nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Dorothy Malone

Dorothy Malone (30. tammikuuta 1924 Chicago – 19. tammikuuta 2018 Dallas) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänelle myönnettiin Parhaan naissivuosan Oscar-palkinto roolistaan elokuvassa Tuuleen kirjoitettu (1956). Hänet muistetaan kuitenkin erityisesti televisiosarjasta Peyton Place, jossa hän esiintyi Constance MacKenzien pääroolissa vuosina 1964–1968. Malone oli naimisissa kolmesti, ja kaikki kolme avioliittoa päättyivät eroon. Ensimmäisestä avioliitosta ranskalaisnäyttelijä Jacques Bergeracin kanssa syntyi kaksi tytärtä. Dorothy Malone sai nimeään kantavan tähtensä Hollywood Walk of Famelle vuonna 1960. Malone kuoli 93-vuotiaana Dallasissa 19. tammikuuta 2018.
Don’t You Ever Leave Me

Don't You Ever Leave Me on kolmas Hanoi Rocksin menestysalbumilta Two Steps from the Move vuonna 1984 julkaistu 7" single ja 12" single. Singlet julkaistiin vain CBS:ltä eli pääasiassa vain Isossa-Britanniassa sekä myös Hollannissa. 7-tuumainen single käsitti kappaleet Don't You Ever Leave Me / Oil And Gasoline. Bob Ezrinin tuottama nimikappale "Don't You Ever Leave" on elokuussa Suomessa ja 8. lokakuuta Britanniassa julkaistulta Two Steps from the Move -albumilta ja se julkaistiin alun perin nimellä "Don't Never Leave Me", jonka voi kuulla ensimmäisellä albumilla Bangkok Shocks, Saigon Shakes, Hanoi Rocks. Don't Never Leave Me -versiota pidetään huonompana ja roisimpana kuin Don't You Ever Leave Me, jota pidetään Hanoi Rocksin yhtenä parhaimmista kappaleista ja se on yhtyeen hienoimpia balladeja. Ensimmäisellä albumilla punk-tyylisen kappaleen tempo oli liian nopea, eikä se ollut oikeaan sävellajiin kirjoitettu Michael Monroen laulettavaksi. Lauluntekijä ja kitaristi Andy McCoy kommentoi kappaletta Soundissa elokuussa 1984: "No joo, me mokattiin toi biisi aikoinaan niin pahasti että se oli otettava nyt uusiks. Biisinä se on musta helvetin hyvä ja tää versio juuri sellainen kuin alkuperäisen olis pitäny olla.". Sen sijaan "Oil And Gasoline ei alkuperäiselle" LP:lle kuulu. Se kylläkin löytyy albumin remasteroidulta CD-versiolta bonus-raitana
Mary Baker Eddy

Mary Baker Eddy (16. heinäkuuta 1821 Bow, New Hampshire, Yhdysvallat – 3. joulukuuta 1910 Chestnut Hill, Massachusetts, Yhdysvallat) oli uskonnollinen johtaja ja Kristillisen tieteen perustaja. Liikkeen ideana on henkinen ja hengellinen parantaminen. Hänen vuonna 1875 kirjoittamansa liikkeen peruskirja 'Science and Health with a key to the Scriptures' (Tiede ja terveys sekä avain Raamattuun) on ollut bestseller vuosikymmenien ajan, ja se on Women's National Book Associationissa ('naisten kansallinen kirjayhdistys') valittu yhdeksi 75 naisten kirjoittamasta kirjasta, joiden sanoma on muuttanut maailmaa. Vuonna 1908 Mary Baker Eddy perusti The Christian Science Monitor -lehden, joka on saanut seitsemän Pulitzer-palkintoa, viimeksi vuonna 2008. Hän kuuluu Yhdysvaltain 'National Women's Hall of Fame'-kunniagalleriaan.
Desperados (kappale)

