nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Bulgarian vaakuna

Bulgarian vaakuna on Bulgarian kansallistunnus lipun, moton (Liitosta voimaa) ja kansallislaulun ohella. Nykyinen vaakuna määriteltiin Bulgarian perustuslaissa vuonna 1991, mutta hyväksyttiin vasta 31. heinäkuuta 1997. Se oli ensimmäinen Bulgarian vaakuna sitten kommunismin syrjäytymisen Bulgariasta 1990. Siinä on punaisella pohjalla kultainen leijona, jolla on kultainen kruunu ja kieli. Kilvenkannattajina on kaksi tammenoksilla seisovaa kultaista leijonaa, joilla on kultaiset kruunut. Tammenoksien kolme terhoa symboloivat Bulgarian kolmea historiallista osaa: Moesiaa, Traakiaa ja Makedoniaa. Vaakunan yllä on kuninkaallinen kruunu, vaikka Bulgaria onkin tasavalta ja vaakunan alla on Bulgarian motto Съединението прави силата eli Yhtenäisyydessä on voimaa. ¹ Myös Aasiaan kuuluvaksi tulkittava valtio
Orangen roomalainen teatteri

Orangen roomalainen teatteri (ransk. Théâtre antique d'Orange) on eteläisen Ranskan Orangessa sijaitseva, ensimmäisen vuosisadan alussa rakennettu antiikkinen teatteri. Se kuuluu nykyään Orangen kunnalle, ja siellä järjestetään kesäisin oopperafestivaalit, Chorégies d'Orange. Orangen teatteri on yksi parhaiten säilyneitä roomalaisia teattereita. Teatteri oli merkittävässä asemassa antiikin Arausion väestön elämässä. Koko päivän kestäneissä esityksissä nähtiin mimiikkaa, pantomiimeja, runonlausuntaa ja "attelanaa", joka muistutti commedia dell’artea. Viihde-esitykset olivat kaikille avoimia ja maksuttomia. Kristinuskon vakiinnutettua asemansa Rooman valtionuskontona teatteri suljettiin virallisella ediktillä vuonna 391, koska kirkko piti teatteria pakanallisena taiteenlajina. Tämän jälkeen rakennus hylättiin täysin. Keskiajalla raunioita käytettiin puolustuskasarmina. Uskonsotien aikana 1500-luvulla teatterirakennus toimi kaupunkilaisten turvapaikkana. Teatteri alkoi hitaasti saada mennyttä loistoaan takaisin 1800-luvulla Prosper Mériméen ansiosta
VeePee Lehto

Veli-Pekka Juhani "VeePee" Lehto  (s. 7. toukokuuta 1948 Turku) on suomalainen iskelmälaulaja, sanoittaja ja säveltäjä. Lehdolta on ilmestynyt kaikkiaan yhdeksän sooloalbumia . Lisäksi Lehto on tehnyt paljon sanoituksia myös muiden artistien esitettäväksi. Lehdon Euroviisuihin sanoittamat kappaleet kuten Vicky Rostin esittämä "Sata salamaa" ja Sonja Lummeen "Eläköön elämä" ovat olleet kärkijoukossa useaan otteeseen valittaessa Suomen kaikkien aikojen parasta Euroviisukappaletta. Turkulainen Lehto on sanoittanut myös valtaosan Matin ja Tepon kappaleista. Hänen Matille ja Tepolle tekemiä sanoituksiaan ovat mm. "Et voi tulla rajan taa", "Näitä polkuja tallaan", "Mä joka päivä töitä teen", "Missä sitä ollaan oltu", "Kaiken takana on nainen", "Minä rakastan sua", "Näin se kesäloma toimii", "Pöytä täyteen ja "Pohjan poika". Lehto on tehnyt paljon työtä Turun murteen hyväksi ja kääntänyt Turun murteelle mm. Aku Ankan murrealbumin "Kui, sanos Aku" (julkaistu 1999) . Lehdolle myönnettiin valtion taiteilijaeläke 2013
Sydämen kuiskaus

