nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Helsingin työväentalo

Paasitorni on Helsingin Siltasaaressa sijaitseva rakennustaiteellisesti ja kulttuurihistoriallisesti arvokas kokous- sekä kongressikeskus. Arkkitehti Karl Lindahlin suunnitteleman jugendtyylisen rakennuksen vanhin osa valmistui vuonna 1908 Helsingin työväentaloksi, ja rakennus tunnetaan edelleen myös tuolla nimellä. Paasitorni toimi pitkään työväestön kokous- ja vapaa-ajanviettopaikkana eli varsinaisena työväentalona. Kokouskeskuksena Paasitornin toimintaa on kehitetty 1990-luvun puolesta välistä alkaen. Nykyisin Paasitornissa on lähes 30 kokous- ja juhlakäyttöön soveltuvaa tilaa 8–800 hengelle, neljä ravintolaa (Paasiravintola, Paasin Kellari, Juttutupa ja Graniittilinna) sekä 170 huoneen hotelli Scandic Paasi. Paasitornin edustalla Eläintarhanlahdella on keväällä 2015 avattu 200-paikkainen kelluva ravintolapaviljonki, ravintola Meripaviljonki. Paasitornin ja Paasivuoren puistikon välissä oleva Paasivuorenkatu oli vuoteen 1938 asti nimeltään Sirkuskatu. Se nimettiin uudelleen huomionosoitukseksi vuonna 1937 kuolleelle helsinkiläiselle ammattiyhdistyspioneerille ja kansanedustajalle Matti Paasivuorelle. Helsingin työväenyhdistyksen rakennuttama työväentalo valmistui vuonna 1908. Sen julkisisivu tehtiin rakennuspaikalta louhitusta graniitista, jota varastoitiin myös vuonna 1925 valmistunutta laajennusosaa varten. Lisäksi kiveä käytettiin tonttia ympäröivään aitaan sekä viereisen rantakadun päällystämiseen. Rakennuksen vanhin osa edustaa tyylisuunnaltaan myöhäisjugendia
Homer Simpson

Tarkennus: viitteiden määrä olematon artikkelin pituuteen nähden Homer Jay Simpson on kuvitteellinen hahmo ja päähenkilö animaatiosarjassa Simpsonit. Hän on Simpsonin perheen isä, Margen aviomies sekä Bartin, Lisan ja Maggien isä. Homerin ääninäyttelijä on Dan Castellaneta. Vähä-älyinen, lapsellinen, laiska, ylipainoinen, viinaanmenevä, työelämässä epäpätevä ja välillä hieman väkivaltainenkin Homer on jonkinlainen karikatyyri stereotyyppisestä yhdysvaltalaismiehestä. Homer on naiivi ja alati vaikeuksiin joutuva typerys, mutta toisaalta hän on myös uskollinen vaimolleen ja hyväntahtoinen ja rakastava perheenisä, joka on toisinaan valmis tekemään mitä tahansa perheenjäsentensä puolesta. Homer on yksi Simpsonien alkuperäisistä hahmoista ja oli mukana jo ensimmäisessä Tracey Ullman Show’n lyhytfilmissä ”Good Night” keväällä 1987. Hahmon luonut Matt Groening nimesi Homerin oman isänsä mukaan. Simpsonien suosion myötä Homerista on tullut yksi yhdysvaltalaisen populaarikulttuurin ikoneista. Hahmo myös tunnetaan ”D’oh!”-huudahduksestaan, joka on myös lisätty arvostetun Oxford English Dictionary -sanakirjan sanastoon. Kaikista Simpsonien hahmoista Homerilla on ollut sarjan aikana ylivoimaisesti eniten dialogia. Yleisen käsityksen mukaan Bart olisi ollut sarjan päähenkilö kolmella ensimmäisellä tuotantokaudella ennen kuin Homerista tuli huomion keskipiste, mutta Homerilla on kaikesta huolimatta ollut sarjassa aina enemmän dialogia kuin Bartilla, jo ensimmäiseltä tuotantokaudelta alkaen. Homerin koko nimi on Homer Jay Simpson
Tsushiman meritaistelu

