nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Raskas vesi

Raskas vesi on raskaan vedyn (deuterium) ja hapen yhdiste eli dideuteriumoksidi (D2O). Siinä tavallisen vesimolekyylin molemmat vetyatomit ovat isotooppia 2H, jolla on myös nimi deuterium. Raskasta vettä käytetään mm. hidastimena luonnonuraanilla toimivissa ydinreaktoreissa (tällaisia reaktoreita ovat raskasvesihidasteiset ydinreaktorit, kuten muun muassa kanadalainen CANDU). Raskasta vettä on pieninä pitoisuuksina kaikissa luonnonvesissä. Teollisuuden tarpeisiin puhdistettua raskasta vettä voidaan tuottaa usealla eri menetelmällä, kuten tislaamalla tavallista vettä tai nestemäistä vetyä sekä elektrolyysin avulla. Yleisin on kuitenkin menetelmä, josta käytetään nimeä Chemical exchange. Tämä menetelmä perustuu siihen, että vaikka saman alkuaineen eri isotoopit ovat kemiallisesti identtisiä, niiltä kuluu samojen reaktioiden läpikäymiseen eripituiset ajat. Ero reaktioajoissa on kääntäen verrannollinen atomin massalukuun, ja on siten suurin juuri vedyn isotooppien välillä. Näin ollen luonnonvettä voidaan rikastaa raskaan veden suhteen altistamalla se reaktiolle, josta tavallinen vesi H2O suoriutuu raskasta vettä D2O nopeammin. Vettä, joka muodostuu vedyn raskaimmasta isotoopista, tritiumista, kutsutaan joskus superraskaaksi vedeksi. Sitä esiintyy luonnossa hyvin vähän
Skitsofrenia

Skitsofrenia on yksi psykoosisairauksista. Se on psykoosisairauksista yleisin. Skitsofrenian globaali esiintyvyys on keskimäärin noin 0,4 prosenttia. Suomessa noin prosentin väestöstä arvioidaan sairastavan skitsofreniaa.. Skitsofrenia diagnosoidaan ihmisille hyvinkin erilaisin oirein. Keskeisiä oireita ovat todellisuudentajun heikkeneminen eli psykoottisuus, joka johtuu aistiharhoista, harhaluuloista, ajattelutoimintojen häiriintyneisyydestä tai tunteiden latistumisesta. Psykiatri Yrjö Alasen määritelmän mukaan skitsofrenia on ”tavallisesti nuoruudessa tai nuorella aikuisiällä alkava mielisairaus, jolle on tunnusomaista persoonallisuuden toimintojen eheän kokonaisuuden osittainen hajautuminen, kehityksellinen taantuminen, ja taipumus vetäytyä pois suhteista toisiin ihmisiin, subjektiiviseen sisäiseen miellemaailmaan, jota aistinharhat tai harhaluulot enemmän tai vähemmän sävyttävät”. Skitsofreniaan sairastuminen ei tarkoita yleensä sitä, että henkilö olisi loppuikänsä psykoottisessa tilassa, vaan skitsofrenialla on useita sairaudenkulkuja. Joillain potilailla on vain yksi psykoosijakso, joka on johtanut sairauden diagnoosiin, joillain on oireettomien ja psykoottisten jaksojen vuorottelua ja osalla jatkuvaa psykoottisuutta. Suomessa on perustettu viimeisten 30 vuoden aikana useita yhdistyksiä, joiden tarkoituksena on vähentää psykoosioireiden näkemistä sairautena ja edistää pyrkimyksiä tulla lääkkeettömästi toimeen mielensisäisten äänien tai muiden psykoosioireiden kanssa. Suomessa vain seitsemän prosenttia skitsofreniaan sairastuneista toipuu niin hyvin, että kykenee osallistumaan työelämään
Praha

