nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Delfoin oraakkeli

Delfoin oraakkeli (m.kreik. τὸ ἐν Δελφοῖς μαντεῖον, to en Delfois manteion) oli antiikin aikana Delfoissa Kreikassa toiminut oraakkeli eli ennustusinstituutio. Se oli koko antiikin maailman tunnetuin ja merkittävin oraakkeli ja merkittävimpiä panhelleenisiä eli yleiskreikkalaisia kultteja. Oraakkeli toimi Delfoin Apollon-jumalan pyhäkköalueella sijainneessa Apollonin temppelissä. Delfoissa ”oraakkelilla” voidaan viitata joko yleisesti koko oraakkeli-instituutioon ennuslauseet muotoilleine pappeineen; ennuspapitar Pythiaan, joka istui kolmijalalla temppelissä ja lausui hurmostilassa vastaukset hänelle esitettyihin kysymyksiin; tai Apollon-jumalaan itseensä, jota pidettiin näiden ennustusten jumalallisena alkuperänä. Oraakkeli toimi noin tuhannen vuoden ajan ja sillä oli suuri merkitys kreikkalaisten kaupunkivaltioiden väliseen diplomatiaan ja sotiin erityisesti 700–500-luvuilla eaa. Delfoin oraakkelia ja Pythiaa ei tule sekoittaa Delfoin sibyllaan, joka oli pyhäkköalueella yksityishenkilönä toiminut ennustajatar. Delfoin oraakkelin syntyperä on osin hämärän peitossa. Delfoin Apollonin pyhäkkö on perustettu aikaisintaan noin 750 eaa., ja varhaisimmat historialliset tiedot paikasta ovat tältä ajalta. Delfoin oraakkeli esiintyy kuitenkin jo Kreikan mykeneläiselle pronssikaudelle sijoittuvassa kreikkalaisessa mytologiassa erityisesti Delfoin lähialueisiin, kuten Theban kaupunkiin liittyvissä myyteissä
Steve Wozniak

Stephen ”Woz” Wozniak (s. 11. elokuuta 1950 San José, Kalifornia) on toinen Apple-tietokoneyhtiön perustajista. Wozniak suunnitteli Apple I:n ja Apple II:n 1970-luvun puolivälissä ja perusti Apple-yhtiön yhdessä Steve Jobsin kanssa. Apple II saavutti paljon suosiota, ja siitä tuli yksi eniten myydyistä henkilökohtaisista tietokoneista 1970-luvulla ja 1980-luvun alussa. Puolalaissukuinen Wozniak luki lapsena kirjoja Tom Swiftistä, nuoresta keksijästä joka suunnitteli mitä tahansa. Tom Swift edusti Wozniakille luovaa vapautta, tietämystä ja kykyä löytää ongelmiin ratkaisuja. Nuorta Wozniakia inspiroi myös hänen isänsä, joka työskenteli insinöörinä Lockheedilla. Isänsä ansiosta Wozniak kiinnostui elektroniikasta, ja isä usein tarkisti poikansa keksinnöt. Wozniakin arvomaailmaa muokkasi vuosien varrella niin oma perhe, itsenäinen ajattelu, eettinen ja moraalifilosofia, radioamatöörietiikka (apua tarvitsevia tulee auttaa) kuin kirjatkin (Swiftin humanitäärinen asenne).lähde? Kouluaikana Wozniak tutki televisiopiirejä ja suunnitteli noin 50 tietokonetta paperilla, mutta hänellä ei ollut rahaa osiin niiden rakentamiseksi. 1970-luvulla useimmilla ihmisillä ei ollut varaa monitoriin, joten hän suunnitteli videosyötettä oskilloskooppiin
Buridanin aasi

