nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Hakkapeliitta (lehti)

Hakkapeliitta oli Suomen Suojeluskunta -järjestön lehti vuosina 1925–1944. Se korvasi aikaisemman julkaisun Suojeluskuntalaisten lehti. Hakkapeliitta ilmestyi viikoittain ja sillä oli kymmeniätuhansia tilaajia. Hakkapeliittaa on pidetty Suomessa ilmestyneistä maanpuolustuslehdistä merkittävimpänä. Hakkapeliitan toimitussihteerinä oli Tauno Karilas ja sen taiteellisesta ulkoasusta vastasi Erkki Tanttu. Viimeiseksi päätoimittajaksi jäi Yrjö Ylänne. Suojeluskuntien päällikkö Lauri Malmberg antoi viimeisen päiväkäskynsä Hakkapeliitta-lehdessä 6. marraskuuta 1944. Lehdessä ilmestyivät sarjakuvat Pölhölä ja Pöhköläinen ja Rymy-Eetu, sen monivärisistä kansikuvista vastasi Aarno Karimo.
Tiirikointi

Tiirikoinnilla tarkoitetaan mekaanisten lukkojen avaamista yleiskäyttöisillä työkaluilla. Lukko pyritään tiirikoinnissa tyypillisesti säilyttämään toimintakuntoisena. Tiirikointiin kuluva aika on yksi tärkeimmistä kriteereistä jonkin kohteen murtovarmuutta arvioitaessa. Lukon tiirikoinnin vaikeusaste riippuu osittain kohteena olevan lukon laadusta ja toisaalta käytettävissä olevista työkaluista. Huonolaatuisen lukon tiirikoiminen saattaa onnistua kotikutoisilla työkaluilla ilman sen kummempaa osaamista, siinä missä laadukkaan lukon tiirikointi saattaa vaatia kalliita erityistyökaluja ja vuosien kokemusta. Samanmallistenkin lukkojen välillä saattaa joskus olla yksilöllisiä eroja. Tiirikoinnin ammattilaiset ja harrastajat ottavat toisistaan mittaa tiirikointikilpailuissa. Kilpatiirikointi tunnetaan kansainvälisesti lukkourheiluna (engl. locksport). Perinteiset tiirikointivälineet jaetaan jännitekampiin ja tiirikoihin.  Jännitekammella tunnustellaan lukon reaktioita ja estetään lukkoa palaamasta takaisin lukittuun tilaan samalla kun tiirikoilla liikutellaan lukon haittoja, jotka estävät lukkoa aukeamasta. Lisäksi jännitekampea käytetään usein salvan avaamiseen siinä vaiheessa, kun varsinainen tiirikointi on onnistuneesti suoritettu
Markus Rautio

Eino Markus Rautio (tunnettu nimellä Markus-setä, 17. toukokuuta 1891 Helsinki – 14. helmikuuta 1973 Helsinki) oli Yleisradion toimittaja ja kuuluttaja sekä myöhemmin kuunnelma- ja selostusosaston päällikkö ja pääohjaaja. Parhaiten hänet muistetaan radion Lastentunti-lastenohjelmistaan, joita lähetettiin vuosina 1926–1956 sekä suomeksi että ruotsiksi. Rautio aloitti uransa radiossa kuuluttajana joulukuun alussa 1926. Aikaisemmin hän oli toiminut Kansallisteatterin, Kansan näyttämön sekä Tampereen Työväen Teatterin näyttelijänä ja vuonna 1924 kävi opiskelemassa elokuvan tekemistä Hollywoodissa. Palattuaan hän työskenteli jonkin aikaa Suomi-Filmin palveluksessa. Yleisradioon Rautio palkattiin vuonna 1926. Kuuluttajan töiden ohella Raution tehtäviin kuului hankkia ohjelmistoon kuunnelmat ja lausuntanumerot. Suomisen perhe perustuu ideaan, jonka hän sai ruotsalaisesta kuunnelmasarjasta Familjen Björk. Lastentunti-ohjelma loppui aina siihen, että Markus-setä kehotti lapsia syömään kaurapuuroa (”Muistakaa, lapset, syödä aamupuuronne!”). Vuonna 1927 Markus-setä kertoi lastentunnilla, että Joulupukki asuu Lapissa Korvatunturilla
Luoti (ampumatarvike)

