nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Olkihattupiraatit

Olkihattupiraatit (麦わら海賊団, Mugiwara Kaizoku-dan) ovat päähenkilöitä Eiichiro Odan merirosvoaiheisessa One Piece manga- ja animesarjassa. Jokaisella on vähintään yksi taito, jossa he ovat lahjakkaita, ja monet heistä ovat yli-inhimillisen voimakkaita. Kaikki Olkihattujen jäsenet ovat Maailmanhallituksen etsintäkuuluttamia. Muutamien Olkihattujen, kuten kapteenin, kiinniottopalkkiot ovat todella korkeita. Maailmanhallitus ja Merivoimat luokittelevat Olkihatut yhdeksi vaarallisimmista merirosvojoukoista One Piece -maailmassa, koska heidän toimintansa nähdään suurena uhkana maailman vakaudelle. Kaikilla Olkihatuilla on jokin unelma. Suurin osa nykyisistä Olkihatuista on liittynyt unelman toteuttamisen toivossa. Jokainen Olkihatuista on kokenut nuoruudessaan jonkun tragedian (lähes kaikki läheisten kuolemia) ja ovat pitäneet nuoruudessaan jostain henkilöstä kovasti. Nami, Chopper, Usopp, Franky ja Jimbei toteuttavat unelmiaan koko ajan eivätkä etsi mitään, kun taas Nico Robin, Brook, Zoro, Sanji ja Luffy ovat etsimässä Grand Linelta jotain, mitä muualta ei voi löytää, ja taistelevat tietänsä löytääkseen sen. Jokaisen unelmat liittyvät jotenkin Grand Lineen ja jokainen on valmis kuolemaan ennemmin kuin luopumaan unelmastaan. Mangassa Luffy sanoo, että hän haluaa vähintään kymmenen liittyvän hänen miehistöönsä ennen kuin hän lähtee Grand Linelle. Luffyn mieli vaihtui kun Usopp sanoi Sanjin liittymisen jälkeen, että pelastettua Namin he voisivat lähteä Grand Linelle vain viiden hengen voimin
Roméo Dallaire

Roméo Antonius Dallaire O.C., CMM, GOQ, MSC, CD (25. kesäkuuta 1946 Denekamp, Alankomaat) on kanadalainen evp-kenraaliluutnantti, joka toimi Kanadan senaattorina edustaen liberaalipuoluetta vuosina 2005–2014. Dallaire toimi YK:n UNAMIR-joukkojen komentajana Ruandassa kansanmurhan aikana. Kanadanranskalainen Dallaire syntyi Alankomaissa kanadalaiselle ylikersantille Roméo Louis Dallairelle ja hollantilaiselle sairaanhoitajalle Catherine Vermeassenille. Hän muutti äitinsä kanssa Kanadaan puolivuotiaana ja kasvoi Montrealissa. Dallaire astui Kanadan puolustusvoimien palvelukseen 1964. Vuonna 1989 hänet ylennettiin prikaatikenraaliksi. Heinäkuussa 1993 Dallaire nimitettiin YK:n Ugandan ja Ruandan sotilastarkkailujoukon (engl. UN Observer Mission Uganda-Rwanda, UNOMUR) komentajaksi. UNOMUR liitettiin pian YK:n avustusoperaatioon Ruandassa (engl
Transsendentaalinen idealismi