Buridanin aasi on tahdon vapautta koskevissa kiistoissa käytetty Jean Buridanin deterministisellä kannalla pilaileva paradoksaalinen esimerkki. Paradoksissa aasi kuolee nälkään kahden yhtäläisen ja yhtä lähellä olevan heinätukon välissä, koska ei ole mitään ratkaisevaa syytä, joka vetäisi sitä voimakkaammin jommankumman heinätukon puoleen. Paradoksin ratkaisuksi voidaan esittää, että paikalleen jääminen on myös vaihtoehto. Tällöin kyse onkin valinnasta paikalleenjäämisen ja kumman tahansa heinätukon välillä. Koska paikalleen jäämisestä seuraa kuolema valitsee aasi(kin) kumman tahansa heinätukon. Heinätukkojen välisen valinnan voi tehdä ihan millä tahansa perusteella, vaikkapa arpomalla, kunhan sen tekee. Aasi ei esiinnyt Buridanin omissa säilyneissä teksteissä. Buridanilla samassa roolissa on koira kahden lihakulhon välissä.
Avicebron

Avicebron eli Solomon Ibn Gabirol eli Solomon ben Judah (n. 1021–1058) oli juutalainen filosofi, moralisti ja runoilija. Hän vaikutti Espanjassa. Nimi Avicebron on itse asiassa väärintulkinta hänen oikeasta nimestään Ibn Gabirol. Keskiajan kristityt skolastikot luulivat häntä islamilaiseksi, ja tulkitsivat hänen nimensä myös monilla muilla tavoilla, kuten Avincebrol, Avicembron, jne. Avicebron pyrki yhdistämään uusplatonismin juutalaiseen oppiin ja Tooraan. Hän kirjoitti muun muassa teoksen Fons vitae (Elämän lähde).
Sananvapaus

Sananvapaus on kansalaisen perusoikeuksiin kuuluva oikeus ilmaista julkisuudessa mielipiteitään. Euroopan ihmisoikeussopimuksen mukaan sananvapaus sisältää vapauden pitää mielipiteitä sekä vastaanottaa ja levittää tietoja ja ajatuksia alueellisista rajoista riippumatta ja viranomaisten siihen puuttumatta. Lainsäädännössä on rajoituksia sananvapaudelle silloin, kun sen käyttö loukkaa jotain toista oikeushyvää. Suomi on ratifioinut yhdessä 43:n muun valtion kanssa Euroopan ihmisoikeussopimuksen, jonka 10. artikla takaa sananvapaudeden suojan: »Jokaisella on sananvapaus. Tämä oikeus sisältää vapauden pitää mielipiteitä sekä vastaanottaa ja levittää tietoja ja ajatuksia alueellisista rajoista riippumatta ja viranomaisten siihen puuttumatta.»(Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10. artiklan ensimmäinen kohta.) Sananvapautta voidaan 10. artiklan mukaan rajoittaa vain lailla ja syistä: »– – jotka ovat välttämättömiä demokraattisessa yhteiskunnassa kansallisen turvallisuuden, alueellisen koskemattomuuden tai yleisen turvallisuuden vuoksi, epäjärjestyksen tai rikollisuuden estämiseksi, terveyden tai moraalin suojaamiseksi, muiden henkilöiden maineen tai oikeuksien turvaamiseksi, luottamuksellisten tietojen paljastumisen estämiseksi, tai tuomioistuinten arvovallan ja puolueettomuuden varmistamiseksi.»(Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10. artiklan toinen kohta
Rubidium

Rubidium (lat. rubidium) on alkalimetalleihin lukeutuva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Rb ja järjestysluku 37. Rubidium on hopeanvärinen, pehmeä metalli, joka muiden alkalimetallien tavoin reagoi erittäin kiivaasti veden kanssa. Sen löysivät Robert Bunsen ja Gustav Kirchhoff spektrianalyysin avulla Heidelbergissä vuonna 1861. Rubidiumia käytetään muun muassa atomikelloissa, valokennoissa ja katalyyttinä. Luonnossa rubidium sisältää ainoan pysyvän isotoopin 85Rb lisäksi noin 28 % hajoavaa isotooppia 87Rb, joka on heikosti radioaktiivista. Rubidium on yksi elektropositiivisimmista metalleista ja kuuluu alkalimetallien ryhmään. Rubidium kuuluu jaksollisen järjestelmän ensimmäisen pääryhmän viidenteen jaksoon ja sijaitsee strontiumin vieressä. Rubidiumin sulamispiste on 40 °C, joten se voi esiintyä luonnossa myös nestemäisenä. Rubidiumin elektronikonfiguraatio on [Kr]5s1. Rubidium saattaa syttyä itsestään palamaan ja muiden alkalimetallien tavoin reagoi erittäin kiivaasti veden kanssa vapauttaen vetyä. Kuten muutkin alkalimetallit, rubidium muodostaa elohopean kanssa amalgaameja
Ruotujakolaitos

