nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Tammisaari

vaakuna sijainti Tammisaari (ruots. Ekenäs) on entinen Suomen kaupunki ja nykyinen Raaseporin kaupunginosa, joka sijaitsee Uudenmaan maakunnassa entisessä Etelä-Suomen läänissä. Ennen lakkauttamistaan vuonna 2009 kaupungissa asui 14 754 ihmistä, ja väestötiheys oli 20,3 asukasta/km2. Kaupunki oli kaksikielinen kunta ja enemmistönä 81 prosenttia asukkaista puhui ruotsia ja 17 prosenttia suomea. Sen naapurikunnat olivat Hanko, Karjaa, Pohja ja Perniö. Tammisaaren kaupunki lakkautettiin vuoden 2009 alussa ja sen tilalle perustettiin yhdessä Karjaan kaupungin ja Pohjan kunnan kanssa Raaseporin kaupunki. Tammisaaren keskustaajama on Raaseporin suurin taajama ja hallinnollinen keskus. Raaseporin linna Snappertunassa rakennettiin todennäköisesti 1300-luvulla. Raaseporilla oli paitsi puolustuksellista ja hallinnollista myös kauppapoliittista merkitystä, sillä se puolusti Ruotsin etuja Räävelin (Tallinna) hansakaupunkia vastaan.lähde? Kun Tammisaaresta tuli vuonna 1528 Raaseporin läänin hallinnollinen keskus, Raasepori menetti merkityksensä. Kuningas Kustaa Vaasa antoi Tammisaarelle kaupunkioikeudet vuonna 1546. Kaupungin sijaintipaikka oli tunnettu jo pitkään satamana ja kalastuspaikkana, ja ajatus kaupungin perustamisesta oli itänyt pitkään
Väinö Linna

Väinö Valtteri Linna (20. joulukuuta 1920 Urjala – 21. huhtikuuta 1992 Kangasala) oli suomalainen kirjailija ja tieteen akateemikko. Hänet tunnetaan erityisesti Suomen historiaa kuvaavista teoksistaan Tuntematon sotilas ja Täällä Pohjantähden alla. Linna vietti lapsuutensa maa­seudulla, mutta muutti 17-vuotiaana kaupunkiin töihin. Hän osallistui jatkosotaan Syvärillä ja palasi sitten tehtaaseen töihin. Vuonna 1954 ilmestyneestä Tuntemattomasta sotilaasta tuli kiistelty teos ja myyntimenestys. Sen myynti­tulojen turvin kirjailija lopetti tehdas­työt, osti maatilan ja alkoi kirjoittaa Pohjan­tähti-tri­logiaa. Väinö Linnan suku edusti niin isän kuin äidinkin puolelta hämäläisiä torppareita ja maa­työläisiä. Väinön isä Vihtori oli teurastaja. Hän ja Maija Linna, Maria o.s
Sievi

vaakuna sijainti Sievi on Suomen kunta, joka sijaitsee Pohjois-Pohjanmaan maakunnan lounaisosassa Keski-Pohjanmaan maakunnan rajalla, Oulun Eteläisessä. Kunnassa asuu 4 597 ihmistä ja sen pinta-ala on 799,89 km², josta 13,50 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 5,85 asukasta/km². Sievin naapurikunnat ovat Haapajärvi, Kalajoki, Kannus, Lestijärvi, Nivala, Reisjärvi, Toholampi ja Ylivieska. Sievi on tunnettu alhaisesta työttömyysasteesta. Kuntalehden vuoden 2015 tilastoihin perustuvan selvityksen mukaan Sievi on Suomen toiseksi teollistunein kunta Pyhännän jälkeen: 45,6 prosenttia sieviläisistä saa elantonsa teollisuudesta. Suomen Keksijäin Keskusliitto Keke valitsi Sievin vuonna 1998 Suomen luovimmaksi kunnaksilähde?. Sievin pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla mutti. Sievin alueelta on löydetty kivikautisia asuinpaikkoja muun muassa Korhosen, Vahtolan, Ojalan ja Huhtalan seudulta. Rautakaudelta on löydetty muun muassa pronssisolki. Alue asutettiin vakinaisesti 1500-luvulla. Aluksi asutus keskittyi nykyisen Asemakylän ja Vanhankirkon tuntumaan, mutta levisi 1600- ja 1700-luvulla pitkin jokivartta itään
Kansallissosialismi