Transsendentaalinen idealismi (myös kriittinen idealismi tai formalistinen idealismi) on idealistinen oppi, jonka saksalainen filosofi Immanuel Kant perusti. Sen mukaan aineelliset oliot ovat ilmiöitä (fenomenon), jotka syntyvät mielen aprioristen ehtojen tuloksena, eivätkä näin ollen ole olemassa ihmisen ulkopuolella sellaisina kuin ne havainnoidaan. Oliot itsessään (Ding an Sich, noumenon) ovat transsendentteja eli tietokyvyn ulkopuolella, mutta mieli konstruoi eli rakentaa ne omien psyykkisten ehtojensa mukaan. Kant esitteli idealisminsa ensimmäisen kerran tunnetuimmassa teoksessaan Puhtaan järjen kritiikki (1781). Kantin transsendentaalisella idealismilla oli valtava vaikutus häntä seuranneeseen saksalaiseen filosofiaan, mutta välittömästi hänen jälkeensä alkoivat väittelyt siitä, kuinka oppia tulisi tulkita. Kant oli erottanut näkemyksensä oman aikansa realismista ja idealismista, mutta filosofit eivät ole aina olleet yksimielisiä siitä, minkä eron Kant tarkkaan ottaen teki. Kenties paras tapa lähestyä transsendentaalista idealismia on tarkastella, kuinka Kant ymmärsi sen kuinka tarkastelemme (saksaksi anschauen) olioita. Kant katsoi, että aika ja avaruus ovat intuition (Anschauung) itsensä muotoja, joiden kautta meidän on havaittava oliot, sen sijaan että ne olisivat ”olevia sellaisenaan”, empiirisesti välittyneitä ilmentymiä (Erscheinungen), ominaisuuksia, jotka kiinnitämme olioihin ne havaitessamme, tai substantiaalisia entiteettejä. Aika ja avaruus ovat siis siinä mielessä subjektiivisia, mutta kuitenkin välttämättömiä esiehtoja kaikkien olioiden olemassaololle siinä määrin kuin oliot ovat ilmentymiä eivätkä ”olevia sellaisenaan”. Ihmiset siis välttämättä havaitsevat kaikki oliot aika-avaruudellisesti, ajassa ja paikassa. Kant käsitteli tätä teoksensa osassa nimeltä ”Transsendentaalinen estetiikka”, joka tutkii ihmisen aistikyvyn apriorisia esiehtoja, eli niitä kykyjä, joiden avulla oliot ymmärretään. Seuraava osa, ”Transsendentaalinen logiikka”, käsittelee sitä, kuinka olioita ajatellaan
John Flamsteed

John Flamsteed (19. elokuuta 1646 – 31. joulukuuta 1719) oli englantilainen tähtitieteilijä, joka nimitettiin Kaarle II:n perustamaan Greenwichin observatorioon ensimmäiseksi johtajaksi vuonna 1675, ja oli siten ensimmäinen kuninkaallinen tähtitieteilijä, Astronomer Royal. Flamsteed kirjoitti tähtiluettelon, Historia Coelestis Britannica. Luettelossa tähdet on järjestetty kasvavan rektaskension mukaiseen järjestykseen. Myöhemmin tähtiin alettiin viitata Flamsteedin luettelon mukaisilla järjestysnumeroilla. Flamsteed syntyi Derbyshiren kreivikunnassa sijaitsevassa Denbyn kylässä, lähellä Derbyn kaupunkia Englannissa. Hänen isänsä oli melko varakas liikemies, hänen äitinsä kuoli Johnin ollessa lapsi. Äidin kuolemalla oli kauaskantoisia seurauksia Flamsteedin myöhemmässä elämässä. Flamsteed sai peruskoulutuksensa Cambridgessa sijaitsevasta Jesus Collegesta. Koulun oli tarkoitus antaa oppilaille paremmat valmiudet yliopisto-opiskeluun. Flamsteedin huonon terveydentilan takia hän joutui 14-vuotiaana kuitenkin jättämään koulun kesken
Hispaniolanhiirihaukka

