nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Winter’s Bone

Winter’s Bone on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut Debra Granikin ohjaama ja käsikirjoittama draamaelokuva. Se perustuu Daniel Woodrellin samannimiseen romaaniin vuodelta 2006. Elokuvan pääosassa näyttelee Jennifer Lawrence. Winter’s Bone käsittelee perhesiteitä ja sukulaisuussuhteita, juorun voimaa, patriarkaattia ja Yhdysvaltain syrjäseutujen asukkaiden sinnikkyyttä ja selviytymisen taitoa. Elokuvan ensi-ilta oli Sundancen elokuvajuhlilla vuonna 2010, jossa se palkittiin Grand Jury Prizella draamasarjassa. Winter's Bone sai neljä Oscar-ehdokkuutta parhaasta elokuvasta, sovitetusta käsikirjoituksesta, naispääosasta (Lawrence) ja miessivuosasta (John Hawkes). Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 161 arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 94 prosenttia oli positiivisia.
Krysotiili

Krysotiili eli valkoinen asbesti on yleisimpiin asbestilajeihin kuuluva serpentiiniryhmän kalliota muodostava hienokuituinen mineraali, jota tavataan asbestijuonina ultraemäksisissä kivilajeissa. Krysotiilin kemiallinen kaava on Mg3Si2H4O9 ja rakennekaava Mg3(Si2O5)(OH)4, moolimassa 277 g/mol sekä CAS-numero 12001-29-5. Ennen asbestin kieltämistä krysotiilia on käytetty kitkapinnoissa, kuten jarruissa, ja tiivisteissä sekä myös asbestisementtituotteissa, esimerkiksi mineriitti- ja lujalevyissä. Tulelta ja kuumuudelta suojaavissa tuotteissa, kuten käsineissä, suojavaatteissa ja hitsaussuojissa, sen tilalla käytetään nykyisin muita kuituja, kuten lasi-, hiili- ja keraamisia kuituja sekä lämpöä kestäviä aramidi- ja teflonkuitua. Eräille krysotiilia sisältäville tuotteille on säädöksissä annettu lisäaikaa.
Delictum

Delictum (lat. delictum < prepositio de ja linquo, hylkään) tarkoittaa rikosta eli deliktiä. Sana esiintyy seuraavien nimitysten osana:
Arto Teronen

Arto Teronen (s. 18. syyskuuta 1947 Jyväskylä) on suomalainen urheilutoimittaja, joka on ollut Yleisradion radion urheilutoimituksen päällikkö vuodesta 1993 vuoteen 2006, ja sen jälkeen jatkanut Yle Urheilun tuottajana. Teronen toimi Urheilulehden päätoimittajana vuodesta 1981 vuoteen 1993. Hänen vuosinaan saavutettiin Urheilulehden huippulevikki.  Teronen on ollut paikalla toimittajana olympialaisissa vuoden 1980 Moskovan kisoista vuoden 2012 Lontoon kisoihin lukuun ottamatta Calgaryä 1988. Teronen on erikoistunut urheiluhistoriaan ja kirjoittanut yhdessä Jouko Vuolteen kanssa aiheesta useita kirjoja.
Sosiaali- ja terveysturvan keskusliitto

Sosiaali- ja terveysturvan keskusliitto STKL (aiemmin Sosiaaliturvan keskusliitto ry.) oli valtakunnallinen sosiaali- ja terveyspoliittinen yhteistoimintajärjestö, joka toimi hyvinvoinnin kehittämiseksi 1916-2011. STKL:n toimintaa jatkaa Soste - Suomen sosiaali ja terveys ry. Keskusliitolla on toimisto Helsingissä ja aluetoimipisteet Oulussa, Joensuussa ja Jyväskylässä ja se toimii niin paikallisesti kuin kansallisestikin mutta myös kansainvälisellä tasolla kuuluen mm. seuraaviin verkostoihin: Sosiaalipoliittinen maailmanneuvosto (ICSW), European Round Table of Charitable Associations (ETWelfare), European Antipoverty Network (EAPN) ja European Council for Voluntary Organisations (CEDAG).  STKL  Jäsenyhteisöjä ovat alueelliset sosiaaliturvayhdistykset, ammatilliset järjestöt ja sosiaali- ja terveysjärjestöt. Tukijäseninä on mm. kuntia ja yrityksiä.
Kalojen kääpiögalaksi

