nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Rupikonna

Elinvoimainen  Elinvoimainen  Bufo bufo(Linnaeus, 1758) Rupikonna Wikispeciesissä Rupikonna Commonsissa Rupikonna (Bufo bufo), arkikielessä joskus rupisammakko, on konnalaji, jota tavataan lähes koko Euroopassa, Irlantia, Pohjois-Skandinaviaa ja joitakin Välimeren saaria lukuun ottamatta. Rupikonna esiintyy yleisenä Etelä- ja Keski-Suomessa, pohjoisessa harvalukuisempana. Rupikonna on Euroopan yleisimpiä sammakkoeläimiä ja se hyväksyy asuinpaikakseen hyvin monenlaiset ympäristöt metsistä puutarhoihin ja niittyihin. Rupikonna on Suomessa rauhoitettu laji. Rupikonnan kuivassa ihossa on runsaasti nystyröitä, sen korvallisrauhaset ovat selvästi ulkonevat ja olemus on hyvin tanakka. Rupikonna liikkuu pääasiassa kävellen, koska sen takajalat ovat lyhyemmät kuin sammakolla. Selkäpuoli on väritykseltään yksisävyisen ruskea, vatsa taas on joko vaalea tai harmaaseen vivahtava. Rupikonna liikkuu lähinnä hämärän ja pimeän aikaan. Rupikonnalle tyypillistä on myös paikkauskollisuus. Päivät rupikonna viettää tietyssä vakiokolossaan, ja öisin se kiertää vakiopolkuaan ruokaa etsimässä. Häirittynä konna laskee päänsä alas ja nostaa takaruumiinsa ylös, jolloin se näyttää paljon todellista suuremmalta. Samalla se saattaa erittää iholleen maitomaista limaa
Kissa

Felis catusLinnaeus, 1758 Kissa Wikispeciesissä Kissa Commonsissa Kissa eli kesykissa tai kotikissa (Felis catus, aiemmin Felis silvestris catus) on afrikanvillikissasta (Felis lybica) polveutuva ja petoeläinten (Carnivora) lahkon kissaeläinten (Felidae) heimoon kuuluva kesy nisäkäslaji. Kissat ovat suosittuja lemmikkieläimiä, ja etenkin maaseudulla ne ovat aina olleet hyödyllisiä hiirten ja muiden tuholaisten pyydystäjinä. Ihminen alkoi pitää villikissoja viljavarastojen suojelijoina Lähi-idässä pian maanviljelyksen keksimisen jälkeen yli 10 000 vuotta sitten. Ensimmäisinä kissojen suurimittaista kesyttämistä harjoittivat muinaiset egyptiläiset, joille kissat olivat tärkeitä myös uskonnollisesti. Egyptistä kissojen pito levisi muuallekin Välimeren alueelle. Keskiajalla kissat kärsivät Euroopassa katolisen kirkon suorittamista vainoista. Kissat nousivat suosioon lemmikkieläiminä 1800-luvulla, ja vuosisadan lopulla aloitettiin myös kissojen jalostaminen eri roduiksi, joita nykyisin lasketaan järjestöstä riippuen olevan noin 50. Kissalla on voimakas saalistusvietti, ja sillä on erittäin tarkka kuulo ja hyvä hämäränäkö. Kissat viihtyvät yksin ja muodostavat oman elinpiirin, jolla ne liikkuvat ja saalistavat. Kissat nukkuvat paljon ja puhdistavat itseään ahkerasti. Ne elävät tavallisesti 14–20-vuotiaaksi. Täysikasvuisen kotikissan säkäkorkeus on noin 30 senttimetriä
Nokia (kaupunki)

