nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Kjelmøyn keramiikka

Kjelmøyn keramiikka (myös Kjelmöy, norj. Kjelmøykeramikk, engl. Kjelmöy Ware) on Norjan, Ruotsin, Suomen ja Venäjän valtioiden alueilta löydetty varhaismetallikauteen ja rautakauteen liittyvä lähinnä pohjoisskandinavinen keramiikanvalmistuksen tyylisuunta, joka luetaan kuuluvaksi asbestikeramiikkaan. Varhaismetallikauden keramiikkaa kutsuttiin Suomessa aluksi Säräisniemen keramiikaksi 2 (Sär-2-keramiikka), mutta nykyään tämä traditio jaetaan vielä neljään alaryhmään: Luukonsaaren, Sirnihtan, Anttilan ja Kjelmøyn keramiikkaan. Kjelmøyn keramiikkaa valmistettiin noin 900 eaa. – 300 jaa. Siihen liitetään nykyään saamelainen etnos, mutta toiset tutkijat pitävät sitä siihen liian vanhana. Kjelmøyn keramiikan saveen on sekoitettu runsaasti hienoksi hakattua asbestikuitua. Asbestia oli saatavilla esimerkiksi Itä-Suomesta, jossa sitä louhittiin kivikaudelta saakka. Suomalaisiin Säräisniemen astioiden (Sär-2) savimassaan sitä sekoitettiin noin 15–30 % ja ruotsalaisiin noin 10–20 %. Asbestipitoisuudet kuitenkin vaihtelivat paljon, eivätkä keramiikkasirpaleista löydetyt 50–60 % pitoisuudet ole harvinaisia. Savimassaan lisättiin sekoiteaineeksi myös murskattua simpukkaa, kiillettä tai vuolukiveä
Esma Redžepova

Esma Redžepova (romaniksi Esma Rejepova) (8. elokuuta 1943 Skopje, Jugoslavia – 11. joulukuuta 2016 Skopje, Pohjois-Makedonia) oli pohjoismakedonialainen romanilaulaja. Hän aloitti laulamisen 1950-luvulla ja jatkoi uraansa 2010-luvulle saakka. Vuonna 2010 hän oli mukana omalla jaksolla yhdysvaltalaisen National Public Radion sarjassa 50 great voices, jossa esiteltiin musiikkihistorian merkittävimpiä laulajia. Redžepovalle myönnettiin Pohjois-Makedonian kansallistaiteilijan arvonimi vuonna 2013. Samana vuonna hän edusti Pohjois-Makedoniaa (tai tuolloista Makedonian tasavaltaa) Eurovision laulukilpailussa Malmössä yhdessä Vlatko Lozanoskin kanssa. Redžepova oli kaksi kertaa ehdolla Nobelin rauhanpalkinnon saajaksi hyväntekeväisyystyöstään lasten ja romanikulttuurin parissa. Hänellä oli 47 adoptiolasta. Redžepova kuoli 73-vuotiaana lyhyen sairastelun jälkeen joulukuussa 2016. Redžepovan varhaisimmat levytykset ovat 1960-luvun alusta ja uusimmat 2010-luvulta. Yhteensä julkaistuja albumeja ja singlejä on useita kymmeniä
Euthydikoksen kore

Euthydikoksen kore (Akropolis Kore 686) on antiikin kreikkalainen kore-veistos, joka on löydetty Ateenan Akropoliilta. Se on tehty myöhäisellä arkaaisella kaudella noin vuonna 490–480 eaa. Nykyisin veistos on sijoitettu Akropolis-museoon. Veistos esittää nuorta neitoa, joka on pukeutunut khitoniin ja sen päällä olevaan himationiin. Se on ollut Akropoliin muiden kore-veistosten tavoin omistettu Athene-jumalattarelle. Veistoksen jalustan mukaan sen omisti Athenelle Euthydikos Thaliarkhoksen poika. Monista muista kore-veistoksista poiketen Euthydikoksen koren kasvoilla ei ole hymyä, ja se edustaa tältä osin jo varhaisen klassisen kauden kuvanveiston niin kutsuttua ankaraa tyylikautta. Veistos on tehty paroslaisesta marmorista ja sen jalusta Pentelikon-vuoren marmorista. Kore löydettiin Akropoliin arkeologisten kaivausten yhteydessä kahdessa osassa: yläosa löydettiin Parthenonin itäpuolelta vuonna 1882 ja alaosa jalusta mukaan lukien Erekhtheionin läheltä vuonna 1886 tai 1887.
Peploforos

