nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Kryptodepressio

Kryptodepressio on järvialtaan osa, joka sijaitsee merenpinnan tason alapuolella. Jos järven pinta on merenpintaa alempana (kuten Kaspianmeressä ja Kuolleessameressä), järvi on kokonaan kryptodepressiota. Merenpinnan tason alapuolella sijaitsevaa maa-aluetta kutsutaan puolestaan syvängöksi eli depressioksi. Yli kilometrin kryptodepressioita on Baikaljärvessä (pinnankorkeus 455,5 m, syvyys 1 642 m, kryptodepressio 1 186,5 m) ja Kaspianmeressä (pinnankorkeus −28 m, syvyys 1 029 m, kryptodepressio 1 057 m). Suomessa kryptodepressioita on muun muassa Artjärven Pyhäjärvessä (syvin kohta 28 metriä merenpintaa alempana), Lohjanjärvessä (23 m), Päijänteessä (17 m) ja Saimaassa (10 m). Lohjanjärven kryptodepressio on tilavuudeltaan Suomen suurin (85 miljoonaa kuutiometriä).
Northern Rock

Northern Rock oli brittiläinen pankki. Se muodostettiin vuonna 1965 kahden hypoteekkiyhdistyksen, Northern Counties Permanent Building Societyn (perustettu 1850) ja Rock Building Societyn (1865) yhteenliittymänä. Vuonna 1997 se muutti yhtiömuotoa ja hypoteekkiyhdistyksestä tuli liikepankki. Yhtiön keskuspaikkana on ollut Koillis-Englannin Newcastle upon Tyne, ja se sponsoroi Newcastle United -jalkapallojoukkuetta vuoteen 2011 asti. Vuonna 2007 Northern Rock koki talletuspaon ensimmäisenä brittiläisenä pankkina. Asiakkaat nostivat yli kaksi miljardia puntaa, osakkeen arvo tippui 40 prosenttia ja pankki joutui turvautumaan Englannin keskuspankin takuisiin. Pankki otettiin valtion haltuun 2008 ja veronmaksajat tukivat sitä 1,4 miljardilla punnalla. Kansallistamisen jälkeen pankki jaettiin kahteen yhtiöön: Northern Rock plc ja Northern Rock (Asset Management) -roskapankiksi. Vuonna 2011 keskuspankki myi Northern Rockin Virgin Groupiin kuuluvalle Virgin Money UK:lle, joka lupasi pitää toiminnan ja konttoriverkon pääpiirteissään ennallaan. Yhtiö ei enää käytä Northern Rock -nimeä tai brändiä. Pankilla oli vuodesta 1999 alkaen haaraosasto Irlannissa, mutta se myytiin loppuvuoden 2011 aikana.
Minskin offensiivi

29. kesäkuuta – 4. heinäkuuta 1944 Valko-Venäjä Neuvostoliiton voitto Neuvostoliitto Saksa Ivan Chernyakhovsky Konstantin Rokossovski Georgiy Zakharov Hovhannes Bagramyan Walter Model Kurt von Tippelskirch Dietrich von Saucken Vincenz Müller Minskin offensiivi oli toisessa maailmansodassa Saksan ja Neuvostoliiton välinen taistelu Minskin kaupungista Valko-Venäjällä vuonna 1944. Taistelu oli osa operaatio Bagrationia. Taistelu alkoi 29. kesäkuuta ja päättyi 3. heinäkuuta 1944, jolloin puna-armeija sai vallattua kaupungin itselleen. Taistelussa Saksan 5. panssaridivisioona, 4. armeija, XII, XXVII ja VI armeijakunta, XXXIX panssariarmeijakunta, 3. panssariarmeija, 9. armeija, 12
Maali!