Luodilla tarkoitetaan yleensä pienikaliiperisen, yleensä alle 20 mm:n, aseen ei-räjähtävää ammusta eli patruunan osaa, joka ammutaan maaliinlähde?. Metsästysaseiden luodit koostuvat yleensä messinkiseoksisesta vaipasta ja lyijysydämestä. Vaippa voi olla myös pehmeää terästä ja sydän jotain muuta metallia kuin lyijyä. Luodit voivat olla myös kokonaan lyijystä tai muusta metallista valmistettuja. Nykyään ison riistan metsästyksessä käytetään myös kokokuparisia luoteja materiaalin sopivan pehmeyden (ei vaurioita aseen piippua) ja sitkeyden (muuttaa osuessaan muotoaan mutta ei sirpaloidu) vuoksi. Luodin on oltava halkaisijaltaan aseen piippuun sopiva. Jos luoti on liian pieni, ruutikaasuista suuri osa purkautuu luodin ohitse piippuun ja jos luoti on liian paksu, se voi kuluttaa piippua merkittävästi (luodin materiaalista riippuen). On olemassa myös niin sanottuja alikaliiperiluoteja joissa patruunan normaalin luodin paikalla on vastaavan kokoinen muoviholkki/luoti -yhdistelmä. Yhdistelmän keveyden (verrattuna normaaliin luotiin) vuoksi sen lähtönopeutta on usein kasvatettu huomattavasti tavanomaisesta. Muoviholkissa on hammastuksen varassa kiinni halkaisijaltaan pienempi luoti. Laukaisun jälkeen piipun ulkopuolella muoviholkki irtoaa hidastuen ilmanvastuksen vuoksi luodista ja putoaa muutaman kymmenen metrin päähän. Luoti jatkaa normaalilla lentoradallaan eteenpäin
Luoti (työkalu)

Luoti eli luotilanka eli riippuluoti on rakennusalan mittaustöissä ja maanmittauksessa käytettävä työkalu pystysuoruuden määrittämiseen painovoiman avulla. Siinä olevan ohuen langan yläpää solmitaan haluttuun kohtaan, ja annetaan langan alapäähän ripustetun teräväkärkisen metallipainon jännittää lanka pystysuoraan asentoon. Sanaa luoti käytetään sekä metallipainosta että metallipainon ja ripustuslangan (luotilangan) yhdistelmästä. Rakennusmittauksen ja maanmittauksen oppikirjoissa työvälineestä käytetään nimitystä riippuluoti. Paitsi pystysuunnan osoittamiseen soveltuu luoti myös ripustuspisteen kohdan määrittämiseen alemmalla tasolla. Luotilanka tai sitä vähän paksumpi luotinaru on verrattain tarkka vertailukohta pystysuoruuden mittaamisessa, ellei tuuli tai muu ilmavirta pääse vaikuttamaan mittaustulokseen. Pitkään lankaan sidotun riippuluodin heilumista voi estää upottamalla sen öljyllä täytettyyn astiaan. Sen on monessa käyttökohteessa korvannut optinen luoti ja erilaiset lasermittalaitteet kuten laserluoti. Optinen luoti on erilaisten mittauskojeiden (kuten teodoliitin ja takymetrin) luotimislaitteena eli välineenä kojeen keskistämiseen tarkasti havaintopisteen yläpuolelle riippuluotia tarkempi, sillä optisen luodin avulla keskistys pystytään tekemään noin yhden millimetrin tarkkuudella. Riippuluodin tarkkuus luotimislaitteena on 2–5 mm tuulisuudesta riippuen käytettäessä 200 gramman painoista luotia. Riippuluotia voi kuitenkin edelleen käyttää optisen luodin vertailukohtana. Riippuluodilla mitattaessa on otettava huomioon, että ilmavirrat aiheuttavat suuria virheitä yli kolmen metrin pituista lankaa käytettäessä
Batman (televisiosarja)

