeuksia ja lupaa kansalaisilleen puhe-, lehdistö-, kokoontumis-, järjestäytymis-, ja mielenosoitusvapauden. Kiina on osapuolena kuudessa YK:n ihmisoikeussopimuksessa (lueteltu ratifiointijärjestyksessä): Vaikka Kiina on allekirjoittanut kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen (KP-sopimus) vuonna 1998, se ei ole vielä ratifioinut sitä
Maapallon kasvihuonetila ja jääkausitila

Maapallon kasvihuonetila ja jääkausitila ovat ilmastohistorian käsitteitä, jotka liittyvät ajatukseen ja havaintoihin, että erittäin pikällä, satojen miljoonien vuosien aikaskaalalla Maapallon ilmasto on vuorotellut kahden luonteeltaan hyvin erilaisen perustilan ja ilmastojärjestelmän välillä.. Jääkausitilassa (engl. Icehouse Earth tai icehouse climate; icehouse='jäävarasto') napa-alueilla on jäätiköitä, joiden laajuus vaihtelee kuitenkin suuresti varsinaisten jääkausien ja niiden välisten lämpimämpien interglasiaalien vuorotellessa. Kasvihuonetilassa (Greenhouse Earth tai greenhouse climate) Maa taas on pysyvästi kokonaan jäätön tai lähes jäätön ja ilmasto on kauttaaltaan lämmin tai kuuma (koko maapallon keskilämpötila yli 20 °C), ja kasvihuonekaasujen kuten hiilidioksidin pitoisuudet ovat korkeita. Perustilojen välinen rajanveto ei kuitenkaan ole jyrkkä. Maa on nykyisin jääkausitilassa, johon se siirtyi kenotsooisen maailmankauden puolivälissä noin 34 miljoonaa vuotta sitten. Etelämanner jäätyi tuolloin, ja ilmasto viileni vähitellen; pohjoisella pallonpuoliskolla varsinaisten jääkausien ja interglasiaalien vuorottelu alkoi vasta pleistoseenikaudella noin 2,5 miljoonaa vuotta sitten. Tuo lyhyempijaksoinen jääkausivuorottelu tapahtuu noin 100 000 vuoden sykleissä (joiden sisällä on vielä tiheämpää stadiaalien ja interstadiaalien vuorottelua). Nykyisen holoseeni-interglasiaalin keskilämpö on noin 15 °C, ja varsinaisten jääkausien kylmimmissä vaiheissa se on ollut 9–10 °C. Tätä edeltänyt toistaiseksi viimeinen kasvihuonetila kesti 50–70 miljoonaa vuotta, ja siihen sisältyi hirmuliskojen valtakausi liitukaudella ja sitä seurannut nisäkkäiden ajan aloittanut paleoseeni. Sitä edeltäneet edelliset jääkausitilavaiheet Maan historiassa olivat n
Kruunupuisto

Kruunupuisto eli Punkaharjun kuntoutuskeskus (entinen Takaharjun parantola, Sotilassairaala 1 ja Sotilasparantola) on Punkaharjulla sijaitseva kuntoutuskeskus ja hotelli, jonka päärakennus on kulttuurihistoriallisesti arvokas. Kuntoutuskeskus sijaitsee Punkaharjun harjualueella, varsinaisen harjun vierellä olevalla rinnakkaisella harjanteella, jota sanotaan Takaharjuksi. Kuntoutuskeskuksen ja hotellin tontti on erotettu Punkaharjun luonnonsuojelualueesta eli Kruununpuistosta. Vuonna 1903 valmistunut Takaharjun parantola oli yksi Suomen ensimmäisistä keuhkotautiparantoloista. Sen perusti Duodecim. Parantolan suunnitteli arkkitehti Onni Törnqvist. Päärakennus on T-kirjaimen muotoinen. Lounaaseen eli järvelle päin suuntautuva julkisivu on 135 metriä pitkä. Sen päissä olivat kolmikerroksiset potilassiivet ja keskellä T-kirjaimen kannan muodostava kolmikerroksinen keskusrakennus. Sitä ja potilassiipiä yhdistivät suuret kaksikerroksiset avokuistit, joilla potilaat saivat ajan tavan mukaista ulkoilmahoitoa. Rakennusajalle tyypillistä jugendia edustavat muun muassa rakennuksen sinänsä vähäiset koristeaiheet. Rakennuksen yksinkertainen ja rationaalinen arkkitehtuuri on kuitenkin ajalleen epätavallista
Näkeminen

