nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Bravais’n hila

Bravais’n hila on geometriassa ja kristallografiassa ääretön pistejoukko, jonka muodostavat ne avaruuden pisteet, joiden paikkavektorit kolmiulotteisessa avaruudessa ovat muotoa missä a1, a2 ja a3 ovat kolme erisuuntaista, lineaarisesti riippumatonta vektoria ja n1, n2 ja n3 mielivaltaisia kokonaislukuja. Tällaisten pisteiden paikkavektorien joukko on suljettu vektorien yhteen- ja vähennyslaskun suhteen, toisin sanoen kahden tähän joukkoon kuuluvan vektorin summa ja erotus kuuluvat myös tähän joukkoon. Bravais’n hila on saanut nimensä ranskalaisen fyysikko Auguste Bravais’n (1811–1863) mukaan, joka vuonna 1850 todisti, että on olemassa 14 mahdollista kidehilatyyppiä. Bravais’n hila on translaatiosymmetrinen sellaisten yhdensuuntaissiirtojen suhteen, joiden siirtymävektori vastaa jonkin siihen kuuluvan pisteen paikkavektoria. Toisin sanoen jos hilassa siirrytään toiseen paikkaan tällaisen siirtymävektorin osoittamalla tavalla, sen pisteen ympäristö, johon päädytään, on samanlainen kuin lähtöpisteenkin. Bravais’n hilan käsite voidaan siis määritellä puhtaan geometrisesti, mutta sen tärkeimmät sovellukset liittyvät kiinteiden aineiden kidehilojen tutkimukseen eli kristallografiaan. Tällöin hilapisteet vastaavat atomien, ionien tai polymeeriketjujen sijaintia aineen kidehilassa. Kiteessä nämä sijaitsevat säännöllisessä järjestyksessä, niin että monessa tapauksessa atomien tai ionien sijaintipaikat muodostavat Bravais’n hilan. Tosin on huomattava, että geometrinen Bravais’n hila jatkuu joka suunnassa äärettömän kauas, kun taas kidehila käsittää vain rajallisen alueen, jota rajoittavat kiteen rajapinnat. Kun kiteen läpimitta kuitenkin tyypillisesti on tuhansia tai jopa miljoonia kertoja suurempi kuin atomien välinen etäisyys, valtaosa kiteen atomeista sijaitsee sen sisällä ja vain pieni osa kokonaismäärästä rajapinnalla. Kahta Bravais’n hilaa pidetään yleensä ekvivalentteina, jos niillä on isomorfiset symmetriaryhmät. Tässä mielessä kolmiulotteisessa avaruudessa on 14 erilaista Bravais’n hilaa
Warkaus-sali

Warkaus-sali on Varkaudessa sijaitseva 500-paikkainen kokous- ja konserttisali. Sali sijaitsee hotelli Oscarin yhteydessä osoitteessa Kauppatori 4. Warkaus-salin nousevassa katsomossa on 440 ja aitioissa yhteensä 58 paikkaa. Näyttämön leveys on 19 metriä, korkeus 9 metriä ja pinta-ala 113 neliömetriä. Rakennuksessa toimii myös useita ravintoloita ja tarjoilutiloja, kuten Warkaus-salin 250-paikkainen aularavintola Tempo, 50 hengen kabinetti Ruusa ja pieni ylälämpiö Kreeta. 2000-vuosikymmenen keskivaiheilla Warkaus-salin noin 170 tilaisuudessa vieraili vuosittain noin 27 000 kävijää. Salissa järjestetään paljon kotimaisten kevyen musiikin artistien kiertuekonsertteja. Varkauden Teatteri on esittänyt Warkaus-salissa suuria musikaalituotantoja, kuten Annie mestariampuja (2005) ja Mustalaisleiri muuttaa taivaaseen (2008). Salissa on pidetty myös Joroisten Musiikkipäivien konsertteja.
Bonnier Broadcasting