Batman – Lepakkomies (engl. Batman) on yhdysvaltalainen camp-huumorin sävyttämä komediasarja, jota esitti alun perin ABC. Sen keskeiset näyttelijät olivat Adam West (Batman) ja Burt Ward (Robin). Ohjelman jaksoja tehtiin yhteensä 120. Ensimmäinen jakso esitettiin 12. tammikuuta 1966 ja viimeinen 14. maaliskuuta 1968. Juuri Batman-televisiosarjaan monet ensimmäisenä yhdistävät Batmanin, vaikka televisiosarja oli kenties kaikkia muita Batmanin esiintymisiä etäämpänä alkuperäisestä sarjakuvasta. Tosin jotkin ohjelman jaksot perustuivat suoraan sarjakuvien juoneen. Samalla myös uusia rikollisia keksittiin varta vasten televisiosarjaa ajatellen. Vakioroistoina sarjassa vuorottelivat Kissanainen, Pingviini, Jokeri ja Arvuuttaja, mutta lukuisia muitakin roistoja nähtiin. Televisiosarja oli aikanaan huippusuosittu; se oli Peyton Placen ohella ainoa 1960-luvun ohjelma Amerikassa, jota esitettiin kaksi kertaa viikossa
Mathias Rust

Mathias Rust (s. 11. tammikuuta 1968 Hampuri, Länsi-Saksa) on saksalainen harrastajalentäjä, joka läpäisi Neuvostoliiton ilmatilanvalvonnan ja laskeutui yksimoottorisella Cessna-pienkoneella Moskovassa Punaisen torin lähelle Suurelle Moskovajoen sillalle 28. toukokuuta 1987. Oikeudenkäynnissä Rust kertoi tehneensä huomiota herättäneen tempauksen edistääkseen maailmanrauhaa ja tavatakseen Mihail Gorbatšovin. Rust aloitti matkansa 13. toukokuuta 1987. Hän lähti liikkeelle vuokratulla Cessna 172 -pienkoneella Saksan liittotasavallasta Hampurin lähistöltä Uetersenista. Hän teki ensin lähes kaksiviikkoisen Pohjanmeren kiertomatkan ja lensi Islannin ja Norjan kautta Suomeen, jossa hän laskeutui Helsinki-Malmin lentoasemalle 25. toukokuuta. Ennen matkaa 19-vuotiaalla Rustilla oli virallista lentokokemusta vain noin 50 tuntia. Rust jatkoi matkaansa Helsingistä kolmen vuorokauden kuluttua 28
Pitkä viha

1570–1595 Suomi, Karjala, Baltia rajakiistat Täyssinän rauha Ruotsi Venäjä Pitkä viha on Ruotsin ja Venäjän välillä vuosina 1570–1595 käyty sota, joka päättyi Täyssinän rauhaan. Sodasta on käytetty myös nimityksiä pitkäviha, 25-vuotinen sota ja pohjoismainen viisikolmattavuotinen sota sekä ainakin osittaisesti rappasodat. Sodan syynä olivat muun muassa Karjalaa koskevat rajariidat ja Baltian etupiirikiistat. Vuonna 1323 solmittu Pähkinäsaaren rajalinja ei enää vastannut todellisia asutus- ja valtasuhteita. Yhtenä taustatekijänä saattoi olla myös Moskovan Venäjän Iivana Julman ja Ruotsin Juhana III:n Katariina Jagellonicasta käymä kiista. Juhanan ja Iivanan väliset keskinäiset loukkauskirjeet ja Käkisalmen rajakahakat johtivat vähitellen sotaan vuonna 1570. Elokuussa 1570 opritšninasta koostuneet venäläiset joukot tunkeutuivat Virumaalle ja Järvamaalle Virossa. Ainoastaan Tallinna ja Hiidenmaa jäivät Ruotsille. Venäläiset piirittivät Tallinnaa talvella 1570–1571. He pommittivat kaupunkia raskaalla tykistöllä ja hävittivät maaseutua kaupungin ympärillä. Piiritys päättyi helmikuun 1. päivänä 1571
Lasten Päivän Säätiö

