nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Ivan Mazepa

Ivan Stepanovytš Mazepa (ukr. Іван Степанович Мазепа, puol. Jan Mazepa, kirjoitetaan myös Mazeppa; noin 1639 Mazepyntsi, lähellä Bila Tserkvaa, Puola-Liettua – 8. syyskuuta (J: 28. elokuuta) 1709 Bender, Bessarabia, Osmanien valtakunta) oli Ukrainan Kasakkahetmanaatin hetmani vuosina 1687–1709. Hän soti aluksi Venäjän keisarin Pietari Suuren rinnalla Osmanien valtakuntaa vastaan, mutta suuren Pohjan sodan aikana hän liittoutui vuonna 1708 Ruotsin kuninkaan Kaarle XII:n kanssa nousten kapinaan Venäjää vastaan. Mazepa kärsi tappion ratkaisevassa Pultavan taistelussa vuonna 1709. Mazepa on ollut kiistelty avainhahmo sekä Ukrainan että Venäjän historiassa. Hänen elämänsä innoitti monia romantiikan ajan eurooppalaisia runoilijoita, kirjailijoita ja säveltäjiä. Mazepan syntymävuoden on arveltu olleen vuosien 1629 ja 1644 välillä. Erään tiedon mukaan tarkka syntymäpäivä olisi 20. maaliskuuta 1639
Qatar

Qatarin sijainti Kesto: 1 minuutti ja 27 sekuntia.1:27 Qatarin valtio (arab. دولة قطر‎, Dawla Qaṭar) eli Qatar (arab. قطر‎, [ˈqɑtˤɑr]) on pääosin autiomaan peittämä emiirikunta Arabian niemimaan kaakkoisosassa. Qataria rajaavat Saudi-Arabia ja Persianlahti. Qatar on noin 3 miljoonan asukkaan öljyvaltio, ja se on pienuudestaan huolimatta yksi maailman rikkaimmista valtioista. CIA:n The World Factbookin mukaan Qatarilla oli vuonna 2020 maailman kuudenneksi suurin bruttokansantuote henkeä kohden. Qatarin pinta-ala on noin 11 586 neliökilometriä ja pääkaupunki Doha. Maassa sijaitsee suuri Al Udeidin lentotukikohta, jota käyttävät myös Yhdysvaltain ja Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimat. Se on suurin Yhdysvaltojen sotilastukikohdista Lähi-idässä. Qatarin äkkirikastuminen öljytulojen ansiosta on tehnyt maan taloudesta hyvin haavoittuvan ja niinpä maa on pyrkinyt viime vuosikymmenien aikana monipuolistamaan elinkeinorakennettaan. Muun muassa maataloutta on tehostettu rakentamalla kastelujärjestelmiä ja uuden teollisuuden sijoittumista maahan on tuettu
Piltdownin ihminen

Piltdownin ihminen (Eoanthropus dawsoni) on väärennetty kallo ja leukaluu, joiden uskoteltiin olevan peräisin ihmisen kaukaiselta esi-isältä, ”puuttuvalta renkaalta” ihmisen ja apinan välillä. Fossiili ”löytyi” vuonna 1912 Piltdownista Englannista. Piltdownin fossiilin virheelliset tulkinnat hidastivat evoluution tutkimusta useiden vuosikymmenien ajan. Se paljastui kiistatta väärennökseksi vasta vuonna 1953, jolloin havaittiin, että se koostui nykyihmisen kallosta, orangin leuasta ja simpanssin hampaista. Väärennöksen takana uskotaan olleen kallon löytäjän, harrastelija-arkeologi Charles Dawsonin, joka halusi päästä tiedeakatemian jäseneksi. Harrastelija-arkeologi ja -geologi Charles Dawson sekä British Museumin geologian osaston intendentti ja Geologisen seuran puheenjohtaja Arthur Smith Woodward julkistivat Geologisen seuran kokouksessa 18. joulukuuta 1912 fossiililöydön, jonka Dawson oli tehnyt sorakuopasta Piltdownista läheltä itäsussexilaista Uckfieldin kylää. Löytö koostui kallon ja leuan osista, joiden Dawson väitti kuuluneen ihmisen evoluution puuttuvalle lenkille. Dawsonin mukaan löydöt olivat iältään puoli miljoonaa vuotta. Luunsirut olivat löytyneet maakerroksesta, jossa oli myös kauan sitten sukupuuttoon kuolleiden eläinten luita. Dawson kertoi, että ensimmäisen luunsirun olivat löytäneet tietä korjaamassa olleet työmiehet ja hän itse oli löytänyt myöhemmin lisää siruja. Dawson ja Smith Woodward olivat löytäneet leukaluun ja hampaat yhdessä
Bermudan kolmio