Desperados / Devil Woman on suomalaisen rockyhtye Hanoi Rocksin lokakuussa 1981 julkaistu single, joka on yhtyeen singlehistorian kolmas. Nimikappale ”Desperados” julkaistiin vasta singlekokoelmalla Self Destruction Blues, vaikka singlen julkaisemisen aikaan työstettiin vasta yhtyeen toista albumia albumia Oriental Beat. Tältä yhtyeen toiselta albumilta löytyy singlen B-puoli ”Devil Woman”. Molemmat kappaleet on kirjattu kitaristi Andy McCoyn nimiin. Single julkaistiin vain Johannalta, koska yhtye ei ollut vielä kansainvälisesti tunnettu kuin jossain määrin Ruotsissa, pääasiassa Tukholman alueella. Laulaja Michael Monroe kuvasi Suosikissa lokakuussa 1981 singleä näin: ”Devil Woman on kova biisi. Nämä ovat demonauhoja ja on hassua, että ne ylipäätään julkaistiin. Jos ne olisi tehty uudestaan, singlen olisi voinut julkaista muuallakin. Nyt se ilmestyy vain Suomessa.”
I Want You

I Want You / Kill City Kills on marraskuussa 1980 julkaistu suomalaisen rockyhtye Hanoi Rocksin ensimmäinen single ja julkaisu. Singlen kannessa yhtyeen nimenä on Hanoi Rocks with Andy McCoy. Hanoi Rocks solmi levytyssopimuksen Johannan Atte Blomin kanssa marraskuussa 1980, jolloin myös ”I Want You” ilmestyi. Alun perin ”I Want You / Kill City Kills”-singlen piti olla kitaristi ja lauluntekijä Andy McCoyn soolojulkaisu, mutta kun Hanoi Rocks perustettiin toisen kerran elokuussa 1980 singlestä tuli yhtyeen ensimmäinen julkaisu. Single oli ensimmäinen Michael Monroen laulama myyntiin tarkoitettu äänite. I Want You on itse asiassa ruotsalainen hitti Jag vill ha dig, jonka McCoy vain käänsi englanniksi ja otti kappaleen omiin nimiinsä. Asia selvitettiin myöhemmin oikeudessa. Kill City Kills on McCoyn Ralf Örnin kanssa 16–17-vuotiaana tekemä kappale, joka on saanut innoituksensa Kill City -korttelista. Kill Cityssä monet punkkarit, kuten Hanoi Rocksin McCoy, Nasty Suicide ja Michael Monroe viettivät 15–17-vuotiaina aikaansa. ”Kill City Kills” on alun perin Maukka Perusjätkän albumilla Ennen kolmatta maailmansotaa oleva kappale ”Koske mua”, johon McCoy ja Örn tekivät uudet sanat ja sovituksen. Kummatkin singlen kappaleet julkaistiin vasta kolmannella studioalbumilla ja ainoalla singlekokoelmalla Self Destruction Blues, kun ensimmäinen albumi Bangkok Shocks, Saigon Shakes, Hanoi Rocks ilmestyi jo helmikuussa 1981. Singleä ei siis julkaistu markkinoimaan tulevaa albumia, vaan oli vain ensimmäinen näytepala uudesta yhtyeestä ja sen musiikista
Kansan Raittiusliitto

Kansan Raittiusliitto (KRL, 1948–1956 Kansan Raittiustyön Keskus, KaRaKe) on vasemmistolainen raittiusjärjestö, joka perustettiin vuonna 1948 Suomen Kansan Demokraattisen Liiton päihdepoliittiseksi järjestöksi. 1970-luvulla Suomen kommunistisen puolueen opposition kannattajat saivat liitossa enemmistön, jolloin kansandemokraattinen raittiusliike hajosi ja SKDL:n enemmistön kannattajat perustivat Kansandemokraattisen Raittiusliiton (KDRL). KRL jatkaa nykyään pienimuotoista toimintaansa sitoutumattomana raittiusjärjestönä. Kansan Raittiusliitto on SOSTEn jäsenjärjestö. Kansandemokraattinen raittiustoiminta aloitettiin SKDL:n perustamisen myötä, mutta erillinen raittiusjärjestö KaRaKe perustettiin vasta 1948. Koiton talossa 10. marraskuuta pidetyn perustavan kokouksen kutsui koolle Raittiusyhdistys Koitto, joka myös valmisti sääntöluonnoksen. Keskuksen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Koiton toimitsija Olavi Niemi. Vuonna 1955 perustettiin KaRaKen varhaisnuorisojaostoksi 10–15-vuotiaille suunnattu Sammon Takojat. Turun liittokokouksessa 1956 KaRaKen nimi vaihdettiin Kansan Raittiusliitoksi. Vuonna 1958 liittoon kuului yli 700 jäsenjärjestöä, joista suurin oli helsinkiläinen Koitto. KRL:n toiminta oli tuolloin pääasiassa työväestölle suunnattua päihdevalistusta, jonka tavoitteena oli mahdollisimman vähäinen alkoholinkulutus
Lauri Viljanen