Sydämen kuiskaus (jap. 耳をすませば, Mimi o Sumaseba) on Studio Ghiblin vuonna 1995 tuottama romanttinen anime-elokuva, joka perustuu Aoi Hiiragin luomaan mangaan. Elokuvan ohjasi Yoshifumi Kondō (1950–1998). Japaninkielinen nimi Mimi o Sumaseba tarkoittaa suomeksi käännettynä 'jos kuuntelet tarkasti'. Elokuvan Suomen-ensi-ilta oli 27. maaliskuuta 2009. Elokuvan tunnussävelmä on John Denverin kappaleen ”Take Me Home, Country Roads” japaninkielinen versio. On vuoden 1994 kesä. Tokion Tama New Townin lähiössä asuva yläasteikäinen tyttö Shizuku Tsukishima (Yōko Honna) selailee kirjastosta lainaamiensa kirjojen välissä olevia lainauskortteja ja huomaa, että jokaisen hänen lainaamansa kirjan on lukenut aiemmin joku ”Seiji Amasawa”-niminen poika. Seuraavana päivänä koulussa Shizuku näyttää ystävälleen Yūkolle (Maiko Kayama) eräästä laulusta tekemänsä vedoksenselvennä, jota hän on työstänyt koulun päätösjuhlia varten. Kotimatkalla Shizuku huomaa, että hän on vahingossa jättänyt kirjansa kouluun. Hän ryntää takaisin ja löytää erään samanikäisen pojan (Issei Takahashi) lukemasta hänen kirjaansa
Ilpo Saastamoinen

Ilpo Erkki Aslak (Ilja) Saastamoinen (s. 22. heinäkuuta 1942 Pielavesi) on suomalainen säveltäjä, kitaristi, kapellimestari ja basisti. Hän on soittanut kitaraa muun muassa Soulset- ja Karelia-yhtyeessä sekä tehnyt yhteistyötä muun muassa Nils-Aslak Valkeapään ja Jaakko Gauriloffin kanssa. Hän toimi Kajaanin Big Bandin kapellimestarina 1974–1980, ja Piirpauke-yhtyeessä hän soitti bassoa vuosina 1980–1983. Saastamoinen on säveltänyt oopperatrilogian Velho (kantaesitettiin 1993), Riekko (1996) ja Käärme (1999). Trilogiasta on tehty kaksois-CD Velhon aika – The Best of Velho Trilogy. Saastamoinen on myös johtanut Pohjantahti-etnomusiikkiyhtyettä. Saastamoiselle myönnettiin Kritiikin Kannukset vuonna 1973. Seuraavana vuonna hän julkaisi Kitarakirjan, joka sai valtion tiedonjulkistamispalkinnon. Kansanmusiikin ja -tanssin edistämiskeskus nimitti Folklandia-risteilyllä 2009 Saastamoisen Vuoden Wäinöksi. Koulutukseltaan Saastamoinen on filosofian lisensiaatti (musiikkitieteellinen lisensiaatintyö vuonna 1998 saamelaismusiikista)
Uraanirikaste

Uraanirikaste (myös keltakakku tai urania, engl. yellowcake) on suurimmaksi osaksi triuraanioktaoksidia U3O8, joka erotellaan uraanimalmista jauhamalla ja kemiallisella käsittelyllä. Uraani liuotetaan sivukivestä erilleen yleensä hapon avulla ja tämän jälkeen rikastetaan kemiallisesti erilaisten liuottimien avulla. Lopuksi uraani saostetaan ja jäljelle jää keltakakku, joka nimensä mukaisesti on perinteisesti keltaista tai nykyään vihertävää tai harmaata uraanioksidijauhetta. Mahdollinen keltainen väri aiheutuu ammoniumdiuranaatista ((NH4)2U2O7) ja natriumdiuranaatista (Na2U2O7). Uraanirikastetta käytetään uraanin väkevöintiin tarvittavan uraaniheksafluoridin (UF6) tuotannon raaka-aineena. Uraanirikasteesta voidaan tuottaa suoraan polttoainetta luonnonuraanilla toimiville reaktorityypeille. Eniten uraanirikasteessa on triuraanioktaoksidia U3O8, mutta myös muita uraanin oksideja.
Bostoninterrieri

