nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Helsingin keskusta

Helsingin keskusta tai Helsingin ydinkeskusta (ruots: Helsingfors centrum/innerstad) on Helsingin kantakaupungin osa, joka sijaitsee päärautatieaseman ympäristössä, johon suuri osa keskustan palveluista on keskittynyt. Siihen voidaan lukea kuuluvaksi Kluuvin kaupunginosa Kaisaniemen puistoa lukuun ottamatta sekä Kampin kaupunginosan itäisimmät ja pohjoisimmat korttelit. Täten sen rajoina voi suunnilleen pitää etelässä Bulevardia ja Esplanadin puistoa, idässä Unioninkatua, pohjoisessa Kaisaniemen puiston eteläreunaa, josta se jatkuu päärautatieaseman, Sanomatalon ja Kiasman pohjoispuolitse Rautatiekaduille, sekä lännessä ehkä Fredrikinkatua, jolloin Kampin keskus olisi osa ydinkeskustaa. Helsingin ydinkeskustan vain 2 km² laajuinen alue on yhä yritystoiminnan ja työpaikkojen ehdoton keskittymä. Sen itälaidalla sijaitsee myös Helsingin yliopiston keskustakampus. Helsingin keskustan tärkein kauppa-alue ulottuu Sokokselta ja Kampin keskuksesta Stockmannille ja Aleksanterinkadulle. Vuonna 2006 yli puolet pääkaupunkiseudun asukkaista kannatti ydinkeskustan rauhoittamista yksityisautoilta. Perinteisesti Helsingin keskustassa on ollut sekä liiketoimintaa että asumista. 1960–1970-luvuilla keskustan vanhoja taloja purettiin isompien tieltä, asuntoja muutettiin yhä enemmän toimistoiksi ja keskustasta uhkasi tulla pelkkä liikekeskusta asumisen etääntyessä kauemmas lähiöihin. Lähiöissä oli enemmän luontoa ja asukkaat mieltyivät tilaviin asuntoihin ahtaiden keskusta-asuntojen jälkeen. 1980-luvulla kehitys kääntyi ja keskusta-asumisen arvostus alkoi kasvaa. 2000-luvulla kehitys on mennyt toiseen pisteeseen, eli että keskusta-asuminen ja keskustan viihdepalvelut ovat hyvin suosittuja, mutta työpaikat ovat alkaneet valua moottoriteiden varsille esikaupunkeihin
Yhdysvaltain presidentti

Yhdysvaltain presidentti (engl. President of the United States) on Yhdysvaltain valtionpäämies ja hallituksen johtaja, korkein liittovaltion toimeenpaneva viranomainen sekä asevoimien ylipäällikkö. Presidentin toimikausi on neljä vuotta, ja sama henkilö voidaan valita korkeintaan kahdeksi kaudeksi. Yhdysvaltain varapresidentti valitaan samalla kertaa. Yhdysvallat oli maailman ensimmäinen maa, jonka valtionpäämiehenä on presidentti. Yhdysvaltain presidentin tehtävä antaa laajat valtuudet. Perustuslain mukaan presidentin tulee ”huolehtia lakien panemisesta täytäntöön”. Tämän vastuun kantamiseksi presidentti johtaa liittovaltion toimeenpanevaa elintä – noin neljän miljoonan ihmisen kokoista hallintoa, johon siviilihallinnon lisäksi kuuluu yli miljoona aktiivipalveluksessa olevaa sotilashenkilöä. Presidentti asettaa virkaan noin 6 000 henkilöä virkakautensa aikana. Hänellä on myös veto-oikeus kongressin säätämiin lakeihin, muttei oikeutta tehdä omia lakiesityksiä eikä kongressin hajotusoikeutta. Richard Neustadtin mukaan presidentin tärkein valtaoikeus on valta, jota käytetään taivuttelemaan ihmisiä. Yksi presidentin velvollisuuksista on pitää Kansakunnan tila -puhe
1800-luku

