nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Siirtokulma

Siirtokulma on perinteinen käsityökalu, jolla otetaan kulmamalli halutusta kohteesta ja siirretään se esimerkiksi kynällä piirtämällä haluttuun kappaleeseen tai suoraan sahauslaitteen asteikkoon. Siirtokulma on periaatteessa kuin suorakulma, jonka kahvaan on porattu reikä ja terään jyrsitty pitkänomainen kolo. Kappaleet on pultilla ja lukitusmutterilla saranoitu toisiinsa mahdollistaen erilaisten kulmien mittaamisen.
Mustamäe

Mustamäe (vir. Mustamäe linnaosa) on Tallinnan kaupunginosa. Vuonna 2004 kaupunginosan asukasluku oli noin 65 000. Mustamäe oli Tallinnan ensimmäinen lähiö ja se rakennettiin vuosina 1962–1973. Useimmat talot ovat viisi- tai yhdeksänkerroksisia ja betonielementtirakenteisia. Alueella on 1990-luvulta alkaen tehty runsaasti julkisivuremontteja. Mustamäe jakautuu 4 asuinalueeseen, jotka ovat Kadaka, Mustamäe, Siili ja Sääse. Väkiluku vuosina 2003–2015; Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Mustamäessä oli 62 255 asukasta, joista 37 656 (60,5 %) oli virolaisia, 20 307 (32,6 %) venäläisiä ja 4 131 (6,6 %) muita kansallisuuksia. Alueella sijaitsevat Tallinnan teknillinen korkeakoulu, Mustamäen aluesairaala, kaksi ostoskeskusta. Aikaisemmin alueella oli tori, jossa myytiin edullisia vaatteita, elintarvikkeita ja erityisesti CD-levyjä. Torin huippuaikoina siellä arvioitiin käyvän yli kaksi miljoonaa asiakasta vuodessa; merkittävä osa asiakkaista oli suomalaisia. Mustamäe ja Nõmme muodostavat Viron riigikogun vaalien vaalipiirin numero 3, kolmannen vaalipiirin, josta valitaan yhteensä kahdeksan kansanedustajaa Viron 101-jäseniseen parlamenttiin
Hurrikaani David

Hurrikaani David Commonsissa Hurrikaani David oli vuoden 1979 neljäs nimetty trooppinen myrsky Atlantin hurrikaanikaudella, ja tuon kauden ensimmäinen trooppinen hirmumyrsky. Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla se luokiteltiin korkeimmalle tasolle viisi. Se surmasi yli kaksituhatta ihmistä reittinsä varrella, suurimman osan Dominikaanisessa tasavallassa. Davidiksi kehittynyt säähäiriö havaittiin Kap Verden edustalla 22. elokuuta. Sen kehittyi trooppiseksi matalapaineeksi 26. elokuuta Kap Verden ja Antiellien puolivälissä. 29:nteen päivään mennessä David oli kehittynyt kolmosluokan hurrikaaniksi joka liikkui Dominican yli. Davidin silmä kulki noin 110 km Puerto Ricon eteläpuolelta; saarella saatiin paikoin yli 50 mm sadetta. 30. päivän iltaan mennessä David oli voimistunut vitosluokan hirmumyrskyksi: Rankkasateet pyyhkivät St Croixin ja Puerto Ricon yli. Elokuun viimeisenä päivänä David iski Dominikaaniseen tasavaltaan Santo Domingon länsipuolelle
Daakialaiset

