nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
IS-LM-malli

IS-LM-malli (engl. Investment Saving / Liquidity preference Money supply model) on tunnettu makrotaloustieteen malli, jonka avulla voidaan esittää keynesiläisen taloustieteen keskeisiä ajatuksia. Mallin kehitti ensimmäisenä John Hicks vuonna 1937. Se kuvaa kokonaiskysynnän ja rahan tarjonnan vaikutusta korkoon sekä kansantuloon. IS-LM-malli esitetään tyypillisesti kuvana, jonka akseleina ovat kansantulo (tai reaalinen BKT) Y sekä nimelliskorko i. IS-käyrä kuvasi alun perin investointien ja säästämisen tasapainoa (engl. Investment/Saving). Vuodesta 1937 alkaen sillä on kuvattu laajemmin kokonaiskysynnän (yksityinen kulutus, yksityiset investoinnit, julkinen kulutus ja nettovienti) ja tuotannon tasapainoa. Koska alhainen korko lisää investointeja, IS-käyrä on laskeva. IS-käyrään voidaan vaikuttaa esimerkiksi lisäämällä julkista kulutusta. Esimerkiksi ekspansiivisen finanssipolitiikan vaikutus näkyy IS-käyrän siirtymisenä oikealle. LM-käyrä kuvataan yleensä kasvavana ja se kuvaa rahan kysynnän ja tarjonnan tasapainoa (engl
Pontiac (intiaanipäällikkö)

Pontiac oli ottawa-intiaanien kuuluisin päällikkö. Hän johti vuonna 1763 alkanutta suurta kapinaa Uuden-Englannin linnakkeita vastaan Suurten järvien alueella nykyisissä Yhdysvalloissa. Kapina oli intiaaneille suuri menestys, sillä kapinaan osallistuneet heimot valtasivat yhdeksän linnaketta ja surmasivat tapahtumien yhteydessä yli 2 000 brittiä. Pontiac murhattiin vuonna 1769. Pontiacin tarkkaa syntymäaikaa ei tiedetä, mutta sen on arveltu ajoittuneen vuosien 1714–1725 välille. Hänen syntymäpaikakseen on mainittu kylä Detroitjoen varrella, Michiganissa, ja hänen omakieliseksi nimekseen Obwandiyag. Pontiacin varhaisista vuosista ei ole luotettavia merkintöjä. Historioitsijoiden tekemän yhteenvedon mukaan Pontiacin äiti oli ojibwa ja isä ottawa. Ensimmäinen maininta Pontiacista on vuodelta 1745, jolloin hän oli puolustamassa Fort Detroitia (nykyinen Detroit) pohjoisten intiaanien hyökkäyksiä vastaan. Toinen maininta löytyy tammikuulta 1746, jolloin Pontiac nousi sotapäällikön asemaan cherokeita vastaan tehdyn sotaretken päätteeksi. Ranskan ja Britannian siirtomaavaltojen keskinäinen taistelu Ohiolaakson turkismaista johti vuonna 1754 alkaneeseen sotaan maiden välillä. Kaksi vuotta myöhemmin Englanti ja Ranska julistivat virallisesti sodan toisiaan vastaan
M/S Holmia

M/S Holmia oli vuonna 1971 Norjassa, Kristiansandissa rakennettu ja alun perin Silja Linen omistuksessa ollut autolautta, jossa oli tilaa 56 kuorma-autolle ja 51 henkilöautolle. Hyttejä oli 12. Sen mitat ovat 106,31 × 16,04 × 4,95 m, ja sen kaksi 8-sylinteristä Pielstick-dieselmoottoria tuottivat 6 620 kW:n tehon. Holmian huippunopeus oli 19,0 solmua. Alus tilattiin Kristiansands Mekaniska Verkstad A/S:lta Kristiansandista Norjasta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla 216, ja se laskettiin vesille 9. tammikuuta 1971. Se kastettiin 3. huhtikuuta Holmiaksi, ja se luovutettiin 3. huhtikuuta 1971 turkulaiselle Ab Siljarederiet Oy:lle. Alus asetettiin 7. huhtikuuta 1971 Uudestakaupungista ja Turusta Norrtäljeen olevalle reitille
Euroopan maantiede

