nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Kustaa Hautamäki

Esaias Kustaa Hautamäki (sukunimi aik. Rukkila; 14. kesäkuuta 1869 Kauhava – 6. helmikuuta 1951 Oulu) oli suomalainen päätoimittaja ja Maalaisliiton puoluesihteeri. Hautamäen vanhemmat olivat torppari Anders Gustaf Rukkila ja Vallborg Ekoluoma. Hän kävi kansakoulun ja toimi räätälinä vuoteen 1901 saakka. Sen jälkeen Hautamäki oli ompelukoneiden myyntiasiamiehenä 1901–1907. Hautamäki oli toiminut lehtien avustajana jo vuodesta 1896 ja kirjoittaen Päivälehteen, Pohjalaiseen ja Pyrkijään. Hän oli sitten päätoimittajana ensin Keski-Pohjalainen-lehdessä 1907–1908 ja sitten Oulussa ilmestyneessä Liitto-lehdessä 1908–1933. Hautamäki oli Maalaisliiton puoluesihteerinä 1908–1917. Hän sai valtion sanomalehtimieseläkkeen vuonna 1937. Hautamäki toimi Maalaisliiton kansanedustajana 1922–1924 edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä
Turonit

Turonit (lat. Turoni ) olivat Galliassa asunut kelttiläinen heimo. Toursin kaupunki on nimetty heidän mukaansa. Turonit osallistuivat Vercingetorixin johtamaan kansannousuun vuonna 52 eaa. ja lähettivät 8000 miestä gallialaisten liittoutuman avuksi.
Kamensk-Uralski

Koordinaatit: 56.384°N, 61.969°E Kamensk-Uralski (ven. Ка́менск-Ура́льский) on kaupunki Sverdlovskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kamenkan ja Obin sivujoen Isetin yhtymäkohdassa 100 kilometriä Jekaterinburgista kaakkoon. Kaupungissa risteytyvät Jekaterinburgiin, Kurganiin ja Tšeljabinskiin johtavat rautatiet. Asukkaita on 182 500 henkeä (vuonna 2006). Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1682 perustetusta Dalmatovon luostarin talonpoikien kylästä. Pietari I:n määräyksestä sinne rakennettiin Kamenskin rautatehdas. Vuonna 1935 Kamenskista tuli kaupunki ja nykyisen nimensä se sai vuonna 1940. 1930-luvulla ja toisen maailmansodan aikana siitä kehittyi huomattava teollisuuskeskus. Kamensk-Uralskin talous perustuu metalli- ja koneenrakennusteollisuuteen
Stephen Root

Stephen Root (s. 17. marraskuuta 1951) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpia roolejaan ovat miljardööri Jimmy James tilannekomediassa NewsRadio sekä Milton Waddams elokuvassa Konttorirotat. Root aloitti uransa National Shakespeare Companyn kiertueilla 1970-luvulla. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli George A. Romeron elokuvassa Vihan lähettiläs vuonna 1988. Hänen seuraava suuri roolinsa tuli vasta vuonna 1995, kun hän sai Jimmy Jamesin roolin televisiosarjasta NewsRadio. Hän esitti hahmoa sarjan loppuun, vuoteen 1999 asti. Samana vuonna tuli ensi-iltaan Mike Judgen elokuva Konttorirotat. Rootin esittämä Milton-hahmo on edelleen hänen tunnistettavimpia roolejaan. Root on myös yksi Coenin veljesten luottonäyttelijöistä
Marin tasavallan lippu

Marin tasavallan lippu on Venäjään kuuluvan Marin tasavallan tunnus. Nykyinen lippu on jo kolmas, ja sen Marin tasavallan parlamentti hyväksyi 1. heinäkuuta 2011. Siinä on valkoisella pohjalla karhuvaakuna ja tangonpuoleisessa reunassa punaruskea ornamenttikuvio. Alkuperäinen lippu otettiin käyttöön 3. syyskuuta 1992, ja lipun myöhempi versio 30. marraskuuta 2006. Lipun mittasuhteet ovat 2:3. Tämä lippu on jaettu kolmeen vaakaraitaan väreiltään sininen, valkoinen ja tummanpunainen. Valkoinen raita on muita raitoja hieman korkeampi. Keskellä on marilainen ristikuvio. Lipun keskellä olevalle kuviolle on useita tulkintoja:
Vaula

