nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Vänrikki

Vänrikki (lyhenne vänr.) on Suomen puolustusvoimissa käytössä oleva maa- ja ilmavoimien sotilasarvo. Merivoimissa vastaava arvo on aliluutnantti. Vänrikkiä vastasi käytöstä poistunut ratsuväen sotilasarvo kornetti. Reservin vänrikki (aliluutnantti) on korkein sotilasarvo, jonka 12 kuukauden varusmiespalveluksen aikana voi saada. Vänrikistä seuraava ylempi arvo on luutnantti. Suomessa vänrikki on alin upseeriarvo, mutta germaanisissa ja joissain slaavilaisissa maissa aliupseeriston ja upseeriston väliin sijoittuva arvo. Nimitys juontuu saksan kielen lipunkantajaa tarkoittavasta sanasta Fähnrich. Se oli arvokas tehtävä, jota ei voitu uskoa aliupseerille eikä miehistölle, mutta joka ei vaatinut erityistä upseerikoulutusta. Toinen vastaavanlainen tehtävä on perinteisesti ollut kuriiri, joka myös on nuoremman upseerin suorittama tehtävä. Suomalainen maa- tai ilmavoimien vänrikki tai merivoimien aliluutnantti vastaa anglosaksisten maiden 2. luutnanttia, joka on näiden maiden alin upseerinarvo
Kolme muskettisoturia

Kolme muskettisoturia (ransk. Les trois mousquetaires) on Alexandre Dumas vanhemman kirjoittama romanttinen seikkailukirja, joka sijoittuu 1600-luvun alun Ranskan hovijuonittelujen pyörteisiin. Kirja ilmestyi vuonna 1844. Dumas'n kirjoittamia Kolmen muskettisoturin jatko-osia ovat Muskettisoturit seikkailevat jälleen (myös nimillä Kaksikymmentä vuotta myöhemmin ja Myladyn poika), Muskettisoturien viimeiset urotyöt (myös nimillä Bragelonnen varakreivi ja Kymmenen vuotta myöhemmin). Teoksen Viimeinen muskettisoturi (1883, myös nimillä Portoksen poika ja Aramiksen kuolema) on haamukirjoittanut Paul Mahalin. Myös muut kirjailijat ovat kirjoittaneet muskettisoturien seikkailuista. Kirja on sovitettu useita kertoja elokuvaksi. Kirjan tarina sijoittuu Ranskaan ja Englantiin. Kirjassa liikutaan sekä kaupungissa (Pariisi) että maaseudulla, suurimmaksi osaksi kuitenkin aatelisten hoveissa. Tarina alkaa, kun nuori d'Artagnan lähtee kotoaan Pariisiin liittyäkseen muskettisotureihin. Häntä ei kuitenkaan hyväksytä suoraan muskettisotureihin, vaan häntä kehotetaan suorittamaan ensin asepalvelus jossain muussa komppaniassa. Hän sattuu loukkaamaan eräitä miekkamiehiä ja saa haasteen kaksintaisteluihin
Robert Falcon Scott

Robert Falcon Scott (6. kesäkuuta 1868 Devonport, Devon, Englanti – 29. maaliskuuta 1912 Rossin jäähylly, Etelämanner) oli Royal Navyn upseeri ja Etelämantereen tutkimusmatkailija. Scott ja hänen retkikuntansa hävisivät niukasti Roald Amundsenin ryhmälle kamppailun saavuttaa ensimmäisenä etelänapa. Scottin ryhmä kuoli Rossin jäälautalla yrittäessään palata takaisin tukikohtansa suojiin. Kesäkuussa 1910 Scott aloitti matkansa kohti etelänapaa laivallaan Terra Novalla. Matkalla Scott sai kuulla, että Roald Amundsen suuntasi myös etelään. Norjalaisen ja brittiläisen tutkimusmatkailijan välillä syntyi kilpajuoksu etelänavalle, vaikka Scott oli suunnitellut suorittavansa tieteellisiä tutkimuksia osana matkaa. Scott jatkoi tutkimuksiaan ja saikin paljon tietoa geologiasta eläintieteeseen ja meteorologiaan. Saapuessaan etelänavalle tammikuussa 1912 viisimiehinen ryhmä tajusi Amundsenin käyneen siellä jo kuukautta aiemmin. Amundsen palasi tukikohtaansa ilman ongelmia, mutta Scottin ryhmä menehtyi palatessaan etelänavalta äärimmäisen kylmissä olosuhteissa. Sakea lumisade ja se, että Scott kieltäytyi luopumasta ryhmän keräämistä kivinäytteistä, olivat myös osaltaan hidastamassa ryhmän kulkua ja johtamassa tuhoisiin seurauksiin
Luutnantti