Tarkennus: laajat osuudet lähteettömiä Kansallissosialismi (saks. Nationalsozialismus) eli natsismi (saks. Nazismus) oli Adolf Hitlerin johtaman Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen (NSDAP) ideologia. Kansallissosialismi oli nationalistista, ihmisoikeuksia polkevaa ja epädemokraattista, ja siihen sisältyi myös rotuoppia ja antisemitismiä. Rudolf Hessin vuoden 1934 lausunnon määritelmän mukaan kansallissosialismi ei ole mitään muuta kuin sovellettua biologiaa. Kansallissosialismin on monissa suhteissa katsottu muistuttaneen fasismia ja se luetaan yhdeksi fasismin muodoksi. Vaikka ideologian nimessä esiintyy sana sosialismi, sen sosialistisuus on laajasti kyseenalaistettu. Kansallissosialisteja kutsuttiin yleisesti myös hitleriläisiksi, ja kun Neuvostoliitto pyrki omimaan sosialismin oikean tulkinnan, heitä kutsuttiin myös saksalais-fasistisiksi. Sosialistisen talousmallin, jossa ei olisi ollut yksityisomaisuutta, sijasta kansallissosialismi kannatti korporativismia. NSDAP hallitsi totalitaristisesti Saksaa vuosina 1933–1945, jolloin Hitler oli maan diktaattorina. Kansallissosialistisia puolueita perustettiin myös useisiin muihin maihin. Sellaisia oli muun muassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Belgiassa, Alankomaissa, Ruotsissa, Suomessa, Norjassa ja Tanskassa
OSI-malli

OSI-malli eli Open Systems Interconnection Reference Model kuvaa tiedonsiirtoprotokollien yhdistelmän seitsemässä kerroksessa. Kukin kerroksista käyttää yhtä alemman kerroksen palveluja ja tarjoaa palveluja yhtä kerrosta ylemmäs. OSI-malli on ISO:n kehittämä malli tietoliikennejärjestelmien suunnitteluun. OSI-viitemalli on käsitteellisesti ehjä ja ISO:n kansainvälinen standardi ISO/IEC 7498-1. Määrittely on myös saatavilla ITU-T:ltä X.200 suosituksena. OSI-protokollapinon oli tarkoitus korvata TCP/IP 1980-luvulla, mutta TCP/IP oli jo kasvavassa käytössä. Käytännön protokollapinoja OSI-mallin mukaisesti ei juuri ole kehitetty: päinvastainen tilanne vallitsee TCP/IP-viitemallin suhteen, mallia ei juuri käytetä mutta protokollapinot ovat hyvin aktiivisessa käytössä. OSI-mallin kerrokset ovat: OSI-mallissa kuljetuskerroksen (4.) viestejä ovat segmentit ja datagramit (tietosähkeet). Verkkokerroksen (3.) viestejä ovat paketit
Ulvila

vaakuna sijainti Ulvila (ruots. Ulvsby) on Satakunnan maakunnassa sijaitseva kaupunki. Ulvila sijaitsee Kokemäenjoen varrella, Porin naapurissa. Sen naapurikuntia ovat Porin lisäksi Harjavalta, Kokemäki, Nakkila ja Sastamala. Ulvilaan liitetyn Kullaan lisäksi entisiä naapurikuntia ovat Poriin liitetyt Porin maalaiskunta, Noormarkku ja Lavia sekä Sastamalaan liitetty Kiikoinen. Kaupungin keskusta koostuu kahdesta eri puolilla Kokemäenjokea sijaitsevasta taajamasta, Friitalasta ja Vanhastakylästä. Ulvilassa asuu 12 363 ihmistä, ja sen pinta-ala on 422,51 km², josta 21,67 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 30,84 asukasta/km². Ulvilan kaupungin historia on pitkä: se perustettiin vuonna 1365, joten se on yksi Suomen kuudesta keskiaikaisesta kaupungista ja Suomen kolmantena perustettu kaupunki Turun ja Porvoon jälkeen. 1550-luvulla Ruotsin kuningas Kustaa Vaasa halusi kauppapoliittisista syistä keskittää kaupan Suomessa kolmeen kaupunkiin; Turkuun, Viipuriin ja Helsinkiin. Vuonna 1550 Ulvilan kaupunkioikeudet lakkautettiin ja Ulvilan kaupungin porvarit määrättiin muuttamaan Helsinkiin. Ulvilan silloinen satama oli maankohoamisen vuoksi muuttunut laivoille kulkukelvottomaksi
Urjala