1800-luku oli vuosisata, johon kuuluivat vuodet 1800–1899. Sen ominaispiirteitä olivat Brittiläinen imperiumi ja voimakkaan teollistumisen aikakausi. 1800-luvulla yhteiskunnassa esiintyi paineita egalitarianismiin sekä yhä nopeampiin muutoksiin. Tämä huipentui lopulta vallankumouksiin ja muihin yhteiskunnallisiin levottomuuksiin. Vuosisadan aikana tehtiin lukuisia teknisiä ja tieteellisiä keksintöjä, muun muassa rautatie, puhelin, hehkulamppu, maaöljyn tislaus, evoluutioteoria ja energian säilymislaki. 1800-luvulle tultaessa eurooppalaiset olivat levittäytyneet jokaiseen maanosaan. Suurvaltoja olivat Yhdistynyt kuningaskunta, Espanja, Ranska, Preussi, Itävalta, Venäjä ja turkkilainen Osmanien valtakunta. Kiinan Qing-dynastia oli heikkenemässä ja Intia oli jakautunut pieniin kuningaskuntiin. Afrikan rannikolla oli eurooppalaisten siirtokuntia, mutta mantereen sisäosassa oli lukuisia itsenäisiä valtakuntia. Ranska oli käytännössä ollut sodassa naapurivaltioita vastaan Ranskan vallankumouksesta lähtien 1789. Niin sanotut Ranskan vallankumoussodat päättyivät vuonna 1802, joiden aikana Napoleon oli noussut Ranskan yksinvaltiaaksi. Napoleon uudisti Ranskan yhteiskuntaa ja armeijaa ja pyrki yhdistämään Euroopan valtansa alle
25. heinäkuuta

25. heinäkuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 206. päivä (207. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 159 päivää. Suomalaisen uusperinteen mukaan 25. heinäkuuta ”Jaakko heittää kylmän kiven veteen” (Jaakon nimipäivä). Päivää on aiemmin kutsuttu ukkosen päiväksi. Lyhyt tiivistelmä päivästä 25. heinäkuuta: Katso myös: kalenteri ~ 24. heinäkuuta, 26. heinäkuuta
16. kesäkuuta

16. kesäkuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 167. päivä (168. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 198 päivää. Lyhyt tiivistelmä päivästä 16. kesäkuuta: Katso myös: kalenteri ~ 15. kesäkuuta, 17. kesäkuuta
1970-luku

1970-luku oli vuosikymmen, joka alkoi 1. tammikuuta 1970 ja päättyi 31. joulukuuta 1979. Vuosikymmen oli 1900-luvun kahdeksas vuosikymmen. 1970-luku oli 1960-luvun hippi- ja vapaamielisten aatteiden ajan loppumista tai muuttumista osaksi yleistä arvomaailmaa, esimerkiksi nais- ja rauhanasia, ja osaksi siirtymistä pinnallisen 1980-luvun suuntaan. Maailmanpolitiikkaa hallitsi idän ja lännen välinen asevarustelu sekä kolmannen maailman ongelmat. 1970-luku oli poliittisesti jatketta 1960-luvun radikalismille, mutta laimentuneena 1960-luvun johtohahmojen siirryttyä vallan eteisiin. Kylmän sodan rintama-asetelma oli yhä rautaesiripun jakama länsi ja itäblokki. Jännitettä maailmassa ylläpiti kilpavarustelu, muun muassa ydinaseiden suhteen, jota yritettiin hillitä aseistariisuntaneuvotteluilla idän ja lännen eli Varsovan liiton ja Naton välillä. Terrorismia esiintyi näkyvästi arabimaissa ja Länsi-Euroopassa. Terroristiryhmiä olivat IRA Isossa-Britanniassa, ETA Espanjassa, Baader-Meinhof-ryhmä Saksan liittotasavallassa, Italiassa 400 eri järjestöä joista suurin oli Punaiset prikaatit, Japanissa JRA. Terrorismia vastaan ryhdyttiin tehokkaisiin vastatoimiin
1950-luku

1950-luku oli vuosikymmen, joka alkoi 1. tammikuuta 1950 ja päättyi 31. joulukuuta 1959. Vuosikymmen oli 1900-luvun kuudes vuosikymmen. Suomen kulttuurielämää 1950-luvulla leimasi korkeakulttuurin ja populaarikulttuurin vastakkainasettelu. Tunnetuimpia kiistanaiheita olivat rillumarei-elokuvat, joita kriitikot paheksuivat, mutta kansa rakasti. Eräässä rillumarei-elokuvassa myös suoranaisesti pilkattiin korkeakulttuuria. Samalla linjalla jatkoi vuonna 1958 alkanut, Aune Haarlan ja Antero Alpolan käsikirjoittama ja ohjaama radiohupailu Kankkulan kaivolla, joka laukaisi myös humppavillityksen. Suomalaisessa kevyessä musiikissa kuplettiperinnettä pitivät yllä etenkin Reino Helismaa, Jorma Ikävalko, Esa Pakarinen ja Veikko Lavi. Suosituimpia iskelmälaulajia olivat vuosikymmenen alkupuolella Henry Theel, Veikko Tuomi ja Erkki Junkkarinen; Olavi Virran ura saavutti huippunsa vuosikymmenen puolivälissä. Suosituimpia lauluyhtyeitä olivat Metro-tytöt ja Kipparikvartetti. Ensimmäiset nimekkäät naiset iskelmälaulajina olivat Annikki Tähti ja Brita Koivunen; hieman myöhemmin uransa aloittivat muun muassa Laila Kinnunen, Vieno Kekkonen, Seija Lampila, Eila Pellinen ja Eila Pienimäki
1916