27.–28. toukokuuta 1905 Tsushimansalmi Koreansalmen itäosassa Japanin ratkaiseva voitto Venäjä Japani Zinovi RožestvenskiNikolai Nebogatov Tōgō Heihachirō 11 taistelulaivaa3 panssariristeilijää5 panssarikansiristeilijää19 hävittäjää tai muuta pienempää alusta 4 taistelulaivaa8 panssariristeilijää7 panssarikansiristeilijää65 hävittäjää tai muuta pienempää alusta 18 uponnutta ja 6 vallattua sotalaivaa4 830 kaatunutta5 917 vankia 3 uponnutta torpedovenettä116 kaatunutta538 haavoittunutta Tsushiman meritaistelu oli Venäjän–Japanin sodan ratkaiseva taistelu. Se käytiin Venäjän ja Japanin laivastojen välillä 27.–28. toukokuuta 1905, kun Venäjän Itämeren laivaston alukset olivat kierrettyään Afrikan Hyväntoivonniemen ja Intian valtameren kautta saapuneet Korean ja Japanin väliseen Tsushimansalmeen. Itämeren laivaston alukset lähetettiin Port Arthurin laivastotukikohtaan saarroksiin jääneiden Tyynenmeren laivaston alusten tueksi. Port Arthur ehti kukistua ennen kuin Itämeren laivasto pääsi perille. Itse taistelu käytiin Tsushimansalmessa jonkin matkan päässä Tsushiman saaresta. Venäjän laivasto menetti taistelussa uponneina seitsemän ja antautuneina neljä suurta alusta ja Japanin laivasto vain kolme torpedovenettä, 116 kaatunutta ja 538 haavoittunutta. Venäjän ja Japanin välinen kilpailu Mantšuriasta ja Koreasta johti maiden välien kiristymiseen. Maat katkaisivat diplomaattisuhteensa 6
C-3

C-3 (Composition C-3) on toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain armeijan kehittämä muoviräjähde (PBX). C-3 on tehokas räjähde, mutta kylmässä se muuttuu liian hauraaksi, joten sen korvasi myöhemmin C-4. C-3:n ainesosat ovat: 77 % RDX, 4 % TNT 3 % tetryyli ja 1 % nitroselluloosa sekä 10 % DNT (dinitrotolueeni) ja 5 % MNT (mononitrotolueeni). DNT ja MNT ovat öljymäisiä räjähdysaineita ja mahdollistavat C-3:n muovailtavuuden. C-3:n sulamispiste on 68 °C ja se liukenee asetoniin. Sen räjähdysnopeus on lähes 8 000 m/s ja on väriltään vaaleanruskea. C-3 vastaa räjähdysteholtaan suunnilleen C-4:ää. C-3 ja C-4 eroavat toisistaan lähinnä värinsä ja herkkyytensä osalta.
Aku Ankka -sarjakuvan maailma

