nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Katalaaninkielinen kirjallisuus

Katalaaninkielinen kirjallisuus tarkoittaa katalaanin kielellä kirjoitettua kirjallisuutta. Termillä katalonialainen kirjallisuus voitaisiin sen sijaan tarkoittaa sekä katalaanin että espanjan kielellä Kataloniassa julkaistua kirjallisuutta. Katalonia on Espanjan itsehallintoalue. Ensimmäiset katalaaninkieliset kirjalliset dokumentit ovat 1000-luvulta ja 1100-luvun alkupuolelta. Keskiajan merkittävimpiä katalaaninkielisiä kirjailijoita olivat prosaisti Ramon Llull (1200-luku) ja runoilija Ausiàs March (1400-luku). Katalaaninkielisen kirjallisuuden huippuaikaa historiassa oli 1400-luvun loppu, merkkiteoksenaan Joanot Martorellin Tirant lo Blanch (1490). Tämän jälkeen katalaaninkielinen kirjallisuus elelikin hiljaiseloa 1500-luvulta aina vuoteen 1833 saakka. 1800-luvun puolivälin tienoilla katalaaninkielinen kirjallisuus alkoi elpyä, ja aikaa nimitetäänkin renessanssiajaksi (Renaixença). Tämän ajan tärkeimpiä kirjailijoita olivat Jacinto Verdaguer, Ángel Guimerá ja Narcís Oller, jotka edustivat samalla myös katalaaninkielisen kirjallisuuden jälkiromanttista ja realistista aikakautta. 1800-luvun lopun merkittävimpiä kirjailijoita oli Joan Maragall. 1900-luvulla katalaanin kieli vakiinnutti paikkansa kirjallisuuden kielenä – olkoonkin, että Miguel Primo de Riveran ja Francisco Francon diktatuurien aikana katalaaninkielisellä kirjallisuudella ei ollut virallista asemaa. Francon diktatuurin jälkeen katalaanin kielellä julkaistun kirjallisuuden määrä on jatkuvassa nousussa
Eerik Maununpoika (herttua)

Eerik Maununpoika (1282–1318) oli Ruotsin kuningas Maunu Ladonlukon poika, Ruotsin herttua. Hän ja hänen veljensä Suomen herttua Valdemar vangitsivat veljensä Birger-kuninkaan Håtunassa ja pakottivat hänen luovuttamaan heille suuren osan valtakuntaa. Vuonna 1310 laaditussa Ruotsin valtakunnanjakosopimuksessa Eerikin hallinaan annettiin Länsi-Götanmaa, Värmlanti ja Möre. Eerik ja Valdemar vangittiin vuonna 1317 Nyköpingissä, ja he kuolivat nälkään. Eerik Maununpojan puoliso oli Ingeborg Norjalainen. Heidän poikansa oli myöhemmin sekä Norjan että Ruotsin kuninkaaksi kohonnut Maunu Eerikinpoika. Eerikin toinen lapsi Eufemia Eerikintytär oli kuningas Albrekt Mecklenburgilaisen äiti.
Energetiikka

Energetiikka on oppi energiasta ja sen muutoksista. Energetiikka on myös sama kuin energeettinen todellisuuskäsitys eli energiaa luonnon perustavana tai hallitsevana tekijänä pitävä filosofinen suuntaus. Energetiikka näkee niin elottoman kuin elollisenkin luonnon ilmiöissä ainoastaan energian muutoksia. Sen moraalin perussääntö on Wilhelm Ostwaldin ns. energeettinen imperatiivi: "älä tuhlaa energiaa". Tämä artikkeli perustuu Pienen tietosanakirjan (1925–1928) sisältöön. Pienen tietosanakirjan tekijänoikeudellinen tilanne on tulkinnanvarainen. Sieltä ei tule tuoda uutta aineistoa Wikipediaan. Voit auttaa Wikipediaa korvaamalla Pienen tietosanakirjan aineiston uudella.
Molodtsovin aakkoset