vaakuna sijainti Nokia (vuoteen 1938 Pohjois-Pirkkala) on Suomen kaupunki, joka sijaitsee Pirkanmaan maakunnassa. Kaupungissa asuu noin 36 200 ihmistä, ja sen pinta-ala on 347,84 km², josta 59,50 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 125,5 asukasta/km². Nokian naapurikunnat ovat Hämeenkyrö, Pirkkala, Sastamala, Tampere, Vesilahti ja Ylöjärvi. Nokian vaakunan suunnitteli Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin vuonna 1951. Nokia on väkiluvultaan Pirkanmaan toiseksi suurin kunta maakuntakeskus Tampereen jälkeen. Nokia on teollisuuskaupunki ja eräiden suomalaisten tuotemerkkien lähtöpaikka, kuuluisimpina niistä entinen monialayritys ja nykyinen tietoliikennealan yhtiö Nokia ja vaatteiden valmistaja Nanso. Näiden lisäksi myös Nokian Renkaat on kotoisin Nokialta ja sen tehdas sijaitsee Nokialla. Nokian maisemakuvaa hallitsevat Pyhäjärvi, Nokianvirta ja Kulovesi. Pyhäjärvi on Kokemäenjoen vesistön keskusjärvi, jossa yhtyvät etelästä Vanajaveden reitin ja pohjoisesta Näsijärven reitin vedet. Pyhäjärvi laskee syvässä rotkolaaksossa virtaavaa Nokianvirtaa myöten Kuloveteen, johon laskevat pohjoisluoteesta Ikaalisten reitin vedet Siuronkoskea myöten. Länsirajalla Kuloveteen laskee vielä Mouhijärven suunnasta tuleva vesistö Leukaluiden salmessa sekä etelärannalla Sarkolanlahden pohjukkaan Vesilahden länsiosan järvistä alkunsa saava Lanajoki
Meiji-restauraatio

3. tammikuuta 1868 Tokugawa-shōgunaatti syöstiin vallastaMeiji-kausi alkoiJapanin keisarikunta perustettiin Japanin keisarikunta Tokugawa-shōgunaatti Meiji Tokugawa Yoshinobu Meiji-restauraatiossa (jap. 明治維新, Meiji ishin) Tokugawa-shōgunaatti syöstiin vallasta ja valta siirtyi Meiji-keisari Mutsuhitolle. Japani luopui kertaheitolla feodaalisesta yhteiskuntajärjestelmästä ja aloitti nopean modernisoinnin ja teollistumisen. Restauraation jälkeen Japani ei eristäytynyt enää länsimaista, kuten Kiina, vaan omaksui länsimaiden parhaimpia puolia omaan yhteiskuntaansa. Maa sai perustuslain ja parlamentin. Koulutus uudistettiin ranskalaisen mallin mukaan ja oppivelvollisuus laajennettiin koskemaan kaikkia yhteiskuntaluokkia. Japani omaksui muun muassa preussilaisen armeijan, brittiläisen laivaston, yhdysvaltalaisen pankkilaitoksen ja ranskalaisen aluehallinnon mallit.lähde? Restauraation vuosiksi edeltävine sotineen lasketaan yleensä kausi vuodesta 1866 vuoteen 1869. Meiji-kausi alkoi virallisesti 3. helmikuuta 1867 15-vuotiaan Mutsuhiton noustessa isänsä keisari Kōmein seuraajaksi valtaistuimelle ottaen nimekseen Meiji, mutta restauraation huipentumana pidetään 19. marraskuuta 1867, jolloin shōgun Tokugawa Yoshinobu luopui virallisesta asemastaan
Alkueläimet

Alkueläimet (Protozoa; kreik. proto: ’ensimmäinen’, zoa: ’eläin’) ovat mikroskooppisia ja yksisoluisia aitotumaisia eliöryhmiä, jotka ovat elintavoiltaan eläinmäisiä eli toisenvaraisia ja liikuntakykyisiä. Saksalainen Otto Bütschli jakoi vuosina 1880–1889 tällaiset eliöt edelleen ulkonäön ja elintapojen perusteella juurieläimiin (Sarcodina), itiöeläimiin (Sporozoa), ripsieläimiin (Infusoria) ja siimaeliöihin (Mastigophora). Nykyisessä tieteellisessä luokittelussa fylogeneettisesti eli kehityshistoriallisesti yhtenäistä alkueläinten ryhmää ei kuitenkaan ole, vaan sanaa käytetään lähinnä tiettyä elintapaa kuvaavana yleisnimityksenä.  Alkueläimiä esiintyy kaikkialla, missä on vettä: ihmisten elimistössä, eläimissä, kosteassa maassa, suolaisessa ja makeassa vedessä.lähde? Amebat, joita on myös kutsuttu juurijalkaisiksi, liikkuvat solukalvoulokkeiden eli valejalkojen avulla; ripsieläimet ripsipeitteiden avulla, eräät ekskavaatteihin kuuluvat siimaeliöt yhden tai useamman uimasiiman avulla ja itiöeläimet muiden eläimien tai eliöiden avulla.lähde?
Kitiini