Eurooppa on fyysisen maantieteen näkökulmasta ryhmä Euraasian mantereen läntisiä niemimaita sekä niiden edustalla olevia saaria. Eurooppa ja Aasia kuuluvat samaan mannerlaattaan, joten maanosat erotetaan toisistaan ensisijaisesti kulttuurimaantieteellisistä syistä. Geologisesti Eurooppaa voidaan myös pitää omana maanosanaan, sillä se sisältää historiallisen Baltikan mantereen (nykyinen Pohjois-Eurooppa) ja siihen myöhemmin liittyneet jäänteet muista mantereista. Keski-Euroopasta erkanevat etelään Iberia, Italia ja Balkan. Pohjoisessa mantereeseen liittyy Fennoskandia. Eurooppa levenee itäänpäin mentäessä, kunnes kohtaa Aasian rajan Uralvuorilla. Etelässä Euroopan erottaa Afrikasta Välimeri. Euroopan lounaispuolella sijaitsevan Makaronesian saarista Azorit luetaan Eurooppaan kuuluviksi; Madeira ja Kanariansaaret ovat maantieteellisesti osa Afrikkaa. Luoteessa raja kulkee Grönlannin ja Islannin välissä – Islanti lasketaan yleensä Eurooppaan, vaikka se sijaitseekin lähempänä Pohjois-Amerikkaan kuuluvaa Grönlantia kuin manner-Eurooppaa. Pohjoisessa Jäämeren saarista Huippuvuoret, Novaja Zemlja ja Frans Joosefin maa lukeutuvat Eurooppaan. Aasian vastainen itäraja kulkee Uralvuoriston vedenjakajaa pitkin. Kaakossa rajanveto ei ole yksiselitteinen, ja siitä on olemassa useita tulkintoja
Mūmin (vuoden 1969 sarja)

Mūmin (Muumi) on japanilainen animaatiosarja vuodelta 1969. Sarja perustuu löyhästi Tove Janssonin kirjoihin. Jansson ei pitänyt sarjasta, koska se perustui hänen kirjoihinsa hyvin vähäisesti. Sarjassa esimerkiksi oli autoja. Muumeilla oli usein myös rahaa, ja sarjassa nähtiin juopottelua ja väkivaltaa. Lisäksi hahmojen nimet ja heidän ulkomuotonsa poikkesivat Janssonin kirjoista. Sarja oli suunnattu ensisijaisesti aikuisille eikä lapsille. Sarjaa ei ole esitetty Suomessa. Vuonna 1972 ilmestyi sarjan jatko-osa Shin Mūmin. Mūmin-sarja muistetaan nykyään myös siitä, että arvostettu animaatio-ohjaaja Hayao Miyazaki työskenteli uransa alkuaikoina sarjassa animaattorina. Muumipeikko on Niiskuneidin ystävä. Niiskuneidillä on vaaleanpunaiset hiukset ja keltainen rusetti
Aku Ankka: Universumin sankari