Luutnantti (lyhenne luutn. tai ltn) on Suomen puolustusvoimissa ja rajavartiolaitoksessa käytettävä upseerinarvo. Luutnantti-nimitys tulee alun perin ranskan kielestä lieu tenant (lat. locum tenens), mikä tarkoittaa sijassa olevaa eli (kapteenin) sijaista tai laajemmin apulaista. Luutnantista seuraava ylempi arvo on yliluutnantti. Luutnantin arvo on yliluutnantin arvon lisäksi ainoa upseeriarvo, joka on sama kaikissa puolustushaaroissa. Eräissä armeijoissa luutnantin arvo ei vastaa Suomen puolustusvoimien luutnanttia, vaan joukkueenjohtajaa, missä tehtävässä Suomessa toimivat vänrikit. Tällöin käytössä on myös ensimmäisen tai vanhemman luutnantin arvo, joka vastaa Suomessa yliluutnanttia. Yliluutnantin nimitys tulee Suomeen Saksastalähde? (Oberleutnant) ja sitä käytetään myös muissa Pohjoismaissa. Mannerheim ei halunnut Suomen sisällissodan aikana yliluutnanttia itsenäisen Suomen sotilasarvoihin pitäen sitä saksalaisena käytäntönä.lähde? Yliluutnantin sotilasarvo tuli Suomen puolustusvoimissa käyttöön vasta Mannerheimin kuoleman jälkeen 1952. Luutnantin arvoon voidaan ylentää puolustusvoimien tai rajavartiolaitoksen palkattuun henkilöstöön tai reserviin kuuluva vänrikki tai aliluutnantti
Konstaapeli

Konstaapeli (lyhenne konst.) on poliisimiehistön jäsenestä käytetty nimitys. Konstaapeli työskentelee Suomen poliisin palveluksessa. Suomen poliisissa on käytössä nuoremman konstaapelin, vanhemman konstaapelin ja ylikonstaapelin virat. Konstaapelin arvonimi on lähtöisin keskiajalta. Se tulee latinan sanoista comes stabuli, joka tarkoitti keisarillisen hovin tallinhoitajaa. Marsalkka oli hänen alaisensa. 1000-luvun Ranskassa konnetaabelista tuli yksi valtakunnan viidestä mahtimiehestä, jonka vastuulla oli ratsuväki. Englannissa konstaapeleiksi nimitettiin myös tärkeiden varuskuntien ja linnojen päälliköitä. Joskus nämä avustivat šeriffiä lain ylläpidossa, mistä tulee konstaapelin yhteys lainvalvontaan. Jokaiseen kihlakuntaan (hundred) nimitettiin suurkonstaapeli joka vastasi lainvalvonnasta ja aseisti joukon tähän tarkoitukseen. Hänen alaisuudessan olivat jokaisen ruodun tai kylän (tithing) alikonstaapelit
Surjektio

