nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Tom Franklin

Tom Franklin (s. 23. lokakuuta 1950, Fresno, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Hänen lempinimensä on "The Captain" ("kapteeni"). Tom Franklin aloitti pokeriuransa 1970-luvulla. Hän oli ensimmäistä kertaa rahasijoilla World Series of Pokerissa (WSOP) vuonna 1990, jolloin hän oli WSOP:n pääturnauksessa 24.. Vuonna 1995 Franklin oli saman turnauksen seitsemäs. Vuonna 1999 Franklin voitti WSOP:n 2 500 dollarin limit omaha -turnauksen. Vuoden 2006 WSOP:ssa Franklin saavutti seitsemän rahasijaa ja oli kahdessa turnauksessa kolmas. Joulukuussa 2005 Franklin voitti Five Diamond World Poker Classic -turnauksen 5000 dollarin no limit hold'em -kisan. Lopussa hän kukisti englantilaisen John Galen ja ansaitsi 434 025 dollaria
D2-vitamiini

D2-vitamiini eli ergokalsiferoli on sieniperäinen D-vitamiini, josta pieni osa muuntuu biologisesti aktiiviseksi kalsitrioli-hormoniksi. D2-vitamiinia syntyy sienen tai jäkälän sieniosakkaan altistuessa auringon UV-säteilylle. Sitä voidaan valmistaa myös synteettisesti säteilyttämällä kolesterolin pelkistymistuote ergosterolia. D2-vitamiini muuntuu maksassa D3-vitamiiniksi eli kolekalsiferoliksi, josta osa muuntuu puolestaan kalsidioliksi eli 25-hydroksikolekalsiferoliksi. Pieni osa kalsidiolista muuntuu tämän jälkeen kalsitrioliksi eli 1,25-dihydroksikalsiferoliksi, joka toimii biologisesti aktiivisena D-vitamiinina. Muuntuminen kalsitrioliksi tapahtuu pääasiallisesti munuaisissa mutta myös paksusuolessa, eturauhasessa, rintarauhasessa ja veren valkosoluissa. Ergokalsiferolin kemiallinen kaava on C28H44O, moolimassa 396,648 g/mol, sulamispiste 115–119 °C ja CAS-numero 50-14-6. Yhdiste on olomuodoltaan kiteistä valkoista jauhetta, joka kuitenkin kellastuu ilman, valon ja lämmön vaikutuksesta. Ergokalsiferoli liukenee etanoliin, asetoniin, etyylietanoaattiin, eetteriin ja rasvaöljyihin. Metsäsienet sisältävät D2-vitamiinia ja poronjäkälä sisältää sekä D2- että D3-vitamiinia. Jäkälästä valmistetaan synteettisiä D-vitamiinivalmisteita. Synteettisen D2-vitamiinin käyttö on kuitenkin vähäistä, koska sen hyväksikäytettävyys on D3-vitamiinia huonompaa
Luujärvi (järvi)

Luujärvi eli Lujaur (ven. Ловозеро, Lovozero, kiltinänsaameksi Луяввьр, Lujavvr, koltansaameksi Luujäuʹrr, pohjoissaameksi Lujávri) on Murmanskin alueella Kuolan niemimaan keskiosassa sijaitseva järvi. Se on alueen järvistä neljänneksi suurin, pinta-alaltaan on noin 200 neliökilometriä, ja se laskee Voronjajokea pitkin pohjoiseen Barentsinmereen. Järven länsipuolella nousevat Lujaurtunturit. Järven rantaviiva on mutkikas, järvessä on runsaasti saaria ja niemimaita. Vuonna 1970 Voronjaan noin 100 km järvestä alavirtaan rakennettiin Serebrjanskin vesivoimala, ja voimalan patoallas yhtyy nyt järveen samassa vedenpinnan tasossa. Vuotuinen vedenpinnan vaihtelu on 1,55 m. Luujärven pohjoisrannalla sijaitsee Lovozeron taajama.
Jalmari Jäntti