Kitiini (kreikaksi khiton = vaippa) on selluloosan ja tärkkelyksen kanssa luonnossa runsaana esiintyvä eloperäinen materiaali. Kemiallisesti kitiini on N-asetyyliglukosamiiniyksiköistä koostuva polysakkaridi. Se on muuten kuin selluloosa, paitsi että yhden hydroksyylin tilalla on asetyyliamiini, jonka avulla kitiinimolekyyli voi muodostaa vetysidoksia, jotka vahvistavat materiaalia; kevlar on juuri samasta syystä vahvaa. Kitiini esiintyy luonnossa kolmessa eri polymorfisessa muodossa: α-, β- ja γ-muodossa. Näillä muodoilla on erilaisia, vaihtelevia ominaisuuksia. Polymeeriketjun järjestys erottaa nämä kolme polymorfista muotoa toisistaan. Tärkeimmät α-kitiinin lähteet ovat ravut ja katkaravut, β-kitiinillä mustekalat ja γ-kitiinillä loligot, jotka ovat mustekalojen sukulaislajeja. Kitiiniä muodostuu kun niveljalkaiset, kuten ravut, rakentavat kuoripanssariaan tai kun hyönteiset, joiden koko rakenne on kiinnittynyt kuoreen, saavat lopullisen muotonsa metamorfoosin viimeisenä vaiheena. Sienten, levien ja hiivojen soluseinämät sisältävät myös kitiiniä. Teollisesti kitiiniä eristetään esimerkiksi äyriäisten kuorista poistamalla siitä muu kuoriaines esimerkiksi kalkki, valkuaisaineet ja väriaineet kemikaalikäsittelyjen avulla. Kun kitiiniä deasetyloidaan emäksellä, saadaan kitosaania, joka liukenee happamaan vesiliuokseen. Kitiinin kemiallinen kaava on (C8H13O5N)n ja CAS-numero 1398-61-4
BBC

British Broadcasting Corporation eli BBC on Britannian julkinen, vuonna 1922 perustettu yleisradioyhtiö ja tuotantoyhtiö. Yhtiöllä on Yhdistyneessä kuningaskunnassa useita radio- ja televisiokanavia maan eri kielillä ja myös kansainvälistä toimintaa eri kielillä. BBC käynnisti säännölliset televisiolähetykset ensimmäisenä maailmassa vuonna 1936 ja BBC:n radio- ja televisioteitse välitettyjä uutislähetyksiä katsotaan ympäri maailmaa. Yritys on alallaan maailman suurin. BBC työllisti vuonna 2019 noin 22 401 ihmistä. BBC:n motto on "Nation Shall Speak Peace Unto Nation". Alun perin British Broadcasting Company Ltd. -nimisen yhtiön perusti British General Post Office (GPO) ja joukko tietoliikenneyrityksiä 18. lokakuuta vuonna 1922 tarjoamaan kokeellisesti radiolähetyksiä. Tästä radioyhtiöstä tuli British Broadcasting Corporation vuonna 1927, ja ensimmäisenä pääjohtajana toimi John Reith. Toisin kuin Yhdysvalloissa, jossa radio toimi kaupallisesti, Reith halusi BBC:n toimivan lupamaksujen avulla. Ensimmäinen radiolähetys lähetettiin 14
Kristiina