Aku Ankka -sarjakuvan maailma on kuvitteellinen todellisuus, jossa Disney-sarjakuvien hahmot, kuten Aku Ankka, Tupu, Hupu ja Lupu sekä Roope Ankka elävät. Sarjakuva keskittyy Ankkalinnan kaupunkiin, joka sijaitsee kuvitteellisessa Calisotan osavaltiossa Yhdysvaltain länsirannikolla. Sarjakuvan maailman loi ennen kaikkea Carl Barks, mutta sen juuret ovat Walt Disneyn 1930-luvulta alkaen tuottamissa piirroselokuvissa sekä käsikirjoittaja Ted Osbornen ja piirtäjä Al Taliaferron tekemässä strippisarjakuvassa. Sarjakuvalla ja animaatiolla on ollut erilaisia ilmenemismuotoja. Eri piirtäjistä etenkin Don Rosa jatkoi Barksin maailman vakiinnuttamista. Yksi epäloogisuus Aku Ankka -sarjakuvissa on, että hahmot eivät enimmäkseen vanhene eivätkä kuole. Esimerkiksi Tupu, Hupu ja Lupu, jotka ovat lapsia jo 1950-luvulle sijoittuvissa tarinoissa, ovat lapsia vielä internetaikaan sijoittuvissakin tarinoissa. Roope on jo aikuinen joissakin tarinoissa, jotka sijoittuvat Klondiken kultaryntäyksen aikaan ja kuitenkin esiintyy elävänä, joskin paljon vanhempana, sellaisissakin tarinoissa, jotka sijoittuvat nettiaikaan. Toisaalta Don Rosa hylkää tällaisen epäloogisuuden ja sijoittaa tarinansa enimmäkseen 1950-luvulle, jolloin on loogista, että Roope on elossa mutta paljon vanhempana kuin kultaryntäyksen aikaan. Lisäksi Aku Ankka -sarjakuvissa merkittäviä elämäntilanteen muutoksia (avioitumisia, lasten saamisia, työpaikan vaihdoksia, muuttoja jne.) kokevat vain sivuhahmot. Vakiohahmojen tämäntapaiset elämänasiat pysyvät aina ennallaan
Leningradin piiritys

8. syyskuuta 1941 – 27. tammikuuta 1944 Leningrad, Neuvostoliitto Neuvostoliiton voitto:Maan toiseksi suurimman kaupungin lähes 900 päivää kestäneen piirityksen jälkeen saksalaisjoukot ja suomalaisjoukot lyötiin takaisin. Karjalankannaksen suurhyökkäys 1944 mahdollistui ja puna-armeija työnsi suomalaisjoukot Viipurin länsipuolelle Saksa Suomi Italia Neuvostoliitto Wilhelm von Leeb Georg von Küchler Gustaf Mannerheim Erik Heinrichs Kliment Vorošilov Georgi Žukov Ivan Fedjuninski Mihail Hozin Leonid Govorov Vladimir Tributs 725 000 930 000 noin 500 000 sotilasta Siviilit:632 253 kuoli nälkään,16 474 kuoli taisteluissa tai pommituksissaPuna-armeija:1 332 059 kaatuilähde?,24 324 kuoli taistelujen ulkopuolella,111 142 katosi Leningradin piiritys (ven. блокада Ленинграда, blokada Leningrada) oli toisen maailmansodan aikana suoritettu sotilasoperaatio, jossa Leningradin (nyk. Pietari) maayhteydet muuhun Neuvostoliittoon katkaistiin. Piiritys alkoi 8. syyskuuta 1941, jolloin Saksan pohjoinen armeijaryhmä saavutti Laatokan rannan Leningradin itäpuolella. Saksalaisten saartorengas murtui 18. tammikuuta 1943, jolloin puna-armeija löi saksalaisjoukot Laatokan rannalta ja avasi pysyvän maayhteyden kaupunkiin. Toisen laskutavan mukaan piiritys päättyi vasta 27. tammikuuta 1944, kun Saksan joukot ajettiin 60–100 km:n päähän kaupungista Laukaanjoen tasalle
Maksim Gorki

Maksim Gorki (ven. Макси́м Го́рький, oik. Aleksei Maksimovitš Peškov, Алексе́й Макси́мович Пешко́в; 28. maaliskuuta (J: 16. maaliskuuta) 1868 Nižni Novgorod, Venäjän keisarikunta – 18. kesäkuuta 1936 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläinen, sittemmin neuvostoliittolainen kirjailija, poliittinen aktivisti ja kirjallisuuden sosialistisen realismin perustajia. Vuosina 1906–1913 ja 1921–1929 Gorki asui ulkomailla, enimmäkseen Caprilla. Neuvostoliittoon palattuaan hän mukautui sen ajan kulttuuripolitiikkaan mutta ei saanut enää matkustuslupaa ulkomaille. Varhaisissa novelleissaan Gorki kuvaa venäläistä yhteiskuntaa usein poikkeusyksilöiden kautta. Gorkin romaani Äiti (1907) kuvaa vuoden 1905 vallankumouksellista toimintaa. Gorkin luetuimpiin teoksiin kuuluvat kolme omaelämäkerrallista teosta: Lapsuuteni (1913–14), Maailmalla (1916) ja Nuoruuteni yliopistot (1922). Kirjailijanimi Gorki tulee ’kitkerää’ tarkoittavasta venäjän sanasta
Anguilla