Surjektio on funktio, jonka arvojen joukko "täyttää" maalijoukon. Jokaiseen maalijoukon alkioon voidaan liittää jokin lähtöjoukon alkio.  Muodollisesti kuvaus 𝑓:𝑋→𝑌 on surjektio, jos kaikilla 𝑦∈𝑌 on olemassa 𝑥∈𝑋, jolle 𝑓(𝑥) =𝑦. Jokainen kuvaus saadaan surjektioksi, kun poistetaan maalijoukosta B kaikki alkiot (merkitään siten saatua joukkoa B1), joille ei kuvaudu mitään. Täten 𝑓:𝐴→𝐵1 on surjektio. Termi surjektiivinen ja siihen liittyvät termit injektio ja bijektio esitteli Nicolas Bourbaki, joka oli ryhmä pääasiassa ranskalaisia matemaatikkoja 1900-luvulla, jotka tämän pseudonyymin alaisuudessa aloittivat kirjoittamaan vuonna 1935 kirjojen sarjaa, joissa esiteltiin selityksiä sen ajan edistyneestä modernista matematiikasta. Käsite juontuu ranskan kielen sanoista sur mikä tarkoittaa ylitse tai yläpuolella sekä inciter, motiver tai ejecter tai mitkä tarkoittavat "liikuttamista", "liikuttajaa" tai "ulos heittämistä", ja yhdistettynä muotoon surjektio käsite liittyy siihen tosiasiaan että määrittelyjoukon kuva surjektiivisesta funktiosta täydellisesti peittää funktion maalijoukon. Funktio f: R → R, f(x) = x2, ei ole surjektio, koska esimerkiksi ei ole olemassa reaalilukua x, jolle x2 = −1. Jos kuitenkin annetaan funktiolle f maalijoukoksi epänegatiivisten reaalilukujen joukko, saadaan kuvaus g: R → [0, ∞[, g(x) = x2, joka on surjektio. Tämä johtuu siitä, että mille tahansa epänegatiiviselle reaaliluvulle y, voidaan ratkaista yhtälö y = x2, josta saadaan 𝑥=+𝑦 tai 𝑥=−𝑦.
Tutkimusmatkat pohjoisnavalle

Tutkimusmatkat pohjoisnavalle ovat tutkimusretkiä kohti pohjoisnapaa. 1700-luvulla yritettiin pohjoisnavalle purjehtia laivoilla, koska meren uskottiin olevan avoinna navalle asti. Esitettiin myös arvioita, että navalla olisi manner. Pohjoisnavalla on kuitenkin enemmän tai vähemmän yhtenäistä lauttajäätä, joka liikehtiessään murskaa olosuhteisiin soveltumattomat laivat. Lisäksi pelkkä jäihin juuttuminen saattoi laivan merivirtojen kuljettamaksi. 1800-luvulla siirryttiin Pohjoisnavan valloituksessa koiravaljakoihin. Tällöin oli jo käynnissä eräänlainen kilpajuoksu siitä, kuka onnistuisi pääsemään ensimmäisenä pohjoisnavalle. Monia retkikuntia lähti kohti napaa, monet eivät palanneet hengissä ja monet selvisivät vain hädin tuskin. Retkeilijöitä vastassa oli pakkanen, jääröykkiöt, äkisti avautuvat jäärailot ja pettävä jää sekä kyvyttömyys kuljettaa riittävästi varusteita mukana satojen kilometrien pituista matkaa varten. Merivirta kuljetti monesti jäätä yllättävän nopeasti ja vaikeutti osaltaan matkaa. 1800-luvun lopulla Fridtjof Nansen yhdisti aikaisempien naparetkien tekniikat ja rakennutti erikoisvahvan Fram-laivan, joka ajelehti pitkään jäissä. Sitten Nansen lähti koirarekien avulla kohti pohjoisnapaa, muttei päässyt sinne
Anita Välkki