Bostoninterrieri (engl. Boston Terrier) on Yhdysvalloista kotoisin oleva pienikokoinen koirarotu. Se kuuluu FCI:n ryhmään nro 9 eli seura- ja kääpiökoiraryhmään. Se on ollut Massachusettsin virallinen osavaltiokoira vuodesta 1979 lähtien. Suomessa rodun suosio on kasvussa: vuonna 2015 rekisteröitiin 265 pentua, kun 10 vuotta aiemmin rekisteröintejä oli 73. Bostoninterrieri on tiivisrakenteinen, sopusuhtainen, lyhytkalloinen, -karvainen ja -häntäinen koira. Bostoninterrierin häntä on luonnostaan töpö tai puuttuu kokonaan. Rodun korvat saatetaan typistää kotimaassa Yhdysvalloissa, mutta Suomessa typistäminen on kiellettyä. Pyöreähköt ja hieman ulkonevat silmät sijaitsevat kaukana toisistaan. Ilme osoittaa rotumääritelmän mukaan älykkyyttä ja ystävällisyyttä. Väriltään bostoninterrieri on juovikas, musta tai "seal" (musta, joka vivahtaa punaruskeaan kirkkaassa valossa). Kaikissa värityksissä edellytetään valkoisia merkkejä kuonon ympärillä, läsimerkkinä silmien välissä ja rinnassa
Nicanor Duarte Frutos

Óscar Nicanor Duarte Frutos (s. 11. lokakuuta 1956) oli Paraguayn presidentti vuosina 2003–2008. Coronel Oviedossa syntynyt Duarte kasvoi Alfredo Stroessnerin diktatuurin aikana ja liittyi jo 14-vuotiaana vuonna 1971 vanhempiensa vaikutuksesta Colorado-puolueeseen, joka oli ainoa sallittu puolue vuoteen 1963. Duarte on väitellyt oikeustieteen tohtoriksi 1989. Hän opiskeli Universidad Nacional de Asunciónissa ja Universidad Católica de Asunciónissa. Hän on työskennellyt toimittajana Última Horassa 1981–1991 ja opettanut sosiologiaa ja etiikkaa Universidad Nacional de Asunciónissa. Hän oli opetusministerinä Juan Carlos Wasmosyn (1993–1998) ja Luis Ángel González Macchin (1999–2003) hallituksissa. Helmikuussa 1997 hän erosi hallituksesta erimielisyyksien vuoksi ja liittyi Movimiento de Reconciliación Coloradaan. Tammikuussa 2001 Duarte oli ANR-PC:n ehdokkaana puheenjohtajaksi vuosiksi 2001–2004. Vaaleissa 27. huhtikuuta 2003 hän sai 37,1 % äänistä ja valittiin kaudelle 2003–2008 yhdentenätoista perättäisenä ANR-PC:n presidenttinä
Yhdistynyt kansallinen tasavaltalaispuolue

Yhdistynyt kansallinen tasavaltalaispuolue (esp. Asociación Nacional Republicana, Partido Colorado) (ANR-PC) on vuonna 1887 perustettu konservatiivipuolue, joka hallitsi Paraguayta yhtämittaisesti tammikuuhun 1947 saakka ja oli vuosina 1947–1962 ainut sallittu. Colorado-puolue oli myös Alfredo Stroessnerin vuosien 1954–1989 diktatuurin toinen tukipilari, toisen ollessa asevoimat. Puolueen perusti 11. syyskuuta 1887 kenraali Bernardino Caballero nimellä Partido Nacional Republicano. Puolueen yhtämittaisen valtakauden keskeytti presidentti Higinio Morínigon maastapako sisällissodan vuoksi. 27. huhtikuuta 2003 vaaleissa Colorado-puolue sai 35,3 % äänistä ja 37 paikkaa 80 paikkaiseen parlamenttiin ja 16 senaatin 45 paikasta. Sen ehdokas Nicanor Duarte Frutos voitti presidentinvaalit ja valittiin maan presidentiksi. Vuoden 2008 vaaleissa presidentiksi valittiin ensimmäistä kertaa 61 vuoteen muuta puoluetta kuin Coloradoa edustanut ehdokas, kun Fernando Lugo voitti. Vuonna 2013 Colorado-puolueen Horacio Cartes valittiin presidentiksi. Myös maan nykyinen presidentti vuodesta 2018, Mario Abdo Benítez, edustaa Colorado-puoluetta
Bordeaux’ndoggi