Hjalmar "Jalmari" Johannes Jäntti (9. huhtikuuta 1876 Viipurin maalaiskunta – 9. maaliskuuta 1960 Helsinki) oli WSOY:n pitkäaikainen toimitusjohtaja vuosina 1914–1951. Jalmari Jäntti kirjoitti ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta vuonna 1894 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1898. Talvikauden 1898–1899 hän opiskeli taloustiedettä Münchenin yliopistossa ja teki myöhemmin useita ulkomaanmatkoja. Jäntti aloitti WSOY:n palveluksessa apulaisjohtajana vuonna 1899, siirtyi kirjalliseksi johtajaksi 1904, ja toimitusjohtajana hän toimi Werner Söderströmin kuoleman jälkeen 1914–1951. Hän toimi myös Porvoon kaupunginvaltuuston jäsenenä, rahatoimikamarissa, säästöpankin johtokunnassa ja yhteiskoulun johtokunnassa. Lisäksi hän oli mukana Suomen Kustannusyhdistyksen hallintoneuvostossa, Yhtyneet Kuvalehdet oy:n johtokunnan puheenjohtajana sekä WSOY:n hallintoneuvoston ja Rautatiekirjakauppa oy:n johtokunnan jäsenenä. Toimipa hän valtiopäivien pikakirjoittajanakin vuonna 1897. Hän oli Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran ja Suomen Kulttuurirahaston kunniajäsen ja sai professorin arvon 1946. Jalmari Jäntin ja vaimonsa Hildurin poikia olivat Yrjö Jäntti, joka toimi WSOY:n pääjohtajana 1952–1968, ja Lauri Jäntti, joka oli Yhtyneiden Kuvalehtien johtaja 1934–1969, sekä 30-vuotiaana kuollut Kalevi Jäntti, jonka muistoksi Jalmari ja Hildur perustivat Kalevi Jäntin palkinnon.
Suiō-ryū iai kenpō

Suiō-ryū iai kenpō (jap. 水鷗流居合剣法) on klassinen japanilainen sotataitojen koulukunta, jonka perusti samurai Mima Yoichizaemon Kagenobu Sengoku-kauden lopulla. Tyylin pääpaino on miekan vedon tekniikoissa, mutta siihen kuuluu myös muita taitoja kuten naginatan, sauvan ja ketjusirpin käyttöä sekä lähitaistelua.  Perimätiedon mukaan perustaja Mima Yoichizaemon Kagenobu (三間与一左衛門景延) (1577–1665) syntyi Dewan provinssissa, missä hänen isänsä Mima Saigū toimi šintopappina Jūnisha Gongenin pyhinvaelluspaikalla. Nuorena hän harjoitteli Tsukahara Bokudenin perustaman koulukunnan kenjutsua ja yamabushien harjoittamaa jōjutsua (Kongōjō jōhō). 18-vuotiaana Yoichizaemon hävisi ystävällismielisen kaksinkamppailun isänsä ystävälle, Sakurai Gorōemon Naomitsu -nimiselle samuraille, joka käytti Hayashizaki Jinsuke Shigenobulta oppimaansa iai-tekniikkaa. Ottelun jälkeen Yoichizaemon oppi Hayashizaki-ryūn perusteet ja harjoitteli niitä päättäväisesti yhdessä šintolaisten rukousharjoitusten kanssa saadakseen jumalilta johdatusta miekkataitoihinsa. Lopulta, vannottuaan kehittävänsä oman tyylinsä, Yoichizaemon lähti soturin pyhiinvaellukselle, musha shūgyōlle, koetellakseen ja kehittääkseen asetaitojaan. Vaelluksellaan hänen sanotaan oppineen muun muassa Hiei-vuorelta paenneiden Buddhalaisten munkkien Japanin sisällissotien taistelukentillä koeteltuja naginata-taitoja. Matkallaan Yoichizaemon myös jatkoi askeettisia harjoitteitaan ja meditoi säännöllisesti, jopa vetäytyen pitkiksi ajoiksi syrjäisille pyhille paikoille syvällä vuoristossa. Tämän hellittämättömän fyysisen ja henkisen harjoittelun sanotaan lopulta johtaneen valaistumiseen. Vaelluksensa kahdentenakymmenentenä vuotena meditoidessaan Yoichizaemonin mieleen nousi yllätäen näky lokeista kellumassa veden pinnalla ilman tietoista yritystä
Yrjö A. Jäntti

