nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Tarton kaupunki

Koordinaatit: 58°24′N, 26°37′E Tarton kaupunki sijaitsee Keski-Virossa Tartumaan maakunnassa Emajoen varrella. Kaupungissa on vajaat 100 000 asukasta, ja sen pinta-ala on 154 neliökilometriä. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Tähtveren kunta ja vanha Tarton kaupunki yhdistyivät muodostaen uuden Tarton kaupungin. Tällöin vanhan Tarton keskuksesta tuli epäitsenäinen kaupunki, asutusyksikkö (vir. asustusüksus), ja uuden Tarton hallinnollisen kaupungin, hallintoyksikön (vir. haldusüksus), osa. Kaupunki muodostuu Tarton epäitsenäisestä kaupungista (linn, asustusüksus), Ilmatsalun ja Märjan pienkauppaloista (alevik) sekä 10 kylästä (küla). Tarton kaupungin päättävä elin on 49-jäseninen kaupunginvaltuusto eli linnavolikogu, jonka jäsenet valitaan kuntavaaleissa neljän vuoden kausiksi. Kaupunkia hallinnoi toimeenpanevana elimenä kaupunginhallitus eli linnavalitsus, johon kuuluu kaupunginjohtajan (linnapea) lisäksi viisi apulaiskaupunginjohtajaa (abilinnapea). Nykyinen Tarton kaupungin ensimmäinen kaupunginvaltuusto valittiin 4-vuotiselle kaudelleen vuoden 2017 kuntavaaleissa. Vaalien myötä valtuustoryhmien (fraktsioonid) jakauma on seuraava: Kaupunginvaltuuston puheenjohtajana on vuoden 2017 vaaleista lähtien toiminut Aadu Must (Keskustapuolue) ja varapuheenjohtajana Ene Ergma (Reformipuolue). Puheenjohtajat muodostavat valtuustoryhmien johtajien kanssa valtuuston johtoelimen
Guldhøj

Guldhøj Commonsissa Guldhøj on entinen hautakumpu Skandinavian pronssikaudelta, joka sijaitsee Vamdrupissa, Vester Vamdrupin luoteispuolella, Etelä-Jyllannissa Tanskassa. Se ajoitetaan sisältämiensä kolmen tammiarkkujen vuosirenkaista Monteliuksen periodille II eli 1389 eaa. Hautaus on kuuluisa myös siitä löytyneen antiikkisen retkituolin vuoksi, sillä siitä on tehty kopio moderniksi huonekaluksi. Hautakumpu ajoitetaan noin 1380 eaa. eli se sijoittuu pronssikaudelle periodille II. Hautakumpua tutkivat vuonna 1891 V. Boye ja H. Petersen apunaan joukko työmiehiä. Työ tehtiin ripeästi ja paikalle ei palattu enää jatkotutkimuksia varten. Kyseessä oli ensimmäinen tammiarkkuhautaukseen liittyvä arkeologinen kaivaus, joka dokumentoitiin siksi myös valokuvin. Kolmesta tammiarkusta on suoritettu dendrokronologinen analyysi, jonka avulla on arvioitu tammipuiden kaatamisvuodet. Ensimmäinen analyysi tehtiin arkuille B ja C vuonna 1975, ja toisella kertaa se tehtiin arkuille A ja C vuonna 2011
Pekka Sivula