Lauri Sakari Viljanen (6. syyskuuta 1900 Kaarina – 29. syyskuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen Tulenkantajiin kuulunut runoilija, kirjallisuudentutkija, kriitikko ja kääntäjä. Viljasen teoksista tunnetuin lienee 1930-luvulla ilmestynyt Taisteleva humanismi. Viljasen vanhemmat olivat puuseppä Stefan Viljanen (vuoteen 1895 Vilkman) ja Aina Sofia Mantere. Viljanen oli naimisissa toisen Tulenkantaja-runoilijan Elina Vaaran kanssa vuosina 1926-1930. Hänet ja Tyyne Maria Vuori vihittiin 1934, kun hän vietti kesän Travemünden saksalais-pohjoismaisessa kirjailijakodissa. Viljanen tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta klassillisesta lyseosta 1920 ja opiskeli kirjallisuutta Turun yliopistossa 1922–1924. Filosofian kandidaatin tutkinnon hän suoritti 1947. Turun yliopiston kirjaston amanuenssina Viljanen työskenteli 1921–1923 ja sen jälkeen opettajana muun muassa Haminan yhteiskoulussa 1924–1925. Viljanen julkaisi ensimmäisen runokokoelmansa Auringon purjeet 1924 ja toimi myös kirjallisuus- ja teatterikriitikkona eri lehdissä. Vuonna 1926 Viljanen asettui Helsinkiin ja toimi Helsingin Sanomien kirjallisuuskriitikkona vuodet 1926–1950
Sir Crocodile

Sir Crocodile (jap. サー・クロコダイル), myös Mr.0, on fiktiivinen merirosvo One Piece manga/animesarjassa. Sir Crocodile (kutsutaan monesti Crocodileksi tai Mr.0:ksi) on pääroisto Arabastasta osassa johon liittyvät myös osat Whiskey Peak ja Little Garden. Hän on yksi Kaapparilordeista (Shichibukai) ja hiekkahiekkamarjan (Suna Suna no Mi/Sand Sand Fruit) syönyt Baroque Works nimisen rikollisjärjestön johtaja. Luffy taistelee Crocodilea vastaan kaiken kaikkiaan kolmesti. Ensimmäisellä kerralla hän hävisi Crocodilelle jouduttuaan Sir Crocodilen koukun lävistämäksi ja toisella kerralla hävisi kun Crocodile imi hänestä kaiken veden. Molemmilla kerroilla Crocodile oletti Luffyn kuolleen joten Luffy selvisi molemmista kerroista. Kolmannessa taistelussa Crocodile hävisi. Ennen kaapparilordeista liittymistään hänen löytöpalkkionsa oli 81 000 000 berryä. Liityttyään hänen etsintäpalkkionsa pysähtyi paikoilleen
The WB Television Network

The WB Television Network tai lyhyemmin The WB (lyhenne sanoista Warner Brothers) oli yhdysvaltalainen televisiokanava. WB oli Warner Brothersin ja Tribune Companyn yhteinen yritys, joka perustettiin 11. tammikuuta 1995. CBS Corporation ja Warner Bros. julkistivat 24. tammikuuta 2006 uuden The CW Television Network -kanavan käynnistämisen keväällä 2006. Uusi yhteisyritys alkoi näyttää The WB:n ja UPN:n ohjelmia. The WB lopetettiin 17. syyskuuta 2006 The CW -kanavan käynnistämisen jälkeen.
Hebron