Yrjö Aarne Jäntti (10. lokakuuta 1905 Porvoo – 29. lokakuuta 1985 Helsinki) oli filosofian maisteri ja WSOY:n pääjohtaja 1952–1968. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Porvoon yhteiskoulusta vuonna 1923, valmistui filosofian kandidaatiksi 1926 ja maisteriksi 1927. Jäntti opiskeli kirjallisuushistoriaa, taidehistoriaa ja kansantaloutta sekä perehtyi kustannusalaan useilla opintomatkoillaan. Hän teki opintomatkoja Pohjoismaihin, Viroon, Saksaan, Itävaltaan, Italiaan, Englantiin ja Yhdysvaltoihin. Hänelle myönnettiin Turun yliopiston filosofian kunniatohtorin arvo 1960. Jäntti oli WSOY:n palveluksessa vuodesta 1926, aluksi kirjallisella osastolla, sitten prokuristina 1931–1936, sijaisjohtajana 1936–1952 ja lopuksi pääjohtajana. Hän oli Suomen sanan päätoimittaja 1962–1967. Hän oli myös Suomen Kustannusyhdistyksen puheenjohtaja 1959–1968 ja Helsingin graafisen klubin puheenjohtaja, Suomen Kulttuurirahaston ja Kansallis-Osake-Pankin hallintoneuvoston jäsen sekä Kirjateollisuus oy:n ja Kuvateollisuus oy:n johtokunnan jäsen. Jäntti lahjoitti suurimman osan taidekokoelmastaan Porvoon kaupungille, joka avasi vuonna 1984 hänen kunniakseen nimetyn taidemuseon. Yli tuhannen teoksen kokoelmassa on 1900-luvun maalauksia, grafiikkaa, piirustuksia, pienoisveistoksia ja mitaleja
Janet Gaynor

parhaan naispääosan Oscar-palkinto 1928 Janet Gaynor (oik. Laura Gainor 6. lokakuuta 1906 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat – 14. syyskuuta 1984 Palm Springs, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä. Hän menestyi sekä mykkäfilmien että äänielokuvan aikakaudella. Gaynorista tuli vuonna 1928 ensimmäinen parhaan naispääosan Oscarin voittanut näyttelijä. Palkinto myönnettiin hänelle kolmesta elokuvaroolista: Seitsemännessä taivaassa, Kadun enkeli ja Auringonnousu. Hänen muita kuuluisia elokuviaan on muun muassa Tapahtuipa Hollywoodissa (1937). Vielä vanhoilla päivillään Gaynor nousi teatterin lavalle - hän esiintyi ensimmäistä kertaa Broadwayllä 74-vuotiaana vuonna 1980 näytelmässä Harold ja Maude. Gaynorilla on tähti Hollywood Walk of Famessa.
Meshan steela

Mesan steela on piirtokirjoitusta sisältävä steela, joka löydettiin Dhibanista Jordaniasta 1860-luvulla. Moabilaista tekstiä sisältävä mustasta basalttikivestä tehty steela on ajoitettu 800-luvun lopulle eaa. Teksti on Moabin kuningas Mesan muistokirjoitus ja siinä kuvaillaan Moabin ja Israelin välisiä sotatoimia ja valtasuhteita, sekä Mesan saavutuksia ja tekoja. Nykyisin steela on Louvrella Ranskan Pariisissa. Mesan steela on muinaisen Moabin alueelta löytynyt rautakautinen piirtokirjoitus, joka voidaan ajoittaa 800-luvulle eaa. Tässä Moabin kuninkaan Mesan muistokirjoituksessa kuvataan Moabin ja Israelin välisiä sotatoimia ja valtasuhteita sekä kerrotaan Mesan saavutuksista ja teoista. Mesasta kerrotaan myös Heprealaisessa Raamatussa (2. Kun. 3). Sekä Mesan steelassa että Kuninkaiden kirjoissa kuvataan Moabin ja Israelin välistä sotaa, mutta yksityiskohdissa ja sodankäynnin lopputuloksessa on kahden kertomuksen välillä eroja. Kummankin tekstilähteen perusteella Israel hallitsi Moabin aluetta kuningas Omrin aikana, kunnes Moab onnistui irrottautumaan Israelin hallinnasta jossain vaiheessa Omrin kuoleman jälkeen. Steelan löytövuotena pidetään vuotta 1868, jolloin paikalliset asukkaat näyttivät steelan saksalaiselle lähetystyöntekijä Frederik A
Nu, pogodi!