Bermudan kolmio on Floridan eteläkärjen, Puerto Ricon ja Bermudan rajaama kolmion muotoinen alue, jolla väitetään tapahtuneen huomattavan paljon laivojen ja lentokoneiden katoamisia. Tunnetuin Bermudan kolmiossa tapahtunut katoaminen on viidestä Avenger-pommikoneesta koostuneen lentue 19:n häviäminen 5. joulukuuta 1945. Bermudan kolmiossa on vaarallisia vesiä: alueen läpi kulkee voimakas Golfvirta, ja siellä esiintyy trooppisia hirmumyrskyjä. Alueella on sekä matalaa että syvää merta, ja alueen eteläosissa tapahtuu maanjäristyksiä. Bermudan kolmion alueella ei kuitenkaan ole tapahtunut keskimääräistä enempää onnettomuuksia. Bermudan kolmion käsittämää aluetta ei ole määritelty aivan tarkasti. Se on kuitenkin kolmion muotoinen alue, jonka kärjet ovat useimmin sijoitettu Floridan Miamiin, Bermudalle ja Puerto Ricon San Juaniin. Vanhimmat raportit Bermudan kolmion alueella tapahtuneista salaperäisistä katoamisista on 1800-luvun puolivälistä. Sieltä on löydetty hylättyjä aluksia, joiden hylkäämiselle ei ole mitään järkevää selitystä, ja toisaalta sieltä on saatu hätäkutsuja, mutta alusta ei ole kuitenkaan ikinä löydetty. Vuonna 1945 Bermudan kolmion alueella puolestaan katosi viisi yhdysvaltalaista pommittajaa. Bermudan kolmion alueen selittämättömät katoamiset toi ensimmäisenä esille toimittaja Edward Van Winkle Jones, joka kirjoitti aiheesta 1950-luvulla Associated Pressille
EE-ilmiö

EE-ilmiö (engl. experimenter effect tai expectancy effect) on yleinen ongelma tieteellisissä kokeissa. Termiä käytetään yleensä paranormaalien ilmiöiden tutkimuksen yhteydessä. EE-ilmiö tarkoittaa, että tutkija tai tutkimuksen kohde odottaa saavansa tietyn lopputuloksen kokeesta ja on taipuvainen löytämään sen saaduista havainnoista (expectancy effect) tai että tutkija vaikuttaa tutkimuksen tulokseen (experimenter effect, esimerkiksi odotettua paranormaalia ilmiötä ei saada aikaan tutkimustilanteessa). Jälkimmäisessä EE-ilmiössä on parapsykologiaan uskovien mielestä kyse siitä, että skeptiset tutkijat estävät ilmiöt, kun taas skeptikoiden mielestä EE-ilmiö on osoitus siitä, ettei paranormaaleja ilmiöitä voida toistaa kontrolloiduissa olosuhteissa.
Tomismi