Äärimmäisen uhanalainen  Buteo ridgwayi(Cory, 1883) Hispaniolanhiirihaukka Wikispeciesissä Hispaniolanhiirihaukka Commonsissa Hispaniolanhiirihaukka (Buteo ridgwayi) on äärimmäisen uhanalainen päiväpetolintu. Niitä on jäljellä alle kaksisataa paria. Hispaniolanhiirihaukka on eurooppalaista hiirihaukkaa selvästi pienempi petolintu. Sen pituus on 36–41 cm. Yleisväri on harmaanruskea, koiras on harmaampi kuin naaras. Hispaniolanhiirihaukan elinalueeseen on alun perin kuulunut Haiti, Dominikaaninen tasavalta sekä läheisiä pikkusaaria, mutta nykyisin siitä on varmoja havaintoja vain Dominikaanisessa tasavallassa. Se on vähentynyt sekä metsänhakkuun että suorien vainojen takia. Hispaniolanhiirihaukan pesä on tyypillisesti isossa puussa. Pesä rakennetaan helmi–maaliskuussa ja muninta on käynnissä maaliskuussa tai huhtikuussa. Hispaniolanhiirihaukan ravintoa ovat liskot ja käärmeet, hiiret ja muut jyrsijät sekä linnut. Viljelijät ovat surmanneet niitä paljon suojellakseen kanojaan, vaikka 90 % hiirihaukan ravinnosta koostuu matelijoista.
Intiankorppikotka

Äärimmäisen uhanalainen  Gyps indicus(Scopoli, 1786) Intiankorppikotka Wikispeciesissä Intiankorppikotka Commonsissa Intiankorppikotka (Gyps indicus) on äärimmäisen uhanalainen päiväpetolintu. Intiankorppikotka kasvaa yli 90 cm pitkäksi, ja muistuttaa lentäessään maakotkaa, josta sen erottaa muun muassa pitkän nokkansa takia. Höyhenpeite on yleissävyltään harmahtava. Aikuisilla on vaaleankeltainen nokka ja vaaleat renkaat silmien ympärillä, poikasten nokka on tumma. Intiankorppikotka pesii Pakistanin kaakkoisosassa ja Intiassa. Se oli aikaisemmin varsin yleinen, mutta 1990-luvun loppupuolelta kanta on romahtanut yli 90 prosenttia. Intiankorppikotkan pesä on tyypillisesti kallionjyrkänteellä tai rakennusten raunioissa.lähde? Intiankorppikotkan ravintoa ovat raadot. Miljoonat kotieläinten raatoja syöneet korppikotkat kuolivat munuaisongelmiin syötyään eläimiä, joita oli hoidettu diklofenaakki-tulehduskipulääkkeellä. Tämän osoittauduttua tuhoisaksi korppikotkille lääkkeen käyttö kiellettiin. Korvaavan tuotteen puutteen takia sitä on käytetty myös kiellon jälkeen. Hiljattain on kuitenkin löydetty korvaava lääke
Notre-Dame de la Garde

Notre-Dame de la Garde on kirkko ranskalaisessa Marseillen satamakaupungissa. Se on rakennettu uusbysanttilaiseen tyyliin vuosina 1853–1864 arkkitehti Henri-Jacques Espérandieun piirustusten pohjalta. Kirkko sijaitsee 154 metriä korkealla mäellä, ja se toimii huomattavana paikallisena maamerkkinä. Kirkon torni yltää 41 metrin korkeudelle. Tornia koristaa 11-metrinen Neitsyt Mariaa kuvaava patsas, joka painaa noin 10 000 kiloa. Kirkon sisusta on koristeltu mosaiikein ja seinämaalauksin.
Talvitammi

Elinvoimainen  Quercus petraea(Matt.) Liebl. Talvitammi Wikispeciesissä Talvitammi Commonsissa Talvitammi (Quercus petraea) on pyökkikasvien (Fagaceae) heimoon kuuluva kesävihanta tammilaji, joka kasvaa luonnonvaraisena Länsi-Euroopasta Iraniin. Talvitammi kasvaa 20–40 metriä pitkäksi suorarunkoiseksi puuksi. Se voi olla halkaisijaltaan kolmemetrinen ja 300 vuotta vanha. Lehdet ovat parihalkoisia ja 7–14 senttimetriä pitkiä. Kukinnot ovat keväällä kukkivia norkkoja. Hedelmä on 2–3 senttiä pitkä ja 1–2 leveä terho, joka kypsyy noin kuudessa kuukaudessa. Talvitammi muistuttaa suuresti metsätammea (Quercus robur), sen erottaa siitä lehtien pidempi ruoti ja terhojen varrettomuus. Harjaantunut silmä erottaa myös näiden kahden lajin lehdissä eron niiden muodoissa; metsätammen lehti yleensä levenee voimakkaammin kärkeä kohti, talvitammella lehti on tasapaksumpi ja hieman leveämpi. Metsätammi ja talvitammi risteytyvät joskus keskenään, mutta se ei ole kovin yleistä. Talvitammen levinneisyysalue on suurelta osin päällekkäinen metsätammen kanssa
Matias (keisari)