Anguilla [æŋˈɡwɪlə] on Britannian merentakainen alue Karibianmerellä. Alueen pääsaaren ja ainoan asutun saaren nimi on myös Anguilla ja siellä on Anguillan pääkaupunki The Valley. Anguillan saaret ovat Pienten Antillien Leewardsaarista pohjoisimmat. Anguillan maa-ala on 91 neliökilometriä, ja siellä asui vuoden 2018 arvion mukaan noin 14 700 ihmistä. Anguillan ensimmäisen asukkaat olivat Etelä-Amerikasta tulleita intiaaneja, mutta englantilaiset ottivat sen 1600-luvulla siirtomaakseen. Saarta hallittiin pitkään Saint Kittsiltä, mutta se sai vuonna 1980 oman itsehallintonsa. Anguillan talous perustuu pitkälti matkailuun, josta se saa yli puolet bruttokansantuotteestaan. Anguilla on pohjoisin Leewardsaarista. Se sijaitsee 240 kilometriä Puerto Ricosta etelään ja 8 kilometriä Saint-Martinista pohjoiseen. Anguilla on 26 kilometriä pitkä ja leveimmillään 6 kilometriä leveä saari, jonka pinta-ala on 91 neliökilometriä. Anguillan pääsaren lisäksi alueeseen kuuluu myös useita pieniä asumattomia saaria ja luotoja. Scrub Island on aivan Anguillan koillispuolella
Sosiaalinen pääoma

Sosiaalinen pääoma tarkoittaa sosiaalisia verkostoja ja niissä syntyvää luottamusta ja vastavuoroisuutta. OECD:n mukaan sosiaalisen pääoman muodostavat osallistuminen ryhmien toimintaan, vapaaehtoistyö, verkostot, niistä saatu tuki, luottamus ja osallistuminen kansalaistoimintaan. Verkostoja ovat myös toisten auttaminen ja kanssakäynti ystävien ja tuttujen kanssa. Sosiaalinen pääoma tarkoittaa joko a) yhteisön sisäistä jäsenten välistä kykyä toimia keskenään ja erityisesti luottamusta toisiinsa tai b) henkilön toimintaa yhteisössä edistäviä sosiaalisia suhteita. Sosiaalisen pääoman on kummassakin tapauksessa nähty edistävän henkilön tai yhteisön toimintamahdollisuuksia samalla lailla kuin toisissa asioissa taloudellinen pääoma. Robert Putnamin mukaan yhteisön sosiaalinen pääoma vähentää rikollisuutta ja korruptiota ja parantaa oppimistuloksia ja elinikää. Uusimpana teemana kasvuteoreettisessa keskustelussa on sosiaalisen pääoman vaikutus taloudelliseen kasvuun. Sosiaalinen pääoma tarkoittaa vakiintuneita yhteisön tapoja ja toimintajärjestelmiä eli yhteisön tapakulttuuria. Pelkistäen voidaan sanoa, että se tarkoittaa yhteiskunnan toimivuutta tuotannon kannalta eli kaikkia niitä yhteiskunnan toimintatapoja, jotka auttavat tai haittaavat tuotannollista toimintaa. Sosiaalisen pääoman vankimpia puolestapuhujia on 1990-luvulla ollut yhdysvaltalainen professori Robert Putnam. Putnam on Etelä- ja Pohjois-Italiaa vertailevassa tutkimuksessaan pyrkinyt osoittamaan monipuolisen empiirisen aineiston perusteella, että kansalaisaktiivisuuteen kannustava kulttuuri on keskeinen kansalaisten ja demokratian välinen yhteyden rakentaja. Putnam kiinnitti huomiota siihen kuinka yhteiskunnan tai paikallisen yhdyskunnan menestystä voidaan selittää sosiaalisiin normeihin ja luottamukseen liittyvillä tekijöillä
Caymansaaret