Lasten Päivän Säätiö (ruots. Stiftelsen Barnens Dag) on suomalainen säätiö, joka on perustettu 31. toukokuuta 1957. Se ylläpitää ja kehittää omistamaansa Linnanmäen huvipuistoa ja kerää varoja suomalaiselle lastensuojelutyölle. Lasten Päivän Säätiö oli alun perin myös vuonna 1986 perustetun Tykkimäen huvipuiston omistajana ja myöhemmin puiston omistavan yhtiön osakkaana, kunnes luopui osuudestaan 2005. Säätiö omisti myös vuosina 2002–2016 puolet Linnanmäellä sijaitsevasta Sea Lifesta, jonka jälkeen säätiö myi omistuksensa toiselle omistajalle Merlin Entertainmentsille. Säätiön oma pääoma oli vuonna 2010 noin 34 miljoonaa euroa. Säätiön vuotuinen liikevaihto on noin 25 miljoonaa euroa, josta on investoitu kaksikymmentä prosenttia ja jaettu noin kymmenen prosenttia perustajajärjestöille.tarvitaan parempi lähde Säätiön vuoden 2022 tuloksesta lahjoitettiin lastensuojelutyöhön 4 miljoonaa euroa. Kaiken kaikkiaan säätiö on lahjoittanut sen historian aikana lastensuojelutyölle nykyrahaksi laskettuna yhteensä yli 120 miljoonaa euroa. Säätiön ja samalla Linnanmäen toimitusjohtaja on 1. marraskuuta 2024 alkaen Satu Järvelä
Luotteet

Luotteet ovat suomalaisen kalevalamittaisen loitsun taikavoimaiset sanat. Mahdollisesti luotteita on tarvittu vain voimakkaampiin loitsuihin, jolloin ne ovat tarkoittaneet erityisen pyhiä sanoja. Eri loitsuilla on ollut eri luotteet, jotka on täytynyt hallita osatakseen loitsun. Sanaan luotteet sisältynee luottaa-verbi, joka on ilmeisesti tarkoittanut sitä, että sanat on luotettu eli luovutettu tai uskottu vain tietäjältä lähisukulaiselle tai oppilaalle tai vainajalta tai henkiolennolta tietäjälle. Tarinoissa puuttuvia luotteita on täytynyt hakea muun muassa Manalasta, Louhelta tai haudatulta jättiläiseltä Antero Vipuselta. Taidokkaimmat loitsijat ovat laulaneet luotteita lovia myöten: Lauloi synnyt syitä myötenluottehet lovia myöten Tällä tarkoitetaan ehkä, että laulaa jopa lovien eli maanalaisten vainajaloiden kätkemät luotteet
Sue Grafton

Sue Taylor Grafton (24. huhtikuuta 1940 Louisville, Kentucky – 28. joulukuuta 2017) oli yhdysvaltalainen kirjailija, jonka tunnetuimpia kirjoja olivat ”aakkosdekkarit”. Ne kertovat yksityisetsivä Kinsey Millhonen tutkimuksista ja sijoittuvat kuvitteelliseen Santa Teresan kaupunkiin, joka pohjautuu Graftonin omaan asuinkaupunkiin Santa Barbaraan Kaliforniassa. Päähenkilö Millhone on Graftonin alter ego, hänen mukaansa ”tosin nuorempi ja hoikempi”. Aakkossarjan ensimmäinen kirja "A" Is for Alibi (suom. A niin kuin alibi) ilmestyi vuonna 1982. Grafton sai idean aakkosteemaisesta kirjasarjasta lukiessaan Edward Goreyn kuvakirjaa The Gashlycrumb Tinies, jossa yksi kullakin kirjaimella alkava lapsi saa surmansa mitä mielikuvituksellisimmilla tavoilla. Kirjasarja ilmestyi englanniksi Y:hyn ja suomennettuna T:hen asti. Vuonna 2008 kustantaja päätti hiipuneen suosion vuoksi lopettaa ”aakkosdekkarien” julkaisemisen suomeksi. Grafton käsikirjoitti myös televisioelokuvia.
Alfonso XIII

