nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Norrmalm

Norrmalm on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee kaupungin ydinkeskustan alueella, ja kuuluu Norrmalmin kaupunginosa-alueeseen. Siellä asuu noin 7 320 ihmistä, ja se on maa-alaltaan 1,56 neliökilometrin suuruinen. Norrmalm mainitaan säilyneissä teksteissä ensimmäisen kerran jo vuonna 1288. Vuonna 1602 Norrmalmista tuli itsenäinen kaupunki, omine pormestareineen, nimeltä Norra Förstaden. Kaupunki pysyi itsenäisenä kuitenkin vain hetken aikaa, sillä vuonna 1632 se liitettiin takaisin osaksi Tukholmaa. Nykyisin Norrmalmia pidetään Tukholman ytimenä. 1950- ja 1960-luvuilla suurehko osa Norrmalmin vanhaa rakennuskantaa tuhottiin. Jo vuonna 1940 poliitikot suunnittelivat vanhojen ”slummialueiksi” kutsumiensa alueiden tuhoamista ja niiden korvaamista uusilla moderneilla alueilla. Sittemmin vanhojen kortteleiden tuhoamista on tukholmalaisten keskuudessa pidetty virheenä. ”Modernisoimisen” tuloksia on muun muassa Sergelin tori. Vanhojen rakennusten purkutyöt Norrmalmin alueella alkoivat maaliskuussa 1952 Malmskillnadsgatanin ja Sergelgatanin välisestä korttelista
Skärholmen

Skärholmen on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee eteläisen Tukholman alueella (Söderort), ja kuuluu Skärholmenin kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosaa rajaavat Sätran ja Vårbergin kaupunginosat, sekä Huddingen ja Ekerön kunnat. Skärholmen muodostettiin vuonna 1963, ja se on pinta-alaltaan 1,89 neliökilometrin suuruinen. Asukkaita kaupunginosassa on noin 7 600. Vuoden 2004 lopussa 41 prosentilla sen asukkaista oli ulkomaalainen tausta. Tukholman eteläisissä osissa maahanmuuttajaväestöä on keskittynyt etenkin miljoonaohjelman aikaan rakennettuihin Skärholmenin, mutta myös Fittjan ja Norsborgin lähiöihin. Skärholmenin asemakaava laadittiin 1963. Asuinalue rakennettiin vuosina 1964–1968 ja ostoskeskus 1966–1968. Tukholman kaupunkisuunnittelijat olivat suunnitelleet Skärholmenin Lounais-Tukholman merkittäväksi aluekeskukseksi. Sinne rakennettiin muun muassa 4 000-paikkainen autojen paikoitustalo, joka oli silloin koko Euroopan suurin. Myöhemmin suunnitelmat osoittautuivat ylimitoitetuiksi
Spånga-Tensta

Spånga-Tensta on yksi Tukholman kunnan 14 kaupunginosa-alueesta. Se sijaitsee kaupungin länsiosassa (västerort) ja siellä on noin 35 000 asukasta. Spånga-Tenstan kaupunginosa-alueeseen kuuluvat seuraavat kaupunginosat: Bromsten, Flysta, Solhem, Lunda, Sundby ja Tensta.
Östermalm (kaupunginosa-alue)

Östermalm on yksi Tukholman kunnan 14 kaupunginosa-alueesta. Se sijaitsee Tukholman sisäosassa (innerstaden), ja siellä on noin 62 000 asukasta. Östermalmin kaupunginosa-alueeseen kuuluvat seuraavat kaupunginosat: Hjorthagen, Ladugårdsgärdet, Norra Djurgården, Södra Djurgården ja Östermalm.
Al Sobrante

Al Sobrante (s. 11. heinäkuuta 1969) oikealta nimeltään John Kiffmeyer, oli punk-yhtye Green Dayn alkuperäinen rumpali. Billie Joe Armstrong ja Mike Dirnt perustivat yhtyeen vuonna 1987 nimellä Sweet Children (nimi vaihdettiin Green Dayksi 1989) ja pyysivät Sobranten rumpaliksi. Hän soitti yhtyeen ensimmäisillä EP:eillä ja albumilla 39/Smooth, jotka on julkaistu kokoelmana 1,039/Smoothed Out Slappy Hours (1991). Vuonna 1990 Sobrante kuitenkin erosi yhtyeestä jatkaakseen opintojaan, ja yhtye valitsi uudeksi rumpaliksi Tré Coolin. Vaikka Sobrante halusi keskittyä opintoihinsa, hän tuotti vielä seuraavan Green Dayn levyn Kerplunk! (1992). Hän on kirjoittanut 1,039/Smoothed Out Slappy Hours -levyllä julkaistun kappaleen ”I Was There”. Nykyisin Sobrante ei ole enää musiikkialalla. Hän asuu San Franciscossa vaimonsa kanssa.lähde? Awesome as Fuck
Kukkulan kuningas