Bordeaux’ndoggi (ransk. dogue de Bordeaux) on Ranskasta kotoisin oleva arvostettu vahti- ja seurakoira. Rodulla on pitkä historia. Aikoinaan se oli taistelukoirarotu, josta sittemmin kehittyi vahtikoira. Sitä on käytetty myös karhunmetsästyksessä. Nykyään koiraa käytetään pääasiassa seurakoirana. Vuonna 2018 se oli Ranskassa 5. suosituin paikallinen rotu - listauksessa se on 6. suosituin, mutta tämä johtuu ainoastaan siitä, että virallinen listaus laskee myös madagaskarilaisen coton de tuléarin ranskalaiseksi roduksi. Keski-Euroopan ulkopuolella se on kuitenkin melko harvinainen. Bordeaux’ndoggi on hyvin voimakasrakenteinen, tasapainoinen, melko matalaraajainen ja lihaksikas koira. Pää on hyvin suuri verrattuna muuhun ruumiiseen
Oulun Tarmo

Voimistelu- ja urheiluseura Oulun Tarmo ry on vuonna 1907 perustettu oululainen urheilun yleisseura, jonka lajeina ovat nyrkkeily, suunnistus, pyöräily, pikaluistelu, rullaluistelu, tanssi, naisvoimistelu, jalkapallo, futsal ja koripallo. Naisten harrastekoripallo on viimeisin lisäys Tarmon lajivalikoimaan. Sosiaalidemokraattisen Nuorisoliiton urheiluseuran perustamiskokous pidettiin 19. elokuuta 1907 Oulussa Heinätorin koululla. Jatkokokous päätti ottaa nimen Sosiaalidemokraattisen Nuorisoliiton Woimistelu- ja Urheiluseura Tarmo. Seuran toiminnan keskipisteeksi muodostui vuonna 1914 seuralle Välivainiolta ostettu myöhemmin Tarmolaksi kutsuttu toimitila. Työväen Urheiluliitto (TUL) perustettiin 26. tammikuuta 1919 Helsingissä. Puheenjohtaja Erkki Suonperä edusti kokouksessa Tarmon lisäksi Koskelankylän Rientoa, VPK:n Sauvaa, Raahen Ponnistusta ja Kemin Intoa. Yhteiskunnallisesti uhkaavat kommunistiset järjestöt päätettiin lopettaa Suomessa, joten Tarmokin lopetettiin 13. lokakuuta 1931. Kommunistilakien tuomioiden pelossa kymmenkunta seura-aktiivia loikkasi tällöin Neuvostoliittoon, enemmistö kohtalokkain seurauksin
Quayn veljekset

Stephen ja Timothy Quay ovat yhdysvaltalaisia nukkeanimaation tekijöitä. He syntyivät identtisinä kaksosina Philadelphiassa vuonna 1947. 1960-luvun lopulla he muuttivat Britanniaan opiskelemaan Royal College of Artiin. He jäivät työskentelemään Eurooppaan. Heidän tunnetuin työnsä on Street of Crocodiles (1986]), joka on unenomainen sovitus Bruno Schulzin Krokotiilikuja-nimisestä tarinasta.
Simo Knuuttila