TV4 Media AB on ruotsalainen mediayhtiö, jonka omistaa ruotsalainen teleoperaattori Telia Company. Helmikuussa 2025 julkistettiin, että norjalainen Schibsted Media tulee ostamaan yhtiön. Kauppahinnaksi ilmoitettiin 6,55 miljardia Ruotsin kruunua eli noin 590 miljoonaa euroa. Kaupan odotetaan toteutuvan vuoden 2025 kolmannella neljänneksellä. Heinäkuussa 2018 Telia osti ruotsalaiselta Bonnierilta Bonnier Broadcastingin, johon kuuluivat Ruotsin TV4, C More ja suomalainen MTV. Kauppahinta oli 9,2 miljardia kruunua (888 miljoonaa euroa) käteisellä. Kaupan jälkeen Ruotsin valtio tulee hallitsemaan yleisradioyhtiö SVT:n lisäksi maan suurinta yksityistä kanavaa. Maan poliitikot pitivät median keskittymistä valtion käsiin ongelmallisena. Marraskuussa 2019 kauppa sai hyväksynnän Euroopan komissiolta, ja 2. joulukuuta 2019 Bonnier Broadcasting siirtyi Telian omistukseen. Kaupan jälkeen Bonnier Broadcastingin nimi vaihtui TV4 Mediaksi.
Manarin lento-onnettomuus 1979

Manarin lento-onnettomuus 1979 tapahtui 23. joulukuuta 1979, kun reittilennolla Papua-Uuden-Guinean Port Moresbystä Manariin ollut Douglas Airwaysin GAF N22B Nomad syöksyi maahan Manarin lentoasemalla. Lennolla oli 14 matkustajaa ja kaksi miehistön jäsentä, ja kaikki kuolivat onnettomuudessa. Se on pahin GAF Nomadille sattunut onnettomuus. Kone ehti Manariin laskeutuessaan jo koskettaa maata, mutta lentäjä teki sen jälkeen ylösvedon. Kone kallistui vasemmalle ja alkoi syöksyä jyrkästi alaspäin, kunnes osui lopulta kiitotien viereiseen rinteeseen.
Edward Akufo-Addo

Edward Akufo-Addo (26. kesäkuuta 1906 Dodowa – 17. heinäkuuta 1979 Accra) oli ghanalainen poliitikko, joka toimi maansa valtionpäämiehenä vuosina 1970–1972. Akufo-Addo opiskeli oikeustiedettä Oxfordin yliopistossa. Hän palasi Kultarannikolle vuonna 1941, toimi lakimiehenä mutta lähti pian mukaan politiikkaan. Akufo-Addo oli UGCC-puolueen perustajajäsen ja yksi maansa historian ”kuudesta suurmiehestä”. Hän oli perustuslakikomitean jäsen, joka suunnitteli vuosina 1966–1968 maan paluuta sotilasvallasta demokratiaan. Vuosina 1970–1972 hän oli maansa seremoniallinen presidentti, päätösvaltaa käytti pääministeri Kori Abrefa Busia. Edward Akufo-Addon vaimo Adeline Akufo-Addo oli Akyem Abuakwan kuninkaan Nana Sir Ofori Atta I:n tytär. Edwardin ja Adelinen poika Nana Akufo-Addo on toiminut Ghanan presidenttinä vuodesta 2016.
Port Arthur (Texas)

Port Arthur on kaupunki Texasin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 53 818. Grapevine kuuluu pääosin Jeffersonin piirikuntaan. Pieni osa kaupungista kuuluu myös Orangen piirikuntaan.
Beaumont (Texas)

Beaumont on kaupunki Jeffersonin piirikunnassa, Texasin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 118 296, joka tekee siitä Texasin 25. suurimman kaupungin. Beaumontin suurkaupunkialueen vakiluku on 404 872.
Rakkauselokuva

Rakkauselokuva, myös romanttinen elokuva, on elokuva, jonka keskipisteessä on rakkaustarina eli romanssi. Rakkauselokuvassa romanssia käytetään joko juonityyppinä tai mihin tahansa aiheeseen sovellettuna aseenteena eli moodina. Kun romanssi ymmärretään moodina, rakkauselokuva voi edustaa useaa elokuvan lajityyppiä, joista yleisimpiä ovat romanttinen komedia, melodraama ja rakkausdraama. Rakkauselokuva fokusoi voimakkaasti kahteen henkilöön, joiden rakastuminen toisiinsa perustellaan näiden henkilöhahmojen jonkinlaisella erityisyydellä. Rakastunut ihminen voidaan kirjallisuudesta poiketen elokuvassa kuvata vain ulkoisesti ja lausuttujen repliikkien kautta. Siksi etenkin katseella on rakkauselokuvassa hyvin suuri merkitys. Elokuvaromanssien tärkein tehokeino on kasvoista otettu lähikuva ihmisluonteen ja mielentilan metaforana. Elokuvaromanssin avainhetkeksi on muodostunut lähikuva valkokankaan täyttävien kasvojen suudelmasta, jota pohjustaa rakastavaisten vuorotellen näkyvät kasvot erillisissä puolilähikuvissa. Rakkauselokuvassa on usein onnellinen loppu, jossa pariskunta saa toisensa tai jossa elokuva antaa katsojalle vihjeen sen varmuudesta tai parin rakkaudesta toisiaan kohtaan.
La Crosse (Kansas)