Vaula on suomalainen naisen etunimi, joka johtuu sanasta vaula. Sana on tarkoittanut köynnöskasvia, mutta myös vitsasta väännettyä rengasta. Nykyään sillä tarkoitetaan erästä ratamokasvien heimoon kuuluvaa köynnöskasvisukua, vaulat (Asarina). Sanan käyttöön etunimenä on todennäköisesti vaikuttanut Eino Leinon runo ”Marjatan laulu”, jossa esiintyy säe: ”Keinutan kehtoa, laulatan lasta, vaulussa vemmelpuun.” Nimi Vaula on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu noin 430 henkilölle. Almanakassa nimi on ollut vuodesta 1950 lähtien. Nimipäivä oli aluksi 15. marraskuuta, mutta vuodesta 1995 lähtien 20. syyskuuta.
Radio Project

Radio Project oli Rockefeller-säätiön rahoittama tutkimusprojekti, jonka tarkoituksena oli tutkia radion vaikutusta eri kuulijaryhmissä Yhdysvalloissa. Säätiö myönsi rahoituksen projektin aloittamiseen Princetonin yliopistolle syksyllä 1937. Projektiin johtoon nimettiin Paul Lazarsfeld. Muut osallistujat olivat Theodor Adorno, Hadley Cantril ja Frank Stanton, josta myöhemmin tuli CBS:n toimitusjohtaja. Radio Projectin tutkimuskohteisiin kuului muun muassa radiokuunnelma Maailmojen sota. Cantril kertoo kirjansa The Invasion from Mars: A Study in the Psychology of Panic esipuheessa sen tarjonneen odottamattoman koetilanteen. Projektin aikaansaannoksia oli myös Stanton - Lazarsfeld Program Analyzer, kutsumanimeltään Little Annie, jota yhä edelleen käytetään tutkittaessa lähetyksen vaikutusta yleisöön.
Holly Short

Tämä luettelo kertoo hahmoista Eoin Colferin luomassa kirjasarjassa Artemis Fowl. Suurikokoinen demoni ja Hybrasin sankari. Muut demonit ihailevat häntä, sillä hän onnistui tuomaan romaanin ja varsijousen mukanaan ihmisten maailmasta. Hänen oikea nimensä on N'zall, joka tarkoittaa "pientä sarvea". Uusiseelantilainen henkivartija, joka toimi Jon Spiron leivissä. Blunt on Butlerin tapaan jättimäinen, ja hänellä on platinanvaaleat hiukset. Ikuisuuskoodissa hän onnistui ampumaan Butleria kuolettavasti, mutta samassa rytäkässä hän menetti hampaansa. Sen jälkeen Blunt on käyttänyt erilaisia tekohampaita. Ikuisuuskoodin lopussa Butler esittää haamua ja saa huijattua Bluntin tunnustamaan kaikki rikoksensa ja tämä joutuu vankilaan. Tonttukaksoset, jotka toimivat Opal Koboin apureina. Kaksoset eivät ole yleisiä keijujen keskuudessa, ja Brillin veljesten syntymä oli suuri mediatapahtuma. Domovoi Butler, josta yleensä puhutaan pelkällä sukunimellä, on Artemis II:n henkivartija ja läheinen ystävä
Druskininkai

Koordinaatit: 54°1′N, 23°59′E Druskininkai (puol. Druskieniki) on kaupunki Liettuan eteläosassa. Vuonna 2010 sen väkiluku oli 16 111 asukasta. Kaupunki sijaitsee noin 130 kilometrin päässä maan pääkaupungista Vilnasta, lähellä Valko-Venäjän rajaa, Itämereen laskevan Niemen-joen etelärannalla. Druskininkai mainittiin ensimmäisen kerran kirjoitetussa lähteessä vuonna 1596, jolloin Liettuan metrikaan oli merkitty, että Druskininkain kylä annettiin Pervalkan kartanon isännälle Voropajukselle. Kaupungin nimi tulee liettuankielisestä sanasta druska, joka tarkoittaa suolaa. Nimitys viittaa paikallisten lähteiden mineraalipitoiseen veteen, jonka väitetään auttavan parantavasti joihinkin sairauksiin. Oletetusta parantavasta vaikutuksesta on tiedetty jo muutamia vuosisatoja. Lähdevesi on tuonut Druskininkaihin myös turisteja. Vuonna 1794 Puolan silloinen kuningas julisti alueen terveyslomakohteeksi, minkä jälkeen kaupunkiin alettiin rakentaa kylpyaltaita. 1800-luvulla Vilnan yliopiston professori Ignacy Fonberg analysoi paikallisen mineraaliveden kemiallisen koostumuksen ja totesi sen sisältävän suuria määriä kalsiumia, natriumia, kaliumia, jodia, rautaa ja magnesiumia. Venäjän silloisen keisarin Nikolai I:n nähtyä tulokset hän hyväksyi vuonna 1837 Druskininkain kehittämisen varsinaiseksi matkakohdekaupungiksi, vaikka epävirallisia mineraali- ja mutakylpylöitä paikalla oli ollut jo jonkin aikaa
Tšatšersk