Caymansaaret on kolmen saaren muodostama Britannian merentakainen alue Karibianmerellä Kuuban eteläpuolella. Saaret ovat osa merenalaista vuorijonoa, ja niiden pinta-ala on 264 neliökilometriä. Pääkaupunki on suurimmalla saarella Grand Caymanilla sijaitseva George Town. Caymansaarilla on noin 65 800 asukasta, ja paikallinen väestö koostuu pääosin brittien uudisasukkaiden ja afrikkalaisten orjien jälkeläisistä. Talous perustuu offshore-pankkitoimintaan ja matkailuun, ja maan bruttokansantuote asukasta kohden on Karibian korkein. Kristoffer Kolumbus löysi saaret vuonna 1503, eikä niillä sitä ennen ole ollut arkeologisten todisteiden perusteella asutusta. Vakituinen asutus alkoi kehittyä 1730-luvulla, ja saaria hallittiin nimellisesti Jamaikalta. Caymansaarelaiset päättivät vuonna 1962 jäädä brittihallintoon Jamaikan itsenäistyessä. Caymansaariin kuuluu kolme Karibianmeren saarta noin 290 kilometriä Jamaikasta luoteeseen. Suurin niistä on 197 neliökilometrin laajuinen Grand Cayman, johon kuuluu noin 90 prosenttia saarten maapinta-alasta. Kaksi pienempää saarta ovat Cayman Brac ja Little Cayman. Saaret ovat osa vuorijonoa, joka kulkee merenpinnan alla Belizestä Kuubaan
Montserrat

Montserrat on Britannian hallinnoima tuliperäinen 102 neliökilometrin kokoinen saari Leewardsaarilla itäisellä Karibianmerellä. Sen valtionpäämies on Britannian monarkki, jota saarella edustaa kuvernööri. Saarella on oma parlamenttinsa ja hallituksensa, ja saarelaisilla on Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisuus. Montserrat oli asumaton, kun Kristoffer Kolumbus näki sen marraskuussa 1493 ja nimesi sen espanjalaisen Montserratin luostarin mukaan. Saaren asuttivat 1632 Saint Kittsistä lähetetyt irlantilaiset. Samana vuonna siitä tuli Englannin siirtomaa. Saari vaihtoi muutamia kertoja omistajaa, kunnes se palautettiin 1783 Britannialle. Oma siirtomaansa Montserratista tuli 1962 lyhytaikaisen Länsi-Intian federaation hajottua. Montserrat on kärsinyt 1900-luvun lopulla luonnonmullistuksista: hurrikaani Hugo tuhosi saarta 1989 ja Soufrière Hillsin 1995 alkanut purkaus muutti kaksi kolmasosaa saaresta asuinkelvottomaksi. Montserratissa oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 4 922 asukasta. Asukkaita oli 1990-luvun alkupuolella yli 10 000, mutta tulivuorenpurkausten jälkeen yli puolet väestöstä muutti ulkomaille. Väestö on pääosin afrikkalaistaustaista, mutta saarella elää myös eurooppalaisten jälkeläisiä
Etelä-Eurooppa

Etelä-Eurooppa on Euroopan eteläinen osa-alue. Yhdistyneiden kansakuntien tilastoinnissa siihen kuuluvat Portugali, Espanja, Gibraltar, Andorra, Italia, San Marino, Vatikaani, Malta, Slovenia, Kroatia, Bosnia ja Hertsegovina, Montenegro, Serbia, Albania, Pohjois-Makedonia ja Kreikka. Kotimaisten kielten keskuksen mukaan Etelä-Eurooppaan kuuluvat Portugali, Espanja ja Italia sekä Andorra, Malta, San Marino ja Vatikaani. Alueen valtiot sijaitsevat pääasiassa Pyreineiden, Apenniinien ja Balkanin niemimailla sekä Välimeren saarilla.
Länsi-Eurooppa