Peploforos tai Peplos-kore (m.kreik. Πεπλοφόρος, ”Peploksenkantaja”) (Akropolis Kore 679) on peplokseen pukeutunutta neitoa esittävä antiikin kreikkalainen kore-veistos, joka on löydetty Ateenan Akropoliilta. Se on tehty arkaaisella kaudella noin vuonna 530–525 eaa. Nykyisin veistos on sijoitettu Akropolis-museoon. Samaa nimitystä voidaan käyttää myös yleisemmin samantyyppisistä teoksista. Peploforos esittää kore-veistoksille tyypillistä nuorta naista, jonka khitonin päälle on puettu peplos. Se on ollut Akropoliin muiden kore-veistosten tavoin omistettu Athene-jumalattarelle. Akropoliin Peploforoksen asu on vanhakantaisempi kuin monilla muilla saman ajan kore-veistoksilla. On mahdollista, että kyseessä on tavallisen neidon sijasta Artemis-jumalatar, jolla on ollut käsissään jousi. Veistos on tehty paroslaisesta marmorista ja valmistettu Attikassa. Se on alun perin ollut maalattu
Säräisniemen keramiikka 2

Säräisniemen keramiikka 2 on tutkimustekninen nimitys Säräisniemen Nimisjärven löytöpaikan mukaan nimetystä varhaismetallikauden ja rautakauden aikaisesta asbestikeramiikan tyylisuunnasta. Nimitys on nykyisessä suomalaisessa tutkimuksessa korvattu Christian Carpelanin ehdottamilla neljällä alaryhmällä, jotka ovat Luukonsaaren keramiikka, Sirnihtan keramiikka, Anttilan keramiikka ja Kjelmøyn keramiikka. Carpelan esitti (1965), että Säräisniemen keramiikka 2 jaettaisiin kolmeen alaryhmään. Ne olivat pohjoisskandinaavinen, pohjoissuomalainen ja eteläsuomalainen ryhmä. Pohjoisskandinaavista ryhmää vastasi Kjelmøyn keramiikka, pohjoissuomalaista ryhmää Anttilan keramiikka ja eteläsuomalaista ryhmää Luukonsaaren keramiikka ja Sirnihtan keramiikka yhdessä. Myöhemmin hän erotti Säräisniemen keramiikasta yllä luetellut neljä ryhmää. Eri Säräisniemen keramiikan ryhmät ovat hieman eriaikaisia. Vanhimmat löydöt on tehty Anttilan keramiikasta, joka sijoittuu kronologiassa aikaan 1100 eaa. – 500 eaa. Se on lyhytikäisin, ja sen valmistus näyttäisi loppuvan noin 800 vuotta ennen muita. Yhtä vanhoja olisivat Luukonsaaren keramiikka ja Kjelmøyn keramiikka 900 eaa. – 300 jaa
Kaikkinäkevä silmä

Kaikkinäkevä silmä on uskonnollinen tunnuskuva tai vertauskuva. Usein tämä tunnuskuva yhdistetään siten, että silmä on kolmion sisällä ja kolmio ympyrän sisällä. Merkkiä alettiin käyttää renessanssin ikonitaiteessa Jumalan kolminaisuutta esittävänä kuvana. 1600-luvulla siihen maalattiin usein myös pilviä tai auringonsäteitä.
Vihainen valkoinen mies