Ruotujakolaitos (ruots. indelningsverket) oli kuningas Kaarle XI:n Ruotsissa ja Suomessa 1680-luvulla toimeenpanema sotalaitoksen uudistus. Maatiloista muodostettiin 2–6 talon ryhmiä, ruotuja, jotka kukin joutuivat kustantamaan yhden sotilaan varusteineen ja aseineen. Ruotu järjesti palvelusajaksi sotilaalle myös torpan ja palan viljelysmaata. Ruotusotamiehen perhe sai elantonsa tämän torpan maasta ja kotieläimistä. Ruotujakolaitoksen puitteissa hoidettiin myös armeijan päällystön sekä joidenkin siviilivirkamiesten rahoitus. Ruotsissa ruodutuksesta päätettiin vuosina 1680–1682. Ruotujako liittyy läheisesti veropalkkalaitokseen, jonka mukaan tiettyjen maatilojen verot osoitettiin tietyn viranhaltijan (upseerin) palkan maksamiseen. Tarkoitus oli luoda yhtenäinen vakinaisen sotamiehenpidon järjestelmä koko valtakuntaan, mutta kukin maakunta sai päättää itsenäisesti siirtymisen aikataulusta. Ruotsin läänit suostuivat ruodutukseen vuoteen 1688 mennessä. Suomessa ruotsalaiseen ylhäisaateliin kuuluva Viipurin ja Savonlinnan läänin maaherra Carl von Falkenberg neuvotteli ruotujakolaitoksesta kaikkien Suomen läänien talonpoikien kanssa. Viipurin ja Savonlinnan, Turun ja Porin, Hämeen ja Uudenmaan läänit liittyivät siihen vuoteen 1696 mennessä, Pohjanmaa vasta vuonna 1733
Megaralaiset

Megaralainen koulukunta (m.kreik. οἱ Μεγαρικοί, hoi Megarikoi, ”megaralaiset”) oli antiikin kreikkalainen sokraattinen filosofinen koulukunta. Se sai nimensä Megaran kaupungista. Koulukunnan perusti Eukleides Megaralainen, joka oli Sokrateen oppilas. Koulukunnasta erkaantui dialektinen koulukunta, jonka perusti megaralaisen Eubulideen oppilas Kleinomakhos. Megaralainen filosofia muodostui lähinnä kahdesta pääopista. Kuten kyynikot ja kyreneläiset, Eukleides lähti siitä Sokrateen perusajatuksesta, että hyve on tietoa. Tähän hän lisäsi elealaisen filosofian ajatuksen Ykseydestä. Eukleides ymmärsi, että Sokrateen tiedolle antama määritelmä on vaikea. Siksi hän halusi mieluummin erottaa tiedon täydellisesti kaikesta aistimiseen ja kokemuksiin liittyvästä, ja rajoittaa tiedon käsitteen ainoastaan eräänlaiseen transsendentaaliin dialektiikkaan ja logiikkaan. Elealainen Ykseys oli samalla Hyvyys, joka on kaiken käsityskyvyn tuolla puolen
Marsu