Nu, pogodi! (ven. Ну, погоди!, suom. Odotapas vain! tai Ootas vaan!, suomalaisissa VHS-julkaisuissa Jänis ja susi) on venäläinen (entinen neuvostoliittolainen) piirrossarja, jossa harmaa susi (Волк) ajaa takaa pientä jänistä (Заяц), tarkoituksenaan syödä jänis. Sarjan on ohjannut Vjatšeslav Kotjonotškin ja tuottanut Sojuzmultfilm. Sarjan päähenkilöt ovat Susi (äänenä Anatoli Papanov) ja Jänis (äänenä Klara Rumjanova). Sarjan ensimmäinen jakso lähetettiin ensimmäisen kerran 1. tammikuuta 1969. Vuosina 1969–1986 sitä tuotettiin 16 jakson verran. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen tehtiin vuonna 1993 kaksi lisäjaksoa uuden tekijäryhmän voimin. Uusia jaksoja ei pidetty kovinkaan laadukkaina, ja sarjan suosio laski merkittävästi. Nykyään se on kuitenkin saanut takaisin kulttimaineensa ja sitä uusitaan Venäjän televisiossa säännöllisesti. Vuonna 2005 tehtiin vielä kaksi lisäjaksoa
Lapis niger

Lapis niger (latinaa, ”musta kivi”) on musta marmorikiveys Forum Romanumilla Roomassa Curia Julian edustalla. Kiveyksen alta on löytynyt monumentti, johon kuului alttari, jalusta ja kivipaasi, jossa on piirtokirjoitus. Lapis niger mainitaan useissa Forum Romanumin kuvauksissa Rooman tasavallan ja varhaisen keisarikauden ajoilta. Pyhäkkö on Forumin ja Comitiumin välissä. Lapis niger jäi maan alle osittain keisariaikaisen rakennustoiminnan takia, osittain Rooman valtakunnan sortumisen aiheuttaman kaaoksen seurauksena, ja sen löysi uudelleen 1900-luvulla italialainen arkeologi Giacomo Boni. Pyhäkön steelassa oleva piirtokirjoitus kuuluu vanhimpiin tunnettuihin latinankielisiin teksteihin. Pyhäkkö on peräisin joko Rooman kuningasajalta, sillä piirtokirjoituksessa mainitaan kuningas (rex), tai sitten varhaisen tasavallan ajoilta, sillä rex saattaa tarkoittaa myös rex sacrorumia, korkeaa uskonnollista virkamiestä. Jossain vaiheessa roomalaiset unohtivat pyhäkön alkuperäisen tarkoituksen, mistä johtuvat useat ristiriitaiset tarinat pyhäköstä. Roomalaiset uskoivat, että Lapis niger oli Rooman ensimmäisen kuninkaan, Romuluksen hautamonumentti; tai Romuluksen sotapäällikön Hostus Hostiliuksen, kuningas Tullus Hostiliuksen isän hauta; tai paikka, jossa Faustulus, Romuluksen kasvatti-isä kaatui taistelussa. Lapis niger rakennettiin kaksi kertaa. Ensimmäinen pyhäkkö oli perinteisen tyylinen, ja se purettiin ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Paikka päällystettiin mustalla marmorilla ja päälle rakennettiin toinen pyhäkkö
Suomen somalit

