nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
La Fronde (sanomalehti)

La Fronde ('Linko') oli ranskalainen feministinen sanomalehti, jota alkoi julkaista Pariisissa 9. joulukuuta 1897 aktivisti Marguerite Durand (1864–1936). Durand oli tunnettu näyttelijä ja toimittaja, ja hän käytti julkisuutta hyväkseen houkutellakseen merkittäviä pariisilaisia naisia kirjoittamaan julkaisemaansa päivälehteen, jonka toimittamisesta ja juttujen kirjoittamisesta huolehtivat yksinomaan naiset. Edistääkseen tasa-arvon asiaa lehti esitti päivämäärän erilaisten kalentereiden mukaan, kuten vallankumouskalenterin, juutalaisen kalenterin ja gregoriaanisen kalenterin mukaan. Lehti käsitteli feministisiä asioita hyvin laajasti ja toi esille muun muassa Jeanne Chauvinin vaatimuksen, että Ranskan hallituksen pitäisi myöntää hänelle oikeus toimia asianajajana ja Madeleine Pelletierille tämän vaatima oikeus toimia psykiatrina. La Fronden levikki nousi lyhyeksi aikaa 50 000 kappaleeseen, mutta syyskuussa 1903 taloudelliset vaikeudet pakottivat lehden supistamaan ilmestymistään yhteen kertaan kuukaudessa, ja kokonaan se jouduttiin lopettamaan maaliskuussa 1905.
Hubertine Auclert

Hubertine Auclert (10. huhtikuuta 1848 Saint-Priest-en-Murat, Allier, Auvergne, Ranska – 4. elokuuta 1914 Pariisi) oli johtava ranskalainen feministi, joka ajoi naisten äänioikeutta. Hän vietti suuren osa lapsuuttaan ja nuoruuttaan katolisessa luostarikoulussa ja suunnitteli nunnaksi ryhtymistä. Vuonna 1869 hän lähti luostarista lopullisesti ja muutti Pariisiin. Pariisissa hän meni mukaan feministien toimintaan ja ryhtyi ajamaan naisille oikeutta julkisiin virkoihin. Vuonna 1876 hän perusti Société le droit des femmes -järjestön, joka kannatti naisten äänioikeutta. Vuonna 1883 järjestön nimeksi tuli Société le suffrage des femmes. Auclert perusti 1881 kerran kuussa ilmestyneen La Citoyenne -nimisen lehden, jossa vaadittiin painokkaasti naisille oikeuksia. Hän joutui taloudellisista syistä lakkauttamaan lehden myöhemmin mutta jatkoi muuta toimintaansa. Taistelu äänioikeuden puolesta huipentui Auclertin ajamaan verolakkoon 1880–1881. Avioero laillistettiin vihdoin vuonna 1884, mutta Auclertille se ei riittänyt
Ford C-Max

Ford C-Max on Fordin vuosina 2003–2019 valmistama keskikokoinen tila-automalli, joka perustuu tekniikaltaan Ford Focukseen. Vuoteen 2007 asti mallia myytiin Focus C-Max -nimisenä. Mallistossa se sijoittui pienemmän B-Maxin ja suuremman S-Maxin väliin. Vuonna 2003 markkinoille tullut Focus C-Max oli ensimmäinen malli, joka perustui Fordin, Mazdan ja Volvon yhteistyössä kehittämälle C1-pohjalevylle. Samaan perusrakenteeseen perustuu seuraavana vuonna esitelty toisen sukupolven Focus. Vuoden 2003 Euro NCAP -kolaritestistä Focus C-Max sai tulokseksi neljä tähteä viidestä. Bolognan autonäyttelyssä joulukuussa 2006 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut malli, jonka nimeksi tuli nyt uuden S-Maxin aloittaman käytännön mukaan pelkkä C-Max. Auto sai uudelleenmuotoillut ajovalot ja etupuskurin, jossa ilmanottoaukko oli aiempaa suurempi. Uusi ulkoasu noudatteli Fordin Kinetic Design -muotoilukieltä. Sisällä kojelauta, mittaristo ja ovipaneelit kokivat uudistuksia, ja käytetyt materiaalit ovat aiempaa korkeatasoisempia. Toisen sukupolven C-Max esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2009. Viisipaikkaisen mallin rinnalle tuli myös pidempi seitsenpaikkainen Grand C-Max
Stanley Cohen

