nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Grande Armée

Grande Armée eli Suuri armeija syntyi, kun Napoleon I uudelleennimesi Britteinsaarten valloitukseen tarkoitetun armeijan ja siirsi sen Ranskan itäosaan aloittaakseen sodan vuonna 1805 Itävaltaa ja Venäjää vastaan. Armeijan nimeä käytettiin myös myöhempien sotaretkien yhteydessä, mutta yleensä sitä käytetään kaikkien Napoleonin kokoamien armeijoiden yhteydessä 1800-luvun alkupuolella (katso Napoleonin sodat). Ensin Grande Armée koostui kuudesta armeijakunnasta. Saatuaan tietää Itävallan ja Venäjän suunnitelmista hyökätä Ranskaan Napoleon lähetti armeijan Saksaan. Armeija voitti muun muassa Ulmin taistelun ja Austerlitzin taistelun. Kun Napoleonin Ranskan mahti kohosi, Grande Armée kasvoi yhä suuremmaksi. Venäjän sotaretken alkaessa armeijassa oli 680 000 miestä. Kaikkia osastoja komensivat ranskalaiset kenraalit, paitsi Puolan ja Itävallan armeijakuntia, ja armeija oli koottu monikansallisista joukoista, Sotaretki sujui aluksi hyvin, mutta lopulta armeija joutui perääntymään pois Venäjältä, kärsien valtavat 400 000 miehen tappiot. Myöhemmin armeija koottiin uudestaan, kunnes lopulta Ranska kärsi tappion Waterloon taistelussa. Grande Armée’n mukaan on nimetty Pariisin Avenue de la Grande Armée, joka on Avenue des Champs-Élysées’n jatkeena Riemukaaren toisella puolella ja johtaa La Défensen suuntaan. Grande Armée oli jaettu armeijakuntiin, joita oli yleensä viidestä seitsemään, ja jokaisessa oli 10 000–50 000 miestä, keskimäärin 20 000–30 000. Armeijakunnat pystyivät toimimaan itsenäisesti, koska mukana oli kaikki huoltojoukot
Alec McCowen

Alec McCowen (26. toukokuuta 1925 Tunbridge Wells, Kent – 6. helmikuuta 2017) oli brittiläinen näyttelijä. Hän opiskeli Royal Academy of Dramatic Artissa ja saavutti suurimmat menestyksensä näytelmissä, muun muassa William Shakespearen rooleissa. McCowen teki Lontoon-debyyttinsä vuonna 1950, ja ensimmäisen elokuvaroolinsa hän sai vuonna 1953. Tunnettuja myöhempiä rooleja oli elokuvissa Frenzy (1972) ja Älä kieltäydy kahdesti (1983). McCowenia ehdotettiin Tony- ja Golden Globe -palkintojen saajaksi.
Betty Compson

Betty Compson (alun perin Eleanor Luicime Compson, 19. maaliskuuta 1897 – 18. huhtikuuta 1974) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Beaverissa, Utahin osavaltiossa, missä hän loi laaja-alaisen elokuvatähden uran. Hänen isänsä kuoli nuorena ja hän joutui keskeyttämään koulunkäynnin ansaitakseen elantonsa itselleen ja äidilleen. Hän löysi työpaikan viulistina Salt Lake Cityssä, Utahissa. Compson teki 26 elokuvaa yksin vuonna 1916. Suurin osa niistä oli lyhyelokuvia. Hän viimeisteli elokuvan The Miracle Man (1919) George Loane Tuckerille. Comptonin nousu elokuvatähdeksi alkoi hänen roolistaan Rosena tässä tuotteessa. Vuonna 1920 hän alkoi johtaa omaa yhtiötään. Hän työskenteli Hollywoodin Bruntonin studiolla ja hankki käsikirjoitukset kolmeen elokuvaan
Kompleksisuusteoria

Kompleksisuusteoria on holistinen ja monitieteinen tutkimusoteselvennä, jota voidaan pitää eräänä systeemiteorian johdannaisena. Kompleksisuusteoriaan kuuluu useita tutkimussuuntauksia ja koulukuntia. Kompleksisuusteoriassa korostetaan kokonaisvaltaista ajattelua, jossa erilaisten ilmiöiden väliset riippuvuussuhteet nähdään osana yhteisöllisten ja taloudellisten järjestelmien toimintaa. Kompleksisuusteoriassa painotetaan järjestelmän osien ominaispiirteiden sijaan järjestelmän osien välistä vuorovaikutusta. Osien välisestä vuorovaikutuksesta johtuen järjestelmän lopputulos on enemmän tai vähemmän kuin osiensa summa. Toisin kuin systeemiteoriassa, jossa kompleksisuus nähdään vuorovaikutuksen seurauksena, kompleksisuusteoriassa kompleksisuus nähdään järjestelmän perusominaisuutena ja kehittymisen edellytyksenä. Kompleksisuusteorian avulla on pyritty ymmärtämään muun muassa biologiassa luonnon ekosysteemien käyttäytymistä, geenien ja solujen toimintaa, yhteiskunnassa kansantalouksien kehittymistä, uusien teknologioiden leviämistä, verkostoja sekä innovaatioiden syntymistä ja organisaatioiden muutosten toteuttamista. Kysymykseen siitä, täyttääkö kompleksisuusteoria varsinaisen teorian kriteerit on otettu kantaa puolesta ja vastaan. Mikäli teorialla tarkoitetaan yhtenäistä tietojen ja käsitteiden järjestelmää, joka sisältää yleisessä ja tiivistetyssä muodossa yleisiä tosiasioita sisältäviä lakeja tai periaatteita, ja jossa teorian kaikki väitteet tiivistetään joukoksi aksioomia, joista puolestaan voidaan johtaa loogisesti kaikki muut ko. teorian väitteet  kompleksisuusteoriaa ei voitane pitää puhtaana teoriana. Toisaalta esimerkiksi Mitleton-Kelly  on esittänyt, että kompleksisuus ei ole pelkästään joukko työkaluja tai vertauskuva vaan ennemminkin tapa ajatella ja ymmärtää maailman ilmiöitä. Murrayn  mukaan kompleksisuusteoriaa voidaan pitää yhtenä "uusien tieteiden" edustajana
Ivars Godmanis

Ivars Godmanis [ˈivars ˈguɐdmanis] (s. 27. marraskuuta 1951) on latvialainen poliitikko ja maan pääministeri joulukuusta 2007 helmikuuhun 2009. Godmanis on toiminut pääministerinä myös aiemmin, vuosina 1990–1993. Tuolloin hän edusti Latvian kansanrintama -puoluetta. Vuonna 1998 Godmanis nousi saeimaan Latvian tie -puolueen edustajana ja toimi vuosina 1998–1999 Latvian valtiovarainministerinä. Myöhemmin hänestä tuli puolueen puheenjohtaja. Marraskuussa 2006 Godmanisista tuli Aigars Kalvītisin hallituksen sisäministeri. Kalvītisin siirryttyä syrjään pääministerin virasta joulukuussa 2007 presidentti Valdis Zatlers nimitti Godmanisin 14. joulukuuta 2007 uuden hallituksen muodostajaksi. Latvian parlamentti hyväksyi hänen muodostamansa keskustaoikeistolaisen hallituksen 20. joulukuuta äänin 54–43
Kumariini

Kumariini on heterosyklinen yhdiste. Se on palavaa, huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä, hiutalemaista ainetta, jolla on tunnusomainen miellyttävä tuoksu. Sen kemiallinen kaava on C9H6O2. Kumariinista käytetään myös nimityksiä 1,2-bentsopyroni ja 2H-1-bentsopyran-2-oni. Kumariinia esiintyy erittäin monissa kasveissa ja niiden haihtuvissa öljyissä. Kumariinia sisältäviä kasveja ovat esimerkiksi kassiakaneli, tuoksusimake, liperi, tuoksumatara, veikselinkirsikka ja tonkapapu. Sitä kutsutaan myös tonkakamferiksi. Kanelissa kumariinia on yleensä 2–3 painopromillea, mutta enimmillään sitä voi olla jopa 6–7 promillea. Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä. Kaakkois-Euroopassa, erityisesti Kreikassa, Kyproksella ja Etelä-Bulgariassa makeiden leivonnaisten maustamiseen käytetään mahlebi-nimistä maustetta, jossa on kumariinia. Mausteen kumariinipitoisuus on noin 0,5 promillea. Sitä saadaan veikselinkirsikan siemenistä
Suuri Suomalainen Kirjakerho

Suuri Suomalainen Kirjakerho Oy (SSKK) on vuonna 1968 Suomen kolmen johtavan kirjankustantamon Otavan, Tammen ja WSOY:n perustama kirjakerho, joka nykyään kuuluu Otava-konserniin. Muiden suomalaisten kirjakerhojen tapaan SSKK:n menestyksekkäintä aikaa olivat 1970- ja 1980-luvut, minkä jälkeen jäsenmäärät alkoivat hiipua ja kirjakerhot yhdistyä ja vaihtaa omistajia kustannusyhtiöiden kesken. Jäsenmäärän toinen huippu oli vuosituhannen vaihteen tienoilla, mutta 2010-luvulla kaikkien kirjakerhojen jäsenmäärä on nopeasti pienentynyt. Vuonna 1994 SSKK:lla oli jäseniä 199 000, vuonna 2007 noin 300 000, vuonna 2011 noin 210 000, vuonna 2016 noin 110 000 ja vuonna 2020 enää 67 000 jäsentä. SSKK:hon on kuulunut lisäksi verkkokauppa Suuri Kuu sekä saman niminen kirjakauppaketju, jossa on viisi myymälää. Myymälät lakkautettiin vuonna 2012. Syksyllä 2015 Bonnierin kirjakerhot yhdistettiin Suureen Suomalaiseen Kirjakerhoon. Kirjakerhoilla on yhteensä noin 180 000 jäsentä. Suuri Suomalainen Kirjakerho myy ainoana kirjakerhona Suomessa kaikkien kustantajien kirjoja ja sillä on valikoimissa kaikki Suomessa julkaistut kirjat, yli 110 000 kirjaa.selvennä lähde? SSKK myöntää vuosittain kirjallisuuspalkinnon suomalaiselle kirjailijalle. Suuren Suomalaisen Kirjakerhon pitkäaikainen mainoskasvo oli Jörn Donner, vakiolauseenaan ˝Lukeminen kannattaa aina”.
Systeemiteoria

Systeemiteoria on poikkitieteellistä järjestelmien tutkimusta, minkä tavoitteena on löytää sellaisia periaatteita, joita voidaan soveltaa kaikentyyppisten systeemien käsittelyyn eri tutkimusaloilla. Termillä ei ole vielä täysin vakiintunutta merkitystä. Sitä voidaan kuitenkin pitää systeemiajattelun erikoistapauksena ja yleistyksenä yleisestä systeemitieteestä, joka muodostaa systeemisen näkökulman. Systeemien teorian käsite on saanut alkunsa Ludvig von Bertalanffyn yleisestä systeemiteoriasta. Sitä on sovellettu myöhemmin muilla alueilla kuten toimintojen teoriassa ja sosiaalisten systeemien teoriassa. Rajoittuneempi käsite systeemiteoria kytkeytyy erilaisten järjestelmien analysointiin, suunnitteluun ja ohjaukseen perustuen matemaattisten mallien käyttöön, joilla kuvataan järjestelmän muuttujien syy–seuraus-suhteita ja vuorovaikutuksia. Systeemiteorian katsotaan saaneen alkunsa 1920-luvulla biologiasta, josta se myöhemmin levisi muun muassa yhteiskuntatieteiden alueelle. Erityisesti Ludwig von Bertalanffyn (1971) yleistä systeemiteoriaa (General Systems Theory) pidetään klassikkona, joka on muovannut käsitystämme systeemien toiminnasta. Esimerkiksi organisaatiotutkimuksessa systeemiteoriaa voidaan pitää pragmaattisena lähestymistapana. Systeemiteorian näkökulmasta organisaatiot ovat sosiaalisia yksikköjä, jotka koostuvat osasysteemeistä, joita rakennetaan ja uudelleenrakennetaan tiettyjen päämäärien saavuttamiseksi. Osasysteemien välisistä sekä systeemin ja ympäristön välisistä vuorovaikutussuhteista riippuu, millaiseksi organisaation toiminta muotoutuu. Bertalanffyn merkittävimpänä antina organisaatiotutkimukselle on pidetty hänen oivallustaan suljettujen ja avointen systeemien välisistä eroista
Focke-Achgelis

Focke-Achgelis oli saksalainen helikoptereja valmistanut yritys. Yhtiön perusti Henrich Focke ja Gerd Achgelis 1937. Ensimmäinen helikopteri, jota pystyi ohjaamaan oli Focke-Wulf Fw 61. Kone esiteltiin kuuluisassa näytöksessä Berliinissä vuonna 1936, jolloin konetta ohjasi Hanna Reitsch. 1937 Focke-Wulfin osakkaat painostivat Heinrich Fockea lähtemään yrityksestä, ja hän perusti uuden yrityksen erikoistumaan helikoptereihin.
Lahden taistelu

19. huhtikuuta–2. toukokuuta 1918 Lahti Valkoisten ja saksalaisten voitto Valkoisetsaksalaiset Punakaartin Lahden rykmentti Otto von Brandenstein, Hans Kalm Nestor Linnanen, Teodor Huurre, Ilmari Roos, Evert Sampo yli 3 000 suojeluskuntalaista500 saksalaista yli 10 000 (Lahden rykmentti ja pakolaisia lännestä) 6 kaatunutta ja 30 haavoittunutta ainakin 200 kaatununuttan. 278 haavoittunutta25 000-30 000 vankia Lahden taistelu oli 19. huhtikuuta – 1. toukokuuta 1918 käyty Suomen sisällissotaan kuulunut taistelu Lahden kaupungin hallinnasta. Taistelun osapuolet olivat punaisten puolella Lahden rykmentti, jonka ylipäällikkönä toimi Nestori Linnanen, ja valkoisten puolella Saksan keisarikunnan eversti Otto von Brandensteinin johtama osasto, sekä Lahden suojeluskuntaosasto. Taistelu päättyi valkoisten voittoon. Venäjän helmikuun vallankumous alkuvuodesta 1917 johti Suomessa kuohuvaan tilanteeseen tsaarinaikaisen järjestyksenpidon romahdettua, ja työväen ja porvareiden perustaessa omia joukko-osastojaan valvomaan järjestystä. Lahdessa perustettiin elokuun alkupäivinä Lahden Työväen Järjestyskaarti, jonka Sosialidemokraattisen puolueen kunnallisjärjestö hyväksyi 17. elokuuta. Kaartin sisällä pääsi voitolle jyrkkä linja, ja siitä muodostui punakaarti, joka muutti toimintaansa taistelukoulutuksen suuntaan ja alkoi hankkia aseita Pietarista
Al-Ahli

Al-Ahli (arab. النادي الأهلي‎‎) on egyptiläinen jalkapalloseura, joka on kotoisin Kairosta. Se on Egyptin ja Afrikan menestynein jalkapalloseura. Seuralla on Egyptissä miljoonia kannattajia, mikä tekee siitä yhden maailman kannatetuimmista seuroista. Joukkue käyttää punaista paitaa ja valkoisia housuja, ja sen kotiareena on Kairon kansainvälinen stadion. Seura on perustettu vuonna 1907. Al-Ahli on menestynein seura Afrikassa ja viides maailmassa kansainvälisillä kentillä FIFA:n virallisissa kilpailuissa. Seuralla on toimintaa myös muissa palloilulajeissa kuten koripallossa, käsipallossa sekä lentopallossa. Ensimmäinen helmikuuta vuonna 2012 Al Ahlyn kohdatessa Port Saidissa paikallisjoukkue Al Masryn syntyi mellakka, jossa kuoli 74 ihmistä ja satoja loukkaantui, suurin osa Al Ahlyn kannattajia. Seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut
Kane Hodder

Kane Warren Hodder (s. 8. huhtikuuta 1955) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja stuntmies. Hänet tunnetaan parhaiten Jason Voorheesin roolista, jota hän esitti neljässä Perjantai 13. päivä -sarjan kauhuelokuvassa. Uransa alussa ollut Hodder kärsi vakavista palovammoista, kun vuonna 1977 hän halusi näyttää haastattelijalle ja tämän kameramiehelle stuntin, joka sisälsi tulen käyttöä. Stuntti meni pieleen ja mies kärsi toisen ja kolmannen asteen palovammoista. Mies aloitti pieleen menneen stuntin jälkeen hanskojen käytön peittääkseen palovammojaan. Hodder on kirjoittanut kirjan Unmasked: The True Life Story Of The World's Most Prolific Cinematic Killer (2011). Hodder on paljastanut olevansa sukujuuriltaan osittain norjalainen, englantilainen, saksalainen sekä ruotsalainen. Sukunimi on alkujaan englannista. Hodder rakastaa metallia ja onkin kavereita Metallican Rob Zombien ja Kirk Hammettin kanssa
Lohjan suojeluskunta

Lohjan suojeluskunta oli yksi valtakunnallisen suojeluskuntajärjestön paikallisista suojeluskunnista. 1917 perustettu Lohjan suomenkielinen suojeluskunta oli alkujaan nimeltään Pohjois-Lohjan suojeluskunta, mutta vuodesta 1939 se otti käyttöön nimen "Lohjan suojeluskunta". Suojeluskunnan toiminta alkoi varsinaisesti vasta 9. huhtikuua 1918 saksalaisten saavuttua Lohjakylään. Punaisten otettua vallan Lohjalla 4. helmikuuta 1918 joutui miltei aseeton suojeluskunta lähtemään Siuntioon Suitian linnaan turvaan. Ensimmäiset maininnat porvarillisten piirien suojeluskuntatoiminnasta Lohjalla sijoittuvat vuoteen 1906, jolloin paikkakunnalla aloitti toimintansa aseellinen suojeluskunta. Toiminta jäi kuitenkin lyhyeksi, sillä suojeluskunta lakkautettiin jo vuonna 1907. Rakennusmestari G. Hellmanin suunnittelema Suojeluskunnan rakennus valmistui Nummentien varteen 1925, ja se vihittiin käyttöön 13. huhtikuuta 1925. Tonttimaan lahjoitti Laakspohjan kartanon isäntä Max van Gilse van der Pals
Aksumin valtakunta

Aksumin kuningaskunta Aksumin valtakunta sijaitsi nykyisten Eritrean ylänköjen ja Etiopian pohjoisosien alueella, Punaisenmeren rannalla, suunnilleen ajanlaskumme ensimmäisellä vuosituhannella. Se syntyi ensimmäisellä vuosisadalla ja hajosi noin 900-luvulla. Kuningaskunnan keskuspaikka oli Aksumin kaupunki. Aksum kävi vilkkaasti kauppaa Intian ja Välimeren itäosan kanssa. Sen kautta kulki Afrikasta muun muassa norsunluuta, kilpikonnankuoria, taljoja, mausteita, suitsukkeita, kultaa, jalokiviä ja orjia. Näistä vastikkeeksi saatiin metalleja, lasia, tekstiilejä, viiniä ja oliiviöljyä. Kuningaskunnan valta oli huipussaan kuningas Ezanan aikaan 300-luvulla, jolloin valtio kääntyi kristinuskoon. Se laajeni Punaisellemerelle ja käsitti myös valtaosan nykyisestä Jemenistä. Aksumin kuningaskunta oli tiiviisti yhteydessä eteläisiin Arabimaihin, joissa puhuttiin samantapaisia kieliä. Aksumin kuninkaat rakennuttivat hautamuistomerkeikseen valtavia kivipylväitä. Sabalaiset alkoivat perustaa siirtokuntia Punaisenmeren länsirannalle viimeistään 700-luvulla eaa. Alun perin kauppatukikohdiksi perustetut siirtolat laajenivat ennen pitkää maanviljelyn myötä ranta-aavikon takaisille ylängöille, jossa viljelyedellytykset olivat paremmat kuin emävaltakunnassa
Sylvia Miles

Sylvia Miles (9. syyskuuta 1924 – 12. kesäkuuta 2019) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli ehdolla parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon saajaksi vuosina 1970 ja 1976. Miles syntyi juutalaiseen perheeseen New Yorkissa.lähde? Miles on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Keskiyön cowboy (1969), Himo (1972), Verenpunainen yö (1975), Kummitusjuna (1981), Rikos auringon alla (1982), Prinsessa Ruusunen (1987) ja Naispaholainen (1989). Hän kuului niin sanottuihin Warholin supertähtiin.
Heikki von Hertzen

Heikki Olavi Frithiof von Hertzen (21. marraskuuta 1913 Viipuri – 10. huhtikuuta 1985 Fuengirola, Espanja) oli Väestöliiton toiminnanjohtaja ja asuntopoliittinen vaikuttaja, joka oli luomassa Espoon Tapiolan puutarhakaupunkia. Hertzen myös ehdotti vuonna 1948 hallitukselle Aravan perustamista ja oli mukana ideoimassa Asuntosäätiötä, jonka pitkäaikaisena hallituksen puheenjohtajana hän toimi vuosina 1951–1976. Koulutukseltaan von Hertzen oli juristi; hän suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1940 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1947. Sotien jälkeen asuntopulan ollessa pahimmillaan von Hertzen laski Vuokralaisten keskusliiton pääsihteerin Väinö Pitkäsen kanssa tarvittavan 60 000 uutta asuntoa. He ehdottivat vuonna 1948 hallitukselle asuntorahoitusta hoitamaan Aravan perustamista korjaamaan vaikeaa asuntotilannetta. Hertzen valittiin aravalainsäädäntöä valmistelevaan kolmimiehiseen komiteaan, joka nopealla aikataululla, vain kolmessa kuukaudessa laati seuraavana vuonna voimaan tulleen lainsäädännön. Väestöliitto perustettiin 1941 ja von Hertzen aloitti sen toiminnanjohtajana vuonna 1943. Tätä ennen hän toimi Tampereella pankin pienen sivukonttorin johtajana. Väestöliitossa von Hertzen tutustui teollisuusneuvos Yrjö Laine-Juvaan, joka istui liiton hallituksessa. Hertzen ja Laine-Juva tutkivat järjestelmällisesti Helsingin ympäristöä selvittääkseen rakentamiselle parhaat alueet
Louis-Jules Mancini-Mazarini

Louis-Jules Mancini-Mazarini (16. joulukuuta 1716 Pariisi – 25. helmikuuta 1798 Pariisi) oli ranskalainen 46. Neversin herttua, diplomaatti, suurlähettiläs, valtioministeri, runoilija ja näytelmäkirjailija. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen. Louis-Jules Mancini-Mazarini syntyi Neversin 45. herttuan François Mancini ja Marianne Spinolan perheeseen. Hän isoisänsä oli Neversin 44. herttuan Philippe Mancini, joka oli puolestaan kardinaali Mazarinin veljenpoika. Isoisän veljiä olivat Ranskan kuninkaan Ludvig XIV hovissa palvelleet Laure-Victoire, Olympe, Marie, Marie Anne ja Hortense Mancini. Isoisän puoliso oli Diane Thianges, kuninkaan rakastajattaren Françoise Athénaïs de Rochechouart de Mortemart'on eli Montespan markiisittaren sisarentytär. Hän avioitui Hélène Françoise Angélique Phélypeaux de Pontchartrain (1715−1781) kanssa, joka oli Pontchartrain kreivin Jérôme Phélypeaux'n tytär
Europoort

Europoort on Rotterdamin satamaan kuuluva satama-alue ja teollisuusalue Rotterdamissa, Alankomaissa. Satama rakennettiin vuosina 1958–1981 Reinjokeen kuuluvan Nieuwe Maas -joen suuhaaralle. Satamaan voivat tulla alukset, joiden syväys on enintään 24 metriä. Europoortin alueella on paljon raskasta teollisuutta, kemianteollisuutta ja öljynjalostamoita. Alueella käsitellään myös kontteja, uusia moottoriajoneuvoja ja irtolastia, kuten rautamalmia ja kivihiiltä. Satama-alueelta löytyy myös telakka.
1-sylinterinen moottori

1-sylinterinen moottori koostuu vain yhdestä sylinteristä. Kyseessä on yksinkertaisin rakenne, joka on mahdollinen otto- ja dieselmoottorille. Autoissa yksisylinteriset moottorit ovat nykyään jo historiaa, mutta esimerkiksi mopoissa ja ruohonleikkureissa ne ovat hyvin yleisiä. Autoilun alkuaikoina lähes kaikki moottorit olivat yksisylinterisiä, mikä teki moottoreista helposti huollettavia ja halpoja valmistaa. Ongelmana oli isot sylinterit ja epätasainen käynti. Verrattuna monisylinterisiin, yksisylinterisellä moottorilla on monia etuja. Se on pääasiassa yksinkertainen ja taloudellinen rakenne. Monisylinterisissä moottoreissa joudutaan usein käyttämään tasapainoakseleita tai painoja värinöiden poistamiseksi. Suurin miinus 1-sylinteriselle on sillä oleva suhteellisen pieni tehopainosuhde. Jotkin varhaiset autot kuten Cadillac 1906 malli K ja vuoden 1907 L- ja M-mallit käyttivät 1-sylinteristä moottoria. Eurooppalaisista autoista voidaan mainita vuosina 1955–1962 valmistettu pieni BMW Isetta. Moottorityyppi on ollut suosittu myös venekäytössä
Fredrik August I

Fredrik August I (saks. Friedrich August I, syntymänimeltään Fredrik (Friedrich) Augustus Joseph Maria Anton Johann Nepomuk Aloys Xavier, 23. joulukuuta 1750 – 5. toukokuuta 1827) oli Saksin kuningas. Hänen vanhempansa olivat Saksin vaaliruhtinas Fredrik Kristian ja Baijerin prinsessa Maria Antonia Walpurgis. Fredrik August I oli ensin Saksin vaaliruhtinas nimellä Fredrik August III vuodesta 1763. Hän liittyi Napoleonin puolelle, kun tämä oli voittanut Preussin vuonna 1806. Tästä kiitollisena Napoleon antoi hänelle kuninkaan arvonimen. Vuodesta 1806 hän oli Saksin kuningas nimellä Fredrik August I. Osoittaakseen kiitollisuutta Napoleonille hän yhtyi tämän johtamaan saksalaisten valtioiden Reinin liittoon, ja seuraavana vuonna Fredrik August I sai Napoleonilta hallittavakseen Varsovan suurherttuakunnan. Leipzigin taistelussa Fredrik August I:n joukot siirtyivät kuitenkin Napoleonin vastustajien puolelle, kun taas kuningas itse joutui näiden vangiksi. Vuonna 1815 päättyneen Wienin kongressin päätöksen mukaan Fredrik August I:n oli luovutettava Preussille suuria alueita
Alppisauva

Alppisauva on Euroopan vuoristoseuduilla yleisesti käytetty apuväline vaikeassa maastossa liikkumiseen. Sauvaa käytetään antamaan lisävoimaa nousuissa, tukena jyrkissä laskuissa ja tasapainon lisääjänä esimerkiksi vedessä kahlattaessa tai kivikossa. Se voi toimia myös teltan salkona. Levätessä sauvaan voi nojata.  Sauvaa pidetään kiinni varresta, ei päästä. Sauva on noin 1,8 metriä pitkä ja tehty vahvasta ja sitkeästä puulajista; alppikuusi on erittäin tavallinen. Sauvassa on yleensä rautakärki ja joskus myös pituusmittayksiköt. Robert M. Pirsig esittää teoksessa Zen ja moottoripyörän kunnossapito seuraavan kuvauksen omatekoisen, haapapuisen vaellussauvan käytöstä: Nyt haapasauvoille on käyttöä ja Chris alkaa kiinnostua omastaan. Rinkan vuoksi painopiste on yläruumiissa, ja keppi on hyvä tuki kaatumista vastaan. Ensin lasketaan jalka tukevasti maahan, sitten painetaan maahan keppi, sitten heilahdetaan kepin varassa ylös ja vedetään henkeä kolme kertaa, sitten otetaan seuraava askel, painetaan keppi tukevasti maahan ja heilahdetaan ylös.
Holon

Koordinaatit: 32°01′N, 34°46′E Holon (hepr. חוֹלוֹן) on kaupunki Israelissa Tel Avivin hallintoalueella. Holon on perustettu vuonna 1925 ja vuoden 2017 lopussa sen asukasluku oli 192 624. Ensimmäiset asukkaat Holonin alueella olivat vuonna 1925 saapuneita juutalaisia siirtolaisia. Vielä tuolloin alue oli hallinnollisesti osa Jaffan kuntaa. 1930-luvulla Agrobank ja Shikkun ostivat maita Holonissa ja alkoivat rakennuttaa asuntoja alueen hiekkadyyneille. Asunnot osoittautuivat pian halutuiksi etenkin Tel Avivin työväenluokan piirissä, sillä Holonissa kauempana keskustasta asuminen oli halvempaa. Vuoteen 1948 mennessä Holonin asukasluku oli kasvanut 7 000:een. Israelin itsenäisyyssodan aikana arabit hallitsivat Jaffaa ja eristivät näin Holonin juutalaisten hallitsemasta Tel Avivista. Tarkka-ampujat Tall ar-Rīshin kukkulalla saattoivat tulittaa Holonia, kunnes Jaffa antautui 13. toukokuuta 1948. Sodan jälkeen Holonin hallinnollista aluetta laajennettiin ja uusia kaupunginosia rakennettiin