Pekka Väinö Johannes Sivula (8. elokuuta 1924 Kouvola – 26. toukokuuta 2018 Naantali) oli suomalainen arkkitehti, joka toimi Turun asemakaava-arkkitehtinä ja kaavaosaston päällikkönä. Hän oli myös innokas golfharrastaja ja suunnitteli monia golfkenttiä eri puolille Suomea. Sivula valmistui arkkitehdiksi vuonna 1952. Hän toimi vuodesta 1960 Turun asemakaava-arkkitehtina yli 25 vuotta. 1980-luvun alkupuolella Sivula tuomittiin viraltapantavaksi Armas Puolimatkan lahjusjutun yhteydessä: käräjäoikeus antoi Sivulalle vuonna 1983 tuomion 15 970 markan lahjoman vastaanottamisesta, ja hän sai sakkoja. Eläkkeellä hän erikoistui golfkenttien suunnitteluun. Hän suunnitteli kaikkiaan 16 golfkenttää, toiseksi eniten Suomessa Kosti Kurosen jälkeen. Pekka Sivula toimi 1977–1983 Suomen Golfliiton hallituksessa. Hän oli mukana perustamassa turkulaista Aura Golfia 1958 ja oli vuosina 1981–1983 sen puheenjohtaja.
Georgina García Pérez

Georgina García Pérez (s. 13. toukokuuta 1992 Barcelona, Espanja) on espanjalainen tennispelaaja. Hän on voittanut urallaan yhden WTA-turnauksen nelinpelissä. García Pérez pelasi ITF-ammattilaiskiertueella teini-ikäisenä muutaman vuoden mutta piti parin vuoden tauon ja palasi 22-vuotiaana takaisin. Vuoden 2015 ja toukokuun 2017 välisenä aikana hän voitti kymmenen ITF-turnausta ja nousi maailmanlistalla 200 parhaan joukkoon sijalle 146 huhtikuussa sen jälkeen, kun hän oli pelannut WTA-turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran Budapestissä ja Charlestonissa. García Pérez pelasi ensimmäisen kerran grand slam -turnauksen pääsarjassa Ranskan avoimissa 2018, jonne hän pääsi mukaan karsintojen kautta.
Magnus (herttua)

Magnus tai Maunu oli tanskalainen Holsteinin herttua, joka sai Liivinmaan sodan yhteydessä Läänenmaan-Saarenmaan piispan arvon ja territorioita Saarenmaalla. Myöhemmin hän liittoutui Moskovan Venäjän tsaarin Iivana Julman kanssa, jolta hän sai tsaarin vasallina Liivinmaan kuninkaan arvonimen. Magnus soti Venäjän puolella Ruotsia ja Puolaa vastaan, kunnes hän vuonna 1578 vaihtoi puolta. Kuninkaan arvosta luopunut Magnus kuoli köyhänä vuonna 1584. Magnus syntyi vuonna 1540 Kööpenhaminan linnassa. Hänen veljensä oli Tanskan kuningas Fredrik II, ja omalta Magnus oli alun perin arvoltaan Holsteinin herttua. 19-vuotiaana hän sai veljeltään Saarenmaan-Läänemaan piispa Johannes von Münchhausenille aiemmin kuuluneet alueet, jotka oli myyty Tanskalle. Magnus purjehti Kuressaareen keväällä 1560. Hänellä oli mukanaan 400 palkkasoturia ja viisi laivaa, ja hän hallitsi herttuakuntaansa Kuressaaresta, joka sai häneltä kaupunginoikeudet vuonna 1563. Vuonna 1560 Magnuksesta oli tullut myös Saarenmaan-Läänenmaan ja Kuurinmaan uusi piispa. Vuonna 1564 Tanskan kuningas osti Liivinmaan ritarikunnan omistamat alueet Saarenmaalta ja luovutti ne herttuakunnalle. Tanskan toimet olivat osa Liivinmaan sodan ensimmäistä vaihetta
Fallout 76