Stanley Cohen (17. marraskuuta 1922 – 5. helmikuuta 2020) oli yhdysvaltalainen biokemisti, joka jakoi vuoden 1986 Albert Lasker -palkinnon lääketieteellisestä perustutkimustyöstä ja Nobelin lääketieteen palkinnon Rita Levi-Montalcinin kanssa. Hän voitti myös Louisa Gross Horwitz -palkinnon (1983) ja National Medal of Sciencen (1986). Cohenin vanhemmat olivat venäjänjuutalaisia. Cohen syntyi New Yorkin Brooklynissä ja työskenteli pitkään Vanderbiltin yliopistossa. Hän valmistui Brooklyn Collegesta, Oberlin Collegesta ja Michiganin yliopistosta. Hänet nimitettiin vuonna 1976 Yhdysvaltain syöpäjärjestön tutkimusprofessoriksi. Stanley Cohen sai The Economist-talousaikakauslehden palkinnon yhdessä Herbert Boyerin kanssa 2005. 1902: Ross 1903: Finsen 1904: Pavlov 1905: Koch 1906: Golgi, Ramón y Cajal 1907: Laveran 1908: Metšnikov, Ehrlich 1909: Kocher 1910: Kossel 1911: Gullstrand 1912: Carrel 1913: Richet1914: Bárány 1919: Bordet 1920: Krogh 1922: Hill, Meyerhof 1923: Banting, Macleod 1927: Wagner-Jauregg 1928: Nicolle 1929: Eijkman, Hopkins 1930: Landsteiner 1931: Warburg 1932: Sherrington, Adrian 1933: Morgan 1934: Whipple, Minot, Murphy 1935: Spemann 1936: Dale, Loewi 1937: Szent-Györgyi 1938: Heymans 1939: Domagk 1943: Dam, Doisy 1944: Erlanger, Gasser 1945: Fleming, Chain, Florey 1946: Muller 1947: C. Cori, G. Cori, Houssay 1948: Müller 1949: Hess, Moniz 1952: Waksman 1953: Krebs, Lipmann 1954: Enders, Weller, Robbins 1955: Theorell 1956: Cournand, Forssmann, Richards 1957: Bovet 1958: Beadle, Tatum, Lederberg 1959: Ochoa, Kornberg 1960: Burnet, Medawar 1961: Békésy 1962: Crick, Watson, Wilkins 1963: Eccles, Hodgkin, Huxley 1964: Bloch, Lynen 1965: Jacob, Lwoff, Monod 1966: Rous, Huggins 1967: Granit, Hartline, Wald 1968: Holley, Khorana, Nirenberg 1969: Delbrück, Hershey, Luria 1970: Katz, Euler, Axelrod 1971: Sutherland 1972: Edelman, Porter 1973: Frisch, Lorenz, Tinbergen 1974: Claude, Duve, Palade 1977: Guillemin, Schally, Yalow 1978: Arber, Nathans, Smith 1979: Cormack, Hounsfield 1980: Benacerraf, Dausset, Snell 1981: Sperry, Hubel, Wiesel 1982: Bergström, Samuelsson, Vane 1983: McClintock 1984: Jerne, Köhler, Milstein 1985: Brown, Goldstein 1986: Cohen, Levi-Montalcini 1987: Tonegawa 1988: Black, Elion, Hitchings 1989: Bishop, Varmus 1990: Murray, Thomas 1991: Neher, Sakmann 1992: Fischer, Krebs 1993: Roberts, Sharp 1994: Gilman, Rodbell 1995: Lewis, Nüsslein-Volhard, Wieschaus 1996: Doherty, Zinkernagel 1997: Prusiner 1998: Furchgott, Ignarro, Murad 1999: Blobel 2002: Brenner, Horvitz, Sulston 2003: Lauterbur, Mansfield 2004: Axel, Buck 2005: Marshall, Warren2006: Fire, Mello2007: Capecchi, Evans, Smithies2008: zur Hausen, Barré-Sinoussi, Montagnier2009: Blackburn, Greider, Szostak2010: Edwards2011: Beutler, Hoffmann, Steinman2012: Gurdon, Yamanaka2013: Rothman, Schekman, Südhof2014: O’Keefe, M
Juanfernándezintulikulma