Molodtsovin aakkoset on komilaisen kielitieteilijän Vasili Molodtsovin vuonna 1918 luoma kirjoitusjärjestelmä, jota käytettiin komin- ja komipermjakinkielisen kirjallisuuden julkaisemiseen vuodesta 1920 lähtien. Se perustuu kyrilliseen kirjaimistoon, jonka merkkejä on muunneltu erilaisten ”häntien” (komiksi böž) avulla. Ylöspäin suuntautuvat hännät osoittavat palataalisia konsonantteja, alaspäin suuntautuvat affrikaattoja. Aakkostoon kuului myös latinalaisesta kirjaimistosta lainattuja merkkejä. Venäjän äänteitä osoittavat ф, х ja ц liitettiin kirjaimistoon 1920-luvun lopussa. Molodtsovin aakkosto soveltui hyvin komin äännerakenteen merkitsemiseen, mutta kirjapainoteknisesti sen käyttö oli hankalaa. Myöhemmin sitä syytettiin nationalistiseksi. Kirjaimisto korvattiin vuosina 1930–1932 latinalaisella, mutta Komissa sitä käytettiin uudelleen vuosina 1936–1938. Vuonna 1938 komit ja komipermjakit siirtyivät venäjän aakkostoon pohjautuvaan kirjoitusjärjestelmään, johon on lisätty kirjaimet і ja ӧ. Molodtsovin aakkostoon kuuluvat kirjaimet sisältyvät kaikki Unicodeen. Cyrillic-osio (0400–04FF) sisältää kirjaimet а, б, в, г, е, ж, і, ј, к, л, м, н, о, п, р, с, т, у, ф, х, ц, ч, ш, щ ja ы. Loput kirjaimet ԁ, ԃ, җ, ԅ, ԇ, ԉ, ԋ, ӧ, ԍ ja ԏ sisältyvät Cyrillic Supplementary -osioon (0500–052F)
Diskurssi

Morfologia (Muoto-oppi) · Syntaksi (Lauseoppi)Oikeinkirjoitus · Fonetiikka (Ääntöoppi)Fonologia (Äänneoppi) Stilistiikka · PragmatiikkaDialektologia · LeksikologiaHistoriallis-vertaileva kielitiedeSemantiikka KielifilosofiaKielihistoriaNeurolingvistiikkaPsykolingvistiikkaSosiolingvistiikkaKieliteknologiaKäännöstiedeDiskurssianalyysi Diskurssilla (lat. discursus, juosta ympäriinsä) tarkoitetaan yleisesti kirjoitettua ja puhuttua viestintää. Filosofiassa diskurssi tarkoittaa argumentatiivisesti välitettyä käsitteellistä ajattelua. Termin merkitys vaihtelee käyttäjän ja tarkastelun lähtökohtien (teoreettisen viitekehyksen) mukaan. Korpuslingvistiikka tutkii diskurssia ensimmäisessä merkityksessä. Kahdessa jälkimmäisessä merkityksessä diskursseja analysoidaan eri tieteellisissä perinteissä, jotka tutkivat kielen, sen rakenteen ja toiminnan suhteita. Näitä ovat muun muassa sosiologia, feminismi, antropologia, etnografia, kulttuurintutkimus, kirjallisuusteoria ja tieteen filosofia. Näiden alojen sisällä myös itse diskurssin käsite on diskurssin kohteena, eli siitä käydään keskustelua erikoistuneen tiedon pohjalta. Diskurssia voidaan havainnoida sekä puhutussa kielessä että kirjoitetussa ja merkkien kautta välitetyssä kielessä. Esimerkkejä diskursseista ovat suullisesti välitetty historia, pikaviestikeskustelut ja oppikirjat. Koska diskurssit ovat teksti- tai viestintäkorpuksia (esim. feministinen diskurssi, rasistinen diskurssi), niillä on sekä diskurssin itsensä sisäisiä suhteita että suhteita muihin diskursseihin
Salmanassar V