Vuosi 1916 oli karkausvuosi, joka alkoi lauantaista. Ensimmäinen maailmansota (1914–1918) jatkui.
Suomen kieli

Suomen kieli eli suomi on uralilaisten kielten itämerensuomalaiseen ryhmään kuuluva kieli, jota puhuvat pääosin suomalaiset. Suomessa suomen kieltä puhuu äidinkielenään 4,8 miljoonaa ja toisena kielenään 0,5 miljoonaa ihmistä. Suurimmat suomea puhuvat vähemmistöt ovat Ruotsissa, Norjassa ja Venäjällä. Suomen kieli on voimakkaasti taipuva, agglutinoiva kieli. Sanajärjestys on toissijainen, lauseenjäsenten perusjärjestys on subjekti–predikaatti–objekti ja määrite käy useimmiten pääsanansa edellä. Suomessa on kahdeksan vokaalia ja 13 konsonanttia, mikäli eräitä lainasanoissa esiintyviä äänteitä ei lueta mukaan. Suomen kielen kirjoittamiseen käytetään latinalaista kirjaimistoa, johon kuuluu yhteensä 29, joskus 31, kirjainta. Suomen kieltä tutkiva kielitieteen ala on fennistiikka. Suomen kieltä puhutaan enimmäkseen Suomessa, jossa sitä puhui vuoden 2023 lopussa äidinkielenään 4,8 miljoonaa ihmistä, joka on 85 % maan asukkaista. Suomenkielisten osuus Suomen väestöstä on viime vuosikymmeninä pienentynyt, sillä esimerkiksi vuonna 1980 maan väestöstä 93,5 prosenttia puhui suomea. Nykyisin Suomessa on arviolta puoli miljoonaa ihmistä, jotka puhuvat suomea toisena kielenä. Suomenruotsalaisista valtaosa osaa suomea ainakin jonkin verran, sillä vain 20 prosenttia arvioi suomen kielen taitonsa heikoksi tai olemattomaksi
Venäjän kieli

Venäjän kieli (ру́сский язы́к, russki jazyk [ˈru.skʲij jɪ.ˈzɨk]ⓘ (ohje)) kuuluu itäslaavilaisiin kieliin, joihin kuuluvat myös ukraina, valkovenäjä ja ruteeni. Venäjää puhuu arviolta 275 miljoonaa ihmistä, joista äidinkielenään noin 165 miljoonaa. Venäjää kirjoitetaan kyrillisin kirjaimin. Venäjän kieltä tutkiva kielitieteen ala on rusistiikka. Venäjä on Venäjän virallinen kieli ja sillä on virallinen asema myös Kazakstanissa, Kirgisiassa ja Valko-Venäjällä. Venäjää puhutaan paljon muuallakin Itsenäisten valtioiden yhteisön maissa sekä muun muassa Mongoliassa. Venäjä on yksi Yhdistyneiden kansakuntien kuudesta virallisesta kielestä. Venäjä oli aiemmin de facto Neuvostoliiton virallinen kieli. Venäjä on maailman kahdeksanneksi puhutuin kieli.[Mustajoki 1] Venäjä oli vuosina 1900–1917 (sortovuosina) yksi Suomen virallisista kielistä Suomen suuriruhtinaskunnan aikoina
Kiinan kieli