Cavia porcellus(Linnaeus, 1758) Marsu Wikispeciesissä Marsu Commonsissa Marsu (Cavia porcellus) on Etelä-Amerikasta kotoisin oleva jyrsijä, josta on tullut suosittu lemmikkieläin. Marsu oli yksi yleisimmin käytetyistä koe-eläimistä, jopa siinä määrin, että eläimen englanninkielinen nimi guinea pig voi tarkoittaa myös koekaniinia. Marsusta on myös käytetty nimitystä merisika. Lemmikkinä pidettävää marsulajia Cavia porcellus ei tavata missään aidosti luonnonvaraisena. Pohjoisessa Etelä-Amerikassa, Brasilian seudulla tosin elää populaatioita, joiden oletetaan polveutuvan villiintyneistä kesymarsuista. Kesymarsun arvellaan kehittyneen useista eri kantamuodoista, joiksi yleisimmin mainitaan lajit Cavia aperea ja Cavia tschudii. Marsut ovat kasvinsyöjiä, tarkemmin ruohokasvien syöjiä, mistä syystä niiden ruoan ei tulisi sisältää eläinperäisiä tuotteita, kuten kananmunaa. Lemmikkimarsujen tärkeimmät ruoka-aineet ovat hyvälaatuinen kuivaheinä ja raikas vesi. Kumpaakin on oltava saatavilla vapaasti suolisto-ongelmien, hampaiden liikakasvun ja elimistön kuivumisen ehkäisemiseksi. Marsujen ruokintaan kuuluu usein myös heinää runsaammin energiaa, proteiinia ja hivenaineita sisältävä pellettiruoka, joka on tärkeä lisä muun muassa nuorille ja tiineille marsuille. Lihomisen ja terveysongelmien välttämiseksi marsun ruoan ei tulisi sisältää juurikaan rasvaa eikä sokeria. Hyvälaatuisessa pellettiruoassa on proteiinia noin 10–15 prosenttia (elatusrehu) tai 15–20 prosenttia (kasvatusrehu esimerkiksi nuorille marsuille), ei lainkaan eläinperäisiä aineita, mahdollisimman vähän rasvaa, lisä- ja väriaineita sekä tuhkaa tai muita jäämiä, ja kalsiumia ja fosforia suhteessa 2:1
Happi-isotooppivaihe

Happi-isotooppivaiheella tarkoitetaan merenpohjan kerrostumista määriteltyä ajanjaksoa. Viime jääkauden laajin vaihe oli happi-isotooppivaihe MIS2. Hapen raskaan isotoopin määrä merenpohjan kerrostumissa antaa viitteitä lämpötilasta. Vesimolekyylissä 2 atomia vetyä ja 1 happea (H2O). Hapella on useita isotooppeja joista keveintä vakaata isotooppia O-16 on suurin osa hapesta. Kosmisen säteilyn seurauksena syntyy raskasta happea O-18, joka on kevyttä harvinaisempaa. Kevythappinen vesi haihtuu raskashappista herkemmin. Jääkaudella merissä on paljon raskashappista, O-18:aa sisältävää vettä, ja ilmakehään haihtuva vesi on kevythappista, runsaasti O-16:ta sisältävää. Koska jääkaudella lämpötilaerot napojen ja päiväntasaajan välillä ovat normaalia suuremmat, Grönlannin ja Etelämantereen jäähän kulkeutuu kylminä kausina normaalia enemmän raskasta happea O-18. Lämpimällä kaudella jäässä ja merissä on vähän raskasta happea O-18. Eräissä valtameren pohjanäytteissä yhden happi-isotoopin määrän yksikön, delta-O18-promillen kasvu tietää lämpötilan pienemistä 4,2 asteella. Kalkkikuoristen merenpohjan eliöiden delta-O18:n muutos 1% merkitsee myös merenpinnan korkeuden muutosta noin 100 metriä
Kyreneläiset