Anita Kaarina Välkki (25. lokakuuta 1926 Sääksmäki – 27. huhtikuuta 2011 Helsinki) oli kansainvälisesti tunnettu suomalainen laulaja (sopraano) ja tunnustettu laulupedagogi. Hänen äänensä edusti harvinaista hochdramaattisen sopraanon äänityyppiä eli fakkia (jota tarvitaan varsinkin Wagnerin oopperoissa), ja siksi hänestä tuli erityisesti Wagner-laulaja. Wagner-roolien lisäksi hänen tunnetuimpia roolejaan olivat Puccinin Turandot ja Tosca. Välkin ura alkoi Valkeakosken tehdaspalokunnan näyttämöllä 15-vuotiaana. Sotavuosien jälkeen hänet kiinnitettiin Kokkolan Työväen Näyttämöön, jossa hän esitti erityisesti operetti- ja muita musiikkiosia. Vaasan suomalainen teatteri solmi Välkin kanssa sopimuksen vuonna 1952. Operettimenestys Kokkolassa oli saanut Välkin aloittamaan lauluopinnot Raili Kahilaisen johdolla 1940-luvun lopulla ja hän jatkoi opintoja Vaasassa opettajanaan Tyyne Hase. Anita Välkki piti ensikonserttinsa Helsingissä vuonna 1954. Lahjakkaan laulajan ääni huomattiin heti. Hase ilmoitti oppilaansa tämän tietämättä Suomalaisen oopperan koelauluun, koska pelkäsi tämän lahjojen menevän muuten hukkaan
Kim Il-sung

Tarkennus: Puutteellisesti lähteistetty Kim Il-sung (kor. 김일성, hanja: 金日成, Gim Il-seong, alk. Kim Sŏng-ju, 15. huhtikuuta 1912 – 8. heinäkuuta 1994) oli korealainen poliitikko ja Korean demokraattisen kansantasavallan eli Pohjois-Korean yksinvaltias vuosina 1946–1994. Kim Il-sung oli maansa pääministeri 1946–1972 ja presidentti vuodesta 1972, mutta Kimin todellinen valta perustui hänen asemaansa Korean työväenpuolueen pääsihteerinä. Hän on edelleen henkilöpalvonnan kohde Pohjois-Koreassa: häneen viitataan virallisesti nimellä ”Suuri johtaja” ja hänet on Pohjois-Korean korkeimman kansanneuvoston päätöksellä vuonna 1997 nimetty ”ikuiseksi presidentiksi”. Näin ollen Pohjois-Korea on maailman ainoa nekrokratia. Kim Il-sungin syntymäpäivä on kansallinen vapaapäivä Pohjois-Koreassa. Pohjois-Korean entinen johtaja Kim Jong-il oli Kim Il-sungin poika ja nykyinen johtaja Kim Jong-un on hänen pojanpoikansa. Kim Il-sungin lapsuudesta ja nuoruudesta on vaikea löytää luotettavaa tietoa. Pohjois-Korea on lähteissään liittänyt hänen varhaisvuosiinsa runsaasti legendanomaisia ja propagandistisia tietoja
Johannes Kastaja

Johannes Kastaja (ortodoksisessa kirkossa Johannes Edelläkävijä) (kuollut n. 31–36; lat. Ioannes Baptista, muinaiskreikka: Ἰωάννης ὁ βαπτίζων, kreik. Ἰωάννης ὁ βαπτιστής, Iōánnēs ho baptistḗs hepr. ‏יוחנן המטביל‎, ven. Иоанн Креститель, Ioann Krestitel, arab. يُوحَنَّا الْمَعْمَدَان‎, yūḥannā l-maʿmadān) oli juutalainen opettaja, joka toimi Juudeassa ensimmäisen vuosisadan alkuvuosikymmeninä. Sekä Uuden testamentin evankeliumit että Koraani pitävät häntä profeettana. Kristityt pitävät häntä Vanhan testamentin viimeisessä kirjassa, Malakian kirjassa, ennustettuna Jumalan lähettämänä Eliana ja samalla Jeesuksen edelläkävijänä. Johannes Kastaja mainitaan evankelista Luukkaan Apostolien teoissa ja kaikissa neljässä Uuden Testamentin evankeliumeissa, joissa Jeesus kutsuu Johannesta suurimmaksi naisista syntyneistä. Herodes Antipaan kerrotaan teloittaneen Johannes Kastajan vaimonsa Herodiaan tyttären pyynnöstä. Luukkaan evankeliumin mukaan Johannes Kastaja oli Sakariaan ja Elisabetin poika
Kulttuuri-imperialismi