Kukkulan kuningas (engl. King of the Hill) on Mike Judgen ja Greg Danielsin luoma yhdysvaltalainen Emmy-palkittu animaatiosarja. Sarjaa esitettiin vuosina 1997–2010. Kukkulan kuningas kertoo teksasilaisesta Hillin perheestä ja heidän naapureistaan, jotka asuvat kuvitteellisessa kaupungissa nimeltä Arlen. Wizard Magazine sijoitti vuonna 2001 Kukkulan kuninkaan sijalle 60 laatimallaan kaikkien aikojen sadan parhaan animaatiosarjan listalla. Tammikuussa 2009 sarja sijoittui IGN-sivuston laatiman sadan parhaan animaatiosarjan listalla sijalle 27. Sarjan hauskuus ja suosio perustuvat siihen, että sarjassa osataan löytää huumoria arkisesta elämänmenosta.
2-metyyliheksaani

 2-metyyliheksaani eli isoheptaani on eräs heptaanin (C7H16) yhdeksästä isomeeristä. Se on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön, veteen liukenematon neste. 2-metyyliheksaanin rakennekaava on CH3CH(CH3)(CH2)3CH3, moolimassa 100,2 g/mol, sulamispiste −118 °C, kiehumispiste 90 °C, tiheys 0,68 g/cm3, leimahduspiste −18 °C, itsesyttymislämpötila 220 °C ja CAS-numero 591-76-4. Muut heptaanin (C7H16) isomeeriset muodot ovat:
Eurooppa (albumi)

Suomi: 4. (joulukuu 1981) Eurooppa on Hectorin kymmenes levy. Se julkaistiin vuonna 1981. Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Hector, ellei toisin mainita. +
Oulankajoki

Oulankajoki (ven. Оланга, Olanga ) on Koutajoen vesistöön kuuluva joki Suomessa ja Karjalan tasavallassa Venäjällä. Oulankajoki on 135 kilometriä pitkä ja nykyisin siitä on Suomen puolella 105 kilometriä ja Venäjän puolella 30 kilometriä. Oulankajoki saa alkunsa Sallasta, josta se virtaa kohti etelää. Kuusamon kunnan puolelle tultuaan joki kääntyy kaakkoon ja virtaa Venäjän puolelle Karjalan tasavallan Louhen piirin alueelle. Rajan ylitettyään joki virtaa itään syvän ja kapean Paanajärven (noin 132 m mpy.) läpi, kääntyy jälleen kaakkoon ja laskee Pääjärveen. Suomen puolella suurimmat kosket ovat Taivalköngäs ja Kiutaköngäs. Joki virtaa yläjuoksulla noin 100 metriä ympäristöään alempana kuluttamassaan jokilaaksossa. Alajuoksulla joen ympäristö on alavaa maastoa ja joki meanderoi hiekkaisessa maaperässä. Meanderointi ja tulvien vaikutukset rajoittavat kasvillisuuden esiintymistä joen lähiympäristössä. Suomen puolella Oulankajokeen yhtyy pohjoisesta Savinajoki ja etelästä Aventojoki sekä itärajan tuntumassa Kitkajoki
Roman

Roman tarkoittaa seuraavia:
Steve Jackson (yhdysvaltalainen pelisuunnittelija)

Steve Jackson (syntynyt noin 1952) on yhdysvaltalainen roolipelisuunnittelija. Hänen 1980-luvulla perustamansa Steve Jackson Games on julkaissut muun muassa GURPS-roolipelisysteemin sekä lukuisia rooli-, kortti- ja lautapelejä, joista tunnetuimpia ovat Munchkin ja Illuminati – New World Order. Jackson valittiin vuonna 1983 Adventure Gaming Hall of Fameen. Jackson on valmistunut Rice Universitysta vuonna 1974. Yhdysvaltalaissyntyinen Steve Jackson sekoitetaan usein brittiläiseen kaimaansa, joka vaikuttaa samalla alalla. Sekaannusta pahentaa vielä se, että yhdysvaltalainen Jackson on julkaissut kolme kirjoittamaansa kirjaa englantilaiskaimansa perustamassa the Fighting Fantasy Game Books -sarjassa (Scorpion Swamp, Demons of the Deep ja Robot Commando). Steve Jackson on vieraillut Suomessa kahdesti, Ropecon-tapahtuman kunniavieraana vuosina 1994 ja 2000.
Pekka Vuori