Vihainen valkoinen mies (engl. angry white man) on kulttuurinen stereotyyppi, joka liitetään konservatiivisena tai oikeistolaisena pidettyyn osaan Yhdysvaltojen valkoisesta miesväestöstä. Vihaisen valkoisen miehen katsotaan vastustavan esimerkiksi vapaamielistä suhtautumista etnisiin ja seksuaalisiin vähemmistöihin, sekä joitakin yhteiskunnallisia ilmiöitä, kuten positiivista syrjintää, feminismiä ja poliittista korrektiutta. Kulttuurissa esiintyviä esimerkkejä vihaisesta valkoisesta miehestä ovat televisiosarjan Perhe on pahin (1971–1979) päähenkilö Archie Bunker ja Michael Douglasin esittämä antisankari William Foster elokuvassa Rankka päivä (1993).
ByKolles Racing

ByKolles Racing (tunnetaan paremmin nimellä Kodewa GmbH & Co. KG) on saksalainen autourheilutalli, jonka perustivat Romulus Kolles ja Colin Kolles vuonna 2000. Nykyään talli kilpailee FIA World Endurance Championship -sarjassa. Talli autoihin kuuluu Le Mans Prototype -luokituksen mukainen CLM P1/01.
Berliinin katurata

Berlin Street Circuit eli Berliinin katurata on katurata Berliinissä Saksassa. Berlin Street Circuit on 2,030 kilometriä pitkä ja radalla ajettiin ensimmäinen Formula E -sarjan osakilpailu 21. toukokuuta 2016.
Sakaramuuri

Sakaramuuri on linnoissa tai linnoituksissa muuri, jonka harja on varustettu nelikulmaisilla sakaroilla, joiden välit muodostavat ampuma-aukot. Sakaramuurin hammastusta kutsutaan nimellä krenelointi. Arkkitehtuurissa krenelointia voidaan käyttää myös koristeellisena elementtinä.
William Boyd

William Boyd CBE (s. 7. maaliskuuta 1952 Accra,lähde? Ghana) on skotlantilainen kirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja. Boyd syntyi ja vietti lapsuutensa Afrikassa, ensin Ghanassa ja sitten Nigeriassa. Hän opiskeli sitten Nizzan, Glasgow’n ja Oxfordin yliopistoissa. Hänen ensimmäinen romaaninsa Kelpo mies Afrikassa ilmestyi 1981. Hän sai siitä Whitbread-esikoiskirjapalkinnon. Hän opetti englanninkielistä kirjallisuutta Oxfordissa St. Hilda’s Collegessa 1980–1983 ja toimi televisiokriitikkona 1981–1983. Romaanien lisäksi Boyd on kirjoittanut elokuva- ja televisiokäsikirjoituksia sekä näytelmiä. Vuonna 1998 hän julkaisi pseudodokumentaarisen elämäkertateoksen itse keksimästään 1950-luvun amerikkalaistaiteilijasta Nat Tate: An American Artist 1928–1960.lähde? Boyd on tehnyt kirjojensa pohjalta käsikirjoitukset elokuviin Stars & Bars (Pat O’Connor, 1988) ja Kelpo mies Afrikassa (Bruce Beresford, 1994)
Periferia

Periferia eli syrjäseutu tarkoittaa maantieteessä maailman alueita, jotka ovat syrjäisiä, vaikeasti tavoitettavia, köyhiä, ja kehittymättömiä. Niille on leimallista alhainen väentiheys, huono infrastruktuuri ja huono saavutettavuus joko sijaintinsa tai luonnonolojensa kannalta. Periferioiden talous ja teollisuus ovat heikosti kehittyneitä ja ne ovat riippuvaisia ydinalueista. Usein ne tuottavat ydinalueille raaka-aineita, kuten maataloustuotteita, puuta, mineraaleja tai öljyä. Maailman periferia-alueita ovat esimerkiksi Saharan aavikko, Sahel, valtaosa muuta Afrikkaa, Australian aavikot, Amazonian sademetsäalue, Himalaja, Siperia ja Arktis. Maantieteilijä Sami Moision mukaan Suomi oli vielä 1920–1930-luvuilla autonomian ajan peruina jakautunut selkeästi ydin- ja periferia-alueeseen. Norjalaisen yhteiskuntatieteilijä Stein Rokkanin mukaan juuri tällaisen keskus- ja periferiavastakkainasettelun ylittäminen oli tärkeää yhtenäisvaltioiden kehitykselle kansallisiksi kokonaisuuksiksi, joissa vallankäyttö oli tehokasta ja yhteiskunta vakaa. Suomessa tämän ydin–periferia-asetelman murtuminen käynnistyi Sami Moision mukaan vasta toisen maailmansodan jälkeen 1950-luvulla.
Anttilan keramiikka