Kalojen kääpiögalaksi on epäsäännöllinen kääpiögalaksi Paikallisessa ryhmässä. On myös epäilty, että galaksi on Kolmion galaksin satelliittigalaksi. Koska galaksi sijaitsee Kalojen tähdistössä, sitä kutsutaan Kalojen kääpiögalaksiksi. Galaksi lähestyy Linnunrataa 287 kilometrin sekuntivauhdilla. Galaksilla on myös pallomaisen galaksin piirteitä. Galaksin löysi V.E. Karachentseva vuonna 1976. Vuonna 2001 tehty tutkimus kertoo paljon galaksin synnystä ja kehityksestä. Suurin osa galaksin tähdistä syntyi sen varhaisina vuosina noin 8 miljardia vuotta sitten. Tähtien syntymisnopeus on laskeutunut viimeisimmät 10 miljardia vuotta. Lisäksi tutkimuksen mukaan viimeisinä 100 miljoonana vuotena galaksissa ei ole tapahtunut merkittävästi tähtien syntymisiä
Tuhannen päivän sota

1899–1903 Kolumbia Konservatiivien voitto Panama irtautui Kolumbiasta Konservatiivit Liberaalit Tuhannen päivän sota (espanjan kieli: Guerra de los Mil Días) oli Kolumbian ensimmäinen sisällissota, joka käytiin liberaalien ja konservatiivien välillä vuosina 1899–1903. Sota syttyi nationalisti Manuel Antonio Sanclementen presidenttikaudella. Se oli taloudellisesti ankeaa aikaa, kahvin hinta oli alhaalla mikä vähensi valtion verotuloja. Paperirahan holtiton painaminen nakersi valtion nauttimaa luottamusta entisestään. Heinäkuussa 1899 liberaalit yrittivät aloittaa vallankumouksen Santanderista. He saavuttivat aluksi voiton joulukuussa mutta jäivät pian häviölle konservatiivien ja nationalistien yhteisrintamaa vastaan. Liberaalit vaihtoivat taktiikkansa sissisodaksi, joka jatkui vielä yli kaksi vuotta. Marraskuussa 1902 heikentynyt liberaaliarmeija neuvotteli rauhansopimuksen hallituksen kanssa. Sodassa arveltiin kuolleen yli satatuhatta henkeä. Sodan jälkeen Kolumbia oli niin heikko, että Panama kykeni irtautumaan siitä ilman mainittavaa vastarintaa.
Gustavo Rojas Pinilla

Gustavo Rojas Pinilla (12. maaliskuuta 1900–17. tammikuuta 1975) oli kolumbialainen kenraali, joka hallitsi maataan vuosina 1953–1957. Hän nousi valtaan sotilasvallankaappauksessa, jossa Laureano Gómez syrjäytettiin. Rojasin tukijoihin kuuluivat suosittu entinen presidentti Mariano Ospina Pérez ja monet muut. Hänestä tehtiin presidentti kansalliskokouksen päätöksellä Gomezin loppukaudeksi. Rojasin tunnuslause oli "Rauha, oikeudenmukaisuus ja vapaus" ja hän puhui valtaan noustessaan siitä, miten kenenkään elämä ei voi olla rauhallista niin kauan kun Kolumbian lapset kärsivät nälästä. Vuonna 1954 Rojas valittiin presidentiksi vuosiksi 1954-1958. Rojasin hallinto oli korruptoitunutta ja autoritääristä, ja hänen valtansa alkuaikojen suuri suosio muuttui kansalliseksi vihamielisyydeksi. Levottomuuksien jälkeen Rojas luopui vallasta sotilasvallan hyväksi 1957.
Ranskan ensimmäinen keisarikunta