Jumala Tomismi (lat. thomismus) oli Tuomas Akvinolaisen opetuksista lähtenyt filosofinen koulukunta, joka oli katolisen kirkon opin kannalta myöhäiskeskiajalla hyvin merkittävä. Katolisen kirkon viralliseksi opiksi tomismi tuli vuonna 1879. Suuntaus on saanut Tuomaan nimen, koska hänen teoksensa Summa theologiae kokosi yksiin kansiin yhteenvedonomaisesti katolisen kirkon vallitsevat kannat kaikkiin mahdollisiin filosofisiin kysymyksiin etiikasta ontologiaan ja teologiaan. Tomismi tiivisti ennen kaikkea keskiaikaisen filosofian skolastisen perinteen 1200-luvun lopun siirtymisen Augustinuksen platonistisista tulkinnoista Aristoteleen suuntaan. Siirtymään vaikutti suuresti silloinen arabialainen filosofia, sen edustajista erityisesti Averroës eli Ibn Rušd. Tomisteille oli tärkeää tehdä tiukka ero luonnollisen ja yliluonnollisen todellisuuden välillä, koska platoninen ideaoppi johti heidän mielestään panteismiin tehden arkitodellisuudestakin jumalaisen. Tomismi tarjoaa kokonaisvaltaisen todellisuuskäsityksen metafyysisistä kysymyksistä mutta myös fysiikasta ja ihmisen toiminnasta. Protestanttisen kirkon syntykään ei onnistunut murtamaan tomistista maailmankuvaa, vaan se tapahtui vasta newtonilaisen fysiikan avulla. Aristoteelisen fysiikan selkeästi vääräksi todistaminen aiheutti tomistisen perinteen kriisin, joka lopulta synnytti uustomismin. Uustomismiin siirrettiin klassisen tomistisen perinteen käsitykset etiikasta ja teologiasta. Uustomismi hajautui useisiin erilaisiin koulukuntiin
Temppeliherrain ritarikunta

Temppeliherrain ritarikunta (lat. Pauperes commilitones Christi Templique Solomonici, "Kristuksen ja Salomon temppelin köyhät ritarit") oli keskiajalla ristiretkien aikaan perustettu veljeskunta, joka vaikutti laajalti Euroopassa ja Lähi-idässä vuosina 1119–1307. Temppeliherrain ritarikunta oli ensimmäinen hengellisistä ritarikunnista, ja sen säännöt ja organisaatio olivat esikuvana useille muille ritarikunnille. Temppeliherrat olivat alun perin vaatimattomia soturimunkkeja, mutta heidän järjestönsä kasvoi pian yhdeksi keskiajan Euroopan taloudellisesti vaikutusvaltaisimmista järjestöistä. Temppeliherrojen vaurauden kasvaessa heitä alettiin pelätä ja he alkoivat saada vihamiehiä. Ranskan kuningas Filip IV syytti tekaistuin perustein temppeliherroja jumalanpilkasta ja ristiretkien epäonnistumisesta, ja kuninkaan käskystä temppeliherrojen ritarikunta tuhottiin 1300-luvun alussa. Temppeliherrat olivat munkkiveljeskunta, ja ritarikunnan jäsenet vannoivat köyhyys- ja siveysvalan. Munkkien tavoin temppeliherrat osallistuivat päivän kaikkiin hetkipalveluksiin ja rukoilivat säännöllisesti. Uhkapeli, kiroileminen ja juovuksissa esiintyminen oli kielletty. Metsästää he saivat vain leijonia. Temppeliherrat nukkuivat yhteisissä makuusaleissa ja söivät ateriansa yhdessä. He eivät kuitenkaan eläneet munkkien tavoin luostarissa, eikä heiltä edellytetty samanlaista omistautumista pyhille teksteille, sillä useimmat temppeliherrat eivät olleet saaneet koulutusta, eivätkä he osanneet latinaa
Tuomari Nurmio