Koordinaatit: 52°54′46″N, 30°54′54″E Tšatšersk (valkoven. Чачэрск, IPA: [tʂaˈtʂɛrsk], ven. Чечерск) on pieni kaupunki ja hallinnollinen piiri Homelin alueen luoteisosissa Valko-Venäjällä. Tšatšersk sijaitsee Dnepr-joen sivuhaaran Sožin länsirannalla, Homelin (Gomel) kaupungin pohjoispuolella; maanteitse kaupunkien välinen etäisyys on 65 kilometriä. Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 7 991 ja koko hallintopiirissä 15 790 ihmistä. Vaikka itse kaupunki sijaitsee radioaktiivisesti melko lievästi saastuneella alueella, Tšatšerskin kaupungin talouselämä sekä ympäröivän alueen maatalous ovat kärsineet merkittävästi Tšernobylin ydinvoimalakatastrofin vaikutuksista.
Isaac Merritt Singer

Isaac Merritt Singer (27. lokakuuta 1811 Pittstown, New York, Yhdysvallat – 23. heinäkuuta 1875 Torquay, Englanti) oli merkittävä keksijä, teollisuusvaikuttaja ja näyttelijä. Hänet tunnetaan erityisesti maailman menestyneimmän ompelukonemerkin Singerin suunnittelusta ja Singer Sewing Machine Companyn perustamisesta. Singerin isä oli alkuperäiseltä sukunimeltään Reisinger ja saksilaista syntyperää. Aikalaisekseen varsin kookas, 195 senttiä pitkä Singer oli koneiden kehittäjäksi erikoinen henkilö, jonka intohimona oli teatterinäytteleminen. Hän meni ensin avioliittoon Catharine Maria Haleyn kanssa 1830, toinen vaimo oli Mary Ann Sponsler, kolmas puoliso oli skotlantilainen Mary McDonigal ja toisen virallisen avioliiton hän solmi paljon nuoremman ranskalaisen Isabella Eugenie Boyerin kanssa. Koko ikänsä Singerillä oli lapsia huollettavanaan. Lopulta hän sai lapsia yhteensä 24 neljän naisen kanssa. Yksi hänen tyttäristään oli tunnettu taidemesenaatti Winnaretta Singer. Singer oppi konemekaniikkaa isoveljeltään. Hän kierteli aluksi Uuden-Englannin kaupunkeja ja asui jonkin aikaa muun muassa Baltimoressa
Cullodenin taistelu

16. huhtikuuta 1746 Culloden, Skotlanti Hallituksen voitto Jakobiitit Iso-Britannia Charles Edward Stuart Wilhelm Cumberland Cullodenin taistelu (gaeliksi Blàr Chùil Lodair) oli 16. huhtikuuta 1746 käyty taistelu jakobiittikapinallisten ja Ison-Britannian hallituksen välillä. Taistelu käytiin lähellä Cullodenia, joka sijaitsee Invernessistä itään. Se päättyi brittihallituksen voittoon ja heidän komentajansa Wilhelm Cumberland sai kutsumanimen teurastaja Cumberland vankien ja pakoon lähteneiden raa'asta kohtelusta. Britit kitkivät taistelun jälkeen myös Ylämaiden klaanijärjestelmän kieltäen esimerkiksi tartaanit ja säkkipillit. Stuart-suvun kruununtavoittelija Charles Edward Stuart oli voitokkaan Falkirkin taistelun jälkeen joutunut johtamaan jakobiittiarmeijansa Invernessiin odottamaan talven loppua. Jakobiitteja tukevat Ylämaiden klaanit olivat luvanneet palata jälleen taisteluihin keväällä. Näin tapahtuikin maaliskuun puolella,mutta Charlesin joukkoihin ei kuitenkaan liittynyt niin paljon miehiä kuin hän olisi toivonut, eikä ranskalaisten pitkään lupaamia joukkoja edelleenkään kuulunut. Samaan aikaan hänen vihollistensa joukot lähestyivät Aberdeenista jakobiittien leiriä. Jakobiittien oli näin ryhdyttävä taisteluun vaikka heidän joukkonsa olivatkin vajaalukuiset. Useissa taisteluissa jakobiitteja johtanut George Murray neuvoi Charlesia kohtaamaan vihollisen Dalcrossissa, jossa hankala maasto suosi klaanien sotilaita
Ivan Izjurov