Salmanassar V oli Assyrian kuningas ja Babylonian varakuningas vuosina 727–722 eaa. Hän oli Tiglatpileser III:n poika. Assyria ja Babylonia olivat Salmanassar V:n aikana personaaliunionissa, ja kuningas asui koko valtakautensa Palestiinassa. Ensimmäinen maininta hänestä on foinikialaisen Zimirran kaupungin kuvernöörinä Tiglatpileser III:n aikaan. Syyriassa nousi levottomuuksia Salmanassar V:n aikana. Assyrian vasalli, Israelin kuningas Hoosea, nousi kapinaan. Salmanassar piiritti kolme vuotta Israelin kuningaskunnan pääkaupunkia Samariaa, mutta kapinalliset murhauttivat hänet. Salmanassaria seurasi kuninkaana hänen veljensä Sargon II.
Jan Kåhre

Jan Kåhre on ahvenanmaalainen diplomi-insinööri, yrittäjä ja tietotutkija. Tiedon tutkimuksen parissa tehdyn pitkän työn tulokset on julkaistu kirjana "The Mathematical Theory of Information" (Kluwer AcademicPublishers, London 2002) Kirjan tietonäkemyksiä ovat: Teorian kulmakivi on "Law of Diminishing Information", vähenevän tiedon laki. Sen mukaan tieto voi (ideaalisessa vastaanotinsysteemissä) vain vähetä. Laki on hyvin samanmuotoinen termodynamiikan II pääsäännön kanssa: Luonnollisessa prosessissa systeemin vapaa energia voi vain vähetä.
Luihuinen

Luihuinen (engl. Slytherin) on yksi fiktiivisen Tylypahkan noitien ja velhojen koulun neljästä tuvasta J. K. Rowlingin luomassa Harry Potter -kirjasarjassa. Tylypahkassa uudet oppilaat jaetaan vuoden alussa neljään eri tupaan heidän luonteenpiirteidensä perusteella. Tylypahkan muut tuvat ovat Rohkelikko, Puuskupuh ja Korpinkynsi. Tylypahkan koulun perusti aikoinaan neljä mahtavaa velhoa ja noitaa, joista jokainen arvosti ihmisessä hiukan erilaisia piirteitä. Näin eri tuvat syntyivät. Luihuinen-tuvan perusti Salazar Luihuinen. Luihuinen halusi ottaa oppilaiksi puhdasverisiä (ei-jästisyntyisiä, jästi taas on tavallinen, ei-taikova ihminen) noitia ja velhoja, joilla olisi kunnianhimoa ja oveluutta, koska hän arvosti näitä piirteitä eniten. Tupaa onkin pidetty hyvin valikoivana. Tylypahkan lajitteluhattu laulaa Harry Potterin ensimmäisenä kouluvuotena luihuisista seuraavasti: Luihuisen kuuluisin jäsen on Tom Lomen Valedro eli Lordi Voldemort
Draco Malfoy

Draco Lucius Malfoy (s. 5. kesäkuuta 1980) on kuvitteellinen henkilö kirjailija J. K. Rowlingin kirjoittamassa Harry Potter -kirjasarjassa. Hän on Lucius ja Narcissa Malfoyn ainoa jälkeläinen. Malfoyden perhe asuu Wiltshiressa, Englannissa. Draco kuuluu Luihuisen tupaan velhokoulu Tylypahkassa, kuten kaikki Malfoyt häntä ennen. Draco valitaan toisena kouluvuonnaan, teoksessa Harry Potter ja salaisuuksien kammio, Luihuisen huispausjoukkueen etsijäksi, koska hänen isänsä lahjoitti Luihuisten joukkueelle uusimmat Nimbus 2001 -luudat. Draco Malfoy valitaan koulun valvojaoppilaaksi viidentenä kouluvuonnaan, kirjassa Harry Potter ja Feeniksin kilta. Dracon silmät on kuvattu kirjoissa kolean/kylmän/vaalean harmaiksi, ja hänellä on kapeat, kalvakat kasvot ja sliipatut platinanvaaleat hiukset. Hänen ystäviään ovat muun muassa Vincent Crabbe ja Gregory Goyle
Emmerdale