Ranska vuonna 1812. Ranskan ensimmäinen keisarikunta (virallisesti Ranskan keisarikunta, ransk. Empire Français) tarkoittaa Ranskaa vuosina 1804–1814/1815, jolloin Napoleon I oli Ranskan keisari. Ranska oli 1800-luvun alun hallitsevia voimia Euroopassa. Se hallitsi suoraan tai epäsuorasti suurta osaa Manner-Euroopasta. Monia alueita oli liitetty suoraan Ranskaan, toisia hallitsivat Napoleonin sukulaiset ja läheiset liittolaiset. Napoleonista tuli Ranskan keisari vuonna 1804, jolloin päättyi Ranskan konsulaatin valtakausi. Vuoteen 1811 mennessä valtakunta oli laajentunut sotavoittojen seurauksena laajimmilleen. Lopulliseen päätökseen Ranskan ensimmäinen keisarikunta tuli vuonna 1815 Waterloon taistelun myötä.
Berliinin ihme

Berliinin ihme (saks. Das Wunder von Berlin) on saksalainen televisioelokuva vuodelta 2008. Vuosiin 1988–1989 sijoittuva elokuva kertoo itäsaksalaisesta perheestä, jonka jäsenet joutuvat järjestelmän kaatuessa aatteen vuoksi vastakkaisille puolille.
Alligaattorikilpikonna

Erittäin uhanalainen  Macrochelys temminckii(Troost in Harlan, 1835) Alligaattorikilpikonna Wikispeciesissä Alligaattorikilpikonna Commonsissa Alligaattorikilpikonna (Macrochelys temminckii) on näykkijäkilpikonniin kuuluva vedessä elävä kilpikonnalaji. Se on maailman suurin makeanveden kilpikonna. Alligaattorikilpikonna elää joissa ja järvissä Yhdysvaltojen kaakkoisosissa. Se on raskaasti panssaroitu, hidasliikkeinen ja painaa noin 70–90 kiloa. Se voi kasvaa noin metrin pitkäksi, josta 80 senttiä on kilpeä. Alligaattorikilpikonna hankkii ravintonsa syömällä raatoja sekä vaanimalla saalista. Se houkuttelee kaloja luokseen suupohjan matomaisen ulokkeen avulla. Kun saalis tulee riittävän lähelle, se avaa kitansa, ja kala imeytyy vesivirran mukana syvälle suuhun. Alligaattorikilpikonna syö kalojen lisäksi nilviäisiä, sammakoita, käärmeitä, kotiloita, simpukoita, rapuja, hyönteisiä, vesikasveja, nisäkkäitä ja muita kilpikonnia. Alligaattorikilpikonna elää luonnossa 11–45 vuotta, mutta vankeudessa eräs yksilö eli 70-vuotiaaksi. Se munii noin 10–50 munaa maahan kaivettuun pesäkoloon.
Pikku Pietarin piha

Pikku Pietarin piha on Simo Puupposen eli Aapelin kirjoittama romaani vuodelta 1958. Tarinaan heijastuvat sisällissodan tapahtumat ja vankileirit, sillä tapahtumaympäristönä on puutalokortteli pikkukaupunki Kuopiossa 1920-luvulla. Alkoholiongelmat ovat mukana kuvassa. Surullinen tarina on kuitenkin samalla lohdullinen. Päähenkilönä, jonka kautta tapahtumat suodattuvat, on äitinsä vastikään menettänyt Pietari. Pietarin isä torikauppias Jormalainen löytää kuitenkin perheeseen uuden äitihahmon. Karoliina huolehtii perheestä, mutta hänkin häviää Pietarin elämästä. Silloin Pietari on kuitenkin jo kasvanut surusta vahvaksi. Kirjan esikuvana on Puupposen oma lapsuuden asuinympäristö, myös henkilöhahmot ovat peräisin samasta ympäristöstä. Kirjan pohjalta on tehty elokuva Pikku Pietarin piha (1961), jonka on ohjannut Jack Witikka. Siitä on tehty myös näytelmäsovitus, jota esitetään paljon kesäteattereissa. Valkeakosken kaupunginteatterissa esitettiin kaudella 2018–2019 romaanista muokattu näytelmä
Antoinette Nana Djimou Ida