Alfonso XIII (esp. El Africano, "Afrikkalainen"; Alfonso León Fernando María Jaime Isidro Pascual Antonio de Borbón y Habsburgo-Lorena); (17. toukokuuta 1886 Palacio Real de Madrid, Espanjan kuningaskunta – 28. helmikuuta 1941 Hotel de Roma, Rooma, Italian tasavalta) oli Espanjan kuningas vuosina 1886–1931. Alfonso syntyi isänsä Alfonso XII:n kuoleman jälkeen, joten Alfonson ollessa alaikäinen sijaishallitsijana toimi kuninkaan äiti, kuningatar Maria Cristina. Alfonso nousi virallisesti valtaan saavuttaessaan 16 vuoden iän vuonna 1902. Hänellä oli kaksi vanhempaa sisarta infanta María de las Mercedes (1880–1904) ja infanta María Teresa (1882–1912) sekä kaksi aviotonta velipuolta. Vuoteen 1905 mennessä 19-vuotias Alfonso etsi sopivaa puolisoa. Valtiovierailulla Yhdistyneessä kuningaskunnassa hän yöpyi Lontoossa Buckinghamin palatsissa kuningas Edward VII:n luona. Siellä järjestetyissä juhlissa hän tapasi 17-vuotiaan Battenbergin prinsessa Viktoria Eugenien, jota hän piti viehättävänä, ja tämä oli kiinnostunut Alfonsosta. Avioliitolle oli esteitä. Viktoria oli protestantti, ja hänen täytyi kääntyä katoliseksi
Caravaggio

Caravaggio (29. syyskuuta 1571 Milano – 18. heinäkuuta 1610 Porto Ercole; oikealta nimeltään Michelangelo Merisi da Caravaggio; hänestä käytetään hänen kotikylänsä nimeä) oli italialainen taidemaalari barokin ajalta. Hän maalasi dramaattisia, isokokoisia töitä pyhimyksistä ja muista uskonnollisista aiheista. Hänen tummasävyisissä töissään on erityisen mestarillista valon ja varjon käyttö chiaroscurolla sekä ihmisen ihon ja lihaksiston kuvaaminen. Caravaggio syntyi vuonna 1571 Milanossa. Hänen isänsä Fermo Merisi oli Caravaggion markiisin arkkitehti ja tilanhoitaja. Hänen äitinsä Lucia Aratori oli syntynyt vauraaseen perheeseen. Caravaggion vanhemmilla oli hyvät välit Sforzan ja Colonnan hallitsijasukujen kanssa.lähde? Vuonna 1576 Milanoon levisi ruttoepidemia, jota perhe pakeni Caravaggioon Bergamon liepeille. Sittemmin Caravaggio tunnettiin kaupungin nimellä. Vuonna 1577 Caravaggion isä kuoli ja hänen äitinsä jäi lastensa yksinhuoltajaksi kuolemaansa saakka vuonna 1584
Manksin kieli