Fallout 76 on Bethesda Game Studiosin kehittämä toimintaroolipeli. Peli on julkaistu 14. marraskuuta 2018 PlayStation 4:lle, Windowsille ja Xbox Onelle. Peli sijoittuu Fallout-sarjan maailmaan ja pelaaja voi kohdata muita pelaajia verkossa. Peli paljastettiin 30. toukokuuta 2018, jolloin julkaistiin pelin ensimmäinen traileri ja ilmoitettiin kuultavan lisätietoja kesäkuussa järjestettävillä E3 2018 -messuilla. Messuilla Bethesdan Todd Howard kertoi pelin sisältävän ainoastaan verkkomoninpelin ja ilmoitti julkaisupäiväksi 14. marraskuuta 2018. Peli sijoittuu Fallout-sarjan maailmaan, kronologisesti ennen kaikkia muita sarjan osia. Pelin maailmana on post-apokalyptinen Länsi-Virginia, jossa sijaitsee pelin nimikkoholvi 76. Peli käyttää Creation Engine -pelimoottoria, jota Bethesda aikoo käyttää myös myöhemmissä peleissä. Peli on verkkomoninpeli, joka sijoittuu aikaan 20 vuotta ydinsodan jälkeen
Panagía Chrysopolítissan kirkko

Panagía Chrysopolítissan kirkko (kreik. Ναός της Παναγίας της Χρυσοπολίτισσας, Naós tis Panagías tis Chrysopolítissas eli Παναγία Χρυσοπολίτισσα, Panagía Chrysopolítissa), myös Pyhän Kyriaken kirkko (Αγία Κυριακή, Agía Kyriakí), on bysanttilaisaikainen ortodoksinen kirkko Páfoksen kaupungissa Kyproksen saarella. Kirkko on rakennettu 1200-luvulla samannimisen varhaiskristillisen, 300-luvulla rakennetun basilikakirkon paikalle. Basilikakirkko oli saaren suurin ja alun perin seitsemänlaivainen. Myöhemmin se muutettiin viisilaivaiseksi. Kirkon lähellä sijaitsi piispan palatsi. Arabit tuhosivat rakennukset 600-luvulla. Nykyisin paikalla oleva kirkko on pienempi ja edustaa tyypillistä bysanttilaista kirkkotyyppiä. Alkuperäinen basilika oli omistettu ”Kultakaupungin Neitsyt Marialle” (Panagía Chrysopolítissa), ja samaa nimeä käytetään myös nykyisestä kirkosta, joka on oikeammin omistettu Pyhälle Kyriakelle (Agía Kyriakí). Kirkko on nykyisin katolisen ja anglikaanisen seurakunnan käytössä. Kirkon ympärillä on arkeologinen alue, joka kuuluu antiikin Pafoksen arkeologisiin alueisiin. Alueella on basilikakirkon raunioita sen eri rakennusvaiheista, sekä piispan palatsin raunioita ja kolmannen, latinalaisvallan aikaisen katolisen kirkon rauniot
Sansibarin lippu

Sansibarin lippu otettiin käyttöön 9. tammikuuta 2005. Se on trikolori, jonka värit ovat sininen, musta ja vihreä. Lipun vasemmassa yläkulmassa on Tansanian lippu. Sansibar oli osa Omanin ja Masqatin sulttaanikuntaa, joka käytti punaista lippua vuodesta 1698 lähtien. Majid Bin Said julisti Sansibarin itsenäiseksi sulttaanikunnaksi 2. marraskuuta 1856, mutta uutta lippua ei otettu käyttöön. Punainen lippu pysyi käytössä myös protektoraattiaikana. Kun Sansibar julistautui itsenäiseksi Britanniasta 10. joulukuuta 1963, lippuun lisättiin vihreä ympyrä, jonka sisällä oli kaksi keltaista neilikkaa. 12. tammikuuta 1964 John Okello syöksi Sansibarin sulttaanin vallasta ja otti Sansibarin ja Pemban kansantasavallan lipuksi käyttöön trikolorin, jonka värit olivat musta, keltainen ja sininen
Mesógi

Koordinaatit: 34°49′4″N, 32°27′31″E Mesógi (kreik. Μεσόγη) on kylä ja kyläyhdyskunta (koinótita) Páfoksen alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on 1 689 (2011). Mesógin kylä sijaitsee noin kuusi kilometriä koilliseen Páfoksen kaupungista. Kylä on ollut olemassa viimeistään venetsialaisvallan aikana. Sen nimi viittaa oletettavasti sen sijaintiin ”keskellä maata” joko suhteessa vuoriin tai muihin kyliin.
Adiaforariita