Kiinan kieli (汉语, perinteisin merkein 漢語 hànyǔ tai 中文 zhōngwén) on joukko läheistä sukua olevia, mutta yleensä ei keskenään ymmärrettäviä kieliä tai murteita, jotka yhdessä muodostavat sinotiibetiläisten kielten siniittisten kielten haaran. Äidinkielenään kiinan eri muotoja puhuu yli miljardi ihmistä. Puhujia on pääasiassa Kiinassa, Taiwanissa sekä useissa muissa Kaukoidän ja Tyynenmeren rantavaltioissa Yhdysvallat mukaan luettuna. Kiinan muodoista yleisin on Kiinan pääkaupungissa ja muualla Pohjois-Kiinassa puhuttu mandariinikiina. Toiseksi yleisin on Shanghaissa puhuttu wu-kiina, sen jälkeen Hongkongissa puhuttu kantoninkiina. Jotkin puhutun kiinan murteet ovat keskenään niin erilaisia, että niiden puhujat eivät ymmärrä toisiaan. Vaikka kiinan eri muodot ovatkin kielitieteellisesti kieliä eivätkä murteita, niitä kutsutaan usein murteiksi pääasiassa kahdesta syystä. Ensinnäkin, ne ovat toisilleen sukua ja niitä puhutaan samassa maassa, jolloin on tapana puhua murteista. Toiseksi, kirjoitettu kiinan kieli on kaikille kiinan eri muotojen puhujille yhteinen ja ymmärrettävä. Kiinan murteet voidaan jakaa kahteen pääryhmään: mandariinikiinaan ja muihin. Kiinan muihin murteisiin kuuluu yhdeksän alaryhmää: Jin, Wu, Hui, Gan, Xiang, Min, Yue, Pinghua ja Hakka. Jokaiseen näistä alaryhmästä kuuluu alempia ryhmiä, jotka koostuvat paikallisista murteista
Tieteen historia

Katso myös: Näennäistieteen historia Tieteen historia on historiallista tutkimusta tieteen kehityksestä sekä luonnontieteissä että ihmistieteissä. Tiede syntyi antiikin Kreikassa ja kukoisti antiikin maailmassa. Tieteenharjoitus taantui varhaiskeskiajalla, jolloin Euroopan väestö väheni, talous taantui ja elämä siirtyi maaseudulle. Taantuma ei koskenut islamilaista maailmaa, missä tieteenharjoitus virisi 800-luvulta lähtien ja johti ykkösasemaan koko maailmassa. Tieteellisiä keksintöjä oli tehty myös Kiinassa ja Intiassa. Kun tieteen edistyminen jäi satunnaiseksi ja lopulta taantui Kiinassa, Intiassa ja lopulta myös islamilaisessa maailmassa, kehitys vei toiseen suuntaan Euroopassa. Tieteenharjoitus virisi siellä uudelleen 1100-luvulla antiikin luomalta pohjalta. Kehitys johti 1600-luvulla modernin tieteen syntyyn, joka tarkoitti kokeellista metodia ja matematiikan hyväksikäyttöä luonnontieteissä. Tieteen läpimurto oli sosiologi Max Weberin mukaan yhteydessä kapitalismin samanaikaiseen syntyyn. Euroopassa tapahtunut ainutkertainen kehitys johti tieteellis-tekniseen vallankumoukseen, joka on perustavasti muuttanut ihmisten elinoloja kaikkialla maapallolla. Esihistoriallisella ajalla neuvot ja tieto välittyi sukupolvelta sukupolvelle suullisen perinteen kautta. Kirjoitustaidon kehittyminen mahdollisti tiedon säilyttämisen ja viestimisen sukupolvien välillä paljon tehokkaammin ja tarkemmin
Tiede