Hannu Juhani ”Tuomari” Nurmio (s. 21. marraskuuta 1950 Helsinki) on suomalainen rockmuusikko. Hän on kirjoittanut noin 200 laulua. Nurmion tunnetuimpiin kappaleisiin kuuluvat muun muassa ”Valo yössä”, ”Oi mutsi, mutsi”, ”Hän on täällä tänään”, ”Ramona”, ”Lasten mehuhetki”, ”Punainen planeetta”, ”Tonnin stiflat”, ”Kurjuuden kuningas”, ”Rannanjärvi elää” ja ”Dumari”. Hannu Nurmio on syntynyt Helsingissä ja asui siellä elämänsä ensimmäiset vuosikymmenet. 1990-luvulla hän asui Riihimäellä, vuonna 2002 hän muutti Espooseen, vuonna 2015 Helsinkiin ja neljän vuoden kuluttua takaisin Espooseen. Nurmion vanhemmat olivat Viljo Johannes Nurmio (1923–1963), joka oli lakimies  ja Laila Porttinen . Oppikoulua hän kävi Kalliossa Helsingin Toisessa Lyseossa eli Tossussa ja jäi muun muassa kerran luokalleen. Vaihdettuaan Suomalaiseen yhteiskouluun hän alkoi menestyä paremmin. Rokkibändi Edisonin sähköbasso vaihtui akustisempaan tyyliin, kun hän tapasi rippikoululeirillä Mustasaaressa folk- ja musiikkihenkisiä ystäviä, joiden kanssa hän myös soitteli kitaraa ja myöhemmin vietti aikaansa Töölön suunnalla. Nurmio kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta vuonna 1971
Molotov–Ribbentrop-sopimus

Molotov–Ribbentrop-sopimus (saks. Deutsch-sowjetischer Nichtangriffspakt, ven. Договор о ненападении между Германией и Советским Союзом, Dogovor o nenapadenii meždu Germanijei i Sovetskii Sojuzom) (myös Hitlerin–Stalinin sopimus) oli Saksan ja Neuvostoliiton välinen hyökkäämättömyyssopimus, joka solmittiin 23. elokuuta 1939. Sopimus sai nimensä maiden ulkoministereistä Joachim von Ribbentropista ja Vjatšeslav Molotovista, jotka allekirjoittivat sopimuksen. Sopimuksen nojalla kumpikin osapuoli sitoutui olemaan liittymättä sellaiseen valtaryhmittymään, joka oli tähdätty toista sopimusosapuolta vastaan. Sopimukseen jätettiin kuitenkin eräs merkittävä aukko: siinä ei ollut tavanomaista mainintaa sopimuksen raukeamisesta siinä tapauksessa, että jompikumpi sopimusosapuoli aloittaisi itse sodan kolmatta valtiota vastaan. Sopimuksen salaisessa lisäpöytäkirjassa sovittiin etupiirijaosta. Suomi, Baltian maat, Puola ja Romania olivat jaon kohteina. Näin suurvallat pystyisivät ilman toistensa uhkaa laajentamaan alueitaan. Saksa saattoi ryhtyä sotaan Puolaa ja mahdollisesti myös sen riippumattomuuden taanneita Britanniaa ja Ranskaa vastaan ilman pelkoa Neuvostoliiton hyökkäyksestä niiden tukemana. Samalla Neuvostoliitto valmistautui omiin operaatioihinsa Puolan, Suomen ja Baltian maiden osalta
Panteismi

Panteismi (kreik. pan', ’kaikki’ ja theos, ’jumala’) on näkemys, jonka mukaan kaikkeus eli luonto on sama kuin Jumala. Panteisti ei usko useisiin persoonallisiin jumaliin vaan yhteen Jumalaan, joka on maailmankaikkeus. Panteismissa Jumalan ajatellaan olevan persoonaton ja ääretön, eikä jumalan lisäksi voi olla muuta todellisuutta. Panteistisia ajatuksia esiintyy esimerkiksi hindulaisuuden Advaita Vedanta -koulukunnassa, joissain kabbalistisen juutalaisuuden suuntauksissa, kelttiläisessä henkisyydessä ja suufimystiikassa. Länsimaisen filosofian historiassa on ollut useita panteistisesti ajatelleita filosofeja. Panteistisia käsityksiä ovat kannattaneet esimerkiksi Giordano Bruno, Baruch Spinoza, Johann Wolfgang von Goethe, Friedrich von Schelling, Charles S. Peirce, William James, Ernst Haeckel ja Henri Bergson. Myös populaarikulttuurissa käsitellään joskus panteistisia teemoja, kuten elokuvissa Tähtien sota, Avatar ja Leijonakuningas. Panteismista kirjoitti ensimmäisenä irlantilainen filosofi John Toland kirjassaan Socinianism Truly Stated (1705). Hän käytti adjektiivia ’panteistinen’, ja neljä vuotta myöhemmin eräs toinen kirjoittaja käytti ensi kertaa termiä ’panteismi’.
Essentialismi