La Crosse on kaupunki Kansasin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Kaupungin väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 1 342. La Crosse on Rusihin piirkunnan hallintokeskus.
Alkoholilainsäädäntö maittain

Useimmissa maissa on säädetty laissa alkoholijuomien ostamisen alaikäraja. Monissa maissa ikäraja koskee ostamisen lisäksi myös alkoholin nauttimista, hallussapitoa ja välittämistä. Ikäraja on alhaisin Etiopiassa (15 vuotta) ja korkein tietyissä osissa Intiaa (25 vuotta). Euroopassa ikäraja vaihtelee yleensä 16 ja 20 ikävuoden välillä. Yleisin ikäraja maailmalla on 18 vuotta, mutta Yhdysvalloissa ikäraja on 21 vuotta. Eräissä maissa on säädetty kaksi eri alkoholijuomien ikärajaa, kuten Suomessa, jossa mietojen juomien ikäraja on 18 ja väkevien 20 (tosin Suomessa saa ravintolassa anniskella laillisesti kaikkia alkoholijuomia 18-vuotiaalle). Joissakin maissa on edelleen voimassa kieltolaki, kuten eräissä muslimienemmistöisissä maissa ja tietyissä osissa Intiaa. Alkoholilainsäädännössä säädetään usein myös muustakin kuin ikärajoista, esimerkiksi alkoholijuomien mainonnasta, myyntiajoista ja maahantuonnista. Vuodesta 2022 lähtien panimot ja muut luvan hakeneet pientuottajat ovat saaneet myydä tuotteitaan suoraan kuluttajille omasta myymälästään. Alaikäisten hallussa oleva alkoholi voidaan takavarikoida. Juominen julkisesti on kielletty, vaikka sitä harvoin noudatetaan virkistysalueilla. Alaikäisenä juominen ei ole laitonta, mutta enintään 3,5-prosenttisen alkoholijuoman myyminen, välittäminen ja antaminen alle 18-vuotiaalle sekä yli 3,5-prosenttisen alkoholijuoman myyminen, välittäminen ja antaminen alle 20-vuotiaalle on rikos
Johannes Korhonen (kansanedustaja)

Johannes (Joh.) Korhonen (11. lokakuuta 1883 Sotkamo – 13. toukokuuta 1955 Sotkamo) oli suomalainen poliitikko. Korhonen toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1930–1933 edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä. Kunnallispolitiikassa Korhonen toimi Sotkamon kunnanvaltuuston jäsenenä ja sen sihteerinä. Kansakoulusta päästyään Korhonen opiskeli Kajaanin seminaarissa, josta valmistui kansakoulunopettajaksi vuonna 1910. Politiikan ulkopuolella Korhonen toimi kansakoulunopettajana Reisjärvellä 1910–1912 ja Sotkamossa 1912–1952, maanviljelijänä Sotkamossa 1912–1955 sekä Sotkamon Jormaisten ja Naapurivaaran osuuskassan kirjanpitäjänä noin 25 vuotta.
Jussi Piironen

Juho Armas ”Jussi” Piironen (30. huhtikuuta 1901 Joroinen – 25. kesäkuuta 1970) oli suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja. Vuonna 1927 alkaneella teatteriurallaan hän toimi pisimpään Porin Teatterissa vuodesta 1951 lähtien ja sitä ennen Varkauden, Turun ja Helsingin työväenteattereissa, Kotkan ja Joensuun kaupunginteattereissa sekä Vaasan suomalaisessa teatterissa. Hän näytteli sivuosia elokuvissa Miehen tie (1940), Yövartija vain... (1940), Ryhmy ja Romppainen (1941) ja Kuisma ja Helinä (1951). Piironen sai vuonna 1957 Pro Finlandia -mitalin.
Nikkelijodidi