Matias (saks. Matthias, unk. Mátyás), (24. helmikuuta 1557 Wien, Itävallan arkkiherttuakunta – 20. maaliskuuta 1619 Wien) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari vuosina 1612–1619, Unkarin kuningas vuosina 1608–1619 ja Böömin kuningas vuosina 1611–1617. Matias haki keisarina sopua ja kompromisseja protestanttien ja katolisten välille, ja solmi protestanttien kanssa Wienin rauhansopimuksen vuonna 1606, mikä takasi unkarilaisille uskonnonvapauden.  Matias kuului Habsburg-sukuun ja oli keisari Maksimilian II:n ja Espanjan prinsessa, keisarinna Marian kolmas poika ja keisari Rudolf II:n nuorempi veli. Hänellä oli 15 sisarusta, joista kuusi eli aikuiseksi asti. Vanhin sisar Anna Itävaltalainen (1549–1580), avioitui vuonna 1570 setänsä Espanjan ja Portugalin kuninkaan Filip II:n (1527–1598) kanssa; vanhempi veli Ernest (1553–1595) Itävallan arkkiherttua, oli Espanjan Alankomaiden käskynhaltija vuosina 1594–1595; vanhempi sisar Elisabet Itävaltalainen (1554–1592) avioitui vuonna 1570 Ranskan kuninkaan Kaarle IX:n (1550–1574) kanssa, heille syntyi yksi tytär; vanhempi veli Rudolf II (1552–1612) oli keisari vuosina 1576–1612, kuoli naimattomana ilman laillisia jälkeläisiä; nuorempi veli Maksimilian III (1558–1618) oli Saksalaisen ritarikunnan suurmestari vuosina 1590–1618; Albrekt VII (1559–1621) Itävallan arkkiherttua, Espanjan Alankomaiden käskynhaltija vuosina 1595–1621, avioitui vuonna 1599 serkkunsa Isabella Clara Eugenian (1566–1633) Filip II:n tyttären kanssa. Isänsä Maksimilian II:n kuoleman jälkeen vuonna 1576 Matias ei saanut hallittavakseen omia alueita. Espanjan Alankomaiden katolinen aatelisto kutsui hänet korvaamaan Kaarle V:n aviottoman pojan, Juan de Austrian käskynhaltijana vuonna 1577. Matias ei kyennyt järjestämään kompromissirauhaa Espanjan ja Vilhelm I Oranialaisen johtaman protestanttisen ryhmän välille, vaan palasi Saksaan vuonna 1581
Rudolf II