Maali! (aikaisemmin Futari ja Football) on Suomen Palloliiton julkaisema ja neljästi vuodessa ilmestyvä jalkapalloaiheinen aikakauslehti. Maali! toimii samalla Palloliiton jäsenlehtenä ja se jaetaan kaikille Palloliiton lisenssipelaajille. Maali!-lehden painosmäärä on yli 80 000 kappaletta. Futari perustettiin vuonna 1982. Sitä julkaisivat yhdessä Suomen Palloliitto ja Sanoma Oy. Aluksi lehti ilmestyi neljästi vuodessa ja myöhemmin 6-8 kertaa. Vuoden 2006 alussa Futari jakautui 55 000 kappaleen painoksen Futari Magazineksi ja 25 000 painoksen Football Magazineksi. Futari suunnattiin alle 16-vuotiaille, ja enemmän kotimaisiin edustusjoukkueisiin sekä A-maajoukkueeseen perehtyvä Football vanhemmille. Lehdet ilmestyivät viidesti vuodessa, jonka lisäksi jouluna ilmestyi suurempi yhteisnumero. Vuonna 2010 lehdet yhdistettiin jälleen yhdeksi lehdeksi. Yhtenä syynä oli yhtenäistää lehtien sisältö, sekä vaihtelevat ulkoasut yhtenäiseksi ja Palloliiton arvoja ja strategiaa vastaavaksi. Aluksi lehden nimeksi tuli Futis mutta myöhemmin nimeksi vakiintui Maali!
Karjaan junaturma

Karjaan junaturma tapahtui 24. toukokuuta 1992 rantaradalla hieman Karjaalta Helsinkiin päin linjaosuudella. Turmassa Turusta Helsinkiin matkalla ollut Dr13-veturin nro 2334 vetämä ns. sinisistä vaunuista koostunut pikajuna suistui kiskoilta niin kutsutun hellekäyrän eli kiskojen lämpölaajenemisen aiheuttaman muodonmuutoksen vuoksilähde?. Itse veturi ja etummaiset vaunut pysyivät kiskoilla, mutta neljä vaunua loppupäästä suistuivat osuen kallioleikkauksen seinämään. Onnettomuus ei vaatinut kuolonuhreja eikä kukaan loukkaantunut vakavasti, mutta kolme Eit-tyyppistä pikajunan vaunua vaurioitui korjauskelvottomiksi. Onnettomuuspaikan sijainti kallioleikkauksessa esti vaunuja kaatumasta vähentäen näin onnettomuuden vahinkoja. Myös vaunujen vahva rakenne kesti iskeytymisen kallioon.
Sinimäkien taistelu

26. heinäkuuta – 10. elokuuta 1944 Sinimäe, Viro59°22′32″N, 27°51′17″E Saksan torjuntavoitto Saksa Neuvostoliitto Felix Steiner Leonid Govorov 10 000 kaatunutta ja haavoittunutta 35 000 kaatunutta135 000 haavoittunutta Sinimäkien taistelu (vir. Sinimägede lahing) eli Tannenberg-linjan taistelu oli toisessa maailmansodassa vuonna 1944 Saksan ja Neuvostoliiton joukkojen välinen taistelu Sinimäkien kukkuloista Itä-Virossa. Sinimäet olivat osa saksalaisten Tannenberg-puolustuslinjaa Narvan länsipuolella ja taistelut alkoivat puolustuslinjaan kuuluneiden Sinimäkien suunnalla 26. heinäkuuta. Puolustajista noin kolmasosa oli virolaisia. Sinimäkien taistelu oli Viron alueen taisteluista verisin, ja neuvostojoukkojen viimeinen hyökkäys pysäytettiin 5. elokuuta. Hyökkäyksestä luovuttiin virallisesti 10. elokuuta. Koko sodan tilanteen huomioiden Saksa päätyi kuitenkin voitosta huolimatta hylkäämään Viron syyskuussa 1944
HMS Dreadnought (S101)

