nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Fame (vuoden 1980 elokuva)

Fame on yhdysvaltalainen 1980 ensi-iltansa saanut elokuvamusikaali, jonka ohjasi Alan Parker. Elokuva seuraa muutaman teini-ikäisen taidelukion opiskelijan elämää New Yorkissa. Elokuvan koulun esikuva on Fiorello LaGuardia High School of Music and Art and Performing Arts New Yorkin Manhattanilla. Yhdysvalloissa elokuvaa näytettiin ensi-illassa vain kolmessa teatterissa, joten elokuvan ensimmäisen viikon tuotto oli hieman yli 118 000 dollaria. Kaikkiaan vuoden 1980 aikana elokuva keräsi pääsylipputuloja yksin Yhdysvalloissa 21 202 829 dollaria. Elokuva on esitetty Suomessa televisiosta neljästi, YLE TV1:llä 1988 ja 1994 sekä Nelosella 1999 ja 2000. Video-oppaassa vuodelta 1994 Fame saa kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. Iltalehden Heikki Eteläpää piti elokuvan valtteina hyvään musiikkiin synkattua kerronnan rytmiä ja näyttelijäsuoritusten raikkautta, mutta juonenkäänteiltään ja hahmojen kehittelyltään Fame oli hänestä kuitenkin kovin totunnainen, jopa banaali. American Film Institute valitsi elokuvan vuonna 2006 listalleen sadasta kaikkien aikojen innostavimmasta yhdysvaltalaiselokuvasta.
Yamaman taistelu

Yamaman taistelu oli vuonna 633 käyty taistelu Yamaman alueella (nykyisen Saudi-Arabian itäosassa). Taistelu oli osa profeetta Muhammedin kuoleman jälkeen muslimien ja beduiinien välillä syttyneitä Ridda-sotia. Taistelu päättyi muslimien voittoon. Yamaman taistelu on merkittävässä roolissa islamin historiassa, sillä perimätiedon mukaan Koraani päätettiin taistelun jälkeen koota ensimmäistä kertaa kirjoitettuun muotoon. Perimätiedon mukaan taistelussa kuoli lukuisia hafizeja, eli Koraanin ulkoaosaajia, ja muslimien keskuudessa syntyi pelko siitä, että osa Koraanin osista voisi unohtua, ellei Koraania kirjattaisi pian kokonaan ylös. Nykyaikaisessa historiantutkimuksessa tarinan todenperäisyyttä on epäilty, koska perimätiedon mukana kulkeneissa listoissa taistelussa kuolleista muslimeista ei ole mukana nykyaikana tunnettuja hafizeja. Islamin tutkimuksen professori Jaakko Hämeen-Anttilan mukaan kuitenkin jo yhden taitavan hafizin kuolema olisi voinut saada muslimit kokoamaan Koraania muistiin. Tarinat Ridda-sodista on myös kokonaisuudessaan asetettu kyseenalaisiksi, ja niitä on pidetty arabien myöhemmin luomana tarinaperinteenä. Orientalisti K-H Ohlig on muiden ohella huomauttanut niitä koskevien lähdetietojen myöhäisyydestä.
Cathal Brugha

Cathal Brugha (synt. Charles William St John Burgess; 18. heinäkuuta 1874 Dublin – 7. heinäkuuta 1922 Dublin) oli irlantilainen sotilas ja poliitikko, joka oli mukana Irlannin itsenäisyyskamppailussa. Hän toimi Irlannin tasavallan Dáil Éireann -hallituksen ensimmäisenä presidenttinä 22. tammikuuta – 1. huhtikuuta 1919 sekä puolustusministerinä Irlannin itsenäisyyssodan aikana 1919–1922. Hän kaatui Irlannin sisällissodan alkuvaiheen Dublinin taistelussa kapinallisten joukkojen puolella. Brughan isä Charles Burgess oli Dublinissa asunut protestanttinen taidekauppias, joka kannatti vahvasti irlantilaista nationalismia. Hänen äitinsä oli kuitenkin katolinen ja perheen lapset kasvatettiin tämän uskoon. Brugha joutui keskeyttämään opintonsa perheen taloudellisten vaikeuksien vuoksi ja työskenteli myöhemmin kauppamatkustajana perustettuaan kahden ystävänsä kanssa pienen kynttilätehtaan. Hän kiinnostui Irlannin gaelilaisesta perinnöstä ja iirin kielestä liityttyään vuonna 1899 Conradh na Gaeilge -järjestöön, ja muutti pian myös nimensä iirinkieliseen muotoon Cathal Brugha
Etelä-Afrikan pääministeri

Etelä-Afrikan pääministeri (afrikaansiksi Eerste Minister van Suid-Afrika, engl. The Prime Minister of South Africa) oli vuosina 1910–1984 Etelä-Afrikan hallituksen johtaja. Pääministerin virka perustettiin vuonna 1910, kun Etelä-Afrikan unioni perustettiin. Pääministerin nimitti Britannian monarkkia edustava Etelä-Afrikan kenraalikuvernööri vuoteen 1961 asti, jolloin maasta tuli tasavalta ja valtiollisen presidentin virka perustettiin. Etelä-Afrikan pääministerillä oli toimeenpaneva valta, ja samalla hän oli Etelä-Afrikan alahuoneen puheenjohtaja. Ensimmäinen pääministeri oli buurikenraali Louis Botha. Pääministerin valtaoikeudet perustuivat hyvin pitkälti Britannian pääministerin valtaoikeuksiin. Virka lakkautettiin vuonna 1984, jolloin uuden perustuslain mukaan kaikki toimeenpanovalta siirrettiin valtiolliselle presidentille. Etelä-Afrikan viimeinen pääministeri oli Pieter Willem Botha, josta tuli myöhemmin valtiollinen presidentti. Apartheidin jälkeisessä Etelä-Afrikassa Inkatha-vapauspuolue on ajanut sitä, että maahan palautettaisiin westminster-tyylinen järjestelmä, jossa pääministerillä olisi toimeenpanovalta. Tätä puolue perustelee sillä, että näin ei Etelä-Afrikasta voisi koskaan tulla yksipuoluejärjestelmä
Alppihiihdon Suomen-mestaruuskilpailut

Alppihiihdon Suomen-mestaruuskilpailut on vuosittainen kilpailukokonaisuus, jossa ratkaistaan alppihiihdon Suomen mestarit. Ensimmäiset Suomen mestaruudet alppihiihdossa jaettiin Sallassa vuonna 1937, jolloin miehet kilpailivat pujottelussa ja syöksylaskussa. Sotatalvina 1940 ja 1942 kilpailuja ei käyty. Naiset kilpailivat SM-tasolla ensimmäistä kertaa vuonna 1943. Etenkin SM-kilpailuiden alkuaikoina alppihiihdon taso Suomessa oli heikohko. Esimerkiksi vuoden 1938 pujottelun mestari oli estejuoksun olympiaedustaja ja kilpa-autoilija Karl A. Ebb, jonka todettiin olevan pujottelussa vielä "turistitasolla". Alkuaikoina alppihiihdon Suomen-mestaruuskilpailuissa pärjäsivät hyvin myös urheilijat, jotka pitivät päälajeinaan mäkihyppyä tai yhdistettyä. Alppihiihdon SM-kilpailuissa ei ole joka vuosi kilpailtu kaikissa alppihiihdon lajeissa. Esimerkiksi syöksylaskussa kilpailtiin vuosina 1937-1941, jonka jälkeen vuosien 1943-1955 SM-kilpailuissa laskettiin vain pujottelukilpailu. Suurpujottelu tuli ohjelmaan vuonna 1956 ja syöksylasku palasi ohjelmaan vuoden 1965 kisoissa. Paripujottelussa kilpailtiin ensimmäisen kerran vuonna 1985 ja supersuurpujottelussa vuonna 1990
Diketeeni

Diketeeni (C4H4O2) on tyydyttymätön laktoni ja keteenin dimeeri. Yhdistettä voidaan käyttää kemianteollisuudessa valmistettaessa polymeerejä, lääkkeitä ja väriaineita. Diketeeni on huoneenlämpötilassa pistävänhajuinen väritön neste. Yhdiste sisältää sekä elektrofiilisen että nukleofiilisen ryhmän, joten se on hyvin reaktiivinen. Yhdiste polymerisoituu varastoitaessa pitkiä aikoja kiteiseksi 3-asetyyli-6-metyyli-2,4-pyraanidioniksi. Yhdiste polymeroituu helposti myös muiden kaksoissidoksia sisältävien yhdisteiden kanssa. Diketeenissä olevan neljäatomisen renkaan rengasjännitys on hyvin suuri, minkä vuoksi monissa sen reaktioissa rengasrakenne avautuu ja tämä toimii reaktioiden ajavana voimana. Tällaisia ovat eräät reaktiot muun muassa nukleofiilien kanssa, esimerkiksi vesi muodostaa tuotteena asetoetikkahappoa. Eräissä sykloadditioissa neliatominen rengasrakenne kuitenkin säilyy. Kuumennettaessa alennetussa paineessa diketeeniä 350–600 °C:n lämpötilaan siitä muodostuu keteeniä. Diketeeniä valmistetaan tyypillisimmin keteenin tavoin poistamalla vettä etikkahaposta, etikkahappoanhydridistä tai asetonista pyrolyysillä eli kuumentamalla korkeaan lämpötilaan. Reaktiossa muodostuva keteeni dimerisoituu erittäin helposti diketeeniksi
Richard Mulcahy

Richard James Mulcahy (iiriksi Risteárd Ua Maolchátha; 10. toukokuuta 1886 Waterford – 16. joulukuuta 1971 Dublin) oli irlantilainen kenraali ja poliitikko. Hän toimi Irlannin tasavaltalaisarmeijan (IRA) esikuntapäällikkönä Irlannin itsenäisyyssodan aikana vuosina 1919–1922 ja hallituksen joukkojen ylipäällikkönä Irlannin sisällissodassa Michael Collinsin kuoltua vuosina 1922–1923. Myöhemmin Mulcahy toimi politiikassa, Fine Gael -puolueen puheenjohtajana vuosina 1944–1959 sekä useasti ministerinä. Mulcahy oli Michael Collinsin tavoin alkuperäiseltä ammatiltaan postivirkailija, kuten myös hänen isänsä oli ollut. Vuodesta 1902 hän työskenteli postilaitoksen insinööriosastolla eri puolilla Irlantia, viimeksi Dublinissa. Mulcahy liittyi nuorena Conradh na Gaeilge -järjestöön ja Irlannin vapaaehtoisjoukkoihin pian niiden perustamisen jälkeen vuonna 1913. Hän kuului myös maanalaiseen Irlannin tasavaltalaisveljeskuntaan (IRB). Vuoden 1916 pääsiäiskapinan aikana Mulcahy toimi Thomas Ashen apulaiskomentajana tämän hyökätessä poliisivoimia vastaan Meathin Ashbournessa. Kapinan jälkeen Mulcahy oli monien muiden kapinallisten tavoin Frongochin vankileirillä Walesissa, kunnes hän vapautui yleisessä armahduksessa jouluna 1916. Vapauduttuaan Mulcahy ilmoittautui lääketieteen opiskelijaksi yliopistolle, mutta ryhtyi tosiasiassa valmistelemaan uutta aseellista kansannousua
Liam Lynch (sotilas)

Liam Lynch (synt. William Fanaghan Lynch; 9. marraskuuta 1893 Barnagurraha, Limerickin kreivikunta – 10. huhtikuuta 1923 Clonmel, Tipperaryn kreivikunta) oli irlantilainen sotilas, joka toimi kapinallisen Irlannin tasavaltalaisarmeijan (IRA) komentajana vuosien 1922–1923 Irlannin sisällissodassa. Hän kaatui itse sodassa vähän ennen kapinallisten antautumista. Ennen sotilasuraansa Lynch toimi rautakaupan työntekijänä Mitchelstownissa. Siellä hän myös liittyi Irlannin vapaaehtoisjoukkoihin marraskuussa 1913. Corkin alueen vapaaehtoiset eivät osallistuneet vuoden 1916 pääsiäiskapinaan, mutta kapinaviikon aikana Lynch joutui todistamaan eräiden vapaaehtoisjoukkoihin kuuluneiden veljesten teloitusta silloisessa kotikaupungissaan Fermoyssa. Tämän jälkeen hän omistautui kokonaan sotilasuralle ja Irlannin vapaustaistelulle. Vuonna 1917 hänestä tuli Fermoyn vapaaehtoiskomppanian yliluutnantti. Irlannin itsenäisyyssodan aikana Lynch komensi IRA:n Corkin 2. prikaatia
Rory O’Connor

Rory O’Connor (1883 Dublin – 8. joulukuuta 1922 Dublin) oli irlantilainen aktivisti ja Irlannin tasavaltalaisarmeijan (IRA) upseeri. Hänen johtamansa Dublinin oikeustalon valtaus viime kädessä johti Irlannin sisällissodan puhkeamiseen kesäkuussa 1922. O’Connor opiskeli University College Dublinissa ja työskenteli vuosina 1911–1915 rautatieinsinöörinä Kanadassa, jossa hän liittyi Irlannin itsenäisyyttä ajaneeseen feeniläisliikkeeseen. Hän osallistui vuoden 1916 pääsiäiskapinaan ja hänen sanottu myös olleen ennen kapinan alkua väärentämässä odotettavissa olleista pidätyksistä vihjannutta asiakirjaa (nk. Castle document), jolla maltillisia pyrittiin houkuttelemaan ryhtymään kapinaan. Kapinan jälkeen hän oli vangittuna. O’Connorista tuli vuonna 1918 IRA:n insinööritoimen johtaja ja Irlannin itsenäisyyssodan aikana 1919–1921 hän johti Englannin alueella tehtyjä iskuja, joihin kuului muun muassa järjestettyjä vankilapakoja ja terroristisia pommi-iskuja. O’Connor vastusti jyrkästi Ison-Britannian ja Irlannin sopimusta ja maaliskuussa 1922 hänet valittiin sopimusta vastustaneen IRA:n siiven sotilasneuvoston puheenjohtajaksi. Muutamaa viikkoa myöhemmin hän johti kahdensadan IRA-miehen ryhmää, jotka valtasivat ja miehittivät Dublinin oikeustalon. Kun valtaajat kieltäytyivät perääntymästä, Michael Collins määräsi lopulta hallituksen joukot aloittamaan hyökkäyksen 28. kesäkuuta
Terence O’Neill

Terence Marne O’Neill (10. syyskuuta 1914 Lontoo – 12. kesäkuuta 1990 Hampshire, Englanti) oli Pohjois-Irlannin pääministeri vuosina 1963–1969. Ulsterin unionistipuolueen (UUP) maltillista siipeä edustanut O’Neill yritti yhteiskunnallisilla uudistuksilla sovitella Pohjois-Irlannin uskonnollisten ryhmien välejä, mutta hänen pääministerikautensa päättyi epäonnistumiseen suurten levottomuuksien (The Troubles) alkaessa. O’Neill kuului vaikutusvaltaiseen aateliseen maanomistajasukuun. Hänen isänsä oli brittiläinen parlamenttiedustaja, joka kaatui ensimmäisen maailmansodan alussa kolme kuukautta poikansa syntymän jälkeen. O’Neill kävi Etonin sisäoppilaitoksen ja palveli toisessa maailmansodassa irlantilaisen kaartinrykmentin kapteenina. Hänet valittiin vuonna 1946 Pohjois-Irlannin parlamenttiin Antrimin Bannsidesta. Hän toimi 1953–1956 parlamentin varapuhemiehenä, 1956 sisäministerinä ja 1956–1963 valtiovarainministerinä Basil Brooken hallituksessa. Vuonna 1963 O’Neill seurasi Brookea pääministerinä ja hänet valittiin myös UUP:n puheenjohtajaksi. Monien unionistien vastustuksesta huolimatta hän päätti ryhtyä toteuttamaan Pohjois-Irlannissa poliittisia uudistuksia, joiden tavoitteena oli poistaa katoliseen vähemmistöön kohdistunut syrjintä työmarkkinoilla, asumisoloissa ja paikallishallinnossa. Tarvetta uudistuksiin voimisti se, että Pohjois-Irlanti oli parhaillaan käymässä läpi voimakasta taloudellista rakennemuutosta vanhan teollisuuden kuihtuessa
Tuomas Ragvaldinpoika Suikkanen

Tuomas Ragvaldinpoika Suikkanen (1713 – 15. helmikuuta 1781) oli suomalainen Itä-Suomessa vaikuttanut kirkonrakentaja. Suikkanen omisti vuodesta 1742 lähtien maatilan Ruokolahden Lassilan kylässä. Suikkasen poika Tuomas Tuomaanpoika Suikkanen oli myös kirkonrakentaja. Suikkasen rakentamia kirkkoja:
Tuomas Tuomaanpoika Suikkanen

Tuomas Tuomaanpoika Suikkanen (16. syyskuuta 1752 – 1807) oli suomalainen Itä-Suomessa vaikuttanut kirkonrakentaja. Suikkasen isä oli kirkonrakentaja Tuomas Ragvaldinpoika Suikkanen. Suikkasen rakentamia kirkkoja:
Century Gothic

Century Gothic on sans-serif-kirjaintyyppi, jonka suunnitteli Sol Hess vuonna 1991. Sitä käytetään muun muassa otsikoissa, yleisissä näyttelytöissä, pienissä teksteissä ja mainonnassa. Century Gothic perustuu Futuraan.tarvitaan parempi lähde
Vjatšeslav Ponomarov

Vjatšeslav Ponomarov (s. 2. toukokuuta 1965 Slovjansk, Donetskin alue) on ukrainalainen separatistijohtaja. Hän julistautui ukrainalaiskaupunki Slovjanskin pormestariksi huhtikuussa 2014 sen jälkeen kun hän johti hyökkäystä Slovjanskin pormestarin toimistoon 14. huhtikuuta osana Itä-Ukrainan kriisiä. Ponomarov kuului Neuvostoliiton armeijan erikoisjoukkoihin. Sittemmin hän on toiminut yrittäjänä.
Tripuran vapautusrintama

Tripuran vapautusrintama (NLFT) (engl. National Liberation Front of Tripura) on vuonna 1989 perustettu vallankumouksellinen, kansallismielinen ja äärikristillinen terroristijärjestö. Järjestö perustettiin Tripuran osavaltiossa Intiassa ja se ajaa osavaltion irtautumista omaksi itsenäiseksi valtiokseen. NLFT:n manifestin mukaan järjestö haluaa Tripurasta tulevan osa jumalan ja Jeesuksen valtakuntaa. Järjestö ei siedä muita uskontoja, vaan pyrki karkottamaan hindut ja muut Tripuran alueelta. Intian sisäministeriö julisti NLTF:n laittomaksi organisaatioksi 3. huhtikuuta 1997. NLFT:n toimenkuvaan kuuluvat aseelliset iskut, pommi-iskut, ihmiskaappaukset, kiristys ja pakkokäännytys kristinuskoon. NLFT on liittoutunut Nagalimin kansallissosialistisen neuvoston kanssa. Sillä on myös yhteyksiä pakistanilaiseen tiedustelutoimistoon ISI:n. Ennen vuotta 1997 NLFT:n terroristitoiminta oli satunnaista ja se koostui aseellisista hyökkäyksistä ja pommi-iskuista lähinnä turvallisuusjoukkoja vastaan. Vuodesta 1997 terroritoiminnan määrä alkoi kasvaa ja väkivaltaisten iskujen määrä oli huipussaan 2000-luvun alkuvuosina
Väänteenjoen sulku

Väänteenjoen sulku on 14,3 metriä pitkä sulku Vihdissä Lohjanjärven ja Hiidenveden välissä. Se valmistui vuonna 2009.
Maastapoistamispäätös

Maastapoistamispäätös on valtion viranomaisen tekemä päätös, jolla laittomasti maassa oleskeleva poistetaan tai määrätään poistumaan maasta. Kansainvälisesti on arvioitu, että yksi estetty laiton maahantulo säästää yhteiskunnan varoja 30 000–50 000 euroa. Suomessa pelkästään maasta poistamispäätösten täytäntöönpanoon liittyvän saattotoiminnan kustannukset poliisille olivat vuonna 2011 yhteensä noin 2,5 miljoonaa euroa, ja poliisi käytti noin seitsemän henkilötyövuotta maasta poistamispäätösten täytäntöönpanoon liittyviin saattotehtäviin. Keskusrikospoliisin vuoden 2012 tilaston mukaan tavattiin 3 623 laittomasti maassa oleskellutta henkilöä. Ei kuitenkaan tiedetä tarkkaa lukumäärää, montako ihmistä oikeasti asuu Suomessa tai muualla laittomasti. Laittomasti maassa oleva elää niin sanotusti maan alla. Pakkopalautuksessa poliisi tai muu viranomainen saattaa laittomasti maassa olevan tai karkotuspäätöksen saaneen henkilön lentokoneeseen tai kohdemaahan asti.lähde? Suomessa tilanteesta riippuen paluu voidaan varmistaa käyttämällä erilaisia pakkokeinoja tai viime kädessä saattamalla henkilö perille asti. Suurempien ryhmien palauttamisessa voidaan käyttää myös tähän tarkoitukseen varattua charter-lentokonetta tai osallistua eurooppalaisen rajaviranomaisen Frontexin palautuslentoihin. Suomen palautustoiminta on kansainvälisestikin arvioiden tehokasta. Palautusten täytäntöönpanosta vastaa poliisi. Suomi voi tietyin edellytyksin tukea vapaaehtoista paluuta kotimaahan
24 – Lontoo

24 – Lontoo (engl. 24: Live Another Day) on yhdysvaltalaisen jännityssarjan 24:n yhdeksäs tuotantokausi, jonka ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa Foxilla 5. toukokuuta 2014. Tuotantokauden tapahtumat sijoittuvat neljän vuoden päähän edellisestä kaudesta. Kauden pääosassa jatkaa tällä kertaa maanpaossa Lontoossa oleva Jack Bauer. Aiemmista tuotantokausista poiketen 24 – Lontoo sisältää vain kaksitoista jaksoa. Suomessa kauden ensimmäinen jakso esitettiin MTV3:n myöhäisillassa 1. kesäkuuta 2014, ja se keräsi 204 000 katsojaa. Kausi julkaistiin DVD:nä Suomessa 30. syyskuuta 2014. Sivuhenkilöitä:
Boulognen taistelu

22.–25. toukokuuta 1940 Boulogne-sur-Mer, Ranska Saksan voitto Saksa Yhdistynyt kuningaskunta Ranska Heinz Guderian Rudolf Veiel William Fox-Pitt Pierre Louis Félix Lanquetot Saksan 2. panssaridivisioona brittiläisiä ja ranskalaisia puolustajia. Yhteensä noin 9 000 sotilasta ei tiedossa noin 5 000 vangittua Boulognen taistelu oli toisessa maailmansodassa liittoutuneiden sekä Saksan Saksan 2. panssaridivisioonan joukkojen välinen taistelu Boulogne-sur-Merin kaupungin hallinnasta Pohjois-Ranskassa. Taistelu käytiin 22.–25. toukokuuta 1940 saman aikaisesti Calais’n piirityksen kanssa. Taistelu päättyi saksalaisten voittoon heidän vallattua kaupungin 25. toukokuuta 1940. 21
Henri Brocard

Pierre René Jean Baptiste Henri Brocard (12. toukokuuta 1845 Vignot, Ranska – 16. tammikuuta 1922 Bar-le-Duc, Ranska) oli ranskalainen matemaatikko. Hänet tunnetaan pääasiassa työstään kolmion geometrian parissa, mutta hän oli myös Ranskan armeijan upseeri ja meteorologi. Hänen tunnetuimmat saavutuksensa ovat Brocardin pisteiden, Brocardin kolmion ja Brocardin ympyrän keksiminen.
Unbiheksium

Unbiheksium (lat. unbihexium) on IUPACin antama väliaikainen nimi löytymättömälle alkuaineelle, jonka symboli on Ubh ja järjestysluku 126. Alkuaineen ennakoidaan olevan stabiilisuuden saaren keskellä, mikä takia sen puoliintumisaika voi olla verrattain pitkä transuraaniksi. Useimmat transuraanien puoliintumisajat ovat vaihteluvälillä kymmenistä miljoonista vuosista sekunnin murto-osiin, joten tämän takia se on kerännyt huomiota tutkijoilta, jotka yrittävät syntetisoida sitä. Alkuaineen isotooppeja, joissa on 184 ja 196 neutronia, pidetään alkuaineen mahdollisesti vakaampina isotooppeina (310Ubh ja 322Ubh). Ensimmäinen yrityksen syntetisoida alkuainetta tekivät René Bimbot ja John M. Alexander 1971 Cernissä lämminfuusioreaktiota hyödyntäen. Koe epäonnistui. Vuonna 1976 julkaistiin tutkimus, jossa ryhmä amerikkalaisia tutkijoita useista yliopistoista esitti, että primordiaaliset superraskaat alkuaineet, kuten livermorium, unbiquadium, unbiheksium ja unbiseptium, joiden puoliintumisajat ylittävät 500 miljoonaa vuotta, voisivat olla selittämättömien mineraalien säteilyvaurioiden kuten radiohalojen aiheuttaja. Toiset väittivät, ettei näitä alkuaineita ollut havaittu, ja kyseenalaistivat primordiaalisten superraskaiden alkuaineiden ennustetut ominaisuudet. Primordiaalisten superraskaiden alkuaineiden mahdollinen esiintymineen maassa nykyään on epävarmaa. Vaikka niiden todistettaisiinkin aiheuttaneen säteilyvaurioita kauan sitten, ne ovat saattaneet hajota kokonaan
Ferdinand II (Sisilia)

Ferdinand II (12. tammikuuta 1810 Palermo – 22. toukokuuta 1859 Caserta) oli Molempain Sisiliain kuningaskunnan kuningas vuosina 1830–1859. Hän hallitsi autoritaarisesti ja yksinvaltaisesti. Vallankumousvuoden 1848 aikana hän joutui hetkeksi myöntämään valtakunnalleen perustuslain, mutta kukisti pian vallankumouksen ja palasi absolutismiin. Ferdinand II:n isoisä oli kuningas Ferdinand I. Hänen vanhempansa olivat silloinen kruununprinssi, myöhempi kuningas Frans I ja Espanjan infanta Maria Isabella. Ferdinand II tuli hallitsijaksi isänsä kuoltua 8. marraskuuta 1830. Molempain Sisiliain kuningaskunnan sisäiset asiat olivat tuolloin kurjalla tolalla, joten Ferdinand II pyrki heti valtakautensa alussa parantamaan hallintoa, lakeja ja valtionvarojen tilaa. Liberaalit suhtautuivat häneen aluksi toiveikkaasti, sillä hän antoi poliittisille vangeille yleisen armahduksen ja palautti virkoihinsa upseereita, joita oli erotettu tasavaltalaisiksi epäiltyinä. Vähitellen Ferdinand II kuitenkin omaksui yhä autoritaarisemman politiikan ja alkoi käyttää armeijaa, poliisia, urkkijoita ja sensuuria poliittisen liberalismin tukahduttamiseen
Salon Mannerheim-ristin ritarit

Mannerheim-ristin ritareiden muistomerkki on muistomerkki, joka sijaitsee Salossa Sibeliuspuistossa. Muistomerkki on Hajalasta löytynyt luonnonkivi, johon on laitettu pronssinen laatta ja laattaan on laitettu kolmen salolaisen Mannerheim-ristin saajan eli Hans Olof von Essenin, Eino Laisin ja Urho Lehtovaaran nimet. Muistomerkki on paljastettu 7. kesäkuuta 2014 ja paljastuspuheen piti tasavallan presidentti Sauli Niinistö.
Uber

Travis Kalanick (hallituksen pj.) Uber on yhdysvaltalainen, vuonna 2009 perustettu, maailmanlaajuista henkilökuljetuspalvelua tarjoava yritys. Uberin liikeideassa tavalliset ihmiset voivat alkaa tarjota taksikyytejä. Uber-yritys kehittää, markkinoi ja ylläpitää Uber-nimistä mobiilisovellusta ja palvelualustaa. Sovelluksen tarkoituksena on mahdollistaa helppo taksin tai muun kyydin tilaaminen matkapuhelimella. Sovellus näyttää käyttäjää lähellä olevat vapaat Uber-taksit, joista hän voi valita mieluisensa. Matkan maksaminen tapahtuu sovelluksen välityksellä. Paikallistamisessa käytetään GPS:ää, ja veloitus hoituu automaattisesti käyttäjätililtä. Hinnoittelun määrää algoritmi kyytien kysynnän ja tarjonnan pohjalta, mikä on tosin joskus johtanut hintapiikkeihin ja arvosteluun. Uber-kuljettajat käyttävät omia autojaan. Yhtiö on mullistanut taksialaa maailmanlaajuisesti. Vuonna 2022 Uber toimii 73 maassa
Säräisniemen keramiikka 1

Säräisniemen keramiikka 1 on ensimmäinen Karjalassa, Norjassa ja Pohjois-Suomessa käyttöönotetun kivikautisen keramiikan tyylisuunta. Sen pioneerikäyttäjät, mesoliittiset metsästäjä-keräilijät, aloittivat pitkän keraamisten astioiden valmistusperinteen, jonka kaikkia tyylisuuntia kutsutaan yhteisesti kampakeramiikan läntiseksi ryhmäksi. Kirjallisuudessa siitä käytetään lyhennettä Sär 1 erotukseksi myöhemmin valmistetusta 2-tyylistä Säräisniemen keramiikka 2, joka lyhennetään Sär 2. Ensimmäisen keraamisen tyylin syntypaikkaa ei edelleenkään tunneta. Ajoituksien valossa on ollut kolme varhaista esiintymää (noin 5300−5100 eaa.): Pohjois-Norja, Vienan Karjala ja Pohjois-Kainuu. Tätä Fennoskandian kultturivaihetta kutsutaan venäläisessä ja suomalaisessa kirjallisuudessa myös neoliittisen kivikauden alkuvaiheeksi eli subneoliittiseksi kivikaudeksi. Väestö luopui kuitenkin keramiikan valmistuksesta Pohjois-Norjassa ja Etelä-Lapissa 4300 eaa. mennessä, mutta Kuolassa, minne se levisi viimeiseksi, se säilyi vielä ainakin 3400 eaa. asti tai metallikauden alkuun saakka. Seuraavaksi keramiikkaa käytettiin Lapissa vasta pronssikaudella. Astiat voidaan ryhmitellä koon mukaan kahteen eri luokkaan (cm = senttimetriä), missä astian suun halkaisija (Ø) ja astian seinämän paksuus (p) on ilmoitettu seuraavasti: Astiat ovat katkaistun munan muotoisia ja pohjan muoto on joko pyöreä tai suippokärkinen