Kristiina (1626 Tukholma – 1689 Rooma) oli Ruotsin hallitseva kuningatar vuodesta 1632 kruunusta luopumiseensa asti vuoteen 1654. Kristiina syntyi 8. joulukuuta 1626 Tre Kronor -linnassa Tukholmassa ja kuoli 19. huhtikuuta 1689 Roomassa. Hän oli Ruotsin kuningatar vuodesta 1632 vuoteen 1654, mutta hallitsi vasta vuodesta 1644 alkaen. Hänen hallintoaikanaan käytiin kuusikymmenvuotista sotaa (1598–1660), kolmikymmenvuotista sotaa (1618–1648) sekä Torstenssonin sotaa, joissa Ruotsi valtasi isoja alueita ja lisäsi arvovaltaansa. Kristiinan aikana kolmikymmenvuotinen sota myös lopetettiin. Kristiina oli kiinnostunut kulttuurista ja houkutteli muun muassa René Descartesin ja Claudius Salmasiuksen Ruotsin hoviin. Hän luopui kruunusta vuonna 1654 ja kääntyi katolilaiseksi, mikä oli aikanaan suuri skandaali. Kristiina asettui asumaan Roomaan, jonka kulttuurielämässä hän näytteli suurta osaa seuraavina vuosikymmeninä. Kristiina oli kuningas Kustaa II Aadolfin ja kuningatar Maria Eleonooran tytär. Kristiina syntyi Tukholmassa 7
Kaarle XIII

Tarkennus: Käytännössä lähteetön Kaarle XIII (7. lokakuuta 1748 – 5. helmikuuta 1818) oli Ruotsin kuningas vuosina 1809–1818 ja Norjan kuningas hallitsijanimellä Kaarle II vuosina 1814–1818. Todellinen valta kuului lähes koko hänen kuninkuutensa ajan kruununprinssi Kaarle Juhanalle. Kaarle XIII oli ensimmäinen ”Pikku-Ruotsin” kuningas, sillä venäläisten miehittämä Suomi liitettiin suuriruhtinaskuntana Venäjän keisarin alaisuuteen Haminan rauhassa 17. syyskuuta 1809. Kaarle XIII oli myös viimeinen Holstein-Gottorpin hallitsijasukua edustanut Ruotsin kuningas. Kaarle oli kuningas Aadolf Fredrikin ja Preussin prinsessa Loviisa Ulriikan toiseksi vanhin poika. Hän jäi lapsena lahjakkaan isoveljensä, kruununprinssi Kustaan varjoon. Kustaasta tuli kuningas Kustaa III vuonna 1771, ja kun hän seuraavana vuonna vahvisti asemaansa vallankaappauksella, oli Kaarle hänen tukenaan tuossa vaarallisessa hankkeessa. Kustaa III palkitsi veljensä uskollisuuden nimittämällä tämän Södermanlandin herttuaksi. Tästä syystä Kaarleen viitataan usein nimityksellä Kaarle-herttua
Oskar I

Oskar I (Joseph François Oscar Bernadotte); (4. heinäkuuta 1799 Rue Cisalpine 291, Pariisi, Ranskan ensimmäinen tasavalta – 8. heinäkuuta 1859 Tukholman kuninkaanlinna, Tukholma, Ruotsi-Norjan kuningaskunta) oli Ruotsin ja Norjan kuningas vuosina 1844–1859. Hän oli Napoleonin marsalkka, sotaministeri Jean Baptiste Jules Bernadotten, sittemmin Ruotsin ja Norjan kuningas Kaarle XIV Juhanan ja Bernhardine Eugénie Désirée Claryn, kuningatar Desiderian ainoa lapsi. Hänen setänsä Joseph Bonaparte oli naimisissa Désiréen vanhemman sisaren Julien kanssa. Hän syntyi Rue Cisalpine 219:ssä sijaitsevassa talossa Pariisissa (nyk. Rue Monceau 32). He asuivat setänsä Mortefontainen linnassa ja isänsä Grosbois'n linnassa Pariisin lähellä. Hänen ensimmäinen opettajansa Pariisissa oli vuodesta 1807 lähtien Le Moine, joka herätti pojan kiinnostuksen klassikoihin. Isän vaihtuvien komennuksien vuoksi Oscar ei nähnyt isäänsä juurikaan ensimmäisten vuosien aikana. Hän ja hänen äitinsä elivät läheisessä yhteydessä äidin suvun Claryn perheen kanssa. Äiti oli varakas ja perheen taloutta paransivat suuresti suuret läänitykset ja muut taloudelliset palkkiot, jotka Jean Baptiste sai asemansa vuoksi
Kustaa V