Äärimmäisen uhanalainen  Aphrastura masafucrae(Philippi & Landbeck, 1866) Juanfernándezintulikulma Wikispeciesissä Juanfernándezintulikulma Commonsissa Juanfernándezintulikulma (Aphrastura masafucrae) on orneeroihin kuuluva äärimmäisen uhanalainen lintu, joka elää vain Juan Fernándezin saarilla sijaitsevassa Alejandro Selkirkin saaressa . Kooltaan lintu kasvaa noin 16 cm pitkäksi. Väritykseltään se on ruskea lukuun ottamatta mustia siipiä ja päätä. Päässä on valkoinen silmäkulmajuova. Nokka on hyönteissyöjille tyypillisesti terävä. Linnun kutsuääni on ”trrt”. Juanfernándezintulikulman luontainen elinympäristö ovat vuoriston rinteillä sijaitsevat metsät, joissa kasvaa Dicksonia externa ja Lophosauria quadripinnata -saniaislajeja. Vuosina 2001–2003 juanfernándezintulikulmia arvioitiin olevan jäljellä noin 200 yksilöä. Lajiin kohdistuvat suurimmat uhkat ovat metsien hakkaaminen, saarelle tuodut petonisäkkäät ja rotat. Kannan viimeaikaisen vähentymisen syyksi arvellaan myös punaselkähaukan lisääntymistä saarella.
Coolio

Coolio (oik. Artis Leon Ivey, Jr., 1. elokuuta 1963 – 28. syyskuuta 2022) oli yhdysvaltalainen rap-artisti. Hänet tunnetaan ”Gangsta's Paradise” -kappaleesta. Coolio oli kotoisin Pennsylvaniasta ja kävi myöhemmin koulua Kalifornian Comptonissa. Coolion ensimmäinen single oli 1980-luvun lopulla julkaistu ”Watcha Gonna Do”, jota soitettiin radiossa kalifornialaisilla hip hop -asemilla. Hän liittyi tämän jälkeen rapyhtye WC and the Maad Circleen ja esiintyi sen vuoden 1991 esikoisalbumilla Ain’t a Damn Thang Changed. Coolio teki vuonna 1994 sopimuksen levy-yhtiö Tommy Boy Recordsin kanssa ja julkaisi samana vuonna esikoislevynsä It Takes a Thief, joka myi platinaa. Sen suosituin single oli "Fantastic Voyage", joka nousi Billboard Hot 100 -listalla parhaimmillaan kolmanneksi. Coolion todellinen läpimurto yleiseen tietoisuuteen oli kappale ”Gangsta’s Paradise”, joka oli mukana vuoden 1995 elokuvassa Levottomat sielut
Kevin Dunn

Kevin Dunn (s. 26. helmikuuta 1956 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näyttelijä Nora Dunnin pikkuveli. Dunn on esiintynyt enimmäkseen sivuosissa; erään tunnetun esiintymisen hän teki elokuvassa Hot Shots! – kaikkien elokuvien äiti vuonna 1991 ja elokuvassa Pikku sotilaat. Hän on vieraillut Seinfeldissä.
Baekje