Koordinaatit: 31°32′N, 35°5′E Hebron (arab. الخليل‎, Al-Ḫalīl, hepr. ‏חברון‎, Hevron) on kaupunki Länsirannalla 32 kilometriä Jerusalemista lounaaseen. Vuonna 2016 sen asukasluku oli arviolta 215 452. Kaupungin merkittävin nähtävyys on Makpelan luola, jonka kohdalle sanotaan haudatun Abraham ja Saara, Iisak ja Rebekka sekä Jaakob ja Lea. Kaupunki on nykyisin jaettu kahteen sektoriin, H1 ja H2. Palestiinalaishallinto hallitsee suurempaa H1-sektoria ja Israelin armeija sektoria H2, jolla asuvat myös kaupungin noin 400 juutalaissiirtolaista. Hebronin väestön valtaosa on palestiinalaisia. Arkeologisten löydösten perusteella Hebronin alueella on ollut ihmisasutusta jo vuonna 3200 eaa. ja mahdollisesti aikaisemminkin. Muinainen foinikialainen kaupunki sijaitsi nykyisin Jebal ar-Rumaydana tunnetulla tellillä ja paikalla lienee ollut jonkinlainen uskonnollinen merkitys kulttipaikkana. Lähellä telliä sijaitsee Makpelan luola, jonne Abraham on tarinan mukaan haudattu
Waterzooi

Waterzooi on perinteinen belgialainen, Gentistä Flanderin alueelta peräisin oleva kalapata. Ruoka valmistetaan kalasta, vihanneksista, perunoista, yrteistä, kermasta ja voista. Kalan sijaan pataan käytetään joskus myös kanan lihaa (kippenwaterzooi tai waterzooi van kip). Liemi sakeutetaan munankeltuaisella. Waterzooita pidetään yhtenä Belgian kansallisruoista. Waterzooie tarjoillaan yleensä leivän kanssa, joskus myös ranskanperunoiden kanssa.
VHF-monisuuntamajakka

VHF-monisuuntamajakka eli VOR (engl. VHF omnidirectional range) on ilmailussa käytettävä, VHF-taajuusalueella 108.0-117.95 Mhz toimiva radionavigointimajakka, joka korvasi laajalti NDB-majakat ja LFR-majakat ilmailun ensisijaisena radiosuunnistusjärjestelmänä 1950-luvulta (Suomessa 1960-luvulta) alkaen, ja jonka itsensä merkitys on 2000-luvulta alkaen olennaisesti vähentynyt satelliittisuunnistuslaitteiden ja -menetelmien käyttöönoton ja yleistymisen myötä. Sen avulla lentäjä saa tiedon siitä, mikä on ilma-aluksen sijainti suhteessa valittuun VOR:n radiaaliin tai sen jatkeeseen. Radiaali (vanh. suom. säde) tarkoittaa magneettista suuntaa VOR-majakalta; esimerkiksi majakalta suoraan etelään osoittava puolisuora on radiaali 180. Moni VOR-asema mahdollistaa myös puheäänilähetteen joko nauhoitteena (esim. säätiedot, kuten ATIS tai flight service), tai suorana lähetyksenä. Kaikki VOR-majakat lähettävät äänilähetteenä Morse-koodimuotoista asematunnustaan, joka on 1-3 merkkiä pitkä (useimmiten 3). Asematunnus voidaan lisäksi lähettää myös puheena
People Like Me

