nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Progressiivinen vero

Progressiivinen vero on veronkantotapa, jossa veroprosentti nousee veron perusteena olevan rahasumman kasvaessa asteittain. Tuloverotuksessa progressiivinen vero tarkoittaa, että suurituloisilla on korkeampi veroprosentti kuin pienituloisilla. Progressiivisen verotuksen keskeisenä ajatuksena on sovittaa verot veronmaksajien maksukykyyn. Progressiivista verotusta puolustetaan usein sen tulonjakoa tasaavan ominaisuutensa vuoksi sekä hyvinvointitaloustieteeseen nojaavilla argumenteilla. Vero on progressiivinen, jos verokanta on köyhille pienempi kuin rikkaille. Rikkailla tarkoitetaan tuloveron tapauksessa eniten ansaitsevia, pääomaveron tapauksessa eniten pääomaa omistavia ja kulutusveron tapauksessa eniten kuluttavia. Progressiivisen veron vastakohta on regressiivinen vero, jolloin tulonsaajan veroprosentti pienenee verotettavan summan noustessa. Jos veroprosentti ei riipu verotettavasta summasta, kyseessä on suhteellinen eli tasavero. Tasasummavero on kysymyksessä, kun kaikki verovelvolliset maksavat yhtä suuren summan. Progressiivinen tulovero on saanut kannatusta monilta taloustieteilijöiltä ja muilta yhteiskuntatieteilijöiltä. Ensimmäisenä siihen viittasi taloustieteen isänä pidetty Adam Smith teoksessaan Kansojen varallisuus (1776). Vuonna 1848 Karl Marx ja Friedrich Engels esittivät teoksessa Kommunistinen manifesti korkean progressiivisen veron
Paleolibertarismi

Paleolibertarismi on älyllisesti tiukka libertarismin haara tai vaihtoehtoisesti libertarismin konservatiivinen haara (tai toisin päin). Paleolibertarismin käsite keksittiin ja sitä esiintyi lähinnä Yhdysvalloissa. Käsitettä ovat käyttäneet muun muassa, Lew Rockwell, Hans-Hermann Hoppe ja muut Ludwig von Mises -instituutti lähellä olevat tahot. Euroopassa käsite on tuntemattomampi. Amerikassa käsite tuli käyttöön, kun Mises-instituutin ympärille ryhmittyneet kulttuurikonservatiiviset libertaristit halusivat tehdä pesäeron poliittisia sovitteluratkaisuja hakevaan pragmaattiseen Cato-instituuttiin, henkilökohtaisia vapauksia ja vähemmistöjen oikeuksia taloudellisen vapauden kustannuksella painottaviin vasemmistolibertaristeihin (ks. ACLU) ja epäpoliittisiin elämäntapalibertaristeihin eli niin sanottuihin libertiineihin. Paleolibertarismin käsitettä käyttävät lähinnä paleolibertaristit itse. Libertarismin sisällä he erottelevat itsensä niin sanotusta neolibertarismista eli uuslibertarismista, jonka edustajiksi he katsovat muun muassa Virginia Postrelin, David Friedmanin, Milton Friedmanin ja Cato-instituutin johtajan William Niskasen. Jälkimmäiset kuitenkin kutsuvat itseään libertaristeiksi, ilman etuliitteitä. Nykyisin myös monet entiset paleolibertaarit kuten Lew Rockwell ovat luopuneet termistä ja kutsuvat itseään vain libertaareiksi. Paleolibertarismin konservatiivinen merkitys on saanut vaikutteita termistä paleokonservatismi, joka on konservatismin anti-interventionistinen haara ja oppositiossa uuskonservatismiin nähden. Paleolibertarismin ja paleokonservatismin idea on herättää henkiin toista maailmansotaa edeltänyt vanha oikeisto ja vastustaa Franklin Delano Rooseveltiin henkilöityvää sosiaaliliberalismia ja uuskonservatismia, jotka paleolibertaarien mielestä ovat luopuneet klassisen liberalismin ihanteista
New Deal