Koordinaatit: 50°5′N, 14°25′E Praha (tšek. Praha) on Tšekin pääkaupunki ja maan suurin kaupunki. Kaupungissa on noin 1,3 miljoonaa asukasta. Praha sijaitsee Vltavajoen rannalla. Kaupungin hyvin säilynyt historiallinen keskusta kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon. Prahan sijainti on 50°05′ pohjoista leveyttä ja 14°26′ itäistä pituutta. Keskimääräinen korkeus merenpinnasta on 235 metriä. Suurin osa kaupungista sijaitsee Vltavan laaksossa. Lisäksi Praha on levittäytynyt jokilaaksoa ympäröiville kukkuloille, joita ovat Letná, Vítkov, Opyš, Vìtrov, Skalka, Emauzy, Vyšehrad, Karlov ja Petřín, joka on näistä korkein. Vltava virtaa pituudestaan 23 kilometriä kaupungin halki. Sen keskisyvyys tällä osuudella on 2,75 metriä ja suurin syvyys 10,5 metriä. Prahassa vallitsee Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea ilmasto
Aleksios I Komnenos

Aleksios I Komnenos (kreik. Αλέξιος Κομνηνός, noin 1048 tai 1057 – 15. elokuuta 1118) oli Bysantin keisari vuosina 1081–1118. Aleksios kuului Paflagoniasta kotoisin olleeseen merkittävään Komnenosten sukuun. Hänen isänsä oli Johannes Komnenos, joka oli keisari Isaak Komnenoksen veli, eli Isaakin veljenpoika Aleksios ei ollut ensimmäinen keisari Komnenos suvusta. Hän kuitenkin perusti yli satavuotisen dynastian Komnenos -suvusta, joka aloitti Bysantin valtaanpaluun Itä-Välimeren suurvaltana. Aleksioksen aikanaan Bysantin valtakunnan rappeutuminen saatiin seisautettua. Aleksios kukisti muun muassa Bysantin rikkauksia havitelleen Robert Guiscardin ja tämän normannit. Vaarallisimmaksi uhaksi valtakuntaa kohtaan osoittautui kuitenkin ensimmäinen ristiretki, joka toi suuret joukot länsimaisia ritareita Konstantinopoliin vuonna 1096. Aleksios sai kuitenkin ristiretken joukkojen ansiosta vallattua takaisin useita seldžukeille menetettyjä kaupunkeja. Vuonna 1108 Robert Guiscardin poika Bohemund yritti jälleen hyökätä Bysanttia vastaan. Aleksios kukisti normannit toistamiseen ja pakotti Bohemundin allekirjoittamaan nöyryyttävän rauhansopimuksen
Nauta

Bos taurusLinnaeus, 1758 Bos primigenius taurus, Linnaeus, 1758 Nauta Wikispeciesissä Nauta Commonsissa Nauta (Bos taurus) on märehtiviin sorkkaeläimiin kuuluva nisäkäs. Naudan luonnonvarainen kantamuoto alkuhärkä kuoli 1600-luvulla sukupuuttoon. Siitä on kesytetty ja jalostettu viimeisten noin 9 000 vuoden aikana noin tuhat nautarotua. Maailmassa elää nykyisin yli miljardi nautaa. Nautoja hyödynnetään karjaeläiminä. Naudasta käytetään esimerkiksi liha, maito ja nahka. Naudanlihantuotanto kuormittaa ympäristöä merkittävästi. Nauta on kehittynyt alkuhärästä. Alkuhärän kolme alalajia olivat euraasialainen alkuhärkä, intialainen alkuhärkä sekä pohjoisafrikkalainen alkuhärkä, joka kehittyi euraasialaisesta alkuhärästä 25 000 vuotta sitten. Viimeinen alkuhärkä kuoli Puolassa 1600-luvulla. Intialainen nauta eli seebu (Bos taurus indicus) kesytettiin intialaisesta alkuhärästä noin 9 000 vuotta sitten. Euraasialaisesta alkuhärästä kesytettiin Lähi-idässä eurooppalainen nauta (Bos taurus taurus) noin 8 000 vuotta sitten
Luuseri