Aku Ankka: Universumin sankari (Donald Duck: Qu@ck Att@ck/Goin’ Qu@ckers*!, suomeksi myös Aku Ankka: "Universum!n Sank@r!?*!") on Disney Interactiven kehittämä tasohyppelytyyppinen videopeli, joka julkaistiin usealle alustalle vuonna 2000. Pelissä Aku Ankka kilpailee Hannu Hanhea vastaan siitä, kumpi saa pelastettua Iineksen pahalta taikuri Merlockilta. Aku Ankka ja Hannu Hanhi viettävät päivää Pelle Pelottoman luona ja odottavat televisiossa alkavaa Iines Ankan raporttia Merlockin temppelistä. Raportin aikana Iines näkee Merlockin, joka työskentelee oudonnäköisen laitteen ääressä. Merlock huomaa Iineksen ja lähetys katkeaa. Aku ja Hannu huolestuvat ja joutuvat sanaharkkaan Iineksen pelastamisesta. Pellen kerrottua, että hän voi siirtää heidät Merlockin temppeliin, Hannu hyppää lähimpään teleporttiin. Aku kilpailee siis Hannun kanssa, kumpi ehtii pelastaa Iineksen ensimmäisenä. Akun täytyy päästä neljän alueen huipulle ja asettaa sinne heijastinlevy, jotta Pelle Peloton saa tarpeeksi voimaa koneeseensa, siirtääkseen Akun Merlockin temppeliin. Ankkavuoren päävastus on Bernadette -tipu, Ankkalinnan Karhukopla, Kartanon Milla Magia sekä Temppelialueen Merlock. Pelin kentät ovat Ankkavuori, Ankkalinna, Milla Magian kartano ja Merlockin temppeli. Pelissä on 24 tasoa joista 16 tavallista tasoa, neljä bonustasoa ja neljä päävihollistasoa
Shōnen

Shōnen (jap. 少年, ”pojat", "poikien”) on mangan ja animen kohderyhmä, johon kuuluvat nuoret pojat. Shōnen-sarjoihin kuuluu esimerkiksi humoristisia ja toiminnantäytteisiä kertomuksia urheilun, seikkailujen, supersankareiden ja tieteisfiktion maailmoista. Vaikka sarjat on piirretty alun perin noin 8–18-vuotiaille pojille, niiden teemat ovat yleispäteviä, ja lukijoihin kuuluukin myös paljon tyttöjä ja aikuisia. Shōnen-manga on mangan lajityypeistä suosituin: 1990-luvulla yli 40 prosenttia Japanissa tuotetusta mangasta oli alun perin pojille suunnattua. Suosituin shōnen-mangajulkaisu on Shōnen Jump, jota myydään viikoittain noin kolme miljoonaa kappaletta ja jonka kanssa kilpailevat Shōnen Magazine ja Shōnen Sunday. Suosituista shōnen-mangoista tehdään myös animesarjoja, ja niiden hahmoja voi nähdä lukuisissa tuotteissa, kuten leluissa, makeisissa tai vaatteissa. Shōnen-manga ei ole genre, vaan se sisältää lukuisia eri aiheita ja tyylejä ”kevyestä huumorista väkivaltaiseen draamaan”. Lapsille suunnattu manga sai Japanissa suosiota ensimmäisen kerran 1950-luvulla. Ajan johtava mangapiirtäjä oli Osamu Tezuka, joka toi sarjakuviin pidempiä tarinakaaria ja elokuvatyyppisen kerronnan. Tällaista vakavia aiheita käsittelevää ja realistista nuoriin ja nuoriin aikuisiin vetoavaa mangaa alkoi ilmestyä vuodesta 1957 lähtien, ja ensimmäiset pojille suunnatut mangalehdet näkivät päivänvalon vuonna 1959. 1960-luvun kuluessa poikien mangan suosio nousi ja se alkoi käsitellä myös entistä vakavampia aiheita, kuten politiikkaa tai historiaa
Philip Sheridan

Philip Henry Sheridan (6. maaliskuuta 1831 – 5. elokuuta 1888) oli Yhdysvaltain armeijan kenraali. Hän taisteli menestyksekkäästi Yhdysvaltain sisällissodassa unionin puolella. Hän toimi vuosina 1884–1888 armeijan ylipäällikkönä. Sheridan oli erinomainen ratsuväkikomentaja ja taktikko. Sheridan oli sisällissodan syttyessä vielä nuori upseeri eikä ollut ehtinyt ylentyä. Toukokuussa 1862 hänet nimitettiin ratsuväkirykmentin komentajaksi. Sheridan oli taitava komentaja ja yleni nopeasti. Hän komensi divisioonaa Perryvillen ja Stones Riverin taisteluissa. Chattanoogan sotaretkellä hänen divisioonansa lähes vangitsi kenraali Braxton Braggin esikuntineen, jonka ansiosta kenraaliluutnantti Ulysses S. Grant siirsi Sheridanin läntiseltä sotanäyttämöltä itäiselle johtamaan Potomacin armeijan ratsuväkiarmeijakuntaa
George B. McClellan