Kyreneläinen koulukunta (m.kreik. οἱ Κυρηναϊκοί, hoi Kyrēnaïkoi, ”kyreneläiset”) oli antiikin kreikkalainen hellenistisen filosofian koulukunta, joka perustettiin 300-luvulla eaa. Sen perusti Aristippos, Sokrateen oppilas, joka oli kotoisin Kyrenestä. Koulukunta kannatti hedonismia. Kyreneläiset olivat sitä mieltä, että tunteita on kaksi: nautinto ja tuska. Nämä vastaavat fyysisinä tuntemuksina pehmeää ja rosoista liikettä. Heidän mielestään nautinto, ja nimenomaan nautinto välittömänä ruumiillisena tyydytyksenä, oli kaikkein suurin hyvä, onnellisuus ja ylin päämäärä. Kaikki nautinnot olivat yhtä suuria, mikään ei ollut toista suurempi. Diogenes Laertioksen mukaan kyreneläiset jakaantuivat myöhemmin Hegesiaan, Annikeriksen ja Theodoroksen seuraajiin, joiden käsitykset poikkesivat toisistaan joissakin asioissa. Hegesiaan seuraajat korostivat henkilökohtaista hyötyä ja nautintoa, ja katsoivat muun muassa, että viisas tekee kaiken itsensä vuoksi, koska ei pidä ketään muuta yhtä arvokkaana. Annikeriksen seuraajat hyväksyivät ystävyyden ja muun muassa uhrautumisen isänmaan puolesta, vaikka se kaventaisikin henkilökohtaista nautintoa
Liberaaliteologia

Liberaaliteologia eli teologinen modernismi on teologian suuntaus ja siihen liittyvää uskonnollista ajattelua, joka syntyi valistusajattelun myötä 1700-luvun lopulla ja 1800-luvun alkupuolella. Liberaaliteologiaan kuuluu keskeisenä perinteisten uskonnollisten opinkappaleiden ulkopuolinen lähestymistapa uskonnollisiin kysymyksiin.lähde? Aivan kuten poliittinen liberalismi, myös uskonnollinen liberalismi korostaa yksilökeskeisyyttä ja yksilön arvoa.lähde? Liberaaliteologia perustuu käsitykseen, jonka mukaan kirkon uskotaan voivan säilyttää merkityksensä ja vaikutusvaltansa vain, jos se tietoisesti mukautuu aikansa taloudellis-yhteiskunnalliseen ja kulttuuriseen murrokseen sekä systemaattisesti muuttaa todistuksensa sisältöä. Liberaaliteologien mukaan perinteinen moraalilainsäädäntö, tuonpuoleisen pelastuksen julistaminen ja pelkkään yksilön käännytykseen tähtäävä lähetystyö ei vastaa uuden, teollistuneen ja kaupungistuneen yhteiskunnan tarpeita. Teologisen modernismin mukaan kirkkojen on siirryttävä tavallisten ihmisten pariin ja todistettava omilla konkreettisilla, muuttuvan yhteiskunnan rakenteisiin puuttuvilla toimilla Jumalan voittoisuutta. Liberaaliteologia pyrkii uudistamaan käsitystä pyhän ja maallisen keskinäisistä suhteista. Liberaalit teologit kutsuivat uudistumista joko uudeksi teologiaksi tai valtakuntateologiaksi. Liberaaliteologia sai alkunsa 1700-luvun lopussa, ja levisi laajalle uusprotestanttisissa tulkinnoissa ja vapaassa juutalaisuudessa. Vastaavia katolisen kirkon virtauksia on kutsuttu modernismiksi. Friedrich Schleiermacheria kutsutaan usein liberaaliteologian isäksi. Hän esitti, että uskonnolliset kokemukset ovat introspektiivisiä (itseään havainnoivia), ja että todellinen ymmärrys Jumalasta koostuu ”absoluuttisesta riippuvuuden tunteesta”
HMHS Britannic

HMHS Britannic oli White Star Line -varustamon RMS Olympicin ja RMS Titanicin sisaralus, joka laskettiin vesille vuonna 1914. Laivan nimen on sanottu pitäneen olla alun perin Gigantic, mutta Titanicin onnettomuuden jälkeen nimi vaihdettiin, sillä varustamon arvellaan pitäneen aiottua nimeä liian uhmakkaana. Britannic valittiin laivan nimeksi oletettavasti ensimmäisen maailmansodan edellä vallinneen isänmaallisuuden vuoksi. Laiva upposi ajettuaan merimiinaan vuonna 1916 Kreikan rannikolla toimiessaan sairaalalaivana. Vuonna 1907 White Star Linen pääjohtaja J. Bruce Ismay ja Belfastissa sijaitsevan Harland & Wolff -telakan puheenjohtaja lordi Pirrie päättivät rakentaa kolme linjalaivaa, jotka kokonsa, ylellisyytensä ja turvallisuutensa puolesta kilpailisivat Cunard Linen Lusitanian ja Mauretanian kanssa, mutta olisivat hitaampia. Joidenkin väitteiden mukaan Britannicin nimeksi piti tulla Gigantic, mutta varustamo kiisti kaavailleensa nimeä. Britannic oli hyvin samantyylinen kuin sisaraluksensa Olympic ja Titanic. White Star Line tilasi aluksen Harland and Wolffilta Belfastista. Laivan köli laskettiin 30. marraskuuta 1911 samassa altaassa kuin Olympic telakkanumerolla 433, ja alus laskettiin vesille 26. helmikuuta 1914
Patarummut