Korean niemimaa vuonna 375. Baekje (kor. 백제, hanja 百濟) oli kuningaskunta Korean niemimaan lounaisosassa. Korealaisen perinteen mukaan Baekje perustettiin vuonna 18 eaa, mutta nykytutkimuksen mukaan se sai todennäköisemmin alkunsa 300-luvun alussa. Kuningaskunta kukoisti erityisesti 300-luvun toisella puoliskolla, minkä jälkeen se alkoi menettää vaikutusvaltaansa ensin Goguryeon ja sittemmin Sillan kuningaskunnan kustannuksella. Silla liitti Baekjen alueet itseensä vuonna 660. Baekjella oli läheiset suhteet nykyisen Japanin alueelle, mutta kysymys alueiden poliittisen ja kulttuurillisen yhteyden luonteesta on poliittisesti arka. Baekjessa puhuttiin mahdollisesti nykyiselle japanille sukua ollutta kieltä. Kiina hallitsi varhaista Koreaa Lelangin läänityksenä, mutta kiinalaisvallan vähitellen heikentyessä valta alkoi siirtyä Korean niemimaan eteläosien kansoille, joihin kiinalaiset viittasivat nimellä Han. Han oli yksi Korean alkuperäisväestöjen suurryhmistä. Han käsitti kiinalaisten mukaan kolme haaraa (Kolme Hania San-Han), joista yksi oli Mahan Korean niemimaan länsirannikon eteläosassa. Kiinalaisissa lähteissä mainittujen kansojen tarkkaa luonnetta ei tunneta, mutta kyseessä lienevät olleet kielellisesti ja etnisesti kirjavat heimoliitot
Alex Olmedo

Alejandro Rodríguez ”Alex” Olmedo (24. maaliskuuta 1936 Arequipa, Peru – 9. joulukuuta 2020 Los Angeles, Kalifornia) oli oikeakätinen perulainen tennispelaaja. Hän voitti vuonna 1959 miesten kaksinpelin sekä Australian avoimessa tennisturnauksessa että Wimbledonissa. Olmedo on kuulunut International Tennis Hall of Fameen vuodesta 1987.
Meduusa-festivaali

Meduusa-festivaali on Kymenlaakson ammattikorkeakoulun viestinnän opiskelijoiden järjestämä valtakunnallinen kulttuuritapahtuma. Se kokoaa Kouvolan Kasarminmäen media-kampukselle viestinnän ja taiteen opiskelijoita, asiantuntijoita ja muita alasta kiinnostuneita ympäri Suomen. Meduusa-festivaali rakentuu vuosittain vaihtuvan teeman ympärille, jota tuetaan luennoitsijavalinnoilla, kilpailusarjojen aiheilla sekä oheisohjelmalla. Festivaali huipentuu toisena päivänä järjestettävään palkintogaalaan sekä iltabileisiin. Vuonna 2010 jo yhdettätoista kertaa järjestettävän Meduusa-festivaalin otsikkona oli: Nostalgia.
Rip Torn

Elmore Rual ”Rip” Torn, Jr. (6. helmikuuta 1931 – 9. heinäkuuta 2019) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän voitti Emmy-palkinnon 1996 ja oli ehdolla parhaan miessivuosan Oscarin saajaksi 1983. Torn on luonut huomattavan uran sekä televisiossa että elokuvissa. Ensiksi mainitusta muuan esimerkki on The Larry Sanders Show (1992–1998), jälkimmäisistä tunnetuimpia ovat Palkkapäivä (1973), Kultaiset hedelmät (1983), Men in Black – miehet mustissa (1997) ja Marie Antoinette (2006). Tornin pisin avioliitto oli voimassa vuodesta 1963, kunnes puoliso Geraldine Page kuoli 13. kesäkuuta 1987. Myös ensimmäinen ja kolmas puoliso (Ann Wedgeworth ja Amy Wright) ovat näyttelijöitä. Sissy Spacek on Tornin serkku. 29
Megatiede

