nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Liikennekaari

Liikennekaari on Sipilän hallituksen hanke, jossa uudistetaan liikennemarkkinoita säätelevää lainsäädäntöä. Hankkeen yksi tarkoitus on lisätä digitaalisen teknologian käyttöä. Hanke toteutetaan kolmessa eri vaiheessa. Ensimmäisessä vaiheessa kootaan yhteen kaareen liikennemarkkinoita ja -palveluja koskevat säädökset liikennepalvelulakiin (SDK 320/2017). Toinen vaihe koskee ammatillisen pätevyyden ja koulutuksen sekä tiedonhallinnan säätelyäselvennä. Kolmannessa vaiheessa verrataan tuloksia tavoitteisiin. Liikennekaaressa ehdotetaan taksijärjestelmään olennaisia muutoksia väljentämällä sääntelyä. Liikennekaaressa esitetään, että liikkumispalvelujaselvennä koskevat olennaiset tiedot avataan. Lippu- ja maksujärjestelmistä pyritään saamaan yhteen toimivia. Taksiliikenteen sääntelyn uudistus hiersi pitkään hallituspuolueiden välejä. Paikallisliikenteen toimijat kokivat maksujärjestelmien muutosten ja säätelyn tapahtuvan liian nopeasti, ja olevan ristiriidassa hallituksen muualla julistaman norminpurkutavoitteen kanssa. Lain osaa tarkoittava sana 'kaari' on peräisin Ruotsin vallan ajalta, ja sitä on käytetty viime vuosina vain harvoin
Euroopan psykologiliittojen federaatio

Euroopan psykologiliittojen federaatio (lyh. EFPA; engl. European Federation of Psychologists’ Associations) on psykologien tieteellinen ja ammatillinen edunvalvontajärjestö Euroopassa. Järjestön jäseniä ovat kansalliset psykologien ammattijärjestöt, kuten Suomen Psykologiliitto. Jäsenjärjestöjensä välityksellä EFPAan kuuluu yli 350 000 eurooppalaista psykologia. Vuodesta 2013 lähtien mukana on ollut jäsenjärjestö 37 maasta (15.7.2017). Järjestön suurimmissa jäsenjärjestöissä on kymmeniätuhansia jäseniä (Italiasta 80 000, Espanjasta 56 000 ja Britanniasta 42 000) ja pienimmissä vain muutamia kymmeniä (Malta 71, San Marino 40 ja Liechtenstein 40). Järjestö on perustettu vuonna 1981. Sitä oli perustamassa 13 kansallista psykologiyhdistystä ja järjestön nimi oli aluksi European Federation of Professional Psychologists’ Associations (EFPPA). Järjestöstä kehittyi myöhemmin nykyinen EFPA, jonka pääkonttori toimii Brysselissä
Mastercam

Mastercam on CAD/CAM-ohjelmisto, jolla suunnitellaan työstöratoja CNC-työstökoneille. Koneistajat sekä insinöörit voivat tuottaa itse malleja tai ladata CAD-tiedostoja ohjelmaan ja luoda niiden pohjalta työstöratoja, joita CNC-työstökone käyttää ohjaamaan toimintaansa. Ohjelmistoa kehittää yhdysvaltalainen CNC Software. Mastercamissa on erilaisia tasoja, jotka ovat tarkoitettu erilaisille työstökonetyypeille. Mastercamin kehitys alkoi vuonna 1983 ja oli yksi ensimmäisistä CAM-ohjelmista, joka suunniteltiin kotitietokoneille. Aluksi Mastercam keskittyi 2D-työstöratoihin  mutta myöhemmin laajensi 3D-työstöratojen sekä moniakselikoneiden työstöratojen luontiin. Mastercam oli pitkään DOS-pohjainen ohjelmisto kunnes Mastercam X julkaistiin vuonna 2006  milloin Mastercamistä tuli täysin Windows-pohjainen. Nykyinen versio ohjelmistosta on Mastercam 2025. Mastercam on ollut saatavissa suomenkielisenä vuodesta 1987. Suomessa Mastercam-ohjelmistoa maahantuo, kääntää ja myy Zenex Computing Oy. Mastercamin virallisina jälleenmyyjinä Suomessa toimivat Camcut Oy, Camtek Oy ja Camaster Oy
Suomen Psykologinen Seura