Emmerdale on Kevin Laffanin luoma englantilainen saippuasarja, joka kuvaa kuvitteellisen yorkshireläisen kylän asukkaiden elämää. Sen ensimmäinen jakso lähetettiin 16. lokakuuta 1972. Vuoteen 1989 asti sarja tunnettiin nimellä Emmerdale Farm. Emmerdalea tuottaa Yorkshire Television ja kotimaassaan sitä lähetetään ITV-televisiokanavalla. Suomessa sarjaa on esitetty MTV3:lla viitenä päivänä viikossa vuodesta 1997 lähtien. Suomen television ensimmäinen Emmerdale-jakso nähtiin MTV3-kanavalla 7. tammikuuta 1997. Suomessa Emmerdalea katsoo noin 300 000-350 000 henkilöä jaksoa kohden, tehden siitä Suomen katsotuimman ulkomaisen päivittäin esitettävän TV-sarjan. Emmerdalea esitetään myös muissa maissa. Esimerkiksi Ruotsissa sitä on esitetty 1970-luvulta lähtien. Alun perin sarjaa esitti SVT2, mutta vuodesta 1994 lähtien sitä on esittänyt kaupallinen TV4
Luettelo Katalonian aluejohtajista

Luetteloon Katalonian aluejohtajista on koottu kaikki Katalonian itsehallintoalueen johtajina (kat. President de la Generalitat de Catalunya, esp. Presidente de la Generalidad de Cataluña) toimineet henkilöt.
John Ford

John Ford (1. helmikuuta 1894 – 31. elokuuta 1973) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hänet tunnetaan erityisesti lännenelokuvistaan, mutta hän ohjasi myös monia muita elokuvia. Ford voitti neljä Oscar-palkintoa parhaasta ohjauksesta. Ford syntyi vuonna 1894 irlantilaisen siirtolaisperheen kuopukseksi Cape Elizabethin kylässä lähellä Portlandia, Mainen osavaltiossa. Fordilla oli tapana väittää oikeaksi nimekseen Sean Aloysius O’Fearna, mutta hänen oikea nimensä oli John Martin Feeney. O’Fearna-nimellä hän pyrki luultavasti korostamaan irlantilaisuuttaan. Ford aloitti elokuvauransa näyttelijänä 1910-luvulla. Yksi hänen varhaisia esiintymisiään oli pienessä roolissa Ku Klux Klanin jäsenenä elokuvassa Kansakunnan synty (1915). Ford toimi myös veljensä Francisin apulaisena tämän ohjaamissa elokuvissa. Mykkäelokuvan kaudella Ford ohjasi yli 60 elokuvaa, joista muutama oli kokopitkä nykyajan mittapuulla
Polyhymnia

Polyhymnia (m.kreik. Πολύμνια, Polýmnia, "monta laulua") oli kreikkalaisessa mytologiassa pyhän laulun ja kaunopuheisuuden muusa eli runotar. Hänet kuvataan vakavamielisenä, ajatuksiinsa vaipuneena ja mietiskelevänä naisena. Hän on usein pukeutunut pitkään viittaan ja nojaa pylvääseen. Joskus Polyhymnia tunnetaan myös geometrian, miimisen näytelmän, mietiskelyn ja maanviljelyn muusana.
Badalona

Koordinaatit: 41°26′56″N, 2°14′46″E Badalona on kaupunki Kataloniassa, Koillis-Espanjassa. Se sijaitsee Välimeren rannalla noin kymmenen kilometriä Barcelonasta pohjoiseen, ja sen asukasluku on noin 215 000 (2015). Kaupunki lasketaan kuuluvaksi niin sanotun suur-Barcelonan alueeseen. Väkiluvultaan se on Katalonian kolmanneksi ja Espanjan 23. suurin kaupunki. Roomalaiset perustivat Badalonan 200-luvulla eaa. nimellä Baetulo. Badalona on yksi Katalonian tärkeimmistä ja vanhimmista kaupungeista. Kaupungin aseman se sai vuonna 1897. Kaupungista ovat kotoisin jalkapalloseura CF Badalona ja koripalloseura Joventut Badalona. 800- ja 900-luvuilla rakennettiin Badalonan keskiaikainen osa, jota nykyisin kutsutaan nimellä Dalt de la Vila. Kaupungin arkkitehtonisesti merkittävin rakennus on 1400-luvulla rakennettu Can Canyadón kartano, joka on samalla tyypillinen esimerkki Katalonian rannikon arkkitehtuurista
Pyhä Eskil