Luuseri (engl. loser) on slangisana, joka tarkoittaa sananmukaisesti ”häviäjää”. Luuseri on kielteinen ilmaisu, joka tarkoittaa pelkuria, saamatonta ja avutonta ihmistä, joka halutaan leimata tyhmäksikin, ja jota kiusataan usein. Luuseriksi voidaan kutsua esimerkiksi epäsosiaalista nörttiä. Sanasta käytetään toisinaan myös kirjoitusasua ”looseri”, kuten esimerkiksi kappaleessa Rakastuin mä looseriin. Englanninkielisessä tietotekniikassa sana luser on sanaleikki, joka yhdistää sanat käyttäjä (user) ja häviäjä (loser). Sanan historia on MIT-yliopistosta 1970-luvun puolestavälistä. Opiskelijoiden tietokonejärjestelmässä hakkeri vaihtoi järjestelmän tilan kertovassa tekstissä tekstin users tekstiksi losers. Ylläpidon korjauksista huolimatta tämä uusiutui jatkuvasti ja lopulta päädyttiin komporomissiin luser, joka sai jäädä.
Dystopia

Dystopia (m.kreik. δυσ- + τόπος; myös: kakotopia, antiutopia) on epätoivottava yhteiskunta, kauhukuva tulevaisuuden yhteiskunnasta. Termi on tarkoitettu utopian vastakohdaksi, ja sillä tarkoitetaan ihanneyhteiskunnan vastakohtaa, pelon utopiaa. Dystopioiden kuvaus on merkittävä tieteisfiktion ja poliittisen satiirin muoto, joka on yleensä suuntautunut totalitaarisia yhteiskuntamuotoja vastaan. Usein termillä viitataan kuvitteelliseen lähitulevaisuuden yhteiskuntaan, jonka odotetaan syntyvän vallitsevien yhteiskunnallisten kehityssuuntien kiihtyessä huippuunsa. Tyypillisesti tuloksena on ihmisarvoa loukkaava sortoyhteiskunta tai nykyisin myös ekologisen katastrofin kokenut maailma. Dystopiat heijastavat usein kirjoitusajankohtansa keskeisiä yhteiskunnallisia epäkohtia ja huolenaiheita. 1900-luvulla uhkina nähtiin usein teknologinen kehitys, kommunismi ja ydinsota. 2000-luvun dystopioissa käsitellään pandemioiden, ilmastonmuutoksen, radikalisoitumisen, tekoälyn ja luonnonkatastrofien synnyttämiä uhkakuvia. Dystopioita on kuvattu varsinkin kirjallisuudessa, elokuvissa, TV-sarjoissa ja videopeleissä. Erityisen suosittua dystooppisen maailman kuvaaminen on kyberpunk-kirjallisuudessa
Utopia

Utopia tarkoittaa jonkin aatteen mukaista, toistaiseksi toteutumatonta ihanneyhteiskuntaa. Utopian vastakohta on dystopia eli antiutopia. Sana utopia tulee kahdesta kreikankielisestä ilmauksesta: eu topos (εὖ τόπος), ’hyvä paikka’ ja ū topos (οὐ τόπος), ’ei paikkaa’. Termin otti käyttöön englantilainen renessanssihumanisti Thomas More teoksessaan Utopia (1516), joka kertoo kuvitteellisesta onnellisesta ja ihanteellisesta paikasta. Utopiat perustuvat käsitykseen, jonka mukaan ihmiskunnan tavoite on toteuttaa potentiaalinsa, ja että parhaiten tämä tapahtuu yhteisesti omistetun ja omavaraisen yhteisön, kommuunin, kautta. Kun yksilöitä ei enää erota raha, valta ja perhetausta, utopistien mukaan päästään eroon myös tuhoisista tunteista, kuten kateudesta, mustasukkaisuudesta, ahneudesta ja ylpeydestä. Arvot, joilla yhteisön sisäiset ristiriidat ratkaistaan, voidaan ottaa uskonnosta, tieteestä, koulutuksesta, taiteesta tai lainsäädännöstä. Joskus konfliktit ratkaistaan laajentamalla yhteisöä tai ottamalla kontaktia ulkopuoliseen maailmaan. Varhaisimpien utopiateosten utopiat ovat rauhallisia ja onnellisia. 1800-luvulla julkaistiin paljon utopiakuvauksia, jotka perustuivat kristinuskolle omistautumiseen, utopistiseen sosialismiin tai sosialidemokratiaan. 1900-luvun utopioissa on tavoiteltu tasa-arvoa, ihmisoikeuksia, psykologista hyvinvointia ja sodan loppumista. Antiikin kreikkalaisen filosofi Platonin teosta Valtio pidetään historian ensimmäisenä merkittävänä utopiana
Albert Camus