Daakialaiset (lat. Daci, rom. Daci) olivat kansa antiikin Daakiassa (suurin piirtein nyky-Romaniassa) ja osissa Moesiaa Etelä-Euroopassa. He puhuivat daakiaa, jonka juuria ei ole kunnolla saatu selville, mutta sillä on yhteyksiä traakiaan ja albaniaan. Ensimmäinen maininta heistä on roomalaisten lähteissä, mutta antiikin historioitsijat ovat eri mieltä, kuuluvatko daakialaiset traakialaisiin vai ei. Strabon määritteli, että daakialaiset olivat Getai-kansaa, jotka asuivat Pannonian tasangolla nykyisessä Transilvaniassa. Daakialaisten uskonto perustui Zalmoxis-nimisen jumalan palvontaan. Daakialaisten väkiluvun arvioksi saadaan n. 2 000 000 asukasta, kun verrataan kaikkia lähteitä. Arvioitu armeijan suurin miesvoima olisi ollut 200 000 miestä. Trajanuksen johtamia roomalaisia vastaan jalan taistelleet daakialaiset sotilaat olivat suurikokoisia, jänteviä, parrakkaita ja pitkätukkaisia. He pukeutuivat paksuihin sarkavaatteisiin ja käyttivät aseinaan lyhyitä miekkoja ja pyöreitä kilpiä
Full HD

Täysteräväpiirto on merkintä, jolla teräväpiirtotelevisiot ja muut näytöt määritellään kuuluvaksi niihin näyttöihin, jotka yltävät 1 920 × 1 080 pikselin tarkkuuteen (1080i ja 1080p). Merkinnästä käytetään myös nimitystä Full HD erityisesti markkinointiterminä. Teräväpiirtotelevision tarkin nykyinenmilloin? kuvatarkkuus sisältää 2 073 600 pikseliä. Kuvaformaatti 1080p antaa parhaimman käsityksen täysteräväpiirron tarkkuudesta. Kuva on käytännössä yhtä tarkkaa kuin 1080i, joka on saman kuvatarkkuuden lomitettu kuva. 1080p:tä pidetään standardina filmille kuvatun materiaalin (muun muassa useimmat elokuvat) levityksessä täysteräväpiirtoisena HDTV:ssä. Televisioiden ja videotykkien kohdalla täysteräväpiirrolla tarkoitetaan, että laite pystyy näyttämään 1 920 × 1 080 -tarkkuuden kuvaa ilman skaalausta. Kyseiset laitteet voivat toistaa siis 1080i- ja mahdollisesti 1080p-tarkkuuden videota. Yleensä täysteräväpiirtotermiä käytetään HD ready -termin kanssa, jolloin laitteen HD ready -ominaisuuksien lisäksi kuluttajalle selviää, että laite voi toistaa 1 920 × 1 080 -tarkkuuden videota. Videokameroissa ja digikameroissa täysteräväpiirtotermiä käytetään kuvaamaan kameran mahdollisuutta kuvata 1080i- ja mahdollisesti myös 1080p-materiaalia. Digitaalisessa lähetyksessä eli DVB-standardissa 1080p-kuvan kuvataajuudet on määritelty 24, 25 ja 30 kuvaan per sekunti. Kuvan viemän kaistanleveyden takia vielä ei ole määritelty 50 tai 60 ruudun kuvanpäivitystä, vaan nämä saattavat tulla käyttöön parempien pakkausalgoritmien ja siirtoteiden kehityksen myötä
Sau-Herra

Gabriel Kaleb Savukoski eli Sau-Herra (27. marraskuuta 1879 Sodankylä – 20. heinäkuuta 1929 Savukoski) oli suomalainen kauppias ja maanviljelijä Gabriel Savukosken eli Sau-Kaaperin ja tämän vaimon Susanna Hannulan poika.  Kaleb kävi alkeiskoulun Sodankylässä, pääsi vuonna 1900 ylioppilaaksi Oulun lyseosta ja jatkoi opintojaan Helsingin yliopistossa opiskellen filosofiaa, historiaa ja kieliä. Helsingissä hän tutustui moniin merkkihenkilöihin kuten Eino Leinoon, Jean Sibeliukseen ja Hella Wuolijokeen. Savukoski oli mukana Suomalainen Nuija ylioppilasjärjestössä. Hän avusti varattomia opiskelutovereitaan ja Helsingistä lähdettyään hän lahjoitti laajan filologisen kirjastonsa pohjalaisten ylioppilaiden käyttöön. Savukoski oli myös mukana aktivistien toiminnassa kuuluen muun muassa Voimaliittoon. Kaleb palasi Helsingistä loppututkintoa suorittamatta isännöimään kotitilaansa, ja alkoi toimia aktiivisesti paikallisten asioiden ajamisessa. Savukoski toimi Savukosken kunnanvaltuuston ja kansakoulun johtokunnan puheenjohtajana sekä oli jäsenenä ja puheenjohtajana useissa kunnallisissa lautakunnissa. Hän oli aloitteen tekijänä, kun Pelkosenniemi ja Savukoski erotettiin Sodankylästä omiksi kunnikseen 1916. Samoin hän myötävaikutti siihen, että rautatie rakennettiin Kemistä Rovaniemelle
Sissit

Sissit on vuonna 1963 valmistunut Mikko Niskasen ohjaama sotaelokuva. Se pohjautuu hänen esikoiselokuvansa Poikien tavoin Paavo Rintalan romaanikäsikirjoitukseen. Käsikirjoitus ilmestyi myöhemmin samana vuonna kohuteoksena Sissiluutnantti. Sissien tapahtumat sijoittuvat jatkosodan viimeisiin päiviin. Elokuvan kehyskertomuksena on nykyhetkeen sijoitettu illanvietto, jossa 20. divisioonan sissiveteraanit muistelevat sotaa ja kaatuneita tovereitaan. Pääosa elokuvasta nähdään takaumana. Luutnantti Erkki Takalan (Matti Oravisto) Vienan Karjalassa jatkosodan aikana toimiva sissijoukkue menettää alussa yhden miehistä, kun liikaa nähnyt sotamies Saastamoinen saa hermoromahduksen heti linjojen läpi tultua ja viedään köysissä hoitoon. Retkeltä palaamista juhlittaessa Takalan ja nuoren lotan välillä syntyy sukupuolisuhde – lotat kelpuuttavat kavaljeereikseen upseerien lisäksi ainoastaan sissit, jotka erotukseksi tavallisesta jalkaväestä nähdään sodan tähtinä. Takala, joka on siviilissä teologian ylioppilas, keskustelee sotilaspapin kanssa sodan mielettömyydestä, ja sotilaspappi kertoo hänelle tuntevansa tekevänsä paholaisen työtä sotaväen palveluksessa. Kun sissit saavat vaarallisen tehtävän vallata pieni kukkula, jonka valtaamisessa jalkaväki on epäonnistunut neljästi, pappi lähtee mukaan vaikka aavistaa kuolevansa. Röyhkeästi päiväsaikaan tehty valtausyritys onnistuu, mutta pappi kaatuu
Joukkoerotus

Joukkoerotus on joukko-oppiin liittyvä termi, joka tarkoittaa tietyn joukon alkioiden poistamista toisesta joukosta. Joukkojen B ja A joukkoerotus sisältää ne alkiot, jotka kuuluvat joukkoon B mutteivät joukkoon A. Joukkojen A ja B erotusta merkitään 𝐵∖𝐴 tai 𝐵−𝐴. Muodollisesti joukkoerotus määritellään seuraavasti: 𝐵∖𝐴={𝑥∈𝐵|𝑥∉𝐴}.
Antonio da Cividale

Antonio da Cividale eli Antonius de Civitate Austrie oli varhainen renessanssisäveltäjä, joka vaikutti Italiassa 1300-luvun lopussa ja 1400-luvun alussa. Cividale oli dominikaanimunkki. Säveltäjän nimestä on päätelty hänen olleen kotoisin Cividale del Friulista. Vuonna 1392 hän liittyi munkkiluostariin Venetsiassa. Hänestä tuli myöhemmin luostarin johtaja, ja ennen vuotta 1414 Cividale oli muuttanut Firenzeen. Vuonna 1420 hänen uskotaan lähteneen Roomaan, ja vuoden 1421 jälkeisestä ajasta Cividalen elämässä ei ole tietoa. Cividalen sävellystuotantoon kuuluu sekä maallista että hengellistä vokaalimusiikkia. Hengellisistä teoksista on säilynyt messu- ja motettimusiikkia, lisäksi maallisista teoksista kolme rondeauta, kolme virelaita sekä yksi balladi. Rondeaut ja virelait ovat ranskaksi.
Antonius Romanus

Antonius Romanus oli italialainen renessanssiajan säveltäjä 1400-luvun alussa. Romanus oli ilmeisesti kotoisin Roomasta ja vuosina 1420–1432 oli laulajana Basilica di San Marcossa Venetsiassa. Hän sai sävellystuotantoonsa vaikutteita ainakin Johannes Ciconialta. Romanukselta on säilynyt kuusi hengellistä teosta: Säveltäjän vaiheista vuoden 1432 jälkeen ei ole tietoa. Häneltä on säilynyt messu- ja motettiteosten lisäksi yksi maallinen sävellys, ballata Deh s'i t'amo con fede. Romanuksen tuotannolla uskotaan olleen vaikutusta Guillaume Dufayn myöhempiin teoksiin.
Final Fantasy Origins

Final Fantasy Origins on Squaren kehittämä ja vuonna 2003 julkaistu roolipeli, joka on päivitetty uudelleenjulkaisu alun perin Nintendo Family Computerille ilmestyneistä Final Fantasysta ja Final Fantasy II:sta. Pelin japanilainen vastine on vuonna 2002 ilmestynyt Final Fantasy I & II Premium Package, joka sisälsi pelilevyjen lisäksi kolme keräily-figuuria. Englanninkielisestä käännöksestä vastasi Square, mutta Euroopassa pelin julkaisijana toimi Infogrames. Final Fantasy Originsin myötä Final Fantasy II tuli ensimmäistä kertaa saataville Pohjois-Amerikassa, missä pelit ilmestyivät yhdelle levylle tallennettuna versiona, toisin kuin muilla markkinointialueilla. Sen sijaan Euroopassa kumpaakaan kokoelman sisältämistä peleistä ei ollut aiemmin julkaistu. Vertailtaessa eroavaisuuksia pelien alkuperäisjulkaisuihin on Final Fantasy Origins hyvin samankaltainen kuin WonderSwan Color -uudelleenjulkaisut, jotka julkaistiin vuosina 2000 ja 2001 Japanissa. Koska PlayStation on kuitenkin tehoiltaan Bandain käsikonsolia suurempi, Originsissa voitiin käyttää esimerkiksi korkeampaa resoluutiota ja parempilaatuista musiikkia. Final Fantasy Originsiin tehtiin muutoksia niin pelien ulkoasun kuin pelattavuuden osalta. Grafiikka mallinnettiin suurin piirtein niiden Final Fantasy -pelien tasolle, jotka ilmestyivät alun perin Super Famicomille (Final Fantasy IV, V ja VI). Äänenlaatua taas kehitettiin vastaamaan PlayStationille julkaistuja Final Fantasy -pelejä (osat VII, VIII ja IX). Uusittujen musiikkikappaleiden sovituksesta vastasi Final Fantasy I:ssa Nobuo Uematsu, Final Fantasy II:ssa Tsuyoshi Sekito. Originsissa pelihahmoille on mahdollista antaa kuusimerkkisiä nimiä, kun aikaisemmin heidät voitiin nimetä enintään neljällä merkillä
Propaganda (lehti)

Propaganda on vuonna 1978 perustettu suomalainen pienlehti, joka ilmestyi aktiivisesti vuosina 1979–1984. Lehden päätoimittajana ja kustantajana toimi Heikki Vilenius. Propaganda records -levy-yhtiö on perustettu lehden vaikutuksesta vuonna 1981 punkmusiikin kustannustoimintaan. Lehtiä ilmestyi myös levyjen välissä bookletteina vuosina 1982–1984. Barabbas korvasi lehden kuitenkin ulkoisena mediana vuosien 1982–1984 pyörteissä. Uusin jälkipainos Propaganda-lehdestä on muun muassa Hardcore`83-levyn välissä vuodelta 2006. Keväästä 2015 alkaen joitain Propaganda-lehden numeroita on voinut lukea Oranssi ry:n pienlehtiarkistosta internetistä.
Propaganda records

Propaganda records on vuonna 1981 perustettu suomalainen riippumaton levy-yhtiö. Yhtiön perusti Heikki Vilenius jatkamaan kustannustoimintaa punk-musiikin saralla liittyen vuodesta 1979 toimineeseen Propaganda-fanzineen. Yhtiön tuotanto on yhä tunnettua muun muassa Yhdysvalloissa ja Brasiliassa. 2000-luvulla tämän aikakauden suomalaiset yhtyeet ovat tehneet myös enemmän kiertueita näissä maissa. Tärkeimpänä musiikkisuuntauksena on ollut hardcore. Propagandan ensimmäiset kokoelma-LP:t olivat Propaganda I – Russia Bombs Finland ja Propaganda – Hardcore'83, jotka jättivät vahvan jälkensä musiikkisuuntaukseen ja genreen hardcore -nimeen. Viime vuosina useammilta alun perin vain kokoelmayhtyeiltä on julkaistu albumi nyt jälkikäteen Saksassa jaeltavaksi usealla mantereella. Ensimmäiset yhtyeiden LP-julkaisut olivat 1982 joulukuussa Riistetyt LP "Valtion vankina" ja Appendix LP "Ei raha oo mun valuuttaa". Seuraavana vuonna levyt jo julkaistiin Länsi-Saksassa parin kymmenen seuraavan albumin ohella. Appendix-yhtyeessä aloittanut Olli Lindholm ja sanoittaja Jussi Hakulinen saivat myös seuraavana vuonna albumistaan timanttilevyt uudella Yö-yhtyeellään. Alusta asti yhtiö on silti julkaissut myös R&B- ja poprock-tyyppisiä äänitteitä. Propaganda-levymerkin yhteydessä on toiminut muun muassa Kill City -levymerkki ja musiikkikustantaja Kill City Sound Oy
Kuolemansyy

Kuolemansyy eli kuolinsyy on sairaus tai tapahtuma, joka aiheuttaa henkilön kuoleman. Lääkäri kirjaa kuolemansyyn kuolintodistukseen. Kuolintodistukseen merkitään myös kuolemanluokka, joita ovat Suomessa tauti, ammattitauti, tapaturma, lääketieteellinen hoito tai tutkimustoimenpide, itsemurha, henkirikos, sota ja epäselvä kuolema. Kuolemansyyn selvittämiseksi voidaan tehdä lääketieteellinen tai oikeuslääketieteellinen ruumiinavaus. Suomessa on tilastoitu vuodesta 1987 lähtien peruskuolemansyy, välitön kuolemansyy, välivaiheen kuolemansyy ja kolme myötävaikuttavaa kuolemansyytä, jotka ilmoitetaan kuolintodistuksessa. Tilastoissa mainittu kuolemansyy on lähes aina peruskuolemansyy. Suomessa kuolemansyyn selvittämistä säädellään lailla (459/1973) ja asetuksella (948/1973) kuolemansyyn selvittämisestä. Niitä tarkentaa Lääkintöhallituksen yleiskirje n:o 1789 (1.4.1983). Peruskuolemansyy tarkoittaa tautia, josta kuolemaan johtavien sairaustilojen sarja alkoi. Jos kuolemanluokka on muu kuin tauti, peruskuolemansyyllä ilmaistaan niitä tapaturmaan tai väkivaltaan liittyviä olosuhteita, joista kuolemaan johtanut vamma tai myrkytys aiheutui
Kigurai

Kigurai on japanilainen budokäsite, joka tarkoittaa pitkällisen harjoituksen mukanaan tuomaa, ulospäin voimakkaasti näyttäytyvää arvokkuutta, vilpitöntä asennetta ja itseluottamusta. Se ilmentyy harjoittelijan koko olemuksessa, valmiusasennossa (kamae) ja toiminnassa. Eritoten japanilaisten kamppailu- ja budolajien kata-harjoittelun katsotaan kehittävän kiguraita. Atemi | Budō | Bujutsu | Chiburi | Dan-arvo | Dōjō | Gi | Hara | Kamae | Kata | Ki | Kiai | Kigurai | Kihon | Kirioroshi | Koryū | Kyū | Ma-ai | Nōtō | Nukitsuke | Menkyō kaiden | Metsuke | Mokuso | Musha shūgyō | Ryū | Ryūha | Ryūgi | Seme | Sensei | Shihanke | Shisei | Shōgō-arvo | Shu-ha-ri | Sōke | Suki | Sutemi | Tai | Uchidachi | Yudansha | Zanshin
Ulik

Ulik on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto, Asgardia asuttavien kivipeikkojen mahtavin soturi. Ulikin loivat Stan Lee ja Jack Kirby. Hahmon ensiesiintyminen tapahtui amerikkalaisen Thor-lehden numerossa 137 (helmikuu 1967). Ulik on pääasiallisesti Thorin vihollinen. Ulikin nimi saattaa olla peräisin hurrilaisesta mytologiasta, jossa esiintyy kivinen hirviö nimeltään Ullikummi. Ulik kuuluu kivipeikkojen rotuun, joka asuttaa Asgardin ulottuvuutta. Kuten kaikilla peikoilla, hänellä on myötäsyntyinen väkevä viha kaikkia asgardilaisia kohtaan. Asgardilaiset nimittäin olivat ajaneet aikoja sitten Odinin voimalla kaikenlaiset peikot maailmastaan ja pakottaneet väkivaltaisen rodun elämään syvällä maan alla. Rotunsa voimakkaampana jäsenenä Ulik on useimmiten lietsonut sotaa Asgardia ja sen asukkaita vastaan. Alussa kivipeikkojen kuningas Geirrodur käski Ulikin suorittamaan erinäisiä iskuja Asgardia vastaan (kuten varastamaan Thorin uru-metallista taotun mystisen vasaran), mutta myöhemmin Ulik onnistui kaappaamaan vallan Geirrodurilta. Myöhemmin Ulik on hyökännyt Thoria vastaan useita kertoja, mutta on myös joinakin aikoina tarvinnut ukkosenjumalan apua taistellessaan vihollisiaan vastaan (kuten Mefistoa). Ulik on myös vastuussa Thorin toisen kuolettavan vihollisen, Mangogin henkiinherätyksestä
Pikkumuppetit

Tarkennus: pääosin lähteetön Pikkumuppetit eli Muppet Babies on alun perin CBSn kanavalla vuosien 1984 ja 1991 välillä televisioitu piirrossarja. Ohjelmassa The Muppet Show'n hahmot ovat pikkulapsen iässä olevia piirroshahmoja, jotka kuvittelevat itsensä erilaisiin seikkailuihin. Ohjelman tuotti Jim Henson Company ja Marvel Productions. Sarjaa esitettiin Suomessa suomeksi tekstitettynä Kolmoskanavalla 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa. Ohjelman idea perustuu The Muppets Take Manhattan elokuvaan, jossa Miss Piggy kuvittelee itsensä ja Kermit Sammakon kasvavan lapsina talossa, jossa "täti" hoitaa heitä. Piirrossarjassa täti nähdään joka jaksossa. Hän on aikuinen nainen, jonka kasvoja ei koskaan näytetä. Ohjelma eroaa idealtaan tavanomaisista piirrossarjoista. Jaksot täyttyvät päähenkilöiden kuvittelemista seikkailuista. Kuvamateriaalia näytetään mielikuvitusmaailmasta ja lastenhuoneesta siten, että jälkimmäisessä näkyy mitä "todellisuudessa" tapahtuu. Usein hahmot joutuvat mielikuvitusmaailmassa pinteeseen, mutta jokin ulkoinen tapahtuma pelastaa heidät ja kuva siirtyy takaisin oikeaan maailmaan. Oikean maailman esineet kuten huonekalut ja leikkikalut näyttäytyvät mielikuvitusmaailmassa aina jonain kuviteltuna asiana
Viipurinlahden taistelu (1940)

2.–13. maaliskuuta 1940 Viipurinlahden länsipuoli Ratkaisematon Suomi Neuvostoliitto Karl Oesch Pavel Kurotškin Rannikkoryhmä 2 armeijakuntaa Viipurinlahden taistelu 1940 oli yksi talvisodan suurimmista sodan loppuajan taisteluista, joka päättyi ratkaisemattomana. Suomen sodanjohto piti erittäin epätodennäköisenä neuvostoliittolaisten pyrkimystä hyökätä Viipurinlahden ylitse avovesikauden päättymisen jälkeen. Ajan rannikkopuolustusta koskevien sotaoppien mukaan jää muodosti ”suojaavan vaipan”, joka estäisi laajat ylimenohyökkäykset talvikautena. Suurhyökkäys Viipurinlahdella tulkittiin siis aivan liian riskialttiiksi ja käytännössä mahdottomaksi vaihtoehdoksi. Ainoastaan pieniä puna-armeijan maihinnousuyrityksiä saaristovyöhykkeellä pidettiin todennäköisinä. Suomen sodanjohto oli siis suunnitellut Viipurinlahden puolustuksen lähinnä kesäsotaa silmällä pitäen. Alue tulkittiin toisarvoiseksi, eikä siellä siten pidetty minkäänlaisia sotaharjoituksia. Puolustusjärjestelyt oli yksinkertaisesti laiminlyöty. Talvisodan alusta helmikuun 1940 loppuun Viipurinlahden puolustuksesta vastasivat rannikkotykistöjoukot ja Suomen merivoimien reserveistä kootut epäyhtenäiset joukot. Viipurinlahden operatiivinen merkitys korostui suuresti poikkeuksellisen kylmän talven takia
Eric Tigerstedt

Eric Magnus Campbell Tigerstedt (14. elokuuta 1887 Helsinki – 20. huhtikuuta 1925 New York, Yhdysvallat) oli suomalainen keksijä, joka kehitti ensimmäisen toimivan järjestelmän äänielokuvien tuottamiseen ja esittämiseen. Tämän työnsä yhteydessä hän teki merkittäviä parannuksia äänisignaalin vahvistimina käytettyihin elektroniputkiin. Häntä kutsuttiinkin ”Suomen Edisoniksi” ja kaikkiaan hän hankki 71 patenttia keksinnöilleen vuosien 1912 ja 1924 välillä. Tigerstedt-sukuun kuuluneen keksijän vanhemmat olivat vuorihallituksen ylijohtajana ja valtiongeologina toiminut geologi ja dendrologi Axel Fredrik Tigerstedt ja Mary Helena Florence von Schulz. Eric vietti lapsuus- ja nuoruusvuotensa Helsingissä ja Mustilan kartanossa Elimäellä. Hän oli lapsesta lähtien kiinnostunut tekniikasta ja opiskeli innokkaasti matematiikkaa ja fysiikkaa. 11-vuotiaana hän rakensi yksinkertaisen valokuvauskoneen ja sen jälkeen muun muassa sähkömoottoreita, paristoja, kipinälennättimen ja jopa salakuuntelujärjestelmän, jonka avulla hän saattoi kuunnella kotitalossaan käytyjä keskusteluja. Näistä harrastuksista huolimatta Tigerstedtin koulumenestys oli heikkoa ja hän joutui riitaan isänsä kanssa ja lähti kotoaan 15-vuotiaana. Tigerstedt työskenteli tämän jälkeen viilarina ja asentajana eri konepajoissa ja laivatelakoilla Helsingissä. Hän siirtyi myöhemmin asentajaksi puhelinalalle ja palasi kotiin sovittuaan riidat isänsä kanssa
Gottlieb Muffat

Gottlieb Theophil Muffat (1690 – 10. joulukuuta 1770) oli itävaltalainen säveltäjä ja urkuri. Hän oli Georg Muffatin poika. Muffat syntyi Passaussa ja opiskeli Johann Fuxin johdolla Wienissä. Hänet nimitettiin hoviurkuriksi vuonna 1717. Hänen oppilaisiinsa kuului tuleva keisarinna Maria Teresia. Uransa loppupuolella Muffat ilmeisesti lopetti säveltämisen keskittyäkseen yksinomaan urkurintoimeensa. Hän kuoli Wienissä 1770. Muffatin tuotanto koostuu lähinnä kosketinsoitinmusiikista ja edustaa tyypillistä barokkimusiikkia. Joitakin Muffatin teoksia on aiemmin luultu Georg Friedrich Händelin tai Girolamo Frescobaldin säveltämiksi.
Ultra Magnus

Ultra Magnus on Transformers-universumissa esiintyvä Autobotti. Hasbron luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1986 The Transformers: The Movie -animaatioelokuvassa. Ultra Magnus on yksi Autobottien kokeneimmista johtajista ja parhaimmista sotureista. Hän on Optimus Primen vanha ystävä ja tämän uskollinen soturi. Hänellä on suuret taistelutaidot, viisautta, rohkeutta ja kyky improvisoida tilanteita. Tästä huolimatta hän tuntee olonsa välillä epävarmaksi katsoo tarvitsevansa itselleen johtaja-hahmoa tai toveria rinnalle. Magnus ei pidä itseään johtajana, vaan seuraajana, joka tarpeen tullen kuitenkin hoitaa tehtävänsä Autobottien johtajana, parhaimmilla tuloksilla. Myös hänen aseistuksensa on huippuluokkaa. Ultra Magnus muuntautuu ohjusalustaa vetäväksi rekka-autoksi. Ultra Magnus esiintyy ensi kertaa elokuvassa The Transformers: The Movie. Hän toimii maassa olevan Autobot-tukikohdan, Autobot Cityn komentajana. Ultra Magnus johtaa Autobottien taistelua, tukikohtaan hyökkääviä Decepticoneja vastaan
Vartiomoottorivene 18

Vartiomoottorivene 18 (VMV 18 entinen Suojeluskuntajärjestön SP-1) oli Suomen merivartiolaitoksen vartiomoottorivene, joka otettiin palvelukseen 1944 Suojeluskuntajärjestön lakkauttamisen jälkeen. Suojeluskuntajärjestö tilasi Aug Eklöf Ab:n telakakalta Porvoosta. SP-1:ksi nimetty alus valmistui 1935. Aluksen pituus oli 22 ja leveys 4 metriä. Sen koneisto tuotti 2x140 hevosvoimaa. Aluksella oli kahdeksan hengen miehistö. Suojeluskuntajärjestön lakkauttamisen jälkeen luovutettiin sen omistama alus merivoimille, joka luovutti sen edelleen merivartiolaitokselle. Alus luokiteltiin vartiomoottoriveneeksi ja se sai järjestysnumeron 18 eli sen nimeksi tuli VMV-18. Siviiliin laiva siirtyi 1958, ja toimi yksityisenä huviveneenä Vaasassa 1990-luvun lopulle saakka. Maattuaan kymmenen vuotta maalla Vaasan satamassa alus sahattiin kappaleiksi vuonna 2008.
Mihail Borovitinov

Mihail Borovitinov (2. elokuuta 1874 Pietari – k. ei tiedossa) oli venäläinen lakimies, joka toimi toisen sortokauden aikana vuosina 1913–1917 Suomen senaatin talousosaston varapuheenjohtajana eli käytännössä pääministerinä niin sanotussa amiraalisenaatissa. Borovitinov suoritti oikeustieteellisen tutkinnon Pietarin yliopistossa vuonna 1896. Sen jälkeen hän harjoitti jatko-opintoja siirtyen edelleen Venäjän oikeusministeriön virkamieheksi. Hän toimi mm. Venäjän vankeinhoitoylihallituksen apulaispääjohtajana 1906–1909 sekä sen jälkeen oikeusministeriön lakineuvoston pysyvänä jäsenenä 1910–1911. Mihail Borovitinovin ura Suomessa alkoi 28. huhtikuuta 1911, jolloin hän siirtyi Suomen kenraalikuvernöörin kanslian päälliköksi. Siinä tehtävässä Borovitinov oli keskeinen tekijä, kun kenraalikuvernööri Franz Albert Seyn johti Suomen suuriruhtinaskunnan venäläistämistä. Palveluksistaan keisarikunnalle Borovitinov sai 27. huhtikuuta 1913 todellisen valtioneuvoksen arvon