Länsi-Eurooppa on alue Euroopassa. Yhdistyneiden kansakuntien tilastoinnissa siihen kuuluvat Ranska, Saksa, Itävalta, Alankomaat, Belgia, Luxemburg, Sveitsi, Liechtenstein ja Monaco. Kotimaisten kielten keskuksen määritelmässä Länsi-Eurooppaa ovat Alankomaat, Belgia, Irlanti, Luxemburg, Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta. Kylmän sodan aikana poliittisella Länsi-Euroopalla tarkoitettiin kaikkia ei-sosialistisia Euroopan maita vastineena sosialistiselle itäblokille.
Verhopilvi

Verhopilvi (Altostratus, As) on 2–5 kilometrin korkeudessa esiintyvä keskipilvi. Se muodostaa lähes piirteettömän pilvilautan, joka peittää usein koko taivaan. Kostealla ilmalla verhopilvestä tulee paksu ja harmaa, ja se peittää Auringon. Kuivalla ilmalla verhopilvi jää ohueksi ja läpikuultavaksi, jolloin Aurinko näkyy sen läpi ja Kuun ympärille voi syntyä punertava pilvikehä. Verhopilvi koostuu yleensä pilvipisaroista, mutta joskus lisäksi jääkiteistä. Siinä saattaa olla aaltomaisia kuvioita. Verhopilvi muodostuu kosteasta ja nousevasta ilmasta tai ylempää laskeutuneesta harsopilvestä, joka on muuttunut paksummaksi. Se ennustaa lämmintä rintamaa ja pitkään kestävää sadetta, kesällä myös ukkosta. Verhopilvipeite voi olla tuhansien neliökilometrien laajuinen. Kun verhopilvi on tarpeeksi paksu, se muuttuu laajaksi sadepilveksi ja siitä sataa vettä tai lunta. Silloin kun verhopilvi sataa maahan asti, sade on vähäistä. Verhopilvi voi aiheuttaa jään kerääntymisen sen läpi lentävään koneeseen
O. J. Simpson

Orenthal James ”O. J.” Simpson (9. heinäkuuta 1947 San Francisco, Kalifornia – 10. huhtikuuta 2024 Las Vegas, Nevada) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon ammattilaispelaaja ja elokuvanäyttelijä. Ammattilaisuransa jälkeen Pro Football Hall of Fame -kunniagalleriaan valitun Simpsonin tunnetuin elokuvarooli oli Mies ja alaston ase -trilogian etsivä Nordberg. Simpsonia syytettiin entisen vaimonsa ja tämän miesystävän murhasta vuonna 1994. Simpson todettiin aluksi syyttömäksi kumpaankin murhaan. Kolme vuotta myöhemmin siviilioikeus katsoi hänet kuitenkin ”vastuulliseksi kuolemiin” ja määräsi hänet maksamaan vahingonkorvauksia. Vuonna 2008 Simpson tuomittiin pitkään vankeuteen aseellisesta ryöstöstä. Hän vapautui vankilasta yhdeksän vuotta istuttuaan. Orenthal James Simpson syntyi 9
Keski-Sulawesi

Koordinaatit: 1°00′S, 121°00′E Keski-Sulawesi (indonesiaksi Sulawesi Tengah) on provinssi Indonesiassa. Se sijaitsee Sulawesin saarella. Keski-Sulawesilla on yhteistä maarajaa Gorontalon, Etelä-Sulawesin, Länsi-Sulawesin sekä Kaakkois-Sulawesin provinssien kanssa. Provinssin itäpuolella on Bandanmeri ja Molukkienmeri, sekä Sulawesin saaren rajaama Tomininlahti. Itäpuolella on Makassarinsalmi. Provinssin pinta-ala on 61 841 neliökilometriä ja asukasluku noin 2 521 800 (vuonna 2010). Keski-Sulawesin pääkaupunki on Palu. Provinssin väestö koostuu kymmenistä eri etnisistä ryhmistä, joista mikään ei muodosta selkeää väestön enemmistöä. Runsaslukuisimmat ovat kailit ja bugisit.
Güellin puisto

