nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Transvestisuus

Transvestisuus tai transvestismi on sukupuolinen halu esiintyä ajoittain vastakkaiseen sukupuoleen kuuluvana varsinkin "ristiinpukeutumalla" eli pukeutumalla vastakkaisen sukupuolen vaatteisiin. Transvestista ihmistä kutsutaan transvestiitiksi. Transvestiittien ja heidän puolisoidensa edunvalvonta- ja vertaistukijärjestöksi perustettu Dreamwear Club ry:n mukaan transvestiitteja on arviolta noin kaksi prosenttia väestöstä ja se jakautuu melko tasaisesti sukupuolten kesken. Miesten transvestismi tunnetaan naisten transvestismia paremmin. Naisten transvestismi ei ole yhtä näkyvää, koska naisilla on länsimaissa miehiä vapaampi pukukoodi. Yliampuvuus ei yleensä ole transvestismin tavoite, toisin kuin dragissa. Suurin osa ainakin miespuolisista transvestiiteista piilottelee transvestismiaan eli ei liiku koskaan julkisesti vastakkaisen sukupuolen asussa. Osasyynä tähän on se, että miesten transvestismi herättää joissain miehissä aggressioita. Kaapissa eläminen koetaan kuitenkin henkisesti kuluttavaksi. Transvestismi luokiteltiin Suomessa kansainvälisen tautiluokituksen perusteella fetisismin ja sadomasokismin ohella sairaudeksi aina vuoteen 2011 saakka. Tuolloin Terveyden ja hyvinvoinnin laitos päätti poistaa ne luokituksesta, koska niiden mukana ololle ei nähty enää lääketieteellisiä perusteluita. Miespuolisten transvestiittien seksuaali-identiteetin jakauma on todennäköisesti samankaltainen kuin miehillä keskimäärin
Tukholman verilöyly

Tukholman verilöylyssä 7.–10. marraskuuta 1520 osa Ruotsin ylimmästä rälssistä vangittiin tai mestattiin tanskalaisen unionikuningas Kristian II:n kruunajaisten jälkeen pidettyjen kruunajaisvaltiopäivien yhteydessä. Kristianin tarkoituksena oli pelotella ruotsalaisia, jotta hän saisi heidät tottelemaan. Muodollisena syynä kuninkaan vastustajien tuomitsemiselle toimi syyte kerettiläisyydestä. Sten Sture nuorempi kannattajineen tuomittiin syyllisinä; noin sata Sture-puolueen kannattajaa teloitettiin muutaman päivän kuluessa. Verilöyly ei lujittanut Kristianin asemaa, vaan sitä seurasi lopulta Kustaa Vaasan nousu unionivaltaa vastaan ja siten Ruotsin irtaantuminen Kalmarin unionista vuonna 1523. Kuningas Kristian kutsui kaikki Ruotsin vaikutusvaltaisimmat henkilöt Tukholman kuninkaanlinnassa 5. marraskuuta 1520 alkaviin kruunajaisjuhliinsa. Kaksi kuukautta aiemmin hän oli julistanut yleisen armahduksen kaikille vastustajilleen. Kuninkaanlinnan juhlat alkoivat tavanomaiseen tapaan. Juhlat jatkuivat kaksi päivää, ja kolmantena päivänä kuningas kokosi kaikki kutsuvieraat jälleen linnaan
Pashmina

Pashmina (pers. ‏پشمینه‎‎, pašmine) on Himalajan vuoristolla elävien chyangra-vuohien pehmeintä mahanalusvillaa, kashmiria. Pashmina on eräs kašmirvillan muodoista, jota saadaan tietystä pohjoisintialaisesta vuohiroduista, jota kasvatetaan mm. Jammun ja Kashmirin sekä Uttar Pradeshin alueella. Tuolta pasmina-vuohen kasvatus on levinnyt moniin muihin maihin. Hienointa Pashminaa saadaan edelleen todennäköisesti Intiasta, jossa pashminaa kasvatetaan vuoristoseuduilla ja jalostetaan pitkälti käsityönä. Aidot intialaiset pashminasta valmistetut shaalit ja huivit ovat lähinnä vientiin menevää arvotavaraa. Pashminasta tehdyt saalit, stoolat ja huivit tulivat muotituotteiksi 1990-luvulla. Pashminakauppa on ollut Intian, Nepalin ja Tiibetin vuoristokansoille tärkeä keino saada omalla työllään tuloja maailmankaupasta. Aidot pashmina-huivit ovat yleensä seuraavanlaisia: Todellisuudessa 100-prosenttista pashminaa ei ole olemassa. Pashmina-kuitu on nimittäin niin herkkää ja hajoavaa, että täyspashminassakin on yleensä 10 % tavallista villaa tukirakenteena. Voitot saivat maailmalla väärentäjiä kutsumaan muitakin pashmina-shaalien ulkonäköä matkivia tuotteita pashminaksi
Pekka Tarjanne

Pekka Johannes Tarjanne (19. syyskuuta 1937 Tukholma, Ruotsi – 24. helmikuuta 2010 Hattula) oli suomalainen tekniikan tohtori, teoreettisen fysiikan professori, Liberaalisen Kansanpuolueen puheenjohtaja, kansanedustaja, liikenneministeri, Posti- ja lennätinlaitoksen, myöhemmin Posti- ja telelaitoksen pääjohtaja sekä Kansainvälisen televiestintäliiton pääsihteeri. Pekka Tarjanteen vanhemmat olivat suurlähettiläs Päivö Tarjanne ja fil. maist. Kerttu Tarjanne, joka oli vuonna 1922 murhatun sisäministeri Heikki Ritavuoren (ed.) tytär. Pekka Tarjanne suoritti ylioppilastutkinnon 17-vuotiaana keväällä 1955 Helsingin normaalilyseosta. Hän opiskeli teknillistä fysiikkaa Teknillisessä korkeakoulussa ja suoritti diplomi-insinööritutkinnon 1960, tekniikan lisensiaatin tutkinnon heti seuraavana vuonna ja väitteli tohtoriksi 1962, ollessaan 24-vuotias. Hän jatkoi tutkijanuralla, ja 28-vuotiaana hänet nimitettiin Oulun yliopiston professoriksi 1965. Helsingin yliopiston teoreettisen fysiikan professoriksi hänet nimitettiin 1967, ja hän hoiti professuuria vuoteen 1977 asti. 1960-luvulla hän työskenteli useaan otteeseen vierailevana tutkijana Yhdysvalloissa
Diadeemi

Diadeemi (m.kreik. διάδημα, diadema, otsanauha) oli alkujaan valkoinen kunnianauha, Dionysoksen tunnus. Se voitiin antaa esimerkiksi voittoisalle urheilijalle. Siitä tuli sittemmin kuninkaan arvovallan tunnus. Valkeaa koristeellista nauhaa käytti esimerkiksi Aleksanteri Suuri ja sitä tarjottiin Julius Caesarille 44 eaa. Myöhemmin diadeemilla alettiin tarkoittaa kruunua, erityisesti pyöreän muotoista. Diadeemiksi voidaan sanoa myös naisten käyttämää otsalle sijoitettua puolikruunua, tiaraa. Sanan diadeemi suomenkielinen vastine on otsaripa tai otsavanne.
Jerry García

Jerome John ”Jerry” García (1. elokuuta 1942 – 9. elokuuta 1995) oli yhdysvaltalainen muusikko, joka tuli tunnetuksi psykedeelistä rockia soittaneen Grateful Dead -yhtyeen johtohahmona. Hän aloitti soittamisen pianosta, mutta siirtyi sitten kitaraan ja hallitsi lopulta monenlaisia kielisoittimia – huolimatta siitä, että hän oli menettänyt lapsuudessaan puutyöonnettomuudessa oikean kätensä keskisormen. García syntyi San Franciscossa, Kaliforniassa. Hän jätti koulunsa kesken vuonna 1960 ja liittyi armeijan palvelukseen. Vapaa-ajallaan hän soitti kitaraa ja totesi pian, ettei armeijan kuri sopinut hänelle. Hän sai vapautuksen liian monen luvattoman poissaolon jälkeen. Palattuaan Bay Arealle García lyöttäytyi yhteen Robert Hunter -nimisen runoilijan kanssa tekemään musiikkia. Myöhemmin Hunterista tuli Grateful Deadin pääsanoittaja. Noin neljän vuoden ajan García soitti akustista kitaraa ja banjoa, kunnes liittyi paikalliseen bluegrassia ja folkia soittavaan Mother McCree's Uptown Jug Champions -yhtyeeseen, jonka riveistä löytyivät myös muusikot Bob Weir ja Ron ”Pigpen” McKernan. Vuonna 1965 tästä ryhmästä tuli the Warlocks, joka puolestaan muutti nimensä myöhemmin saman vuoden aikana Grateful Deadiksi ja Garcia vaihtoi akustisen kitaran sähköiseen
Hermafrodiitti

Hermafrodiitti eli kaksineuvoinen tai kaksisukupuolinen on joko eläinyksilö, jolla on sekä naaraan että koiraan sukupuolielimet, ja se tuottaa sekä munasoluja että siittiösoluja, tai kasviyksilö, jolla on sekä hede- että emikukat. Kaksisukupuolisuutta esiintyy paljon kasveilla, selkärangattomilla eläimillä ja kaloilla sekä sienillä. Sen sijaan nisäkkäillä, matelijoilla ja linnuilla sitä ei esiinny. Vuonna 2006 tunnetuista selkärangattomista eläinlajeista noin kuusi prosenttia on kaksisukupuolisia. Hyönteisissä hermafrodiitteja ei ole lainkaan, mutta muista selkärangattomista lajeista kaksisukupuolisia on 30 prosenttia. Selkärankaisista kaksisukupuolisia ovat vain jotkin kalat. Luukaloissa kaksisukupuolisuutta on havaittu noin 30 suvussa ja yli 10 lahkossa, kaikista lajeista yhdessä tai kahdessa prosentissa. Kalojen kaksisukupuolisuus on yleensä jaksottaista eli ne ovat vuoron perään koiraita ja naaraita. Samanaikainen kaksisukupuolisuus on paljon harvinaisempaa, ja vain yksi kalalaji (Kryptolebias marmoratus) pystyy hedelmöittämään itsensä. Koppisiemenisistä kasvilajeista yli 95 prosentilla on kaksineuvoisia yksilöitä tai ne ovat kokonaan kaksineuvoisia. Ominaisuus on yleinen myös muilla kasviryhmillä, kuten niillä puilla, joiden siemenet leviävät tuulessa. Myös sienillä esiintyy paljon hermafroditismia
Julia (Caesarin täti)

Julia (kuoli 69 eaa.) oli roomalaiseen Julius-sukuun kuuluva nainen, joka oli Julius Caesarin täti ja Gaius Mariuksen vaimo. Häntä kutsuttiin myös nimellä Julia Maria. Plutarkhoksen mukaan Marius meni naimisiin patriisisäätyyn kuuluvan Julian kanssa, koska hänellä ei muuten olisi ollut mahdollisuuksia päästä senaatin suosioon. Pari sai yhden lapsen Gaius Marius nuoremman. Julia selvisi Sullan hirmuvallasta vain maineensa ansiosta. Julius Caesar piti tätinsä hautajaisissa vuonna 69 eaa. kuuluisaksi tulleen hautajaispuheen.
AMD64

AMD64 (myös nimillä x86-64, x86_64 ja x64) on AMD:n kehittämä 64-bittinen suoritinarkkitehtuuri, joka suunniteltiin kehitysaskeleeksi 32-bittisestä x86-arkkitehtuurista. Vanhoja 16- ja 32-bittisiä real mode- ja protected mode-ohjelmia varten suorittimessa on vielä mukana niille tukea säilyttäen yhteensopivuuden vanhoille ohjelmille. 64-bittiset ohjelmat suoritetaan long mode -tilassa. Intelillä oli kilpaileva EM64T-arkkitehtuuri, jota Intel muokkasi täyteen AMD64-yhteensopivuuteen lisäämällä LAHF- ja SAHF-käskyt. AMD ilmoitti arkkitehtuurista vuonna 1999 ja julkaisi määrittelyn vuonna 2000. Se toteutettiin ensimmäisen kerran vuonna 2003 julkaistuissa AMD Opteron ja AMD Athlon 64 -suorittimissa. AMD64 -käskykanta oli ensimmäinen merkittävä lisäys x86-arkkitehtuuriin, joka oli jonkun muun yhtiön kuin Intelin tekemä. Intelin oma strategia 64-bittisyyteen siirtymiseksi oli julkaista Intel Itanium -arkkitehtuuri IA-64-käskykannalla, joka ei ollut alaspäin yhteensopiva ja jossa aikaisemmat PC:n käyttöjärjestelmät ja ohjelmat eivät siis toimineet. Intel joutui myös ottamaan käyttöön AMD64 -käskykannan, ensi kertaa vuonna 2004 NetBurst-mikroarkkitehtuurin Prescott-versiossa (Pentium 4). Intel käytti tästä kuitenkin nimeä EM64T ja Microsoft neutraalia x64-nimeä. VIA Technologies käytti AMD64-käskykantaa VIA Isaiah -arkkitehtuurissaan (VIA Nano -prosessori). Intel ja AMD ovat sopineet ristiin lisensoinnista, jolloin myös Intel käyttää AMD64-tilaa prosessoreissaan
Klaus Lydekenpoika Djäkn

Klaus Lydekesson Diekn (k. 1435) oli saksalaissyntyinen Turun linnan vouti (n. 1409–1435) ja ilmeisesti erityisen varakas mahtimies. Hän omisti ainakin Nousiaisten Nyynäisen, Vanajan Harvialan, Tyrvännön Suontaan, Mynämäen (Mietoisten kappeli) Kaskisen, Pöytyän Ylänteen ja Maskun Kankaisen, sekä Euran Lähteenojan kartanot. Klaus Lydekenpojan isä Lydeke, patronyymiltään ehkä Olavinpoika, on ollut saksalaisperäinen henkilö ja jossakin virka-asemassa Suomessa. Lisänimen djäkn, teini, herra Klaus ilmeisesti sai siitä, että opiskeli kohtalaisen pitkälle. Hänen menestyksensä virkaurallakin saattaa selittyä kirjallisten taitojen kautta. Klaus Djäkn meni naimisiin Kerstin (Kristina) Jönsdotter Garpin (1395-1435) kanssa, joka oli isänsä Laitilan Isonkartanon (Storgård) herran Jöns Andersson Garpin perijätär veljiensä jälkeen. He saivat ainakin yhden pojan, Henrikin, joka opiskeli Pariisin yliopistossa. Heillä oli mahdollisesti peräti kolme poikaa, ja useimmat heistä ainakin opiskelivat tullakseen kirkonmiehiksi. Ilmeisestikään kukaan pojista ei jättänyt jälkeläisiä. Heillä oli myös ainakin viisi tytärtä, joille kaikille Klaus järjesti mittavat myötäjäiset: iso kartano kullekin
Julia (Caesarin tytär)

Julius Caesar Julia Caesaris (83 eaa. - 54 eaa.) oli Julius Caesarin tytär tämän ensimmäisestä avioliitosta Cornelia Cinnillan kanssa. Julian äiti kuoli synnytyksessä ja Julia jäi isoäitinsä Aurelia Cottan kasvatettavaksi. Roomalaisen Julius-suvun naisille oli tapana antaa nimeksi Julia.  Vuonna 59 eaa. Julia meni naimisiin Caesarin liittolaisen Pompeiuksen kanssa. Julia oli ennen tätä ollut kihloissa Quintus Servilius Caepion kanssa. Plutarkhos kertoo että vaikka avioliitto solmittiinkin poliittisista syistä, rakastui Pompeius pian nuoreen vaimoonsa. Avioliitto oli onnellinen ja Pompeius uskollinen vaimolleen. Vuonna 55 eaa. Julia sai keskenmenon nähtyään palvelijan kantavan Pompeiuksen vaatteita, jotka olivat tahrautuneet vereen
Rubikon

Rubikon (ital. Rubicone) on pieni antiikista kuuluisa joki Pohjois-Italiassa. Se virtaa Forlì-Cesenan maakunnassa Savignano sul Rubiconen kunnan läpi. Vuoteen 1933 sen nimi oli Fiumicinojoki. Silloin Italian diktaattorin Benito Mussolinin päätöksellä silloinen Fiumicino vahvistettiin antiikin Rubikoniksi. Samalla kunnan annettiin vaihtaa nimensä Savignano di Romagnasta Savignano sul Rubiconeksi. Tämä paikannus on säilynyt nykypäivään. Joen nimi voi viitata siihen liuenneeseen punaiseen maa-ainekseen (ital. rubino, rubiini). Rooman valtakunnan aikana joki oli rajana Gallia Cisalpina -provinssin ja itse Rooman välillä. Lain mukaan kenraalit eivät saaneet ylittää rajaa armeijan kanssa. Kun Julius Caesar ylitti joen vuonna 49 eaa
Gregorius I

Pyhä Gregorius I (Gregorius Suuri) (noin 540 – 12. maaliskuuta 604) oli kirkonopettaja ja toimi paavina 3. syyskuuta 590 – 12. maaliskuuta 604. Paavina Gregorius oli Rooman kirkon aseman merkittävä rakentaja. Hän aloitti suuren käännytystoiminnan ja varmisti verotuksellaan kirkon taloudellisen riippumattomuuden. Hänen työtään oli myös kirkkoisä Augustinuksen ajatuksen ”kirkosta Jumalan valtakunnan edustajana maan päällä” vakiintuminen. Ortodoksisessa kirkossa häntä kunnioitetaan pyhänä nimellä Gregorios Dialogos (kreik. Γρηγόριος ο Διάλογος) ja ennenpyhitettyjen lahjain liturgian ylöskirjoittajana. Lisänimen Dialogos hän on saanut teoksestaan Dialogit. Martti Luther ja muut protestanttiset reformaattorit väittivät kirkon rappion ja pimeän keskiajan alkaneen Gregoriuksesta. Tämä korosti askeesia ja itsensä kuolettamista, kehitti kiirastulioppia ja edisti pyhimysten kunnioitusta
Tuomas Nevanlinna

Tuomas Erkki Edvard Nevanlinna (s. 25. helmikuuta 1960 Helsinki) on suomalainen filosofi, kirjailija ja suomentaja. Nevanlinna toimi Ylioppilaslehden pakinoitsijana 1980–1987 ja kirjoitti vuonna 1982 Helsingin Sanomiin nimimerkeillä Neovius ja Tapiolan markiisi. Hän on kirjoittanut kolumneja Kansan Uutisiin (1987–1991), Rakentaja-lehteen (1993–1995), Kauppalehti Pressoon sekä HS:n Nyt-liitteeseen ja HS:n kulttuurisivuille vuosina 1997-2010. Hän on kirjoittanut esseitä YLE:n Kulttuuricocktail-sivustolle muun muassa Donald Trumpista, kasvatuksesta ja koronaviruspandemian aikaisesta valmiustilasta. Nevanlinna on kirjoittanut myös kirjoja, kuten esseekokoelmat Hyväkuntoisena taivaaseen (1999) ja Surullinen tapiiri (2002) sekä lastenkirjan Antero joutuu luontoon (2004). Lisäksi hän on suomentanut useita kirjoja, muun muassa Roald Dahlin ja Lewis Carrollin teoksia. Vuosina 1990–1993 Nevanlinna päätoimitti ARG-lehteä ja vuosina 1998–2000 Nuorta Voimaa yhdessä Janne Porttikiven kanssa. Vuosina 2000–2003 hän oli Kriittisen korkeakoulun toiminnanjohtaja. Nevanlinna on toiminut myös Kuvataideakatemian jatkotutkimusosaston teoriaopettajana ja kirjoittamisen ohjaajana. Nevanlinna on tehnyt yhdessä Jukka Relanderin kanssa Radio Helsinkiin filosofista keskusteluohjelmaa Tukevasti ilmassa (2001-2016) ja ollut mukana tekemässä televisio-ohjelmia Musta laatikko (1998–2000) sekä T-Klubi (2002–2007)
Uusstoalaisuus

Uusstoalaisuus oli myöhemmän renessanssin ajan filosofinen liike, joka pyrki herättämään antiikin ajan stoalaisen filosofian muodossa, jonka kristillinen yleisö voisi hyväksyä. Tämä edellytti joidenkin stoalaisuuden oppien hylkäämistä tai muuttamista. Näihin kuuluivat ennen kaikkea fysiikkaan liittyvät ajatukset materialismista ja determinismistä. Uusstoalaisuuden keskeisin teos oli liikkeen alullepanijan Justus Lipsiuksen De Constantia (”Muuttumattomuudesta”) vuodelta 1584. Lipsiuksen jälkeen merkittävin uusstoalainen oli Guillaume Du Vair.
Hotelli Ruanda

Hotelli Ruanda on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Terry Georgen ohjaama draamaelokuva. Se sijoittuu Ruandaan kansanmurhan aikaan vuonna 1994. Elokuva on Lions Gate Films ja United Artists -elokuva­yhtiöiden ensimmäinen yhteinen hanke. Tosi­tapahtumiin perustuva elokuva kertoo kigalilaisesta hotellin­johtaja Paul Rusesabaginasta (Don Cheadle), joka pelastaa 1 268 ihmisen hengen ottamalla heidät hotelliinsa. Se oli ehdolla kolmeen Oscar-palkintoon: paras miespääosa (Don Cheadle), paras naissivuosa (Sophie Okonedo) ja paras alku­pe­räis­kä­si­kir­joi­tus. American Film Institute valitsi elokuvan vuonna 2006 listalleen sadasta kaikkien aikojen innostavimmasta yhdysvaltalaiselokuvasta. Ruandassa alkoi vuonna 1994 kansanmurha jossa äärihutut alkoivat tappamaan tutseja ja maltillisia hutuja. Ulkoisesti hutuja ja tutseja ei pysty erottamaan, vaan jako perustuu belgialaisten siirtomaaisäntien luomaan jakoon. Elokuva kertoo Kigalilaisesta hotellinjohtaja Paul Rusesabaginasta (Don Cheadle) joka itse oli hutu, mutta hänen vaimonsa oli tutsi. Hän oli kuullut huhuja kansanmurhan suunnittelusta, mutta ei uskonut sitä mahdolliseksi. Vasta kun hänen lankonsa katosi vaimoineen, ja hotelliin alkaa saapumaan sekä hutu- että tutsipakolaisia, hän joutuu myöntämään tosiasiat. Pakolaisia saapui kaiken kaikkiaan 1 268, ja hän pelasti heidän henkensä laskemalla heidät hotelliin turvaan
Aegidius Roomalainen

Aegidius Roomalainen (lat. Aegidius Romanus, ital. Egidio Colonna, ransk. Gilles de Rome) (noin 1243–1316 Avignon) oli keskiajalla elänyt munkki ja skolastinen filosofi. Hän oli Bourgesin arkkipiispa. Paavi Benedictus XIV antoi hänelle arvonimen Doctor Fundatissimus ("Parhaiten perusteleva opettaja"). Hän kuoli Avignonissa. Giles tuli kuuluisaksi kommentaarioistaan Aristoteleen logiikan alan teokseen Organoniin. Hän kirjoitti myös kaksi muuta merkittävää teosta, toinen oli merkittävä kirjoitus 1300-luvun alun paaviudesta, ja toinen oli De Regimine Principum, opaskirja prinsseille.
Danny Elfman

Daniel Robert ”Danny” Elfman (s. 29. toukokuuta 1953 Amarillo, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen popmuusikko, elokuvamusiikin säveltäjä ja sanoittaja. Hänen tunnetuin työnsä lienee Simpsonit-piirrossarjan alkumusiikki. Hän on saanut kolme Oscar-ehdokkuutta sekä Grammy-palkinnon. Vuonna 2015 hänelle myönnettiin Disney-legendan arvonimi. Elfman on tehnyt pitkään yhteistyötä elokuvaohjaaja Tim Burtonin kanssa ja säveltänyt musiikkia tämän elokuviin. Burton halusi käyttää Elfmanin Oingo Boingo -yhtyeen musiikkia vuoden 1985 elokuvassaan Pee Wee’s Big Adventure. Sittemmin Elfman on tehnyt musiikkia Burtonin elokuviin Beetlejuice, Batman, Batman – paluu (Batman Returns), Saksikäsi Edward (Edward Scissorhands), Päätön ratsumies (Sleepy Hollow), Mars hyökkää! (Mars Attacks!), Wanted, Big Fish, Jali ja suklaatehdas (Charlie and the Chocolate Factory, 2005), Corpse Bride (2005), Dark Shadows ja The Next Three Days. Elfman sävelsi musiikin Tim Burtonin tuottamaan ja Henry Selickin ohjaamaan animaatioelokuvamusikaaliin Painajainen ennen joulua (The Nightmare Before Christmas) ja lainasi lauluäänensä päähahmolle. Batmanin (1989) ansiosta Elfman sai Grammy-palkinnon ja hänen uransa lähti nousuun. Elfman pääsi tekemään musiikkia muihinkin sarjakuvafilmatisointeihin, kuten Dick Tracy, Darkman, Hulk, Men in Black – miehet mustissa, MIB II – miehet mustissa 2, Spider-Man – hämähäkkimies ja Spider-Man 2 – Hämähäkkimies 2
New Yorkin pörssi

New Yorkin pörssi (The New York Stock Exchange, NYSE) on osakkeiden yhteenlasketulla markkina-arvolla mitattuna maailman suurin arvopaperipörssi (16 813 mrd. USD, 1/2016). Myös kuukausittaisella osakekauppojen liikevaihdolla mitattuna maailman suurin pörssi oli tammikuussa 2016 NYSE (1 628,8 miljardia USD, Maailman pörssien yhteistyöjärjestö WFE:n 1/2016 tilasto). Tämän tilaston mukaan maailman toiseksi suurin pörssi oli tammikuussa 2016 markkina-arvokriteerillä Nasdaq Inc. (aiempi NASDAQ OMX Group) ja osakekauppojen liikevaihtokriteerillä BATS Global Markets. Erityisesti osakekauppojen kaupankäynnin määrässä on ollut suurta vaihtelua arvopaperimarkkinoilla päivä- ja kausikohtaisesti, jolloin myös suurimman pörssin asema tällä kriteerillä on vaihdellut. New Yorkin pörssi perustettiin vuonna 1792 puun alla kirjoitetulla sopimuksella osoitteessa 68 Wall Street. Nykyään pörssi sijaitsee osoitteessa 18 Broad Street, Broad Streetin ja Wall Streetin kulmassa Manhattanilla. Pörssirakennus lisättiin Yhdysvaltain historiallisten paikkojen rekisteriin historiallisena maamerkkinä vuonna 1978. New Yorkin pörssiä operoi NYSE Group, Inc. -niminen yhtiö, joka on itsekin listattu samaan pörssiin (NYSE: NYX). Pörssin osakekursseja mitataan muun muassa DJIA-indeksillä
Varjagit

Varjagit eli varangit olivat viikinkejä, jotka tekivät matkoja idäntielle eli lähinnä Venäjälle ja Bysanttiin. Heidän retkensä ulottuivat aina Kaspianmerelle ja Konstantinopoliin saakka. Varjagien uskotaan yleensä olleen lähtöisin nykyisen Ruotsin alueelta. Nykyisessä kielenkäytössä varjageiksi kutsutaan usein kaikkia Venäjän jokireiteillä liikkuneita viikinkejä, joita kutsutaan myös ruseiksi. Bysantin valtakunnassa toimi varjagikaarti, joka oli Bysantin keisarin henkilökohtainen kaarti. Siinä palveli myös muitakin kuin vain skandinaaveja, kuten slaaveja ja anglosakseja. Varjagi-nimityksen yleisesti hyväksytty etymologia on skandinaavinen ”valaliittolaista” merkitsevä sana väring. Termi on keskiajan venäläisten kronikoiden perua. Varjagisoutajista on myös valtakunta saanut nimensä Rus ja myöhemmin Russia. Nestorin kronikan mukaan alueen slaavilaiset ja suomalais-ugrilaiset heimot lopettivat veron maksun varjageille ja alkoivat hallita itse itseään. Ajauduttuaan keskinäisiin sotiin he kuitenkin kutsuivat kolme varjagiveljestä Rurikin, Sineuksen ja Truvorin hallitsijoikseen vuonna 862. Rurik ryhtyi hallitsemaan Laatokanlinnaa (Aldeigjuborg), Truvor Izborskia ja Sineus Belozerskia (Valkeajärvi, Vologdan alue)
Best Friend of Charleston

Best Friend of Charleston oli vuonna 1830 Yhdysvalloissa rakennettu höyryveturi, jonka yleisesti katsotaan olleen ensimmäinen kokonaan Yhdysvalloissa valmistettu veturi. Se oli myös ensimmäinen höyrykattilan räjähdyksessä tuhoutunut veturi Yhdysvalloissa. Best Friend of Charleston rakennettiin West Pointin valimossa New Yorkin osavaltiossa 1830. Sen paino oli noin neljä ja puoli tonnia ja hinta 4 000 dollaria. Se purettiin osiin kuljetuksen ajaksi ja lähetettiin laivalla Charlestoniin Etelä-Carolinaan, jonne se saapui saman vuoden lokakuussa. Paikalliset kauppiaat, jotka kaipasivat laivaliikennettä nopeampaa ja luotettavampaa kuljetusmuotoa, nimesivät veturin epävirallisesti Charlestonin parhaaksi ystäväksi. Veturi kulki ensimmäisen kerran omalla voimallaan joulupäivänä 1830, ja se asetettiin vetämään matkustajajunia kuuden mailin mittaisella radalla Charlestonissa. Tuohon aikaan veturin katsottiin olevan nopein mahdollinen kulkuneuvo, vaikka sen nopeus oli nykyaikaan verrattuna vaatimaton, vain noin 25–40 km/h. Junaa nopeampi kulkuneuvo oli vain hurjasti laukkaava hevonen. Pian aikataulun mukaisen liikenteen aloittamisen jälkeen veturi saavutti vähemmän kunniakkaan ensimmäisen sijan: 17. kesäkuuta 1831 veturin höyrykattila räjähti, ja tapaus oli ensimmäinen laatuaan Yhdysvalloissa. Räjähdyksessä loukkaantuivat veturinkuljettaja ja -lämmittäjä