Ivan Vasiljevitš Izjurov (ven. Ива́н Васи́льевич Изъю́ров, 6. maaliskuuta 1910 nykyisen Kortkerosin piirin Poztykeresin kylä – 24. tammikuuta 1995 Syktyvkar) oli kominkielinen neuvostokirjailija. Ivan Izjurov syntyi komitalonpojan perheeseen. Koulun jälkeen hän työskenteli Komin kirjakustantamossa, Udarńik ja Vörledźyś -lehtien toimituksissa sekä NKP(b):n keskuskomitean kustannusliikkeessä. Vuonna 1937 hänet pidätettiin ja tuomittiin poliittisista syistä kolmeksi vuodeksi vankeuteen. Toisen maailmansodan aikana Izjurov toimi sotakirjeenvaihtajana Suomen ja Norjan rintamilla. Sodan jälkeen hän työskenteli tasavallan sanomalehtien ja Voivyv kodźuv -kirjallisuuslehden toimituksissa. Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi hänet hyväksyttiin vuonna 1934. Izjurovin ensimmäiset teokset ilmestyivät Ordym-lehdessä vuonna 1926. 1930-luvulla hän julkaisi metsätöistä ja maatalouden kollektivisoinnista kertovat pienoisromaanit T’imalön birgada (”Timkan prikaati”, 1932) ja Domeńlön myž (”Domentin rikos”, 1936) sekä kertomuskokoelman Šud (”Onni”, 1935)
Yahoo Meme

Yahoo Meme oli Twitterin tapainen migrobloggauspalvelu. Yahoo perusti palvelun elokuussa 2009. Palveluun pystyi aluksi rekisteröitymään vain saadessaan kutsun, ja rekisteröitymiseen tarvitsi Yahoo-tilin. Myöhemmin Yahoo Memeen saattoi liittyä kuka tahansa Yahoo-tilin omistava. Yahoo käynnisti palvelun aluksi vain portugaliksi, mutta englanninkielinen versio käynnistyi vuonna 2010. Yahoo Memestä ei tullut kovinkaan suosittua, ja Yahoo sulki palvelun toukokuussa 2012.
Suur-Italia

Suur-Italia (ital. Grande Italia) oli suunnitelma fasistisen Italian imperiumin luomiseksi. Italiaan oli tarkoitus liittää irredentistiset alueet (Korsika, Nizza, Dalmatia ja Malta) sekä muun muassa Albania, Montenegro ja Pohjois-Tunisia. Lisäksi Suur-Italiaan olisi kuulunut Libya, joka oli jo ennestään (vuodesta 1912) Italian siirtomaana. Tarkoituksena oli luoda Italia, jossa ei-italialaiset vähemmistöt assimiloitaisiin. Suunnitelman myötä Italia olisi noussut Välimeren alueen johtavaksi suurvallaksi. Fasistit mielellään näkivät Suur-Italian eräänlaisena Rooman valtakunnan henkiinheräämisenä.
HMS Royalist

HMS Royalist on ollut kymmenen Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Rad Man