vaakuna sijainti Urjala (ruots. Urjala, myös Urdiala, aiemmin Airanne) on Suomen kunta, joka sijaitsee Pirkanmaan maakunnassa. Kunnan väkiluku on 4 523 ja pinta-ala 505,40 km², josta 29,89 km² vesistöjä. Väestötiheys on 9,51 asukasta/km². Urjalan naapurikunnat ovat Akaa, Forssa, Humppila, Hämeenlinna, Punkalaidun, Sastamala, Tammela ja Vesilahti. Entisiä naapurikuntia ovat Koijärvi, Kalvola, Kylmäkoski, Tyrvää ja Vammala. Urjalan maisemakuva on yleisesti tasainen, ja maaston keskikorkeus merenpinnasta on 100–110 metriä. Monet yksittäiset mäet nousevat kuitenkin 30–40 metriä tämän tason yläpuolelle. Maisemalle ovat tunnusomaisia laajat, monin paikoin naapurikuntien alueille ulottuvat peltoaukeat, ja kunnan kokonaispinta-alasta runsas viidennes on peltoa. Urjalan halki luoteesta kaakkoon kulkee harjujakso, joka tulee Sastamalan puolelta Sammaljoen, Halkivahan ja Honkolan kylien kautta Urjalan kirkonkylään ja jatkuu Huhdin ja Välkkilän kylien kautta entisen Kalvolan kunnan puolelle. Paikoin harju on tosin epäselvä ja vaikeasti nähtävissä. Harjujakson reunamilla on laajoja soita, joita on kunnan pinta-alasta peltojen ohella kaikkiaan toinen viidennes
Askainen

vaakuna sijainti Askainen (ruots. Villnäs) on entinen Suomen kunta, joka nykyään on osa Maskua Varsinais-Suomen maakunnassa. Askaisten ja Lemun kunta liittyivät Maskuun 1. tammikuuta 2009. Uuden kunnan vaakunaksi valittiin aiempi Askaisten vaakuna. Naapurikunnat ennen kuntaliitosta olivat Lemu, Merimasku, Mynämäki, Taivassalo ja Velkua. Askaisten tunnetuin nähtävyys, marsalkka Mannerheimin syntymäkotina tunnettu Louhisaaren barokkityylinen kartanolinna vietti 350-vuotisjuhliaan vuonna 2005. Nähtävyyksiin kuuluu myös vanha kivikirkko, jonka vuonna 1653 valmistuneet lyijylasi-ikkunat ovat Suomen vanhimmat. Askaisiin kuuluneet Livonsaari ja Lempisaari siirtyivät vuonna 2011 osakuntaliitoksella Maskulta Naantalille. "Meren rannalla, lähellä Turkua" oli kunnan motto. Askainen oli maisemallisesti tyypillinen Turun saariston sisäosien kunta. Siihen kuuluivat Mynämäenselän ja Lemunlahden väliin työntyvän niemimaan kanta- ja keskiosa, pääosa Livonsaaresta ja muutama pienempi saari niiden ympärillä
Hankasalmi

vaakuna sijainti Hankasalmi on Suomen kunta, joka sijaitsee Keski-Suomen maakunnassa, vanhan Savon ja Hämeen rajamailla. Hankasalmen kunnanvaltuustossa on 23 jäsentä. Kunnan alueella on 97 järveä, joista suurimmat ovat Kynsivesi-Leivonvesi, Armisvesi ja Kuuhankavesi. Kirkonkylä sijaitsee Kuuhankaveden ja Hankaveden välisellä kannaksella. Kynsivesi muodostaa vesirajan naapurikunta Laukaan kanssa. Järvien ansiosta Hankasalmella on runsaasti vapaa-ajan asuntoja (1 549 mökkiä), mistä johtuen asukkaiden määrä suurenee kesäisin huomattavasti. Hankasalmen naapurikunnat ovat Kangasniemi, Konnevesi, Laukaa, Pieksämäki, Rautalampi ja Toivakka. Hankasalmen Natura-kohteita ovat mataloitunut lintuvesi Pieni-Kaihlanen, Vihtamäen lettorämeen pieni suoalue ja Vanginvesi, joka muodostuu peräkkäisistä hitaasti virtaavista altaista, joiden välissä on varsin voimakkaasti virtaavia koskia. Armisvesi, Asema, Halttula, Kallioaho, Kankainen, Kirkonkylä, Kärkkäälä, Murtoinen, Niemisjärvi, Ristimäki, Sauvamäki, Suolivesi, Säkinmäki, Venekoski. Asema, Hankasalmen kirkonkylä ja Niemisjärvi ovat osittain taajama-aluetta. Kylien asukasmäärä vaihtelee 100:n ja 1 500:n välillä. Koulu toimii enää vain kolmella kylällä sen jälkeen kun vuonna 2020 lakkautettiin Ristimäen koulu
Ruovesi

vaakuna sijainti Ruovesi on Suomen kunta, joka sijaitsee Pirkanmaan maakunnassa. Kunnassa asuu 4 040 ihmistä, ja sen pinta-ala on 950,17 km2, josta 173,24 km2 on vesistöjä. Väestötiheys on 5,20 asukasta/km2. Ruoveden naapurikunnat ovat Juupajoki, Mänttä-Vilppula, Orivesi, Tampere, Virrat ja Ylöjärvi. Entisiä naapurikuntia ovat Tampereeseen vuonna 1972 liitetty Teisko, Vilppulaan ja Virtoihin vuonna 1973 liitetty Pohjaslahti, Ylöjärveen vuonna 2009 liitetty Kuru sekä Mänttä-Vilppulaan vuonna 2009 yhdistetty Vilppula. Tampereen keskustaan on matkaa 73 km. Ruovesi erotettiin Suur-Pirkkalasta vuonna 1576. Myöhemmin Ruovedestä on erotettu Keuruu, Virrat, Ähtäri, Kuru, Vilppula ja Pohjaslahti. Ruovesi tunnettiin aiemmin seitsemän vientisahan pitäjänä. Kunnassa toimivat Pohjan Saha Oy (Jäminkipohja), Kovetun Saha Oy (Murole), Kotvio Oy (Kirkonkylä), Visuvesi Oy (Visuvesi), Väärinmajan Saha (Ylä-Vääri), Aimon Saha (Visuvesi) ja Toivo Lahtisen Saha (Mustajärvi). Sahateollisuudesta on jäljellä enää vain kaksi sahayritystä. Ruoveden teollisuusrakenne on perustunut vahvasti mekaaniseen metsäteollisuuteen koko 1900-luvun ajan
Viitasaari

vaakuna sijainti Viitasaari on Suomen kaupunki, joka sijaitsee Keski-Suomen maakunnassa. Viitasaaren keskustaa ympäröi Keitelejärvi, ja sen läpi kulkevat myös valtatie 4 ja Sininen tie. Viitasaaresta tuli kaupunki 1. tammikuuta 1996. Naapurikunnat ovat Kannonkoski, Keitele, Kinnula, Kivijärvi, Pihtipudas, Vesanto ja Äänekoski. Jyväskylään on matkaa 98, Kuopioon noin 140 ja Ouluun 243 kilometriä. Viitasaari on järvien ja koskien pitäjä. Siellä on 230 järveä, ja sen vesipinta-ala on 21,4 % kaupungin kokonaispinta-alasta. Vesistöjä on kaikkiaan 340,46 km². Suurimmat järvet ovat Keitele, Kolima, Muuruejärvi, Löytänä ja Suotajärvi. Kalastuskoskia ovat Huopanankoski, Keihärinkoski, Kärnänkoski, Kymönkoski, Kellankoski ja Kyrönpuro. Viitasaaren kunnan määrittelyn mukaan kunnan keskustan ulkopuolella on 15 kylää: Huopana, Ilmolahti, Jurvansalo, Keihärinkoski, Keitelepohja, Kolkku, Kotvala-Valkeisjärvi, Kumpumäki, Kymönkoski, Löytänä, Mäntylä, Niinilahti, Pasala-Viitakangas, Soliskylä, Suovanlahti-Haarala ja Vuorilahti
Silmarillion

Silmarillion (The Silmarillion) on J. R. R. Tolkienin kirjoittama ja hänen poikansa Christopher Tolkienin kokoama fantasiatarinakokoelma. Sen on suomentanut Kersti Juva. Säkeiden suomentaja on Panu Pekkanen. Teoksistaan Taru sormusten herrasta ja Hobitti eli sinne ja takaisin tunnettu J. R. R. Tolkien kirjoitti näiden teosten kanssa samaan maailmaan sijoittuvaa Silmarillionia lähes koko aikuisikänsä. Hän itse piti Silmarillionia pääteoksenaan, mutta ei saanut sitä valmiiksi vaan kirjoitti sen eri osista yhä uusia versioita. Silmarillion ilmestyi vasta postuumisti vuonna 1977, neljä vuotta Tolkienin kuoleman jälkeen, kun kirjailijan poika Christopher Tolkien kokosi käsikirjoituksen isänsä irtoteksteistä
Arda

Arda on J. R. R. Tolkienin keksimä fantasiamaailma. Sen kuuluisin maanosa on Keski-Maa, jonne sijoittuvat kirjojen Silmarillion, Taru sormusten herrasta, Keskeneräisten tarujen kirja sekä Hobitti eli sinne ja takaisin tapahtumat. ”Maailmaa” tarkoittava haltiakielinen sana ”Arda” esiintyy Tolkienin kirjoissa vain satunnaisesti, mutta se on omaksuttu Tolkien-fanien keskuudessa hänen luomansa mielikuvitusmaailman vakiintuneeksi erisnimeksi. Arda on olevinaan Maa myyttisenä muinaisaikana, jolloin ”maat ja meret olivat vielä toisenlaiset”.lähde? Silmarillionin ensimmäinen osa Ainulindalë kertoo Ardan luomisesta. Eru kutsui ainurin soittamaan suurimman soiton, ja näiden tietämättä Eru loi heidän soitostaan Eän, maailmankaikkeuden.
Hugo Salmela

Hugo Salmela (13. kesäkuuta 1884 Kivennapa – 30. maaliskuuta 1918 Tampere) oli punakaartin kyvykkäimpiä johtajia Suomen sisällissodassa. Hän toimi punaisten pohjoisen rintaman ylipäällikkönä helmikuun lopusta 1918 aina kuolemaansa asti. Hän johti Tampereen puolustusta Tampereen taistelun aikana, mutta kuoli omassa päämajassaan tapahtuneen räjähdysonnettomuuden seurauksena. Salmelalla ei ollut minkäänlaista sotilaskoulutusta. Salmelan vanhemmat olivat sahatyöntekijä Matti Salmela (entinen Sikanen) ja Carolina Pellis, jotka olivat molemmat talollisperheistä. Salmela oli vanhempiensa kahdeksasta lapsesta nuorin. Hän kävi kansakoulun Raivolassa. Hän oli vuodesta 1913 naimisissa kotkalaisen Hilma Siiderin kanssa. Heille syntyi kaksi poikaa. Salmela oli ammatiltaan sekatyömies ja vapaa-aikanaan harrastelijanäyttelijä
Punakaarti

Punakaarti on yleisnimitys, jolla kutsutaan Suomen työväenliikkeen 1900-luvun alun puolisotilaallisia joukkoja. Punakaarteja perustettiin kahdessa vaiheessa, aluksi suurlakon seurauksena vuosina 1905–1906, ja niiden lakkauttamisen jälkeen uudelleen vuosina 1917–1918. Tunnetuin punakaartiksi kutsuttu joukko on vuoden 1918 sisällissodassa Suomen kansanvaltuuskunnan armeijana taistellut Suomen Punainen Kaarti. Ensimmäiset punakaartit olivat pääosin aseistamattomia ammattiyhdistysliikkeen jäsenistä muodostettuja ryhmiä, jotka syntyivät vuoden 1905 suurlakon aikana perustetusta kansalliskaartista. Joulukuussa 1905 punakaartit saivat virallisen aseman sosialidemokraattisen puolueen sisällä, mutta ne lakkautettiin Viaporin kapinan väkivaltaisuuksien seurauksena elokuussa 1906. Vuoden 1917 helmikuun vallankumouksen jälkeen perustettiin aluksi väliaikaisia lakko- ja työväenkaarteja, jotka Suomen Ammattijärjestö myöhemmin syksyllä vakinaisti porvarillisten suojeluskuntien vastavoimaksi nimellä Suomen työväen järjestyskaarti. Niistä puolestaan muodostettiin tammikuussa 1918 Suomen kansanvaltuuskunnan armeijana sisällissodassa toiminut Suomen Punainen Kaarti. Sisällissodan jälkeen punakaarteja yritettiin vielä organisoida Pohjois-Suomessa, mutta niiden toiminta loppui vuoteen 1921 mennessä. Ensimmäiset järjestysmiehistöt syntyivät jo Helsingin Senaatintorilla huhtikuussa 1902 tapahtuneen kutsuntamellakan jälkeen. Niiden tarkoitus oli ylläpitää järjestystä, jotta jatkossa estettäisiin venäläisten joukkojen käyttäminen kutsuntalakkojen mielenosoittajia vastaan. Varsinaisesti kaartit saivat kuitenkin alkunsa syksyn 1905 suurlakon aikana, jolloin myös poliisivoimat olivat lakossa, ja Suomen suuriruhtinaskunta ilman järjestysvaltaa. Työväestön hallitsema keskuslakkokomitea päätti ensimmäisenä lakkopäivänä 30
Alaska

Alaska (suom. [ˈɑlɑskɑ], engl. [əˈlæskə]) on Yhdysvaltain pohjoisin ja pinta-alaltaan suurin osavaltio. Alaskassa asuu 733 391 asukasta alueella, jonka pinta-ala on melkein 2,5 kertaa niin suuri kuin toiseksi suurimman osavaltion Texasin. Osavaltio on eksklaavi eli erillään muusta Yhdysvalloista sijaiten luoteisessa Pohjois-Amerikassa. Maaraja sillä on idässä Kanadan kanssa. Alaskan pääkaupunki on Juneau ja väkiluvultaan suurin kaupunki Anchorage. Osavaltiossa on suuret luonnonvarat, muun muassa öljyä, kultaa ja kuparia. Osavaltion nimi tulee aleutinkielen sanasta alaxsxaq, joka tarkoittaa 'manner'. Alaska sijaitsee Pohjois-Amerikan luoteisimmassa osassa, suurimmaksi osaksi 60. ja 70. pohjoisen leveyspiirin välillä
Varkaus

Varkaus tai Warkaus tarkoittaa seuraavia asioita:
Varkaus (rikosoikeus)

Varkaus on toisen irtaimen omaisuuden, kuten tavaran tai rahan, anastamista toisen hallusta. Anastus on laajin termi rikokselle, joka kohdistuu omistusoikeutta vastaan. Se on yleistermi, joka kattaa varkauden, kavalluksen ja ryöstön. Anastamisen käsite ei ole käytännössä aiheuttanut merkittäviä tulkintaongelmia, vaikka sen sisältöä ei voida pitää täysin selvänä. Anastamisella tarkoitetaan hallituksen esityksen mukaan "toisen omistaman irtaimen omaisuuden oikeudetonta ottamista, pitämistä, luovuttamista tai muunlaista hyväksikäyttöä tarkoituksella sen saaminen itselleen tai toiselle sellaiseen omistukseen, joka on pysyvää ja ulkonaiselta olemukseltaan vastaa omistusoikeutta." Varkausrikos edellyttää tahallisuutta ja siinä oleellista on omistusoikeuteen puuttuminen, joten esimerkiksi toiselta riistetyn omaisuuden, kuten henkilön kädestä napatun matkapuhelimen, heittäminen mereen ei ole varkaus vaan vahingonteko (RL 35:1). Varkausrikoksen tunnusmerkistön täyttyminen edellyttää, että rikoksentekijä haluaa pitää rikoksen kohteena olevan omaisuuden itsellään. Toisaalta mikäli joku ottaa käyttöönsä erehdyksessä vaikka toisen omistaman, lukitsemattoman polkupyörän luullen sitä omakseen, koska se on täsmälleen samannäköinen kuin oikea pyörä, kyseessä ei ole varkaus, sillä teko ei ole tahallinen. Tässä on vastuuvapausperusteena ns. tunnusmerkistöerehdys. Varkaus eroaa kavalluksesta siten, että kavallus kohdistuu henkilön hallussa laillisesti olevaan irtaimeen omaisuuteen. Kaksi erilaista rikosnimikettä on tarpeen muun muassa siksi, että varkaudella tai kavalluksessa viedyn omaisuuden takaisin saaminen oikealle omistajalle eroaa toisistaan
Bysantin valtakunta

Bysantin valtakunta laajimmillaan keisari Justinianus I:n aikana vuonna 555. Bysantin valtakunta eli Itä-Rooma (m.kreik. Βασιλεία τῶν Ῥωμαίων, Basileia tōn Rhōmaiōn tai Πολιτεία τῶν Ῥωμαίων, Politeia tōn Rhōmaiōn; lat. Imperium Romanum; ’Rooman valtakunta’) oli Rooman valtakunnan itäosa, joka säilyi länsiosan romahdettua 400-luvulla ja jonka valtakausi kesti yli tuhat vuotta aina vuoteen 1453 saakka. Bysanttilainen identiteetti oli yhdistelmä roomalaisuutta, kreikkalaista (hellenististä) kulttuuria ja ortodoksista kristinuskoa. Bysantti katsoi viimeiseen saakka edustavansa keisarillisen Rooman valtakunnan perintöä keisari Konstantinus Suuren luomassa kristillisessä muodossa. Nimi Bysantin valtakunta on johdettu valtakunnan pääkaupungin Konstantinopolin aiemmasta nimestä Byzantion. Nimitys on puhtaasti historiankirjoituksellinen ja se on kehitetty 1500-luvulla. Valtakunnan asukkaat itse näkivät itsensä roomalaisina (m.kreik. Ῥωμαῖοι, Rhōmaioi) loppuun saakka, ja nimitys säilyi Kreikassa käytössä 1800-luvulle saakka
Latinalainen keisarikunta

Latinalaisen keisarikunnan vaakuna Latinalainen keisarikunta (lat. imperium Constantinopolitanum) oli ristiretkeläisten Konstantinopoliin vuonna 1204 perustama lännen kirkon alainen ristiretkivaltio. Se hallitsi lähinnä kaupungin Euroopan puoleista osaa aina vuoteen 1261 saakka. Keisarikunnan vahvimpia tukijoita olivat ristiretkeläiset ja Venetsian tasavalta. Flanderin kreivi Balduin IX:stä tuli ensimmäinen latinalainen keisari, kun hänet valittiin tehtävään lähinnä venetsialaisten tuella. Pisalaiset ja genovalaiset kannattivat tehtävään Boniface de Montferrat'ta frankkilaisten ristiritarien kannatuksen jakautuessa. Balduin kruunattiin keisariksi 16. toukokuuta 1204. Kreikkalaisten Bysantin valtakunta jatkoi olemassaoloaan Nikaian keisarikuntana, Epeiroksen despotaattina ja Trebizondin keisarikuntana sekä myöhemmin vielä Thessalonikan keisarikuntana. Latinalaisen keisarikunnan kukistuttua Bysantin valtakunta elpyi lähes entisen vahvuiseksi. Keisarin titteli oli Imperator Romaniae. Tällä ei tarkoitettu nykyistä valtiota Romaniaa, vaan arvonimi tarkoittaa "Roomalaisten keisaria", bysanttilaisten perinteen mukaisesti
Raita

Elinvoimainen  Salix capreaL. Raita Wikispeciesissä Raita Commonsissa Raita (Salix caprea) on pajukasveihin (Salicaceae) kuuluva kasvi. Se on yleinen Euroopassa ja Luoteis-Afrikassa. Idässä levinneisyys ulottuu Itä-Aasiaan saakka. Raidan latinankielinen nimi tarkoittaa "vuohen kanssa olevaa". Nimi johtuu siitä, että ensimmäisessä raidasta löydetyssä kuvassa vuohi syö sen lehtiä. Raita kasvaa pensas- tai puumaisesti 6–14 metriä korkeaksi, joskus jopa kahteenkymmeneen metriin. Lehdet ovat 5–12 cm pitkiä ja 3–8 cm leveitä, eli huomattavasti leveämmät kuin useimmilla pajuilla. Kukinnot ovat 3–7 cm pitkiä ja siemenet erittäin pieniä: noin 0,2 mm halkaisijaltaan. Ne vaativat hyvän maaperän itääkseen. Raita on kaksikotinen puu. Hedekukinnot ovat keltaisia ja pörheitä, kun taas emikukinnot vihertäviä ja ohuempia
Vuorijalava

Puutteellisesti tunnettu  Ulmus glabraHuds. Vuorijalava Wikispeciesissä Vuorijalava Commonsissa Vuorijalava (Ulmus glabra) on jalavien (Ulmus) sukuun kuuluva jalo lehtipuu ja toinen Suomessa luonnonvaraisina esiintyvistä jalavalajeista. Vuorijalava on koko Suomessa rauhoitettu laji. Suomessa vuorijalava kasvaa tavallisesti 15–25 metrin mittaiseksi. Puu muodostaa vankan paalujuuren ja sen ympärille laajan pintajuuriston, mutta juurivesoja ei muodostu. Runko säilyy melko pitkään pinnaltaan sileänä, mutta vanhoihin yksilöihin muodostuu verkkomaisesti halkeilevaa harmaanruskeaa rosokaarnaa. Oksat ovat vankkoja, yläviistoja ja latvus leveän suppilomainen. Kuluvan kesän oksien kasvainranka on tavallisesti karvainen. Lehtisilmut ovat lähes pallomaisia, tylppiä ja väriltään tummia. Harmahtavan tai sinertävän vihreät lehdet ovat väriltään tummempia kuin useimpien muiden Suomessa tavattavien puiden lehdet. Lehtiasento on vuorottainen ja lehdet ovat korvakkeettomia sekä lyhytruotisia. Lehtilapa on 10–18 cm pitkä, vastapuikea, laidoilta toissahainen, tyvestä vähän epämukainen, kärjestä hyvin pitkäsuippuinen ja joskus heikosti kolmiliuskainen
Kataja

Elinvoimainen  Juniperus communisL. Kataja Wikispeciesissä Kataja Commonsissa Kataja eli kotikataja (Juniperus communis) on sypressikasvien (Cupressaceae) heimoon kuuluva havupuu. Se on maailman laajimmalle levinnyt paljassiemeninen kasvilaji, ja sitä esiintyy koko Suomessa. Katajan puuaines on sitkeää; se taipuu muttei katkea. Tästä juontuu suomalaisten kutsuminen ”katajaiseksi kansaksi”. Ainavihanta, kaksikotinen kataja kasvaa tavallisesti 0,2–10 metriä korkeaksi pensaaksi tai puuksi, alalajin ja kasvupaikan mukaan. Yleensä kataja kasvaa pensasmaisena. Puumaisenakaan kataja ei yleensä kasva kovin korkeaksi. Jotkin yksilöt ovat kuitenkin hyvinkin suuria; Suomessa puumainen kataja on saavuttanut peräti viitisentoista metrin korkeuden. Katajan kuori on ohut, väriltään harmaa ja usein suikaleina hilseilevä. Neulasmaiset, ruodittomat lehdet ovat jäykkiä, leveätyvisiä, suippoja ja sijaitsevat oksissa kolmen kiehkuroina. Kukat ovat yksittäin tai kukinto on käpy