Anttilan keramiikka on Suomen varhaismetallikauteen ja rautakauteen liittyvä lähinnä keski- ja pohjoissuomalainen keramiikanvalmistuksen tyylisuunta, joka luetaan kuuluvaksi Säräisniemen keramiikkaan 2 (Sär-2). Sitä käytettiin ajanjaksolla 1100 eaa.–500 eaa., mikä jää ajallisesti itäisen ja vanhemman Lovozeron keramiikan ja pohjoisen ja nuoremman Kjelmøyn keramiikan väliin. Anttilan keramiikka noudattaa muotoilussa samoja pääpiirteitä kuin muuttikin Sär-2 keramiikkaryhmän alaryhmät. Astiat olivat tasapohjaisia, astian kyljet olivat suorat lukuun ottamatta suuaukon reunoja, jotka taivutettiin ulospäin. Astiat koristeltiin säästeliäästi ja pelkistetysti. Anttilan keramiikassa vedettiin astian yläosaan uria tai muita vähäisiä friisejä. Astiat valmistettiin levittämällä tai painamalla savea teroitetun puumuotin ympärille. Kun astia poltettiin, paloi muotti samalla astian sisältä. Muihin ryhmiin verrattuna savimassan sekoitteesta puuttuvat asbestikuidut, joten Anttilan keramiikkaa ei lueta asbestikeramiikaksi. Sekoiteaineina olivat ainakin talkki-, vuolukivi- ja kiillemurske
Johannes Bäckström

Erkki Johannes Bäckström (13. kesäkuuta 1939 Helsinki – 9. helmikuuta 2025 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan valtiotieteiden kandidaatti. Hän oli ulkoministeriön protokollaosaston osastopäällikkö 1988–1990 ja suurlähettiläs Kööpenhaminassa 1990–1995 ja Luxemburgissa 1995–1998 ja sittemmin ulkoministeriön protokollapäällikkö. Suomen EU-puheenjohtajuuskaudella 2006 Bäckström oli protokollakonsultti.
Kandidaatti (vuoden 2000 elokuva)

Kandidaatti (engl. The Contender) on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut Rod Lurien ohjaama ja käsikirjoittama poliittinen jännityselokuva, jonka pääosissa ovat Gary Oldman, Joan Allen, Jeff Bridges ja Christian Slater. Sivurooleissa ovat muun muassa Sam Elliott ja William Petersen. Kandidaatti kertoo senaattori Laine Hansonista, varapresidenttiehdokkaasta, jota yritetään mustamaalata paljastamalla ikäviä asioita hänen menneisyydestään. Joan Allen ja Jeff Bridges saivat roolisuorituksistaan Oscar-, SAG- ja Golden Globe -ehdokkuudet. Yhdysvaltain varapresidentti kuolee auto-onnettomuudessa, jonka jälkeen demokraattipresidentti Jackson Evans (Jeff Bridges) joutuu valita uusi varapresidentti virkaan. Hän nimittää virkaan kaikkien yllätykseksi naisen, pätevän senaattorin Laine Hansonin (Joan Allen), mikä herättää keskustelua. Republikaaninen kongressiedustaja Sheldon Runyon (Gary Oldman) nimitetään varapresidentin vahvistuksen tekevän lautakunnan johtoon. Lautakunnan tehtävänä on katsastaa ehdokkaan kelpoisuus kyseiseen virkaan. Presidentti Evans uskoo varapresidentin tenttaamisen olevan rutiinia, mutta vahvistustilaisuudet saavat kuitenkin radikaalin käänteen, kun julkisuuteen tulee tieto Hansonin värikkäästä seksuaalisesta menneisyydestä. Presidentti Evans pidättäytyy tarkkailijan asemaan haluten nähdä mihin suuntaan tilanne kehittyy ennen lopullista päätöstä. Alun perinkin toisen ehdokkaan kannalla oleva Runyon ei halua naista virkaan ja tekee nyt mitä tahansa, jotta saisi tuhottua Hansonin nousujohteisen poliittisen uran
Sirnihtan keramiikka