Kulttuuri-imperialismi tarkoittaa yhden kulttuurin nostamista toisen kulttuurin yläpuolelle, etenkin sellaisissa tapauksissa, kun vahvempi maa kolonisoi taloudellisesti tai sotilaallisesti heikomman maan ja pakottaa omat kulttuuriset tapansa ja uskomuksensa valloittamaansa maahan. Kulttuuri-imperialismiin kuuluu tarkoituksenmukaisuus ja vallankäyttö, toisin kuin pelkkään kulttuurin leviämiseen, joka tapahtuu luonnollisen kanssakäymisen välityksellä. Vahvempi maa voi pakottaa kulttuurinsa toiseen maahan monin tavoin. Se voi tapahtua säätämällä lakeja, jotka määräävät koulutuksesta, uskonnosta, taiteesta ja kielestä. Toinen kulttuuri-imperialismin muoto on sellainen kehitysapu, jolle avunantaja on määrännyt ehtoja esimerkiksi avun saajamaan kouluopetuksen sisällön suhteen. Jotkut näkevät myös globalisaation myötä leviävän amerikkalaistumisen esimerkkinä kulttuuri-imperialismista. Kulttuuri-imperialismia on ollut antiikin Kreikan ja Rooman valtakunnista lähtien. Uudella ajalla kulttuuri-imperialismia ovat harjoittaneet imperiumeja perustaneet suurvallat, kuten Ranska, Britannia, Yhdysvallat, Kiina ja Neuvostoliitto. Nykyajan länsimaista kulttuuri-imperialismia vastustetaan esimerkiksi perustamalla liittoumia ja järjestöjä, jotka pyrkivät säilyttämään kulttuuriperintöä ja tapoja. Joissakin maissa länsimaistumista on yritetty hidastaa poliittisin toimin.
Enzo Ferrari

Enzo Anselmo Ferrari (18. helmikuuta 1898 Modena, Italia – 14. elokuuta 1988) oli Scuderia Ferrari -Grand Prix -tallin ja Ferrari-autotehtaan perustaja. Nuoruudessaan Ferrari sai vain vähän koulutusta, mutta hänellä oli voimakas intohimo kilpa-autoihin. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän toimi muulinkuljettajana; hänen isänsä, Alfredo, ja veljensä, Dino, kuolivat 1916. Ferrarin päästessä pois armeijasta oli perheen yritys kaatunut, ja hän etsi töitä Fiatilta, mutta sai sitä vain pienestä CMN-nimisestä yrityksestä. Hän aloitti kilpailemisen 1919, aluksi vähäisellä menestyksellä. Ferrari jätti CMN:n 1920 ja siirtyi työskentelemään Alfa Romeolle. Hän kilpaili Alfa Romeon autoilla paikallisissa kisoissa — paremmalla menestyksellä. Vuonna 1923 — kilpaillessaan Ravennassa — hän sai italialaisen hävittäjä-ässän, Francesco Baraccan äidiltä ehdotuksen käyttää Baraccan hävittäjäkoneen symbolia, korskaavaa hevosta, kilpa-autossaan onnea tuomassa. Tämän ehdotuksen Ferrari toteuttikin, mutta vasta vuonna 1932. Vuonna 1924 hän voitti Coppa Acerbo -kilpailun Pescarassa
Bartolomeus