Pekka Väinö Johannes Vuori (s. 12. marraskuuta 1935 Kiikka) on suomalainen graafikko, kuvittaja ja karikatyristi. Hän on kuvittanut useita lastenkirjoja ja kirjankansia sekä uudistanut suomalaista kirjankuvitusta monin tavoin. Hän on tehnyt lehtikuvituksia myös esimerkiksi Helsingin Sanomiin. Vuoren isä oli puuseppä. Vuori on opiskellut Taideteollisessa oppilaitoksessa vuosina 1953–1956.lähde? Hän työskenteli Uuden Suomen kuvittajana ja piirtäjänä 1950- ja 1960-luvulla, Suomen Kuvalehdessä vuosina 1969–1974 sekä ET-lehdessä 1970-luvun lopulla. Vuori tunnetaan parhaiten Helsingin Sanomille tekemistään kirjailijoiden karikatyyripiirroksista, joilla lehti kuvitti vuosien ajan esimerkiksi uutisia Nobelin kirjallisuuspalkinnon voittajista. Hän piirsi kirjailijoiden kuvia myös Pekka Tarkan teoksen Suomalaisia nykykirjailijoita kuvitettuun uusintapainokseen (1989). Kaikkiaan Vuori on tehnyt yli 200 kirjailijamuotokuvaa. Vuori on tehnyt noin kymmenen kuvakirjaa, joista ensimmäinen oli Suomen Säästöpankkiliiton julkaisema Viikset (1969)
2-metyylipentaani

 2-metyylipentaani eli isoheksaani on eräs heksaanin (C6H14) viidestä isomeeristä. Se on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön veteen liukenematon neste. 2-metyylipentaanin rakennekaava on CH3CH(CH3)(CH2)2CH3, moolimassa 86,2 g/mol, sulamispiste −153 °C, kiehumispiste 60 °C, tiheys 0,65 g/cm3, leimahduspiste −32 °C, itsesyttymislämpötila 264 °C ja CAS-numero 107-83-5. Muut heksaanin (C6H14) isomeeriset muodot ovat:
Antonio Gades

Antonio Gades (16. marraskuuta 1936 – 20. heinäkuuta 2004) oli espanjalainen flamencotanssija ja koreografi, jota pidetään maan flamencoteatterikulttuurin tärkeänä perustajahahmona. Gades oli mukana tuomassa flamencoa paikallisesta erikoisuudesta kansainväliseen julkisuuteen. Hän työskenteli Carlos Sauran kanssa, joka tallensi filmille Gadesin koreografiat Lorcan Veren häät -teoksesta (Veren häät, 1981) ja Prosper Mériméen Carmenista (1983). Gades ja Saura tekivät yhteistyötä vielä vuoden 1985 flamencoelokuvassa Noiduttu rakkaus, joka pohjautuu Manuel de Fallan musiikkiin.
Enolit

Enoli tai alkenoli on alkeeni, jossa hydroksyyliryhmä on sitoutunut hiiliatomiin, jolla on kaksoissidos. Nimitys enoli on yhdistetty kaksoissidoksen en- ja alkoholin -oli -tunnisteista. Enolit ja karbonyyliyhdisteet, kuten ketonit ja aldehydit, ovat isomeerejä. Puhtainakin aineina ne muuttuvat spontaanisti toisikseen. Tätä kutsutaan keto-enolitautomeriaksi. Usein toinen tautomeeri on paljon suositumpi; yleensä se on ketoni tai aldehydi, mutta jos kaksoissidos on konjugoitunut, myös enolitautomeeri voi olla suositumpi. Oikeanpuolinen enolimuoto ei ole stabiili, vaan se muuttuu vasemmanpuoleiseksi ketomuodoksi. Happi on elektronegatiivisempi kuin hiili, ja se muodostaa voimakkaampia kemiallisia sidoksia. Näin ollen hiili—happi-kaksoissidos on yli kaksi kertaa voimakkaampi kuin yksinkertainen sidos, mutta hiili—hiili-kaksoissidos on heikompi kuin kaksi yksinkertaista sidosta. Konjugoituneissa yhdisteissä, kuten 1,3-dikarbonyyli- ja 1,3,5-trikarbonyyliyhdisteissä, enolimuoto on yleisempi, sillä stabiilisuutta lisäävää resonanssia ja molekyylin sisäisiä vetysidoksia muodostuu vain enoli-, eikä ketomuodoissa. Kun enolin hydroksyyliryhmä (–OH) luovuttaa vetyionin (H+) eli protonin, muodostuu negatiivinen enolaatti-ioni: Välituotteena, jota on vaikea havaita, enolaattia voi syntyä sekä happo-, että emäskatalyysillä. Tavalliset vesiliuoksessa stabiilit emäkset eivät ole riittävän vahvoja muuttamaan erikseen stabiloimattomia karbonyyliyhdisteitä merkittävissä määrin enolaateiksi
Sylvia van der Moer