Essentialismi eli olemusajattelu (lat. essentia, olemus) on käsitys, jonka mukaan asioilla on jonkinlainen sisäänrakennettu olemus, joka tekee niistä sellaisia kuin ne ovat. Siitä, millainen tämä olemus on, käsitykset vaihtelevat. Essentialismi on noussut poliittisen keskustelun kohteeksi etenkin postmodernin teorian myötä, joka on arvostellut vähemmistöihin suhtautumista ennakkoluuloisesta essentialismista. Olemusajattelu on oppi, jolle Aristoteles loi perustan esittäessään formaalisen syyn muodoksi tai olemukseksi joka on pysyvä malli sille, millainen asian tulisi olla. Määritelmästä seuraa se, että luonnon tapahtumat ovat selitettävissä viittaamalla luontokappaleen olemukseen. Olemus on tietyn luontokappaleen luonnollisin tila, ja siten tuon luontokappaleen ”oikea” tapa toimia. Olemusajattelun perustana on, että jokaisella luontokappaleella on jokin olemus, joka erottaa hänet kaikista muista luontokappaleista. Aristoteleen näkemys oli, että on olemassa erityinen idea tai muoto, joka määrittää olion esimerkiksi ihmiseksi. Platon oli ottanut tämän ajatuksen oman ideamaailmansa lähtökohdaksi ja hän määritti ihmisen sielun piirteeksi joka erottaa tämän kaikesta muusta. Vastaavaa näkemystä ovat sittemmin kannattaneet muun muassa René Descartes ja Immanuel Kant. Vastaavanlainen olemusajattelu on erittäin tyypillistä myös erilaisille kristillisille ihmiskäsityksille, joissa ihmiset nähdään toimivina sieluina osana korkeampaa suunnitelmaa
Deismi

Deismi on valistuksen ajalta peräisin oleva kriittinen, luonnontiedettä painottava teologinen käsitys, jonka mukaan Jumalan olemassaolo on osoitettavissa järkiperustein ja empiirisesti luontoa tarkkailemalla ja että tämä jumalakäsitys ei ole perusteltavissa minkään tietyn uskonnon opein. Usein deismiin yhdistetään ajatus, että Jumala on luonut kaikkeuden, mutta ei ole sen jälkeen suurilta osin vaikuttanut maailman tapahtumiin. Tämä ajatus, Deus otiosus, ei kuitenkaan ole yleispätevä deismissä, vaan deismi voi antaa tilaa myös Jumalan ajoittaiselle pienimuotoiselle puuttumiselle tapahtumiin. Deismin mukaan Jumala ei suuressa mittakaavassa erityisesti ohjaile maailmanhistorian tapahtumia. Deismi vaikutti voimakkaasti länsimaiseen maailmankuvaan ja maallistumiseen valistuksesta lähtien. Varsinkin brittiläiseen ja ranskalaiseen valistukseen liittyi usein deismi suhteessa uskonnollisiin kysymyksiin. Deismin mukaan järkiperustein on syytä uskoa, että todellisuuden on luonut jokin jumala, mutta tästä jumalasta on mahdotonta saada erityisen tarkkaa tietoa. Jumalan kädenjälki näkyy kuitenkin luonnossa ja luonnonlaeissa. Deismi näkee, että luonto osoittaa, että täytyy olla niin kutsuttu ”älykäs suunnittelija”. Keskeinen askel uskonnosta deismiin on luopuminen uskomisesta pyhien kirjojen totuudellisuuteen. Deistit yleensä ajattelivat, että koska kristinuskon Raamattu on väärässä monien luonnontieteellisten seikkojen suhteen, jumala ei ole voinut kirjoittaa sitä. Tästä syystä deistit usein kieltävät muun muassa profetiat eli jumalalliset ilmoitukset, ihmeteot ja kristillisen kolminaisuusopin
SRAM