Nobelin kirjallisuuspalkinto 1957 Albert Camus (/al.bɛʁ kamy/; 7. marraskuuta 1913 Mondovi, Ranskan Algeria – 4. tammikuuta 1960 Villeblevin, Ranska) oli ranskalainen kirjailija, journalisti ja filosofi sekä absurdismin johtohahmoja. Häntä pidetään yleisesti eksistentialismin edustajana; Camus itse kiisti painokkaasti olevansa eksistentialisti. Camus vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Algeriassa, joka silloin oli yksi Ranskan lääneistä, osa Ranskaa. Kun Albert oli kaksivuotias, hänen maatyöläisisänsä kaatui ensimmäisessä maailmansodassa, ja poika eli köyhissä oloissa puolikuuron siivoojaäitinsä ja isoäitinsä kanssa. Albert opiskeli lukiossa, mutta koulu keskeytyi hänen sairastuttuaan tuberkuloosiin. Hän aloitti filosofian opinnot Algerin yliopistossa. Camus liittyi 21-vuotiaana Algerian kommunistiseen puolueeseen, mutta hänet erotettiin kaksi vuotta myöhemmin. Hän oli mukana työväenteatterin toiminnassa ja työskenteli toimittajana,lähde? näyttelijänä ja näytelmäkirjailijana. Hän muutti Ranskaan ja asettui vuonna 1942 Pariisiin
Euroopan neuvosto

Euroopan neuvosto (EN) on vuonna 1949 perustettu hallitustenvälinen järjestö, joka käsittelee ihmisoikeuksia. Neuvoston tavoitteena on ihmisoikeuksien suojelu, Euroopan kulttuurisen monimuotoisuuden edistäminen ja yhteiskunnallisten ongelmien, kuten muukalaisvihan ja suvaitsemattomuuden, torjuminen. Euroopan neuvosto pitää päämajaansa Strasbourgissa. Euroopan neuvosto on vanhin ja laajin poliittinen yhteistyö- ja ihmisoikeusjärjestö. Se perustettiin 5. toukokuuta 1949 Lontoon sopimuksella ja se koostuu 46 jäsenvaltiosta. Neuvosto pyrkii edistämään jäsenmaidensa yhtenäisyyttä, suojelemaan ihmisoikeuksia ja moniarvoista demokratiaa, parantamaan elinolosuhteita sekä edistämään inhimillisiä arvoja. Neuvoston päämaja on Ranskan Strasbourgissa. Neuvoston perustaminen liittyy vuonna 1947 alkaneeseen kylmään sotaan ja toisen maailmansodan jälkeisiä liberaaleja arvoja korostavaan Paneurooppa-liikkeeseen. Kesäkuussa 2019 Euroopan neuvoston uudeksi pääsihteeriksi ja norjalaisen Thorbjørn Jaglandin seuraajaksi valittiin kroatialainen Marija Pejčinović Burić, joka edustaa kotimaassaan keskusta-oikeistolaista Kroatian demokraattinen liitto -puoluetta. Pejčinović Burićin vastaehdokas oli belgialainen Didier Reynders. Molemmat ehdokkaat toimivat maidensa ulkoministereinä
Euroopan parlamentti