Güellin puisto (kat. Parc Güell, esp. Parque Güell) on Antoni Gaudín suunnittelema puisto Gràcian kaupunginosassa Barcelonassa. Puisto on yksi 1900-luvun tunnetuimmista maisema-arkkitehtuurin luomuksista, ja vuodesta 1984 lähtien se on kuulunut Unescon maailmanperintöluetteloon. Puisto sijaitsee Muntanya Peladalla (suom. 'paljaaksi ajeltu vuori'). Kyseessä ei itse asiassa ole varsinainen vuori, vaan korkea kukkula, jonka kasvillisuus on harvaa ja yksinkertaista kuivan maan kasvillisuutta. Toimeksiantaja Eusebi Güell halusi asuintalostaan "kaupunkipuutarhan", ja Güellin puiston rakennustyöt aloitettiin vuonna 1900. Puiston oli tarkoitus olla 60 yksityisen tontin lähiö, mutta vaikka Güell myikin muutaman tontin, alkuperäinen suunnitelma ei koskaan toteutunut, vaan puistosta tuli vuonna 1923 kaupungin omaisuutta. Gaudí tahtoi kunnioittaa luontoa puistoa suunnitellessaan, minkä vuoksi hän halusi luoda luonnollisen, tyypilliseen Välimeren alueen kasvistoon perustuvan ympäristön, joka vaatii vähän ylläpitoa ja kestää hyvin kuivuutta. Hän halusi myös säilyttää alueen yhtä mäkisenä kuin se alun perinkin oli, ja tästä syystä hän suunnitteli alueen kävelytiet niin, että mäkisimmille osuuksille rakennettiin alueen kivillä päällystettyjä siltoja sen sijaan, että maata olisi ruvettu tasaamaan. Puisto valmistui 1914, ja sitä ympäröi kivimuuri, jossa on seitsemän sisäänkäyntiä
Razzle

Razzle, oikealta nimeltään Nicholas Dingley, (2. joulukuuta 1960 Royal Leamington Spa, Englanti – 8. joulukuuta 1984 Redondo Beach, Kalifornia) oli suomalaisen rockyhtye Hanoi Rocksin englantilainen rumpali. Hän aloitti soittamisen Sex Pistolsin innoittamana Coventryssä 1977 ja liittyi Hanoi Rocksiin 1982. Razzle kuoli auto-onnettomuudessa Los Angelesissa kesken Hanoi Rocksin ensimmäisen Yhdysvaltain-kiertueen. Razzlea kyyditsi turmahetkellä humalassa ollut Mötley Crüe -yhtyeen laulaja Vince Neil. Razzlella oli myös vakavia huumeongelmia. Razzlesta ilmestyi syyskuussa 2020 Liken kustantama Ari Väntäsen kirjoittama Razzle – Hanoi -niminen kirja. Kirja ilmestyy englanninkielisenä painoksena tammikuussa 2022. Nicholas Dingley syntyi englantilaisessa Leamington Span kaupungissa 2. joulukuuta 1960 nuorelle yksinhuoltajaäidille Patricia Ingramille, joka päätti antaa lapsensa adoptoitavaksi. Adoptio toteutettiin, ja Nicholasin ensimmäiset vuodet kuluivat Coventryn kaupungissa Midlandsissä perheen ainoana lapsena, adoptiovanhempinaan Henry ja Irene Dingley
Terminator 3: Koneiden kapina