Rudolf II (18. heinäkuuta 1552 Wien – 20. tammikuuta 1612 Praha, Itävallan arkkiherttuakunta) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari vuosina 1576–1612, Unkarin kuningas vuosina 1572–1608, Böömin kuningas vuosina 1575–1608/1611 ja Itävallan arkkiherttua vuosina 1576–1608. Rudolf II kuului Habsburgin sukuun ja oli keisari Maksimilian II:n ja keisarinna Marian vanhin poika ja keisari Matiaksen veli. Hänellä oli 15 sisarusta, joista kuusi eli aikuiseksi asti. Vanhin sisar Anna Itävaltalainen (1549–1580), avioitui vuonna 1570 setänsä Espanjan ja Portugalin kuninkaan Filip II:n (1527–1598) kanssa; nuorempi veli Ernest (1553–1595) Itävallan arkkiherttua, oli Espanjan Alankomaiden käskynhaltija vuosina 1594–1595; nuorempi sisar Elisabet Itävaltalainen (1554–1592) avioitui vuonna 1570 Ranskan kuninkaan Kaarle IX:n (1550–1574) kanssa, heille syntyi yksi tytär; Matias (1557–1619) keisari vuosina 1612–1619, kuoli lapsettomana; Maksimilian III (1558–1618) oli Saksalaisen ritarikunnan suurmestari vuosina 1590–1618; Albrekt VII (1559–1621) Itävallan arkkiherttua, Espanjan Alankomaiden käskynhaltija vuosina 1595–1621, avioitui vuonna 1599 serkkunsa Isabella Clara Eugenian (1566–1633) Filip II:n tyttären kanssa. Rudolf vietti teini-ikänsä vuosina 1563–1571 Espanjassa setänsä Filip II:n hovissa yhdessä nuoremman veljensä Ernestin (1553–1595), tulevan Espanjan Alankomaiden käskynhaltijan kanssa. Palattuaan Wieniin isä oli huolissaan Rudolfin etäisestä ja jäykästä käytöksestä, joka oli tyypillistä konservatiiviselle espanjalaiselle hoville ja erosi rennommasta ja avoimemmasta itävaltalaisesta hovista. Hänen espanjalainen äitinsä Maria näki kuitenkin poikansa käytöksessä kohteliaisuutta ja hienostuneisuutta. Wieniin paluuta seuranneina vuosina Rudolf kruunattiin Unkarin kuninkaaksi 20-vuotiaana vuonna 1572, Böömin kuninkaaksi ja Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisariksi vuonna 1575, kun hänen isänsä Maksimilian II oli vielä elossa. Loppuelämänsä Rudolf pysyi pidättyvänä, salaperäisenä ja suurelta osin eristäytyneenä, eikä halunnut matkustaa tai osallistua päivittäisiin valtakunnan asioihin. Hän kärsi syvästä masennuksesta ja puuhaili vain tiedeharrastustensa parissa
Paukkukaramelli

Paukkukaramelli (engl. Christmas cracker) on joulukoriste, joka on osa Ison-Britannian, Irlannin ja sekä muiden Kansainyhteisöön kuuluvien maiden jouluperinteitä. Paukkukaramelli on yleensä koristeelliseen paperiin kääritty, ripustuslenkillä varustettu karamellin muotoinen paketti, johon liittyy paperinauhasta vetämällä laukeava nalli; nauhaa vedettäessä nalli laukeaa ja avaa kääreen, jolloin paljastuu varsinainen sisältö, jota ovat esim. makeiset, pienet lelut tai värikkäät paperihatut. Ensimmäisenä paukkukaramelleja alkoi valmistaa 1800-luvun puolivälissä lontoolainen karamellikauppias Tom Smith.
Antonio del Pollaiuolo