Adiaforariita oli vuonna 1548 alkanut luterilaisten uskonoppineiden kiista koskien luterilaisten myönnytyksiä katolilaisia kohtaan. Kristinuskossa adiaforalla ymmärretään ehdonvallan asioita, eli asioita, jotka ovat sananmukaisesti vähemmän tärkeitä (m.kreik. ἀδιάφορα, "yhdentekevät [asiat]”).  Luterilaisuudessa adiafora-asiat ovat sellaisia käytänteitä, jotka eivät sodi Raamattua vastaan eivätkä vaikuta ihmisen pelastukseen, mutta ovat peräisin esimerkiksi kirkon traditiosta. Näitä käytänteitä ovat muun muassa sairaan voitelu, konfirmaatio ja piispan suorittama vihkimys. Adiaforariitaa pidetään ensimmäisenä luterilaisten keskeisenä oppiriitana. Reformaattori Martti Lutherin (s.1483) kuoltua vuonna 1546, uskonnollinen tilanne Saksassa ei ollut vakiintunut. Keisarikunnan keisari Kaarle V, joka oli reformaation tunnettu vastustaja, oli ottanut päämääräkseen poistaa Saksan uskonnollisen hajaannuksen. Protestantteja ja katolilaisia yritettiin yhdistää sotilaallisin keinoin Schmalkaldenin sodassa (1546–1555) heikoin tuloksin. Schmalkaldenin sodan aikana, Augsburgin valtiopäivillä vuosina 1547–1548, Kaarle V sääti väliaikaisen uskonnollisen ratkaisun katolisten hyväksi
Gajaaga

Gajaaga oli siirtomaavaltaa edeltänyt soninkevaltio Senegalin yläjuoksulla nykyisessä Senegalissa ja Malissa. Ranskalaiset kutsuivat sitä nimellä Galam. Muinaisesta Ghanasta saapuneet soninket perustivat Gajaagan 700- ja 1300-lukujen välillä. Sen hallitsijat eli tunkat kuuluivat Bathily-sukuun. Senegalin varrella sijainneilla marabukylillä ja Bakelin wolofipakoilaisilla oli autonominen asema. Ranskalaiset rakensivat Bakeliin linnoituksen vuonna 1820. Senegaljoen varrella sijainneen Gajaagan merkitys oli lähinnä kaupallinen. Sen kautta kuljetettiin Bamboukin kultaa, arabikumia sekä orjia pohjoiseen ja Atlantin rannikolle. Valtakunta hajosi 1830-luvulla. Umar Tall hyökkäsi alueelle 1850-luvulla ja Mamadou Lamine kapinoi ranskalaisia vastaan 1880-luvulla. Ranskan siirtomaavalta vakiintui vuoteen 1890 mennessä.
Ragnarr Karvahousun saaga

Ragnarr Karvahousun saaga (isl. Ragnars saga loðbrókar ) on keskiaikainen islantilainen saaga, joka luetaan niin sanottuihin muinaissaagoihin. Ragnarr Karvahousun saagan kirjoittajaa ei tunneta. Saaga on pohjautunut suullisesti välittyneelle kertomusperinteelle. Se kertoo sankarista nimeltä Ragnarr Karvahousu (isl. loðbrók), joka saa puolisokseen Áslaugin, joka on maineikkaan lohikäärmeentappajan Sigurðr Fáfnirinsurman ja valkyyria Brynhildrin tytär. Saaga seuraa Ragnarrin ja tämän poikien sotaretkiä, Ragnarrin kuolemaa kuningas Ellan käärmeluolassa ja Ragnarrin poikien kostoretkeä isänsä surmaajaa vastaan. Tarina Ragnarrista jatkoi elämäänsä myös myöhemmässä kansanperinteessä, esimerkiksi tanskalaisissa, norjalaisissa ja färsaarelaisissa balladeissa. Ragnarr Karvahousun saagasta on säilynyt kaksi erillistä versiota, joita on kutsuttu X- ja Y-versioksi. Näistä nuorempana pidetty Y-versio on todennäköisesti kirjoitettu 1200-luvun jälkimmäisellä puoliskolla. Varhaisin säilynyt Y-version käsikirjoitus, Ny kgl.saml
Haikaralaivue