Christian Wirth (s. 1970-luku), tunnettu pseudonyymillä RaD Man, on yhdysvaltalainen tietokonetaiteilija. Hän oli yksi ACiD Productions -artskeneryhmän perustajista vuonna 1990 ja toimi sen johtohahmona 2000-luvulle asti. Nykyään hän on keskittynyt artskenen ja yleensä merkkipohjaisen taiteen (esimerkiksi ASCII-) historiaan ja myös esitelmöinyt aiheesta erilaisissa tapahtumissa, kuten DEF CON, Vintage Computer Festival ja Suomessa Assembly (ARTtech-seminaari 2004). Lisäksi hän toimii Blockparty-demoskenetapahtuman toisena pääjärjestäjänä. Wirth asuu Kalifornian San Joséssa. Wirth aloitti uransa 1980-luvun lopulla ryhmässä Aces of ANSI Art (AAA), joka teki ANSI-taidetta BBS:iä varten. Ryhmän toiminta hiipui vuosikymmenen vaihteessa, ja Wirth perusti muutaman muun entisen AAA-jäsenen kanssa Acidin (alun perin ANSI Creators in Demand). Sekin teki aluksi lähinnä ANSI-taidetta BBS:iin (joista monet warez-tyylisiä), mutta suuntautui myöhemmin myös tracker-musiikin ja korkeamman resoluution bittikarttagrafiikan pariin. Wirth toimi ryhmässä organisaattorin roolissa ja oli vuosia pitkälti vastuussa Acidin säännöllisesti julkaisemien, sen eri jäsenten tekemiä töitä sisältäneiden artpackien kokoamisesta. 2000-luvulla Wirthin kiinnostus merkkipohjaisen taiteen historiaan sai hänet tutustumaan ANSI- ja ASCII-luomusten menneisyyden lisäksi muun muassa varhaiseen Baudot-merkkigrafiikkaan ja IBM:n suurtietokoneiden EBCDIC-merkistöllä tehtyyn taiteeseen. Vuonna 2004 hän alkoi ystävänsä Spinsanen kanssa tehdä internetiin kuukausittaista The ARTS -radiotalkshow'ta, joka keskittyi lähinnä art- ja demoskeneen
El Comercio (Ecuador)

El Comercio on Ecuadorissa ilmestyvä sanomalehti. Lehden perustivat 1906 Celiano Monge ja veljekset César Mantilla Jácome ja Carlos Mantilla Jácome. Lehti on edelleen Mantillan suvun omistuksessa. Lehti käsittelee sekä koti- että ulkomaisia aiheita, mutta pääpaino on kotimaan uutisoinnissa. Lehden levikki on arkisin 68 000 ja sunnuntaisin 152 000 kappaletta.
Juhani Lompolo

Juhani Petteri Lompolo (23. joulukuuta 1941 Turku – 21. kesäkuuta 2011 Malmö, Ruotsi) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän on käyttänyt myös nimimerkkiä M. A. Jacobsen. Lompolon journalistinura alkoi 1960-luvulla. Vuodesta 1968 hän työskenteli Yleisradion uutisissa ja oli Ylen vakituisessa palveluksessa 1978–1984, sen ensimmäisenä Kaukoidän kirjeenvaihtajana Tokiossa ja sen jälkeen Tukholmassa. Hän toimi kymmenen vuoden ajan Helsingin Sanomien Itä-Aasian kirjeenvaihtajana asemapaikkanaan Tokio. Sen jälkeen Lompolo asui ruotsalaisen vaimonsa, toimittaja, kirjailija Monica Brawin kanssa Ruotsin Malmössä. Lompolo kirjoitti muun muassa Japanin kulttuuriin ja historiaan liittyviä kirjoja sekä artikkeleita muun muassa Ruotsin Suomalainen -lehteen. Juhani Lompolo valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi Turun yliopistosta 1965 ja opiskeli Tokiossa televisioalaa ja japanin kieltä
William Beardmore and Company

William Beardmore and Company oli skotlantilainen rakennus ja laivanrakennus konglomeraatti, jonka toimipaikat sijaitsivat Glasgowssa ja ympäröivällä Clydesiden alueella. Yhtiön toiminta oli aktiivisimmillaan 1890-luvun alusta 1930-luvulle ja sen palveluksessa oli enimmillään noin 40000 henkeä. Yhtiön perusti ja sen omisti William Beardmore (myöhemmin Lordi Invernaim), jonka mukaan Beardmorejäätikkö on saanut nimensä. Yhtiön ydinalueeksi muodostui Parkhead Forge Glasgown itäreunalla. Alueen teollisuuslaitokset perusti 1837 Reoch Brothers and Company ja niiden omistajaksi tuli 1841 Robert Napier, joka valssasi ja leikkasi metallilevyjä Govanin telakalleen. William Beardmore tuli 1860 osakkaaksi yritykseen ja hänen mukanaan toimintaan liittyivät hänen veljensä ja poikansa William Jr, josta tuli myöhemmin ainoa osakas sekä William Beardmore and Companyn perustaja 1886. Tehdasalue oli 1896 25 eekkeriä ja se oli Skotlannin suurin terästehdas. Tehdas oli erikoistunut teräksen valssaukseen ja levyjen tuottamiseen Clyden telakkateollisuudelle. Myöhemmin tehdas valmisti tykkejä ja niiden torneja, kuten 15 tuuman laivatykkejä BL Mk I. Bearmore otti haltuunsa 1900 Robert Napierin telakan Govanissa. Samana vuonna Beardmore aloitti telakan rakentamisen Dalmuiriin, josta tuli aikansa modernein telakka. Telakan ensimmäisenä tilauksena valmistui 1906 HMS Agamemnon
Gott strafe England