CimabueArnolfo di LapoNicola PisanoGiovanni PisanoAndrea Tafi (taiteilija)GiottoPietro Lorenzetti (Pietro Laurati)Andrea PisanoBuonamico BuffalmaccoAmbrogio Lorenzetti (Ambruogio Laurati)Pietro CavalliniSimone MartiniTaddeo GaddiAndrea Orcagna (Andrea di Cione)Agnolo GaddiDuccio di BuoninsegnaGherardo StarninaLorenzo MonacoTaddeo Bartoli Jacopo della QuerciaNanni di BancoLuca della RobbiaPaolo UccelloLorenzo GhibertiMasolino da PanicaleMasaccioFilippo BrunelleschiDonatelloGiuliano da MaianoPiero della FrancescaFra AngelicoLeon Battista AlbertiAntonello da MessinaAlessio BaldovinettiFra Filippo LippiAndrea del CastagnoDomenico VenezianoGentile da FabrianoPisanelloBenozzo GozzoliVecchietta (Francesco di Giorgio e di Lorenzo)Antonio RossellinoBernardo RossellinoDesiderio da SettignanoMino da FiesoleLorenzo CostaErcole FerrareseJacopo BelliniGiovanni BelliniGentile BelliniCosimo RosselliAntonio del PollaiuoloPiero PollaiuoloSandro BotticelliAndrea del VerrocchioAndrea MantegnaFilippino LippiBernardino PinturicchioFrancesco FranciaPietro PeruginoLuca Signorelli Leonardo da VinciGiorgione da CastelfrancoAntonio da CorreggioPiero di CosimoDonato Bramante (Bramante da Urbino)Giuliano da SangalloAntonio da SangalloRafaelGiulio RomanoPontormoAndrea SansovinoLorenzo di CrediBaldassare PeruzziAndrea del SartoRosso FiorentinoJacopo PalmaLorenzo LottoSebastiano del Piombo (Sebastiano Viniziano)Michelangelo Buonarroti Antonio del Pollaiuolo (alun perin Antonio Benci, 1432 – 4. helmikuuta 1498) oli italialainen taidemaalari, kuvanveistäjä, kaivertaja ja kultaseppä. Pollaiuolo oli ilmeisesti Andrea del Castagnon oppilas, ja Vasarin mukaan Pollaiuolo kuului niihin renessanssitaiteilijoihin, jotka pyrkivät ruumiinavausten avulla ymmärtämään ihmisen lihasten ja luiden rakennetta, jotta pystyisivät kuvaamaan ihmistä mahdollisimman luonnonmukaisesti. Pollaiuolo työskenteli usein veljensä Piero del Pollaiuolon kanssa.lähde? Pollaiuolon veljesten huomattavimpiin töihin kuuluivat Pietarinkirkon Sixtus IV:n ja Innocentius VIII:n pronssiset hautamuistomerkit. Antonio del Pollaiuolon tunnettu maalaus on Apollon ja Dafne.lähde?
Kap Verde -tyypin hurrikaani

Kap Verde -tyypin hurrikaani on Atlantin hurrikaani, joka saa alkunsa lähellä Kap Verde -saaristoa, Afrikan länsirannikolla. Kap Verde -tyypin hurrikaaneja kehittyy keskimäärin kaksi kappaletta per hurrikaanikausi , ja ne ovat monesti kauden voimakkaimpia hirmumyrskyjä, koska niillä usein on paljon avointa, lämmintä merta edessään kehittyä ennen kuin ne mahdollisesti kohtaavat maa-alueita.
Harri Säteri

Harri Tapio Säteri (s. 29. joulukuuta 1989 Toijala) on suomalainen jääkiekkomaalivahti. Hän aloitti pääsarjauransa SM-liigassa Tapparassa ja on pelannut sen jälkeen Pohjois-Amerikassa ja KHL:ssä. Nyt hän edustaa NLA-liigan EHC Biel-Bienneä. Suomea hän on edustanut kaksissa MM-kilpailuissa ja kaksissa olympialaisissa. Säteri oli voittamassa MM-hopeaa Latviassa 2021, MM-kultaa Suomessa 2022 ja olympiakultaa Pekingissä 2022. Säteri aloitti Tapparan junioreissa, mutta siirtyi C-juniorina HPK:n nuoriin. HPK:sta hän palasi Tapparan A-junioreiden kaudeksi 2006–2007. Ensimmäisen kerran Säteri puki aikuisten SM-liigaotteluun 20. helmikuuta 2007 ottelussa HPK:ta vastaan. Hänet varattiin kesällä 2008 NHL:ään, kun San Jose Sharks otti maalivahdin 106
Galeras