HMS Dreadnought (viirinumero S101) oli Britannian kuninkaallisen laivaston ensimmäinen ydinsukellusvene. Alus tilattiin Barrow-in-Furnessista Vickers Armstrongilta, missä köli laskettiin 12. kesäkuuta 1959. Se laskettiin vesille 21. lokakuuta 1960 kumminaan kuningatar Elisabet II ja otettiin palvelukseen 17. huhtikuuta 1963. Dreadnought vieraili 1960-luvun puolivälissä Norfolkissa Yhdysvalloissa, Bermudalla, Rotterdamissa ja Kielissä. Alus oli Gibraltarilla 1965, 1966 sekä 1967 ja lähti 19. syyskuuta 1967 Rosythistä Singaporeen. Alus palautettiin 10. syyskuuta 1970 palvelukseen Rosythin telakalta, jossa se oli ollut modernisoitavana ja polttoaineen vaihdossa. Aluksesta tuli 3
HMS Plymouth (F126)

HMS Plymouth (viirinumero F126) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Rothesay-luokan fregatti Falklandin sodassa. Alus tilattiin Devonportin telakalta, missä köli laskettiin 1. heinäkuuta 1958. Se laskettiin vesille 20. heinäkuuta 1959 ja valmistui 11. toukokuuta 1961. Alus siirrettiin museoitavaksi 1989.
Mons Lactariuksen taistelu

lokakuu 552 Mons Lactarius -vuori (nykyinen Monti Lattari), Campaniassa, Etelä-Italiassa. Itä-Rooman voitto Itä-Rooman valtakunta Ostrogoottien valtakunta Narses Teja † Mons Lactariuksen taistelu käytiin lokakuussa 552 Campaniassa, Italiassa. Taistelussa itäroomalainen sotapäällikkö Narses kukisti ostrogoottien kuningas Tejan johtaman armeijan. Itä-Rooman valtakunta oli vuodesta 535 lähtien käynyt sotaa Italian ostrogootteja vastaan. Roomalaiset olivat sotapäällikkö Belisariuksen johdolla vallanneet suuren osan Italiasta vuoteen 540 mennessä, mutta vuonna 541 goottien kuninkaaksi valittu Totila onnistui valtaamaan melkein kaikki menetetyt alueet takaisin. Kesällä 552 itäroomalainen sotapäällikkö Narses kukisti Totilan Taginaen taistelussa, jossa tämä haavoittui kuolettavasti. Henkiinjääneet gootit valitsivat uudeksi kuninkaakseen Totilan lähimmän miehen Tejan, joka kohtasi Narseksen armeijan uudelleen saman vuoden lokakuussa Mons Lactarius -vuorella (nykyinen Monti Lattari, lähellä Vesuviusta) Campaniassa, Etelä-Italiassa. Taistelu kesti kaksi päivää ja sen aikana Teja sai surmansa. Lopulta gootit antautuivat ja Narses antoi heidän lähteä Italiasta.
Liettuanraskaskylmäverinen

Liettuanraskaskylmäverinen on raskasrakenteinen työhevosrotu. Sitä käytetään nykyisinkin työajoon ja altainhevosen kanssa risteytettynä lihan- ja maidontuotantoon. Liettuanraskaskylmäverinen kehitettiin Venäjällä 1800-luvun loppupuolella paikallisen zhmudinhevosen, ruotsalaisten ardennienhevosten ja suomenhevosen risteytyksistä. Rodusta tuli erittäin suosittu, ja sitä oli Liettuassa vuonna 1964 yli 64 000 yksilöä. Kantakirja rodulle perustettiin vuonna 1963. Liettuanraskaskylmäverisellä on karkeahkonmuotoinen pää, kaartuva lihaksikas kaula ja kohtalaisen selkeä säkä. Rinta on syvä ja leveä, selkä lyhyt ja lihaksikas, perä pyöreä ja häntä korkealle kiinnittynyt. Jalat ovat suhteellisen lyhyet, nivelet ja kaviot yleensä laadukkaat. Rodun korkeus vaihtelee 152 ja 163 cm välillä ja väritys voi olla rautias, ruunikko, musta, kimo tai päistärikkö. Rotu on pitkäikäinen, erittäin voimakas ja kestävä sekä luonteeltaan rauhallinen. Sille on tyypillistä vilkkaat käynti ja ravi.
The Jazz Singer – tie tähtiin