People Like Me on 22. huhtikuuta 2002 julkaistu suomalaisen Hanoi Rocksin comeback-single ja uudelleen syntyneen yhtyeen ensimmäinen EP ja julkaisu. Kokonaisuudessaan People Like Me on yhtyeen historian 12. single ja kuudes EP. Single on albumilta Twelve Shots on the Rocks, joka julkaistiin 29. marraskuuta 2002. Se menestyi hyvin Suomen singlelistoilla myyden kultaa ja nousi Suomen singlelistan ykköseksi vuonna 2002 viikoilla 17 ja 18. Itse nimikappale "People Like Me" on Andy McCoyn ja Michael Monroen yhteistyön tulosta. Alun perin kappale on yksi alkuperäisen Hanoi Rocksin viimeisiä demoja vuodelta 1984 ennen rumpali Razzlen kuolemaa ja yhtyeen hajoamista kesällä 1985. People Like Me saatiin kuitenkin lopullisesti valmiiksi vasta vuonna 2002. Yksi suurimpia syitä Hanoi Rocksin uudelleen syntymiseen oli se, että McCoy salli Monroen tasavertaiseksi kappaleentekijäksi rinnalleen. Suomessa kaupallisen singlen kappaleet olivat "People Like Me", "Lucky" ja "Winged Bull" ja mukana oli myös musiikkivideo nimikappaleesta
Howard Gordon

Howard Gordon (s. 31. maaliskuuta 1961 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja tuottaja. Hän valmistui Princetonin yliopistosta vuonna 1984. Gordon työskenteli Salaiset kansiot -televisiosarjan parissa sen neljän ensimmäisen tuotantokauden aikana. Hän vetäytyi sarjasta vuonna 1997 omiin projekteihinsa. Pian tämän jälkeen hän ja käsikirjoittaja Tim Kring loivat uuden tieteissarjan nimeltä Strange World, joka ei kuitenkaan menestynyt vaan lopetettiin pian alun jälkeen vuonna 1999. Vuodesta 2006 alkaen Gordon on toiminut televisiosarja 24:n käsikirjoittajana ja tuottajana.
Guatemalan lippu

Guatemalan lippu on Guatemalan valtion kansallistunnus vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Se koostuu kolmesta samankokoisesta pystyraidasta. Taivaansinisten raitojen välissä oleva valkoinen raita kuvastaa sitä, että Guatemala on maa Tyynenmeren ja Atlantin välissä. Lipun valkoinen väri symboloi myös rauhaa. Valkoisen raidan keskellä on Guatemalan vaakuna. Vaakunaan sisältyy Guatemalan kansallislintu mayaketsaali, joka symboloi vapautta; pergamenttirulla, jossa on Väli-Amerikan Espanjasta itsenäistymispäivä 15. syyskuuta 1821; ristikkäin olevat kiväärit, jotka kuvaavat Guatemalan tahtoa puolustaa itseään tarvittaessa vaikka voimakeinoin; laakeriseppele, voiton symboli; ja kaksi miekkaa, jotka kuvaavat kunniaa. Nykyinen lippu on vuodelta 1871. Se perustuu Keski-Amerikan liittovaltion lippuun vuodelta 1824. Guatemalan lippu on Mosambikin lipun lisäksi ainoa kansallislippu, jossa on kuvattu nykyaikainen ase (kivääri).
Nicolas Slonimsky

Nicolas Slonimsky (ven. Николай Леонидович Слонимский, Nikolai Leonidovitš Slonimski; 27. huhtikuuta (J: 15 huhtikuuta) 1894 Pietari, Venäjän keisarikunta – 25. joulukuuta 1995 Los Angeles, Yhdysvallat) oli Yhdysvalloissa vaikuttanut venäläissyntyinen säveltäjä, musiikkitieteilijä ja kapellimestari. Slonimsky syntyi Pietarissa ja muutti Yhdysvaltoihin 1923. Hän oli nykytaidemusiikin mestari ja johti muun muassa Edgard Varèsen Ionisationin sekä Charles Ivesin Three Places in New Englandin kantaesitykset. Hänen sävellyksenopettajansa olivat Eastman School of Musicissa Selim Palmgren ja Albert Coates. Slonimsky niitti uransa aikana mainetta myös musiikkikirjailijana ja musiikkitieteilijänä. Hän oli vanhemmiten Frank Zappan hyvä ystävä. Nicolas Slonimskyn omaan sävellystuotantoon kuuluu muun muassa Studies in Black and White pianolle, Gravestones-laulusarja, Minitudes-kokoelma pianolle sekä ainoaksi orkesteriteokseksi jäänyt My Toy Balloon. Hän eli 101-vuotiaaksi.
Retkeilyalue