Suomen Psykologinen Seura on psykologian alan tieteellinen yhdistys, joka pyrkii tukemaan ja kehittämään psykologista tutkimus- ja julkaisutoimintaa sekä psykologian alan käytännön toimintaa Suomessa. Vuonna 1952 perustettu yhdistys osaltaan tuo yhteen ja luo kanssakäymistä psykologian perustutkimuksen ja soveltavan psykologian edustajien välille Suomessa. Suomen Psykologinen Seura kuuluu suomalaisena psykologijärjestönä vuonna 1889 perustettuun Kansainväliseen psykologisten tieteiden unioniin (International Union of Psychological Sciences, IUPsyS) ja psykologisia testejä koordinoivaan järjestöön (International Test Commission). Yhdistys on jäsen myös suomalaisten tieteellisten yhdistysten kattojärjestössä Tieteellisten seurain valtuuskunnassa. Yhdistys järjestää kahden vuoden välein kansallisen psykologian alan kongressin yhdessä Suomen Psykologiliiton sekä Suomen Psykologian Opiskelijain Liiton kanssa. Lisäksi yhdistyksen jaostot järjestävät tyypillisesti 1-2-päiväisiä kokouksia alaltaan. Suomen Psykologinen Seura järjestää myös muita kokouksia ja esitelmätilaisuuksia. Yhdistys kustantaa vertaisarvioituja empiirisiä tutkimuksia julkaisevaa Psykologia-lehteä sekä monografisarjoja Acta Psychologica Fennica A ja B. Seuran edustaja osallistuu myös Scandinavian Journal of Psychologyn ja International Journal of Psychologyn toimitusneuvostoihin. Seura jakaa joitain palkintoja ja apurahoja ansiokkaille väitöskirja ja pro gradu -töille.
Eläintarhanlahti

Eläintarhanlahti (ruots. Djurgårdsviken) on merenlahti Helsingin kantakaupungissa ydinkeskustassa Kallion kaupunginosassa. Se on yhteydessä avomereen Kaisaniemenlahden, Siltavuorensalmen ja Kruunuvuorenselän kautta. Eläintarhanlahti erottaa toisistaan Siltasaaren ja Linjojen osa-alueet. Lahden etelärantaa pitkin, Siltasaaren puolella, kulkee Säästöpankinranta -niminen katu, jonka varrella sijaitsee Helsingin työväentalo. Lahden pohjoisrannalla on Tokoinrannan puistoalue ja sen takana Helsingin kaupunginteatteri. Lahden länsirannalla rautatien vieressä kulkee Kaisaniemen puistosta Kallioon johtava jalankulku- ja pyörätie. Lahdessa on venesatama, jossa on tilaa 69 veneelle. Nykyinen Eläintarhanlahti on alun perin ollut osa Töölönlahtea. Nykyisin sen kuitenkin erottaa varsinaisesta Töölönlahdesta vuonna 1862 rakennettu ratapenger. Nimi Eläintarhanlahti johtuu Eläintarhan puistoalueesta, joka alun perin ulottui rautatien itäpuolellekin ja käsitti myös nykyisen Tokoinrannan. Samasta syystä Tokoinrannan puistoalueen ohi kulkevalla kadulla on nimi Eläintarhantie
Johanneksen kirkko (Tartto)

Johanneksen kirkko (vir. Jaani kirik) on luterilainen kirkko Tartossa. Se on yksi neljästä säilyneestä keskiaikaisesta rakennuksesta Tartossa. Huomattava piirre kirkossa ovat sen vanhat terrakottahahmot sisä- ja ulkotiloissa. Nykyisen kirkon kohdalla on sijainnut 1100-luvun lopussa tai 1200-luvun alussa pitkä itä-länsisuuntainen puurakennelma, josta länteen sijaitsee hautoja. On mahdollista, että kyseessä oli kirkko, mikä tekisi rakennelmasta vanhimman kirkkorakennuksen Virossa ja sellaisena ainoan ennen 1200-luvun valloituksia. Nykymuotonsa Jaanin kirkko on kuitenkin saanut monessa eri rakennusvaiheessa vasta myöhemmin. Ensimmäinen maininta Tarton seurakunnasta on vuodelta 1323. Jaanin kirkon rakennuttivat Tarton alakaupungin porvarit, jotka halusivat oman kirkkonsa, ja se valmistui 1300-luvulla. Jaanin kirkko kärsi merkittäviä tuhoja suuren Pohjan sodan aikana, jolloin vuonna 1708 venäläisjoukot hävittivät Tarttoa. Kirkon tornin yläosa kaatui kirkkosalin päälle, minkä lisäksi kirkon keskilaiva ja kuorin holvit hävisivät. Sen sisätiloja uudistettiin arkkitehti G
Hopeasulfadiatsiini

? Hopeasulfadiatsiini (C10H9SN4O2Ag) on orgaaninen yhdiste ja sulfadiatsiinin hopeasuola. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä vakavien palovammojen hoitoon. Hopeasulfadiatsiini vaikuttaa niin grampositiivisiin kuin gramnegatiivisiin bakteereihin, muun muassa Escherischia- ja Staphylococcus- suvun lajeihin. Lisäksi se vaikuttaa moniin alkueläimiin ja sieniin. Sen antibioottiset ominaisuudet johtuvat sekä hopeaioneista että sulfadiatsiinista. Hopeasulfadiatsiini estää palovammaa infektoitumasta, mikä nopeuttaa paranemista. Yhdistettä käytetään voiteena, jota levitetään vamman alueelle tyypillisesti kahdesti päivässä toisen tai kolmannen asteen palovammojen hoidossa. Tyypillisin hopeasulfadiatsiinin haittavaikutus on allerginen ihottuma. Ainetta ei suositella henkilöille, jotka ovat yliherkkiä sulfonamidiantibiooteille. Harvinaisempia haittavaikutuksia voivat olla methemoglobiinin muodostuminen vereen eli methemoglobinemia ja leukopenia eli vähäinen valkosolujen määrä veressä.
Joselininniemi

Joselininniemi on Tampereen Pyynikinharjulla Pyhäjärven rannassa sijaitseva niemi. Joselininniemessä toimii nykyisin Pyynikin kesäteatteri. Joselininniemi lienee alkuaan ollut Likosaari-niminen saari. Vuonna 1857 kauppias Robert Magnus Lindholm (1817–1863) vuokrasi niemen Tampereen kaupungilta 50 vuodeksi rakentaakseen sinne huvilansa. Hän nimesi niemen Kaisaniemeksi vaimonsa Katarinan (Kaisa) mukaan. Lindholmin leski myi vuonna 1874 niemen huvilarakennukset ja vuokraoikeuden kauppias Gustaf Oskar Sumeliukselle (1835–1895). Sumelius rakensi aivan niemen kärkeen huvilan, johon kuului myös näkötorni. Alueen vuokrasopimus päättyi 1907, ja huvilarakennus purettiin joskus 1910-luvulla. Joselininniemi on saanut nykyisen nimensä ravintoloitsija Emanuel Joselinin (1836–1873) mukaan, joka rakensi vuonna 1867 paikalle hotelli-ravintolan Pyynikin tulitikkutehtaan isännöitsijältä, kauppias Knut Oskar Laurénilta (1836–1874) vuokraamalleen maalle. Hän oli pitänyt jo aiemmin vuosina 1864–1866 kesäravintolaa paikalla olleessa Laurénin huvilassa. Uudessa ravintolassa järjestettiin musiikki- ja juhlatilaisuuksia, ja sen lähiympäristössä pidettiin kesäisin soutu- ja uintikilpailuja sekä talvikausina hiihto- ja luistelukilpailuja. Kaupungin ja Viikinsaaren väliä kulkeneet laivat pysähtyivät Joselinin ravintolan laiturissa ja maitsekin ravintolaan oli hyvä tieyhteys kaupungista
Pyynikin tulitikkutehdas