Simo Jussi Iisakki Knuuttila (8. toukokuuta 1946 Peräseinäjoki – 17. kesäkuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen teologi ja uskonnonfilosofi. Hän toimi Suomen Akatemian akatemiaprofessorina (1994–2009) ja teologisen etiikan ynnä uskonnonfilosofian professorina Helsingin yliopiston systemaattisen teologian laitoksessa (1981–2014). Knuuttilan keskeisiä artikkeleita on koottu teokseen Järjen ja tunteen kerrostumat (1998). Knuuttila oli Jaakko Hintikan oppilas. Hän väitteli teologian tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1976 artikkeliväitöskirjalla Time and Possibility in Scholasticism. Hän toimi Suomen Akatemian tutkimusassistenttina vuosina 1976–1978, nuorempana tutkijana vuosina 1978–1980, käytännöllisen filosofian määräaikaisena professorina vuonna 1981. Hän kuului kansainvälisen keskiajan filosofian tutkimuksen seuran (Société Internationale pour l’Étude de la Philosophie Médiévale) hallitukseen vuodesta 1987 ja oli myös Institut International de Philosophien sekä New Synthese Historical Library -sarjan toimituskunnan jäsen. Hän toimi Suomalaisen Tiedeakatemian esimiehenä vuosina 2004–2006. Knuuttila toimi kahden Suomen Akatemian monitieteellisen tutkimuksen huippuyksikön, Mielen historian tutkimusyksikön (2002–2007) sekä Filosofisen psykologian, moraalin ja politiikan tutkimuksen huippuyksikön (2008–2013), johtajana. Simo Knuuttilan ensimmäinen puoliso vv
Hassan II

Hassan II (9. heinäkuuta 1929 – 23. heinäkuuta 1999) (arab. الحسن الثاني‎, Al-Ḥasan ath-Thānī) oli Marokon kuningas vuosina 1961–1999. Hänen isänsä oli Muhammad V, Marokon sulttaani ja myöhemmin kuningas. Hassan syntyi ja kävi koulunsa Rabatissa. Hän opiskeli myöhemmin lakia Bordeaux'n yliopistossa. Hassan oli maanpaossa Korsikalla, jonne ranskalaiset viranomaiset ajoivat hänen isänsä Muhammad V:n vuonna 1953. Korsikalta he muuttivat Madagaskarille tammikuussa vuonna 1954. Muhammad V palasi Marokkoon vuonna 1955. Hassan neuvotteli helmikuussa vuonna 1956 Marokon itsenäisyydestä. Hänet nimitettiin Marokon armeijan komentajaksi
Rimonabantti

EU ? markkinoilta poistettu Rimonabantti (rimonabant, SR141716, Acomplia) on ensimmäinen selektiivinen CB1-kannabinoidireseptorin salpaaja eli antagonisti, joka vähentää endokannabinoidijärjestelmän säätelemää ruokahalua ja kiihdyttää elimistön rasva- ja sokeriaineenvaihduntaa. Lääkkeen on myös todettu auttaneen koehenkilöitä tupakoinnin lopettamisessa. Lääkkeen kehitti ranskalainen Sanofi-Aventis -lääkeyritys, euroopan komissio hyväksyi 21. kesäkuuta 2006 rimonabantin myynnin silloisessa 25-jäsenisessä euroopan unionissa ja sitä oli Suomessa saatavissa reseptilääkkeenä kauppanimellä Acomplia. Lääke vedettiin Suomen markkinoilta pois lokakuussa 2008. Ilmoitettuina perusteina olivat masentuneisuus, ahdistuneisuus, aggressiokohtaukset ja lisääntynyt itsemurhariski. Rimonabantti on tarkoitettu ylipainoisille ja lihaville, joiden painoindeksi (BMI) on yli 27 kg/m2 ja joilla on vähintään yksi sydän- ja verisuonitautien riskitekijä sekä niille, joiden painoindeksi on vähintään 30 kg/m2.
V. Arti