Tiede tarkoittaa todellisuuden ilmiöiden ja niiden välisten suhteiden järjestelmällistä ja arvostelevaa tutkimista sekä sen avulla saatua tietojen jäsentynyttä kokonaisuutta. Tieteen tehtävänä on selittää ympäröivää maailmaa ja sen ilmiöitä. Tieteellinen tutkimus on järjestelmällistä ja järkiperäistä uuden tiedon hankintaa, mutta myös aikaisemman tieteellisen tiedon päälle rakentamista sekä selitysten ja ennustusten todentamista. Tieteen pyrkimyksenä on luoda vastaavuutta kielen ja todellisuuden välille tosilla väitteillä. Monet teknologiat ja tekniikat perustuvat tieteellisen tietoon. Tieteellinen tutkimus perustuu pääsääntöisesti muiden aikaisempiin tutkimustuloksiin, mikä tarkoittaa lähteiden käyttöä tutkimustyössä. Tieteen harjoittajia kutsutaan tieteilijöiksi, tiedemiehiksi ja tutkijoiksi. Tieteet pohjautuvat tieteenfilosofiassa kehittyneeseen empiristiseen ajattelusuuntaan joka painottaa reaalimaailman havaintoja ja kokeita vastakohtana intuitiolle ja niin sanotulle musta tuntuu -ajattelulle, joiden molempien perustuvuus todellisuuteen ovat kyseenalaisia, koska jokainen ihminen on perustavasti subjektiivinenkenen mukaan? ja henkilökohtaiset kokemukset sekä havainnot ovat valikoituneita. Todellisuus ja yksittäisen ihmisen todellisuuskäsitys ovat toisistaan poikkeavia, mutta todellisuus on näistä tieteen tutkimuskohde. Tieteissä pidettyjen totuuksien kyseenalaistaminen on keskeistä. Tieteissä kerätään todistusaineistoa väitteiden tueksi. Tieteellinen menetelmä pyrkii olemaan objektiivinen, julkinen ja itseään korjaava
Aku Ankka

Don Rosan tarinoissa:Aaron Ankka (isä), Hortensia MacAnkka (äiti) Aku Ankka (engl. Donald Duck) on Disneyn sarjakuvamaailmaan kuuluva animaatio- ja sarjakuvahahmo, joka asuu Ankkalinnan kaupungissa. Hahmon loi Disney-studion animaattori Richard ”Dick” Lundy vuonna 1934, tiettävästi Walt Disneyn kehittämän idean pohjalta. Vaikka Aku olikin alun perin piirroselokuvahahmo, hän esiintyy nykyisin enimmäkseen sarjakuvissa. Sarjakuvien Akun suuri suosio johtuu pitkälti Carl Barksista, joka kehitti Akun luonnetta ja keksi joukon uusia hahmoja, kuten Akun enon Roope-sedän. Suomessa Akun nimikkolehti on koko maan luetuin aikakauslehti. Aku-sarjojen toistuvia teemoja ovat äkkipikaisuus, epäonni ja vastoinkäymiset, joko seurustelusuhteessa tai työelämässä, jossa Akun historiallinen ammattikirjo on hyvin laaja. Ajoittaisia taiturimaisia onnistumisia esimerkiksi puutarhurina seuraa yleensä näyttävä epäonnistuminen, joskus ahneuden tai suhteellisuudentajun katoamisen vuoksi. Aku on luonteeltaan äkkipikainen sekä kärsimätön, ja kohdatessaan vastoinkäymisiä Akulla on taipumus menettää malttinsa koomisella tavalla. Aku Ankalla on huollettavanaan kolme sisarenpoikaa, Tupu, Hupu ja Lupu, jotka kuuluvat Sudenpentujen partiolaisjärjestöön. Akun tyttöystävä on Iines Ankka, jota kilpakosija Hannu Hanhi (Akun serkku) yrittää viekoitella omakseen. Akun miljardöörieno Roope Ankka (jota Aku kutsuu ”Roope-sedäksi”) työllistää Akua usein ”nälkäpalkalla”
Wilhelm Röntgen

Wilhelm Conrad Röntgen (27. maaliskuuta 1845 Lennep, Preussi (nykyinen Saksa) – 10. helmikuuta 1923 München, Saksa) oli saksalainen fyysikko, joka tunnetaan erityisesti röntgensäteiden kokeellisesta löytämisestä. Hänen kehittämäänsä konetta, joka lähettää röntgensäteitä, kutsutaan röntgenlaitteeksi. Wilhelm Röntgen sai löydöstään maailman ensimmäisen Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1901, mutta itse suhtautui löytämäänsä säteilyyn hyvin vaatimattomasti. Röntgenin löytö aiheutti pienen vallankumouksen fysiikan alalla ja useat tiedemiehet aloittivat sen tutkimisen. Se sai poikkeuksellisen innokkaan vastaanoton niin tiedemiesten kuin maallikoiden keskuudessa. Alkuaine numero 111 nimettiin Röntgenin mukaan marraskuussa 2004 röntgeniumiksi, jonka lyhenne on Rg, aiemmin Unununium. Wilhelm Röntgen syntyi saksalaisessa Lennepin (nykyinen Remscheid-Lennep) kaupungissa. Röntgenin isä oli Dahbringhausenissa vuonna 1801 syntynyt räätäli Friedrich Conrad Röntgen. Äiti Charlotte Constanze Frowein oli erään alun perin Lennepistä lähtöisin olevan ja myöhemmin Amsterdamiin siirtyneen suvun jäsen. Frowein ja Röntgen menivät naimisiin 1
Juhana III