Jäsenehdokkaat Muut sopimukset Hylätyt sopimukset Euroopan komissio Euroopan unionin neuvosto Kokoonpanot Euroopan parlamentti Neuvoa-antavat Sisäiset Euroopan parlamentti (lyhenne EP, epävirallisesti myös europarlamentti tai EU-parlamentti) on Euroopan unionin kansanedustuslaitos. Euroopan parlamentti päättää unionin lainsäädännöstä yhdessä neuvoston kanssa, valvoo komission toimintaa sekä nimittää komission puheenjohtajan ja komissaarit. Parlamentti toimii kolmessa eri paikassa ja maassa: Brysselissä (Belgia), Strasbourgissa (Ranska) ja Luxemburgissa (Luxemburg). Euroopan parlamentin jäsenet eli mepit (MEP) valitaan suorilla vaaleilla joka viides vuosi. Britannian EU-eron jälkeen parlamenttiin kuuluu 705 jäsentä. Europarlamenttivaalit järjestetään viiden vuoden välein ja nykyisin eri jäsenmaissa lähestulkoon samanaikaisesti, mutta vaalijärjestelmä vaihtelee hieman jäsenmaan mukaan. Jokaisesta jäsenmaasta valitaan väkilukuun suhteutettu lukumäärä edustajia, lisäksi jokaisella maalla on pari pohjapaikkaa pienten jäsenvaltioiden edustuksen turvaamiseksi. Edustajat ovat ryhmittyneet europuolueiden mukaisiin europarlamenttiryhmiin, eivät siis jäsenmaittain. Euroopan parlamentin edeltäjiä olivat Euroopan hiili- ja teräsyhteisön yleinen edustajakokous, joka muodostui jäsenvaltioiden parlamenttien edustajista, sekä samalla periaatteella koottu Euroopan yhteisöjen yhteinen Euroopan parlamentaarinen edustajakokous. Nykyisen kaltaisen Euroopan parlamentin jäsenet eli europarlamentaarikot tai ”mepit” on vuodesta 1979 valittu suorilla vaaleilla. Euroopan parlamentin valta on kasvanut vuosikymmenten varrella. Aluksi parlamentti oli puhtaasti neuvoa-antava elin
Luotettava tietojenkäsittely

Luotettava tietojenkäsittely (engl. Trusted Computing Base, TCB) on tietokoneen tai muun järjestelmän luotettava ja turvallinen perusrakenne, joka valvoo tietoturvan toteutumista sovellusohjelmien ja käyttäjien kesken. Useimmin TCB:n muodostaa tietokonelaitteisto ja käyttöjärjestelmä tietoturvapalveluineen. Usean käyttäjän koneella on se ongelma, että eri käyttäjät saattaisivat lukea toistensa tiedostoja tai jonkin käyttäjän ohjelma saattaisi kirjoittaa toisen käyttäjän ohjelmien muistialueille. Käyttäjä voisi myös jättää sisäänkirjautumisruudun näköisen haittaohjelman käyntiin ja lähteä koneelta. Käyttöjärjestelmä kuitenkin estää tällaiset toimet ja tarjoaa turvalliset perusraamit käyttäjien ja sovellusten ajamiselle. Tätä käyttöjärjestelmän osaa, jonka kautta kaikki sovellusten välinen vuorovaikutus tapahtuu, kutsutaan TCB-pohjaksi. Sovellukset eivät esimerkiksi saa kirjoittaa suoraan levylle johonkin tiedostoon, vaan niiden pitää pyytää käyttöjärjestelmää tekemään se puolestaan, jolloin käyttöjärjestelmä voi tarkistaa, että sovelluksella todella on oikeudet kirjoittaa tuohon tiedostoon. Kaikissa käyttöjärjestelmissä ei TCB-pohjaa ole. Vanha MS-DOS sekä MS Windowsin työasemaversiot (95, 98 ja Millennium Edition) eivät juurikaan sisältäneet tällaisia tietoturvapalveluita, vaan käyttäjät voivat esimerkiksi vapaasti lukea toistensa tiedostoja. Windows NT:ssä sen sijaan oli melko vahva ja laaja TCB. ei epämääräisyyksiä">selvennä SCO UNIXissa oli mahdollista ottaa käyttöön vahva TCB
Luettelo paradokseista