George Brinton McClellan (3. joulukuuta 1826 Philadelphia, Pennsylvania – 29. lokakuuta 1885 Orange, New Jersey) oli yhdysvaltalainen sotilas, joka toimi Unionin armeijan kenraalimajurina Yhdysvaltain sisällissodassa. Hän oli syntynyt Philadelphiassa. Hän meni Yhdysvaltain sotilasakatemiaan West Pointiin 1842 akatemian laskettua pääsyyn vaadittavaa ikää 16 vuoteen. Hän valmistui 1846 toisena luokkansa 59 kadetista. Hän palveli lyhyen aikaa akatemian oppilaista kootussa insinöörikomppaniassa, mutta sai pian käskyn purjehtia Meksikon sotaan. Hän saapui Rio Granden suulle 1846, mutta oli myöhässä ottaakseen osaa Yhdysvalloille voittoisaan taisteluun Monterreyssä. Hän sairastui malariaan, ja oli sivussa taisteluista yli kuukauden. Hän kuitenkin kunnostautui myöhemmin Contrerasin, Churubuscon ja Chapultepecin taisteluissa, ja hänet ylennettiin väliaikaisesti ensin luutnantiksi ja sitten kapteeniksi. 1850-luvulla hän palasi insinöörijoukkoihin West Pointiin, julkaisi kirjan pistintaktiikoista ja kartoitti Texasin jokia ja satamia. Hän kiersi myös Euroopassa, ja toimi Krimin sodan aikana tarkkailijana
Günter Strack

Günter Strack (4. kesäkuuta 1929 Darmstadt, Saksa – 19. tammikuuta 1999 Munchsteinach, Mittelfranken, Saksa) oli saksalainen näyttelijä, joka näytteli pitkän uran televisiosarjoissa ja elokuvissa. Hänen suurin roolinsa oli tohtori Dieter Renz saksalaisessa rikossarjaklassikossa Kahden keikka, jossa hän näytteli Josef Matulan ensimmäistä työparia 60 jaksossa vuosina 1981–1990. Hän näytteli myös multimiljonääri Archibald Hendersonia saksalaisessa radiosarjassa Dickie Dick Dickens. Strack kuoli sydänkohtaukseen 69-vuotiaana vuonna 1999.
Lorenz Lindelöf

Lorenz Leonard Lindelöf (13. marraskuuta 1827 Karvia – 3. maaliskuuta 1908 Helsinki) oli suomalainen matemaatikko, yliopiston rehtori, kouluhallituksen ylijohtaja ja kolmea säätyä edustanut valtiopäivämies. Kappalaisen poikana ja suomenkielisen talonpojan pojanpoikana syntynyt Lindelöf oli lahjakas, mutta vähävarainen, ja ponnisteli saadakseen kunnon koulutuksen. Niinpä hän menestyi ja nousi säädystä toiseen. Suvustaan poiketen hän omaksui äidinkielekseen ruotsin ja oppi myös täydellisen saksan ja ranskan. Opinnoissaan Lindelöf keskittyi alkuun astronomiaan, mutta saatuaan vuonna 1855 jo tähtitieteen dosentuurin vaihtoi yllättäen matematiikkaan. Matematiikan professorina yliopistossa hän oli 1857–1874. Vuosina 1869–1872 hän oli myös yliopiston rehtori, ja sitä kautta hän suuntautui myös politiikkaan. Lindelöfin virkauran huippu oli kouluylihallituksen ylijohtajuus 1874–1902. Fennomaanien vaatimuksiin suomenkielisten koulujen lisäämisestä hän suhtautui maltillisesti ja pyrki välttelemään äkillisiä muutoksia – koululaitoksen suomenkielistymiseen vaikuttikin enemmän senaatin kirkollistoimituskuntaa johtanut Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen. Lindelöf työskenteli matemaatikkona myös henkivakuutusyhtiö Kalevassa, jonka hallitusta johti vuodesta 1880
Iobox