The Jazz Singer – tie tähtiin on vuonna 1980 ensi-iltansa saanut musikaalinen draamaelokuva, joka on uusintaversio vuoden 1927 elokuvasta Jazzlaulaja. Elokuvan pääosia esittävät Neil Diamond, Laurence Olivier, Lucie Arnaz, Catlin Adams, Franklyn Ajaye, Paul Nicholas, Sully Boyar, Mike Kellin ja James Booth. Elokuvan on ohjannut Richard Fleischer. Elokuva voitti historian ensimmäisen Razzie-palkinnon huonoimmasta miespääosasta (Diamond) ja huonoimmasta miessivuosasta (Olivier). Helsingin Sanomien Helena Ylänen kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla elokuvan olevan Neil Diamondin ympärille rakennettu ja tämän urasuvantoa päättämään tarkoitettu imelä ”tie tähtiin” -tarina. Diamond ei osaa näytellä, hänen musiikkinsa on tylsää, ja Laurence Olivierin mukanaolo kanttori-isänä kummastuttaa. Video-oppaassa vuodelta 1994 The Jazz Singer saa yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Alice Granfelt

Alice Dagmar Granfelt-Karlberg (14. joulukuuta 1895 Helsinki – 24. helmikuuta 1995 Maarianhamina) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Alice Granfeltin vanhemmat olivat Keuruun asemapäällikkö Emil Edvard Granfelt (1857–1926) ja Elin Dagmar Lund (1872–1910). Hän oli naimisissa 1918-1947 jääkärieverstiluutnantti Alfred Karlbergin kanssa.
Gelderlandinhevonen

Gerderlandinhevonen on alankomaalainen keskiraskas lämminverinen hevosrotu. Se kehitettiin 1800-luvulla monipuoliseksi maatilahevoseksi ja polveutuu monipuolisesta rotuvalikoimasta. Rotua käytetään nykyisin erityisesti valjakkoajoon ja hollanninpuoliverisen jalostamiseen. Gelderlandinhevosella on pitkä ja suora pää. Kaula on lihaksikas ja hieman kaartuva, säkä leveä. Selkä on suorahko ja pitkä, häntä kiinnittyy ylös. Rinta on syvä ja leveä, lavat lihaksikkaat ja joskus pystyt. Jalat ovat lihaksikkaat ja lyhyehköt. Liikkeet ovat sulavat ja ravi näyttävän korkeaa. Väritys on yleensä rautias, joskus ruunikko, musta tai kimo. Säkäkorkeus on 157–168 cm. Gelderlandinhevonen kehitettiin 1800-luvulla Alankomaiden Gelderlandin maakunnassa monikäyttöiseksi maatilan hevoseksi, joka soveluisi myös ratsastuskäyttöön
Lev Vainštein

Lev Vainštein (ven. Лев Матвеевич Вайнштейн; 12. maaliskuuta 1916 Jekaterinburg – 25. joulukuuta 2004 Moskova) oli neuvostoliittolainen ampuja ja olympiamitalisti. Lev Vainštein voitti olympiapronssia vapaakiväärin täysottelussa Helsingin olympialaisissa. Vapaapistooli kilpailussa hän sijoittui viidenneksi. Maailmanmestaruuskilpailuissa Vainštein edusti vuosina 1954 ja 1958 Neuvostoliiton joukkuetta vapaapistoolilla ja isopistoolilla saavuttaen kolme kultaa ja yhden hopean joukkuekilpailuista.
Kaavinjärvi