Retkeilyalue on pinta-alaltaan laaja retkeilytarkoituksiin varattu maa-alue. Retkeilyalueita on perustanut varsinkin Metsähallitus valtion maille. Ulkoilulaissa todetaankin:"Valtion maalle, jolla ulkoilun kannalta on huomattava yleinen merkitys, voidaan perustaa retkeilyalue. Tällaisella alueella on metsätalouden harjoittaminen, metsästys ja kalastus samoin kuin maa- ja vesialueen muukin käyttö järjestettävä niin että ulkoilutoiminnan tarpeet tulevat riittävästi otetuiksi huomioon". Retkeilyalueiden lisäksi Metsähallitus on omalla päätöksellään perustanut virkistysmetsiä. Myös monet kaupungit, kuten Helsinki, Espoo ja Vantaa, ovat perustaneet samantyyppisiä alueita lähinnä virkistys- ja ulkoilualue -nimikkeellä muun muassa Uudellemaalle. Retkeilyalueella on monipuoliset palvelut retkeilijöille: kävely- ja hiihtoreittejä, luontopolkuja, tulentekopaikkoja ja laavuja. Alueella voi olla luonto- tai retkeilykeskus ja vuokra-asuntoja. Liikuntarajoitteisten tarpeet on pyritty huomioimaan palveluissa ja rakenteissa. Retkeilyalue ei ole varsinainen luonnonsuojelualue, vaikka retkeilyalueeseen sisältyykin myös suojeltuja alueita. Suojeluun kuulumattomia retkeilyalueen metsiä hoidetaan kevyemmillä tuottovaatimuksilla ja käsittelytavoilla, lajistollista monimuotoisuutta edistäen sekä muutoinkin virkistyskäytön ehdoilla. Valtion retkeilyalueita on tällä hetkellä seitsemän
Johannes Stark

Johannes Stark (15. huhtikuuta 1874 Schickenhof, Baijeri – 21. kesäkuuta 1957) oli merkittävä 1900-luvun fyysikko, joka sai Nobelin fysiikanpalkinnon. Stark aloitti opintonsa Bayreuthin kymnaasissa ja jatkoi Regensburgissa. Yliopisto-opinnot alkoivat Münchenin yliopistossa, jossa hän opiskeli fysiikkaa, matematiikkaa, kemiaa ja kristallografiaa. Hänen virka-aikansa alkoi 1894. Hän valmistui tohtoriksi 1897. Stark työskenteli lukuisissa viroissa Fysiikan instituutissa vuoteen 1900 saakka, jolloin hän aloitti palkattomana luennoitsijana Göttingenin yliopistossa. Hän työskenteli ja tutki lukuisissa yliopistoissa, kuten Greifswaldin yliopistossa. Hän sai vuonna 1919 Nobelin palkinnon "Doppler-ilmiön löydöstä ohenneessa kaasussa virtaavista positiivisista ioneista ja spektriviivojen jakamisesta sähkökentässä". Näistä jälkimmäinen tunnetaan Starkin ilmiönä. Hän jäi eläkkeelle 1939
Gil Evans