Tämä on luettelo paradokseista. Antinomiat osoittavat vikoja yleisesti hyväksytyissä aksioomissa, määritelmissä tai järkeilyssä. Suurin osa on Russellin paradoksin erityistapauksia tai muunnelmia. Konditionaaliset paradoksit pätevät vain tiettyjen oletusten vallitessa. Jotkin näistä osoittavat tuon oletuksen vääräksi tai epätäydelliseksi, jotkin ovat muunlaisia paradokseja.
Isoisäparadoksi

Isoisäparadoksi on populaarikulttuurissakin tunnettu aikaparadoksi eli aikamatkustukseen liittyvä paradoksi: mitä tapahtuisi, jos henkilö matkustaisi ajassa taaksepäin ja tappaisi isoisänsä? Lakkaisiko hän olemasta? Tällöinhän hän ei olisi syntynyt eikä tehnyt aikamatkaa, jossa tappaisi isoisänsä. Näin ollen isoisä eläisi, ja aikamatkaaja tulisi syntymään normaalisti, jolloin hän taas pystyisi tekemään tämän aikamatkan. Tämän paradoksin jokainen päätelmä tuntuu kieltävän itsensä. Isoisäparadoksia käytetään perusteluna sille, että aikamatkustus menneisyyteen olisi mahdotonta. Nykyisin tunnetaan kuitenkin muitakin vaihtoehtoja. Stephen Hawkingin laskujen mukaan todennäköisyys sille, että ihminen pystyy matkaamaan menneisyyteen ja murhaamaan isoisänsä, olisi yhden suhde kymmenen potenssiin miljoona triljoonaa triljoonaa triljoonaa. Tämän teorian mukaan aikamatkaaja ei voi estää isoisäänsä lisääntymästä. Matkustaessaan ajassa taaksepäin, hänestä tulee osa isoisänsä aikaa, jolloin isoisän on lisäännyttävä, jotta aikamatkaaja voi palata ajassa taaksepäin. Tästä päästään johtopäätökseen, ettei ole mahdollista vaikuttaa menneisyyden tapahtumien lopputulokseen matkustamalla ajassa taaksepäin. Novikovin itsekonsistenssin periaate sekä lukuisat Kip Thornen viimeaikaiset laskelmat perustelevat, että massa, joka on matkannut ajassa taaksepäin, ei kykene aikaansaamaan paradokseja. Ei ole mitään tiettyjä ehtoja, jotka johtaisivat paradoksiin sen jälkeen, kun ajassa alettaisiin matkailla. Jos näitä oletuksia voidaan pitää luotettavina, olisi lopputulos mielenkiintoinen: mitään yleisesti tunnetuista aikamatkustusparadokseista ei olisi mahdollista jäljentää fyysisellä tasolla
Kaikkivoipaisuuden paradoksi

Kaikkivoipaisuuden paradoksi eli kaikkivoivan paradoksi (omnipotentin paradoksi) on ryhmä paradokseja, jotka käsittelevät sitä, mitä kaikkivoipa olento voi tehdä. Erityisesti ne käsittelevät sitä, pystyykö kaikkivoipa olento toimimaan siten, että se rajoittaa hänen kaikkivoipaisuuttaan. Pystyi olento siihen tai ei, kaikkivoipaisuus voidaan kyseenalaistaa molemmissa tapauksissa. On esitetty erilaisia näkemyksiä paradoksin premissien virheellisyydestä. Paradoksi esitetään usein muodossa ”Voiko Jumala luoda niin suuren kiven, ettei hän itsekään voi sitä nostaa?”. Jos hän voi luoda sellaisen kiven, hän ei voi nostaa sitä ja kääntäen. Molemmissa tapauksissa on olemassa teko, jota hän ei voi tehdä, joten hän ei ole kaikkivoipa. C. Wade Savagen mukaan siitä, että ”x voi luoda niin suuren kiven, ettei x voi sitä nostaa”, seuraa, ettei x ole kaikkivoipa. Sen sijaan siitä, että ”x ei voi luoda niin suurta kiveä, ettei x voi sitä nostaa”, ei seuraa, että olisi jokin teko, jota x ei voisi tehdä. Kyseinen lause tarkoittaa loogisesti samaa kuin ”Jos x voi luoda kiven, x voi sen nostaa.” Savage tekee asiasta ymmärrettävämmän erottamalla toisistaan kiven tekijän ja sen nostajan
Neljäs ristiretki