V. Arti eli K. V. Valve (oik. Kaarlo Väinö Valve, vuoteen 1888 Tiitinen ja sen jälkeen vuoteen 1919 Vesala (Wesala), 4. syyskuuta 1885 Multia, Suomi – 10. joulukuuta 1963 Espoo, Suomi) oli suomalainen musiikin sanoittaja, säveltäjä, kirjailija, lehtimies, kääntäjä ja keksijä. Valveen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Kaarlo Vesala (Wesala, alkujaan Tiitinen) ja tämän nuorena kuollut ensimmäinen puoliso, talollisen tytär ja kiertokoulunopettaja Karoliina Eriik[k]a, (omaa sukua Jussila). Valve pääsi ylioppilaaksi Porin lyseosta vuonna 1905 ja opiskeli tutkintoa suorittamatta Helsingissä ja Pietarissa. Valve toimi lehtimiehenä muun muassa Sävelettären toimitussihteerinä (1906–1908), kirjoitti runoanalyysin oppaita ja useita romaaneja — muun muassa varhaista tieteiskirjallisuutta (Mereen pudonnut tähti ja Kuunfilmaaja ja muita kertomuksia). Valve suomensi esimerkiksi Aristofaneen, François Rabelaisin, Ovidiuksen, Johann Wolfgang von Goethen ja Guy de Maupassantin teoksia. Musiikin alalla Valve käänsi oopperoita, yksinlauluja, runoja, novelleja, romaaneja ja yhden nykyisen virsikirjan virren, "Tyydy, sielu, Herran tahtohon" (nimellä Väinö Vesala)
Tykkivene Matti Kurki

alun perin 2 × 45 mm tykit ja kaksoistorpedoheitin Suomessa2 × 102 mm Canet Tykkivene Matti Kurki oli Suomen merivoimien tykkivene. Se oli rakennettu 1892 Saksassa (nyk. Puolassa) Elbingissä Schichaun telakalla nimellä Vojevoda (suom. Käskynhaltija). Alun perin Vojevoda ja sen sisaralus Posadnik (suom. Ruhtinas) olivat osittain sotalaivoja ja osittain huvipursia, koska ne rakennettiin Montenegron ruhtinaan Nikola I Petrović-Njegošin tilauksesta hänen huvipurtensa saattajiksi. Sisustus oli hieno, muun muassa salongit tilattiin Pariisista. Alkuperäisestä käyttötarkoituksesta johtuen alukset olivat korkeita ja kapeita, mikä teki niistä erittäin kiikkeriä ja siis merikelpoisuudeltaan hyvin huonoja. Alusten valmistuessa ruhtinas Nikola oli konkurssin partaalla eikä pystynyt maksamaan tilaustaan, jolloin hänen sukulaisensa Venäjän keisari Aleksanteri III suostui lunastamaan alukset. Hän osti ne ja teki niistä oman huvipurtensa saattajia. Alukset kelpasivat vartiotehtäviin suojaisissa satamissa ja tyynillä merimatkoilla. Posadnik lähetettiin Kaukoitään Venäjän–Japanin sodassa, mutta laivaston purjehtiessa myrskyssä Itämerellä purjehdusominaisuuksiltaan heikot alukset lähetettiin takaisin satamaan, joten alus vältti uppoamisen Tsushiman meritaistelussa
Tryo

Tryo on nimestään huolimatta viisihenkinen ranskalainen yhtye. He soittavat akustista reggaemusiikkia ranskaksi ja ovat saavuttaneet suuren suosion mm. Ranskassa. Heidän lyriikkansa pyörivät ajankohtaisten ongelmien ja haasteiden ympärillä, jotka on verhottu huumorin eri sävyihin. Jäseniä ovat Guizmo, Christophe Mali, Manu Eveno, Daniel "Danielito" Bravo ja Bibou. Heitä on verrattu mm. Georges Brassens -nimiseen ranskalaiseen laulajaan.
Yllytysoikeudenkäynnit