Megatiede (engl. Big Science, suuri tiede) on termi, jolla viitataan tieteenhistoriassa toisen maailmansodan aikaan ja sen jälkeen tapahtuneeseen muutokseen, jossa tieteen tekemiseen tarvittavat ja käytettävät resurssit kasvoivat. Termin ensimmäisenä esittäjänä pidetään Alvin M. Weinberg, joka Science-lehden artikkelissaan vuonna 1961 vertasi tieteen 1900-luvun saavutuksia aikaisempiin ihmisen saavutuksiin kuten pyramidit ja Versailles. Hän esitti myös että keskiaikainen uskonnollisen totuuden etsintä olisi korvautunut tieteellisen totuuden etsinnällä ja keskiajan monumentit kuten Notre Dame olisi korvautunut suurilla raketeilla, suurienergiaisilla kiihdyttimillä ja muilla uusilla monumenteilla.  Toinen maailmansota toi tieteeseen suuret valtioiden rahoittamat tutkimushankkeet ja -laitokset. Näistä, usein sotilaallisista, hankkeista tunnetuin oli Yhdysvaltain Manhattan-projekti, jonka tuloksena syntyi ydinase. Rakennetuissa tutkimuslaitoksissa työskenteli tuhansia tieteilijöitä ja insinöörejä ja valtioista tuli tieteilijöiden ensisijainen tukija. Aiemmin keskeinen mesenaattien rahoittama sekä omakustanteinen tieteen tekeminen jäi suhteellisesti volyymiltaan marginaaliseksi. Megatieteen tunnusmerkkeinä pidetään tavallisesti seuraavia: 1900- ja 2000-luvun vaihteessa perinteisten "suurten tieteiden", fysiikan ja tähtitieteen, rinnalle on noussut esimerkiksi biologia, ilmeisimpänä hankeenaan Human Genome Project. Kansainvälinen Megatiedefoorumi (engl. Megascience Forum) perustettiin 1992 antamaan konsultaatiota virkamiehille suurten tiedeprojektien politiikasta
Franciscus (paavi)

Franciscus (alkup. Jorge Mario Bergoglio, esp. [ˈxorxe ˈmaɾjo βerˈɣoɣljo], s. 17. joulukuuta 1936 Buenos Aires) on argentiinalainen katolisen kirkon paavi. Hänet valittiin paavi Benedictus XVI:n seuraajaksi 13. maaliskuuta 2013. Bergoglio toimi Buenos Airesin arkkipiispana vuodesta 1998 paaviksi valitsemiseensa asti. Kardinaalin arvon hän sai vuonna 2001. Franciscus on Vatikaanin virallisten luetteloiden mukaan 266. paavi. Hän on paavina sekä ensimmäinen jesuiitta ja eteläamerikkalainen että ensimmäinen ei-eurooppalainen 700-luvulla eläneen Gregorius III:n jälkeen
Michelangelo Rampulla

Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat. Michelangelo Rampulla (s. 10. elokuuta 1962 Patti, Italia) on italialainen entinen jalkapallomaalivahti. Hänet muistetaan erityisesti ensimmäisenä Serie A:ssa maalin tehneenä maalivahtina. Rampulla aloitti uransa 1970-luvulla Pattesen junioreissa ja siirtyi pian aikuisten tasolle Serie B:ssä pelaavaan Cesenaan, jossa hän vietti kolme vuotta pelaten lähes sata ottelua. Seuraavaksi osoitteena oli Varese, jossa Rampulla jatkoi tasaisia otteitaan kahden kauden ajan. Vuonna 1985 hän siirtyi silloiseen Serie B:n kärkijoukkueeseen Cremoneseen, joka onnistui nousemaan heti seuraavaksi kaudeksi Serie A:han. Cremonese ei kuitenkaan onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa pääsarjassa tehden jatkuvasti putoamista ja nousua Serie A:n ja Serie B:n välillä. Rampullan viettämä aika Cremonesesessa tuli päätökseen kaudella 1991–1992, jolloin hän myös teki ensimmäisenä maalivahtina maalin Italian liigassa. Kesällä 1992 hän siirtyi Juventukseen, jossa menestyksestä huolimatta Rampullan peliaika jäi todella vähiin. Parhaimmillaan hän sai pelata yhden kauden aikana yhdeksän sarjaottelua
Grimmin veljekset (elokuva)