Pyhä Eskil oli piispa ja Södermanlandin pyhimys yhdessä pyhän Botvidin kanssa. Hänet kivitettiin vuonna 1080. Hän oli kotoisin Englannista ja toimi piispana nykyisen Eskilstunan kaupungin tienoilla 1000-luvun puolivälissä. Eskilin legenda on säilynyt 1200-luvun jälkipuoliskolta. Tuna mainitaan hiippakuntana ja piispan asuinpaikkana n. 1120. Legendan mukaan Eskil oli kotoisin Englannista ja saarnasi kristinuskoa kuningas Inge vanhemman aikana, joka kääntyi kristinuskoon. Ingen seuraaja Blotsven kunnioitti kuitenkin vanhoja jumalia. Eskil yritti estää uhrijuhlan järjestämistä, mutta hänet surmattiin kivittämällä ja kirveeniskulla nykyisen Strängnäsin kaupungin alueella. Eskil kuvataankin useimmiten kolme kiveä kädessään. Hänen ruumiinsa vietiin Tunaan, jonne hänet haudattiin. 1200-luvulla vietettiin marttyyripiispa Eskilin muisto- ja kuolinpäivää 11
Essealaiset

Essealaiset olivat juutalainen lahko tai ryhmittymä toisen temppelin kaudella. Essealaiset mainitaan useissa aikalaislähteissä ja Qumrania pidetään tavallisesti essealaisten yhteisönä. Qumran on puolestaan tunnettu kuolleenmeren kääröjen löytöpaikkana, ja kääröjä pidetään essealaisten kirjoittamina. Essealaiset hävisivät toisen juutalaissodan jälkeen, mutta jotkin tutkijat ovat ehdottaneet heidän tapojensa vaikuttaneen esimerkiksi karaiitteihin ja varhaisen kristillisen kirkon tapoihin. Essealaisten tarkkaa alkuperää ei tunneta. He muodostuivat omana ryhmänään makkabilaiskapinan aikoihin saddukealaisten ja farisealaisten tapaan. Essealaiset mainitsevia historiallisia aikalaislähteitä ovat muun muassa Filonin Hypothetica, Josephuksen Juutalaissodan historia ja Juutalaisten muinaisajat, sekä Pliniuksen Naturalis historia. Josephuksen mukaan hän itse kuului jonkin aikaa essealaisiin, joskin hänen väitteensä todenperäisyys on kyseenalainen. Josephuksen mukaan essealaiset olivat yksi juutalaisista puolueista (hairesis) ja Filonin mukaan heitä oli noin 4 000. Molempien mukaan essealaiset elivät luostariyhteisöissä. Josephuksen mukaan osa heistä oli naimisissa ja osa ei, kun taas Filonin mukaan osalla oli lapsia, mutta he eivät ”ottaneet naisia". Pliniuksen mukaan essealaiset elivät ilman rahaa tai naisia
Kaasutin