Suomen somalit ovat Suomessa asuvia etnisiä somaleja. Äidinkielenään somalia puhuvat muodostavat Suomen neljänneksi suurimman vieraskielisen väestöryhmän. Suomen somalien historia juontaa vuoteen 1990 jolloin ensimmäiset somalialaiset pakolaiset saapuivat Suomeen Neuvostoliiton kautta. Somalialaiset olivat vuosituhannen vaihteessa useana vuotena Suomen suurimpien turvapaikanhakijaryhmien joukossa. Somalialaisten turvapaikanhakijoiden määrä kasvoi uudelleen vuonna 2015. Suomessa asui vuoden 2023 lopussa 25 654 henkilöä, joiden äidinkieli oli Tilastokeskuksen tietojen mukaan somali. Vuonna 2020 omaksi äidinkielekseen väestötilastoihin ilmoittaneita oli Suomessa 22 794. Vuonna 2014 somalia äidinkielenään puhuvista oli miehiä ja poikia 52 prosenttia sekä naisia ja tyttöjä 48 prosenttia. Lasten osuus oli yhteensä 36 prosenttia. 84 prosenttia Suomen somalinkielisistä asui Uudenmaan maakunnassa. Suomen kansalaisuuden sai vuosina 2007–2014 noin 3 800 Somalian kansalaista. Suomeen tulleiden somalinaisten kokonaishedelmällisyysluku (lapsimäärä, jonka naiset keskimäärin saavat elinaikanaan) oli vuosina 2012–2014 3,50
Tvashtar Paterae

Tvashtar Paterae on Jupiterin Io-kuun tuliperäinen alue kuun pohjoisnavan lähettyvillä. Alueen nimi tulee hindujen mytologian Tvashtar-jumalasta, joka takoi jumalten aseet, muun muassa Indran salaman. Galileo-luotain tutki Ion vulkaanista toimintaa. Tutkimusaikana kehittyi 25 kilometrin laavavirta, ja se ulottui noin kahden kilometrin korkeuteen. Ion muutokset ovat rajuja, ja Jupiterin vaikutusta niiden kehittymiseen tutkitaan. Suurimman purkauksen aikana havaittiin kaasupurkaus jopa 385 km:n korkeuteen. Helmikuussa 2007 Plutoon matkalla ollut New Horizons -luotain havaitsi mennessään samoilla alueilla noin 290 km korkean purkauksen, jonka kuvasi. Jupiterin massasta johtuva voimakas gravitaatio aiheuttanee kuiden koostumukseen epävakautta.
Immanuel Alm

Immanuel Alm (Emanuel Alm) (1767–1809) oli suomalainen taidemaalari. Almin isä oli kirkkomaalari Johan Alm. Vaasalainen Immanuel Alm maalasi kisälliensä kanssa Kaustisen kirkkoon kolmiosaisen alttaritaulun 1794. Keskellä oleva suurikokoinen taulu esittää Jeesusta ristillä, alapuolella sijaitseva Herran Pyhän Ehtoollisen asettamista ja yläpuolella Vapahtajan taivaaseen korottamista. Vuonna 1804 maalatut sivutaulut 'Syntiinlankeemus' ja 'Paimenten kumarrus' poistettiin huonokuntoisina 1800-luvun lopulla. Näitä poistettuja tauluja säilytetään Suomen Kansallismuseossa. Myös Laihian ja Perhon kirkkoon (1796) hän maalasi alttaritaulut. Perhon kirkon seurakuntasalissa on Almin maalaus Pyhä perhe. Lisäksi hän maalasi Anders Chydeniuksen (1800), S. R. Chydeniuksen ja Jakob Simeliuksen muotokuvat, jotka ovat Kaustisen kirkossa.
Autokeskus

Autokeskus oy on Aro-Yhtymän omistama autokauppaketju, joka myy uusia BMW-, BYD-, Ford-, Kia-, Mitsubishi-, Nissan-, Škoda- ja Toyota-autoja. Autokeskus toimii pääkaupunkiseudulla Konalassa, Airportissa ja Olarissa, Raisiossa ja Turussa, Tampereella, Hämeenlinnassa ja Hyvinkäällä, ja sillä on seitsemän autotaloa sekä yksi jälkimarkkinoihin keskittynyt toimipiste Turussa. Autokeskus on yksi Suomen suurimmista henkilö- ja tavara-autojen jälleenmyyntiketjuistakenen mukaan? myyden yhteensä yli 16 000 uutta tai käytettyä autoa vuodessa. Autokeskuksella on hyötyajoneuvomyyntiin erikoistuneet toimipisteet Helsingin Konalassa ja Tampereella. Autokeskus oy perustettiin vuonna 1934 Chryslerin valmistamien Dodge-autojen maahantuontia varten. Vuonna 1962 Autokeskus aloitti ensimmäisenä Euroopassa virallisena maahantuojana Datsun-autojen maahantuonnin. Yhtiö on omien sanojensa mukaan perheyritys . Yhtiö vaihtoi omistajaa vuonna 1964, jolloin Simo Aro osti sen osakekannan. Hän fuusioi Autokeskuksen ja aiemmin perurstamansa Katepalin vuonna 1969. Samalla yrityksen virallinen nimi muuttui, ja syntyi Aro-Yhtymä oy. Autokeskus-nimi jäi elämään yrityksen omistamissa autokaupoissa, ja vuonna 1997 Autokeskus oy perustettiin Aro-Yhtymän tytäryhtiöksi. Emoyhtiö keskittyi autojen maahantuontiin ja siihen liittyviin toimintoihin, ja tytäryhtiö Autokeskus autojen vähittäiskauppaan ja huoltoon
Aapo Junkola