Iobox Oy oli Jari Ovaskaisen ja Henry Nilertin vuonna 1999 perustama suomalainen sähköpostipalvelu. Yhtiö laajentui nopeasti muihin Euroopan maihin, minkä jälkeen espanjalainen matkapuhelinoperaattori Telefonica Mobile osti yhtiön kokonaisuudessaan haltuunsa 230 miljoonalla eurolla. Myöhemmin kuitenkin Ioboxin ylläpito tuli kannattamattomaksi, ja portaali päätettiin sulkea. Iobox suljettiin lopullisesti vuonna 2002. Iobox -tavaramerkki ja suuri joukko domaineja siirtyi Suomen Kierrätyskone Oy:lle syksyllä 2011.
Viisi elementtiä

Viisi elementtiä on kiinalaisen maailmankatsomuksen ja filosofian keskeinen osa. Sen mukaan maailman lukemattomat asiat syntyivät qin (energian) kulkiessa viiden vaiheen: tulen (ulospäin säteilevä), veden (laskeutuva), puun (nouseva), metallin (sisäänpäin tiivistyvä, spiraalimainen) ja maan (keräävä) läpi. Näitä vaiheita kutsutaan nimellä wǔxíng 五行. Viisi "elementtiä" ovat energian siirtymistä paikasta tai olomuodosta toiseen. Oikeampi käännös on viisi vaihetta tai viisi liikettä, mutta elementti on vakiintunut käsitteen käännöksenä. Viiden elementin teorian historia ulottuu esihistorialliselle ajalle. Uudempien arkeologisten löydösten perusteella sen oletetaan olevan peräisin Keltaisenjoen longshan-kulttuurista (龍山 lóngshān = lohikäärmevuori), joka tunnetaan myös oraakkeliluukirjoituksista, jotka ovat kiinan kirjoitetun kielen alkuperän tärkein lähde. Oraakkeliluiden kirjoitusmerkkeihin kuuluvat kiinalaisessa ajanlaskussa yhä käytetyt taivaallisten runkojen ja maallisten oksien merkit. Taivaalliset rungot ja maalliset oksat edustavat viittä elementtiä. Kiinalaisen perinteen mukaan esihistoriallinen mytologinen keisari Keltainen keisari (黄帝 Huángdì, 2697–2597 eaa. – Sima Qianin perimätiedon mukaan muistiinkirjoittama) kävi sotaa naapurikansaa vastaan. Sota oli tasaväkinen eikä kumpikaan osapuoli ollut tarpeeksi vahva päästäkseen vihollisen niskan päälle
Dekyyni

Dekyyni on orgaaninen yhdiste, joka kuuluu alkyyneihin, joille tunnusomainen piirre on yksi kolmoissidos hiiliatomien välillä. Kaikki alkyynit (kuten myös dekyyni) ovat alkeenien tapaan tyydyttymättömiä yhdisteitä. Dekyynin kemiallinen kaava on C10H18. | width="70px" | metaani| width="70px" | etaani| width="70px" | propaani| width="70px" | butaani| width="70px" | pentaani| width="70px" | heksaani| width="70px" | heptaani| width="70px" | oktaani| width="70px" | nonaani| width="70px" | dekaani| width="70px" | undekaani| width="70px" | dodekaani|-| CH4| C2H6| C3H8| C4H10| C5H12| C6H14| C7H16| C8H18| C9H20| C10H22| C11H24| C12H26|- | width="70px" | | width="70px" | eteeni| width="70px" | propeeni| width="70px" | buteeni| width="70px" | penteeni| width="70px" | hekseeni| width="70px" | hepteeni| width="70px" | okteeni| width="70px" | noneeni| width="70px" | dekeeni| width="70px" | undekeeni| width="70px" | dodekeeni|-| | C2H4| C3H6| C4H8| C5H10| C6H12| C7H14| C8H16| C9H18| C10H20| C11H22| C12H24|- | width="70px" | | width="70px" | etyyni| width="70px" | propyyni| width="70px" | butyyni| width="70px" | pentyyni| width="70px" | heksyyni| width="70px" | heptyyni| width="70px" | oktyyni| width="70px" | nonyyni| width="70px" | dekyyni| width="70px" | undekyyni| width="70px" | dodekyyni|-| | C2H2| C3H4| C4H6| C5H8| C6H10| C7H12| C8H14| C9H16| C10H18| C11H20| C12H22|-
Mustamaki