Pyhä Bartolomeus (kreik. Βαρθολομαίος, Bartholomaios) oli synoptisten evankeliumien ja Apostolien tekojen mukaan yksi Jeesuksen kahdestatoista opetuslapsesta ja apostoleista. Bartolomeus merkitsee "Tolmain (Ptolemaioksen) poikaa". Uudessa Testamentissa Bartolomeus mainitaan vain opetuslapsien nimiluettelossa eikä Johanneksen evankeliumissa häntä mainita lainkaan. Perinteisesti hänen ajatellaan olleen sama henkilö kuin Johanneksen evankeliumin Natanael, joka ei sisälly synoptisten evankeliumien opetuslapsien nimilistaan. Bartolomeus mainitaan ainoastaan synoptisten evankeliumien ja Apostolien tekojen opetuslapsien nimiluettelossa. Tämä kiistanalainen päätelmä perustuu siihen, että synoptisissa evankeliumeissa Bartolomeus ja Filippus mainitaan aina yhdessä eikä Natanaelin nimeä mainita lainkaan, kun taas Johanneksen evankeliumissa Filippus ja Natanael mainitaan samaan tapaan yhdessä eikä Bartolomeuksen nimeä lainkaan mainita. Monet tutkijat ovat kuitenkin hylänneet tämän samastuksen perusteettomana. Kristillisen perimätiedon mukaan Bartolomeus nyljettiin ja ristiinnaulittiin Armeniassa, jonka takia hänet kuvataan usein veitsen ja/tai ihmisen nahan kanssa. Johanneksen evankeliumin mukaan Filippus kertoi Natalille löytäneensä "sen, josta Mooses laissa ja profeetat ovat kirjoittaneet, Jeesuksen, Joosefin pojan, Nasaretista." Tähän Natanael ensin esitti kuuluisaksi tulleen hämmästelevän kysymyksensä: "Voiko Nasaretista tulla mitään hyvää?" Filippuksen pyynnöstä hän kuitenkin meni katsomaan ja lopulta itse tunnusti Jeesuksen rabbiksi, Jumalan pojaksi ja Israelin kuninkaaksi. Lisäksi hänet mainitaan erään ilmestyskertomuksen yhteydessä Johanneksen evankeliumin viimeisessä luvussa, jossa mainitaan hänen olleen kotoisin Galilean Kaanasta Perttelin kunta käytti vaakunassaan Bartolomeusta, jonka käsissä on Raamattu ja nylkemisveitsi
Gwen Stefani

Gwen Renée Stefani (s. 3. lokakuuta 1969 Fullerton, Kalifornia) on yhdys­valtalainen usean tyyli­lajin laulaja-lauluntekijä ja muoti­suunnittelija. Gwen Stefani tuli tunnetuksi 1990-luvulla No Doubtin laulajana. Vuonna 1987 Gwen Stefani ryhtyi veljensä Eric Stefanin yhtyeen No Doubtin taustalaulajaksi. Yhtye solmi levytys­sopimuksen Interscope Recordsin kanssa. Gwen oli myös tausta­laulajana Sublimen kappaleella ”Saw Red”. lähde? Kesällä 2004 No Doubt vetäytyi tauolle ja Stefani siirtyi soolo­uralle ja julkaisi ensimmäisen soolo­albuminsa Love. Angel. Music. Baby. marras­kuussa 2004
Selluloosa

Selluloosa (C6H10O5)n on pitkäketjuinen, β-D-glukoosimolekyyleistä koostuva polysakkaridi, joka on rakenneaineena useimpien kasvien soluseinissä. Eräät bakteerilajit muodostavat selluloosasta suojan muodostaessaan biofilmin.  Selluloosa on maapallon yleisin orgaaninen polymeeri. Selluloosan eristi ja sen kaavan määritti ensimmäisen kerran 1838 ranskalainen kemisti Anselme Payen. Selluloosa ei juuri liukene tavallisimpiin liuottimiin. Selluloosalla ei myöskään ole sulamispistettä, mutta se hajoaa yli 300 °C:n lämpötiloissa. Puuaines sisältää 30–50-prosenttista selluloosaa. Puuvillan kuidut ovat lähes puhdasta selluloosaa. Sellulaasi on selluloosaa hajottava entsyymi. Tunnetuin selluloosan hajottajasieni on Hypocrea reesei. Kasviksissa oleva selluloosa ei imeydy ihmisen ruoan­sulatuksessa, mutta se kuuluu ravintokuituihin, joilla on terveydellisesti edullisia vaikutuksia. Kasvinsyöjäeläimet, kuten märehtijät, pystyvät hajottamaan selluloosaa mikro-organismien avulla
Sähköverkko