Galeras joulukuussa 2005. muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa Galeras, intiaanien kielellä Urcunina, on 4 276 metriä korkea toimiva tulivuori Kolumbian lounaisosassa Paston kaupungin reunustalla. Galeras on ollut aktiivinen yli miljoonan vuoden ajan. Kahdesti on tapahtunut kaldera-muodostuman aiheuttanut romahdus. Tulivuori on purkautunut toistuvasti 1500-luvulta alkaen eli espanjalaisasutuksen tulon jälkeen. Vuoden 1993 purkauksessa kuoli yhdeksän ihmistä, joista viisi oli vuoren kraatteria tutkineita tutkijoita. Tammikuun 2008 purkaus ei vaatinut yhtään uhria. Seuraava purkaus alkoi 14. tammikuuta 2009, eikä sekään aiheuttanut vahinkoja. Tammikuun 2010 ensimmäinen purkaus oli vaarallisempi, mutta evakuoinnin ansiosta vältyttiin onnettomuuksilta. Elokuun 2010 purkaus nosti tuhkapilven, mutta purkaus ei ollut räjähdysmäinen eikä aiheuttanut vahinkoja.
Laurentidit

Laurentidit (ransk. Laurentides, engl. Laurentian Mountains) on vuoristo, joka sijaitsee Saint Lawrencen ja Ottawajoen pohjoispuolella Etelä-Québecissä Kanadassa. Vuoristo on noin 550 kilometriä pitkä rajautuen lännessä Gatineaujoen ja koillisessa Saguneaujoen väliselle alueella. Vuoriston korkein huippu on Mont Raoul-Blanchard 1 166 metriä merenpinnan yläpuolella. Toisen lähteen mukaan vuoristo on korkeimmillaan 1 190 metriä merenpinnan yläpuolella. Maataloudelle epäedulliset luonnonolot todettiin jo 1800-luvun lopulla kiinnostaviksi kesäturismille ja 1920-luvulla alkoi alueen käyttö talvimatkailuun. Nykyään vuoriston alueella sijaitsee lukuisia talviurheilu- ja lomakeskuksia esimerkiksi talvisin laskettelua, lumilautailua, koirarekiretkeilyä, jääkiipeilyä, murtomaahiihtoa tai moottorikelkkailua harrastaville. Muina vuodenaikoina seutu tarjoaa hyvät edellytykset esimerkiksi koskimelontaan, retkimelontaan, patikointiin, telttailuun ja golfiin.  Seudulla sijaitsee useita kansallispuistoja. Laurentidien vuoristo koostuu prekambrisista 1–1,7 miljardia vuotta vanhoista gneissi- ja graniittikallioista, jotka ovat sittemmin muovautuneet ja kuluneet edelleen. Kallioperän ohella alueella näkyy esimerkiksi eri jääkausien aiheuttama kallion kuluminen, irtaimen maa-aineksen kulkeutuminen ja jääkauden jälkeinen maannousu
Jättiläismajava

† Castoroides ohioensisFoster, 1838 Jättiläismajava Commonsissa Jättiläismajava (Castoroides ohioensis) oli suuri Pohjois-Amerikassa elänyt majava, joka saattoi olla 2,5 m pitkä ja painaa 60–100 kg  Se on siis maailmanhistorian suurin majava, ja sillä oli jopa 15 senttimetriä pitkät talttahampaat. Jättiläismajava katosi Pohjois-Amerikasta samoihin aikoihin muiden suurten nisäkkäiden kanssa noin 10 000 vuotta sitten. Sen jalat olivat lyhyet, joten se oli hidas maalla. Sen jäännöksiä on löydetty Torontosta, Ontariosta, Ohiosta, Minnesotasta, Indianasta, Wisconsinista, Floridasta ja Kanadasta. Ensimmäinen löytö tehtiin vuonna 1837 Ohiosta, ja siitä laji sai nimen ohioensis.
André Benoit