Aapo Kustaa Niemi-Junkola (14. joulukuuta 1935 Helsinki – 14. marraskuuta 2017 Tampere) oli suomalainen kirjailija, joka toimi kirjailijatyön lisäksi kihlakunnansyyttäjänä. Hänen kirjailijanimensä oli Aapo Junkola. Junkola valmistui oikeustieteen kandidaatiksi 1960 ja varatuomariksi 1963. Junkolan pääteoksia ovat 1960-luvulla ilmestyneet romaanit Lintujen aika (1965) ja Varjojen aika (1966), joissa kritisoitiin tuomioistuinlaitosta. Junkola on tehnyt myös käännöstöitä. Hän on kääntänyt suomeksi kreikkalaisia klassikoita (Sapfo, Lukianos) ja Kreikan kansallisrunoilijan Konstantinos Kavafisin runoja sekä japanilaista kaunokirjallisuutta.
Guayana Esequiba

Guyana Esequiba on Venezuelan vaatima alue Guyanasta. Vain Venezuela käyttää alueesta nimitystä Guyana Esequibe.lähde? Alue koostuu kuudesta hallinnollisesta osasta: Barima-Waini, Cuyuni-Mazaruni, Pomeroon-Supenaam, Potaro-Siparuni, Ylempi Takatu-Ylempi Essequibo ja Essequibo saaret-Länsi Demerara. Alueen pinta-ala on 159 500 km². Venezuela järjesti 3. joulukuuta 2023 kansanäänestyksen, jossa äänestäjiltä kysyttiin muun muassa pitäisikö Esequiban alue liittää osaksi Venezuelaa sen yhtenä osavaltiona. Maan virallisten tietojen mukaan 95 % äänestäjistä kannatti alueen liittämistä Venezuelaan.
Heinänuha

Heinänuha on eri kasvien siitepölyn aiheuttamaa allergista nuhaa. Heinänuhaa esiintyy pääasiassa keväisin ja kesäisin: lehtipuiden kukinta-aikaan keväällä (leppä, pähkinäpensas ja koivu), heinien kukkiessa kesällä sekä pujon kukkiessa loppukesästä. Heinänuhan lievitykseen voi käyttää mm. antihistamiinilääkkeitä. Siitepölyallergia aiheuttaa monesti myös silmäoireita. Siitepölyallergia on lasten yleisin allergia, ja kaikkiaan siitä kärsii arviolta noin 20 % suomalaisista.
Outo vieras Muumitalossa

Outo vieras Muumitalossa (ruots. Skurken i Muminhuset) on vuonna 1980 ilmestynyt Tove Janssonin viimeinen muumikirja. Tove Janssonin veli Per Olov Jansson on tehnyt kirjaan valokuvakuvituksen. Kirjan päähenkilöitä ovat muumiperhe, esi-isä, Pikku Myy, Miska ja Haisuli. Tapahtumat sijoittuvat siniseen Muumitaloon. Eräänä täysikuisena syysyönä muumit ajattelevat, että on aika mennä talviunille. Keskellä yötä Muumitaloon tulee outo vieras, joka menee kellariin. Pian kaikkialla haisee ja on sotkuista. Pikku Myy menee alas tutkimaan tapausta. Vieras paljastuu pieneksi ja karvaiseksi merirosvo-Haisuliksi. Kirjan kuvissa käytetyn Muumitalon pienoismallin ovat rakentaneet Pentti Eistola, Tuulikki Pietilä ja Tove Jansson vuosina 1976–1979. Rakennuspiirustuksia ei käytetty, vaan rakentaminen eteni vapaasti
Pavlo Lazarenko