Erittäin uhanalainen  Eulemur macaco(Linnaeus, 1766) Mustamaki Wikispeciesissä Mustamaki Commonsissa Mustamaki eli neekerimaki (Eulemur macaco) on makeihin kuuluva puoliapinalaji. Se elää ryhminä Madagaskarin metsissä. Suomen Lajitietokeskus suosittelee käytettäväksi nimeä mustamaki. Mustamaki jaettiin aikaisemmin kahteen alalajiin, E. m. macaco ja E. m. flavifrons. Molemmat ovat kuitenkin nykyisin omia lajejaan E. macaco ja E. flavifrons. Lajit eroavat esimerkiksi siinä, että E
Henry Hopkins Sibley

Henry Hopkins Sibley (25. toukokuuta 1816 – 23. elokuuta 1886) oli prikaatikenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Hän taisteli konfederaation armeijassa Uuden Meksikon territoriossa. Sibleyn suku oli peräisin Dorsetin alueelta Englannista. Vuonna 1629 he tulivat Amerikkaan Winthropin tutkimusmatkan mukana ja asettuivat Massachusettsiin. Henryn isoisä tohtori John Sibley oli palvellut lääkintämiehenä Yhdysvaltain vapaussodassa. Ensimmäisen vaimonsa Elizabeth Hopkinsin kuoltua hän muutti Louisianaan. Tohtori John Sibley asettui Red Riverin rantamille Natchitochesiin. Vuonna 1803 hän johti tutkimusretkeä Länsi-Louisianaan liittovaltion hallitukselle.selvennä Vuonna 1811 hänen poikansa Samuel Hopkins Sibley seurasi häntä Natchitochesiin, missä asui kuolemaansa saakka 1823. Kun Henry Hopkins Sibley oli seitsemänvuotias, hänet lähetettiin asumaan setänsä George Champlin Sibleyn ja tämän vaimon Mary Eastonin kanssa
Robert E. Rodes

Robert Emmett Rodes (29. huhtikuuta 1829 – 19. syyskuuta 1864) oli siviili-insinööri rautateillä ja etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Hän kaatui Opequonin taistelussa Shenandoah Valleyssä. Rodes syntyi Lynchburgissa Virginiassa ja valmistui Virginian sotilasinstituutista 1848. Hän opetti instituutissa apulaisprofessorina vuoteen 1851; hän lähti kun hänen haluamansa ylennys professoriksi annettiin hänen sijaansa Thomas J. "Stonewall" Jacksonille, josta tuli yksi hänen komentajatovereistaan sisällissodassa. Rodes käytti siviili-insinöörin taitojaan tullakseen pääinsinööriksi Alabaman ja Chattanoogan rautateille Tuscaloosaan Alabamaan. Hän oli pääinsinööri sisällissodan alkamiseen saakka. Vaikka oli syntyjään Virginiasta, hän valitsi Alabaman, jota palveli konfederaation armeijassa. Rodes aloitti palveluksensa everstinä 5. Alabaman jalkaväkirykmentissä, prikaatissa, jota komensi kenraalimajuri Richard S
Lafayette McLaws