Kaavinjärvi on keskikokoinen järvi joka sijaitsee Pohjois-Savossa Kaavilla. Sen pinta-ala on 21,047 km², syvyys 41,9 m, keskisyvyys 9,06 m, tilavuus 0,191 km³, rantaviiva 126,56 km ja korkeustaso 101 metriä. Kaavinjärven ja Saimaan välillä on laivaväylä, joka kulkee Rikkaveden ja Juojärven kautta. Kaavinjärvellä on useita rantautumispaikkoja veneilijöille. Kaavinjärvi on Vaikkojoen vesiretkeilyreitin päätepiste. Kaavin vierasvenesatama sijaitsee suojaisessa paikassa Kirkkoselän Lukkarinlahdessa Kaavinjärven pohjoispäässä. Etäisyys keskustan palveluihin on noin 800 metriä. Tuloväylän syvyys on 1,5 metriä. Satamassa on veneluiska, telaranta, vesipiste, wc-jätepiste sekä vieraslaituri peräpoijuilla ja sivukiinnitysmahdollisuudella. Paikka soveltuu sekä tilapäiseen oleskeluun sekä yöpymiseen. Mönkkössaaren rantautumispaikka sijaitsee Kaavinjärven pohjoispäässä. Saaressa on grillikatos ja puuvarasto sekä WC
Elisabet Schönaulainen

Elisabet Schönaulainen (1129 – 18. kesäkuuta 1164 Schönaun luostari, Strüth) oli saksalainen nunna ja pyhimys. Elisabet kuului Schönaussa sijainneeseen luostariin, ja hänet tunnettiin näyistään, joissa hän näki Raamatun kertomuksia ja sai jumalallisia ilmestyksiä. Hän sai näyn yhdentoistatuhannen neitsyen legendasta. Hän puuttui aikakauden siveelliseen rappioon ja osallistui jossain määrin ajan poliittisiin paaviuskiistoihin, luultavasti veljensä Ekbertin vaikutuksesta. Elisabetin veli Ekbert Schönaulainen, joka oli myöhemmin Schönaun benediktiiniluostarin apotti. on kirjoittanut muistiin Elisabetin tarinan ja tämän ilmestykset: Vita sanctae Elisabeth Schoenaugiensis.
Ferdinand I Habsburg

Ferdinand I (10. maaliskuuta 1503 – 25. heinäkuuta 1564) oli Unkarin ja Böömin kuningas vuodesta 1526, Kroatian kuninkaana vuodesta 1527 ja Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari vuodesta 1556 kuolemaansa vuoteen 1564 saakka. Ferdinand I kuului Habsburgien hallitsijasukuun. Ferdinandin vanhemmat olivat Filip Komea ja Johanna I Kastilialainen, hänen isoisänsä olivat keisari Maksimilian I ja Aragonian kuningas Ferdinand Katolilainen. Hänen sisaruksiaan olivat Kaarle V, Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsija (1500–1558), Eleonoora Itävaltalainen (1498–1558,) Portugalin Emanuel I ja Ranskan Frans I:n puoliso, Isabella Burgundilainen (1501–1525), Tanskan Kristian II:n puoliso, Maria Itävaltalainen (1505–1558), Böömin ja Unkarin Ludvig II:n puoliso sekä Katariina Itävaltaltainen (1507–1578), Portugalin Juhana III:n puoliso. Kun Ferdinandin lanko, Unkarin, Böömin ja Kroatian kuningas Ludvig II sai surmansa, osa Unkarin ylhäisöstä tuki Ferdinandia uudeksi kuninkaaksi. He toivoivat hänen karkottavan turkkilaiset veljensä keisari Kaarle V:n tuella. Alempi aateli tuki kotimaista vaihtoehtoa János Szapolyaita. Niinpä molemmat julistautuivat kuninkaiksi, eikä kumpikaan ollut riittävän vahva syrjäyttääkseen toisen. He solmivat sopimuksen, että Ferdinandista tulisi lapsettoman Szapolyain kruununperijä. Szapolyai meni vuonna 1539 naimisiin Sigismund I:n vanhimman tyttären, Isabella Jagellonican (1519–1559) kanssa ja he saivat lapsen, joten sopimus raukesi
Espoon Pesis