Antoinette Nana Djimou Ida (s. 2. elokuuta 1985 Douala, Kamerun) on ranskalainen moniottelija. Nana Djimou Ida oli seitsenottelun neljäs alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2004, viides alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2005 ja 21:s Göteborgin EM-kisoissa 2006. Vuonna 2007 hän oli viisiottelun 11:s Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa 4355 pisteellä ja seitsenottelun seitsemäs alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa 5970 pisteellä, mutta keskeytti Osakan MM-kisoissa. Vuonna 2008 hän oli seitsenottelun 18:s Pekingin olympialaisissa 6055 pisteellä, ja seuraavana vuonna hän voitti viisiottelun pronssia Torinon sisäratojen EM-kisoissa 4618 pisteellä sekä sijoittui seitsenottelun seitsemänneksi Berliinin MM-kisoissa 6323 pisteellä. Vuonna 2010 Nana Djimou oli viisiottelun viides Dohan sisäratojen MM-kisoissa 4618 pisteellä, mutta keskeytti Barcelonan EM-kisoissa. Ensimmäisen arvokisavoittonsa hän saavutti Pariisin sisäratojen EM-kisoissa 2011; viisiottelun kultaa tuli 4723 pisteellä. Daegun MM-kisoissa 2011 hän sijoittui kuudenneksi 6309 pisteellä. Hän voitti seitsenottelun Euroopan-mestaruuden Helsingissä 2012 ennätyspisteillään 6544. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi ennätyspisteillään 6576. Göteborgin sisäratojen EM-kilpailuissa 2013 Nana Djimou Ida voitti kultaa 4666 pisteellä
Baijerin kieli

Baijerin kieli (Boarisch) on indoeurooppalaisen kielikunnan germaanisen kieliryhmän länsigermaaniseen haaraan kuuluva kieli. Sitä puhutaan laajasti Baijerin ja Itävallan alueella, ja se on lähellä saksaa.
Shinee

Onew Key Minho Taemin Jonghyun (edesmennyt) SM Entertainment Shinee (kor. 샤이니, tyyliteltynä SHINee) on eteläkorealainen poikayhtye. Yhtyeen muodosti levy-yhtiö SM Entertainment vuonna 2008, ja se esittää lähinnä popia ja R&B:tä. Yhtyeen jäsenet ovat Onew, Key, Minho ja Taemin. Yhtyeen päävokalisti Jonghyun menehtyi häkämyrkytykseen 18. joulukuuta 2017. SHINee on uransa aikana julkaissut lukuisia albumeja ja singlejä. Yhtye on myös voittanut monia palkintoja, pitänyt konserttikiertueita Etelä-Koreassa ja Japanissa sekä esiintynyt omissa televisio-ohjelmissaan. Yhtyeen ensimmäinen minialbumin Replay julkaisi 25. toukokuuta 2008 SM Entertainment -levy-yhtiö. Levy sijoittui Korean musiikkilistoilla ilmestymisviikollaan sijalle 10 ja oli korkeimmillaan sijalla 8. Levyä myytiin 17 957 kappaletta vuoden 2008 ensimmäisellä puoliskolla
Katariina Saksi-Lauenburgilainen