Lafayette McLaws (15. tammikuuta 1821 – 24. heinäkuuta 1897) oli Yhdysvaltain armeijan upseeri ja konfederaation kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. McLaws syntyi Augustassa, Georgiassa. Hän valmistui West Pointista vuonna 1842 ja palveli jalkaväenupseerina Meksikon–Yhdysvaltain sodassa, lännessä ja Utahin sodassa kukistaakseen mormonien kansannousun. Jeffersonin kasarmeilla Missourissa hän nai Emily Allison Taylorin, Zachary Taylorin kälyn. Sisällissodan alussa McLaws erosi unionin armeijasta kapteenina ja liittyi majurina konfederaation armeijaan. Hän yleni nopeasti everstiksi 10. Georgian jalkaväkirykmenttiin; sitten nopeasti prikaatinkenraaliksi ja divisioonan komentajaksi Seven Daysin taisteluihin; sitten 23. toukokuuta 1862 kenraalimajuriksi. Hän liittyi James Longstreetin armeijakuntaan Pohjois-Virginian armeijassa 1. divisioonan komentajaksi ja pysyi Longstreetin kanssa suurimman osan sodasta
Maxcy Gregg

Maxcy Gregg (1. elokuuta 1814 Columbia, Etelä-Carolina, Yhdysvallat – 15. joulukuuta 1862) oli yhdysvaltalainen juristi, sotilas Yhdysvaltain armeijassa Meksikon–Yhdysvaltain sodan aikana ja konfederaation prikaatikenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Greggin isoisä oli Yhdysvaltain laivaston kommodori Esek Hopkins. Gregg opiskeli Etelä-Carolinan yliopistossa. Hän harjoitti lakimiehen tointa isänsä kanssa ja oli läsnä Meksikon–Yhdysvaltain sodassa, mutta ei ilmeisesti joutunut sotatoimiin. Greggillä oli tietoa monelta opinalalta, kuten astronomiasta, ornitologiasta, kasvitieteestä ja kielistä, ja hän omisti oman observatorion. Kun Etelä-Carolina erosi Unionista vuonna 1861, Gregg auttoi organisoimaan 1. Etelä-Carolinan vapaaehtoiset, ja palveli rykmentin ensimmäisenä everstinä. Hänestä tuli prikaatikenraali ja hän palveli A. P. Hillin keveyssä divisioonassa
Ennalta-asetettu harmonia

Ennalta-asetettu harmonia tai ennalta säädetty harmonia (ransk. harmonie préétablie) on Gottfried Leibnizin parallelistinen filosofinen teoria kausaliteetista. Sen mukaan jokainen substanssi vaikuttaa ainoastaan itseensä, mutta kaikki kaikkeuden substanssit (sekä aineelliset että henkiset) näyttävät kaikesta huolimatta olevan kausaalisissa suhteissa toisiinsa, koska Jumala on ikään kuin ohjelmoinut ne etukäteen toimimaan harmoniassa toisiinsa nähden. Leibnizin termi tällaisille substansseille oli ikkunattomat monadit. Leibnizin teoria tunnetaan parhaiten ratkaisuyrityksenä mielen ja ruumiin ongelmaan, eli ongelmaan siitä, kuinka aineettomaksi käsitetty mieli ja aineellinen ruumis voivat vaikuttaa toisiinsa. Leibniz ei ainoastaan kieltänyt mielen ja ruumiin välistä vuorovaikutusta, vaan hylkäsi myös aineellisten kappaleiden välisen keskinäisen vuorovaikutuksen, selittäen kaiken kausaation ennalta-asetetun harmonian kautta. Ennalta-asetetun harmonian vallitessa jokaisen kappaleen ja mielen ”ohjelmoinnin” tulee olla äärimmäisen monimutkainen, koska vain ne itse saavat aikaan kaikki liikkeensä ja ajatuksensa koko olemassaolonsa ajan. Jotta substanssit vaikuttaisivat olevan vuorovaikutuksessa keskenään, jokaisen substanssin ”ohjelman” tulee sisältää kuvaus kaikesta siitä, kuinka olion tulee käyttäytyä historiansa aikana kaikissa vuorovaikutustilanteissa, jotka näyttävät sattuvan. Näin ennalta-asetetun harmonian teoriaa voidaan kritisoida esimerkiksi occamin partaveitsen perusteella: olisi yksinkertaisempaa, että kaikkeus koostuu todella vuorovaikutuksessa olevista olioista, kuin jos se koostuu olioista joiden kaikkien tulee käyttäytyä niin kuin ne olisivat vuorovaikutuksessa koko muun kaikkeuden kanssa. Voitaisiin myös katsoa, että jos mieli käyttäytyisi kuin ikkunaton monadi, tällöin ei ole välttämätöntä olettaa minkään mielen ulkopuolisen olion olemassaoloa. Tämä johtaisi solipsismiin, jonka mukaan kaikkeus koostuu pelkästään (yhdestä) mielestä. Leibniz vaikuttaa myöntävän tämän johtopäätöksen teoksensa Discours de métaphysique osassa 14
John Brown Gordon