Espoon Pesis on espoolainen vuonna 1995 nimellä Niittykummun Pesis perustettu pesäpallon erikoiseura. Seurassa on noin 160 lisensoitua pelaajaa. Seuran naisten edusjoukkue pelaa Suomensarjassa ja miesten edustusjoukkue pelaa Maakuntasarjassa kaudella 2022. Niittykummun Pesiksen perustamiskirja päivättiin 24. marraskuuta 1995 perustajajäseninään Raija Kortelainen, Birgitta Juntumaa, Tarja Väänänen ja Ari Peltomaa. Ensimmäisenä kautenaan vuonna 1996, Niittykummun Pesiksen toiminnassa oli mukana viisi joukkuetta jotka osallistuivat Suur-Helsingin sarjoihin. Ensimmäisenä kautena seuran E-pojat voittivatkin kyseisen sarjan mestaruuden. Vuoden 2001 aikana seurassa käynnistyi nimenvaihtoprosessi minkä seurauksena seura sai syksyllä uuden nimen, NiPe Espoo.Seuran toiminta keskittyi vuosien ajan lähinnä noin kuuden juniorijoukkueen ympärillä sekä tytöissä että pojissa. Vuonna 2004 seuran toimintaan tuli mukaan ensimmäistä kertaa myös miesten edustusjoukkue joka pelasi ensimmäisenä kautenaan aluesarjassa. Vuoden 2005 aikana seura lähensi yhteistyötä mm. naapuriseura Puna-mustien kanssa
Mustan tikarin veljeskunta

Mustan tikarin veljeskunta (engl. Black Dagger Brotherhood) on J. R. Wardin kirjoittama fantasiaa ja romantiikkaa yhdistävä kirjasarja. Sarja keskittyy pääosin veljeskuntaan ja vampyyrisotureihin sekä heidän taisteluunsa rodun vihollisia, lessereitä vastaan. Vampyyreja on muokattu erilaisiksi aikojen saatossa. Siispä on selvää, että Wardinkaan vampyyrit eivät ole mitään tavallisia valoa piileskeleviä valkoihoisia kammotuksia. Vampyyrit näyttävät täysin ihmisiltä, joskin miehet ovat todella kookkaita. Silmät saattavat olla erikoisen väriset. Vampyyreilla on hyvä kuulo ja näkö eivätkä he pysty kulkemaan päivällä ulkona. Poikkeuksena jotkut puoliveriset vampyyrit (toinen vanhemmista ihminen). Toisin kuin yleensä, nämä vampyyrit voivat syödä ihmisten ruokaa ja juoda tavallisia juomia
Endymion-luokka

Endymion-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kuuden 40-tykkisen viidennen luokan aluksen eli fregatin muodostama sotalaivaluokka. Sen ensimmäinen alus HMS Endymion laskettiin vesille vuonna 1797 ja viisi hieman paranneltua alusta vuosina 1813–1814. Alusluokka oli kopio Ranskan laivastolta vallatusta La Pomonesta. Ensimmäinen alus valmistettiin tammesta mutta viisi muuta alusta kuusesta. Ne luokiteltiin helmikuussa 1817 neljännen luokan 48-tykkisiksi fregateiksi ja edelleen 50-tykkisiksi ja lopulta 44-tykkisiksi helmikuussa 1838.
Informaatiostrategia

Informaatiostrategia (engl. information strategy, data strategy) on menetelmä, jonka avulla maksimoidaan tiedon liiketoiminta-arvo. Tarpeen sellaisen luomiseen on muodostanut digitaalisen murroksen yrityksille ja muille organisaatioille tuoma paine yhdistettynä jatkuvasti kasvavaan datan määrään. Koko yrityksen kattava informaatiostrategia kattaa kaikki tiedon luontiin, päivittämiseen, käyttöön ja arkistointiin liittyvät prosessit. Informaatiostrategian avulla voidaan mm.:
Mieskonmäki

Mieskonmäki on yksi Joutsan kunnan kylistä. Kylä sijaitsee Joutsan koillispuolella Hirvensalmelle vievän tien varrella Puulan ja Suonteen järvien välissä. Asukkaita kylällä on noin 230 ja asuttuja talouksia noin 100. Kesäasuntoja on noin 300. Mieskonmäen kylä jakautuu paikallisen määritelmän mukaan viiteen osaan, jotka ovat Kälänkylä (eli Kälä), Pylsynkylä (eli Pylsy), Vallaspelto, Pajumäki ja Kortesalmi. Kylällä toimii luokkien 1–6 opetusta antava Mieskonmäen koulu. Paikallisia yhteisöjä ovat muiden muassa Mieskonmäen kyläseura, joka syntyi vuonna 2007 Mieskonmäen kyläyhdistyksen ja Mieskonmäen Maa- ja kotitalousseuran yhdistyessä, sekä Mieskonmäen vesiosuuskunta. Kyläseuran omistuksessa on seurantalo Sulon talo, jota käytetään perhejuhliin ja paikallisiin tapahtumiin. Puulan rannalla sijaitsee Koiviston uimaranta.
FRWD