Näkeminen on kyky tulkita ympäristöä sen heijastamasta näkyvästä valosta, jonka näköaisti välittää aivoihin. Tulkinnan seurauksena syntyy näköhavainto. Näköhavainnon syntyyn osallistuvat myös muisti ja kehon muut aistit. Näkökuva ei ole pysyvä, vaan se syntyy aivoissa aina uudelleen kun ihminen palauttaa mieleensä tapahtuneen. Aivojen näköjärjestelmä aktivoituu myös unissa. Valo saapuu silmään sarveiskalvon läpi mykiöön, jonka edessä on iirishimmennin. Mykiön takana on lasiainen, verkkokalvo ja näköhermo. Silmän pohjalla on verkkokalvo, joka sisältää näkösolut. Sen päällä on suonikalvo ja uloimpana on kovakalvo. Ihmissilmän etuosassa kovakalvo on muuttunut läpinäkyväksi sarveiskalvoksi. Suonikalvo puolestaan on muuttunut etuosassa iirishimmentimeksi, mykiöksi ja säteettäislihaksiksi. Mykiö koostuu useista solukerroksista ja pyrkii korjaamaan sarveiskalvon polttoväliä niin, että terävä kuva muodostuisi verkkokalvolle
Warwick Davis

Warwick Ashley Davis (s. 3. helmikuuta 1970 Epsom, Surrey, Englanti, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä, joka on näytellyt muun muassa Harry Potter ja Tähtien sota -elokuvissa. Hänen tunnetuimpia roolejaan ovat Professori Lipetit ja Willow Ufgood. Lyhytkasvuinen Davis on 107 senttimetriä pitkä. Davis syntyi Englannissa vakuutusmeklari-isälle ja tämän vaimolle. Hänen molemmat vanhempansa ovat normaalikasvuisia. Myöhemmin hänelle syntyi myös pikkusisko. Davis oli omien sanojensa mukaan pienestä pitäen ”reilusti kokoaan suurempi” Tähtien sota -fani. Vuonna 1981 hänen isoäitinsä sattui kuuntelemaan radiosta ohjelmaa, jossa etsittiin Jedin paluuseen ewokien rooleihin neljä jalkaa pitkiä tai lyhyempiä ihmisiä. Tuolloin 11-vuotias Davis meni koe-esiintymiseen pyrkien alun perin pieneen sivuosaan. Ensin keskeisintä ewok-hahmoa, Wicketiä, esittämään valittiin R2-D2:ta näytellyt Kenny Baker, mutta George Lucasin huomattua Davisin innostuksen Tähtien sotaa kohtaan hän sai Wicketin roolin
Tekstiilitalo

Tekstiilitalo on yksi Tampereen keskustan rakennuksista. Se on arkkitehti Jaakko Tähtisen suunnittelema ja valmistui vuonna 1958. Rakennus sijaitsee Satakunnankadun ja Aleksis Kiven kadun kulmassa. Tekstiilitalo-nimitys tulee siitä, että talon valmistuttua sen omistivat suurimmaksi osaksi sen aikaiset suuret tekstiilitehtaat Finlayson ja Tampella. Talon asunnot olivat alun perin kyseisten yhtiöiden toimihenkilöiden käytössä. Tekstiilitalon paikalla sijaitsi aiemmin niin sanottu Frestadiuksen talo, jossa oli muun muassa presidentti J. K. Paasikiven lapsuudenkoti.
Eero Rahola