Grimmin veljekset (The Brothers Grimm) on Terry Gilliamin ohjaama, vuonna 2005 valmistunut seikkailuelokuva, joka kertoo fiktiivisen tarinan Grimmin veljeksistä. Elokuvan veljeksiä, Williä ja Jakea esittävät Matt Damon ja Heath Ledger. Will ja Jake kiertävät Ranskan miehitysvallan alla olevaa Saksaa 1800-luvun alussa ja huijaavat maalaisia hyödyntäen näiden taikauskoisuutta. He taistelevat (sepittämiään) pahoja henkiä vastaan ja demoneja ja veloittavat sitten niitä pelkääviä kyläläisiä työstään. Ranskalaiskenraali Delatombe uhkaa teloittaa veljekset huijauksien takia, ja pakottaa heidät sen uhalla selvittämään Marbadenin kylässä sattuneita tyttölasten katoamisia, joita hän epäilee veljesten kaltaisten huijareiden tekosiksi. Grimmit kohtaavat kuitenkin kylän viereisessä metsässä aitoa taikuutta: lumottua metsää hallitsee kuningatar (Monica Bellucci), joka aikoo tyttölapsien avulla hankkia itselleen ikuisen nuoruuden. Turun Sanomien Tapani Maskula kirjoitti haluavansa löytää Gilliamin elokuvasta jotain hyvää kun sitä on niin paljon haukuttu, mutta totesi tehtävän melko mahdottomaksi. Teoriassa Grimmin veljekset vaikuttaisi hänestä Gilliamille sopivalta aiheelta, mutta Gilliam suoltaa aiheestaan pelkkää luikuria. ”Aikansa älymystöön lukeutuneista miehistä väännetään Grimmin veljeksissä velhojen ja noitien perään pinkovia pölvästejä.”
Stephen South

Stephen South (s. 19. helmikuuta 1952 Harrow, Englanti, Iso-Britannia) on entinen brittiläinen kilpa-autoilija. Englannin entisenä Karting -sarjan mestarina South siirtyi ajamaan Formula Ford -sarjaa ja menestyi hyvin sarjassa, kun hän voitti Ray Racen valmistamilla autoilla 16 kertaa vuosina 1973-1974. Vuonna 1975 South siirtyi isompaan Britannian Formula 3 -sarjaan, jossa ajoi avausvoittoon toisella kaudellaan Mallory Parkilla järjestetyssä Griffin Golden Helmet Trophyssä. Mestaruuden South voitti BRDC Vandervell F3 -luokassa vuonna 1977. Formula 1 -auton rattiin South pääsi vain kerran McLarenin autolla Länsi-Yhdysvaltain GP:ssa 1980, kun hän toimi Etelä-Afrikan GP:stä rannevamman saaneen Alain Prostin tuuraajana. McLarenin auto oli kilpailukyvytön ja South karsiutui kilpailusta. South loukkaantui ajaessaan CanAm -sarjassa vuonna 1980 ja lääkärit joutuivat amputoimaan hänen jalkansa.
Mark Jordon

Mark Jordon (s. 25. tammikuuta 1965 Oldham, Lancashire, Englanti) on englantilainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten konstaapeli Phil Bellamyn roolista englantilaisessa draamasarjassa Sydämen asialla. Hän näytteli konstaapeli Bellamya sarjassa 15 vuoden ajan 1992–2007. Lisäksi hän on näytellyt lukuisissa muissa sarjoissa, kuten Kyläsairaala, Coronation Street ja Emmerdale. Jordon on myös ohjannut ja tuottanut vuonna 2006 ilmestyneen lyhytelokuvan To the Sea Again. Jordon meni naimisiin näyttelijä Siobhan Finneranin kanssa vuonna 1997, pari erosi vuonna 2014.Heillä on kaksi lasta, Joseph ja Poppy. Jordon seurustelee nykyään Emmerdale-näyttelijä Laura Nortonin kanssalähde?.
Cygnus X-1