Manksi (omakielinen nimi: Gaelg) on kieli, jota puhutaan Mansaarella. Manksin kieli kuuluu kelttiläisten kielen goeidelilaiseen alaryhmään. Sen lähimmät sukulaiskielet ovat iiri ja skottigaeli. Vuonna 1974 kuollutta Ned Maddrellia pidettiin kauan viimeisenä manksin äidinkielisenä puhujana, mutta kieltä on nykyaikana alettu elvyttää ja sitä käytetään ainakin yhdessä koulussa opetuskielenä – kielellä opetetaan siis suurin osa oppiaineista, eikä kieltä opeteta ainoastaan yksittäisenä oppiaineena. Näin on onnistuttu kasvattamaan uusi sukupolvi manksia sujuvasti puhuvia nuoria ja joissakin yksittäisissä perheissä manksia käytetään jälleen kotikielenä ja lapset oppivat sitä äidinkielenään. Kielen kuitenkin katsotaan toisinaan olevan kuollut. Manksin kieli on peräisin jo 1400-luvulta, jolloin kieli erottui iiristä ja gaelista. Kielen katoaminen alkoi 1800-luvulla kun englanti syrjäytti sen. 1848 J. G. Cumming totesi, että saarella on enää hyvin harvoja pelkkää manksia puhuvia. Vuonna 1874 manksia osasi noin 30 % väestöstä
Sergei Katanandov

Sergei Leonidovitš Katanandov (ven. Серге́й Леони́дович Катана́ндов, s. 21. huhtikuuta 1955 Petroskoi) on venäläinen poliitikko, joka oli Karjalan tasavallan päämies vuosina 1998–2010. Hänen puolueensa on Yhtenäinen Venäjä. Hän on kansallisuudeltaan venäläinen. Katanandov suoritti vuonna 1977 Petroskoin yliopiston teollisuusrakentamisen ja kunnallistekniikan tiedekunnassa rakennusalan yliopistollisen tutkinnon toimien sen jälkeen työnjohtajana, työmaasta vastaavana insinöörinä, Petroskoin SMU-1:n pääinsinöörinä (operatiivisesta toiminnasta vastaavana teknillisenä johtajana), Petroskoin pääinsinöörinä ja elementtitalonrakentamisosaston päällikkönä. Filosofian kandidaatin tutkinnon lainopista Katanandov suoritti Luoteisessa valtionpalvelun akatemiassa 1994. Katanandov valittiin Petroskoin kaupunginneuvoston edustajaksi (kaupunginvaltuutetuksi) vuonna 1990. Petroskoin itsehallinnon päämieheksi (kaupunginjohtajaksi) hänet valittiin 17. huhtikuuta 1994 ja Venäjän federaation paikallishallintoneuvoston jäseneksi 29. toukokuuta 1997
Mike Dirnt

Mike Dirnt (oik. Michael Ryan Pritchard, s. 4. toukokuuta 1972 Berkeley, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten Green Day -yhtyeen basistina. Dirntin äiti oli heroiiniaddikti, joka antoi lapsensa adoptoitavaksi. Dirntin adoptiovanhemmat erosivat tämän ollessa seitsemänvuotias, joten lapsuus kului kahden kodin välillä. Dirntilla on myös siskopuoli, Myla. Dirnt tapasi Billie Joe Armstrongin, Green Dayn tulevan keulahahmon, ollessaan viidennellä luokalla. He alkoivat soittaa yhdessä, ja 15-vuotiaana Dirnt vuokrasi huoneen Armstrongien luota. Myöhemmin Dirnt asui punkkareiden kommuunissa (kokemus on ollut innoituksena kappaleelle ”Welcome To Paradise”) ja ansaitsi rahansa toimimalla kokkina koulun ohessa. Dirnt soittaa basson lisäksi kitaraa, farfisaa ja rumpuja, sekä laulaa Green Dayn taustoja
Huttin kieli

Hutt (engl. Huttese) on Tähtien sota -elokuvasarjassa esiintyvä keinotekoinen kieli. Huttin kieli on huttien äidinkieli ja ympäri Tähtien sodan maailmaa puhuttu yleiskieli. Se perustuu osittain inkojen ketšuaan, ja siinä on englantilaisperäistä sanastoa. Kieltä on kuultu Tähtien sota -elokuvissa I, II, IV ja VI. Tähtien sodan henkilöistä muun muassa Luke Skywalker osaa huttia. Anakin Skywalker ja Watto juttelevat Pimeässä uhassa paljon huttin kielellä. Sebulba-niminen dug uhkailee Anakinia huttiksi ennen rakettirekikisaa. Kielen yleinen käyttö Tatooinessa johtunee siitä, että sitä äidinkielenään puhuvilla hutteilla, ainakin gangsterijohtaja Jabballa, on planeetalla paljon valtaa.
Sauli Lehtonen