Sirnihtan keramiikka on Suomen varhaismetallikauteen ja rautakauteen liittyvä lähinnä etelä-itäsuomalainen keramiikanvalmistuksen tyylisuunta, joka luetaan kuuluvaksi Säräisniemen keramiikkaan 2 (Sär-2). Sitä käytettiin ajanjaksolla 600 eaa.–300 jaa., mikä on samanaikainen Kjelmøyn- ja Luukonsaaren keramiikan kanssa, jotka syntyivät Anttilan keramiikan jälkeen. Astiat ovat tasapohjaisia ja suoraseinämäisiä niin, että suuaukon reunoja on taivutettu hieman ulospäin. Astiat levitettiin tai taputeltiin valmistusvaiheessa veistetyn puumuotin päälle. Kun astia poltettiin nuotiolla tai uunissa, paloin muotti samalla kertaa. Savimassan valmistuksessa siihen sekoitettiin runsaasti kuiduiksi hakattua asbestimineraalia. Asbestikuidut toimivat savimassassa sideaineena, jonka vuoksi astian seinämistä voitiin tehdä hyvin ohuita. Astiasta koristeltiin pääasiassa vain sen yläreunaa. Siihen piirrettiin vaakasuoria viivoja astian ympäri painaen viivojen väliin esimerkiksi kampaleimoilla koristekuvioita. Viivoista vedettiin alaspäin lyhyitä viivoja hapsuiksi
Oscar Janson

Oscar Janson (s. 22. heinäkuuta 1975) on ruotsalainen seiväshyppääjä. Jansonin seura on Ullevi FK. Hänen pituutensa on 192 cm ja paino 89 kg. Münchenin EM-kilpailuissa 2002 Janson sijoittui yhdeksänneksi. Sisäratojen MM-kilpailuihin hän on osallistunut vuosina 2003 ja 2004. Ruotsin mestaruuden Janson on voittanut kolme kertaa sekä ulko- että sisäradoilla. Ennätyksensä 5,87 m Janson hyppäsi Somerolla vuonna 2003. Tulos oli myös Ruotsin ennätys huhtikuuhun 2017 asti, jolloin Armand Duplantis paransi sitä 3 cm:ä.
RS3: Racing Simulation 3

Racing Simulation 3 on Ubisoftin kehittämä ja julkaisema ajopeli. Peli julkaistiin Microsoft Windowsille ja Nintendo GameCubelle vuonna 2002 ja PlayStation 2lle 2003.
Scholem Bolotowsky

Scholem Bolotowsky (13. helmikuuta 1922 Helsinki – 14. toukokuuta 2002 Helsinki) oli näkyvä hahmo Suomen juutalaisten uskonnollisena johtomiehenä. Koulutukseltaan hän oli kemisti-insinööri. Suomessa asuvien juutalaisten kansalaisoikeuksista oli keskusteltu vuosikymmenien ajan, kunnes lupa kansalaisuuden hakemiseen myönnettiin Suomen itsenäistymisen myötä 1917. Scholem Bolotowsky asui vanhempiensa kanssa Suomessa Nansenin passin turvin, kunnes hänen ollessaan viisivuotias perhe sai Suomen kansalaisuuden. Hän toimi aktiivisesti jo kouluvuosinaan Helsingin juutalaisessa nuorisoseurassa Hatchijossa. Helsingin Juutalainen koulu on ollut kotikasvatuksen ohella juutalaisen identiteetin näkyvin kulmakivi Suomessa. Hän tuli koulun johtokuntaan 1946, ja koulun menestyksestä huolehtiminen oli jatkuvasti hänen kiinnostuksensa kohteena. Suomen juutalaiset ovat arvostaneet koulutusta, ja siirtyminen narinkkakauppiaista akateemisiin ammatteihin on tapahtunut muutamassa sukupolvessa. Hänen roolinsa juutalaisten johdossa tuli näkyvästi esiin, koska juutalaiset seurakunnat olivat useassa vaiheessa olleet ilman omaa rabbia. Hänet valittiin Helsingin juutalaisen seurakunnan valtuustoon 1947 ja hallintoneuvostoon 1951
Burmeister &amp; Wain