Gil Evans (13. toukokuuta 1912 – 20. maaliskuuta 1988) oli kanadalais-yhdysvaltalainen jazzmuusikko ja merkittävä yhdysvaltalaisen big band -jazzin kehittäjä sovittajan, säveltäjän, yhtyeenjohtajan ja pianistin roolissa. Hänen roolinsa cool jazzin, modaalisen jazzin, free jazzin and jazz-rockin kehityksessä oli myös merkittävä. Gil Evans syntyi Torontossa, Kanadassa kastenimenään Ian Ernest Gilmore Green. Hän otti jo aikaisin sukunimen Evans isäpuoleltaan. Perhe muutti pian Kaliforniaan, jossa hän vietti elämänsä ensimmäiset vuosikymmenet. Vuodesta 1946 hän eli ja työskenteli New Yorkissa. Vuosina 1941–1948 hän toimi Claude Thornhillin orkesterin sovittajana, vuodesta 1946 New Yorkissa. Hänen vaatimaton asuntonsa kiinalaisen pesulan takana tuli toimimaan kohtauspaikaksi muusikoille, jotka etsivät musiikille uutta suuntaa bebopin valtakauden hiipuessa (vaikka muun muassa Charlie Parker oli vakituisia vierailijoita). Hän muodosti Miles Davisin, Gerry Mulliganin ja muiden kanssa nonetin vuonna 1948, joka oli kiinnitetty "Royal Roost"iin Count Basien orkesterin väliaikayhtyeenä. Capitol Records nauhoitti yhtyeen 12 kappaletta kolmessa eri sessiossa vuosina 1949 ja 1950; nämä levytykset julkaistiin lopulta kokonaisuudessaan LP-levynä Birth of the Cool vuonna 1957
How Many More Times

”How Many More Times” on brittiläisen rockyhtye Led Zeppelinin kappale. Se julkaistiin vuonna 1969 yhtyeen ensimmäisellä albumilla Led Zeppelin ja on albumin viimeinen kappale. Kappale on yli kahdeksanminuuttinen ja on albumin pisin raita. "How Many More Times" lopetti Led Zeppelinin keikat yhtyeen varhaisilla kiertueilla.lähde? Kappale alkaa rumpali John Bonhamin cymbalin soitolla ja basisti John Paul Jonesin bassokompilla, johon mukaan tulee kitaristi Jimmy Pagen kitarariffi. Kappaleen tekijöiksi on merkitty Page, Bonham ja Jones.
Sojuz TM-16

Sojuz TM-16 oli 16. avaruuslento Mir-avaruusasemalle. Se oli kolmas Venäjän avaruusjärjestön Sojuz-lento. Laukaisu tapahtui Baikonurista 24. tammikuuta 1993. Paluu tapahtui 22. heinäkuuta 1993 eli lento kesti 179 vuorokautta. Lennon nimi oli Вулка́н, Tulivuori. Alus käytti APAS-89-telakointijärjestelmää ja telakointi tapahtui Kristalli-moduuliin eikä Kvantti-moduuliin. Telakointijärjestelmä oli kehitelmä Neuvostoliiton telakointijärjestelmästä Apollo-Sojuz-lennolla; lento valmisteli tässä mielessä yhteistoimintaa NASAn kanssa – Sukkula-Mir- ja Sojuz-ISS-telakointeja. Avaruuteen laukaistut Maahan palanneet
Reunuskilpikonna

Elinvoimainen  Testudo marginataSchoepf, 1792 Reunuskilpikonna Wikispeciesissä Reunuskilpikonna Commonsissa Reunuskilpikonna (Testudo marginata) on suurin luonnonvaraisena Euroopassa elävä maakilpikonna. Sitä pidetään myös lemmikkinä. Reunuskilpikonnan maahantuontiin tarvitaan CITES-todistus. Reunuskilpikonna voi kasvaa 35 cm pitkäksi ja painaa viisi kiloa. Kilven ulkoreuna on sahalaitainen. Aikuisen yksilön selkäpanssarin pohjaväri on lähes musta, ja siinä on keltaisia kuvioita. Reunuskilpikonnia elää villeinä Kreikassa ja Balkanilla. Sitä on istutettu luontoon Italiassa ja Sardiniassa. Se pärjää vuoristoisemmilla seuduilla kuin kreikankilpikonna. Reunuskilpikonna on kasvinsyöjä. Lemmikkikonnan ruokinnassa pitää varoa liian sokeripitoisia ruokia.
Peräaukon syöpä

Peräaukon syöpä on harvinainen syöpätauti, jossa pahanlaatuinen kasvain kehittyy peräaukon alueelle. Sairaus on hieman yleisempi naisilla kuin miehillä. Havaittuja peräaukon syövän riskitekijöitä ovat papilloomavirus, jatkuvat anaaliyhdynnät, tupakointi sekä jo olemassa olevat pitkäaikaiset terveysongelmat peräaukon alueella. Tupakoitsijoilla sairastumisriski on peräti nelinkertainen muuhun väestöön verrattuna. Peräaukon syöpää pyritään yleensä hoitamaan leikkauksilla, sädehoidolla ja kemoterapialla. Kaikkiaan miehistä noin 61 prosentin ja naisista 73 prosentin arvioidaan selviytyvän peräaukon syövästä. Oireita saattavat olla verenvuoto ja kipu.
F.E.A.R.