FRWD Technologies Oy (Naveca Oy, myöhemmin FRWD Technologies Oy) oli suomalainen teknologiayritys, joka kehitteli urheilusuoritusta mittaavaa tallenninta. Se perustettiin Oulussa vuonna 2000. Yrityksen perustajia olivat Ville Kampman (pääosakas) ja Hannu Moilanen. Yrityksellä oli vuonna 2006 toimipisteet Oulussa (pääkonttori), Helsingissä, Ruotsissa ja Sveitsissä. Yrityksen toimitusjohtaja oli Ilkka Limma, joka oli myös yksi yrityksen pääosakkaista. Tutkimus- ja tuotekehitysjohtajana toimi Ville Kampman. Yritys meni konkurssiin vuoden 2006 lopussa. Vuonna 2007 teleoperaattori Elisa Oyj osti konkurssipesältä yrityksen liiketoiminnan. FRWD Sport Performance Recorder -konsepti keksittiin maastopyörälenkillä. FRWD:n keksijä ja kehittäjä, Ville Kampman, kärsi tappion ystävälleen. Myöhemmin hän punnitsi suoritustaan: Miten analysoida ja vertailla suorituksia? Missä kohdin erot tulivat? Miten oppia virheistä? Tämän ongelman ympärille innovoitiin uudenlainen korkean teknologian urheilutallennin, jonka avulla pystytään selvittämään jälkikäteen, mitä suorituksessa todella on tapahtunut. Ratkaisu koostui seuraavista keskeisistä elementeistä: sykemittaus, GPS, barometrinen ilmanpaineen mittaminen sekä lämpötila
Kampin kappeli

Kampin kappeli on Helsingin Kampissa Narinkkatorin laidalla sijaitseva kappeli. Se paljastettiin hupun alta 1. helmikuuta 2012. Silloinen Helsingin piispa Irja Askola vihki kappelin käyttöön saman vuoden kesäkuussa järjestetyn suvivirsitapahtuman yhteydessä. Kappeli kuului Helsingin designpääkaupunkivuoden hankkeisiin, ja sen suunnitteli arkkitehti Mikko Summanen Arkkitehtitoimisto K2S:stä. Kampin kappelin rakentaminen maksoi noin kahdeksan miljoonaa euroa. Se suunniteltiin matalan kynnyksen kohtaamispaikaksi keskelle vilkasta keskustaa. Rakennus koostuu pääosin pelkistetystä ja hiljentymistilasta. Hiljentymistilassa ei ole uskonnollisia symboleja. Akustiikkasuunnittelussa pyrittiin siihen, ettei hiljentymistilaan kantaudu ääniä rakennuksen ulkopuolelta. Rakenteeltaan se on puinen, julkisivu koostuu kuullotetusta kuusirimasta. Sisätilat on verhoiltu tervalepällä ja ovet ovat saarnia
William Warelwast