Pyytämäsi sivunimi oli virheellinen, tyhjä tai väärin linkitetty kieltenvälinen tai wikienvälinen nimi. Siinä saattaa olla yksi tai useampi sellainen merkki, jota ei voi käyttää sivujen nimissä. Palaa sivulle Wikipedia:Etusivu.
Järjestelmä (holismi)

Järjestelmä eli systeemi (kr. sýstēma 'yhdistäminen' < synhistánai 'yhdistää') on tiettyjen periaatteiden mukainen (toiminnallinen) kokonaisuus. Systeemi (myös järjestelmä) koostuu osista ja osien välisistä suhteista, jotka muodostavat kokonaisuuden. Systeemille syntyy uusia ominaisuuksia, joita sen osilla ei ole, sillä kokonaisuus on enemmän kuin osiensa summa.lähde? Maailma koostuu systeemeistä. Emergenssi on systeemin syntyessä syntyvät uudet ominaisuudet.lähde? Systeemin osien väliset vaikutussuhteet ovat systeemin rakenne, organisaatio. Systeemi käyttää hallintaa (dominance) osiinsa liittyen ja osat ja niiden oikeat suhteet luovat systeemeitä emergenssin avulla. Osista muodostuva systeemi on siis mikä tahansa organisaatio, kone, solu tai niistä muodostuva seuraava tai sitä seuraava taso. Esimerkiksi kvarkki, alkeishiukkanen, atomi, molekyyli, monimutkainen proteiinimolekyyli, solu, ihmisen elimet, ihminen, ihmisryhmä (perhe), suurempi ihmisryhmä (heimo), vielä suurempi ihmisryhmä (valtio) ja lopulta ihmiskunta, globalisaatio. Tai työkalu, kone, järjestelmä, järjestelmien järjestelmä. Tai puolijohtavan aineen rajapinta, transistori, yhden bitin muistiyksikkö tai vastaava, mikropiirin toiminnallinen yksikkö, mikropiiri, piirilevy, tietokone, tietokoneverkko ja verkkojen verkko, internet
Ford EcoSport

Ford EcoSport on Fordin vuodesta 2003 lähtien valmistama pieni crossover-tyyppinen henkilöauto. Sen ensimmäisen sukupolven mallia ei tuotu lainkaan Euroopan markkinoille. Ensimmäisen sukupolven EcoSport perustui eurooppalaisiin Fiesta- ja Fusion-malleihin, ja sen valmistus alkoi vuonna 2003 Brasiliassa. EcoSport oli saatavana turboahdetulla 1,0-litraisella (95 hv) bensiinimoottorilla, 1,6-litraisella (110 hv) flexifuel-moottorilla ja 2,0-litraisella (145 hv) vapaasti hengittävällä bensiinimoottorilla. Vientiin valmistettiin myös 1,4-litraista (68 hv) TDCi-dieselmoottoria. Kaikkien moottorien yhteydessä oli vakiona etuveto ja viisivaihteinen manuaalivaihteisto. 2,0-litraisen yhteyteen oli saatavana myös neliportainen automaattivaihteisto tai neliveto. 1,0-litrainen moottori poistui valikoimasta vuonna 2006. Vuoden 2007 lopussa mallin keulan ilmettä uudistettiin ja kojetaulu tehtiin paremmista materiaaleista. Toisen sukupolven EcoSportin ensiesiteltiin Intian New Delhissä tammikuussa 2012. Auto perustuu Fordin globaalille pohjalevylle, jota käytetään myös valmistajan Fiesta-, B-Max-, Transit Courier- ja Ka+-malleissa. Suomeen EcoSport saapui kesällä 2016
Chrysler 200