Katariina Saksi-Lauenburgilainen (myös Katariina Saksilainen, 24. syyskuuta 1513 Ratzeburg – 23. syyskuuta 1535 Tukholma) oli Ruotsin kuningatar vuosina 1531–1535. Häntä pidetään uudenaikaisen Ruotsin ensimmäisenä kuningattarena. Hän oli ensimmäinen Kustaa Vaasan kolmesta puolisosta. Katariinan vanhemmat olivat herttua Magnus I Saksi-Lauenburgilainen (k. 1543) ja Katarina Braunschweig-Wolfenbütteliläinen. Hän sai protestanttisen kasvatuksen ja avioitui 18-vuotispäivänään 24. syyskuuta 1531 Tukholmassa Ruotsin kuninkaan Kustaa Vaasan kanssa. Huomenlahjaksi Katariinalle luvattiin Korsholman, Kalmarin ja Öölannin läänit. Avioliiton taustalla oli poliittisia syitä: Saksi-Lauenburgin herttuakunta sijaitsi strategisesti tärkeässä paikassa. Avioliiton avulla Kustaa Vaasa loi myös yhteyden vanhaan Bjälbo-sukuun, josta Katariina polveutui äidinäitinsä Katarina Pommerilaisen kautta,lähde?ja hän sai tärkeitä kontakteja saksalaisiin ruhtinaisiin
Katariina Stenbock

Katariina Stenbock (22. heinäkuuta 1535 Torpa stenhus, nykyinen Tranemon kunta – 13. joulukuuta 1621) oli Ruotsin kuningatar 1552–1560. Hän oli viimeinen Kustaa Vaasan kolmesta puolisosta. Katariinan edeltäjä oli hänen tätinsä Margareeta Leijonhufvud. Hän eli leskikuningattarena yli kuusi vuosikymmentä ja oli äitipuoli kahdeksalle serkulleen. Katariina Stenbockin vanhemmat olivat valtaneuvos Gustaf Olofinpoika Stenbock (1504–1571) ja Brita Eerikintytär Leijonhufvud (1514–1572). Katariina oli vanhempiensa viidestätoista lapsesta toiseksi vanhin. Yksi hänen sisaristaan oli Klaus Flemingin puoliso Ebba Stenbock. Lähes tarkalleen vuosi Margareeta Leijonhufvudin kuoleman jälkeen Kustaa Vaasa avioitui uudelleen. Margareetan vanhin sisar Birgitta Leijonhufvud oli saanut tehtäväkseen hankkia Kustaan lapsille soveliaan äitipuolen. Kirkon tapa tulkita sukulaisuutta avioliittojen kautta vaikeutti naimahanketta
Yrjö Karilas

Yrjö Antero Karilas (vuoteen 1906 Karlsberg; 3. tammikuuta 1891 Hailuoto – 7. kesäkuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen kristillisen nuorisotyön kehittäjä ja nuorisokirjailija. Hänet muistetaan ennen muuta laatimastaan laajasta tietoteoksesta Pikku jättiläinen (1924). Karilas oli koulutukseltaan opettaja, mutta pääosan elämästään hän työskenteli kristillisen poikatyön parissa. Karilaan kirjallinen tuotanto on huomattavan laaja: hän kirjoitti mm. tietoteoksia, suurmieselämäkertoja, itsekasvatusoppaita, harrastusoppaita sekä poikatyön teoriaan liittyviä teoksia. Yrjö Karilas syntyi Hailuodossa Oulun edustalla 3. tammi­kuuta 1891. Hänen isänsä Niilo Karilas toimi Hailuodossa kirkkoherrana. Vaimonsa Ida Maria Ansténin, joka oli Nilsiän seurakunnan kappalaisen tytär, Niilo Karlsberg tapasi ollessaan Nilsiän kirkkoherrana 1879. Yrjö Antero oli seitsemäs perheen yhteensä 12 lapsesta, jotka syntyivät vuosien 1880 ja 1900 välillä
Deepa Bhatia

Deepa Bhatia on intialainen elokuvaohjaaja ja elokuvaleikkaaja. Hänen ohjauksensa Neron vieraat (Nero’s Guests) on osa Yleisradion Dokumenttiprojektin kolmasulottuvuus.fi-ohjelmistoa. Bhatia on naimisissa myös elokuva-alalla työskentelevän Amole Gupten kanssa.
Jaakko Valo