SRAM (lyhenne sanoista Static Random Access Memory) eli staattinen RAM-muisti on puolijohdetekniikalla toteutettu muistityyppi. SRAM on toteutettu kiikuilla, jotka koostuvat muutamista transistoreista. Kiikku pitää saman arvon kunnes vastakkainen arvo tallennetaan. Yleisesti käytetty DRAM-muisti tarvitsee kondensaattoria säännölliseen virkistämiseen koska muutoin se kadottaa tietonsa. Kiikkupiiri on asetetun tilansa säilyttävä eli staattinen niin pitkään kuin käyttöjännite on kytkettynä, joten tarvetta virkistykselle ei ole. SRAMista voidaan tehdä erittäin nopeaa, koska data voidaan lukea suoraan solun ulosmenolinjalta ilman erityistoimenpiteitä, ja SRAM voidaan valmistaa samalla nopealla logiikkaprosessilla kuin yleiskäyttöiset piirit. SRAM-muisti sijaitsee usein fyysisesti samalla mikropiirillä kuin sitä käyttävä suoritin, kun puolestaan DRAM sijaitsee omalla piirillään. SRAM vaatii n. 6−8 kertaa enemmän tilaa piiriltä kuin DRAM, eli samaan tilaan ja samalla hinnalla saadaan valmistettua 6−8 kertaa enemmän DRAM-muistia kuin SRAM-muistia, mistä syystä SRAMia käytetään lähinnä puskuri- ja välimuistina sekä esimerkiksi paristovarmennettuna asetusmuistina. SRAM-piirien rajapinta on tyypillisesti erilainen kuin DRAM-piirien; SRAM-piireillä on tyypillisesti täysleveä osoiteväylä, jolloin koko osoite voidaan syöttää kerralla, eikä osoitteen syöttämisestä useammassa osassa aiheudu ylimääräistä viivettä, kuten DRAMin kohdalla.
Materialismi

Materialismi eli aineellinen maailmankuva, jota filosofiassa kutsutaan myös fysikalismiksi, on näkemys siitä, että kaikki tosiasiat (mukaan lukien tosiasiat ihmismielestä ja -tahdosta sekä ihmiskunnan historian kulusta) ovat kausaalisesti riippuvaisia ​​fyysisistä prosesseista tai redusoitavissa niihin. Materialismin mukaan kaikki olemassa oleva koostuu tai palautuu aineeseen, aineellisiin voimiin tai fysikaalisiin tapahtumiin. Ontologinen materialismi, jonka mukaan todellisuus koostuu vain yhdestä substanssista, on monistinen käsitys. Se eroaa siten filosofian käsiteluokittelussa dualistisesta (kaksijakoisesta) ja pluralistisesta (monijakoisesta) ontologiasta ja muodostaan jyrkän vastakohdan ontologiselle idealismille, jonka mukaan todellisuus on perimmäiseltä luonteeltaan henkinen. Nykyaikana materialismin käsite on lähellä naturalismin käsitettä, koska juuri materia (aine ja energia) on luonnontieteellisten menetelmien tutkimuskohde. Koska materialismi kieltää kaikki henkiset olennot ja voimat luonnontieteellisten ilmiöiden selitysperusteina, se yhdistetään usein ateismiin tai agnostismiin. Aineen luonteesta ja määritelmästä on käyty paljon filosofista keskustelua: onko aine yhtä tyyppiä, josta kaikki on tehty (hylemorfismi), vai onko sitä montaa eri tyyppiä? Onko aine jatkuva substanssi, jota voi esiintyä monessa muodossa, vai koostuuko se suuresta määrästä erillisiä, muuttumattomia, jakamattomia ainesosia (atomismi)? Onko aineella omia ominaisuuksia, vai puuttuvatko ne siltä (prima materia)? Ontologinen naturalismi (lat. natura, luonto) tarkoittaa käsitystä, jonka mukaan luonto on kaikenkäsittävä eikä sen ulkopuolella ole mitään. Tietoteoreettisen naturalismin mukaan kaikki luonnossa havaittavat ilmiöt on selitettävissä luontoon pohjautuvilla syillä. Tietoteoria ei ole autonominen, vaan se tukeutuu tietoteoreettisen naturalismin mukaan empiirisen tutkimuksen antamaan informaatioon. Täten tietoteoria ja tieto ylipäätään ei ole luonteeltaan normatiivista. Materialismi käsitetään usein identtiseksi fysikalismin kanssa, jonka mukaan kaikki olemassa oleva on fysikaalista tai päältää fysikaalista
Mannermainen filosofia