William de Warelwast (k. 1137) oli Exeterin piispa. Hän oli osallisena kuningas Vilhelm Punaisen ja arkkipiispa Anselmin välisessä riidassa, joka oli investituurariidan alkua. Hän kävi useita kertoja Roomassa kuninkaan lähettiläänä. Historioitsija Eadmer, yksi Anselmin kannattajista, väitti hänen lahjoneen paavin. Investituurariidan päätyttyä Warelwastin nimitettiin piispaksi Exeteriin, jossa hän aloitti uuden katedraalin rakennustyöt. Kuoltuaan vuonna 1137 hänen seuraajakseen valittiin hänen veljenpoikansa Robert Warelwast. Warelwast syntyi luultavasti Veravalin seudulla Normandiassa ja ensimmäiset viralliset asiakirjat hänestä on päivätty joko vuodelle 1087 tai 1088. Uransa alkuvaiheessa Warelwast toimi kuninkaan sihteerinä ja vuonna 1095 kuningas Vilhelm lähetti hänet toisen sihteerinsä Gerardin kanssa neuvottelemaan paavin kanssa arkkipiispa Anselmin erottamisesta. Ainakin yhdessä tapauksessa hän toimi myös kuninkaallisena tuomarina. Warelwast saattoi olla paikalla kuningas Vilhelmin kuollessa 2. elokuuta 1100 metsästysretkellä, koska hän oli todistajana kirjeessä, jossa Henrik kutsui Anselmin takaisin Englantiin
Bretagnenhevonen

Bretagnenhevonen on Ranskasta kotoisin oleva kylmäverinen hevosrotu. Bretagnenhevosen postier-tyyppi on tiivisrakenteinen. Pää on sopusuhtainen, kaula kaartuva. Jalat ovat kuivat ja liikkeet vilkkaat. Postier-tyyppi on 152-163 cm korkea. Työtyyppinen bretagnenhevonen on raskastekoisempi ja 152-157 cm korkea. Väritys on yleensä rautias tai rautiaanpäistärikkö. Luonne on tyypillisesti erittän rauhallinen. Bretagnenhevonen polveutuu kelttien hevosista, joihin sekoittui itämaista verta ristiretkien aikana. Keskiajan loppuun mennessä oli muodostunut kaksi hevostyyppiä, raskaampi työkäyttöön sopiva sommier ja kevyt- ja miellyttäväliikkeinen rossier. 1800-luvun loppuun mennessä rotuun oli lisätty perchen-, ardennien- ja boulognenhevosverta. Näin oli syntynyt hyvin raskasrakenteinen ja erittäin voimakas työtyyppinen bretagnenhevonen
Korukeräpallokas

Silmälläpidettävä  Vaarantunut  Agathidium pulchellumWankowicz, 1869 Korukeräpallokas Wikispeciesissä Korukeräpallokas (Agathidium pulchellum) on varsin pieni, pyöreä kovakuoriainen. Se kuuluu Euroopan unionin luontodirektiivin II liitteen lajeihin, on luokiteltu Suomen uhanalaisarvioinnissa 2010 vaarantuneeksi (VU) ja laji on Suomessa rauhoitettu. Korukeräpallokas kuuluu myös Suomen kansainvälisiin vastuulajeihin. Korukeräpallokkaalla on pituutta vain 2,0–2,5 mm ja sen selkäpuoli on hyvin kupera. Kuoriainen on pohjaväriltään kellanruskea, mutta etuselässä on tumma laikku ja keskellä peitinsiipiä tumma, sydämenmuotoinen kuvio. Häirittynä kuoriainen vetäytyy palloksi. Erittäin harvinainen laji, joka tunnetaan koko maailmassa ainoastaan Valko-Venäjältä, Suomesta sekä yhdestä paikasta Pohjois-Ruotsista. Suomesta se löydettiin ensimmäisen kerran Ilomantsista vuonna 1975 ja sittemmin esiintymiä on löydetty useita. Ne kaikki sijaitsevat maan itäosissa ulottuen Uudeltamaalta Kuhmoon. Korukeräpallokas on Suomen lajiston harvinaisimpia ja huonoimmin tunnettuja kovakuoriaisia. Lajin biologia on vasta äskettäin alettu tuntea niin hyvin, että sen systemaattinen etsiminen on ollut mahdollista. Se elää kosteapohjaisissa ja kuusivaltaisissa vanhoissa metsissä ainakin kuolleiden haapojen kuoren alla käyttäen ravinnokseen siellä kasvavia limasieniä, joista nuijanuoranen (Trichia decipiens) on ilmeisesti sekä aikuisten kuoriaisen että toukkien ainoaa ravintoa