Eero Rahola (vuoteen 1906 Helenius, 15. tammikuuta 1897 Mänttä – 22. toukokuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen kontra-amiraali, Suomen laivaston komentaja sotavuosina ja sen jälkeen pitkäaikainen Merenkulkuhallituksen pääjohtaja. Mänttäläisen kauppiaan poika Eero Rahola kirjoitti ylioppilaaksi Tampereelta vuonna 1915 ja opiskeli alkuun Teknillisessä korkeakoulussa, mutta vapaaehtoinen osallistuminen Suomen sisällissotaan valkoisten puolella veti hänet sotilasuralle laivastoon. Rahola osallistui lisäksi Viron vapaussotaan Pohjan Poikien rykmentin riveissä saaden urhoollisuudesta Viron vapaudenristin kunniamerkin. Hän opiskeli 1920-luvulla Italiassa Kuninkaallisessa Meriakatemiassa. Rahola nimitettiin 1936 rannikkolaivaston päälliköksi, missä tehtävässä hän palveli myös Talvisodan ajan. Vuodet 1940–1945 hän oli koko laivaston komentajana. Jatkosodankin aikana Suomen laivasto keskittyi etupäässä kauppamerenkulun turvaamiseen, eikä suuria meritaisteluita käyty. Rahola oli mukana panssarilaiva Ilmarisella, kun se upposi miinaan ajettuaan syyskuussa 1941. Suomen historian tuhoisimmassa merionnettomuudessa hukkui 271 ihmistä, mutta Rahola pelastui. Rahola jätti armeijan vuonna 1945, kun hänet nimitettiin Merenkulkuhallituksen pääjohtajaksi
Trinidadinsaku

Äärimmäisen uhanalainen  Pipile pipile(Jacquin, 1784) Trinidadinsaku Wikispeciesissä Trinidadinsaku Commonsissa Trinidadinsaku (Pipile pipile) on äärimmäisen uhanalainen Trinidadin saarella elävä kanalintu. Se kuuluu kirjosakujen sukuun hokkojen heimossa. Kooltaan trinidadinsaku on noin 70 cm ja väriltään suurimmaksi osaksi musta. Höyhenpuvussa on myös häivähdys violettia. Siivissä on valkoisia pisteitä. Trinidadinsakun nahka on silmien ympäriltä sininen ja lajilla on myös sininen kaulaheltta. Lajin nokka on sininen ja koivet punaiset. Trinidadinsakun elinympäristöä ovat sademetsien pohjakerrokset 400–900 metrin korkeudessa. Ravintonaan laji käyttää hedelmiä. Trinidadinsakukannan kooksi arvioidaan 70–200 yksilöä. Suurin uhka lajille on laiton metsästys sekä elinympäristön raivaaminen plantaasien tieltä.
Lentolaivue 32

Lentolaivue 32 oli Suomen ilmavoimien hävittäjälentolaivue, joka perustettiin nimeämällä talvisodan aikana perustettu lentolaivue 22 uudelleen 9. huhtikuuta 1940. Jatkosodan alkuvaiheessa lentorykmentti 3:een kuulunut, aluksi Fokker- ja myöhemmin Curtiss-hävittäjäkoneilla varustettu laivue osallistui Etelä- ja Kaakkois-Suomen ilmapuolustukseen sekä Karjalankannakselle hyökkäävän kenttäarmeijan suojaukseen. Hyökkäysvaiheen jälkeen laivue suoritti suojaustehtäviä muun muassa Suursaaren valtauksen yhteydessä. Keväällä 1942 laivue alistettiin lentorykmentti 1:lle ja sen toiminta-alueeksi tuli Aunuksenkannas. Laivue suoritti torjunta- ja suojauslentoja Nurmoilan lentokentältä aina kesäkuuhun 1944 saakka, jolloin venäläisten suurhyökkäys Aunuksenkannaksella alkoi. Laivue vetäytyi kenttäarmeijan mukana suorittaen eri työkentille tukeutuen rynnäköintiä, tiedustelua ja pommituskoneiden suojauslentoja. Aselevon solmimisen jälkeen laivue siirtyi Rantasalmen kautta Mikkeliin, jossa se lakkautettiin ilmavoimien rauhanajan organisaatioon siirtymisen yhteydessä 4. joulukuuta 1944. Laivue saavutti jatkosodassa 190 ⅓ ilmavoittoa ja menetti 24 konetta ja 16 ohjaajaa. Lentorykmentti 2:n alaisuuteen perustettu lentolaivue 22, komentajanaan kapteeni Erkki Heinilä, siirrettiin talvisodan jälkeen, 9. huhtikuuta 1940, lentorykmentti 3:een ja nimettiin uudelleen lentolaivue 32:ksi (LLv 32)
Christoph Meiners