Mannermainen filosofia on yleinen nimitys useille nykyfilosofian perinteille, jotka ovat alun perin saaneet alkunsa mannermaisesta Euroopasta, vastakohtana englanninkieliseen analyyttiseen filosofiaan. Mannermaiseen filosofiaan kuuluvat fenomenologia, hermeneutiikka, eksistentialismi, strukturalismi, jälkistrukturalismi ja postmodernismi, dekonstruktio, ranskalainen feminismi, kriittinen teoria kuten Frankfurtin koulukunta sen esittää, psykoanalyysi, Friedrich Nietzschen työt ja joskus myös suuri osa marxismista ja marxilaisesta filosofiasta (vaikka marxilaisuus usein luetaankin omaksi, kolmanneksi osa-alueekseen nykyfilosofiassa). Mannermainen filosofia on ollut nykyfilosofian valtavirtaus erityisesti Ranskassa ja Saksassa. Jaottelua analyyttiseen ja mannermaiseen filosofiaan on myös arvosteltu, koska merkittävä osa analyyttisestä filosofiasta on alun perin lähtöisin manner-Euroopasta. Jaottelu mannermaiseen ja analyyttiseen filosofiaan syntyi 1900-luvun alkupuolella. Kahden perinteen erkaantumisen voidaan nähdä alkaneen Immanuel Kantin seuraajista — Kant voidaan nähdä viimeisenä suurena filosofina, jota kummankin suuntauksen edustajat ovat lukeneet laajalti. Kantin seuraajista etenkin Hegel, Schopenhauer ja Nietzsche kehittivät filosofiaansa positivismista ja sen seuraajista paljolti eroavaan suuntaan. Analyyttinen filosofia on ollut vähemmän kiinnostunut Kantia seuranneista 1800-luvun saksalaista filosofeista. 1900-luvun ensimmäisen puoliskon filosofia keskittyi pitkälti Saksaan, joka kehittyi eurooppalaisen filosofian keskukseksi. Vasta Adolf Hitlerin ja kansallissosialismin valtaannousu karkotti pitkälti vasemmistolaisen ja juutalaisen filosofien keskittymän. Jotkut, kuten Frankfurtin koulukunta, hakivat turvaa ulkomailta, etenkin Yhdysvalloista. Pienempi osa filosofeista, kuten Martin Heidegger, jäivät Saksaan, lähinnä natsiyhteyksiensä takia
Heaven’s Gate (kultti)