Jaakko Valo (s. 2. huhtikuuta 1954 Kaustinen) on suomalainen kuvataiteilija, joka tunnetaan erityisesti Jyväskylään tekemistään seinä- ja tunnelimaalauksista. Valo opiskeli Lahden taidekoulussa 1972–1976, ja hän kuuluu Dimensio-taiteilijaryhmään.  Valolle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2015.
Suuri kertomus

Suuri kertomus (ransk. grand narrative) eli metanarratiivi on ranskalaisen Jean-François Lyotardin luoma käsite, joka hänen mukaansa tarkoittaa vallalla oleva kertomusta todellisuudesta. Esimerkkeinä hän esittää sellaiset aatteet kuin valistus tai kristinusko. Lyotardin mukaan postmodernina aikana niihin suhtaudutaan epäillen, sillä käsitys todellisuudesta on hajanainen. Suurten kertomusten ohessa on mikrokertomuksia, joista suuri kertomus muodostuu. Mikrokertomus-käsitteen on luonut David Boje.
Valtion vierastalo

Valtion vierastalo on Helsingissä Munkkiniemessä Kalastajatorpantie 3:ssa sijaitseva Suomen valtion omistama valtioneuvoston edustustila. Talon on suunnitellut arkkitehti Einari Teräsvirta, ja se on valmistunut vuonna 1984. Vierastalon suunnittelu alkoi 1970-luvun lopulla, koska Suomessa ei ollut asianmukaisia tiloja korkean tason valtiovierailujen järjestämiseen. Valtion vierastalo päätettiin rakentaa Munkkiniemeen hotelli Kalastajatorpan läheisyyteen. Näin talolle ei tarvittu omaa henkilökuntaa, vaan valtionyhtiö Arctian omistama hotelli hoiti sen palvelut. Tontti lohkaistiin Gert Skytten puistosta. Arctian mukaan talo oli maailman ensimmäinen varta vasten valtion vieraille suunniteltu rakennus. Palveluista vastaa nyttemmin Hilton Helsinki Kalastajatorppa. Sisustuksen suunnitteli sisustusarkkitehti Antti Nurmesniemi työryhmänsä kanssa. Tavoitteena oli tuolloin ”nykyaikainen suomalainen ilme”. Materiaalit olivat pääosin kotimaisia ja kalusteet suomalaista tuotantoa. Huonekalut ovat pääasiassa Alvar Aallon töitä
New Yorkin provinssi

New Yorkin provinssin sijainti New Yorkin provinssi (engl. Province of New York) oli Englannin kuningaskunnan ja myöhemmin Ison-Britannian kuningaskunnan kruununterritorio vuosina 1664–1775, ja se käsitti alkujaan nykyiset Yhdysvaltain New Yorkin, New Jerseyn, Delawaren ja Vermontin osavaltiot. Lisäksi siihen kuului sisämaan osia Connecticutista, Massachusettsista ja Mainesta sekä Pennsylvanian itäosa. Provinssijakoa kuitenkin järjestettiin pian uudelleen, ja New Yorkin provinssi vastasi lopulta pitkälti nykyistä New Yorkin osavaltiota. Provinssi muodostettiin vuonna 1664, kun Englannin kuningaskunta valtasi Uuden Amsterdamin Alankomaiden tasavallalta. Provinssi nimettiin Yorkin herttuan Jaakko II:sen mukaan. Provinssi oli osa keskisiirtokuntia, ja sitä hallittiin alkujaan suoraan Englannista. Paikallisista edustajista valittu New Yorkin provinssikongressi julisti itsensä alueen johtoon 22. toukokuuta 1775, ja aluetta kutsuttiin ensimmäisen kerran New Yorkin osavaltioksi 1776. New Yorkin osavaltion perustuslaki hyväksyttiin vuonna 1777. Vaikka britit saivatkin New Yorkin kaupungin haltuunsa vielä Yhdysvaltain vapaussodan aikana, he menettivät oikeutensa New Yorkiin lopullisesti Pariisin rauhassa 1783.
Aatto Hukkanen