Patarumpu on suurikokoinen lyömäsoitin. Patarummussa on kattilamainen, muodoltaan puolipallon tai paraabelin muotoinen, tyypillisimmin kuparinen kaikukoppa, jonka yli on pingotettu kalvo. Patarummut kuuluvat länsimaisen orkesterimusiikin keskeisimpiin lyömäsoittimiin. Soittimet voidaan virittää yksilölliseen sävelkorkeuteen. Niitä käytetään yleensä säestävinä rytmisoittimina ja toisinaan melodisina instrumentteina.  Patarumpu kehitettiin Saksassa 1300- ja 1400-luvuilla. Niitä käytettiin pareittain – yksi hevosen kummallakin puolella – ratsastavan rumpalin soittimina. Arvostus oli aluksi niin suurta, että paronia alempiarvoiset säätyläiset eivät saaneet sellaista Saksassa ja Ruotsissa edes omistaa. Sittemmin patarummut levisivät joidenkin aatelistaustaisten ratsuväen yksiköiden käyttöön.  1600-luvun alkupuoleen mennessä patarummut otettiin trumpettia seuraten soittimiksi kirkkomusiikkiin. Patarumpujen orkesterikäyttö alkoi joskus 1600-luvun puolivälissä. Nykyaikaisissa patarummuissa on poljin, jonka painaminen toimii rumpukalvoa kiristävänä "keskusruuvina" sävelkorkeutta nostaen
Fokker D.XXI

Fokker D.XXI oli alankomaalainen Fokkerin suunnittelema ja valmistama hävittäjälentokone, joka oli palveluskäytössä toisessa maailmansodassa. Konetyypin ensilento tapahtui 1936, ja se oli kesän 1940 taisteluissa Alankomaiden ilmavoimien yleisin hävittäjä. Fokker D.XXI oli myös Suomen ilmavoimien käytössä ja oli talvisodan tärkein suomalainen hävittäjätyyppi. Alankomaiden siirtomaaministeriö lähetti toukokuussa 1934 Fokker-lentokonetehtaalle tarjouspyynnön yksinkertaisesta ja helppohoitoisesta hävittäjäkoneesta, joka korvaisi Alankomaiden Itä-Intia armeijan Curtiss P-6 Hawk -lentokoneet. Fokker laati kaksi tarjousta pääsuunnittelijansa Erich Schatzkin johdolla. Toinen tarjouksista koski kaksitasoa Fokker D.XIX, toinen yksitasoa tunnuksella 112. Siirtomaaministeriö valitsi jälkimmäisen ja siitä tuli Fokker D.XXI. Prototyyppi tilattiin 14
Cisalppinen tasavalta

Pohjois-Italia vuonna 1799, Cisalppinen tasavalta vihreällä. Cisalppinen tasavalta (ital. Repubblica Cisalpina) oli Napoleonin vuonna 1797 Pohjois-Italiaan perustama vasallivaltio, johon yhdistettiin Cispadaaninen tasavalta ja Transpadaaninen tasavalta. Sen pääkaupunki oli Milano. Siihen kuului koko Lombardia, Romagna, osia Venetsiasta, Modenasta ja Kirkkovaltiosta. Se muutettiin 1802 Italian tasavallaksi Napoleon presidenttinä ja 1805 Italian kuningaskunnaksi Napoleon kuninkaana. Valtio hajotettiin Wienin kongressissa 1815.
Almaty

Koordinaatit: 43°16′39″N, 76°53′45″E Almaty tai Almatı (kaz. Алматы, [ɑlmɑˈtə]; ven. Алматы, vuosina 1921–1992 Alma-Ata ven. Алма-Ата) on runsaalla 1,5 miljoonalla asukkaallaan Kazakstanin suurin kaupunki ja maan entinen pääkaupunki. Maan kaakkoisosassa sijaitseva Almatyn kaupunki on itsehallinnollinen kaupunkialue Almatyn alueen eli oblastin sisällä. Se ei ole hallinnollisesti osa maakunta-aluetta vaan toimii suoraan Kazakstanin tasavallan hallinnon alaisuudessa. Vuonna 1854 venäläiset perustivat Almatyn kazakkikylään Keski-Aasiaan yhteyteen, lähelle Kirgisian rajaa Zailijskojen rajalinnoituksen (Заилийское). Paikkakunnan nimeksi tuli keisari Nikolai I:n mieltymyksen perusteella pian Vernyi (Верный, suom. uskollinen, todellinen). Vuonna 1921 kaupungista alettiin käyttää kazakinkielisestä nimestä tulevaa venäläistettyä nimeä Alma-Ata, jossa alkuosa tarkoittaa omenaa, loppuosa isoisää: kaupungin nimen merkitys olisi näin ollen "omenan isoisä" tai "omenoiden isä". Tosiasiassa kaupungin nimi näyttää olevan yksinkertaisesti adjektiivimuoto sanasta alma, omena. Kaiken lisäksi tutkijat saivat selville vuonna 2010, että omenakasvi on todella peräisin Etelä-Kazakstanin vuorilta Almatyn ympäristöstä
Paimensukuinen lapinkoira

Paimensukuinen lapinkoira on yksi suomenlapinkoiran siitoslinjoista. Virallisesti suomenlapinkoira on vain yksi rotu, mutta epävirallisesti rodun sisällä on tietyistä porokoirataustaisista kantakoirista polveutuva kanta, joita kutsutaan paimensukuisiksi lapinkoiriksilähde?. Tätä kantaa pyritään kasvattamaan suomenlapinkoirarekisterin sisällä omana linjanaan. Paimensukuisiksi lapinkoiriksi sanotaan niitä lapinkoirarekisterissä olevia koiria, jotka polveutuvat Suomen, Norjan ja Ruotsin poronhoitoalueilta kootuista, tunnettuihin työkoirasukuihin kuuluvista koirista. Näissä koirissa on pyritty säilyttämään Tunturi-Lapin vanhan paimenkoiran olemus, sen tyyppi, rakenne ja luonne. Paimensukuisessa linjassa on pyritty säilyttämään alkuperäisen maatiaisporokoirakannan geeniperimää. Tavoitteena ei siis ole ollut perinteisille kennelroduille tyypillinen rotumääritelmään perustuva karsiva ja kantaa yhtenäistävä jalostus. Siksi paimensukuisessa linjassa koirien ulkomuoto on hyvin vaihteleva. Paimensukuiset lapinkoirat eivät eroa luonteeltaan tai käyttöominaisuuksiltaan juurikaan muista lapinkoirista. Ulkonäöltään paimensukuinen poikkeaa kuitenkin jalostetusta näyttelytyypistä selvästi, eivätkä paimensukuisen kasvattajat pyri tiiviisti yhtenäiseen ulkonäköön. Paimensukuinen lapinkoira on pitkärunkoinen ja matalaryhtinen, eikä sen häntä kierry yhtä tiukasti selän päälle. Paimensukuisen turkki ei myöskään ole niin ryhdikäs, vaan enemmänkin "makaava"
Luettelo suomalaisista kotieläinroduista

Suomessa on pidetty kotieläimiä noin 3000 vuotta. Suomalaiset alkuperäisrodut ovat aikojen saatossa sopeutuneet hyvin pohjoisiin oloihin, mutta eivät usein menesty kilpailussa jalostetumpien rotujen kanssa. Alkuperäisrotujen lisäksi Suomessa on kehitetty myös kaksi uutta hevosrotua. Suomalaisista koiraroduista vanhin on suomenpystykorva. Se on ns. alkuperäisrotu, joka polveutuu suoraan luonnonkannasta ilman risteytyksiä. Kaikki suomalaiset koirarodut ovat työkoiriksi, joko metsästykseen tai poropaimeniksi, jalostuneita. Tämä on suoraan sidoksissa paikalliseen kulttuuriin, jossa metsästys ja maatalous säilyivat pitkään tärkeinä elinkeinoina.lähde? Suomessa rekisteröidyin suomalainen rotu on ollut jo vuosien ajan suomenlapinkoira, seuraavana tulee suomenajokoira ja kolmantena suomenpystykorva, jotka kaikki mahtuvat top20-listalle. Luettelo suomalaisista koiraroduista:
David Ben-Gurion

David Ben Gurion (hepr. ‏דוד בן גוריון‎, syntyään David Grün, 16. lokakuuta 1886 Płońsk, Kongressi-Puola – 1. joulukuuta 1973) oli Israelin ensimmäinen pääministeri. David Grün syntyi Płońskissa, Puolassa, silloisessa Venäjän keisarikunnassa. Hänen isänsä Avigdor Grün oli lakimies. Davidin äiti kuoli, kun poika oli 11-vuotias. Juutalaistaustainen David Ben Gurion koki nuorena Itä-Euroopan pogromit ja antisemitistiset vainot. Hänestä tuli sionisti, ateisti ja sosialisti. David siirtyi Palestiinaan vuonna 1906. Hän työskenteli toimittajana ja otti heprealaisen nimen Ben Gurion aloittaessaan poliittisen uransa. Hänet karkotettiin ottomaanien Palestiinasta poliittisen toiminnan vuoksi vuonna 1915
H. R. Giger

Art brut | Fantastinen realismi | Graffiti | ITE-taide | Kansantaide | Naivismi | Outsider-taide | Primitivismi | Visionaarinen taide Aleksanteri Ahola-Valo | Andreas Alariesto | Annukka Grönlund | Martti Innanen | Einari Junttila | Arto Ali-Eskola | Edvin Hevonkoski | Enni Id | Aleksandra Ionowa | Alice Kaira | Matias Keskinen | Nikolai Lehto | Jussi Löf | Kalervo Palsa | Matti Rutanen | Veijo Rönkkönen | Ilmari Salminen | Olli Seppänen | Kaarina Staudinger-Loppukaarre | Vihtori Storck | Ilkka Juhani Takalo-Eskola | Heikki Tuomela | Ensio Tuppurainen | Sigurd Wettenhovi-Aspa William Blake | Aleksanteri Ahola-Valo | Banksy | Jean-Michel Basquiat | Hieronymus Bosch | Salvador Dalí | Jean Dubuffet | Max Ernst | H. R. Giger | Alex Grey | Keith Haring | Edward Hicks | Frida Kahlo | Theodor Kittelsen | Mati Klarwein | Paul Kondas | Séraphine Louis | Gustave Moreau | Grandma Moses | Niko Pirosmani | Maria Primatšenko | Henri Rousseau Hans Rudolf (Hansruedi) Giger (5. helmikuuta 1940 Chur, Sveitsi – 12. toukokuuta 2014 Zürich, Sveitsi) oli sveitsiläinen kuvataiteilija. Hänet tunnetaan omaleimaisesta tyylistään, jota hän kutsui ”biomekaaniseksi taiteeksi”: koneet ja ihmiskehot sulautuvat yhteen, ja maisemat ovat painajaismaisia. Biomekaanisuuden lisäksi Gigerin töissä on sanottu yhdistyneen egyptiläinen mytologia ja scifi sekä seksuaalisuus ja kuolema. Hän käytti usein myös satanistista kuvastoa. Giger sai vaikutteita muun muassa Salvador Dalín ja Jean Cocteaun taiteesta sekä Sigmund Freudin kirjoituksista. Häntä kiehtoivat myös Alfred Kubinin, H. P. Lovecraftin, Gustav Meyrinkin ja Edgar Allan Poen teokset