John Brown Gordon (6. helmikuuta 1832 Upsonin piirikunta, Georgia – 9. tammikuuta 1904 Miami, Florida) oli yhdysvaltalainen sotilas, laki- ja liikemies sekä poliitikko. Hän toimi Yhdysvaltain sisällissodassa Konfederaation kenraalina ja sodan jälkeen senaattorina. Gordon oli yksi Robert E. Leen luotetuimpia konfederaation kenraaleita Yhdysvaltain sisällissodassa.lähde? Gordon syntyi Upsonin piirikunnassa Georgiassa. Gordon opiskeli Georgian yliopistossa, muttei koskaan valmistunut. Hän nai Fanny Haralsonin vuonna 1854lähde? ja työskenteli ennen sotaa lakimiehenä sekä hiilikaivosten kehittäjänä. Sisällissodan alettua Gordon liittyi Konfedraation armeijaan. Hänellä ei ollut aikaisempaa kokemusta sodankäynnistä, mutta hän osoittautui nopeasti taitavaksi johtajaksi. Gordon aloitti oman komppaniansa kapteenina, mutta yleni jo vuonna 1862 prikaatinkenraaliksi ja 1864 kenraalimajuriksi
Stand Watie

Stand Watie (12. joulukuuta 1806 – 9. syyskuuta 1871) oli cherokee-heimojohtaja ja etelävaltioiden armeijan prikaatikenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Watie oli ainut prikaatinkenraalin arvon etelävaltioiden armeijassa saavuttanut intiaani ja myös viimeinen antautunut etelävaltioiden kenraali hänen laskiessa aseensa kesäkuussa 1865. Watie toimi myös sisällissodan ja intiaanien pakkosiirtojen jakamien cherokeiden Etelävaltioiden puolelle asettuneen joukon johtaja. Stand Watie syntyi nykyisen Georgian osavaltion alueella vuonna 1806. Hänen isänsä oli täysverinen ja äiti puoliverinen cherokee. Watien suvusta oli lähtöisin monta cherokeiden johtohahmoa. Hänen setänsä Major Ridge oli yhden cherokeeryhmän johtaja, hänen serkkunsa Rollin Ridge tuli tunnetuksi runoilijana ja kirjailijana Kaliforniassa ja hänen veljensä Elias Boudinot oli Cherokee Phoenixin perustaja ja yksi cherokeiden väestönsiirrot aloittaneen New Echotan sopimuksen allekirjoittajista. Watie itse kuului cherokeiden vähemmistöryhmään, joka piti väestönsiirtoja intiaaniterritorioon nykyiseen Oklahomaan hyvänä ratkaisuna valkoisten leviämiselle intiaanien maille. Niinpä myös Watie oli yksi New Echotan sopimuksen allekirjoittajista. Watie ja muut allekirjoittaneet saapuivat Oklahomaan vuonna 1837 ennen cherokeiden valtaosaa, jotka pakkosiirrettiin alueelle niin sanotun kyynelten tien aikana
George Gordon

George Gordon -nimisiä henkilöitä ovat olleet: