nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
S. K. Halme

Saimi Tuulikki Hosia (kirjailijanimi S. K. Halme, o.s. Kettunen, 18. heinäkuuta 1913 Sulkava – 27. huhtikuuta 2009) oli suomalainen kirjailija. Hän julkaisi kolme romaania, ja lisäksi Hosian tekstejä ilmestyi oulaisessa Perjantai-viikkolehdessä. Hänen puolisonsa oli opetusministeriön kansliapäällikkönä vuosina 1964–1972 toiminut Heikki Hosia. Vuonna 1985 Saimi Hosialle myönnettiin valtion taiteilijaeläke, vaikka asiaa käsitellyt taiteen keskustoimikunta ei puoltanut eläkkeen myöntämistä. Helsingin Sanomat epäili taustalla olleen Hosian puolison työ eläkkeen myöntäneessä opetusministeriössä. Anomuksessa oli myös Oulussa vaikuttavan kirjailijan ja kustannustoimittajan Joni Skiftesvikin suosittelu
Niklas Olausson

Claes Niklas Per Olausson (s. 12. toukokuuta 1986 Väckelsång, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija. Olausson on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Olausson on Tingsryds AIF:n kasvatti. Hän pelasi joukkueessa jo 16-vuotiaana ensimmäisen I-divisioonakautensa ja teki 40 runkosarjaottelussa tehot 5+5=10. Olausson voitti samalla kaudella myös J20 Elitin piste- ja syöttöpörssin tehtyään 18 runkosarjaottelussa tehot 19+26=45. Kaudella 2003–2004 hän oli Tingsrydin miesten joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 11+23=34. Kaudella 2004–2005 Olausson voitti tehoilla 21+26=47 joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin sekä jakoi Tingsrydin sisäisen maalipörssin voiton Olof Svenssonin kanssa. Hän jakoi I-divisioonan pistepörssin seitsemännen sijan Kovlands IF:n Markus Sjöbergin ja Asplöven HC:n Daryl Batin kanssa. Kaudeksi 2005–2006 Olausson siirtyi sarjatasoa ylemmäs HockeyAllsvenskan-joukkue Nyköpings Hockeyn riveihin. Hän oli tehoilla 7+21=28 joukkueen paras syöttäjä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Ronny Björlinin kanssa
Jauhiaisen salmen taistelu

10. lokakuuta 1808 Vuonislahti, Lieksa venäläisten vetäytyminen Ruotsi Venäjän keisarikunta Isak SteniusOlli Tiainen Bobarin 400 ? ? ? Jauhiaisen salmen taistelu käytiin Suomen sodan aikana 10. lokakuuta 1808 Jauhiaisen salmen luona Lieksan Vuonislahdessa. Taistelussa olivat vastakkain Pielisjärven nimismiehen Isak Steniuksen ja talonpoika Olli Tiaisen johtamat noin 400 miehen vahvuiset talonpoikaisjoukot ja majuri Bobarinin johtama venäläisten kärkijoukko, joka oli lähtenyt muutama päivä aiemmin käydyn Vornan taistelun jälkeen etenemään kohti pohjoista venäläisten pääjoukon jäädessä Kelvälle. Jauhiaisen salmen pohjoisrannalla olleet talonpojat onnistuivat hämäämään venäläisiä luulemaan heitä vakinaisen väen sotilaiksi. Talonpojat liikkuivat suljetuissa osastoissa ja ampuivat yhteislaukauksia. He olivat kiinnittäneet myös tuohinauhoja korkeisiin kirkkohattuihinsa ja käyttivät tuohisia rintahihnoja, jolloin kaukaa salmen takaa tähystävät venäläiset luulivat heitä oikeiksi sotilaiksi. Talonpojilla oli myös puusta tehtyjä valetykkejä salmen rannalla. Bobarin piti vastassa olevaa joukkoa liian suurena ja vetäytyi takaisin Kelvälle. Tiainen ja Stenius yrittivät partioiden avulla sulkea Kelvällä olleiden eversti Gerngrossin johtaman venäläisten pääjoukon paluutien, mutta tämä ei onnistunut, kun nämä lähtivät nopeasti vetäytymään kohti Joensuuta. Vuonislahden Kukkumäelle pystytettiin taistelun muistomerkki vuonna 1930. Lieksan Harrastajateatteri esitti kesällä 2008 Vuonislahdessa kirjailija Heikki Turusen käsikirjoittamaa näytelmää Olli Tiainen – Suomen sodan sankari, jossa kuvattiin taistelun tapahtumia
Jōmon sugi

Jōmon sugi (jap. 縄文杉) on erittäin suuri ja vanha puu Yakushiman saarella Japanin Kagoshiman prefektuurissa. Lajiltaan puuyksilö on sugi (Cryptomeria japonica), Japanissa kotoperäinen sypressikasveihin kuuluva havupuu. Jōmon sugi on suurin tunnettu lajin edustaja. Jōmon sugi on 25 metriä korkea. Sen runko on 5,2 metriä rinnankorkeusläpimitaltaan. Rungon ympärysmitta on 16,4 metriä. Jōmon sugi on mittasuhteiltaan ja rungoltaan suurin tunnettu sugi. Se ei kuitenkaan ole niistä korkein, toinen Yakushimassa kasvava puu on 34,9 metriä korkea ja muualta Japanista on tunnettu yli 50-metrisiä yksilöitä. Puun on pitkään uskottu olevan useita tuhansia vuosia vanha. Sen nimi viittaa esihistoriallisen Japanin Jōmon-kauteen, joka sijoittuu vuosille 10 000 eaa.–300 eaa
Notre Damen kellonsoittaja

Notre Damen kellonsoittaja voi viitata ainakin seuraaviin teoksiin:
Fjodor Glinka

Fjodor Nikolajevitš Glinka (ven. Фёдор Никола́евич Гли́нка, 19. kesäkuuta (J: 8. kesäkuuta) 1786 Smolenskin läänin Duhovštšinan kihlakunnan Sutokin kylä – 23. helmikuuta (J: 11. helmikuuta) 1880 Tver) oli venäläinen runoilija. Fjodor Glinka oli kirjailija Sergei Glinkan veli. Hän valmistui ensimmäisestä kadettikorpuksesta vuonna 1802 ja osallistui vuoden 1812 isänmaalliseen sotaan, jota hän kuvaa teoksessa Pisma russkogo ofitsera (”Venäläisen upseerin kirjeitä”, 1815–1816). Glinka kuului dekabristien salaseuroihin ja toimi Venäjän kirjallisuuden ystävien vapaan yhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1818–1825. Vuoden 1825 dekabristikapinan jälkeen Glinka pidätettiin ja karkotettiin Petroskoihin, jossa hän työskenteli neuvonantajana Aunuksen läänihallinnossa. Työnsä ohella hän harrasti seudun maantiedettä, historiaa ja kansatiedettä. Glinka toi venäjän yleiskieleen käsitteen Karjala (ven
Operaatio Flavius

Operaatio Flavius oli Britannian erikoisjoukkojen Special Air Servicen (SAS) operaatio Irlannin tasavaltalaisarmeijan (IRA) terroristeja vastaan 6. maaliskuuta 1988. IRA:n jälkikäteen ilmoittaman määritelmän mukaan Danny McCann, Mairead Farrell ja Sean Savage olivat "aktiivisia vapaaehtoisia". He olivat aseettomina Gibraltarilla, kun SAS-joukot ampuivat Farrelliin viisi luotia, McCanniin neljä ja Savageen ainakin 16. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin totesi Britannian valtion syylliseksi liialliseen voimankäyttöön.
Himalajankorppikotka

Silmälläpidettävä  Gyps himalayensisHume, 1869 Himalajankorppikotka Wikispeciesissä Himalajankorppikotka Commonsissa Himalajankorppikotka (Gyps himalayensis) on korppikotkien sukuun kuuluva lintu. Sen varsinaista esiintymisaluetta Aasiassa ovat Himalajan vuoristo ja Tiibetin ylänkö, mutta nuoret linnut voivat levittäytyä etelämmäksi. Siten sen esiintymistä on todettu Afganistanissa, Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Kazakstanissa, Kirgisiassa, Malesiassa, Mongoliassa, Nepalissa, Pakistanissa, Tadžikistanissa, Thaimaassa ja Uzbekistanissa sekä muuttolintuna Singaporessa. Sen elinpiiriä ovat lauhkean vyöhykkeen heinäarot ja kivikkoiset alueet, kuten kalliot ja vuorenhuiput 1 200–4 500 metrin korkeudessa.
Hannibal (romaani)

Hannibal (engl. Hannibal) on Thomas Harrisin kolmas Hannibal Lecter -aiheinen teos, joka julkaistiin vuonna 1999 ja suomennettiin vuonna 2000. Kirjasta on tehty Ridley Scottin ohjaama samanniminen elokuva. On kulunut seitsemän vuotta Hannibal Lecterin katoamisesta, kun Clarice Starling epäonnistuu huumeratsiassa ja tappaa lasta kantavan naisen itsepuolustukseksi. Tekonsa takia Starling joutuu mediamyllyn pyöritykseen. Lecter, joka asuu Italian Firenzessä lähettää Starlingille kirjeen, jossa esittää pahoittelunsa tapahtuneesta ja pyynnön, että Starling kertoisi enemmän elämästään. Pian FBI haluaa hänen lähtevän jälleen sarjamurhaajan perään. Starling tapaa Baltimoren mielisairaalan johtajan, Barney Matthewsin, joka kertoo Claricelle lisätietoa Hannibal Lecteristä. Samanaikaisesti Hannibalin ainoa eloonjäänyt uhri, Mason Verger aikoo käyttää Starlingiä syöttinä kostaakseen Hannibalille. Romaani on saanut teoksen lopusta huolimatta paljon myönteistä palautetta. Toinen kuuluisa kauhukirjailija Stephen King kuvasi teosta seuraavasti: "Ne jotka ovat odottaneet Thomas Harrisin uutuutta haluavat ainoastaan tietää, onko se yhtä hyvä kuin Punainen lohikäärme tai Uhrilampaat. On ilo vastata kielteisesti: ei, se ei ole yhtä hyvä
Punainen lohikäärme (romaani)

Punainen lohikäärme (engl. Red Dragon) on ensimmäinen Hannibal Lecter -aiheinen teos, joka julkaistiin vuonna 1981 ja suomennettiin vuonna 1995. Kirjasta on tehty kaksi elokuvaa: Psykopaatin jäljillä ja Punainen lohikäärme. Kirja sijoittuu 1980-luvulle. Sarjamurhaaja lempinimeltään ”Hammaskeiju” murhaa sattumalta valittuja perheitä täydenkuun aikana. Toisen perhemurhan jälkeen FBI-agentti Jack Crawford etsii Will Grahamia, profiloijaa, joka vangitsi Hannibal Lecterin kolme vuotta aikaisemmin mutta jäi eläkkeelle, kun Lecter melkein tappoi hänet. Lopulta hän löytää Grahamin ja saa tämän avukseen Hammaskeijun kiinnisaamisessa. Hammaskeijuksi paljastuu Francis Dolarhyde -niminen mies, jolla on pakkomielle William Blaken maalaukseen Suuri punainen lohikäärme ja aurinkoon puettu nainen. Grahamin tutkiessa murhia myös Lecter liittyy mukaan tutkintaan.
Flensburginvuono

Flensburginvuono (tansk. Flensborg Fjord, saks. Flensburger Förde) on Itämeren Kielinlahdesta Jyllannin niemimaahan pistävä, noin 40 km pitkä epäsäännöllisen muotoinen lahti. Vuonon keskellä kulkee Saksan ja Tanskan raja. Raja asetettiin tälle paikalle vuonna 1920 Versailles’n rauhaa seuranneiden kansanäänestysten jälkeen. Vuonon suuosa on leveä. Sen pohjoispuolella on Tanskalle kuuluva Alsin saari ja Sønderborgin kaupunki. Sisempänä vuono on kapea ja mutkitteleva, ja vuonon pohjukassa on Saksalle kuuluva Flensburgin kaupunki. Ankarina talvina vuono saattaa jäätyä kokonaan noin kahden kuukauden ajaksi.
The Binding of Isaac

The Binding of Isaac on Edmund McMillenin kehittämä ja julkaisema roguelikepeli. Pelaaja ohjaa itkevää alastonta lasta nimeltä Isaac. Isaacin äiti saa viestin jumalalta, joka vaatii häntä uhraamaan lapsensa hengen todistaakseen uskonsa. Isaac kuitenkin pakenee hirviöiden täyttämään kellariin säästääkseen henkensä. Pelin tarinan inspiraation lähteenä on samanniminen tarina Raamatun hahmosta Iisakista. Peliin on myös saatavilla lisäosa nimeltä Wrath of the Lamb. Pelille on ilmestynyt jatko-osa The Binding of Isaac: Rebirth. Peliin on myös saatavilla lisäosat The Binding of Isaac: Afterbirth (2015), The Binding of Isaac: Afterbirth+ (2017) ja The Binding of Isaac: Repentance (2021).
Käyttöteoria

Käyttöteoria (engl. theory-in-use) on ihmisen toimintaa, päättelyä ja valintoja tosiasiallisesti ohjaava sisäinen malli, joka voi poiketa merkittävästi niistä periaatteista eli julkiteoriasta (engl. espoused theory), jonka ihminen kysyttäessä esittää ohjaavan toimintaansa. Erottelun käyttöteorian ja julkiteorian välillä ovat esittäneet Chris Argyris ja Donald Schön, jotka ovat tutkineet mm. organisaation oppimista. Käyttöteorian ja julkiteorian välistä ristiriitaa havainnollistaa eri kielissä tunnettu sanonta: "Älä tee niin kuin minä teen, vaan tee niin kuin minä neuvon". Käyttö- ja julkiteorian erottelu on peräisin Donald Schönin ja Chris Argyrisin vuonna 1971 alkaneesta hankkeesta, joka liittyi Yhdysvaltain koulutusjärjestelmän tietyn osan, second-level schools, kehittämiseen. Heidän työskentelynsä kohteena oli hallintohenkilökunnan ohjaaminen koulutusjärjestelmän uudistamistyössä. Työskentely johti taitojen oppimista edistävien ja estävien tekijöiden pohtimiseen. Tässä keskeistä oli ymmärtää sisäisten mallien merkitystä taitoja ohjaavina tekijöinä, kuten esimerkiksi näiden mallien muuttamiseen liittyvät vaikeudet. Käyttö- ja julkiteorian erottelu liittyy Argyrisin ja Schönin käsitykseen taidosta teoriapitoisena toimintana (theory of action, "toiminnan teoria"). Oman toiminnan perusteiden arviointi ja muuttaminen ei ole helppoa
Induktiivinen kytkeytyminen

Induktiivisellä kytkeytymisellä tarkoitetaan sähkömagneettisesta yhteensopivuudesta puhuttaessa johtimessa kulkevan sähkövirran aiheuttaman muuttuvan magneettikentän johonkin johdinsilmukkaan indusoimaa häiriöjännitettä. Ilmiö aiheuttaa ongelmia mm. automaatio- ja tiedonsiirtojärjestelmissä signaalien siirrossa sekä mittaustekniikan alueella heikkoja signaaleja mitattaessa. Johdinsilmukkaan vaihtomagneettikentässä indusoituvan häiriöjännitteen amplitudi voidaan laskea kaavalla missä 𝜔 on sinimuotoisesti värähtelevän magneettikentän kulmataajuus 2𝜋𝑓, 𝐵 on magneettivuon tiheys, 𝐴 on johdinsilmukan pinta-ala ja 𝜙 on magneettikentän ja johdinsilmukan muodostaman pinnan normaalin välinen kulma. Kuten kaavasta huomataan induktiivista kytkeytymistä voidaan vähentää minimoimalla magneettivuon tiheys, silmukan pinta-ala ja taajuus. Kytkeytymistä voidaan välttää myös suuntaamalla johdinsilmukka niin, ettei magneettivuo lävistä sitä. Käytännön keinoja häiriön välttämiseksi ovat esimerkiksi:
Ummenajokas

Ummenajokas oli Ranualta kotoisin olleen keksijä Matti Lohen vuonna 1926 rakentama moottorikelkan tapainen kulkuneuvo. Ummenajokkaan voimanlähteenä oli noin 1 hevosvoiman tehoinen DKW-merkkinen polkupyörän apumoottori, joka hihnan välityksellä pyöritti kelkan aisojen väliin kiinnitettyä puutynnyriä. Tynnyri oli pidon parantamiseksi nastoitettu hevosenkengännauloilla. Suksilla liikkuva kuljettaja ohjasi häntä vetävää laitetta aisoista. Ummenajokas painoi noin 50 kiloa ja sillä saavutettiin jopa 30 kilometrin tuntinopeus. Matti Lohi käytti Ummenajokasta liikkumiseen ja tavaroiden kuljetukseen sekä myös ahmojen karkotukseen. Vuonna 1927 hän rakensi Ummenajokkaasta uuden version, jossa ajaja istui reen päällä. Kemijärven Moottorikelkkamuseossa on Esa Kuhan vuonna 1998 valokuvan perusteella rakentama kopio Ummenajokkaasta. Veikko Huovisen vuonna 1971 ilmestyneessä kirjassa Veitikka : A. Hitlerin elämä ja toiminta Adolf Hitler suunnittelee Ummenajokkaasta saksalaisten uutta salaista asetta itärintamalla käytävään sotaan.lähde tarkemmin?
Merianturat

Merianturat Wikispeciesissä Merianturat Commonsissa Merianturat (Soleidae) on kampelakaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Atlantista ja indopasifiselta merialueelta lauhkeista ja trooppisista vesistä. Varhaisimmat merianturoiden heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu eoseenikaudelle. Heimoon kuuluu 35 sukua ja noin 130 lajia. Merianturat ovat ruumiinmuodoltaan soikeita ja litteitä kaloja, kooltaan ne ovat noin 10–32 cm:n mittaisia. Silmät sijaitsevat ruumiin oikealla kyljellä ja suu on pieni ja epäsymmetrinen. Merianturoiden pyrstöevä voi olla yhtynyt pitkien selkä- ja peräevien kanssa, mutta voi olla myös niistä erillinen. Rintaevät voivat puuttua ja vatsaevät ovat erilliset peräevästä. Väriltään merianturat ovat vaihtelevia ja voivat myös vaihtaa väriään pohjan mukaiseksi. Suurin osa lajeista on pohjaväriltään ruskehtavia ja ruumiissa voi olla laikkuja, täpliä, renkaita tai juovia. Merianturalajeja tavataan Atlantista Euroopan läheisyydestä ja Indopasifisella merialueella Australiasta Japaniin.Heimoon kuuluu sekä mereisiä että murto- ja sisävesien lajeja
Hans-Gunnar Liljenwall

Hans-Gunnar Liljenwall (9. heinäkuuta 1941) on ruotsalainen nykyaikainen viisiottelija, joka voitti kertaalleen maailmanmestaruushopeaa. Hän oli myös ensimmäinen olympialaisissa dopingista kärähtänyt urheilija. Liljenwall osallistui ensimmäisen kerran olympialaisiin Tokiossa 1964. Hän sijoittui tuolloin henkilökohtaisessa kilpailussa 11:nneksi ja oli mukana Ruotsin neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa. Jönköpingissä pidetyissä MM-kilpailuissa 1967 Liljenwall oli osa Ruotsin hopealle sijoittunutta joukkuetta. Méxicossa 1968 Liljenwall osallistui toisiin olympialaisiinsa. Ruotsi sijoittui joukkuekilpailussa pronssille, mutta se joutui myöhemmin luovuttamaan mitalinsa Liljenwallin jäätyä kiinni dopingista. Méxicon kisat olivat ensimmäiset kisat, joissa tehtiin dopingtestejä, ja Liljenwall oli ensimmäinen dopingista kärynnyt urheilija. Tuohon aikaan viisiottelijoilla oli tapana ennen ammuntaa nauttia hieman alkoholia hermojen rauhoittamiseksi. Liljenwall veressä oli alkoholia 0,81 promillea, ja hän myönsi ottaneensa ”kaksi olutta”. Liljenwall jatkoi tapauksen jälkeen uraansa ja Münchenissä 1972 osallistui kolmansiin olympialaisiinsa
Patriarkkojen haudan joukkomurha

Patriarkkojen haudan joukkomurha oli 25. helmikuuta 1994 Patriarkkojen haudalla Hebronissa Länsirannalla tapahtunut terrori-isku, jossa äärioikeistolainen israelilainen lääkäri Baruch Goldstein surmasi 29 palestiinalaismuslimia ja haavoitti 125:ttä. Goldstein pahoinpideltiin kuoliaaksi, sen jälkeen kun häneltä loppuivat ammukset. Kyseessä oli suurin yksittäinen palestiinalaisiin kohdistunut veriteko sen jälkeen, kun Israel oli miehittänyt Länsirannan kuuden päivän sodassa vuonna 1967. Pääministeri Jitzhak Rabin tuomitsi hyökkäyksen "häpeänä sionismille ja häpeäksi juutalaisuudelle". Israelin ja Palestiinan vapautusjärjestön (PLO) rauhanneuvottelut keskeytyivät tapauksen vuoksi. Pyrkiäkseen katkaisemaan kostonkierteen Israel vapautti tuhat palestiinalaista vankia ja rajoitti äärijuutalaisten liikkumista Länsirannalla ja muualla Israelin miehittämillä alueilla.  Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselma tuomitsi joukkomurhan ja vaati palestiinalaissiviilien suojelua.
Iivar Maununpoika Särkilahti

Iivar Maununpoika Särkilahti (Stiernkors, k. 27. syyskuuta 1573 Turku) oli suomalainen sotapäällikkö. Hän osallistui Turun linnan piiritykseen vuonna 1563, kun Juhana-herttua piti sitä hallussaan. Hän osallistui myös Tanskan sotaan, oli vuosina 1567–1568 Suomen käskynhaltija ja vuonna 1568 Ruotsissa Eerik XIV:n joukkojen ylipäällikkö, kun herttuat nousivat kapinaan. Jäätyään tappiolle hän siirtyi uusien vallanpitäjien puolelle, palasi Suomeen ja oli päällikkötehtävissä Venäjän sodassa. Särkilahti joutui syyskuussa 1576 Turun linnassa juominkien aikana riitaan ja tappeluun Arvid Stenbockin kanssa. Seuraavana päivänä Särkilahti hyökkäsi uudelleen Stenbockin kimppuun, jolloin tämä löi hänet miekalla kuoliaaksi. Stenbock vangittiin myöhemmin kuningas Juhana III:n määräyksestä.
Torolf Sörensen

Karl Torolf Sörensen (28. huhtikuuta 1910 Viipuri – 17. huhtikuuta 1990) oli Nokian toimitusjohtaja vuodesta 1959. Hän oli koulutukseltaan diplomi-insinööri (1933) ja oli Waldhof-selluloosatehtaan palveluksessa 1933–1944, Kaukaan Tehdas Oy:n palveluksessa 1944–1948. Nokian yli-insinööri hän oli 1949–1958, jonka jälkeen hänestä tuli toimitusjohtaja. Hän keskittyi Nokiassa puunjalostuksen kehittämiseen.
Bundesgerichtshof

Bundesgerichtshof (BGH) on Saksan liittovaltion korkein oikeus ja viimeinen oikeusaste siviili- ja rikosmenettelyissä. Se on Bundesarbeitsgerichtin, Bundesfinanzhofin, Bundessozialgerichtin ja Bundesverwaltungsgerichtin ohella yksi liittovaltion viidestä korkeimmasta tuomioistuimesta. Se on ylin muutoksenhakuaste ja käsittelee vain oikeuskysymyksiin rajoittuvat valitukset. Bundesgerichtshof sijaitsee Karlsruhessa Baden-Württembergissä. Se perustettiin 1. lokakuuta 1950.
Sinivalkoinen valhe

Sinivalkoinen valhe on Arto Halosen dokumenttielokuva (2012), joka kuvaa Lahden 2001 dopingskandaaliin huipentuvaa Suomen hiihdon dopinghistoriaa. Elokuvan ensiesitys oli Rakkautta ja anarkiaa -festivaaleilla 2012.
Bundesverwaltungsgericht (Saksa)

Bundesverwaltungsgericht (BVerwG) on Saksan liittovaltion ylin tuomioistuin julkisoikeudellisissa, ei-valtiosääntöoikeudellisissa riita-asioissa. Se on Bundesarbeitsgerichtin, Bundesgerichtshofin, Bundesfinanzhofin ja Bundessozialgerichtin ohella yksi liittovaltion viidestä korkeimmasta tuomistuimesta. Se sijaitsee Leipzigissa entisen valtakunnanoikeuden (saks. Reichsgericht) rakennuksessa. Bundesverwaltungsgericht perustettiin vuonna 1952. Se sijaitsi alun perin Berliinissä ja toimi Preussin Oberverwaltungsgerichtin entisissä tiloissa. Sijainti Berliinissä aiheutti eripuraa Saksan miehittäjävaltojen välillä. Saksan saatua jälleen asevoimat tuomioistuimen asepalvelussenaatti jouduttiin siirtämään Berliinistä Müncheniin. 21. marraskuuta 1997 tuomioistuimen uudeksi sijaintipaikaksi vahvistettiin lailla Leipzig. Vuonna 2002 koko Bundesverwaltungsgericht siirtyi Leipzigiin nykyisiin tiloihinsa. Bundesverwaltungsgerich toimii pääasiassa muutoksenhakuasteena hallinto-oikeudellisissa asioissa
Duke of Earl (albumi)

Duke of Earl on kokoelma-albumi yhdysvaltalaisen soul-laulaja Gene Chandlerin tuotannosta vuosilta 1961, 1962 ja 1963. Chandler oli tuolloin Vee-Jay Recordsin artisti. Tämä albumi sisältää Chandlerin tuolle levy-yhtiölle tekemät singlet ja kokoelman on vuonna 1976 julkaissut englantilainen DJM Records Limited, James House, 71–75 New Oxford Street, London WC1A 1DP. Kannen on suunnitellut Scutt • Irvine • Wilson. Painotyön on tehnyt Gothic Print Finisher Ltd. Kappaleiden yhteydessä on mainittu Vee-Jay-singlejen tuotantovuodet, luettelotunnukset sekä listasijoitukset (R&B/pop) Yhdysvalloissa. Äänitiedostojen kuunteluohjeet Kappaleet 1. & 6. Tristan Music Limited 2. Carlin Music Corp. 3. & 7
Jukka Tarjanne

Artturi Johannes (A. J., Jukka) Tarjanne (vuoteen 1906 Törnqvist; 7. marraskuuta 1866 Virrat – 20. heinäkuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen opetushallinnon virkamies, jolla oli merkittävä ansio oppivelvollisuuden täytäntöönpanossa. Hän toimi kouluhallituksen kansanopetusosaston päällikkönä 1918–1936. A. J. Törnqvistin vanhemmat olivat Virtain varapastori Carl Gustaf Törnqvist ja Karolina Gustava Regina Schreck. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta vuonna 1884 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1888 sekä maisteriksi 1890 ja suoritti kasvatusopin tutkinnon 1895. Törnqvist työskenteli aluksi lyhyen aikaa uskonnonopettajana eräissä oppikouluissa ja aloitti vuonna 1893 uransa kansakouluntarkastajana. Hän oli kansakouluntarkastaja 1894–1895 Kuopion ja 1895–1900 Viipurin kaupungissa sekä 1900–1907 Hämeenlinnan piirissä, kunnes siirtyi kouluylihallitukseen
Mänkeri

Mänkeri on vanha suomalainen klarinettisoitin. Erityisesti se tunnetaan Länsi-Suomessa, mutta mänkeriä on soitettu myös Pohjois-Pohjanmaalla, Lapissa, osissa Savoa sekä Itä-Uudellamaalla. Mänkerin itäsuomalainen vastine on varsinkin Karjalassa tunnettu liru. Perinteinen mänkeri on noin 10–30 cm:n pituinen ja se on yleensä valmistettu männystä. Viistoksi muotoiltuun puhalluspäähän on kiinnitetty tuohesta tai katajasta tehty lehdykkä. Putken alapäässä voi olla kiinnitettynä pieni tuohinen äänisuppilo. Mänkereitä on männyn lisäksi valmistettu muun muassa eläinten sääriluista sekä koiranputkesta. Mänkereitä on olemassa myös sormiaukollisina. Ne ovat aukottomia mänkeitä pidempiä, noin 20–40 senttimetrin mittaisia. Sormiaukkoja on 3–5 kappaletta. Niitä ovat käyttäneet lähinnä paimenet, mutta onnistuneen virityksen omanneita mänkereitä tiedetään käytetyn esimerkiksi tanssimusiikin soittamiseen. Soittimen alkuperää ei tunneta varmaksi, mutta sen arvellaan olevan klarinetin kansanomainen jäljitelmä, joita on suuremmissa määrin alettu valmistamaan 1800-luvulla
Charles Woodruff

Charles Sherman Woodruff (15. elokuuta 1844 Cincinnati – 6. syyskuuta 1927 Cincinnati) oli yhdysvaltalainen jousiampuja ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli Cincinnati Archers. Woodruff voitti vuonna 1901 maansa mestaruuden kaksoisamerikkalaiskierroksella ja sijoittui samassa lajissa neljänneksi St. Louisin olympialaisissa 1904. Hän oli olympiakisoissa kaksoisyorkilaiskierroksella kahdeksas ja oli voittamassa hopeaa joukkuekilpailusta. Myös Charlesin vaimo Emily oli jousiampuja.
Dustin Tokarski

Dustin Tokarski (s. 16. syyskuuta 1989 Watson, Saskatchewan) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa Buffalo Sabresin organisaatiota. Hän on edustanut ammattilaisurallaan myös Tampa Bay Lightningia, Montreal Canadiensia ja Anaheim Ducksia sekä niiden farmijoukkueita. Ennen ammattilaisuraansa Tokarski pelasi vuodesta 2006 alkaen kolme kautta juniorisarja WHL:n Spokane Chiefsissä. Hänellä oli kahtena vuonna sarjan paras torjuntaprosentti (toisella ja kolmannella kaudellaan) ja kerran paras päästettyjen maalien keskiarvo (kolmannella kaudellaan). Hän oli voittamassa vuonna 2008 WHL:n mestaruutta Ed Chynoweth Cupia sekä Canadian Hockey Leaguen mestaruutta Memorial Cupia. Hänet palkittiin tuon vuoden Memorial Cup -turnauksen parhaana maalivahtina (Hap Emms Memorial Trophy) ja arvokkaimpana pelaajana (Stafford Smythe Memorial Trophy) sekä nimettiin sen tähdistökentälliseen. Tampa Bay Lightning varasi Tokarskin NHL:n vuoden 2008 varaustilaisuuden viidennellä kierroksella. Hän teki joukkueen kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen saman vuoden lopulla ja aloitti ammattilaisuransa seuraavan vuoden syksyllä. Hän pelasi kaudella 2009–2010 kaksi NHL-ottelua, ensimmäisen 16. tammikuuta 2010, jolloin Lightning kohtasi vierasottelussa Florida Panthersin