Haikaralaivue (ranskaksi Les Aventures de Tanguy et Laverdure) on Jean-Michel Charlierin (Blueberry) ja Albert Uderzon (Asterix) luoma belgialais-ranskalainen sarjakuva. Se kertoo kahden pilotin, Michel Tanguyn ja Ernest Laverduren, seikkailuista Ranskan ilmavoimissa. Suomessa sarjakuvaa on aiemmin julkaistu myös nimillä Ilmojen haukat, Michel ja Ernest seikkailevat sekä Ässälentäjät, ja sarjakuva-albumisarjan 30:sta osasta on tähän mennessä suomennettu 15. Ensimmäinen Haikaralaivue-sarjakuva julkaistiin 29. lokakuuta 1959 ranskalaisen Pilote-lehden ensinumerossa. Vuonna 1961 Haikaralaivuetta alettiin julkaisemaan myös albumisarjana. Vuoteen 1967 saakka sarjaa käsikirjoitti Charlier ja piirsi Uderzo. Viimeistä Uderzon kuvittamaa tarinaa olivat kuvittamassa myös hänen veljensä Marcel Uderzo sekä Blueberryn piirtäjänäkin tunnettu Jean Giraud. Haikalaivueen kuvittajana jatkoi Uderzon jälkeen belgialainen Jijé. Jijén ohella muutamia albumeita olivat kuvittamassa myös Daniel Chauvin ja Patrice Serres. Jijén kuoltua vuonna 1980 Serres jatkoi yksin Charlierin käsikirjoitusten kuvittamista kahden albumin verran. Vuonna 1989 menehtyneen Charlierin viimeisen käsikirjoituksen ja sarjan 25
Luigi Di Maio

Luigi Di Maio (s. 6. heinäkuuta 1986 Pomigliano d’Arco, Napoli) on italialainen poliitikko. Hän oli Viiden tähden liikkeen johtaja 23.9.2017–22.1.2020. Di Maio toimi varapääministerinä ja talouskehitys- sekä työ- ja yhteiskunta-asiain ministerinä Conten ensimmäisessä hallituksessa 1.6.2018–5.9
Hannes Tammi

Hannes Tammi (ven. Ганс Гансович Тамми, Gans Gansovitš Tammi; 1890 Tampere – 21. marraskuuta 1937 Leningrad) oli Kanadassa ja Neuvostoliitossa työskennellyt teatteriohjaaja. Tammi aloitti teatteriharrastuksensa Korkeakosken työväennäyttämöllä. Hän oli työskennellyt Korkeakosken kenkätehtaalla kuusivuotiaasta lähtien. Vuonna 1908 Tammi muutti Kanadaan, jossa hän toimi usean eri työväennäyttämön johtajana. Vuonna 1923 Tammi muutti Neuvostoliittoon, jossa hän työskenteli Kemerovon hiilikaivoksilla. Kahden vuoden aikana hän ohjasi kuusi suomenkielistä ja yhden englanninkielisen näytelmän. Vuonna 1926 Tammi siirtyi Leningradiin, jossa hänet valittiin Suomalaisen valistustalon näytelmäpiirin ohjaajaksi. Sittemmin hänestä tuli Leningradin suomalaisen teatterin taiteellinen johtaja. Tammi pidätettiin Stalinin vainoissa maaliskuussa 1937. Hänet tuomittiin kuolemaan syytettynä vakoilusta ja vastavallankumouksellisesta toiminnasta
Ernesto Vinci

Ernesto Vinci (syntyjään Ernst Moritz Wreszynski; 20. huhtikuuta 1898 Berliini, Saksa – 7. marraskuuta 1983 Moncton, New Brunswick, Kanada) oli Kanadan kansalaisuuden vuonna 1944 saanut baritoni, musiikkipedagogi ja lääkäri. Vinci opiskeli Berliinissä ja Milanossa. Hänen opettajiensa joukossa olivat Ernst Grenzebach ja Louis Bachner. Toimiessaan lääkärinä Milanossa hän lauloi resitaaleissa, oopperassa ja radiossa vuoteen 1938, jolloin hän muutti New Yorkiin. Siellä Wilfrid Pelletier osoitti Arturo Toscaninille Vincin, kun Halifaxin konservatoriolle etsittiin vokaalimusiikin jaoksen johtajaa. Työskennellessään vuosina 1938–1945 Halifaxin konservatoriossa Vinci luennoi ja opetti myös muissa opinahjoissa sekä lauloi resitaaleissa ja oopperoissa Figaron häät, Ryöstö Seraljista ja Dido ja Aeneas. Vinci opetti vuosina 1945–1979 The Royal Conservatory of Musicissa ja vuosina 1952–1972 Toronton yliopistossa. Tänä aikana hän niitti mainetta yhtenä Kanadan johtavista vokaalimusiikin pedagogeista. Hän piti kesäkursseja Winnipegissä ja Kaliforniassa. Kaliforniassa hän oli mukana tuottamassa vuonna 1958 Trevor Jonesin oopperan The Broken Ring esitystä
Majavesi (Ylöjärvi)

Majavesi  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Heimälammin kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön. Järven pinta-ala on 17,5 hehtaaria ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,6 kilometriä. Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Ylijoen valuma-alueeseen (35.315) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 138,2 metriä mpy.
Kuivajärvi (Ruovesi, Joensuu)

Kuivajärvi  on Pirkanmaalla Ruovedellä Joensuun kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön. Järven pinta-ala on 16,7 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan 4 saarta. Sen rantaviivan pituus on 3,0 kilometriä. Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Paloveden alueella (35.32), jonka Paarlammin valuma-alueeseen (35.324) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 115,1 metriä mpy.
Alainen-Haaponen

Alainen-Haaponen  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Kallion kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön. Järven pinta-ala on 4,9 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä. Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Keihäsjoen valuma-alueella (35.35), jonka Riuttasjoen alueeseen (35.354) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 171,3 metriä mpy.
Buyantu-kaani

Buyantu-kaani eli Ayurbarwada (mong. Буянт хаан; 9. elokuuta 1285 – 1. maaliskuuta 1320) oli Kiinan Yuan-dynastian neljäs keisari (1311–1320). Lisäksi hän oli mongolivaltakunnan kahdeksas suurkaani, mutta valtakunnan hajoamisen takia jälkimmäinen arvonimi oli vain nimellinen. Kiinan keisarina hänen hallitsijanimensä oli Renzong (kiin. 元仁宗). Buyantu-kaani oli Kublai-kaanin pojanpojan Darmabalan toinen poika ja Külüg-kaanin nuorempi veli. Temür-kaanin kuoltua 1307 Buyantu-kaani auttoi veljeään valtataistelussa islaminuskoista prinssi Anandaa vastaan ja Külüg-kaanista tuli Kiinan keisari. Buyantu nimettiin Külüg-kaanin kruununprinssiksi. Kun Külüg-kaani kuoli vuonna 1311, Buyantu-kaanista tuli keisari. Hän oli ensimmäinen Yuan-keisari, joka tuki aktiivisesti kungfutselaisten periaatteiden hyväksymistä Mongolian ja Yuan-dynastian hallitseman Kiinan hallintojärjestelmään, ja hän ”kiinalaisti” Mongolian ja Yuan-Kiinan hallintoa
Nicholas Kilburn

Nicholas Weldon Kilburn (21. kesäkuuta 1932 Toronto, Ontario – 31. heinäkuuta 2007 Cobourg, Ontario) oli kanadalainen fagotisti ja musiikkipedagogi. Kilburn opiskeli aluksi pianonsoittoa, mutta vaihtoi instrumenttiaan. Häntä opetti aluksi G. Roy Fenwick. Vuosina 1948–1951 hän opiskeli The Royal Conservatory of Musicissa fagotinsoittoa Elver Wahlbergin, pianonsoittoa isänsä Weldon Kilburnin, teoriaa ja harmoniaa Samuel Dolinin sekä orkestraatiota John Weinzweigin johdolla. Hän opiskeli myöhemmin vielä fagotinsoittoa Raymond Allardin johdolla New England Conservatoryssa ja Sol Schoenbachin johdolla Curtis Institutessa. Vuosina 1955–1958 Kilburn oli Kanadan kansallisbaletin orkesterin ja vuosina 1955–1959 CBC:n sinfoniaorkesterin jäsen. Vuonna 1959 hän liittyi Toronton sinfoniaorkesteriin sen ensifagotistina. Hänen ohjelmistoonsa kuului muiden muassa Joseph Haydnin, Wolfgang Amadeus Mozartin, André Jolivetin ja John Weinzweigin teoksia. Hän toimi myös Toronton puhallinkvintetin jäsenenä
Kate Spade

Kate Spade, oik. Kate Valentine, alk. Katherine Noel Brosnahan (24. joulukuuta 1962 Kansas City, Missouri, Yhdysvallat – 5. kesäkuuta 2018 New York, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen muotisuunnittelija. Hänen tunnetuimpia tuotteitaan ovat käsilaukut. Kate Spade -merkille suunniteltiin myös vaatteita, koruja ja tuoksuja. Spade myi miehensä Andy Spaden kanssa osuutensa yrityksestä 2000-luvulla. Spade teki itsemurhan.
Giovanni Ferrari

Giovanni Ferrari (6. joulukuuta 1907 Alessandria – 2. joulukuuta 1982 Milano) oli italialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Ferrarin pelipaikka oli keskikenttä. Hän saavutti urallaan jalkapallon maailmanmestaruuden vuosina 1934 ja 1938. Hän pelasi maailmanmestaruuskilpailuissa yhteensä kahdeksan ottelua tehden niissä kolme maalia. Italian maajoukkueessa Ferrari pelasi 45 ottelua tehden niissä 14 maalia. Hän edusti seurajoukkueurallaan useita eri italialaisia seuroja, kuten Alessandriaa, Juventusta ja Internazionalea. Pelaajauran jälkeen Ferrari toimi kaksikymmentä vuotta valmentajana. Hän valmensi muun muassa Italian maajoukkuetta kahteen otteeseen, ensin vuosina 1958–1959 ja uudestaan 1960–1962. Hän oli Italian maajoukkueen toinen valmentaja Paolo Mazzan rinnalla vuoden 1962 MM-kilpailuissa.  Allemandi |Arcari |Bertolini |Borel |Caligaris |Castellazzi |Cavanna |Combi |Demaría |Ferrari |Ferraris |Guaita |Guarisi |Masetti |Meazza |Monti |Monzeglio |Orsi |Pizziolo |Rosetta |Schiavio |Varglien |Valmentaja Pozzo Andreolo |Bertoni |Biavati |Ceresoli |Chizzo |Colaussi |Donati |Ferrari |Ferraris |Foni |Genta |Locatelli |Masetti |Meazza |Monzeglio |Olivieri |Olmi |Pasinati |Perazzolo |Piola |Rava |Serantoni |Valmentaja Pozzo 1 Buffon2 Losi3 Radice4 Salvadore5 Maldini6 Trapattoni7 Mora8 Maschio9 Altafini10 Sívori11 Menichelli12 Mattrel13 Albertosi14 Rivera15 Sormani16 Robotti17 Pascutti18 David19 Janich20 Tumburus21 Ferrini22 BulgarelliValmentaja Mazza & Ferrari
Akseli Herlevi

Akseli Johannes Jormanpoika Herlevi (s. 1985 Lohtaja) on suomalainen televisiokokki, ravintoloitsija ja keittiömestari. Hän nousi julkisuuteen voitettuaan Top Chef Suomi -televisio-ohjelman ensimmäisen tuotantokauden vuonna 2011. Hänet tunnetaan myös vuonna 2015 perustamastaan Naughty BRGR -ravintolaketjusta. Herlevi on ollut mukana Top Chefin jälkeen useissa mediatuotannoissa, mukaan lukien MasterChef Suomi, Haasta Hans ja vuonna 2018 Sub-kanavalla ensiesitetystä omasta ohjelmastaan Burgerimies. Vuonna 2022 Herlevi esiintyi Burgerimiehet Pohjolassa -sarjassa, vuonna 2023 Burgerimiehet Pohjois-Amerikassa -sarjassa ja vuonna 2024 sarjassa Burgerimiehet Aasiassa. Herlevi syntyi Marinkaisissa, mutta vietti lapsuutensa Kokkolassa. Teini-ikäisenä hän muutti Etelä-Suomeen. Hän valmistui Ravintolakoulu Perhosta vuonna 2004 ja on työskennellyt muun muassa Savoyssa, NJK:lla ja Strindbergillä. Vuonna 2015 Herlevi perusti Naughty BRGR -ravintolaketjun Helsinkiin yhteistyökumppaninsa Tomi Ruuskasen kanssa, ja ketju on sittemmin laajentunut muun muassa Turkuun, Tampereelle ja Jyväskylään sekä Ouluun. Ruuskanen toimi ketjun toimitusjohtajana kevääseen 2018 asti, kunnes tehtävään siirtyi Mikko Mollberg. Vuoden 2025 alussa Naughty brgr Oy hakeutui konkurssiin
Christian Endeavor

Christian Endeavor (suomeksi myös Nuorten Kristittyjen Liitto Christian Endeavor, lyh. CE) on nuorten protestanttinen tunnustuskuntien välinen järjestö. Kansainvälinen CE-järjestö on perustettu vuonna 1881 Francis Edward Clarkin toimesta Portlandissa, Mainessa, joka toimi järjestön puheenjohtajana vuoteen 1927 saakka. Monet muut kirkot järjestivät pian Christian Endeavor -yhdistyksiä, ja liike kasvoi nopeasti Yhdysvalloissa. CE-järjestöjen toiminta-ajatuksen perustana on se, että jäsenet pyrkivät antamaan jonkin hyödyllisen panoksen kirkon elämään. International Society of Christian Endeavor-järjestön tarkoituksena on ”edistää jäsentensä vakavaa kristillistä elämää, lisätä heidän keskinäistä tuttavuuttaan, kouluttaa heitä kirkon työhön ja tehdä heistä kaikin tavoin hyödyllisiä Jumalan ja lähimmäisten palveluksessa”. Järjestö julkaisee aikakauslehteä Christian Endeavor World ja pitää joka toinen vuosi kokouksia. Maailmanlaajuinen World's Christian Endeavor Union (WCEU) järjestäytyi vuonna 1895 ja on yli 75 maassa toimivan CE-ryhmien yhteistyöjärjestö. Järjestö pitää kokouksia neljän vuoden välein. Molempien järjestöjen pääkonttorit sijaitsevat Columbuksessa, Ohiossa. CE-yhdistysten jäsenten tulee määräajoin uudistaa lupaus kristillisen elämän viettämisestä. CE-liike on toiminut myös Suomessa