New Deal (suom. uusi sopimus tai uusi ohjelma) oli joukko Yhdysvaltain presidentin Franklin D. Rooseveltin vuosina 1933–1937 toimeenpanemia lainsäädännöllisiä uudistuksia, joiden tarkoitus oli pelastaa Yhdysvallat ja sen talous 1920-luvun lopulla alkaneen suuren laman kourista. Uudistusten tarkoituksena oli helpottaa työttömien ja köyhien asemaa, eheyttää lamassa rapistunutta yhteiskuntaa ja uudistaa Yhdysvaltojen taloutta uusien talouslamojen välttämiseksi. Välittömien taloushyötyjen ohella New Deal kasvatti sosiaalista koheesiota ja luottamusta liittovaltion hallitukseen. New Dealin myötä Yhdysvaltojen talous elpyi ja työttömyys kääntyi laskuun. Toimenpiteisiin on kohdistettu kuitenkin myös kritiikkiä, ja joidenkin mielestä Yhdysvaltojen talous sai kaivatun piristysruiskeen vasta toisen maailmansodan sotaponnistuksessa. Kansalaisten liittovaltion hallitusta kohtaan kokema luottamus kantoi 1960-luvulle asti. New Deal -ohjelman perusta oli niin sanottu ”Kolme ärrää” eli helpotusta ja avustusta työttömille (relieve), talouden elvytys (recovery) ja talousjärjestelmän uudistamista (reform). Käytännössä New Deal tarkoitti keynesiläistä talouspolitiikkaa, jossa liittovaltio pyrki luomaan talouskasvua tukemalla työllistymistä julkisilla investoinneilla. Investoinnit rahoitettiin pääasiassa velkarahalla. Liittovaltio myönsi 500 miljoonan dollarin (nykyrahassa noin 9,25 miljardia) helpotuspaketin osavaltioiden ja kaupunkien työllisyysohjelmiin
Karl Popper

Karl Raimund Popper (28. heinäkuuta 1902 Wien, Itävalta-Unkari – 17. syyskuuta 1994 Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta), oli itävaltalais-brittiläinen tieteenfilosofi, jonka näkemysten katsotaan vaikuttaneen huomattavasti myös 1900-luvun yhteiskuntafilosofiaan. Popperin suurin saavutus tieteenfilosofian saralla oli falsifioinnin painottaminen induktivismin sijaan tieteellisten teorioiden todellisena tunnusmerkkinä. Popper vaikutti merkittävästi analyyttisen filosofian kehitykseen. Hänen tietoteoreettinen kantansa on instrumentalistinen, vaikka sen pohjana onkin vahva tieteellinen realismi. Karl Raimund Popper syntyi Wienissä 28. heinäkuuta 1902 Simon ja Jenny Popperin kolmantena ja nuorimpana lapsena. Varakkaan lakimiehen perhe oli juutalaista alkuperää, mutta kääntynyt protestanttiseen uskoon, mikä oli Habsburgien keisarikunnassa sangen tavallista. Isän suku oli peräisin Böömistä, kun taas äidin juuret olivat Sleesiassa ja Unkarissa. Popper lopetti koulun 1918 ja kirjoittautui ulkopuolisena opiskelijana Wienin yliopistoon hankkiakseen opettajan pätevyyden. Ensimmäisen maailmansodan seurauksena Itävalta-Unkarin keisarikunta hajosi, ja uusi valtio Itävalta sai tasavaltalaisen valtiomuodon
Valtiojohtoisuus

Valtiojohtoisuus, etatismi tai statismi kuvaa yhteiskunnallista tai poliittista järjestelmää, jossa valtion väliintulolla on iso rooli. Se kuvaa myös mitä tahansa valtiota, jonka politiikkaan kuuluu suunnitelmatalous eli taloudellinen suunnittelu tai ohjailu. Sosialismi ja kommunismi luokitellaan usein valtiojohtoisiksi, vaikka muun muassa marxisti-leniniläiset uskovatkin, että kommunistisen vallankumouksen päätteeksi valtiosta voitaisiin luopua kokonaan. Jo tosin venäläinen anarkisti ja Karl Marxin kilpailija Mihail Bakunin kirjoitti kirjan Gosudarstvennost i anarhia (engl. Statism and Anarchy), jossa hän syytti bolševikkien aateisää Karl Marxia saksalaisen etatismin edustajaksi. Valtiojohtoinen malli oli käytössä erityisesti fasismissa ja kansallissosialismissa. Englannin kielestä lainattu termi statismi tarkoittaa samaa. Sitä käytetään useimmiten poleemisesti tai provosoivasti valtiollisen väliintulon vastustajien puolelta. Usein statismisyytteeseen liittyy väite, että yksilön oikeuksia rikotaan "yhteisen hyvän" nimissä. Erään näkemyksen mukaan valtiojohtoisuudessa syntyy yhteisö, joka pakottaa yhteistyöhön eikä ole vapaaehtoinen.kenen mukaan? Valtiojohtoisuuden kannattajia löytyy niin oikeistosta kuin vasemmistostakin. Statismin täydellinen vastakohta on anarkismi, mutta myös yksilökeskeisyyttä painottavat libertaarit ja liberaalit vastustavat valtion puuttumista ihmisen elämään, ainakaan ilman painavia perusteita
Kairo

Koordinaatit: 30°03′53″N, 31°14′58″E Kairo (arab. القاهرة‎, al-Qāhira eli ’voittoisa’) on Egyptin pääkaupunki. Se sijaitsee Niilin itärannalla Pohjois-Egyptissä. Kaupungin väkiluku on lähes kahdeksan miljoonaa ja sitä ympäröivällä metropolialueella elää arviolta 16–20 miljoonaa ihmistä. Puhuttaessa Kairosta viitataan usein suur-Kairoon, joka käsittää myös esimerkiksi länsirannalla sijaitsevan Gizan. Kairo on Lähi-idän suurin ja Afrikan toiseksi suurin kaupunki Lagosin jälkeen. Se on myös arabimaiden kulttuurinen, taloudellinen ja poliittinen keskus. Asukkaat käyttävät Kairosta yleensä nimitystä Misr, joka tarkoittaa ’Egyptiä’. Kairo on Unescon maailmanperintökohde. Kairo sijaitsee Niilin laakso- ja suistoalueen rajalla ja levittäytyy joen itärannalle ja saarille. Kaupungin länsipuolella Niilin vastarannalla sijaitsee Gizan kaupunki. Kaupungin itäpuolella kohoavat Muqattamvuoret, jotka suojasivat aikaisemmin kaupunkia hyökkääjiltä mutta estävät nykyään sitä laajenemasta itään
Siivetönruokki

Hävinnyt  Pinguinus impennis(Linnaeus, 1758) Siivetönruokki Wikispeciesissä Siivetönruokki Commonsissa Siivetönruokki, jota on kutsuttu myös nimillä jättiläisruokki ja isoruokki, (Pinguinus impennis, aiemmin Alca impennis) on sukupuuttoon kuollut, ruokkien heimoon kuulunut suurikokoinen lintulaji. Pingviinit ovat saaneet nimensä siivetönruokin kymrinkielisen nimen pen gwyn (sananmukaisesti käännettynä 'valkea pää' viitaten sen pään näkyvään valkoiseen laikkuun) mukaan.  75–90 senttimetrin pituinen ja 5 kilogramman painoinen lentokyvytön siivetönruokki oli ruokeista suurin. Nimestään huolimatta se ei ollut täysin siivetön, mutta sen surkastuneet siivet olivat vain noin 17 senttimetrin mittaiset. Siivetönruokki ja pingviinit ovat esimerkki konvergentista evoluutiosta, jossa eliöt jotka eivät ole toisilleen läheistä sukua kehittävät samantapaisia piirteitä samankaltaisen elinympäristönsä ja ekologisen lokeronsa ansiosta. Lentokyvyttöminä, kalaa syövinä viileän ilmanalan merilintuina siivetönruokit elivät vastaavassa ekologisessa lokerossa kuin eteläisen pallonpuoliskon pingviinit, mikä johti myös niiden elintapojen ja ulkonäön samankaltaisuuteen. Siivetönruokkia esiintyi aikoinaan runsaslukuisesti Pohjois-Atlantin alueella eli Kanadan itärannikon saarilla, Grönlannissa, Islannissa, Norjassa, Britteinsaarilla ja Itämerellä. Ruotsin Uddevallasta on löydetty eräästä sorakuopasta siivetönruokin luuranko, jonka arvioidaan olevan 3 000–4 000 vuotta vanha. Löydön perusteella on päätelty, että laji olisi esiintynyt viime jääkauden jälkeisenä aikana myös Ruotsin länsirannikolla. Siivetönruokin mahdollisesta pesimisestä siellä ei kuitenkaan ole tietoa. Vielä historiallisella ajalla laji oli säännöllinen vieras eteläisen Ruotsin rannikolla. Tästä on olemassa jopa kirjattu havainto, joka on tehty 18
Gustave Eiffel

Alexandre Gustave Eiffel [alɛkˈsɑ̃dʀ gysˈtaːv ɛˈfɛl] (15. joulukuuta 1832 Dijon, Ranska – 27. joulukuuta 1923 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen sillanrakennusinsinööri, joka tunnetaan Eiffel-tornin suunnittelijana. Torni rakennettiin Pariisin vuoden 1889 maailmannäyttelyn yhteyteen. Moderneista rakennusmateriaaleista ja rakenteista kiinnostunut Eiffel suunnitteli myös New Yorkin Vapaudenpatsaan tukirakenteet sekä useita siltoja ja muita rakennuksia. Eiffel syntyi Dijonissa. Sukunimi Eiffel oli otettu käyttöön saksalaisen Bönickhausen-suvun jäsenten muuttaessa Ranskaan 1700-luvulla, koska ranskalaiset eivät osanneet lausua alkuperäistä nimeä. Eiffel-nimi tulee Nettersheimin kaupungissa Nordrhein-Westfalenissa sijaitsevasta Eifel-vuoresta. Eiffelin äidin menestyvä hiilibisnes salli Eiffelin opiskella kemiaa École Centrale des Arts et Manufactures -koulussa Pariisissa. Eiffel aikoi ottaa haltuun setänsä kemiantehtaan, mutta joutui luopumaan ajatuksesta perheriitojen takia. Eiffel vaihtoi metallinmuokkausalalle ja meni töihin yritykseen, joka suunnitteli rautatiesiltoja. Charles Nepveu antoi 1856 Eiffelille ensimmäisen työn, jossa tämä toimi rautatiesiltojen työmaiden johtajana ympäri Ranskaa
Indira Gandhi

Indira Priyadarshini Gandhi (hindiksi इंदिरा प्रियदर्शिनी गांधी, Ĩdirā Priyadarśinī Gā̃dhī [ˈɪndɪraː ˈɡaːndʱiː]ⓘ (ohje), o.s. Nehru; 19. marraskuuta 1917 Allahabad, Uttar Pradesh, Brittiläinen Intia – 31. lokakuuta 1984 New Delhi, Intia) oli Intian pääministeri vuosina 1966–1977 ja 1980–1984. Hän oli Intian ensimmäisen pääministerin, Jawaharlal Nehrun, ainoa lapsi. Tämän lisäksi hän oli Intian ensimmäinen ja tähän mennessä ainoa naispääministeri. Sikhiterroristit surmasivat Gandhin vuonna 1984. Murhan taustalla olivat Punjabin osavaltion itsenäistymispyrkimykset. Indira Gandhia seurasi pääministerinä hänen poikansa Rajiv Gandhi, joka murhattiin vuonna 1991. Indira Gandhi on yksi merkittävimmistä poliittisista johtajista Intian itsenäisyyden aikana. Huolimatta sukunimestään Indira Gandhin aviomies Feroze Gandhi ei ollut sukua Mahatma Gandhille
Cassini-Huygens

Cassini-Huygens oli Nasan ja ESAn yhteinen miehittämätön avaruuslento, jonka tarkoituksena oli tutkia Saturnusta ja sen kuita. Projekti koostui Cassini-avaruusluotaimesta, joka teki mittauksia Saturnuksen kiertoradalta, ja sen kuljettamasta Huygens-laskeutujasta, joka teki mittauksia laskeutuessaan 14. tammikuuta 2005 Titan-kuun kaasukehään ja pinnalle. Cassini-Huygens laukaistiin matkaan 15. lokakuuta 1997 Kennedyn avaruuskeskuksesta. Kantorakettina oli kaksivaiheinen Yhdysvaltain ilmavoimien Titan IV -kantoraketti, sivuilla kaksi kiinteän polttoaineen apurakettia ja ylimpänä vaiheena Centaur-rakettimoottori. Cassini oli ensimmäinen Saturnusta kiertävä luotain ja neljäs Saturnusta tutkinut luotain. Se saapui Saturnuksen kiertoradalle 1. heinäkuuta 2004. Ohjelman alkuperäinen päättymishetki oli 1. heinäkuuta 2008, mutta myöhemmin tehtävän kestoa jatkettiin kesään 2010 saakka luotaimen menestyksekkään toiminnan vuoksi. Tämän jälkeen tehtävää jatkettiin vuoteen 2017 asti
Näköaisti