Chrysler 200 on Chryslerin vuosina 2010–2016 valmistama ylemmän keskiluokan automalli, joka korvasi Chrysler Sebringin. Loppuvuodesta 2010 markkinoille tullut ensimmäisen sukupolven Chrysler 200 erosi tekniikaltaan vain vähän edeltäjästään Sebringistä. Chrysler 200 -malliin oli saatavana kaksi bensiinimoottoria: 2,4-litrainen (173 hv) nelisylinterinen tai 3,6-litrainen (283 hv) Pentastar-V6. Nelisylinterisen moottorin yhteyteen oli valittavana neli- tai kuusiportainen automaattivaihteisto, V6:een ainoastaan kuusiportainen. Vuonna 2011 esiteltiin sedanin rinnalle kaksiovinen kangaskattoinen avomalli, joka tuli myyntiin Euroopassa Lancia Flavia -nimisenä. Toisen sukupolven Chrysler 200 esiteltiin Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2014. Auto perustuu Fiat Chrysler Automobilesin pohjalevylle, jota käytetään muun muassa Alfa Romeo Giuliettassa. Autossa käytettävät moottorit olivat 2,4-litrainen (184 hv) Tigershark sekä 3,6-litrainen (295 hv) Pentastar-V6. Molemmissa oli vakiona yhdeksänportainen automaattivaihteisto, ja V6-mallin sai halutessaan nelivetoisena. Fiat Chrysler Automobiles ilmoitti vuoden 2016 alussa lopettavansa Chrysler 200:n ja teknisesti samankaltaisen Dodge Dartin valmistuksen huonon kannattavuuden vuoksi.
Haapajärvi (Iisalmi)

Haapajärvi (SYKE:n järvinumero 04.522.1.001) on Vuoksen vesistön Iisalmen reittiin kuuluva keskikokoinen järvi Iisalmen kaupungin alueella Pohjois-Savossa. Sen pinta-ala on 25,88 km², ja pinnankorkeus 85,9 metriä merenpinnan yläpuolella. Haapajärvi saa pääosan vedestään lännestä Kiurujokea pitkin Kiuruvedestä ja se laskee Kihlovirran kautta Poroveteen. Haapajärven vedenkorkeus on likimain sama kuin Poroveden, joten lähialueen vesien säännöstely vaikuttaa Haapajärveenkin. Järven eteläosan Savonselkä ja itäosan Kihlovirran alue ovat suojeltuja. Suomessa on 38 Haapajärvi-nimistä järveä. Iisalmen Haapajärvi on niistä selvästi suurin.
Haapajärvi (Virtasalmi)

Haapajärvi (SYKE:n järvinumero 04.253.1.024) on Vuoksen vesistön Haukiveden reittiin kuuluva pienehkö järvi Pieksämäen kaupungin (aiemmin Virtasalmen kunnan) ja Juvan kunnan alueella Etelä-Savossa. Sen pinta-ala on 7,18 km², ja pinnankorkeus 105,1 metriä merenpinnan yläpuolella. Järvi on varsin matala. Haapajärvi on pienten jokien kautta yhteydessä eteläpuoliseen Kangasjärveen ja idänpuoliseen Heräjärveen. Kekräsalmi jakaa järven kahteen osaan, Etelä- ja Pohjois-Haapajärveen. Suomessa on 38 Haapajärvi-nimistä järveä. Iisalmen Haapajärvi on niistä toiseksi suurin.
Loch Levenin linna