Sähköverkko on siirto- ja jakeluverkko voimalaitoksissa tuotetun sähköenergian toimittamiseksi sähkön kuluttajille. Mitä suuremmalla jännitteellä sähköä siirretään, sitä pienempi virta ja myös pienempi siirtohäviö eli sähköä menee hukkaan vähemmän. Sähköverkoissa käytetään vaihtovirtaa, koska sen jännitettä on helpompi muuntaa muuntajalla. Euroopassa sähköverkko toimii 50 Hz:n ja muun muassa Yhdysvalloissa 60 Hz:n taajuudella. Sähköä voidaan siirtää tarvittavissa energiamäärissä ja etäisyyksissä ainoastaan johdoissa. Tähän tehtävään voi käyttää joko ilmajohtoja tai maakaapeleita. Molemmilla järjestelmillä on hyvät ja huonot puolensa. Ilmajohtojen etuina ovat pienemmät kustannukset, helpompi sijoitettavuus ja rikkinäisen linjan nopeampi korjattavuus. Ilmajohtojen haittoja ovat suuremmat ympäristön aiheuttamat häiriöt (esim. voimalinjalle kaatunut puu tai myrskyn kaatama sähköpylväs) selvennä, jälkien jättäminen paikalliseen maastoon ja mahdollisena vaaran lähteenä toimiminen ihmisille ja työkoneille: esimerkiksi pylväisiin kiipeäminen tai koneen osuminen ilmassa kulkevaan johtoon. Maakaapeleilla on pienempi tilantarve, ne ovat paremmin suojassa ympäristön häiriöiltä ja ovat väestön paremmin hyväksymiäkenen mukaan?. Maakaapeleille on luonteenomaista myös moninkertaiset perustamiskustannukset ilmalinjoihin nähden, suuremmat korjausviiveet vian sattuessa ja herkkyys teknisille ongelmille suurilla välimatkoillaselvennä
Bodhisattva

Bodhisattva (sanskritiksi बोधिसत्त्व, valaistumisolento, "hän, jonka tavoitteena on valaistuminen") on henkilö, jolla on suuren myötätunnon seurauksena valaistumismieli (bodhicitta), eli spontaani toive saavuttaa täydellinen valaistuminen (tulla Buddhaksi) kaikkien muiden olentojen hyödyksi. Buddhalaisuudessa bodhisattva on yksi neljästä tasosta, jotka ihminen voi saavuttaa elämänsä aikana (muiden ollessa Arhat, Buddha ja Pratyekabuddha). Mahajana-buddhalaisuuden ihanteen mukaan bodhisattva on valaistunut olento, joka omasta suuren myötätunnon tahdostaan palaa täydellisen valaistumisen sijaan takaisin jälleensyntymään, jotta voi johdattaa ennen omaa valaistumistaan kaikki muut olennot valaistumiseen ja pois uudelleensyntymisen kärsimyksestä. Ajan myötä bodhisattva-termin käyttö on muuttunut. Esimerkiksi vanhassa intialaisessa buddhalaisuudessa, sekä theravada-buddhalaisuudessa, sillä viitattiin Gautama Buddhan valaistumista edeltäviin elämiin, eli jatakoihin. Bodhisattvat ovat suosittu aihe buddhalaisessa taiteessa. Usein mahāyāna-buddhalaisuudessa harjoitetaan kuutta paramitaa eli täydellisyyden hyvettä ja bodhisattvalupauksia. Näitä voidaan määritellä olevan neljä suurta lupausta, sekä erityiset bodhisattvan harjoitusohjeet, jotka ovat erilaisia koulukunnasta riippuen. Buddhan lukemattomista hyvistä ominaisuuksista kahdeksan tärkeintä ilmentyy kahdeksana bodhisattvana. Tunnetuin näistä on myötätunnon bodhisattva Avalokiteśvara ("hän joka katsoo ylhäältä"). Tähän bodhisattvaan liitetty myötätunnon mantra "om mani padme hūm" on yksi tunnetuimmista buddhalaisista mantroista. Dalai Laman sanotaan olevan Avalokiteśvaran ruumiillistuma
Joseph Smith