Pyynikin tulitikkutehdas toimi Tampereella Pyynikillä Pyhäjärven rannassa nykyisen Pyynikin uimarannan kohdalla vuodesta 1856 aina vuoteen 1908 saakka. Tehtaan perusti 1856 kauppias Akseli Selim Laurén ja se oli Tampereen toinen tulitikkutehdas. Kaupungin ensimmäisen tulitikkutehtaan oli perustanut 1852 kauppias Henrik Eliander (1815–1892) Näsijärven rannalla sijainneen savipiipputehtaansa yhteyteen. Pyynikin tehtaan vuosituotanto nousi nopeasti kolmeen miljoonaan rasiaan ja työntekijöitä oli enimmillään nelisenkymmentä suurimman osan ollessa lapsia. Tulitikkujen valmistuksessa käytetty fosfori aiheutti työntekijöille erilaisia luusairauksia sekä kasvoihin ylä- tai alaleuan kuolioita. Myrkyllisen valkoisen fosforin käyttö tulitikuissa kiellettiin Suomessa 1872. Tulitikkuaskien valmistusta tehtiin myös käsityönä työläisten kodeissa koska askien valmistukseen ei ollut vielä kehitetty koneita. Akseli Selim Laurénin kuoltua tehdasta johti hänen veljensä Knut Oskar Laurén (1836–1874). Tehdas paloi 1865 mutta se rakennettiin uudelleen. Knut Oskar Laurénin kuoltua tehtaan omistajaksi tuli Tammerfors Tändsticksfabrik Ab osakeyhtiö jonka osakkaina olivat Frans Wilhelm von Frenckell (1821–1878), Waldemar von Frenckell (1853–1936) ja Carl Zuhr (1823–1876). Pyynikin tehtaan teknilliseksi johtajaksi tuli ruotsalainen Walfrid Hultberg. 1870-luvulla Pyynikin tehtaalla alettiin käyttää tulitikuissa punaista fosforia ja samalla tulitikut kyllästettiin parafiinilla
OnePlus 3T

OnePlus 3T on kiinalaisen OnePlussan valmistama älypuhelin, joka on OnePlus 3:n seuraaja. Se julkaistiin marraskuussa 2016 ja tuli myyntiin joulukuussa 2016. OnePlus 3T sai arvostelijoilta hyvän vastaanoton. Sitä kehuttiin erityisesti hyvästä hinta-laatusuhteesta. OnePlus 3T:ssä on 5,5 tuuman näyttö, jonka tarkkuus on 1 920 × 1 080 pikseliä. Siinä on Qualcomm Snapdragon 821 -järjestelmäpiiri, kuusi gigatavua keskusmuistia ja 3 400 milliampeeritunnin akku. Puhelin on saatavilla tummanharmaana ja valkoisena 64 gigatavun massamuistilla. Tummanharmaasta versiosta on tarjolla myös 128 gigatavun massamuistilla varustettu versio. OnePlus 3T muistuttaa ulkoisesti pitkälti edeltäjäänsä OnePlus 3:a. Siinä on edeltäjäänsä parempi etukamera, tehokkaampi suoritin, suurempi akun kapasiteetti ja parempi takakameran linssisuojus. OnePlussalla oli vaikeuksia saada riittävästi OnePlus 3:ssa käytettyjä AMOLED-näyttöjä, joten sen huhuttiin 11. lokakuuta 2016 julkaisevan julkaisevan LCD-näytöllä ja tehokkaammalla prosessorilla varustetun puhelimen
Prahan astronominen kello