Christoph Meiners (1747–1810) oli saksalainen historioitsija ja filosofi, joka toimi professorina Göttingenin yliopistossa. Meiners oli Johann Friedrich Blumenbachin ohella ensimmäisiä tiedemiehiä, joka pyrki luokittelemaan ihmislajin systemaattisiin rotukategorioihin. Meiners yhdisti 1793 ilmestyneessä teoksessaan Historische Vergleichung kulttuurien kehittyneisyyden rotutyyppeihin. Kulttuurit hän jakoi "villeihin", "barbaarisiin", "alkavasti valistuneisiin" ja "valistuneisiin". Hän myös loi ihmisten nousevan asteikon, jossa ryhmät asetettiin seuraavaan järjestykseen: ihmisapinat, "metsäneekerit", "pensashottentotit", "bushmannit", "Etelänmeren neekerit", suomalaiset, mongoliset paimentolaiskansat, Länsi-Aasian nomadit, Etelänmeren saarikansat, eteläaasialaiset, hindut, länsiaasialaiset ja eurooppalaiset. Meiners myös katsoi, ettei "alempiarvoiset" voineet vaatia samoja oikeuksia "ylempiarvoisten kanssa".
Vaivaishoitohallitus

Vaivaishoitohallitus oli jokaisessa kaupungissa ja kauppalassa toiminut köyhäinhoitolautakunta. Niitä syntyi vuoden 1865 kunnallisasetuksen säätämisen jälkeen, ja ne toimivat vuoden 1922 köyhäinhoitolain säätämiseen saakka. Sen tehtävänä oli panna toimeen kunnan päätöksiä ja valvoa vaivaishoitoasetuksen ja -ohjesäännön noudattamista. Maalaiskunnissa vaivaishoitohallituksen perustaminen oli vapaaehtoista, ja jos sitä ei perustettu, niin kunnallislautakunta hoiti sen tehtävät. Vaivaishoitohallitukseen kuului kaupungeissa ja kauppaloissa vuoden 1879 vaivaishoitoasetuksen mukaan esimies (= puheenjohtaja) ja vähintään viisi jäsentä, jotka valitsi raastuvankokous tai kaupunginvaltuusto. Maalaiskunnissa siihen kuului puheenjohtaja ja vähintään kaksi jäsentä. Kirkkoherralla tai hänen sijaisellaan oli oikeus osallistua vaivaishoitohallituksen keskusteluihin ja päätöksiin. Vaivaisapua tarvitsevan tuli itse tai asiamiehen välityksellä ilmoittaa tarpeistaan puheenjohtajalle tai jäsenelle, joka hankki tarkat tiedot tarvitsijan elinolosuhteista ja esitteli asian vaivaishoitohallitukselle. Kiireellisissä tapauksissa apua sai puheenjohtajan päätöksellä. Vaivaisapua saavalle lapselle piti elatuksen ja vakinaisen asunnon lisäksi järjestää kristillistä kasvatusta ja mahdollisuus koulunkäyntiin. Vaivaishoitohallituksen tuli myös valvoa, että myönnettyä apua käytettiin oikein. Kunnan alue jaettiin peräänkatsomusalueisiin, joihin valittiin vaivaishoitohallituksen jäsen toimimaan peräänkatsojamiehenä
Sergei Jastržembski

Sergei Vladimirovitš Jastržembski (ven. Сергей Владимирович Ястржембский, puol. Siergiej Władimirowicz Jastrzębski), s. 4. joulukuuta 1953 Moskova, on puolalaiseen perheeseen syntynyt venäläinen poliitikko ja diplomaatti. Jastržembski valmistui Neuvostoliiton ulkoministeriön johtamasta Moskovan valtiollisesta kansain­välisten suhteiden instituutista (MGIMO) vuonna 1976 ja suoritti vuonna 1979 ylemmän tutkinnon Neuvostoliiton tiedeakatemian Kansainvälisen työväenliikkeen instituutissa. Hän valmistui filosofian tohtoriksi pääaineenaan historia. Suomessa Sergei Jastržembski tuli tunnetuksi toimiessaan 1990-luvun loppupuolella Venäjän silloisen presidentin Boris Jeltsinin lehdistöattaseana. Maaliskuusta 2004 lähtien hän on toiminut Venäjän presidentin Euroopan unionin -erityislähettiläänä.
Viitatar