Pavlo Ivanovytš Lazarenko (ukr. Павло Іванович Лазаренко, s. 23. tammikuuta 1953) on ukrainalainen poliitikko ja Ukrainan entinen pääministeri kaudella 28. toukokuuta 1996 – 1. heinäkuuta 1997. Lazarenko keräsi huomattavan omaisuuden presidentti Leonid Kutšman hallinnon kaudella etenkin maakaasukaupalla. Myöhemmin hän pakeni maasta korruptiosyytösten takia. Lazarenko sai maanpaossa tuomion rahanpesusta ensin Sveitsissä ja myöhemmin vuonna 2006 Yhdysvalloissa. Lazarenko sai vankeustuomion, josta hänet vapautettiin vuonna 2012. Pavlo Lazarenko syntyi Kaprivkan kylässä Dnipropetrovskin alueella nykyisessä Ukrainassa ja tuolloisessa Neuvostoliitossa 23. tammikuuta 1953
Lempäälän Kisa

Lempäälän Kisa (LeKi) on vuonna 1904 perustettu urheilun yleisseura. LeKissä toimii seitsemän eri lajijaosta: hiihto, judo, kuntoilu, lentopallo, painonnosto, salibandy ja ultimate & frisbeegolf. Viimeinen jaosto vastaa molemmista liitokiekkoilulajeista. LeKin jääkiekkotoiminta eriytyi oman yhdistyksensä Lempäälän Kisa 1955 jääkiekko ry:n alle vuonna 2017. LeKi on pelannut parhaimmillaan miesten Mestiksessä. Joukkue ei saanut enää uusittua lisenssiään, joten se putosi kohtuullisen hyvin pelatun kauden 2018–2019 jälkeen. Seuran kasvatteihin lukeutuu muun muassa maailmanmestari Marko Anttila. Yleisurheilussa LeKiä ovat edustaneet muun muassa Ari Pinomäki, Raimo Eskola, Santeri Kuusiniemi, Santtu Heikkinen, Aleksi Kivelä, Matias Mustonen ja Markus Kyrölä. Vuonna 2014 seuran yleisurheilujaosto erikoistui omaksi seurakseen Lempäälän Kisa Yleisurheilu.
Sinfonia nro 5 (Mahler)

Äänitiedostojen kuunteluohjeet Gustav Mahlerin sinfonia nro 5 cis-molli on säveltäjän tunnetuimpia teoksia. Alkuperäislaitos syntyi vuosina 1901–1902, mutta säveltäjä työsti teosta lähes kuolemaansa saakka. Sävellyksen ensiesitys oli säveltäjän johdolla Kölnissä vuonna 1904, ja se sai heti suuren suosion. Teos on viisiosainen, ja sen esityskesto on noin 65 minuuttia: Viides sinfonia aloittaa Mahlerin instrumentaalisinfonioiden trilogian. Se on hänen helpoimmin lähestyttäviä sinfonioitaan ja siten myös yksi suosituimmista neljännen ja kahdeksannen ohella. Kaksi ensimmäistä ja kaksi viimeistä osaa muodostavat niin ikään omat kokonaisuutensa, joten teos voidaan hahmottaa myös kolmiosaiseksi. Ensimmäisenä on surullisen torvifanfaarin aloittama hautajaismarssi ja toisena myrskyinen, brutaali osa. Nämä kaksi osaa muodostavat kokonaisuuden, ja niissä käytetään osin samoja teemoja. Molemmissa osissa voimakkaat kohdat katkaisevat toistuvasti rauhalliset ja kauniit vaiheet. Kolmantena osana on lähes kaksikymmentä minuuttia pitkä leikkisä scherzo, jossa melodiaa soitetaan monessa kohdassa kellopelillä. Eloisien kohtien lisäksi mukana on pizzicaton ja vaimeiden torvien leimaamia suvantovaiheita. Scherzon puolivälistä eteenpäin nopeammat kohdat yltyvät usein voimakkaaksi
Il viaggio a Reims