Kaasutin on mekaaninen polttomoottoreissa käytettävä laite, jolla säädetään polttonesteen ja imuilman syöttöä moottorille tehokkaan ja puhtaan palamisen vaatimassa seossuhteessa. Kaasutin syöttää moottorille polttoainetta ja ilmaa, joiden suhteen on oltava oikea moottorin hyvän toiminnan takaamiseksi. Kaasuttimen sijaan on käytetty myös mekaanista polttoaineen ruiskutusta. Elektroninen polttoaineen ruiskutus syrjäytti kaasuttimen henkilöautojen moottoreissa 1980- ja 1990-lukujen aikana. Kaasuttimia käytetään nykyisin pienissä moottoreissa kuten mopot, moottorisahat ja ruohonleikkurit. Erilaisia kaasutinrakenteita on lukematon määrä. Niille on yhteistä, että polttoneste syötetään imukanavaan moottorin imun voimalla, toisin sanoen imukanavan paineen (alipaineen) ja kaasuttimen polttonestekammion (uimurikammion) paineen välisen paine-eron avulla (Bernoullin laki). Kaasuttimien päätyypit ovat kiinteäkurkkuinen kaasutin ja muuttuvakurkkuinen eli vakioalipainekaasutin. Ensin mainittu on huomattavasti yleisempi. Kumpaakin päätyyppiä olevia kaasuttimia voidaan sijoittaa moottoriin eri tavalla, jolloin niistä puhutaan seuraavilla nimillä: pystykaasutin eli yläkaasutin (alaimukaasutin), joka sijoitetaan imusarjan yläpuolelle ja jossa ilma virtaa ylhäältä alaspäin; vaakakaasutin eli sivuimukaasutin, jossa ilma virtaa vaakasuorassa; puolivaakakaasutin, jossa ilma virtaa 20-45 asteen kulmassa; ja alakaasutin (yläimukaasutin), joka sijoitetaan imusarjan alapuolelle ja jossa ilma virtaa alhaalta ylöspäin. Lisäksi kaasuttimet voidaan jakaa ryhmiin kurkkujen (imuaukkojen) lukumäärän mukaan: on yksi-, kaksi-, kolmi- ja nelikurkkuisia kaasuttimia. Monikurkkuiset kaasuttimet voidaan vielä erottaa toisistaan toimintatapansa mukaan
Sytytystulppa

Sytytystulppa on kipinäsytytteisissä mäntämoottoreissa käytettävä, sylinterinkanteen kierretty keramiikkaeristeinen metalliosa, johon johdettu suurjännitteinen sytytysvirta synnyttää kipinän palotilassa olevien tulpan kärkien välissä ja siten sytyttää polttonesteen ja ilman seoksen moottorissa. Tavallisessa sytytystulpassa on kaksi elektrodia eli kärkeä, keskikärki ja sivukärki. Niiden kärkiväli on normaalisti 0,6–0,9 mm mutta joissakin tapauksissa suurempi, jopa 2,5 mm. Nykyisin käytetään usein ns. monikärkitulppia, joissa on useampi kuin yksi sivuelektrodi. Erikoisrakenteisessa pintapurkaussytytystulpassa kipinä "liukuu" keskikärjen ja ulkokärjen välissä olevaa eristemateriaalia pitkin, eikä "hyppää" ilmassa kärjestä toiseen kuten tavanomaisissa sytytystulpissa. Nykyisin sytytystulppa on moottorimallikohtainen osa, joka on valmistettu tietyllä kärkirakenteella, sivukärkien lukumäärällä, kärkivälillä, ja tietyllä lämpöarvolla usein vain yhtä moottorimallia varten. Kärkien valmistusmateriaalina käytetään erikoismetalliseoksia, koska ne joutuvat kestämään suuria mekaanisia, sähköisiä ja lämpörasituksia. Sytytystulpat ovat kuluvia osia ja ne on määrävälein vaihdettava. Sytytystulppien käyttöikä on eräissä moottorimalleissa jopa 160 000 km.lähde? Lasersytytystä on kaavailtu sytytystulppien korvaajaksi korkean puristussuhteen moottoreissa. Sytystulpan keksi Étienne Lenoir vuonna 1859 ja hän patentoi sen tämän jälkeen
San José (Kalifornia)