Nikkelijodidi (NiI2) on nikkeli- ja jodidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään katalyyttinä orgaanisen kemian reaktioissa. Huoneenlämpötilassa kidevedetön nikkelijodidi on väriltään mustaa kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on heksagonaalinen. Nikkelijodidi on hygroskooppista eli se imee kiderakenteeseensa vettä. Aineesta tunnetaan kidevedelliset tetra- ja heksahydraatit (NiI2·4H2O ja NiI2·6H2O). Heksahydraatti on väriltään sinivihreää. Nikkelijodidi liukenee erittäin hyvin veteen ja liukenee myös hieman etanoliin. Nikkelijodidia valmistetaan nikkelikarbonaatin ja vetyjodidin välisellä reaktiolla. Yhdistettä käytetään katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä muun muassa kytkentäreaktioissa ja usein yhdessä samarium(II)jodidin kanssa.
Toivo Drockila

Toivo Armas Drockila (21. maaliskuuta 1898 Kotka – 11. joulukuuta 1960 Kotka) oli suomalainen lavastaja, joka teki elämäntyönsä Kotkan kaupunginteatterissa ja sen edeltäjissä Kotkan Työväen Teatteri, Kotkan Näyttämö ja Kotkan maakuntateatteri. Hän aloitti lavastajanuransa vuonna 1924 opiskeltuaan Turun piirustuskoulussa sekä William Lönnbergin ja Uuno Alangon johdolla. Hän sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1958. Drockila oli Suomen Lavastustaiteilijain Liiton ja Kotkan Taidekerhon perustajajäseniä ja toimi teatterityönsä ohella työväenopiston taideopettajana ja kotkalaisten lehtien kuvataidekriitikkona.
Frá Fornjóti ok hans ættmönnum

Frá Fornjóti ok hans ættmönnum (”Fornjótrista ja hänen sukunsa jäsenistä) on yhteinen nimitys kahdelle keskiajan islantilaiseen saagakirjallisuuteen kuuluvalle tekstille, Fundinn Noregr ja Hversu Noregr byggðist, joissa kuvataan muutamien norjalaisten sukujen polveutumista tarunhohtoisista kuningaista ja myyttisestä Fornjótr-jättiläisestä. Kumpikin teksti on käsittelemänsä tarinamateriaalin vuoksi luettu muinaissaagoihin. Hversu Noregr byggðist on säilynyt ainoastaan Flateyjarbók-käsikirjoituksessa. Fundinn Noregr on Orkneylaisten saagan aloittava osio, joka on sekin säilynyt Flateyjarbókissa. Kumpikaan ei sisällä runoutta.  Näistä kahdesta tekstistä Fundinn Noregr on ilmestynyt suomeksi nimellä Norjan löytäminen muinaissaagojen kokoelmassa Egill Yksikätinen. Muinaissaagoja Pohjolasta (Helsinki: Finn Lectura). Tarinan runko on kummassakin tekstissä sama. Fornjótrin suku hallitsee kummassakin ”Kveenien maata” (isl. Kvenland) ja ”Finnien maata” (isl. Finnland), joista jälkimmäiseen liittyvät termi Finnar viittasi yleensä nimenomaan saamelaisiin. Molemmat tekstit yhdistävät myös Fornjótrin jälkeläisen Thorrin uhrijuhlatapaan ja mainitsevat Thorrin kolme lasta (pojat Nórr ja Górr sekä tytär Gói) ja tyttären katoamisesta ja veljesten etsintämatkoista näiden yrittäessä löytää sisarensa
Ville Valtonen (professori)

Ville Valtonen (s. 1944 Helsinki) on suomalainen professori ja HYKSin entinen infektiosairauksien klinikan ylilääkäri. Valtonen on väitellyt tohtoriksi vuonna 1972 ja nimitetty dosentiksi vuonna 1976. Professoriksi Valtonen on nimitetty vuonna 1998. Julkisuudessa Valtonen on tunnettu home- ja sisäilmasairauksia koskevista kannanotoistaan. Long Play -julkaisun mukaan Valtosta pidetään tiedeyhteisön silmissä toisinajattelijana.
Linnainmaankulma

Linnainmaankulma on Porissa sijaitseva 16-kerroksinen asuin- ja liikerakennus, joka on korkeudeltaan 53 metriä. Vuonna 2016 valmistunut Linnainmaankulma on Porin ja samalla koko Satakunnan korkein asuinrakennus. Linnainmaankulman rakennutti varainhoitoyhtiö Taaleritehtaan Porin kiinteistörahasto. Arkkitehti Pekka Mäen ja turkulaisen Sigge Arkkitehdit Oy:n suunnittelema tornitalo sijaitsee kaupungin ydinkeskustassa Isolinnankadun ja Mikonkadun kulmassa. Tontilta purettiin kauppaneuvos Olli F. Linnainmaan vuonna 1965 rakennuttama kaksikerroksinen liikerakennus. Linnainmaankulma on 1,3 metriä korkeampi kuin vuonna 1962 valmistunut Porin sairaanhoito-oppilaitoksen asuntola, joka aikaisemmin tunnettiin Porin korkeimpana asuinrakennuksena.lähde? Rakennuksen katutasossa sijaitsee Satakunnan Osuuskaupan omistama S-market. Kerrokset 2–4 toimivat asukkaiden sekä viereisen Porin Sokoksen pysäköintitiloina. Linnainmaankulman 42 asuntoa ovat kerroksissa 5–16. Rakennuksessa on myös varastotilana ja jätehuoneena toimiva kellarikerros. Asukkaiden oleskelupiha leikkipaikkoineen sijaitsee viidennessä kerroksessa pysäköintikerrosten päälle rakennetulla kannella
Filidh

Filidh tai filid (gaelin fili, näkijä) olivat muinaisessa Irlannissa ammattimaisia runoilijoita, joiden virallisiin tehtäviin kuuluivat tarujen ja sukupuiden tallentaminen sekä hallitsevan luokan urotöistä kertovien runojen sepittäminen. Uskottiin, että filidh pystyivät langettamaan pelättyjä pilkkoja tai kirouksia (áer), jotka tuhosivat kirotun maineen, ja saattoivat myös aiheuttaa fyysistä vahinkoa tai jopa kuoleman. Filidh muodostivat oman aristokraattisen luokan, ja Irlannin käännyttyä kristinuskoon 400-luvulla he omaksuivat laittomiksi julistettujen druidien eli kelttien pappisluokan tehtävät. Filidh jaettiin seitsemään arvoasteeseen. Yksi alimmista luokista oli bardi. Korkein aste oli ollamh, jonka pystyi saavuttamaan vähintään 12 vuoden opintojen jälkeen. Runoilijan täytyi silloin hallita 300 vaikeaa runomittaa, 250 tärkeää tarinaa ja 100 vähäisempää tarinaa. Ollamh sai käyttää karmiininpunaista höyhenkoristeista kaapua ja sauvaa. Aluksi filidh suosivat germaanisissa kielissä yleisiä alkusoinnillisia säkeitä, mutta myöhemmin he kehittivät mutkikkaisiin sääntöihin perustuvia runomuotoja, joista suosituin oli debide. Filidh saivat omistaa maata 500-luvulta lähtien, ja heille tuli myös uusia tehtäviä. Virallisten runojen laatimisen lisäksi heidän tuli neuvoa paikallisia asukkaita lakiasioissa ja kirjallisuudessa sekä kertoa kansallisesta historiasta. Tämän pohjalta kehittyivät myöhemmät bardien oppilaitokset
Brillouinin vyöhyke

Brillouinin vyöhyke on matematiikassa ja varsinkin kiinteän olomuodon fysiikassa käänteishilan alkeiskoppi. Samaan tapaan kuin suoraa hilaa esittävä Bravais’n hila todellisessa avaruudessa voidaan jakaa Wigner–Seitzin soluihin, voidaan käänteishila jakaa Brillouinin vyöhykkeisiin. Niiden väliset rajat ovat käänteishilan läpi kulkevia tasoja. Brillouinin vyöhykkeillä on keskeinen merkitys kiinteän olomuodon fysiikassa erityisesti siitä syystä, koska jaksollisessa väliaineessa etenevät aallot voidaan kuvata Blochin aaltoina, ja tällöin osoittautuu, että ratkaisuja luonnehtii täydellisesti se, miten ne käyttäytyvät yhdessä ainoassa Brillouinin vyöhykkeessä. Tärkein hilan Brillouinin vyöhykkeistä on ensimmäinen Brillouinin vyöhyke. Se määritellään niiden käänteis­avaruuden pisteiden joukoksi, jotka ovat lähempänä käänteis­hilan origoa kuin mitään muuta käänteis­hilan hila­pistettä. Yhtäpitävästi se voidaan määritellä niiden k-avaruuden pisteiden joukoksi, joihin voidaan päästä origosta leikkaamatta yhtäkään Braggin tasoa. Samalla se on origoa ympäröivä Voronoin solu käänteishilassa. On olemassa myös toinen ja kolmas Brillouinin vyöhyke ja niin edelleen. Ne vastaavat sarjaa erillisiä, tilavuudeltaan yhtä suuria alueita kasvavilla etäisyyksillä origosta, mutta niitä käytetään harvemmin. Ensimmäistä Brillouinin vyöhykettä sanotaankin usein yksin­kertaisesti Brillouinin vyöhykkeeksi. Yleisesti n:s Brillouinin vyöhyke käsittää ne käänteis­avaruuden pisteet, joihin pääsee origosta leikkaamalla täsmälleen n − 1 eri Braggin tasoa
Kobolttijodidi

Kobolttijodidi (CoI2) on koboltti- ja jodidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa katalyyttinä ja kosteusindikaattorina. Kobolttijodidi on huoneenlämpötilassa kiteistä hygroskooppista ainetta. Se on polymorfista ja sillä on kaksi kidemuotoa, jotka ovat väriltään musta α-muoto ja keltainen β-muoto. Näistä β-muoto on epästabiilimpi ja muuntuu α-muodoksi kuumennettaessa noin 400 °C:n lämpötilaan. Kidevedettömän kobolttijodidin lisäksi tunnetaan myös väriltään vihreä dihydraatti (CoI2·2H2O) ja ruskehtavanpunainen heksahydraatti (CoI2·6H2O). Kobolttijodidi liukenee hyvin veteen ja liukenee myös etanoliin. Kobolttijodidi ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Kidevedetöntä kobolttijodidia valmistetaan koboltin ja jodin välisellä reaktiolla ja kidevedellisiä muotoja saadaan liuottamalla kobolttijauhetta vetyjodidin. Kobolttijodidia käytetään kosteusindikaattorina erityisesti osoittamaan sisältävätkö orgaaniset liuottimet vettä. Lisäksi sitä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä katalyyttinä muun muassa karbonylaatioreaktioissa.
Spider-Man: Kohti hämähäkkiversumia

Spider-Man: Kohti hämähäkkiversumia (engl. Spider-Man: Into the Spider-Verse) on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tietokoneanimoitu supersankarielokuva, joka perustuu Marvel Comicsin sarjakuviin. Sen ovat ohjanneet Bob Persichetti, Peter Ramsey ja Rodney Rothman, ja käsikirjoittaneet Phil Lord ja Rothman. Elokuvan pääosissa ovat Shameik Moore, Jake Johnson, Hailee Steinfeld, Mahershala Ali, Brian Tyree Henry, Nicolas Cage, Kathryn Hahn ja Liev Schreiber. Elokuva sijoittuu jaettuun multiversumiin nimeltä ”hämähäkkiversumi” (engl. Spider-Verse), ja sen juoni seuraa uutta Hämähäkkimiestä, Miles Moralesia, joka yrittää muista universuimeista tulleiden uusien tuttavuuksiensa kanssa pelastaa New Yorkin Kingpiniltä. Spider-Man: Kohti hämähäkkiversumia sai maailmanensi-iltansa Los Angelesissa 1. joulukuuta 2018. Sen teatteriensi-ilta oli Yhdysvalloissa kaksi viikkoa myöhemmin 14. joulukuuta 2018. Elokuva tuotti yli 375 miljoonaa dollaria 90 miljoonan budjettia vasten. Se sai hyvän vastaanoton kriitikoilta ja voitti lukuisia palkintoja, mukaan lukien parhaan animaatioelokuvan Oscarin vuoden 2019 gaalassa
Herman Sjöblom

Herman Alexander Sjöblom (6. syyskuuta 1894 – 13. maaliskuuta 1962) oli suomalainen säveltäjä, sovittaja ja musiikkiliike Oy R. E. Westerlund Ab:n toimitusjohtaja. Hän käytti säveltäjänä ja sovittajana salanimeä A. Salo. Sjöblom sävelsi ja sovitti iskelmämusiikkia sekä toimi orkesterinjohtajana His Master’s Voice -levymerkille. Hän toimi salonkiorkesterin kapellimestarina ja sovitti salonkiorkesterille suomalaisten säveltäjien pianoteoksia, näitä säveltäjiä olivat muun muassa Jean Sibelius, Toivo Kuula, Selim Palmgren, Armas Järnefelt ja Oskar Merikanto. Sjöblom oli myös toimittajana eri musiikkikustantamoilla (Wilhelm Hansen Kööpenhaminassa, R. E. Westerlund Helsingissä ja Breitkopf & Hartel Leipzigissa)
Hepokatti (kappale)

”Hepokatti” eli ”Oli hepokatti maantiellä” on suomenkielinen versio 1800-luvun puolenvälin yhdysvaltalaisesta laulusta ”Polly Wolly Doodle”. Samasta kahden soinnun sävelmästä on tehty lukemattomia muitakin versioita, kuten Boney M. -yhtyeen hitti ”Hooray! Hooray! It's a Holi-Holiday” vuodelta 1979. Suomeksi siitä on ainakin kolme muutakin sanoitusta: Kerttu Mustosen ”Kun iloisia ystäviä on” (1937), Sauvo Puhtilan ”Etelään” (1988) ja Tarja Jykylän ”Rikirii” (2010). Laulua ”Polly Wolly Doodle” esitti tiettävästi ensimmäisenä Dan Emmett ja Virginia Minstrels vuonna 1843 New Yorkin Boweryssä. Emmett on usein merkitty myös kappaleen tekijäksi, mutta asiasta ei ole varmuutta. Laulun sävel ja sanat julkaistiin ensi kerran Harvardin yliopiston opiskelijoiden laulukirjassa vuonna 1878, ja sitä on esitetty myös Yalen yliopistossa samana vuonna. Sidney Clare kirjoitti lapsitähti Shirley Templen laulettavaksi osin toisenlaisen sanoituksen elokuvaan Pieni kapinoitsija (The Littlest Rebel, 1935). Suomenkielisen sanoituksen tekijää ei tunneta, mutta monissa levytyksissä se on merkitty Pertti Reposen nimiin. Se alkaa englanninkielisen version loppupuolella esiintyvästä heinäsirkasta, joka makoilee junaradalla (railroad track) ja kaivelee hampaitaan mattonaulalla (carpet tack). Suomalaisversiossa hepokatti istuu maantiellä ja kaivelee hampaitaan haravalla. Suomenkielinen sanoittaja on kirjoittanut jatkoksi alkuperäistä absurdimpia eläinjuttuja seinällä soittelevine silleineen ja kananpojan aivastuksineen
Gallia Lugdunensis

Gallia Lugdunensis (lat. Provincia Gallia Lugdunensis) oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Galliassa ja käsitti suuren osan nykyistä Keski- ja Länsi-Ranskaa. Gallia Lugdunensiksen provinssi käsitti suunnilleen nykyisen Ranskan Burgundin, Normandian, Bretagnen, Pariisin seudun ja Orléansin. Provinssin rajat seurasivat tärkeitä jokia: Loire, Saone ja Seine. Provinssin koillispuolella sijaitsi Gallia Belgican provinssi, kaakkoispuolella Gallia Narbonensis ja eteläpuolella Gallia Aquitania. Luoteisrannikko oli Englannin kanaalin (lat. Oceanus Britannicus) rantaa ja lounaisrannikko Biskajanlahden (lat. Mare Cantabricum) rantaa. Provinssin hallinnollinen keskus oli Lugdunum (nyk. Lyons). Sen lisäksi tärkeitä kaupunkeja olivat muun muassa Alesia, Augustodunum (nyk. Autun) ja Lutetia (nyk
Bastrop (Texas)

Koordinaatit: 30°6′43″N, 97°19′1″W Bastrop on kaupunki Texasin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 7 218. Bastrop on Bastropin piirikunnan hallintokeskus.
M62-maastokuvio

Maastokuvio M62 on univormun maastokuvio, joka otettiin käyttöön 1960-luvulla Suomessa ja sitä käytettiin aina 2000-luvulle asti puolustusvoimissa. Maastokuviota käytetään edelleen Jemenissä. Maastokuvio otettiin alun perin käyttöön kaksipuolisena maastopukuna, jota oli alun perin tarkoitus käyttää sarkapuvun päällä. Toisella puolella kesämaastokuvio vihreän ja ruskean eri sävyineen. Toiselta puolelta kuvio on valkoinen, jolloin pukua voi käyttää myös lumipukuna. Esikuvat olivat toisesta maailmansodasta saksalaisten erilaiset kääntömaastopuvut. M/62 on yksi viimeisistä maailman kääntömaastopuvuista.