Gott strafe England (saks. Jumala rangaiskoon Englantia) oli Saksan armeijan sotahuuto ja lentävä lause ensimmäisessä maailmansodassa. Iskulauseen keksi saksanjuutalainen runoilija Ernst Lissauer, joka kirjoitti myös kuuluisan propagandarunon Haßgesang gegen England (saks. Vihalaulu Englantia vastaan). Sota-aikana jotkut saksalaiset, erityisesti sotilaat, korvasivat lauseella muut tervehdysmuodot. Siihen vastattiin toteamalla Er strafe es! (saks. Hän rankaisee!) Saksalainen kuvataiteilija Helmut Herzfeld (1891–1968), joka tunnetaan fotomontaaseistaan ja saksalaisen dadaismin kehittämisestä, muutti nimensä John Heartfieldiksi vastalauseena pilkkahuudolle. Herzfeld taisteli maailmansodassa länsirintamalla.
Marcus Annius Verus

Marcus Annius Verus (1. – 2. vuosisata) oli roomalainen poliitikko ja keisari Marcus Aureliuksen isänisä. Veruksen isä, Annius Verus oli kotoisin Ucubista, Etelä-Hispaniasta ja noussut urallaan senaattoriksi ja preettoriksi asti. Nuorempi Verus oli puolestaan sukunsa ensimmäinen patriisi, johon hänet korotettiin keisari Vespasianuksen ja Tituksen kaudella. Hän toimi konsulina kolmesti, mikä oli suuri kunnia, vuosina 97, 121 ja 126 ja oli Rooman kaupunginprefektinä keisari Hadrianuksen aikana. Veruksen vaimo oli Rupilia Faustina, jonka kanssa hän sai kolme lasta: Jälkimmäinen kuitenkin kuoli hänen poikansa Marcus Annius Catilius Severuksen, eli Marcus Aureliuksen, ollessa vielä nuori, joten Verus adoptoi tämän ja huolehti hänestä. Myöhemmin Marcus Aurelius kirjoitti edesmenneestä isoisästään erittäin lempeään sävyyn.
Lisäravintoaine

Ravintolisä, lisäravinne eli lisäravintoaine tarkoittaa elintarvikevalmistetta, joka on ravintoaineen tai fysiologisesti vaikuttavan aineen tiivistetty lähde. Ravintolisät ovat usein pillereitä, kapseleita tai yrttiuutteita. Ravintolisiä käytetään täydentämään ruokavaliota esimerkiksi vitamiinien, kivennäisaineiden, kuidun tai rasvahappojen osalta. Niillä voi olla myös elintoiminnallista vaikutusta esimerkiksi ruoansulatukseen, verenpaineeseen tai kolesteroliin. Luontaistuoteala ryhmittelee ravintolisät seuraavasti: Suomalaisissa ravitsemussuosituksissa 2014 suositellaan ravintolisiä tilannekohtaisesti ja joillekin erityisryhmille. Näitä ovat raskaana olevat tai imettävät naiset, lapset, nuoret, ikääntyneet sekä vegaanit. Ravitsemussuosituksissa on annettu tarkempia eri väestöryhmien käyttösuosituksia D-vitamiinilisille. Tilannekohtaisia suosituksia annetaan esimerkiksi fluorille, raudalle, foolihapolle, B12-vitamiinille ja kalsiumille. Ravintolisiä suositellaan ainoastaan todennettuun tarpeeseen, kuten raudanpuutosanemiaan. Vertaisten kokemuksiin luottaminen aiheuttaa väärinkäsityksiä hyödyistä. Ravintolisän aineet voivat haitata muiden aineiden imeytymistä. Fimean mukaan ravintolisistä pitää keskustella lääkärin ja apteekin kanssa
Orosius