André Benoit (s. 6. tammikuuta 1984 St. Albert) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Benoit pelasi kaudet 2000–2005 juniorisarja OHL:ssa Kitchener Rangersin joukkueessa. Kaudella 2002–2003 Benoit oli voittamassa joukkueelleen koko Kanadan juniorisarjojen, CHL:n, mestaruutta Memorial Cupia. Seuraavalla kaudella Benoit palkittiin William Hanley Trophyllä liigan herrasmiespelaajana, ja hänet valittiin OHL:n kakkostähdisökentälliseen, sekä hän voitti puolustajien pistepörssin. Benoit'n viimeinen kausi OHL:ssa oli 2004–2005, jolloin hän teki 77 pistettä ja voitti toistamiseen puolustajien pistepörssin. Lisäksi hänet palkittiin Leo Lalonde Memorial Trophyllä OHL:n parhaana yli-ikäisenä pelaajana ja valittiin OHL:n ykköstähdistökentälliseen. Kaudeksi 2005–2006 Benoit teki sopimuksen AHL-joukkue Hamilton Bulldogsin kanssa. Ensimmäisellä AHL-kaudellaan Benoit teki pisteet 7+19=26. Otteluita hän pelasi 70
San Marinon Grand Prix 1986

San Marinon Grand Prix oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 27. huhtikuuta 1986 Autodromo Dino Ferrari -radalla Italiassa. Kilpailun voitti hallitseva maailmanmestari Alain Prost. Voitto oli hänelle kauden ensimmäinen. Brasilia | Espanja | San Marino | Monaco | Belgia | Kanada | Yhdysvallat Ranska | Britannia | Saksa | Unkari | Itävalta | Italia | Portugali | Meksiko Australia
Interahamwe

Interahamwe (virallisesti Interahamwe za MRND) oli ruandalainen hutujen nuorisojärjestö, joka tunnetaan parhaiten Ruandan kansanmurhaan (1994) aktiivisesti osallistuneena puolisotilaallisena hutumiliisinä. Interahamwe oli muodostettu 1960-luvulla Kansallistasavaltainen liike demokratian ja kehityksen puolesta-hutupuolueen (Mouvement républicain national pour la démocratie et le développement, MRND) maaseudun työpalveluvelvoiteryhmistä ja 1980-luvulla Interahamwesta tehtiin MRND:n nuorisojärjestö. Vuonna 1990 Ruandan isänmaallisen rintaman (RPF) hyökättyä Ruandaan Interhamwe aseistettiin, jolloin siitä tuli yksi keskeisimmistä tutseihin kohdistuneen kansanmurhan suunnittelijoista ja toteuttajista. On todettu monesti, että ilman Interahamwea ja pienempää Liittouma tasavallan puolustuksen puolesta -puolueen (Coalition pour la Défense de la République, CDR) sotilaallista ryhmää Impuzamugambia ehkä jopa miljoonan ihmisen hengen vaatinutta kansanmurhaa ei olisi pystytty toteuttamaan niin nopeasti ja tehokkaasti. Interahamwen liikkuvat ja "lentävät" kuolemanpartiot pystyivät tappamaan peräti tuhat ihmistä 20 minuutissa ja kansanmurhan huippuaikoina luultavasti vielä enemmän ja nopeammin. Heinäkuussa 1994 Interahamwe pakeni maasta kolmen miljoonan hutun mukana Zaireen (nyk. Kongon demokraattinen tasavalta), jonka itäosista se operoi tutseja ja Ruandan uuden hallituksen joukkoja vastaan. 1996 Ruanda hyökkäsi Interahamwea ja muita hutukapinallisia vastaan Itä-Kongossa aloittaen ensimmäisen Kongon sodan. 2003 Ruanda syytti Ugandaa Interahamwen tukemisesta. Interahamwe ei ole enää organisoitu järjestö, vaan sen nimellä tarkoitetaan kaikkia yksittäisiä hutujen kapinallis- ja rikollisryhmiä. Vanhat alkuperäiset Interahamwen johtajat ovat painottaneetkin oikeudenkäynneissään, ettei sillä, mitä nykyään kutsutaan Interahamweksi, ole mitään tekemistä alkuperäisen Interahamwe za MRND-järjestön kanssa. "Interahamwe" voidaan suomentaa virkkeillä "Ne, jotka työskentelevät yhdessä", Ne, jotka hyökkäävät yhdessä" ja "Ne, jotka taistelevat yhdessä"