Prahan astronominen kello (tšek. Pražský orloj) on Prahan vanhankaupungin raatihuoneen seinässä oleva tunnettu historiallinen kello. Vuonna 1410 käyttöön otettu kello on yksi maailman vanhimmista ja hyväkuntoisimmista astronomisista kelloista ja eräs Prahan tunnetuimmista nähtävyyksistä. Vuosittain noin 700 000 matkailijaa katsoo sen lyönnit. Astronominen kello on raatihuoneen eteläseinässä ja siinä on kolme osaa: astronominen kartta, josta näkyy kuun ja auringon asento taivaalla ja muita astronomisia tietoja, sen yläpuolella ”Apostolien kävely” eli apostoleja esittävä kerran tunnissa pyörivä kellopeli sekä alimpana kalenteri, jonka yläreunassa nuoli osoittaa kuluvan päivän, kuukauden ja eläinradan symbolin. Astronomisen kellotaulun vierellä on neljä patsasta, jotka kuvaavat aikansa uhkakuvia: turhamaisuutta kuvaava peiliin katsova mies, ahneutta kuvaava rahapussin kantaja, kuolemaa kuvaava luuranko ja vääräuskoisuutta kuvaava turkkilainen. Tasatunnein nämä neljä hahmoa liikkuvat. Niiden lisäksi taulua koristavat neljä liikkumatonta hahmoa: astronomi, kronikoitsija, filosofi ja enkeli. Kellon rakensivat kelloseppä Mikuláš Kadaňilainen ja pappi-tiedemies Jan Šindel. Aiemmin luultiin, että kellon oli rakentanut 1490 kelloseppä Jan Růže (tunnettiin myös nimellä Hanuš). Kirjailija Alois Jirásekin mukaan legenda kertoo, että kellontekijä Hanuš sokeutettiin jotta hän ei voisi tehdä toista samanlaista kelloa. Legendan mukaan hän kosti rikkomalla kellon siten, että kukaan ei osannut korjata sitä seuraavaan sataan vuoteen
Aleksandra Siltasen puisto

Aleksandra Siltasen puisto on Tampereella Tampellan kaupunginosassa Tammerkosken itärannalla sijaitseva puistoalue, jota on rakennettu 1990-luvun lopusta alusta 2010-luvun alkuun. Puistosta kulkee Palatsinraitin silta Tammerkosken yli. Puistossa on Kalle Päätaloa kunnioittava taideteos Maaltamuutto ja ilmavoimien ensimmäisten kuolonuhrien muistokivi ja -laatta. Tampellan masuuni sijaitsi nykyisen puiston alueella vuosina 1844–1884. Puisto on nimetty Tampellan tehtaalla työskennelleen kutojan ja kirjurin mukaan. Puiston pohjoispuolella on Otto Gustafssonin puisto.
Kari Kasurinen

Kari Kasurinen (s. 1946) on suomalainen upseeri, joka toimi Kaartin jääkärirykmentin ja Uudenmaan sotilasläänin komentajana sekä Reserviupseerikoulun johtajana ja tasavallan presidentin adjutanttina. Kasurinen oli Kaartin jääkärirykmentin, Helsingin uuden joukko-osaston ensimmäinen komentaja vuodesta 1996 alkaen. Sitä ennen Kasurinen valmisteli rykmentin perustamista. Uuden joukko-osaston lipun ideointi oli yksi tärkeimmistä tehtävistä tässä työssä. Puolustusvoimien pääheraldikko, graafikko Juhani Vepsäläinen suunnitteli sitten lipun idean pohjalta. Lippua valmisteltaessa käyttöön sen naulaustilaisuudessa Kaartin jääkärirykmentissä komentaja löi ensimmäisen ns. komentajan naulan, jolla lippu kiinnitetään tankoonsa. Sitten lippu vihittiin presidentinlinnassa ja tasavallan presidentti luovutti lipun Kaartin jääkärirykmentin komentajalle juhlallisessa ja velvoittavassa seremoniassa Valtiosalissa. Kasurinen palveli puolustusvoimissa yhteensä noin 37 vuotta. Vuonna 1969 hän astui alokkaana palvelukseen, jatkoi varusmiespalveluksen jälkeen suoraan va-vänrikkinä puolustusvoimissa, valmistui Kadettikoulusta vuonna 1972 ja siirtyi reserviin vuonna 2006. Kasurinen sai laajan ja monipuolisen johtajakoulutuksen puolustusvoimissa
Ahimsa

Ahimsa (sanskritiksi अहिंसा ahiṃsā, paliksi अविहिंसा avihiṃsā) eli väkivallattomuus on keskeinen periaate Intian uskonnoissa, erityisesti hindulaisuudessa, jainalaisuudessa ja buddhalaisuudessa. Kaikkein tiukimmin sitä tulkitaan jainalaisuudessa. Ahimsa ilmenee kaiken elämän kunnioittamisena ja väkivallasta pidättäytymisenä. Käytännön ahimsaan kuuluu yleensä esimerkiksi kasvissyönti. Himsā (हिंसा) on sanskritia ja tarkoittaa surmaavaa. Näin ollen ahiṃsā tarkoittaa sen vastakohtaa, ei-surmaavaa eli vapaammin tulkittuna väkivallatonta. Monet tutkijat uskovat, että ahimsa mainitaan ensimmäistä kertaa hindulaisuuden pyhien Veda-kirjojen viimeisessä osassa. Siinä kehotetaan pidättäytymään vahingon tuottamisesta ja välttämään tappamista muutoin kuin uhraamistarkoituksessa. Vaikka ahimsa oletetusti mainitaan ensimmäisin kerran nimenomaan hindulaisuuden pyhissä kirjoituksissa, korostui sen merkitys hindujen keskuudessa vasta jainalaisuuden ja buddhalaisuuden vaikutuksesta. Sittemmin se on kuitenkin ollut keskeinen osa hindulaisuutta jo yli 2000 vuoden ajan ja sitä pidetään kaikkein tärkeimpänä hyveenä. Intian kansakunnan isäksikin kutsuttu Mahatma Gandhi puhui aikoinaan paljon ahimsan puolesta ja siten hänellä katsotaan olleen merkittävä rooli ahimsan korostumisessa nykyhindulaisille. Gandhi toi ahimsan mukaan Intian politiikkaan väkivallattoman vastarinnan muodossa
Jan Berzin (diplomaatti)

Jan Antonovitš Berzin (ven. Ян Анто́нович Бе́рзин, latv. Jānis Bērziņš; 29. syyskuuta (J: 16. syyskuuta) 1881 Cēsisin kihlakunta, Liivinmaan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 29. elokuuta 1938 Moskova, Neuvostoliitto) oli latvialaissyntyinen bolševikki ja neuvostoliittolainen diplomaatti. Berzin oli lähtöisin latvialaisesta talonpoikaisperheestä ja koulutukseltaan opettaja. Hän liittyi vuonna 1902 Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen ja alkoi toimia sen bolševikkisiivessä. Berzin oli vuosina 1906–1907 bolševikkien Pietarin-komitean puheenjohtaja. Vuonna 1914 hänestä tuli Latvian sosiaalidemokraattisen puolueen pää-äänenkannattajan Cīņan päätoimittaja. Hän edusti Latvian sosiaalidemokraatteja Zimmerwaldin konferenssissa vuonna 1915 ja asui sen jälkeen jonkin aikaa Yhdysvalloissa. Vuoden 1917 helmikuun vallankumouksen jälkeen hän palasi maanpaosta Venäjälle ja hänet valittiin sekä Latvian työväenpuolueen että Venäjän bolševikkipuolueen keskuskomiteaan
Villa Amalia

Villa Amalia (ransk. Villa Amalia) on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut Benoît Jacquotin ohjaama ranskalainen draamaelokuva, jonka pääosassa on Isabelle Huppert. Elokuva perustuu Pascal Quignardin samannimiseen romaaniin Villa Amalia (2006), jonka pohjalta Benoît Jacquot ja Julien Boivent sovittivat elokuvan käsikirjoituksen. Edouard Weil oli elokuvan tuottajana. Villa Amalia kertoo Ann-nimisestä lahjakkaasta keski-ikäisestä huippupianistista (Isabelle Huppert), joka päättää jättää aviomiehensä Thomasin (Xavier Beauvois) saatuaan tämän kiinni suutelemasta toista naista. Ann ei päätä jättää ainoastaan miestään vaan koko siihenastisen elämänsä urineen ja asuntoineen. Eräänä päivänä hän vain katoaa, lähtee matkalle ja löytää itsensä italialaiselta saarelta, jossa sijaitsee ehkä uuden elämän tarjoava Villa Amalia -niminen huvila. Villa Amalia kuvattiin vuoden 2008 aikana lähinnä Italialle kuuluvalla Ischian saarella, joka sijaitsee Napolinlahden pohjoispäässä. Elokuvan budjettina oli yli neljä miljoonaa euroa ja tuotantoyhtiönä Rectangle Productions. Elokuvan tuottamiseen osallistuivat myös EuropaCorp, France 2 Cinéma ja Point Prod. Villa Amalian virallinen traileri julkaistiin 6. maaliskuuta 2009
Leonid Zakovski

Leonid Mihailovitš Zakovski (ven. Леони́д Миха́йлович Зако́вский, oikea nimi Henriks Štubis, ven. Гéнрих Э́рнстович Штýбис; 1894 Kuurinmaan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 29. elokuuta 1938 Neuvostoliitto) oli latvialaissyntyinen bolševikki, joka toimi Neuvostoliiton turvallisuuspoliisin NKVD:n Leningradin-alueen johtajana vuosina 1934–1938. Stalinin vainojen aikana hän johti poliittisia puhdistuksia Leningradissa ja sen lähialueilla. Zakovski oli kansallisuudeltaan latvialainen. Hän syntyi Rudbāržin kartanon mailla Kuurinmaalla ja vietti nuoruutensa Liepājassa. Hän liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen ja sen bolševikkisiipeen vuonna 1913. Hänet karkotettiin vuonna 1914 Aunuksen kuvernementtiin, mistä hän hankkiutui vuonna 1917 Pietariin ja osallistui siellä lokakuun vallankumoukseen. Zakovski palkattiin turvallisuuspoliisi Tšekaan jo sen perustamisen yhteydessä. Venäjän sisällissodan aikana hän johti Tšekan erikoisosastoja eri rintamilla ja oli sen jälkeen Tšekan seuraajan GPU:n paikallisjohtajana Podolskissa ja Odessassa. Vuosina 1926–1932 hän oli OGPU:n (ent
Kate Tempest

Kae Tempest (s. 22. joulukuuta 1985) on englantilainen runoilija, spoken word -artisti sekä rap-artisti.
Suomen Ilmapuolustusliitto