Paulus Orosius (300 – 400-luku) oli roomalainen kristitty historioitsija. Hän oli kirkkoisä Hieronymuksen ja Augustinuksen ystävä ja toimi alkujaan presbyteerinä Lusitaniassa 400-luvun alussa. Augustinuksen pyynnöstä hän kirjoitti laajan historiateoksen, Historiae adversus paganos (suom. historiateos pakanoita vastaan), jossa koko maailmanhistorian syntymistä vuoteen 417 esitetään Jumalan suunnitelmana kristinuskon synnyttämiseksi ja levittämiseksi. Muita Orosiuksen teoksia ovat Priscillianusta ja Origenesta vastaan kirjoitettu Commonitorium de errore Priscillianistarum et Origenistarum ja toinen teos pelagiolaisia vastaan (Liber apologeticus contra Pelagianos).
Ongenkoukku

Ongenkoukku on väline, jota käytetään kalojen kiinniottamiseen ja saalistamiseen. Ongen siimaan sidottavan koukun periaate on, että tarttuessaan syöttiin kala jää suustaan kiinni koukkuun. Koukku voi myös jäädä kiinni muuhun kohtaan kalan ruumiissa. Vuonna 2005 yhdysvaltalainen Forbes-lehti listasi ongenkoukun kahdenkymmenen tärkeimmän keksinnön joukkoon ihmiskunnan historiassa. Koukkuja on monenlaisia, ja niitä on kehitetty erilaisia syöttejä varten. Ongenkoukun historiallinen edeltäjä on launi. Launi on päistään kapeneva tikku, johon siima solmitaan sen keskelle kaiverrettuun uraan. Syötillä varustettu launi päätyy syöttiin iskeneen kalan suuhun poikittain. Launeja on valmistettu kivestä, puusta, luusta tai sarvesta. Jopa kivikauden aikaisia luisia ongenkoukkuja ja liuskekivisiä koukunvarsia on löydetty Suomesta. Kirjailija Juhani Aho on esittänyt novellissaan Ensimmäinen onkeni yksityiskohtaisen kuvauksen siitä, kuinka ongenkoukku valmistetaan käsityönä messinkilangasta. Tilapäinen ongenkoukku voidaan valmistaa esimerkiksi hakaneulasta, orapihlajan piikistä tai naulasta
Irina Bokova

Irina Georgieva Bokova (bulg. Ирина Георгиева Бокова; s. 12. heinäkuuta 1952) on bulgarialainen poliitikko, kahden kauden parlamenttiedustaja, entinen ulkoministeri ja Bulgarian Ranskan-suurlähettiläs. Hän toimi Unescon pääjohtajana vuosina 2009–2017. Bokova kävi Sofiassa englanninkielistä koulua ja opiskeli sen jälkeen Moskovan kansainvälisten suhteiden yliopistossa, jossa hän suoritti MBA-tutkinnon kansainvälisissä suhteissa. Sittemmin hän on opiskellut Marylandin yliopiston School of Public Affairsissa Washingtonissa. Bokova oli vuoteen 1990 saakka Bulgarian kommunistisen puolueen jäsen, kunnes puolue nimettiin Bulgarian sosialistiseksi puolueeksi, ja säännöt ministereiden kuulumisesta puolueiden listoille muuttuivat. Hän on Bulgarian pysyvä lähettiläs Unescossa, ja on ollut Bulgarian hallituksen edustajana Unescon johtokunnassa. Unescon pääjohtajana hän oli sekä ensimmäinen nainen, että ensimmäinen itäeurooppalainen. Hän työskenteli Unescossa erityisesti rasisminvastaisten ja antisemitististen ohjelmien eteen, johtaen Unescon toimia Holokaustin muistamisessa, sekä painotti työssään myös sukupuolten tasa-arvoa, koulutusta sekä esti terrorismin rahoittamista sekä jihadismin tekemää kulttuuriperinnän tuhoamista luomalla UN:n päätökseen lisäyksen kulttuuriperinnön suojelemisesta. Bokova on saanut kymmeniä palkintoja ja tunnustuksia, ja hän on useissa maissa eri yliopistojen nimittämä kunniatohtori
Eino Pohjamo

Eino Pohjamo (1917–1999) oli suomalainen sotakirjailija. Pohjamo kirjoitti useita sotakirjoja perustuen omiin kokemuksiinsa, haastatteluihin ja asiakirjalähteisiin. Hän palveli jatkosodan aikana JR 12:ssa, jota hän kuvasi monissa teoksissaan.