Sauli Tapani Lehtonen (10. huhtikuuta 1975 Pori – 9. syyskuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen iskelmä- ja tangolaulaja, joka kruunattiin kymmenenneksi tangokuninkaaksi Seinäjoen tangomarkkinoilla vuonna 1994. Lehtonen oli tunnettu siitä, että hän lauloi silmät suljettuina. Hän kuoli hirvikolarissa vuonna 1995. Lehtosta pidettiin lahjakkaana ja luonnollisena laulajana, joka keskittyi ja eläytyi voimakkaasti esiintyessään. Lyhyen elämänsä aikana hän ehti tehdä vain yhden albumin, jonka myynti on ylittänyt platinalevyyn oikeuttavan rajan. Lehtosen kuoleman jälkeen ilmestyi lisäksi keskeneräiseksi jäänyt albumi, jota täydennettiin konserttitaltioinneilla. Sauli Tapani Lehtonen syntyi 10. huhtikuuta 1975 Porissa, josta muutti jo lapsena Jyväskylään. Hänen äitinsä Sinikka Lehtonen oli ammatiltaan ompelija, kunnes hänet työllistänyt yritys lopetettiin. Tämän jälkeen hän hoiti erästä pyörätuolia käyttävää henkilöä seitsemän vuoden ajan
Peribsen

Peribsen (alun perin Sekhemib) oli muinaista Egyptiä 2. dynastian aikaan vuoden 2700 eaa. tienoilla hallinnut faarao tai mahdollisesti kaksi faaraota. Peribsen ei ilmeisesti ollut Nynetjerin laillinen perillinen, vaan nousi valtaan muilla keinoin. Hän nousi mahdollisesti valtaan Egyptissä puhjenneen sisällissodan jälkeen. Peribsenin haudassa Abydoksessa kuvataan hänet voittoisana ottamassa vastaan Ylä- ja Ala-Egyptin kuninkaan paikkaa. Peribsen oli ensimmäinen faarao, joka kirjoitti nimensä kartussiin. Kartussilla ympyröity nimi löytyi Sakkarasta löytyneestä sinetistä. Muista faaraoista poiketen Peribsen otti Horus-nimensä tilalle Seth-nimen, jossa serekhin eteen oli sijoitettu Horus-jumalaa kuvaavan haukan sijasta Seth-jumalaa kuvaava Seth-eläin. Egyptissa näiden jumalten välillä vallitsi ankara kilpailu ja Peribsenin nimenmuutos oli mitä todennäköisimmin poliittinen kannanotto. Jotkut egyptologit (mm. Nicolas Grimar ja Wolfgang Helck) kuitenkin uskovat, että Sekhemib ja Peribsen olivat eri henkilöitä, jotka hallitsivat peräkkäin
Bill Cosby

William Henry Cosby, Jr. (s. 12. heinäkuuta 1937 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen koomikko, näyttelijä, käsikirjoittaja ja kasvatustieteilijä. Cosby tunnetaan muun muassa TV-sarjasta Bill Cosby Show. Cosbyä syytettiin vuoden 2000 jälkeen moneen otteeseen naisten ahdistelusta, huumaamisista ja raiskauksista. Vuonna 2014 asiasta nousi valtava skandaali. Tämän takia televisio lopetti Cosbyn ohjelmien esittämisen. Cosby tuomittiin vuonna 2018 3–10 vuoden vankeuteen huumatun naisen hyväksikäytöstä. Pennsylvanian osavaltion korkein oikeus kuitenkin kumosi tuomion kesäkuussa 2021. Bill Cosbyn isä oli Yhdysvaltain laivaston kokki, ja paljon poissa kotoa, kun oli toisessa maailmansodassa. Bill oli yksi perheen neljästä pojasta
Ekstropianismi