Aatto Hukkanen (1918–1988) oli suomalainen taidemaalari, joka vaikutti Oulun seudulla. Hänet tunnetaan erityisesti maalauksista, joita hän teki kaupungin kauniista naisista. Ennen taiteilijaksi ryhtymistään Hukkanen työskenteli muun muassa sotilaana, laivurina, talonmiehenä, opettajana ja kirvesmiehenä. Hän aloitti taiteilijanuransa suhteellisen myöhään. Taiteilijana itseoppinut Hukkanen ihaili erityisesti Paul Gauguinia. Hän opiskeli piirtämistä Oulun työväenopistossa, maalausta Paavo Leinosen ohjauksessa ja grafiikkaa Olli Seppäsen johdolla. Eeli Aallon mukaan Hukkanen kutsui itseään Kapina-Hukkaseksi, koska kapinoi sovinnaisia käsityksiä vastaan, Susi-Hukkaseksi, koska hän saattoi olla hankala, ja Oulun suurimmaksi tyttökauppiaaksi, koska maalasi tyttöjen kuvia ja myi niitä. Hukkanen kapinoi kaupungin virallista taidepolitiikkaa vastaan. Hän keräsi ympärilleen itseoppineiden taiteilijoiden ryhmän, joka tunnettiin vuodesta 1962 alkaen nimellä Joulukuun ryhmä. Ryhmä järjesti runsaasti näyttelyitä, ja sen toiminta jatkui vuoteen 1968 saakka. Eeli Aalto teki Hukkasesta televisioelokuvan Tyttökauppias vuonna 1974.
Bad Blue Boys

Bad Blue Boys (BBB) on kroatilaisen NK Dinamo Zagrebin ultrakannattajien ryhmä. Ryhmä perustettiin alun perin vuonna 1986. BBB:n keskuudessa on esiintynyt väkivaltaisuutta ja huliganismia. Ryhmä perustettiin vuonna 1986 nimellä Bad Blue Boys. Nimi viittaa Bad Boys-nimiseen elokuvaan. Kannattajakunta laajeni pian koko Zagrebin kaupunkiin ja kannattajat alkoivat tehdä matkoja. Matkoja tehtiin usein Jugoslavian alueelle ja niiden aikana tapahtui paljon väkivaltaisuuksia eri joukkueiden kannattajien kesken. 1990-luvun alussa perustettiin ensimmäinen Bad Blue Boys-faniklubi. Poliittisesti kannattajaryhmä oli asettunut tukemaan Kroatian demokraattista liittoa sekä Franjo Tuđmania. 13. toukokuuta 1990 Dinamo Zagreb ja Belgradin Punainen tähti pelasivat vastakkain. Zagrebiin oli saapunut 1 500 Delijen, Punaisen tähden ultrakannattajien ryhmän, jäsentä
Kokkojoki (Utajärvi)

Kokkojoki on Kiiminkijoen vesistöön kuuluva reilun parin kilometrin pituinen joki Utajärven Juorkunassa. Se lähtee Vähä-Ruohosen länsipäästä ja laskee Kivijärveen etelän puolen Kokkoniemen ja pohjoisen Kokkosuon välistä Vitjakankaan kohdalla järven itärannalla. Joen putouskorkeus on vain 10 senttimetriä. Jokivarsi on asumaton eikä sinne ole mitään tieyhteyttä, mutta kaakon suunnasta Salon talosta tulee jokivartta seuraileva polku Kokkoniemen tienoille asti.
Nantucketin lentoasema