Viitatar eli Naistaikaviitta (ital. Paperinika) on käsikirjoittaja Guido Martinan ja piirtäjä Giorgio Cavazzanon luoma Iines Ankan alter ego. Hahmo ensiesiintyi vuonna 1973 tarinassa Pyssyllä ei rahaa saa, joka julkaistiin Aku Ankan taskukirjassa numero 56. Hanhikki Hanhi avusti Iinestä tekemällä hänelle Viitattaren puvun sekä muita välineitä, kuten pillerin, joka saa uhrin nukkumaan jopa vuorokauden. 56. Pyssyllä ei rahaa saa345. Tähtihetki385. "Täydellinen poikaystävä"448. "Supersankarit törmäyskurssilla"
John By

John By (s. todennäköisesti 7. elokuuta 1779 Lambeth, Lontoo – 1. helmikuuta 1836 Frant, East Sussex) oli englantilainen pioneeri, joka oli sotilasarvoltaan everstiluutnantti. Hän tuli tunnetuksi Rideaun kanavan suunnittelijana ja rakennustöiden johtajana sekä Ottawan kaupungin perustajana kanavan rakennustöiden aikana. By opiskeli Royal Military Academyssä. Hänet määrättiin vuonna 1799 tykistöön, mutta vielä samana vuonna pioneerijoukkoihin. Vuonna 1802 By sijoitettiin ensimmäistä kertaa Kanadaan, missä hän osallistui Québecin kaupungin linnoittamiseen ja Saint Lawrence -joen muuttamiseen purjehtemiskelpoisammaksi. Napoleonin sotien takia By palasi Eurooppaan ja palveli Arthur Wellesleyn alaisuudessa. Vuonna 1811 hänet lähetettiin Espanjaan, jossa hän osallistui Badajozin ensimmäiseen ja toiseen taisteluun. Tämän jälkeen By palasi Englantiin, missä hän otti johtoonsa Favershamin kuninkaallisen ruutitehtaan. Napoleonin hävittyä Waterloon taistelun vuonna 1815 Byn tehdas muuttui hiljalleen tarpeettomaksi ja vuonna 1821 hän jäi eläkkeelle armeijan palveluksesta
Otto Halonen

Otto Armas (Ami) Halonen (17. maaliskuuta 1899 Kuopio – 1. joulukuuta 1961) lempinimeltään Ami oli suomalainen jääkärikapteeni. Halonen oli Saksassa ensimmäisen maailmansodan aikana sotilaskoulutuksen saanut jääkäri. Hän ei ehtinyt osallistua taistelutoimiin Saksan itärintamalla, mutta Suomeen palattuaan Halonen osallistui sisällissotaan joukkueenjohtajana Valkoisen armeijan riveissä. Hän osallistui vielä sotilasuransa aikana taistelutoimiin komppanianpäällikkönä talvi- ja jatkosodan aikana. Halonen kävi kaksi luokkaa Kuopion klassillista lyseota ja suoritti yksityisesti keskikoulukurssin Terijoen yhteiskoulussa vuonna 1924. Hän suoritti Haminan taistelukoulun vuonna 1918 ja taktiikan soveltamiskurssin Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1925. Hänen vanhempansa olivat talonomistaja Aukusti Halonen ja Anna Helena Savolainen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Meeri Ikävalkon kanssa, josta hän erosi vuonna 1929 ja avioitui toisen kerran vuonna 1932 Aino Hilja Lappalaisen kanssa. Halosella oli kaksi lasta ensimmäisestä avioliitosta ja neljä jälkimmäisestä. Hänen kaikki kolme poikaansa seurasivat hänen esimerkkiään ja olivat sotilasuralla