Koordinaatit: 37°20′N, 121°53′W San José (virallisesti City of San José) on kaupunki Yhdysvaltojen länsirannikolla Kalifornian osavaltiossa. Se on Kalifornian kolmanneksi suurin kaupunki ja Santa Claran piirikunnan hallintokeskus. Se sijaitsee San Franciscon lahden kaakkoisrannalla. San Joséssa oli 998 537 asukasta vuonna 2013, ja sen pinta-ala on 466,1 neliökilometriä. Kaupunki on osa noin 8,5 miljoonan asukkaan San Franciscon lahden ympäristön metropolialuetta. San José perustettiin 1777, ja siitä kehittyi maatalousalueen keskus. Kaupunki tuotti maaviljelystuotteita lähikaupunkeihin. Toisen maailmansodan aikana kaupunkiin kehittyi koneteollisuutta ja sen jälkeen huipputekniikan tuotantoa. San Josésta onkin tullut niin sanotun huipputekniikan keskittymän Piilaakson keskus, ja kaupungin merkittävimpiin työnantajiin kuuluu monia teknologiayrityksiä. Tekniikan työvoimaa kouluttaa muun muassa San Josén osavaltionyliopisto. San Josén aluetta palvelee lentoasema, joka sijaitsee lähellä kantakaupunkia, minkä vuoksi keskustaan ei voi rakentaa erityisen korkeita rakennuksia. San José on myös kulttuurikaupunki, jonka tarjontaan kuuluu useita musiikki-, tanssi- ja teatteriorganisaatiota
Psykopatia

Psykopatia on viralliseen tautiluokitukseen kuulumaton luonnehäiriö, jota voidaan mitata luotettavasti. Sille ominaisia piirteitä ovat itsekeskeisyys sekä myötäelämiskyvyn, syyllisyydentunnon ja pidäkkeiden puute. Psykopatiasta kärsivää henkilöä kutsutaan psykopaatiksi. Psykopaatille tyypillisiä piirteitä ovat julmuus, epäsosiaaliset teot, alkoholin ja huumeiden käyttö, vastuuttomuus ja moraalittomuus. Kokonaisväestöstä psykopaateiksi voidaan luokitella yksi–kaksi prosenttia. Miehillä sen sanotaan olevan kolme kertaa yleisempää kuin naisilla, mutta ero saattaa johtua mittausmenetelmästä ja tri Clive Boddyn mukaan psykopatiaa esiintyy naisilla ja miehillä lähes yhtä paljon. Robert Haren mukaan psykopaatti on lajinsisäinen saalistaja. Psykopatia tavallisesti käsitetään antisosiaalisen persoonallisuushäiriön äärimuodoksi. Haren kehittämässä diagnosointityökalussa (Hare PCL-R) psykopatian diagnostiset kriteerit ovat kuitenkin kaksi kolmasosaa sisällöltään samoja kuin narsistisessa persoonallisuushäiriössä. Tämän vuoksi psykopatiaa on kuvailtu myös aggressiiviseksi narsismiksi. Lapsuudessa ja nuoruudessa psykopatiaan liittyy usein eläinten kiduttamista tai pyromaniaa. Alle 18-vuotiasta ei kuitenkaan diagnosoida psykopaatiksi, sillä se voisi vaikuttaa negatiivisesti hänen kehitykseensä
Ian Roberts

Ian Roberts -nimisiä henkilöitä ovat:
Square (yritys)

Square kabushikigaisha (jap. 株式会社スクウェア, Kabushiki-gaisha Sukuwea) oli vuosina 1983–2003 toiminut japanilainen pääosin videopelien kehittämiseen ja julkaisuun keskittynyt yritys. Yhtiö fuusioitiin vuonna 2003 Enix-yhtiön kanssa tuloksena yhtiö nimeltä Square Enix. Länsimaissa Square tunnetaan Squaresoft-tuotemerkistä, jota käytettiin julkaistaessa pelien lokalisaatioita. Squaren tunnetuin pelisarja on Nintendo Entertainment System -konsolilla aloittanut Final Fantasy, jonka nimellä on julkaistu 13 varsinaista osaa sekä useita spin-off-pelejä ja sivutarinoita. Sarjan pelejä on myyty yli 90 miljoonaa kappaletta. Muita Squaren luomia nimikkeitä ovat Seiken densetsu ja Kingdom Hearts. Masafumi Miyamoto perusti Squaren syyskuussa 1983. Yhtiön ensimmäinen peli oli Microsoft Windowsillä pelattava Death Trap -tekstiseikkailu, joka sai vuoden kuluttua jatko-osan Will: The Death Trap II. Suurin osa varhaisista peleistä julkaistiin Nintendon Family Computerille sekä konsolin Famicom Disk System -oheislaitteelle. Pelit eivät saavuttaneet huomattavaa menestystä, ja vuoteen 1987 mennessä Square oli lähellä joutua konkurssiin. Yhtiön taloudellinen tilanne kuitenkin koheni Hironobu Sakaguchin johdolla kehitetyn Final Fantasyn ansiosta, joka aloitti yhtiön tuottoisimman brändin
Linkitetty lista