Loch Levenin linna on raunioitunut linna skotlantilaisella Loch Levenin saarella. Skotlannin kuningatar Maria Stuart oli lyhyen aikaa vangittuna linnassa kunnes pääsi pakenemaan. Linna oli piiritettynä 1300-luvun sodissa, joten se on luultavasti rakennettu 1200- ja 1300-lukujen vaihteessa. Kuningas Robert II luovutti sen Douglasien suvulle vuonna 1372. Kesäisin sinne pääsee lautalla.
Maavesi (järvi)

Maavesi (SYKE:n järvinumero 04.252.1.001) on Vuoksen vesistöön kuuluva suurehkö järvi Etelä-Savossa. Sen pinta-ala on 32,71 km², ja pinnankorkeus 99 metriä merenpinnan yläpuolella. Järvi jakautuu Koljonniemessä kahteen järvialtaaseen: läntinen on Längelmäenjärvi, itäisen ulappa on Vasaraselkä. Suurimmat saaret ovat Vehkasaari (10 ha), Sikosaari (10 ha), Ivunsaari (8 ha) ja Manninsaari (8 ha). Järven pinnankorkeutta säännöstellään Kiekan voimalasta, jonka kautta vesi laskee idänpuoleiseen Sysmäjärveen. Järvi kuuluu Pieksämäen kaupunkiin ja Joroisten kuntaan. Pieksämäen osa järvestä kuului aiemmin Pieksämäen maalaiskuntaan ja Virtasalmen kuntaan.
Ferrari Driver Academy

Ferrari Driver Academy on Formula 1 -talli Ferrarin nuorien kilpa-autoilijoiden kehitysohjelma, jolla pyritään löytämään ja kasvattamaan uusia lahjakkuuksia. Se perustettiin vuonna 2009. Ensimmäinen ohjelman kautta F1-sarjaan noussut kuljettaja oli Sergio Pérez, joka sai paikan Sauberilta kaudella 2011. Nuorten kuljettajien akatemian johtana on toiminut Luca Baldisserri vuodet 2010–2015 ja Massimo Rivola vuodesta 2016 lähtien.
Online Solutions

Online Solutions Oy on vuodesta 1995 toiminut suomalainen sähköisen liiketoiminnan, hosting-palveluiden ja tietoturvan asiantuntijayritys. Online Solutions Oy:n päätuotteita ovat taloushallinto- ja toiminnanohjausjärjestelmät, palomuuriohjelmistot, sähköpostin virus- ja roskapostijärjestelmät, ajanvarausjärjestelmät, tilauspalvelut ja verkkokaupat. Online Solutions Oy toimii Suomessa Jyväskylässä ja Vantaalla. Yrityksen ohjelmistot suunnitellaan ja toteutetaan Jyväskylässä ja yrityksen laitetilat sijaitsevat Jyväskylässä. Yrityksen myyntikonttori sijaitsee Vantaalla.  Online Solutions Oy on perustettu vuonna 1995, jolloin kaupallinen Internet-liiketoiminta vapautui Suomessa. Online Solutions Oy toimi Keski-Suomen alueella merkittävänä Internet-operaattorina 1990-luvulla ja 2000-luvun alussa. Vuosituhannen alussa Online Solutions Oy myi yksityisasiakastoimintansa Saunalahdelle. Vuodesta 2000 lähtien Online Solutions Oy on tarjonnut palveluitaan pelkästään yrityksille ja keskittynyt sähköisen liiketoiminnan ratkaisuihin sekä tietoturva- ja hosting-palveluiden tarjoamiseen. 2000-luvun lopussa yrityksen liiketoiminnan painopiste siirtyi enemmissä määrin tietoturvallisten asiointipalveluiden, kuten verkkokauppojen, ajanvarausjärjestelmien ja toiminnanohjausjärjestelmin kehittämiseen. Online Solutions Oy:n tietoturva-asiantuntijat ovat vuosien aikana löytäneet ja raportoineet useista vakavista tietoturva-aukoista Javassa, Microsoftin Outlook-ohjelmistossa ja Internet Explorer-selaimessa.  Online Solutions Oy:n liikevaihto on ollut vahvassa kasvussa koko 2010-luvun ajan  ja vuonna 2014 liikevaihto kasvoi vuodesta 2013 1