1202–1204 Balkan Suuren skisman päätös. Latinalainen keisarikunta luotiin. Ristiretkivaltiot perustettiin Ristiretkeläiset Balkan Otto IV Bonifatius I Theobald I Louis I Aleksios V Isaak II Angelos Aleksios III Angelos Imre Ristiretkeläiset: 10 000 miestäVenetsia: 10 000 miestäVenetsia: 200 laivaa Bysantti: 30 000 miestäBysantti: 20 laivaa Neljäs ristiretki oli vuosien 1202–1204 välillä käyty sotilaallinen konflikti. Ristiretken tarkoituksena oli alun perin vallata muslimien hallitsema Jerusalem hyökkäyksellä Egyptin läpi. Valtauksen kohteeksi joutui kuitenkin lopulta vuonna 1204 Bysantin pääkaupunki Konstantinopoli. Valtauksen jälkeen kaupunkia ryöstettiin ja tuhottiin useiden päivien ajan, mikä aiheutti katkeruutta idän kristityissä ja sinetöi lopullisesti katolisen ja ortodoksisen kirkon eron. Ristiretkeläiset perustivat Latinalaisen keisarikunnan (1204–1261) ja muita ristiretkivaltioita. Euroopassa ei ollut paljon intoa lähteä uudelle ristiretkelle muslimeja vastaan sen jälkeen, kun kolmas ristiretki oli epäonnistunut yrityksessä vallata Pyhä Maa takaisin. Euroopassa valittiin kuitenkin uusi paavi vuonna 1198. Paavi Innocentius III alkoi pian saarnata uuden ristiretken puolesta. Innocentius III:n mielestä jokaisen kristityn tuli ottaa osaa ponnisteluihin uuden ristiretken aikaansaamiseksi ja taistelemaan kykenemättömien tuli rukoilla ja paastota. Hän määräsi kaikissa kirkoissa kerättäväksi kolehteja, ja jopa pappien ja luostarien tuli lahjoittaa osa tuloistaan ristiretken tukemiseksi
Aleksios V

Aleksios V Dukas Murtzuflos julistettiin Bysantin keisariksi 5. helmikuuta 1204 neljännen ristiretken yhteydessä. Hän kuului Bysantin ylhäisösukuihin ja oli naimisissa Eudokia Angelinan, aiemman Angelos-sukuisen keisarin tyttären kanssa. Lisänimi Murtzuflos viittaa hänen erittäin tuuheisiin kulmakarvoihinsa. Keisariksi Aleksios V nousi kaappaamalla vallan ristiretkeläisten valtaannostamalta Aleksios IV:ltä. Hän puolusti Konstantinopolia ristiretkeläisiä vastaan, kunnes pakeni kaupungista 12. huhtikuuta. Hän yritti liittoutua appensa, entisen keisari Aleksios III:n kanssa, mutta tämä antoi sokaista hänet ja luovutti hänet latinalaisille. Hänet teloitettiin Aleksios IV:n murhaajana.
Baath