Terminator 3: Koneiden kapina (engl. Terminator 3: Rise of the Machines) on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut Jonathan Mostow’n ohjaama yhdysvaltalainen tieteiselokuva. Elokuvan ohjasi edellisistä Terminator–elokuvista poiketen Jonathan Mostow. Terminator – tuhoaja ja Terminator 2 – Tuomion päivä -elokuvien ohjaaja James Cameron osallistui kuitenkin yhdessä Gale Anne Hurdin kanssa elokuvan henkilöroolien suunnitteluun. Pääosassa olevaa tulevaisuudesta lähetettyä terminaattoria näyttelee Arnold Schwarzenegger. Muissa elokuvan päärooleissa esiintyvät Nick Stahl ja Claire Danes. Elokuvan toista naispuolista terminaattoria näyttelee Kristanna Loken. Koneiden kapina on kolmesta ensimmäisestä Terminator-elokuvasta kallein, mutta se ei kuitenkaan menestynyt odotusten mukaisesti, vaikkakin oli hyvä jatko elokuvasarjalle Rotten Tomatoes -verkkosivun arvostelun mukaan. Suuremmasta budjetista huolimatta Koneiden kapina jäi pienemmälle voitolle kuin edeltävä osa. James Cameron on sanonut kolmannen ja neljännen osan jääneen heikommiksi, kun niitä vertaa ensimmäisiin kahteen osaan. John Connor (Nick Stahl) onnistui estämään tuomiopäivän kymmenen vuotta aikaisemmin, mutta odottaa silti sen tulemista. Skynet-yhtymä on osallisena lähettäessään naishahmoisen terminaattorin, T-X:n (Kristanna Loken), menneisyyteen Connorin perään, ja tulevaisuudessa elävä kapinallisjoukko lähettää oman mieshahmoisen terminaattorin, T-101:n (Arnold Schwarzenegger), hänen turvakseen
Dire Straits

Mark KnopflerDavid KnopflerJohn IllsleyPick WithersAlan ClarkHal LindesTerry WilliamsGuy FletcherJack SonniChris WhitePhil PalmerChris Whitten Phonogram RecordsVertigo RecordsWarner Bros. Records (USA) Dire Straits oli brittiläinen rockyhtye, jonka perustivat vuonna 1977 Mark Knopfler, hänen veljensä David Knopfler, John Illsley ja Pick Withers. Blues-vaikutteista kitararockia soittanut yhtye nousi nopeasti suosioon niin Britanniassa, Yhdysvalloissa kuin Euroopassakin, ja albumi Brothers in Arms (1985) nosti yhtyeen yhdeksi maailman suosituimmista. Yhtye julkaisi kuudennen ja viimeisen studioalbuminsa vuonna 1991 ja lopetti toimintansa sitä seuranneen kiertueen jälkeen. Dire Straitsin tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa ”Sultans of Swing”, ”Tunnel of Love”, ”Telegraph Road”, ”Romeo and Juliet”, ”Private Investigations”, ”Money for Nothing”, ”Walk of Life” ja ”Brothers in Arms”. Dire Straitsin perusti Lontoossa asunut newcastlelaistaustainen kitaristi Mark Knopfler vuonna 1977. Knopfler oli soittanut kitaraa coverkappaleita esittäneessä lontoolaisessa Café Racers -yhtyeessä, kun hänen veljensä, rytmikitaristi David Knopfler esitteli hänelle kämppäkaverinsa, basisti John Illsleyn. Rumpaliksi uuteen yhtyeeseen löydettiin David ”Pick” Withers, joka oli juuri jättänyt Magna Carta -nimisen yhtyeen. Nelikko alkoi harjoitella huhti-toukokuussa 1977 Illsleyn ja David Knopflerin vuokra-asunnossa. Ensimmäisellä keikallaan Lontoon Farrer Housessa 26. kesäkuuta 1977 yhtye esiintyi Mark Knopflerin entisen yhtyeen nimellä Café Racers mutta vaihtoi sen jo samana kesänä Dire Straitsiksi, (suom. ’kiipeli’)