Linkitetty lista on tietojenkäsittelytieteessä yksi ohjelmoinnissa käytettävistä perustietorakenteista. Se koostuu joukosta solmuja eli alkioita, jotka sisältävät tietokenttien lisäksi viittauksen (”linkin”) joko seuraavaan solmuun tai seuraavaan ja edelliseen solmuun. Linkitetyissä listoissa solmun voi lisätä ja poistaa vakioajassa. Linkitetty lista ei mahdollista hakua taulukon tapaisella suoralla haulla. Linkitetyt listat voivat olla yksisuuntaisia (yhteen suuntaan linkitettyjä), kaksisuuntaisia (kahteen suuntaan linkitettyjä) tai renkaaksi linkitettyjä. Linkitettyjä listoja pystyy toteuttamaan useimmilla ohjelmointikielillä. Lisp- ja Scheme-kielissä tietorakenne ja listaoperaatiot ovat sisäänrakennettuna. C- ja C++-kielissä linkitetyt listat on luontevaa toteuttaa osoittimien avulla. Toisinen kuin lineaarinen lista (katso taulukko) linkitetty lista on joustavampi, koska muistivarauksen ei tarvitse olla peräkkäisistä muistipaikoista. Linkitetyssä listassa jokainen solmu sisältää linkin seuraavaan solmuun listassa. Ohjelma voi pitää yllä muuta tietoa listasta kuten sen pituuden. Tieto linkeistä voi vaatia hieman lisää muistia, mutta se voi myös säästää muistia, joka taulukossa olisi toistuvaa ja ei ole tarvetta varata muistipaikkoja joita ei tulla käyttämään
Kaleidoskooppi

Kaleidoskooppi on optinen leikkikalu, johon kurkistamalla voi nähdä aina uudenlaisia symmetrisiä kuvioita. Mikä tahansa mielivaltainen kuvio heijastuu kaleidoskoopin peileistä useita kertoja ja näyttäytyy siten symmetrisenä. Nimi tulee kreikan kielen sanoista kalos (kaunis), eidos (kuva, muoto) ja skopein (nähdä) . Ilmaisuja kaleidoskooppi tai kaleidoskooppimainen käytetään usein myös kuvaannollisesti puhuttaessa monipuolisista tai vaihtelevista ilmiöistä. Tyypillisesti kaleidoskooppi on 10–20 cm pitkä putki, jonka sisään on asetettu vähintään kaksi pitkulaista peilinsuikaletta heijastava pinta sisäänpäin. Peiliputken peräpäähän, josta valo pääsee putken sisään, on kahden lasilevyn väliin asetettu pieniä värillisiä esineitä kuten lasinsiruja, jotka voivat liikkua vapaasti. Putken etupäässä on pieni kurkistusaukko, josta voi katsella putken sisään yhdellä silmällä. Lasinsirujen muodostaman sattumanvaraisen kuvion heijastuminen peileistä muodostaa kauniin symmetrisen näkymän. Putkea kääntämällä tai ravistamalla näkymän muodot ja värit vaihtuvat alati, kun värilliset jyväset liikkuvat lasilevyjen välissä. Siten kaleidoskoopista voi loihtia esiin äärettömästi erilaisia kuvioita. Useimmiten kaleidoskoopissa on kolme peiliä siten, että ne muodostavat kolmionmuotoisen, sisäpinnalta heijastavan suljetun putken. Tällöin kaleidoskoopin kuvio täyttää katsojan koko näkökentän