Il viaggio a Reims, ossia L’albergo del giglio d’oro (Matka Reimsiin eli Kultaisen liljan majatalo) on Gioachino Rossinin säveltämä yksinäytöksinen lyyrinen ooppera Luigi Ballocchin kirjoittamaan italiankieliseen librettoon, joka perustuu osittain Madame de Staëlin teokseen Corinne ou de l’Italie. Ooppera sävellettiin Ranskan kuninkaan Kaarle X:n kruunajaisten kunniaksi. Oopperan ensiesitys oli Théatre Italienissä Pariisissa 19. kesäkuuta 1825. Rossini ei alun perin suunnitellut oopperaa esitettäväksi neljän ensimmäisen esityksen jälkeen, ja hän käyttikin noin puolet oopperan musiikista myöhemmin uudessa oopperassaan Le comte Ory. Ensi-iltansa jälkeen Pariisin Théâtre Italienissä 19. kesäkuuta 1825 ooppera esitettiin vain kolme kertaa. Käsikirjoitusta pidettiin jo tuhoutuneena, mutta se löytyi 1970-luvulla ja sen eri osat yhdisteltiin saman vuosikymmenen kuluessa. Musikologi Janet Johnsonin tekemä kokoamistyö tuotiin julkisuuteen vuonna 1984 Pesaro Festivalien yhteydessä. Ooppera on lisäksi esitetty Monte Carlossa marraskuussa 2005 ja silloin esittäjien joukkoon kuuluivat June Anderson, Raùl Gimenez, Rockwell Blake ja Ruggero Raimondi. Kirov-ooppera on esittänyt oopperan Washingtonin Kennedy Centerissä tammikuussa 2007. Matka Reimsiin -ooppera esitettiin Suomessa tammikuussa 2002 ja uusintana 2004 ja Kansallisoopperassa jälleen keväällä 2012
Beren (käskynhaltija)

Beren on fiktiivinen henkilö J. R. R. Tolkienin luomassa Keski-Maassa. Hän oli Gondorin 19. käskynhaltija. Beren seurasi isäänsä Egalmothia tämän kuoltua vuonna 2743 Kolmatta Aikaa. Beren käytti suuren osan hallintokauttaan taistellen Umbarin merirosvoja vastaan etelä-Gondorissa ja Dol Amrothin prinssi Amrothos tapettiin vuonna 2746 KA. Pitkän Talven aikana Rohanin kimppuun hyökättiin, mutta molempien kansakuntien ollessa hyökkäyksen alaisena samanaikaisesti kumpikaan ei kyennyt auttamaan toista. Täten kun Saruman yllättäen ilmestyi ja pyysi lupaa sijoittua Rautapihaan Beren antoi hänelle avaimet Orthanciin mielellään. Bereniä seurasi hänen poikansa Beregond vuonna 2763 KA.
Panassi

Panassi on hatun tai kypärän sulkatöyhtö. Kuvaannollisesti se voi tarkoittaa myös eloisaa rehvakkuutta tai kukkoilua. Laajemmin sillä viitataan Ranskan kuninkaaseen Henrik IV:een. Hän käytti kypärässään suurta valkoista sulkatöyhtöä, ja hänen sotahuutonsa oli: ”Ralliez-vous a mon panache blanc!” eli ”Seuratkaa minua ja valkoista töyhtöäni!”. Esimerkki panassista on Edmond Rostandin Cyrano de Bergeracista kirjoittama näytelmä Cyrano de Bergerac, jossa panassi tosin mainitaan vain kahdesti, mutta se on mukana piilevästi läpi koko näytelmän.
La Kinky Beat

La Kinky Beat on vuonna 2003 Barcelonassa perustettu yhtye, joka yhdistelee musiikissaan skata, reggaeta, elektroa, rockia, poppia ja latinomusiikkia. Laulaja Matahary kuvaa La Kinky Beatin musiikkia bailumusiikiksi. Yhtye on esiintynyt Suomessa 2006 Maailma kylässä -festivaalilla.