Kustaa V (Oscar Gustaf Adolf); (16. kesäkuuta 1858 Drottningholmin linna, Tukholma – 29. lokakuuta 1950 Drottningholmin linna, Tukholma) oli Ruotsin kuningas vuosina 1907–1950. Hän oli Ruotsin ja Norjan kuningas Oskar II:n ja kuningatar Sofian vanhin poika. Syntyessään hän sai Värmlannin herttuan arvonimen. Hänellä oli kolme veljeä: Oscar (1859-1953), Carl (1861-1951) ja Eugen (1865-1947). Perhe asui Perintöruhtinaan palatsissa, ja äiti oli prinssin kasvatuksessa merkittävä henkilö. Kesät vietettiin Sofieron linnassa, jonka isä oli hankkinut omistukseensa. Varhaisvuosinaan prinssillä katsottiin olevan heikko ruumiinrakenne, minkä vuoksi hänet hoidettiin sähköllä 10. toukokuuta 1871. Aikuisena hänestä tuli hyväkuntoinen ja hoikka. Vuonna 1869 prinssi Gustaf alkoi käydä Beskowin koulua veljiensä kanssa, mutta isänsä tultua kuninkaaksi vuonna 1872 hänet otettiin sieltä pois niin sanotun palatsikoulutuksen piiriin, jossa hänestä koulutettiin tulevaa kuningasta
Kustaa VI Aadolf

Kustaa VI Aadolf (ruots. Gustaf VI Adolf) koko nimeltään Oscar Fredrik Wilhelm Olaf Gustaf Adolf); (11. marraskuuta 1882 Tukholman kuninkaanlinna, Tukholma – 15. syyskuuta 1973 Helsingborgin sairaala, Ruotsi) oli Ruotsin kuningas vuosina 1950–1973. Syntyessään hän oli Ruotsin ja Norjan prinssi vuoteen 1905 asti, jolloin Norja irrottautui Ruotsista. Prinssinarvon lisäksi hän oli Skånen herttua. Hän oli Kustaa V:n ja kuningatar Viktorian vanhin poika ja nykyisen Ruotsin kuninkaan Kaarle XVI Kustaan isoisä. Hänellä oli kaksi veljeä, Södermanlandin herttua Vilhelm (1884–1965) ja Västmanlandin herttua Erik (1889–1918). Kruununprinssi Gustav tuli armeijan palvelukseen vuonna 1902. Hänet ylennettiin vuonna 1923 kenraalimajuriksi,vuonna 1928 kenraaliluutnantiksi ja vuonna 1932 hän oli noussut kenraalin arvoon. Hänen elinikäinen kiinnostuksensa arkeologiaan alkoi opintojen aikana Uppsalan yliopistossa, ja 1920-luvun ajan hän osallistui arkeologisiin tutkimusmatkoihin Kreikassa, Italiassa ja Kyproksella.  Kruununprinssi Gustaf avioitui 15
Anastasios I

Anastasios I (nimeä käytetään myös muodossa Anastasius) (lat. Flavius Anastasius Augustus, kreik. Ἀναστάσιος; noin 430 – 9. heinäkuuta 518) oli Itä-Rooman eli Bysantin valtakunnan keisari vuosina 491–518. Anastasios syntyi Dyrrakhionissa noin vuonna 430. Anastasios ei saavuttanut mitään korkeaa virka-asemaa keisari Zenonin hovissa, mutta vuonna 488 hänet melkein valittiin Antiokian piispaksi. Keisarin kuoltua tämän leski, keisarinna Ariadne, valitsi uudeksi miehekseen juuri Anastasioksen. Bysantin perimyssäädösten mukaan keisarin leski sai valita uuden keisarin, jos tämä kuoli ilman perillisiä. Niinpä Zenonin kuoltua hänen puolisonsa Ariadne nimitti vuonna 491 keisariksi Anastasioksen. Tämä tuli suurena yllätyksenä hovin aristokraateille. 20. toukokuuta 491 Anastasios ja Ariadne menivät naimisiin
Kreeta

Kreetan saari satelliittikuvassa. muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa Kreeta (kreik. Κρήτη, Kríti) on Kreikan saari, joka sijaitsee itäisellä Välimerellä Egeanmeren etelälaidalla. Se on koko Kreikan suurin ja Välimeren viidenneksi suurin saari. Kreeta on itä–länsisuunnassa noin 250 kilometrin pituinen, pohjois-eteläsuunnassa 12–60 kilometrin levyinen, ja sen pinta-ala on 8 303 neliökilometriä. Saaren asukasluku oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 622 913. Hallinnollisesti Kreeta muodostaa oman alueensa eli periferiansa, Kreetan alueen, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria. Kreetan pääkaupunki ja suurin kaupunki on Iraklion, ja sen muut suurimmat kaupungit ovat Chaniá, Réthymno, Ágios Nikólaos, Ierápetra ja Siteía. Saarella vallitsee leuto välimerenilmasto. Kreetalla noin vuosina 2600–1400 eaa. kukoistanut minolainen kulttuuri oli sekä Kreikan että koko Euroopan ensimmäinen merkittävä korkeakulttuuri. Minolaiskauden jälkeen saarta hallitsivat mykeneläiset ja doorilaiset
Valdemar Birgerinpoika

Valdemar Birgerinpoika (1239–26. joulukuuta 1302) oli Ruotsin kuningas 1250–1275. Hänen isänsä oli Birger-jaarli, jolla oli todellinen valta Valdemarin vielä ollessa alaikäinen. Valdemar oli naimisissa tanskalaisen prinsessa Sofian kanssa. Birgerin kuoltua vuonna 1266 Valdemarin veli Maunu alkoi heti havitella kruunua. Valdemarilla oli myös suhde vaimonsa siskon Tanskan prinsessa Juttan kanssa. Tästä syystä hän joutui tekemään parannuksentekomatkan Roomaan vuonna 1274. Paavi siunasi ristiretkivelvoitteella Valdemarin ajatuksen Karjalan käännyttämisestä ja Ruotsiin liittämisestä. Pian tämän jälkeen hänen veljensä Maunu ja Eerik, jotka saivat apua Tanskan kuninkaalta Eerik Klippingiltä, nousivat kapinaan ja löivät Valdemarin Hovan taistelussa vuonna 1275. Valdemar ja Sofia pakenivat Norjaan ja Maunusta tuli kuningas. Vuonna 1277 Valdemar sai Götanmaan palkaksi siitä, että luopuisi vaatimuksestaan Ruotsin kruunuun. Valdemar joutui maanpakoon Tanskaan sen jälkeen, kun hän otti osaa kapinaan, joka melkein syrjäytti Maunun
Karkkila

vaakuna sijainti Karkkila (ruots. Högfors) on Suomen kaupunki, joka sijaitsee Uudenmaan maakunnassa. Se on valtatie 2:n varrella 69 kilometrin päässä Helsingistä. Asukkaita paikkakunnalla on hieman alle 9 000, joista enemmistö 45–64-vuotiaita. Karkkila on tullut tunnetuksi teollisuudestaan Uudenmaan valimokaupunkina. Karkkila on kasvanut Högforsin vanhan valimon ja muiden tehtaiden ympäristöön. Teollisuuden vastapainona Karkkilassa on myös erämaa-alueita sekä runsaasti järviä ja lampia. Karkkilan naapurikunnat ovat Lohja, Loppi, Tammela ja Vihti. Vuoteen 2013 saakka naapurikuntiin kuului Nummi-Pusula ja sitä ennen vuoteen 1981 saakka Pusula. Maisemakuva on Karkkilassa varsin vaihteleva ja maasto on kauttaaltaan epätasaista. Kaupungin alue voidaan tästä huolimatta jakaa kolmeen melko selvästi toisistaan erottuvaan osaan. Luoteisin kulma liittyy Tammelan ylänköön, mutta vielä selvemmin kaupungin länsiosa muistuttaa naapuriaan, entistä Pusulan kuntaa
Yhdysvaltain sisällissota

Yhdysvaltain sisällissota oli Yhdysvalloissa vuosina 1861–1865 käyty sisällissota, jossa Yhdysvaltain unionille uskolliset pohjoisvaltiot ja Etelän osavaltioiden muodostama konfederaatio taistelivat vastakkain. Sodan taustalla oli Etelävaltioiden ja pohjoisen välejä pitkään hiertänyt kiista orjuuden tulevaisuudesta Yhdysvalloissa. Etelän agraariyhteiskunta oli pitkälti riippuvainen orjien palkattomasta työstä, kun taas pitkälle teollistuneessa pohjoisessa orjatyöstä oli jo kauan aiemmin luovuttu. Jännitteet pohjoisen ja etelän välillä kulminoituivat, kun republikaani Abraham Lincoln valittiin Yhdysvaltain presidentiksi vuonna 1860. Etelän orjanomistajat pelkäsivät valinnan johtavan orjuuden kieltämiseen, jolloin useat orjavaltiot irtautuivat unionista. Kapinoivat osavaltiot muodostivat Yhdysvaltain lailliselle hallitukselle vastavoimaksi Amerikan konfederaation. Sota päättyi Yhdysvaltain laillisen hallituksen voittoon. Konfederaation kenraali Robert E. Lee antautui unionin kenraali Ulysses S. Grantille 9. huhtikuuta 1865, ja pian sen jälkeen myös muut konfederaation komentajat seurasivat perässä. Sodan päätyttyä orjuus lakkautettiin kaikkialla Yhdysvalloissa ja 4 miljoonaa afroamerikkalaista orjaa vapautettiin
Möbiuksen nauha

Möbiuksen nauha on topologinen pinta eli 2-monisto, jolla on ainoastaan yksi puoli ja yksi reuna. Sen keksivät toisistaan riippumatta saksalaiset matemaatikot August Ferdinand Möbius ja Johann Benedict Listing vuonna 1858. Nauha voidaan luoda helposti ottamalla paperinauha, kiertämällä sen toinen pää 180° ympäri ja liimaamalla päät yhteen. Möbiuksen nauha saadaan aikaan myös, jos astemäärä on 180:n pariton kerrannainen. Möbiuksen nauhalla on monia erikoisia ominaisuuksia. Esimerkiksi jos pinnan toiselle puolelle piirretään viiva ja jatketaan sitä tarpeeksi pitkälle, se päätyy lopulta samaan kohtaan nauhan toisella puolella. Tämän vuoksi on tapana sanoa, että Möbiuksen nauhalla on ”vain yksi puoli” eli se on ”yksipuolinen”. Lisäksi jos se leikataan halki keskeltä, siitä tulee yksi tavallinen nauha, jossa on kaksi 180°:n käännöstä. Jos tämä nauha edelleen leikataan samalla tavalla, saadaan kaksi nauhaa, jotka ovat toisissaan kiinni. Möbiuksen nauha on myös yksinkertaisin esimerkki pinnasta, joka ei ole suunnistuva. Möbiuksen nauhan vastine neliulotteisessa avaruudessa on Kleinin pullo.
Mongolivaltakunta

Mongolivaltakunta suurimmillaan noin vuonna 1279. Mongolivaltakunta eli mongolien imperiumi (mongoliaksi ᠶᠡᠬᠡ ᠮᠣᠩᠭᠣᠯ ᠤᠯᠤᠰ yeke Mongγol ulus (kirjaimellisesti 'suurten mongolien valtio' tai 'suuri mongolivaltio') tai turkiksi kür uluγ ulus (kirjaimellisesti 'koko suuri valtio') oli Tšingis-kaanin seuraajineen 1200-luvun valloitussodilla luoma suuri imperiumi. Suurimmillaan mongolit hallitsivat yli 32 miljoonan neliökilometrin aluetta Aasiassa ja Euroopassa ja valtakunnan alaisuudessa oli arviolta lähes puolet maapallon väestöstä. Täten se oli pinta-alaltaan historian suurin yhtenäinen valtio, vain merten halkoman brittiläisen imperiumin ollessa sitä suurempi. Yhtenäisistä valtioista se on myös ainoa, jolla on ollut merenrantaa kolmella suurimmalla valtamerellä. Mongolivaltakunta oli olemassa vajaat sata vuotta. Valtakunnan pohjoinen raja on ollut nähtävästi aina Jäämerelle asti ulottuva. Mongolien valloitusretkien taustalla voidaan nähdä itse itseään ruokkiva prosessi. Kun alueen heimot oli yhdistetty ja luotu voimakas sotakoneisto, se piti sisäisen yhtenäisyyden takia suunnata ulospäin. Alkuaan kyse oli enemmänkin ryöstämisestä, joka menestyksen myötä muuttui vähitellen valloittamiseksi. Alistetut kansat liitettiin mongoliarmeijaan, jonka johtavan kerroksen muodostivat mongolit ja armeijan kasvaminen kiihdytti edelleen valloituksia. Lopulta Tšingis-kaani antoi jälkipolville määräyksen, jonka mukaan kaikki maailman kansat on alistettava mongolien vallan alle
Makedonia

Makedonia voi viitata moniin asioihin:
Sähköinen henkilökortti

Henkilökortti on asiakirja, joka on tarkoitettu henkilöllisyyden todistamiseen. Henkilökortti voi sisältää henkilön koko nimen, valokuvan, iän ja syntymäpäivän, sukupuolen, osoitteen, nimikirjoituksen, asianmukaisia numeroita (esimerkiksi henkilötunnuksen), ammatin, rajoituksia ja kansalaisuuden. Sitä voidaan myös käyttää nopeaan omistusoikeuden vahvistamiseen esimerkiksi ostettaessa luottokortilla. Suhtautuminen henkilökortteihin vaihtelee eri maissa. Britanniassa ja Yhdysvalloissa ei ole yhtenäistä henkilökorttijärjestelmää, tai siihen liittyvää väestörekisteriä. Henkilöyden todistamiseen käytetään tällöin passia tai ajokorttia; toisaalta esimerkiksi asuinpaikan voi todistaa sähkö- tai kaasulaskulla. Näissä maissa yhtenäisen henkilökorttijärjestelmän luominen on ollut vilkkaan keskustelun aiheena ja sitä on vastustettu mm. kansalaisvapauksien perusteella; toisaalta hallitukset ovat perustelleet niiden käyttöönottoa mm. terrorismin ja laittoman maahanmuuton ja identiteettivarkauksien torjunnalla. Britanniassa Cameronin hallitus määräsi heti virkaanasettamisensa jälkeen Identity Documents Act 2010:lla maan väestörekisterin tuhottavaksi. Suomessa poliisin myöntämä henkilökortti toimii henkilötodistuksena ja rajoitetusti matkustusasiakirjana. Nykyisin kaikki poliisin myöntämät henkilökortit ovat sirullisia, lukuun ottamatta alaikäisille ilman huoltajan suostumusta myönnettävää ja väliaikaista korttia
August II Väkevä

August II Väkevä (puol. August II Mocny) (12. toukokuuta 1670 Dresden – 1. helmikuuta 1733 Varsova) oli Saksin vaaliruhtinas vuosina 1694–1733 (nimellä Fredrik August, saks. Friedrich August) ja Puolan kuningas vuosina 1697–1706 ja 1709–1733. August oli taiteiden ja arkkitehtuurin suojelija. Hän teki Saksin pääkaupungista Dresdenistä suuren, koko Euroopasta taiteilijoita houkutelleen kulttuurikeskuksen. Hän keräsi mahtavan taidekokoelman ja rakennutti barokkipalatseja. Saksin hallitsija Fredrik August valittiin vaalilla Puolan kuninkaaksi. Hän aloitti Suuren Pohjan sodan helmikuussa 1700 hyökkäämällä Riikaan, joka oli silloin Ruotsin omistuksessa. August kärsi 1706 tappion Ruotsin kuninkaalle Kaarle XII:lle ja syrjäytettiin. Lisänimensä hän sai voimistaan; hän katkoi hevosenkenkiä paljain käsin ja häntä nimitettiin Saksin Herkuleeksi tai rautakädeksi