Heaven’s Gate (suom. Taivaan portti) oli Marshall Applewhiten johtama yhdysvaltalainen ufokultti, joka uskoi ulkoavaruuden muukalaisten tuovan lahkon jäsenille rauhaa ja uuden kotipaikan vieraalta planeetalta. Applewhite ja 38 Heaven’s Gaten jäsentä teki itsemurhan kolmessa erässä todennäköisesti 24.–26. maaliskuuta vuonna 1997. Kultin oppien mukaan heidän sielunsa voisivat näin matkata avaruusalukselle, joka piileksi Hale–Bopp-komeetan takana.lähde? Kultin mukaan vuosikymmen aikaisemmin kuollut toinen perustajajäsen Bonnie Nettles oli avaruusaluksen kyydissä, ja komeetta oli merkki maapallon tuhoavien muukalaisten saapumisesta. Juuri ennen joukkoitsemurhaa ryhmän nettisivustolle ilmestyi viesti: “Hale-Bopp tuo päätöksen Heaven’s Gatelle... Meidän 22 vuoden oppituntimme Maa-planeetalla on tulossa päätökseen - ”valmistuminen” Ihmisten kehitystasolta. Olemme onnellisia ja valmistautuneita jättämään “tämän maailman” ja liittymään Ti:n joukkoon
Harry Houdini

Harry Houdini (alkuaan Erik Weisz, myöhemmin Ehrich Weiss, 24. maaliskuuta 1874 Budapest, Itävalta-Unkari – 31. lokakuuta 1926, Detroit, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen, unkarilaissyntyinen taikuri ja kansainvälisesti kuuluisa kahlekuningas. Houdini otti taiteilijanimensä ihailemaltaan ranskalaiselta taikurilta Jean Eugène Robert-Houdiniltä. Hän esiintyi taikurina ja meediona vaimonsa kanssa 1890-luvulla, kunnes siirtyi kahlekuninkaaksi. Hän saavutti kansainvälistä mainetta Euroopan-kiertueellaan 1900–1905, minkä jälkeen hänestä tuli suosittu myös Yhdysvalloissa. Hänen tunnetuimpia temppujaan olivat muun muassa erilaiset vapautumiset käsiraudoista, pakkopaidoista ja suljetuista tiloista, usein veden alla. Houdini näytteli 1920-luvun taitteessa myös muutamassa mykkäelokuvassa ja perusti oman filmiyhtiön. Hän alkoi julkisesti paljastaa huijaavia meedioita ja julkaisi aiheesta myös useita kirjoja. Houdini kuoli tapaturmaisesti vuonna 1926 saatuaan iskun vatsaansa. Erik (myöhemmin Ehrich) Weisz syntyi Budapestissä Unkarissa 24. maaliskuuta 1874 Cecilia Steiner Weiszin ja rabbi Mayer Samuel Weiszin perheeseen
Jääkiekon maailmancup

Jääkiekon maailmancup (engl. World Cup of Hockey) on ammattilaisliiga NHL:n, pelaajayhdistys NHLPA:n ja Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n järjestämä jääkiekkoturnaus. Ensimmäinen maailmancup pelattiin vuonna 1996, toinen 2004 ja kolmas 2016. Aikaisemmin turnaus tunnettiin nimellä Kanada-cup (engl. Canada Cup), ja se pelattiin vuosina 1976, 1981, 1984, 1987 ja 1991. Maailmancup ja Kanada-cupkin on järjestetty syksyisin ennen NHL:n ja Euroopan kansallisten sarjojen alkua, joten siihen voivat osallistua kaikki maailman parhaat pelaajat. Maailmancup pelataan NHL:n säännöillä, ja esimerkiksi pelikenttänä on kapea kaukalo. Kanada-cup on Kanadan vuonna 1970 toteuttaman kansainvälisen jääkiekkoilun boikotin tulos. Boikotti johtui siitä, että Kansainvälinen jääkiekkoliitto IIHF peruutti Kansainvälisen olympiakomitean painostuksesta antamansa lupauksen, jonka mukaan Kanada olisi saanut käyttää vuoden 1970 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa vahvistuksena yhdeksää ammattilaisjääkiekkoilijaa. Pelaajat eivät olisi kuitenkaan saaneet olla NHL-pelaajia. Koska IIHF perui lupauksensa, perui myös Kanada sille vuodeksi 1970 myönnetyt kisat. Kiistan seurauksena Kanada järjesti vuonna 1972 Summit Seriesin, joka uusittiin vuonna 1974