Joseph Smith (23. joulukuuta 1805 Sharon, Vermont – 27. kesäkuuta 1844 Carthage, Illinois) oli yhdysvaltalainen saarnaaja ja uususkonnollisen Myöhempien aikojen pyhien liikkeen perustaja. Joseph Smith Jr. syntyi 23. joulukuuta 1805 Sharonissa Vermontin osavaltiossa Joseph Smith vanhemman ja Lucy Mack Smithin neljäntenä lapsena. Kärsittyään rampauttavan luutulehduksen seitsenvuotiaana hän käytti kainalosauvoja seuraavat kolme vuotta. Joseph Smith Jr. osallistui liiketoimeen, jossa laivattiin ginseng-juurta Kiinaan. 1816–1817 epäonnistuneesta yritystoiminnasta seuranneen velkaantumisen  ja kolmen huonon satokauden jälkeen perhe muutti Palmyraan New Yorkin osavaltiossa ja lopulta päätyi ottamaan lainan 100 eekkerin tilasta läheisestä Manchesterin kylästä. Toisen suuren herätyksen aikoihin alueella tapahtui uskonnollista liikehdintää, ja vuosien 1817 ja 1825 välillä alueella oli muutamia herätyskokouksia. Myös Smithien perheessä tempauduttiin mukaan alueella olleisiin herätyksiin, joskin perheessä oli erimielisyyttä eri kirkkokuntien välillä
Richard Wagner

Wilhelm Richard Wagner (22. toukokuuta 1813 Leipzig, Saksin kuningaskunta – 13. helmikuuta 1883 Venetsia, Italian kuningaskunta) oli saksalainen säveltäjä, kapellimestari, musiikkiteoreetikko ja esseisti. Hänen merkittävyytensä säveltäjänä perustuu pitkälti oopperoihin. Wagner kirjoitti muista suurista oopperasäveltäjistä poiketen myös teoksiensa libretot itse. Wagnerin sävellykset, etenkin myöhäiskaudella, sisältävät huomattavaa kontrapunkti-tekniikan käyttöä, kromaattisuuden hyödyntämistä, omintakeisia harmonioita ja orkestraatiota sekä runsasta johtoaiheen, eli tiettyihin hahmoihin, paikkoihin tai juonenkohtiin liittyvän teeman, käyttöä. Wagner oli edelläkävijä Euroopan taidemusiikkiin suuresti vaikuttaneiden musiikillisten uudennusten, kuten äärimmäisen kromaattisuuden ja nopeasti vaihtuvien tonaalisten keskusten, käyttäjänä. Hän muutti musiikkia koskevaa ajattelua kokonaistaideteoksen käsitteellään, joka yhdistää kaikki kirjalliset, musiikilliset ja näytelmälliset taiteet yhdeksi teokseksi. Tämä ajattelu huipentui neljän oopperan sarjaan Nibelungin sormus, joka valmistui vuonna 1876. Wagner rakennutti Saksan Bayreuthiin oman oopperatalonsa, jotta hänen teoksiaan voitaisiin esittää juuri siten kuten hän halusi. Wagner oli perheensä seitsemäs lapsi. Hänen suvussaan oli useita opettajia ja kanttoreita sekä teatterin harrastajia
Kehätie

Kehätie on kaupunkia ympäröivä päätie. Usein se alun perin ympäröi rakennetun alueen ja korvasi monesti puretun kaupungin muurin paikan, mutta myöhemmin kaupunki laajeni myös sen ympärille. Joillakin kaupungeilla on useampiakin kehäteitä. Esimerkiksi Moskovassa on useita sisäkkäisiä kehäteitä. Kehäteiden pääasiallinen tarkoitus on parantaa liikenteen sujuvuutta kaupunkien ympärillä, kun säteittäiset tiet helpottavat sitä kaupungista sisään ja ulos. Kehäteiden avulla ohikulkuliikenne saadaan ohjattua kaupungin keskustan ulkopuolelle ja kaupungin sisäinen poikittaisliikenne pois pienemmiltä teiltä. Euroopan pisin kehätie on Berliiniä kiertävä Bundesautobahn 10, pituudeltaan 196 kilometriä. Yhdysvalloissa monet kehätiet (engl. Beltway) ovat osa Interstate highway -järjestelmää. Washington D.C. on ainut kaupunki, joka ei sijaitse lainkaan samassa osavaltiossa kuin sitä kiertävä kehätie