Näköaisti on aisti, jonka avulla eliö saa informaatiota ympäröivästä maailmasta aistinelimeensä eli silmäänsä saapuvan valon perusteella. Ihmisen näkemän valon aallonpituus on 400–700 nanometriä. Eri aallonpituudet tuottavat aistimuksen eri väreistä. Silmä on näkevien olentojen aistinelin. Ihmissilmä muodostuu pääosin silmämunasta, joka sijaitsee kallossa luiden reunustamassa silmäkuopassa. Edestäpäin silmää suojaavat silmäluomet ja kyynelrauhaset, joiden tuottama kyynelneste puhdistaa ja kosteuttaa silmän ulkopintaa. Silmämunaa liikuttavat silmänliikuttajalihakset. Silmässä on useita kalvoja. Silmän etuosassa on värikalvo eli iiris ja sen keskellä aukko, jota kutsutaan pupilliksi. Sen kautta valo pääsee silmän verkkokalvolle, joka sisältää näköreseptorisoluja. Silmään tuleva valo taittuu aluksi sarveiskalvon rajalla ja sen jälkeen linssissä eli mykiössä, joka sijaitsee iiriksen takana. Sen seurauksena verkkokalvolle muodostuu ylösalaisin oleva mutta tarkka kuva, jonka aivot kääntävät myöhemmin oikeinpäin
Kuopion yliopisto

Kuopion yliopisto oli vuonna 1966 perustettu oppilaitos, joka vuoden 2010 alussa yhdistyi Joensuun yliopiston (kampukset Joensuussa ja Savonlinnassa) kanssa Itä-Suomen yliopistoksi. Kuopion yliopisto tuli tunnetuksi erityisesti terveys-, ympäristö- ja hyvinvointiyliopistona. Sen lääketieteellisestä tiedekunnasta tuli 2000-luvulla sisäänotoltaan Suomen suurin, minkä lisäksi Kuopion yliopisto vastasi Helsingin yliopiston ja pienimuotoisesti myös Åbo Akademin kanssa kotimaisesta farmasian alan koulutuksesta. Kuopion yliopistosta valmistuivat myös maan ainoat laillistetut ravitsemusterapeutit. Lääkärikouluna aloittaneesta korkeakoulusta kasvoi vuosikymmenten myötä monialainen yliopisto. Vuonna 2007 Kuopion yliopiston tutkimusryhmiä oli mukana neljässä Suomen Akatemian ja viidessä pohjoismaisessa tutkimuksen huippuyksikössä. Samana vuonna yliopiston vuosibudjetista 44 prosenttia oli ulkopuolista rahoitusta, ja ulkopuolisina lahjoituksina oli saatu myös 28 professuuria, mikä oli eniten Helsingin yliopiston (32 professuuria) jälkeen. Maailmanluokan osaamista yliopistossa edustivat muun muassa sydän- ja verisuonitautien ja diabeteksen tutkimus sekä geeniterapia- ja lääketutkimus; se oli yksi maailman muutamista paikoista, joissa voitiin viedä läpi koko prosessi keksinnöstä Euroopan unionin säädökset täyttävään geenilääkkeeseen, koe-eläinmalleihin, klinikkaan ja itse lääkkeen valmistukseen asti. Tilastollisesti Kuopion yliopiston uudet opiskelijat olivat keski-iältään Suomen yliopistoissa vanhimpia. Hakevista ja valituista yli puolet oli yli 25-vuotiaita. Aloista erityisesti terveystieteet nostivat keski-ikää (maanlaajuisesti keskimäärin 90 % valituista yli 25-vuotiaita). Sen sijaan lääketieteen hakukäytännöt suosivat nuoria ja koulutukseen saattoi käytännössä osallistua vain täysipäiväisesti
Eventiivi

Eventiivi on (harvinainen) suomen kielen tapaluokka. Siinä on sekä potentiaaliosa että konditionaaliosa. Esimerkiksi kävelleisin = mahdollisesti kävelisin. Eventiivin kehitti uudissanoistaan tunnettu Wolmar Schildt (kirjailijanimeltään Wolmari Kilpinen), joka sai myös Elias Lönnrotin käyttämään muotoa Kalevalassa. Kaarle Krohnin mukaan eventiiviä ei kuitenkaan käytetty Kalevalan alkuperäisissä runoissa. Kotikielen seura harkitsi eventiivin suosittelemista osaksi kirjakieltä, mutta ajatuksesta luovuttiin, kun tuli esille, että muoto oli Kilpisen itse keksimä.
Kallavesi

Kallavesi  on Pohjois-Savossa Siilinjärvellä, Kuopiossa ja Leppävirralla sijaitseva järvi. Se on Suomessa kymmenenneksi suurin järvi. Kallavesi kuuluu laajempaan Iso-Kallaan, jonka järvillä on sama vedenpinnan korkeus kuin Kallavedellä. Iso-Kallan pinta-ala on 936 neliökilometriä. Järven pinta-ala on 47 800 hehtaaria eli 478 km² ja sen tilavuus on 4 610 miljoonaa m³ eli 4,61 km³. Sen on Kuopion Pulkonkoskelta Leppävirran Konnunlahden Karikankaalle mitattuna 72 kilometriä pitkä ja se on Siilinjärven Vuorelasta Kuopion Kaislastenlahdelle mitattuna 17 kilometriä leveä. Järvellä ja sen saarilla on rantojen pituutta yhteensä 1 699 kilometriä. Järven keskellä sijaitsee Kuopion kaupunki, jossa 12 kilometriä pitkä niemi, Puijo kärkenään, kurkottaa järven yli koillisrannalle päin. Puijon ja sen vastarannan välissä sijaitsee Kellosselkä, jonka pohjoisten saarien yli on rakennettu valtatie 5. Tie kulkee vastarannalla kookkaan Sorsasalon poikki ja ylittää Virtasalmen, jonka jälkeen se tulee Vuorelan puolelle. Valtatiellä saarien välissä olevia neljää siltaa kutsutaan Kallansilloiksi. Maanteiden välissä saarten yli kulkee lisäksi Savon rata
Indikatiivi

Indikatiivi eli tositapa on verbin tapaluokka eli modus. Se on perustapaluokka, moduksista sävyneutraalein ja kuvaa tekemisen todellisena, esimerkiksi kävelen. Suomen indikatiivi on tunnukseton. Indikatiivi on moduksista käytetyin. Indikatiivi esiintyy kaikissa kielissä. Indikatiivissa oleva verbi on varmaa tietoa, esimerkiksi ”Menen kotiin.” Indikatiivia käytetään muun muassa toteamuksissa, esimerkiksi ”Hän syö.” Indikatiivi voi esiintyä kaikissa aika- ja persoonamuodoissa.
Ohukainen

Ohukainen, myös lätty, lettu ja räiskäle, on perinteinen ruokalaji, joka tunnetaan ympäri Eurooppaa ja Yhdysvaltoja. Se useimmiten tarjotaan jälkiruokana, mutta ruokalajia voidaan syödä myös pääruokana. Ohukaisen alkuperä lienee yhtä vanha kuin jauhetun viljan käyttö. Suomen kielen nimitykset lettu ja lätty perustuvat ruotsin sanaan plätt (ohukainen). Tavallisesti taikinassa on jauhoja, kananmunia ja maitoa. Ohukaisia voi paistaa tavallisella paistinpannulla, lettupannulla tai nuotiolla suurella valurautaisella pannulla. Jälkimmäisiä kutsutaan muurinpohjaletuiksi. Suomessa muurinpohjalettujen paistaminen on joidenkin lähteiden mukaan jatkumoa Suomen sodan (1808–1809) aikaisesta venäläisjoukkojen blinien valmistamisen perinteestä. Aselevon aikana suomalaisväestö pääsi Ylä-Savossa näiden lettujen makuun, ja venäläisjoukkojen poistuttua ryhtyi paistamaan lettuja muuripatojen pohjalla, koska suomalaisilla ei ollut tuolloin samanlaisia pannuja kuin venäläisillä oli ollut. Nyttemmin on yleisesti saatavilla laakeita nuotiopannuja, jotka sopivat tällaisten lettujen paistamiseen. Jälkiruoaksi syötäviä ohukaisia syödään useimmiten lämpimänä esimerkiksi kermavaahdon ja mansikkahillon kanssa. Pääruoaksi valmistettaviin ohukaisiin lisätään ravitsevampia ainesosia, kuten esimerkiksi pinaattiohukaisiin pinaattia
Tapaluokka

Tapaluokka eli modus on verbien taivutuksen kategoria. Modus ilmaisee puhujan suhtautumista predikaatin kuvaamaan toimintaan. Suomen yleiskielessä käytetään neljää tapaluokkaa, jotka ovat Harvinaisempia (lähinnä murteissa ja vanhassa kielessä) suomessa esiintyviä tapaluokkia ovat eventiivi, optatiivi (ja aggressiivi). Joissakin kieliopeissa verbin 3. persoonan ja passiivin imperatiivimuodoista käytetään nimitystä jussiivi. Nykyruotsissa käytetään kolmea tapaluokkaa, jotka ovat Näistä konjunktiivi on erittäin harvinainen, ja sen korvaavat usein muut ilmaukset. Mm. konditionaali muodostetaan ruotsin kielessä apuverbillä skulle. Viron kielessä käytetään neljää tai viittä tapaluokkaa (riippuen siitä, lasketaanko jussiivi omaksi luokakseen), jotka ovat Romaanisissa kielissä tunnetaan myös subjunktiivi (jota latinan, italian, saksan ja portugalin kieliopeissa kutsutaan konjunktiiviksi). Muita harvinaisempia moduksia ovat esimerkiksi miratiivi ja partisipiaali.
Thomas Jefferson

Thomas Jefferson (13. huhtikuuta (J: 2. huhtikuuta) 1743 Charlottesville, Virginia – 4. heinäkuuta 1826 Charlottesville, Virginia) oli Yhdysvaltain kolmas presidentti ja yksi Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen allekirjoittajista. Hän toimi ennen presidenttikauttaan muun muassa Yhdysvaltain ja Ranskan suhteita hoitaneena ministerinä, Yhdysvaltain ensimmäisenä ulkoministerinä ja toisena varapresidenttinä. Thomas Jefferson on edelleen yksi Yhdysvaltain historian merkkihenkilöistä. Hänet on ikuistettu Yhdysvaltain kahden dollarin seteliin, viiden sentin kolikkoon ja Mount Rushmore -vuoreen. Lisäksi Jeffersonin kunniaksi on rakennettu Jeffersonin muistomerkki -niminen monumentti National Malliin, Washingtoniin. Thomas Jefferson syntyi 13. huhtikuuta 1743 Shadwell-nimisellä plantaasilla Virginiassa lähellä Charlottesvillen kaupunkia. Jeffersonin isä Peter Jefferson (1707/08–1757) oli maanviljelijä ja maanmittari. Hänen äitinsä Jane Randolph Jefferson (1720–1776) oli hienosta virginialaisperheestä
The 69 Eyes

Jyrki 69, lauluTimo-Timo, kitaraBazie, kitara, koskettimet (vain studiolevyillä), taustalauluArchzie, basso, taustalauluJussi 69, rummut, lyömäsoittimet Nuclear Blast The 69 Eyes on vuonna 1989 Helsingissä perustettu rock-yhtye. Sen musiikkityyliin liitetään usein määritelmät sleaze rock ja goottirock. Yhtyeen vuonna 2004 julkaistu Devils-levy sijoittui ensimmäisellä myyntiviikollaan Suomen albumilistan ensimmäiseksi, kuten 69 Eyesin kaksi aiempaa albumiakin ja myöhempi Angels. Yhtyeen albumeista Blessed Be, Paris Kills, Framed In Blood, Devils ja Angels ovat myyneet Suomessa kultalevyyn oikeuttavan määrän, Paris Kills ja Devils myös platinaa. Singleistä kultalevymyyntiin ovat yltäneet Gothic Girl ja Dance D'amour. Kultaa myi myös DVD Helsinki Vampires. The 69 Eyesin levy-yhtiö on Nuclear Blast. Yhtye on menestynyt Suomen lisäksi myös ulkomailla, esimerkiksi vuonna 2005 The 69 Eyes -yhtyeellä oli lähes 100 esiintymiskertaa 15 eri maassa. The 69 Eyes teki ensimmäisen kiertueensa Yhdysvalloissa maaliskuussa 2006. Tämän jälkeen yhtye levytti uuden albumin Angels, joka ilmestyi 28. helmikuuta 2007. Samana päivänä julkaistiin myös Angels-erikoispainos, jonka mukana tullut DVD sisältää Perfect Skin -musiikkivideon, viisi live-esitystä (Whisky a Go Go:sta) sekä On The Route 69 -kuvakoosteen