Baathismi (arab. اﻟﺒﻌﺚ‎) on arabisosialistinen, arabinationalistinen panarabialainen ideologia. Se ei kuitenkaan ole islamistinen, vaan sekularistinen liike. Ideologian isä oli syyrialainen kristitty Michel Aflaq (1910–1989). Baath-puolue hallitsi Syyriaa vuodesta 1963 vuoteen 2024 ja Irakia vuodesta 1968 vuoteen 2003. Baath tarkoittaa arabiaksi uudelleensyntymää. Sen ideologiset tavoitteet ovat maallisuus, sosialismi ja panarabialaisuus, arabikansojen yhtenäisyys. Puolueen motto on "Yhtenäisyys, vapaus, sosialismi (arab. وَحْدَةٌ، حُرِّيَّةٌ، اِشْتِرَاكِيَّةٌ‎, Waḥda, Ḥurriyya, Ishtirākiyya)". Yhtenäisyydellä tarkoitetaan panarabialaisuutta ja vapaudella vapautta länsimaisista vaikutteista. Nationalismista liike omaksui luokattoman kansan yhtenäisyyden ja se oli siten anti-marxilainen. Tavoitteena oli kuitenkin talouden kansallistaminen kansan palvelukseen
Spam

Spam voi tarkoittaa:
Kuninkaanportti

Kuninkaanportti on Suomenlinnan eteläisimmällä saarella Kustaanmiekan salmen edustalla sijaitseva porttirakennus. Se on merilinnoituksen alkuperäinen pääsisäänkäynti ja sitä pidetään yleisesti yhtenä Suomenlinnan tunnusmerkeistä. Portti rakennettiin vuosina 1753–1754 paikkaan, johon Ruotsin kuningas Aadolf Fredrik oli kiinnittänyt laivansa tullessaan tarkkailemaan linnoituksen rakennustöitä vuonna 1752. Tästä tuli nimi Kuninkaanportti. Porttirakennus on kaksikerroksinen ja sisäänpäin kaareva. Keskellä oleva varsinainen porttikäytävä on reunustettu marmorikivin. 1770-luvulla porttia muutettiin, siihen rakennettiin laskusilta sisä- ja ulkopuolelle. Portin eteen rakennettiin laituri ja porttia kohden nouseva leveä portaikko Tukholman läheltä tuodusta hiekkakivestä. Viaporin pommitus Krimin sodan aikana vuonna 1855 tuhosi alkuperäisen laiturin ja osan portaita. Suomen itsenäisyyden aikana Kuninkaanporttia on restauroitu neljästi. Portti on tyypillinen linnoitusportti tykinaukkoineen ja sen edessä on syvä kuilu molemmille sivuille linnoitukseen kiipeämisen vaikeuttamiseksi. Portaikon kerrotaan alun perin ulottuneen vesirajaan asti, mutta Kustaanmiekan salmen syventämistöiden yhteydessä alin osa luhistui ja poistettiin
Substantiivi

Substantiivit eli nimisanat ovat yksi kielten sanaluokista. Substantiivi ilmaisee asiaa tai esinettä ja suomessa sitä taivutetaan sijamuodoissa, luvuissa ja omistusliitteitä liittämällä, minkä lisäksi voidaan lisätä liitepartikkeleita. Suomessa substantiivi kuuluu nomineihin. Muissa kielissä substantiivia voidaan taivuttaa myös esimerkiksi suvussa eli genuksessa. Esimerkiksi saksassa jokaisella substantiivilla on suku ja sen mukainen artikkeli, jota taivuttamalla ilmaistaan sanan sijamuoto. Saksassa nämä artikkelit ovat yksikössä der (maskuliini), das (neutri) ja die (feminiini) sekä monikossa pelkkä die. Joissain kielissä substantiiveihin voidaan myös liittää verbien taivutuspäätteitä. Substantiivit jaetaan yleisnimiin (appellatiivit) ja erisnimiin (proprit). Erisnimi viittaa yksilöityyn henkilöön, olioon, asiaan tai esineeseen. Yleisnimi puolestaan viittaa henkilöihin, olioihin, asioihin tai esineisiin lajinsa edustajana.  Yleisnimi siis luokittelee, esimerkiksi vuoristo, kun taas erisnimi yksilöi, esimerkiksi Kalliovuoret. Yleisnimet voidaan edelleen jakaa laskettaviin ja ei-laskettaviin