Nantucketin lentoasema (engl. Nantucket Memorial Airport; IATA: ACK, ICAO: KACK) on lentoasema Nantucketin saaren eteläosassa Massachusettsissa, Yhdysvalloissa. Se on Massachusettsin toiseksi vilkkain lentoasema Loganin kansainvälisen lentoaseman jälkeen. Asema on levittäytynyt 4,9 neliökilometrin laajuiselle alueella, ja siihen kuuluu kolme asfalttipäällysteistä kiitotietä. Asemalta on lentoyhteydet muun muassa Washingtoniin, Bostoniin, New Yorkiin ja Martha's Vineyardiin, mutta osa lennoista on vain kausittaisia. Aseman historia alkoi 1930-luvulla, kun paikallinen maanviljelijä Leslie Holm tasoitti maitaan maatalonsa eteläpuolelta lentokenttää varten. Hän muodosti ystävänsä David Raubin kanssa Nobadeer Flying Service -lentoyhtiön. Nantucketin kunta osti maat Holmilta vuonna 1941. Kunta sai samana vuonna Civil Aeronautics Administrationilta 274 000 dollaria, jotka käytettiin kahden päällystetyn kiitotien ja muihin aseman rakennustöihin. Yhdysvaltain laivasto otti aseman käyttöönsä toisen maailmansodan aikana. Sodan jälkeen se palautettiin jälleen Nantucketin kunnalle, ja vuonna 1946 se nimettiin uudelleen sodassa kuolleiden 11 nantucketilaismiehen muistolle.
Sven Mikser

Sven Mikser (s. 8. marraskuuta 1973 Tartto) on virolainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja Viron entinen ulkoministeri. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin kaudelle 2019–2024.  Aiemmin Mikser on toiminut Viron ulkoministerinä vuosina 2016–2019 sekä puolustusministerinä vuosina 2002–2003 ja 2014–2015. Mikser oli Viron sosiaalidemokraattisen puolueen puheenjohtaja vuosina 2010–2015. Ennen liittymistään sosiaalidemokraatteihin Mikser toimi Keskustapuolueessa. Ennen politiikkaan lähtemistään Mikser ehti jonkin verran aloitella akateemista uraa. Valmistuttuaan ylioppilaaksi 1992 Paiden lyseosta (vir. Paide 1. keskkool) hän aloitti Tarton yliopistossa englannin kielen ja kirjallisuuden opinnot ja valmistui maisteriksi 1996. Vuodet 1996–1999 Mikser toimi Tarton yliopiston germaanis-romaanisen laitoksen assistenttina
Induktiolämmitys

Induktiolämmitys on resistiivisiin ja magneettisiin tehohäviöihin perustuva tapa kuumentaa magneettisista metalleista muodostuvia kappaleita. Induktiolämmityksessä käytetään kelaa (ns. työkela), jonka sisälle lämmitettävä kappale (ns. työkappale) sijoitetaan. Työkappale ei kuitenkaan ole kosketuksissa kelaan vaan lämpeneminen perustuu kappaleen sisälle vaihtomagneettikentässä indusoituviin pyörrevirtoihin. Pyörrevirrat aiheuttavat lämpöhäviöitä kuumennettavan kappaleen heikosti sähköä johtavassa materiaalissa. Lisähäviöitä syntyy siitä, että värähtelevä magneettikenttä magnetoi työkappaletta edestakaisin koska sen sisältämä rauta tai muu magnetoituva aines toimii magneettipiirin osana. Kappaleen lämpeneminen perustuu ensisijaisesti sähköisiin pyörrevirtahäviöihin ja toissijaisesti työkappaleen materiaalissa tapahtuviin magneettisiin hystereesi-häviöihin. Työkelassa kulkee 5–480 kilohertsin taajuinen sinimuotoinen vaihtojännite, joka saa aikaan pyörrevirrat. Käytettävä taajuus määräytyy työkappaleen materiaalin mukaan, ja myös sen mukaan, kuinka syvälle työkappaleen sisällä lämpenemisen täytyy vaikuttaa. Mitä suurempi taajuus, sitä ohuempi pintakerros työkappaleesta kuumenee. Induktiolämmitys perustuu työkelan ja tankkikondensaattorin välillä värähtelevään loistehoon joka saattaa nousta useisiin kilovareihin