Yllytysoikeudenkäynnit tarkoittavat Suomessa vuosina 1969–1970 käytyjä oikeudenkäyntejä, joissa oli syytettynä lukuisia siviilipalveluksesta evättyjä asevelvollisia palveluksesta kieltäytymään yllyttäneitä. Yllytysoikeudenkäynnit käynnistyivät Erik Schülleria vastaan nostetusta oikeudenkäynnistä yllytysrikoksesta. Schüllerin tukijat julkaisivat yllytyskirjelmänä, joka keräsi yli tuhat allekirjoitusta, minkä seurauksena myös lukuisia allekirjoittajia vastaan nostettiin oikeudenkäynti. Oikeudenkäynneissä langetettiin useita vankeus- ja sakkorangaistuksia, mutta suurin osa tuomioista kumottiin ylemmissä oikeusasteissa lainmuutoksen myötä ja loput syytetyistä armahdettiin. Yllytysoikeudenkäyntejä on pidetty Suomen 1960-luvun radikalismin huipentumana ja symbolina. Tunnettuja yllytysoikeudenkäynneissä syytettyjä olivat muun muassa poliitikot Jörn Donner, Arvo Hautala, Tellervo M. Koivisto, Paavo Lipponen, Terho Pursiainen, Kaisa Raatikainen, Arvo Salo, Ulf Sundqvist, Ilkka Taipale ja Erkki Tuomioja; tutkijat Pekka Tarkka ja Kaarlo Tuori; kirjailijat Daniel Katz, Markku Lahtela, Pekka Lounela, Marja-Leena Mikkola, Eila Pennanen, Aku-Kimmo Ripatti, Hannu Salama ja Elvi Sinervo; näyttelijät ja ohjaajat Kalle Holmberg, Kaisa Korhonen, Pekka Laiho, Vesa-Matti Loiri, Eero Melasniemi ja Elina Salo, toimittajat Johan von Bonsdorff, Päivi Istala, Johannes Pakaslahti, Jertta Roos, Hannu Taanila ja Juha Virkkunen sekä muusikot Kaj Chydenius, Henrik Otto Donner ja M. A. Numminen. Syytettyjen oikeusavustajiin kuuluivat muun muassa Tarja Halonen, Kullervo Kemppinen, Matti Louekoski ja Matti Wuori. Yllytysoikeudenkäyntien taustalla oli 1960-luvulla radikaalien opiskelijoiden piirissä kehittynyt rauhanliike, jota edusti etenkin vuonna 1963 perustettu Sadankomitea. Sadankomiteassa ryhdyttiin kannattamaan aiemman uskonnollisiin ja eettisiin arvoihin perustuvan aseistakieltäytymisen sijasta järkiperäistä aseistakieltäytymistä eli tarkoituksenmukaisuuspasifismia, jossa kieltäytyminen nähtiin yhtenä välineenä pyrkimyksessä sotien lakkauttamiseen
Rektio

Rektio (lat. rēctiō ’ohjaus’) on lauseopillinen ilmiö, jossa pääsana vaatii täydennyksensä tiettyyn sijamuotoon. Esimerkiksi tykätä-verbin täydennyksen pitää olla elatiivissa: tykkään koulusta (muut sijamuodot, kuten *tykkään koululta tai *tykkään kouluun, eivät ole mahdollisia). Ohjaavana pääsanana voi verbin sijasta olla myös adpositio (esim. lähellä koulua tai koulun lähellä) tai joissain tapauksissa substantiivi (esim. näkökulma kouluun), adjektiivi (esim. koulun näköinen) tai adverbi (esim. sidoksissa kouluun). Rektion asettamat vaatimukset ovat usein sanakohtaisia ja mielivaltaisia. Ne ovat historiallisen kehityksen tulosta, joka ei ole pääteltävissä ilmauksen merkityksestä käsin. Tämän vuoksi vieraita kieliä opiskeltaessa rektio usein vaatii runsasta ulkoa opettelua. Kun täydennyksen muoto ohjautuu pääsanan rektion mukaan, sillä ei tarvitse olla yhteyttä sijamuodon tyypilliseen merkitykseen (esimerkiksi lauseessa tykkään koulusta elatiivimuoto ei ilmaise samanlaista ulos tai pois suuntautuvaa liikettä kuin lauseessa tulen koulusta)
Pseudoskeptismi