Cygnus X-1 eli Joutsen X-1 (usein lyhennetty muotoon Cyg X-1) on Joutsenen tähdistön suunnalla, noin 7200  valovuoden päässä sijaitseva voimakas röntgenlähde, jonka uskotaan olevan musta aukko. Se löydettiin 1960-luvulla, ja oli eräs ensimmäisistä löydetyistä mahdollisista mustista aukoista ja on yhä yksi tähtijärjestelmistä, joiden kaikkein luotettavimmin uskotaan sisältävän mustan aukon. Greenwichin kuninkaallisessa observatoriossa työskennelleet Louise Webster ja Paul Murdin tunnistivat Cygnus X-1:n seuralaistähden tavalliseksi superjättiläiseksi vuonna 1971. Cygnus X-1:n massan uskotaan olevan noin 21 kertaa auringon massa, mikä on liikaa jopa neutronitähdelle. Tämä tukee olettamusta, että Cygnus X-1 olisi musta aukko. Cygnus X-1 kuuluu röntgenkaksoistähtijärjestelmään. Sen optinen seuralaistähti, HDE 226868, on sininen jättiläinen, jonka näennäiskirkkaus on 8,9 (nähtävissä hyvillä kiikareilla hyvissä havainto-olosuhteissa), rektaskensio 19h 58m 21,7s ja deklinaatio +35° 12′ 05,68″. Cygnus X-1 kiertää tähteä noin 0,2 AU:n päässä. Cygnus X-1:n ja tähden välille on syntynyt kertymäkiekko. Cygnus X-1 on kaksoistähti, joka sisältää O9-B0 -spektriluokan ylijättiläisen (pintalämpötila 31 000 kelviniä) ja kompaktin kohteen. Ylijättiläisen massa on noin 19,2 auringon massaa. Kompaktin kohteen massa on 14,8 auringon massaa ja koska neutronitähden suurin mahdollinen massa ei voi ylittää kolmea Auringon massaa, sen uskotaan olevan musta aukko
Onondagat

Onondagat (Kukkuloiden ihmiset) olivat yksi irokeesien liittokunnan viidestä alkuperäisestä kansasta. Liiton on arveltu syntyneen 1500-luvun aikana estämään keskinäisiä sotia ja vieraiden kansojen maahanhyökkäyksiä. Onondagat tunnettiin liiton "Tulenpitäjinä", mikä käytännössä tarkoitti sitä, että heillä oli liittoneuvostossa muodollinen johtoasema. Kokoukset pidettiin onondagojen pääkylässä ja niiden tärkein tehtävä oli rauhan säilyttäminen. Irokeesiliiton muut kansat olivat mohawkit, senecat, oneidat sekä cayugat. Kuudes kansa tuscarorat liittyi jäseneksi 1700-luvun alkupuoliskolla. Alkuperäiset asuinalueet käsittivät nykyisen New Yorkin osavaltion ja eritoten alueet Niagaran putousten ja Adirondackvuoriston välillä. Irokeesit laajensivat alueitaan 1600-luvun aikana ottamalla haltuunsa eteläisiä osia Ontariosta sekä laajoja alueita Pennsylvaniasta, New Jerseystä ja Ohiosta. Vaikka mohawkit ja senecat muodostivat irokeesien sotavoimien pääjoukot, osallistuivat myös onondagat moniin sotiin liittokunnan yhteisen edun hyväksi. Onondagojen määrän on arveltu olleen suurimmillaan vuonna 1677, jolloin jesuiitat laskivat heidän kokonaismääräkseen 1 750 henkeä. Kun irokeesien valtakausi päättyi 1700-luvulla, monet onondagat liittyivät katolisiin mohawkeihin ja muuttivat Kanadaan. Amerikan vapaussodassa vuonna 1775 lähes kaikki onondagat yhdistyivät vielä kerran irokeesiliiton muihin kansoihin taistellakseen englantilaisten puolella Yhdysvaltoja vastaan
Inkvisitorinen menetelmä

Inkvisitorinen menetelmä eli tutkimismenetelmä tarkoittaa rikosoikeudenkäynnin järjestämistä siten, että aloite oikeudenkäynnin aloittamisesta on tuomioistuimella ja se ei ole tuomiossaan sidottu osapuolten esittämiin todisteisiin tai väitteisiin niin kuin akkusatorisessa menetelmässä.  Inkvisitorinen menetelmä oli yleinen keskiajan Euroopassa. Se väistyi akkusatorisen menetelmän tieltä 1700-luvulta alkaen.
Ivan Serov