F.E.A.R. on Monolith Productionsin ja Day 1 Studiosin kehittämä sekä Vivendin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli, joka on F.E.A.R.-pelisarjan ensimmäinen osa. Peli julkaistiin vuonna 2005 Microsoft Windowsille, seuraavana vuonna Xbox 360:lle ja vuonna 2007 PlayStation 3:lle. Pelille on julkaistu kaksi TimeGate Studiosin kehittämää lisäosaa, F.E
Kensington Palace Gardens

Kensington Palace Gardens on eksklusiivinen katu Ison-Britannian pääkaupungissa Lontoossa. Sen läheisyydessä sijaitsee muun muassa Kensingtonin palatsi sekä useiden eri maiden suurlähetystöjä ja kuuluisien henkilöiden asuntoja. Kadun rakentaminen aloitettiin 1840-luvulla. Nykyisin se on yksi maailman kalleimmista kaduista.
Walther Bothe

Walther Wilheim Georg Bothe (8. tammikuuta 1881 – 8. helmikuuta 1957) oli saksalainen Nobel-palkittu fyysikko, matemaatikko ja kemisti. Hän sai Max Bornin kanssa Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1954 koinsidenssimenetelmän kehittämisestä. Bothe synti Oranienburgissa lähellä Berliiniä ja opiskeli Berliinin yliopistossa. Max Planck ohjasi hänen väitöskirjaansa joka valmistui juuri ennen ensimmäisen maailmansodan puhkeamista. Vuosina 1913–1930 Bothe työskenteli Valtion fysikaalis-teknisessä tutkimuslaitoksessa (Physikalisch-Technische Reichsanstalt). Siltä hän siirtyi ensin Giessenin, sitten Heidelbergin yliopistoon ja lopulta Max Planck -instituutin johtajaksi. Bothen kokeellinen työ muodosti tärkeän osan modernin ydinfysiikan perusteista. Hän sai Nobelin koinsidenssimenetelmän kehittämisestä ja siihen liittyivistä tutkimuksista. Koinsidenssi- eli samanaikaisuusmenetelmässä seurataan kahden laskurin avulla, lähteekö röntgensäteillä pommitetusta vedystä yhtä aikaa sekä valokvantti että irtonainen elektroni.
Finlaysonin tehdasalue

Finlaysonin tehdasalue on Tampereen keskustassa sijaitseva historiallinen tehdas­alue. Se sijaitsee Tammer­kosken ylä­juoksun länsi­rannalla, Satakunnankadun pohjoispuolella. Samalla kohdalla Tammerkosken itä­puolella on Tampellan entinen tehdasalue. Nykyään kumpikaan alue ei ole enää teollisuus­käytössä, mutta suuri osa vanhoista tehdas­rakennuksista on yhä paikoillaan. Finlaysonin tehtaan perusti vuonna 1820 skotlantilainen James Finlayson. Hän rakennutti tehtaan Tammerkosken yläjuoksulle. Hänen aikaisiaan tehdasrakennuksia ei enää ole jäljellä. Hän myi tehtaan vuonna 1836 Carl Samuel Nottbeckille ja Georg Adolf Rauchille. Uudet omistajat alkoivat heti laajentaa tehdasta. Nykyään alueen omistaa Keskinäinen työeläkevakuutusyhtiö Varma. Alueen vanhin rakennus on TR 1 (tehdasrakennus 1) eli Kuusvooninkinen, jota kutsutaan myös Vanhaksi tehtaaksi. Sen suunnitteluun osallistui moderniin teollisuusrakentamiseen perehtynyt John Barker