Suomen Ilmapuolustusliitto (ruots. Finlands Luftvärnsförbund, lyhenne SIPL) oli suomalainen maanpuolustushenkinen ilmailujärjestö, joka toimi vuosina 1925–1945. Sen toimintaa on jatkanut vuodesta 1945 alkaen Suomen Ilmailuliitto. Suomalainen siviili-ilmailu rajoittui 1920-luvulla vaatimattomasta alusta liikkeelle lähteneeseen lentoliikenteeseen ja muutamien harrastelijoiden toimintaan. Tämän lisäksi Ilmailuklubi järjesti vuosittain ilmailunäytöksen Helsingissä. Yleisen väestön kosketus ilmailuun rajoittuikin tuohon aikaan pääasiassa Suomen ilmailuvoimien toimintaan. Monisatavuotiset perinteet omaavilla armeijalla ja laivastolla oli vahvat puolestapuhujat siellä, missä asevoimien määrärahoista päätettiin. Ilmailuvoimissa ja niiden ulkopuolella ymmärrettiin, että ilmailun kehittäminen ja ilmailuvoimien määrärahojen turvaaminen vaativat laajan väestön tutustuttamista toimintaan, ja näin ollen nähtiin tärkeäksi, että ilmailuvoimien puolestapuhujaksi saataisiin ilmailutoimintaa yleiselle väestölle tuottava järjestö. Ilmapuolustusjärjestön perustamista pohdittiin 1920-luvun alulla useilla paikkakunnilla, joista merkittävimpinä Kuopio, Joensuu ja Viipuri. Hanketta ei millään paikkakunnista viety eteenpäin siten, että olisi syntynyt valtakunnallista toimintaa ilmapuolustuksen ja ilmailun hyväksi. Kului kaksi vuotta ilman toiminnan merkittävää kehittymistä. Kuopiossa ilmapuolustusasiaa alun perin ajamaan lähtenyt A
Polaris (jäänmurtaja)

Polaris on 2016 valmistunut suomalainen jäänmurtaja. Sitä operoi Suomen valtion omistama Arctia. Aluksen rakentaja on Arctech Helsinki Shipyard ja se on telakan mukaan maailman ensimmäinen jäänmurtaja, joka voi käyttää polttoaineenaan vähärikkisen dieselin lisäksi nesteytettyä maakaasua. Aluksen ovat suunnitelleet yhteistyössä suomalaiset jäänmurtajiin erikoistuneet suunnittelutoimistot Aker Arctic Technology ja ILS. Nykyisin Suomen valtion käytössä olevat jäänmurtajat lihavoituna
Armstrongin seos

Armstrongin seos on erittäin herkkä räjähde. Sen pääraaka-aineet ovat punainen fosfori ja vahva hapetin, kuten kaliumkloraatti tai kaliumperkloraatti. Rikkiä sekä kalsiumkarbonaattia saattaa esiintyä seoksessa pieninä määrinä, sekä muita lisäaineita käytetään joissain seoksissa. Kaupallisesti Armstrongin seosta käytetään pieninä määrinä nallipyssyissä paperisissa liuskoissa tai muovirenkaissa sekä paukkuserpentiinissä. Seosta käytetään myös tuliaseiden patruunoiden nalleissa, mutta siihen lisätään boorikarbidia. Armstrongin seos on erityisen vaarallinen räjähde, sillä se on herkkä iskuille, kitkalle ja tulelle. Kuluttajaraketeissa käytetään arviolta kymmenen milligrammaa seosta. Armstrongin seos voi räjähtää aggressiivisesti umpinaisessa tilassa riippuen seoksesta, olosuhteista ja määrästä.
Le affinità elettive

Le affinità elettive (ransk. Les Affinités électives; engl. The Elective Affinities) on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut Paolo ja Vittorio Tavianin ohjaama ja käsikirjoittama italialais-ranskalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Isabelle Huppert, Jean-Hugues Anglade, Marie Gillain ja Fabrizio Bentivoglio. Elokuva sijoittuu 1800-luvun alun Toscanaan ja kertoo paroni Edoardon (Anglade) ja paronitar Carlottan (Huppert) avioliiton tuhoutumisesta heidän rakastuttuaan toisiin ihmisiin. Paolo ja Vittorio Taviani sovittivat elokuvan käsikirjoituksen Johann Wolfgang von Goethen romaanin Vaaliheimolaiset (Die Wahlverwandtschaften, 1809) pohjalta. Elokuvan tuottajina olivat Jean-Claude Cecile ja Grazia Volpi. Le affinità elettive sai ensi-iltansa Ranskassa, Cannesin elokuvajuhlilla 16. toukokuuta 1996. Elokuva sai teatteriensi-iltansa Italiassa 17. toukokuuta 1996 ja Ranskassa 11. kesäkuuta 1997. Elokuvan teatterilevittäjinä olivat Italiassa Filmauro ja Ranskassa AFMD