Ivan Aleksandrovitš Serov (ven. Иван Александрович Серов, 13. elokuuta 1905 – 1. heinäkuuta 1990) oli neuvostoliittolainen kenraali, joka toimi KGB:n päällikkönä vuosina 1954–1958 ja GRU:n päällikkönä vuosina 1958–1963. Sitä ennen hän oli NKVD:n johtavia komissaareja Lavrenti Berijan alaisuudessa, ja vaikutti merkittävästi Neuvostoliiton poliittisiin tapahtumiin Josif Stalinin kuoleman jälkeen. Hän myös järjesteli salaisen poliisin organisaatioita Itä-Euroopan maihin, ja vaikutti merkittävästi rautaesiripun syntyyn. Serov syntyi Afimskoje-nimisessä kylässä Vologdan provinssissa Venäjän keisarikunnassa. Venäjällä tapahtui suuria muutoksia hänen lapsuutensa aikana, jolloin tapahtumat huipentuivat bolševikkivallankumoukseen. Hän liittyi puna-armeijaan 1923 ja kävi Frunzen sotilasakatemian Moskovassa. Serov liittyi NKVD:hen, selvisi Stalinin puhdistuksista 1930-luvulla ja oli itsekin teloittamassa marsalkka Mihail Tuhatševskia. Hänen epäillään vastanneen myös Nikolai Ježovin teloituksesta. 1939 Serovista tuli Ukrainan NKVD-komissaari, jolloin hän murhautti tuhansia ukrainalaisia talonpoikia
Elina Koskela

Elina Koskela (o.s. Kivivuori) on kuvitteellinen hahmo Väinö Linnan romaanitrilogiassa Täällä Pohjantähden alla. Hän on Pentinkulman kartanon torpparipariskunnan Otto ja Anna Kivivuoren tytär sekä punapäällikkö Akseli Koskelan vaimo. Elinan roolia ovat romaanin filmatisoinnissa esittäneet Titta Karakorpi ja Ulla Eklund. Eklund esittää hahmoa myös elokuvan jatko-osassa Akseli ja Elina. Vuoden 2009 elokuvassa ja sen jatko-osassa Elinaa esittää Vera Kiiskinen. Elina syntyy torpparipariskunta Otto ja Anna Kivivuorelle. Hänellä on kaksi vanhempaa veljeä, Janne ja Oskari.
Peacock-teatteri

Peacock-teatteri on Linnanmäellä toimiva teatteri. Kun Linnanmäki vuonna 1950 avattiin, yksi sen vetonauloista oli Cirkusteltta, jossa esitettiin akrobaatti- ja trapetsinumeroita, klovneriaa ja taikatemppuja. Sen nimi muutettiin seuraavaksi vuodeksi Peacockiksi ja myöhemmin vielä Peacock-teatteriksi. Vuonna 1956 valmistui edellisenä syksynä aloitettu rakennushanke, ja teatteri sai oman rakennuksen. Arkkitehtina oli Kaj Salenius, ja näyttämön suunnitteli näyttämöarkkitehti Eric Löwen-Åberg. Vuosien varrella teatterissa on ollut monenlaista ohjelmaa. Vuonna 1979 Peacockissa aloitti Uusi Iloinen Teatteri, joka jatkoi siellä esitystoimintaa vuoteen 2009 asti. Sittemmin siitä on tullut Suomen Komediateatterin päänäyttämö.
Olavi Tuomola

Olavi Kaarle Johannes Tuomola (14. kesäkuuta 1907, Tammela – 24. syyskuuta 1985, Forssa) oli suomalainen kirjailija joka käytti myös nimimerkkiä Toivo Luolama. Tuomola työskenteli oikeustieteen opintojen jälkeen Forssan kaupunginsihteerinä ja sai asessorin arvonimen 1973. Tuomola kirjoitti yksitoista salapoliisiromaania, useissa niistä päähenkilönä oli komisario Somero.