Ekstropianismi tai pelkästään ekstropia on transhumanistinen suuntaus, jonka filosofi Max More määritteli Ekstropian periaatteissa. Ekstropianismi painottaa erityisesti jatkuvaa kehitystä, itsemuuntelua, käytännöllistä optimismia, älykästä teknologiaa, avointa yhteiskuntaa sekä yksilöllistä ja rationaalista ajattelua. Ekstropia-sanan määritteli Tom Bell (T. O. Morrow) vuonna 1988 tarkoittamaan eliön tai systeemin älykkyyttä, vitaliteettia, järjestystä sekä halua ja kapasiteettia kasvaa ja kehittyä. Ekstropia on metafora, eikä se siten ole suoraan entropian vastakohta.
Leonid Markelov

Leonid Igorevitš Markelov (ven. Леонид Игоревич Маркелов, s. 25. toukokuuta 1963 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen poliitikko, joka toimi Venäjän kuuluvan Marin tasavallan päämiehenä vuosina 2001–2017. Koulutustaustaltaan hän on Neuvostoliiton puolustusministeriön alaisesta Puna-armeijan instituutista valmistunut juristi. Markelov oli Venäjän liberaalidemokraattisen puolueen jäsen ja äärikansallismielisen Vladimir Žirinovskin kannattaja. Merkelov pääsi duumaan yhdeksi kaudeksi 1990-luvun alkupuolella. Liike-elämän puolella hän nousi suuren Rosgostrah-vakuutusyhtiön varapresidentiksi. Vuonna 2000 Markelov voitti Marin tasavallan presidentinvaalit suuren mainoskampanjan avulla. Muun muassa Euroopan parlamentti ja monet ihmisoikeusjärjestöt arvostelivat Markelovin hallintoa omassa tasavallassaan vähemmistönä elävän suomensukuisen kansan, marien, kansallisesta sorrosta ja marien kulttuurielämän tukahduttamisesta. Mareihin kohdistuvista pahoinpitelyistä, uhkailusta ja jopa murhista tuli arkipäivää Markelovin hallintokaudella. Joulukuussa 2004 Markelov valittiin uudelle presidenttikaudelle valtapuolue Yhtenäisen Venäjän ehdokkaana
Pateniemi

Pateniemi eli oululaisittain Patela on kaupunginosa Oulun pohjoisosassa Pateniemen suuralueella, yhdeksän kilometrin päässä keskustasta. Kaupunginosa rajoittuu pohjoisessa Herukan kaupunginosaan, etelässä Kuivasojaan, idässä Nelostiehen ja lännessä Perämereen. Vuonna 2018 kaupunginosassa asui 4 176 asukasta ja suuralueella 11 739 asukasta. Pateniemeen saapui asutusta ensimmäisen kerran 1610-luvulla, kun eräs savolainen uudisasukas nimeltä Erkki Taskinen muutti alueelle. Hän rakensi talon meren lahden pohjukan läheisyyteen, jonka myötä alue sai nimen Taskisenperä. Myös Vehkaperän asutus sai alkunsa samoihin aikoihin. Elinolot alkoivat 1700-luvulla kohentua ja väestö alkoi lisääntyä. Pateniemen kuusitaloisen asutuksen lisäksi 1800-luvulla perustettiin talojen maille mäkitupia ja torppia. Merenlahti tarjosi Pateniemessä hyvät mahdollisuudet maanviljelylle ja kalastukselle. Hyvän luonnonsataman ansiosta Pateniemessä aloitettiin vuonna 1857 laivanrakennustoiminta, ja vuonna 1873 perusti G. Bergbomin sinne Pateniemen sahan. Tekniikan kehittymisen myötä sahan tuotanto kasvoi huomattavasti, samoin myös työvoiman tarve