Juhana III (ruots. Johan III, ennen kuninkaaksi tuloa Juhana Herttua, 20. joulukuuta 1537 – 17. marraskuuta 1592) oli Ruotsin kuningas vuosina 1568–1592. Hän oli myös Suomen herttua vuosina 1556–1563. Juhana otti itselleen 1581 arvonimen Suomen suuriruhtinas. Juhana III:n isä Kustaa Vaasa perusti vuonna 1556 kolme melko itsenäistä herttuakuntaa, Itä-Götanmaan, Södermanlannin ja "Suomen", joka käsitti Turun ja Kokemäenjoenkartanon linnaläänin (Satakunnan historiallinen maakunta) sekä Ahvenanmaan ja hieman myöhemmin myös läntisen Uudenmaan. Suomen herttuaksi tuli Juhana, joka hallitsi lisäksi koko Suomea käskynhaltijana, 27. kesäkuuta 1556. Kuninkaan käskyn mukaan läänitykseksi myönnettiin Turun lääni ja Ahvenanmaa niin, että hän ja hänen miespuoliset jälkeläisensä saavat nauttia, käyttää ja pitää mainittua lääniä oikeuksineen ja vuotuisine veroineen ilman mitään poikkeusta'. 29. kesäkuuta 1556 Juhana määrättiin käskynhaltijaksi myös muuhun osaan Suomea, joka ei kuulunut hänen aikaisemmin määrättyyn herttuakuntaansa
Aadolf Fredrik

Aadolf Fredrik (14. toukokuuta 1710 – 12. helmikuuta 1771) oli Ruotsin kuningas vuosina 1751–1771. Hän ei onnistunut kasvattamaan kuninkaan valtaa, vaan oli edeltäjänsä Fredrik I:n tavoin valtaoikeuksiltaan heikko hallitsija. Aadolf Fredrik kuului vaikutusvaltaiseen Holstein-Gottorpin sukuun, joka oli Tanskaa hallitsevan Oldenburgin suvun sivuhaara. Hänen isänsä oli Holstein-Gottorpin herttuan Fredrik IV:n veli, Lyypekin ruhtinaspiispa Kristian August. Äiti oli Baden-Durlachin ruhtinatar Albertina Frederika. Vuonna 1727 Aadolf Fredrik peri Lyypekin ruhtinaspiispan viran, mutta Ruotsin kruununprinssi hänestä tuli vasta vuonna 1743. Ruotsi ja Venäjä solmivat tuolloin Turun rauhansopimuksen, jossa oli yhtenä ehtona, että Aadolf Fredrik valitaan Ruotsin kruununprinssiksi. Venäjän keisarinna Elisabet halusi näin varmistaa, että Ruotsin hallitsijaksi tulisi Venäjälle myötämielinen mies. Aadolf Fredrikin uskottiin olevan tällainen mies: hän oli sukua Elisabetille ja toimi myös serkunpoikansa, Venäjän kruununprinssi Karl Peter Ulrikin (myöhempi keisari Pietari III) holhoojana. Ruotsin kuningassukuun Aadolf Fredrikin liitti se, että hän oli Ruotsia vuosina 1599–1611 hallinneen Kaarle IX:n jälkeläinen
Fredrik I (Ruotsi)

Fredrik I (17. huhtikuuta 1676 – 25. maaliskuuta 1751) oli Ruotsin kuningas vuodesta 1720 vuoteen 1751. Hän syntyi Hessen-Kasselin kreivin kolmantena poikana, mutta nousi veljiensä kuoltua isänsä seuraajaksi. Hän oli vahva, kielitaitoinen ja seurallinen. Hän osallistui Espanjan kruununperimyssotaan, ja jäi sen aikana leskeksi. Sodan jälkeen hän meni naimisiin Ruotsin kuninkaan Kaarle XII:n sisaren Ulrika Eleonoran kanssa. Fredrik nousi kuninkaaksi kaksi vuotta lankonsa kuoleman jälkeen, ja osa historioitsijoista katsookin, että Kaarlen kuoleman takana oli Fredrikin järjestämä salaliitto. Fredrikin elinaikana huhuttiin, että ainakin tämän uskottu mies André Sicre oli sekaantunut murhaan. Uudenkaupungin rauhassa vuonna 1721 Ruotsi menetti Liivinmaan, Viron sekä Viipurin ja Käkisalmen läänit. Uudenkaupungin rauhan myötä Fredrik menetti suuren osan suosiostaan, josta hän nautti tullessaan kuninkaaksi, mikä johti lopulta kuninkaan vallan merkittävään rajoittamiseen. Hamina eli Fredrikshamn on nimetty Fredrik I:n mukaan vuonna 1723
Marin Mersenne

Marin Mersenne, Marinus Mersennus tai le Père Mersenne (8. syyskuuta 1588 Oizé – 1. syyskuuta 1648 Pariisi) oli ranskalainen filosofi, teologi, matemaatikko ja musiikkiteoreetikko. Mersennen alkuluvut ovat saaneet nimensä hänen mukaansa. Häntä on myös kutsuttu "akustiikan isäksi". Isä Mersenne toimi myös filosofi René Descartesin opettajana ja myöhemmin suojelijana.
Georg Cantor

Georg Ferdinand Ludwig Philipp Cantor (3. maaliskuuta 1845 – 6. tammikuuta 1918) oli saksalainen matemaatikko, joka tunnetaan parhaiten joukko-opin luojana. Georg Cantor syntyi Pietarissa Venäjällä. Hänen isänsä Georg Waldemar Cantor oli Tanskassa syntynyt menestynyt kauppias ja myöhemmin Pietarin pörssin meklari. Äiti Maria Anna Böhm oli venäläinen. Isänsä uskonnon mukaan Georg kasvatettiin protestantiksi, vaikka äiti oli katolilainen. Isän terveyden vuoksi perhe muutti vuonna 1856 Pietarin talvia pakoon Saksaan, aluksi Wiesbadeniin, jossa Cantor kävi kymnaasia ja sitten Frankfurtiin. Isä toivoi Cantorin opiskelevan insinööriksi. Hän aloitti opinnot ETH Zürichissa 1862 mutta sai isältään luvan vaihtaa pääaineen matematiikkaan. Hän jatkoi opintojaan Berliinissä, vietti välillä lukukauden Göttingenissä ja väitteli Berliinissä 1867. Hänestä tuli pian Hallen yliopiston tuntiopettaja, sitten apulaisprofessori ja vuonna 1879 professori
Toinen puunilaissota

218–201 eaa. Välimeren alue, Sisilia, Italia ja Pohjois-Afrikka Rooman voitto Iberian provinssit ja Syrakusa liitettiin Rooman imperiumiin. Rooman tasavaltaAitolian liittoNumidia KarthagoSyrakusaMakedonia Publius Cornelius ScipioGaius Flaminius†Quintus Fabius MaximusMarcus Claudius Marcellus†Gaius Terentius VarroLucius Aemilius Paullus†Marcus Valerius LaevinusMasinissa Hannibal BarkaHasdrubal Gisco†Hasdrubal Barka†Mago Barka†Filippos VSyfaks Toinen puunilaissota käytiin Rooman tasavallan ja Karthagon välillä vuosina 218–201 eaa. Sodassa Hannibalin johtama kokenut puunilaisarmeija hyökkäsi Iberian ja Gallian kautta Italiaan voittaen useita taisteluja, mutta valtaamatta Roomaa. Roomalaiset sen sijaan valtasivat karthagolaisten uudet tukialueet Iberiassa Scipion johdolla ja onnistuivat pitämään omansa Sisiliassa ja pitkin Italiaa. Sodan siirryttyä Afrikkaan Hannibal palasi sinne, mutta hänet lyötiin Zamassa. Karthagon kärsittyä tappion ensimmäisessä puunilaissodassa Hamilkar Barka yritti saada valtion uuteen nousuun. Hamilkar pyrki ulottamaan Karthagon vallan Espanjan heimojen alueille. Karthagon laivasto oli heikolla tolalla, ja Espanjaan oli marssittava Gibraltarinsalmen kautta. Tarinan mukaan Hannibal oli mukana tällä retkellä ja hänen isänsä vaati häntä vannomaan ikuista vihaa Roomaa kohtaan. Hamilkar valtasi suuren osan Espanjaa, mutta kuoli taistelussa. Hänen veljensä Hasdrubal oli hänen seuraajansa ja pyrki lujittamaan Karthagon aseman Iberian niemimaalla