Pseudoskeptismi on nimitys asenteelle, joka on vain näennäisesti skeptistä. Filosofian professori Frederick L. Will käytti ensimmäisen kerran termiä pseudoskeptismi vuonna 1942. Termin teki tunnetuksi Itä-Michiganin yliopiston sosiologian professori, entinen skeptikko Marcello Truzzi vuonna 1987 vastatessaan skeptikkoryhmille, jotka kutsuivat näennäistieteeksi aloja, joita Truzzi mieluummin nimitti esitieteeksi. Truzzi kirjoitti vuonna 1987: »Koska skeptismi oikeastaan viittaa epäilyyn ennemmin kuin kieltämiseen – epäuskoon ennemmin kuin uskoon –, ovat kriitikot, jotka kernaammin ottavat kielteisen kuin epäileväisen kannan ja silti nimittävät itseään skeptikoiksi, oikeastaan pseudoskeptikoita.» Truzzi on määritellyt muun muassa seuraavat pseudoskeptisyyden tunnusmerkit: Jotkut määrittelevät pseudoskeptismin läheiseksi käsitteeksi denialismille. Siinä tieteellisesti vakuuttavasti perusteltua käsitystä vastaan hyökätään näennäisen skeptisillä mutta puolueellisesti vain oman näkökulman tueksi valikoiduilla argumenteilla, jotka ovat usein heikkotasoisia. Esimerkkejä tällaiseksi pseudoskeptismiksi väitetystä ovat muun muassa:
Iran Air

Iran Air (pers. ‏ایران ایر‎) (IATA: IR, ICAO: IRA, kutsukoodi: IRANAIR) on Iranin kansallinen lentoyhtiö, joka on perustettu 24. helmikuuta 1962. Iran Airilla on 60 kohdetta ja ne sijaitsevat Euroopassa ja Aasiassa. Pääkonttori on Teheranissa. Konekalusto on varsin iäkästä (keski-iältään yli 22 vuotta). Tämä johtuu Iranin kauppasaarrosta, jonka vuoksi maalla oli vaikeuksia hankkia kalustoa lännestä. Yhtiö aikoi hankkia Tupolev Tu-204 -koneita, mutta kauppasaarron loputtua tammikuussa 2016 lentoyhtiö perui tilaukset ja tilasi suuren määrän uusia koneita Airbusilta ja ATR:ltä. Poliitikko ja liikemies Reza Afshar perusti toukokuussa 1944 Iranian Airwaysin yhteistyössä Gholam Hossein Ebtehajin kanssa. Afshar omisti tällöin matkatoimisto Iran Tourin ja Mehrabadin lentokentän. Hetken ajan päästä hän hankki Iranian Airwaysin täysin omaan omistukseensa. Iranian Airways lensi ensimmäisen lentonsa toisen maailmansodan jälkeen 1945 Teheranista Mašhadiin
Boeing 747-400

Boeing 747-400 on Boeing 747 -koneen toiseksi uusin ja suosituin versio. Sen suunnittelu alkoi vuonna 1985 ja ensilento lennettiin vuonna 1988. Liikennöinti alkoi vuonna 1989. 747-400 on ulkoa katsottuna samannäköinen kuin 747-300, mutta siinä on monia uudistuksia, muun muassa moderni kahden ohjaajan ohjaamo, monitoiminäytöt (lasiohjaamo), uudet moottorit, wingletit (taivutetut siipien kärjet), jotka ovat 1,6 metriä korkeat, uusi matkustamo, suurempi kantavuus ja pidempi toimintamatka sekä lisäpolttoainesäiliöt korkeusperäsimessä. Koneeseen on olemassa kolme moottorivaihtoehtoa: Pratt and Whitney PW4000, General Electric CF6-80 tai Rolls-Royce RB211-524G/H. 2000-luvulla koneesta kehitettiin edelleen pidennetty, uusilla moottoreilla varustettu mallisto, nimeltään 747-8. Koneen ensilento tapahtui 29.4.1988 ja käyttöönotto 9.2.1989 Northwest Airlinesilla. Koneeseen mahtuu matkustajia enimmillään kahdessa luokassa noin 560 ja, sen toimintamatka on 13 570 km