Petronella, oikealta nimeltään Sylvia Petronella Antoinette van der Moer (11. syyskuuta 1923 Haag, Alankomaat – 28. tammikuuta 2014 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat), oli Suomen Lapissa muutaman kuukauden ajan vuonna 1949 oleskellut ja paljon julkisuutta saanut hollantilainen nainen, joka kuuluu nykyään Lapin kultamaiden legendoihin. Petronellasta liikkuu monenlaisia kertomuksia ja monet niistä ovat aikojen saatossa värittyneet. Sylvia Petronella Antoinette van der Moer syntyi alankomaalaiseen aatelisperheeseen. Petronellan paroni-isä tiettävästi kuoli tyttären ollessa nuori, ja isättömäksi jääneen kaksilapsisen perheen olot olivat vaatimattomat. Pian toisen maailmansodan jälkeen Petronella avioitui Tunisiassa yhdysvaltalaisen entisen sotilaan kanssa, joka ansaitsi elantonsa free lance -toimittajana. Pariskunta matkusteli juttumatkoilla Euroopassa, Afrikassa, Etelä-Amerikassa ja Kanadassa. Avioliitto päättyi eroon vuonna 1948, jolloin pariskunta asui Sveitsissä. Petronella saapui Turkuun laivalla Tukholmasta 12. kesäkuuta 1949 esiintyen toimittajana. Suomeen saapuessaan hänellä oli hallussaan rahaa tiettävästi vain 210 Ruotsin kruunua
Hamari (laite)

Hamari on vesivoimalla toimiva konevasara, joka takoo edestakaisella liikkeellä punahehkuista metallia alasinta vasten. Konevasaralla tehtiin useimmiten karkeat taontatyöt. Niitä käytettiin muun muassa Suomen ruukeissa, joissa rautaa valmistettiin suo- ja järvimalmista harkoiksi. Hamaria käyttivät Ilmajoella Könnin mestarit ja Nopankylässä toiminut seppä Salomon Koskela.
Saksan lippu

Saksan lippu on nykymuodossaan toiminut Saksan liittotasavallan tunnuksena vuodesta 1949. Lipussa on musta, punainen ja kullanvärinen raita. Värit on määritelty liittotasavallan perustuslain 22 artiklassa. Valtiolipussa on lisäksi Saksan vaakuna keskellä. 22. maaliskuuta 2005 liittotasavallan hallituksen tekemän päätöksen mukaan Saksassa on kymmenen virallista liputuspäivää: (* ei kaikissa osavaltioissa) Lisäksi on joukko osavaltiokohtaisia liputuspäiviä. Myös liputus esimerkiksi liittopresidentin vaalipäivänä tai suruliputus merkittävän saksalaisen tai ulkomaalaisen poliitikon kuoleman yhteydessä on yleistä. Viralliset liputuspäivät koskevat vain julkisia rakennuksia, kuten virastoja, poliisilaitosta ja oikeusistuimia. Nykyisenkaltainen trikolori on ollut Saksan tunnuksena ensi kerran vuonna 1848. Keisariaikana raitojen värit olivat musta, valkoinen ja punainen. Weimarin tasavallan aikana 1919–1933 lippu oli nykyisenkaltainen mittasuhteita lukuun ottamatta. 1933–1935 natsi-Saksan lippuna oli aluksi keisariajan lippu, ja vuonna 1935 virallistetussa kansallissosialistien puoluelipussa oli punaisella pohjalla valkoisessa ympyrässä kansallissosialistien tunnus, musta, kärjellään seisova hakaristi
Star Wars: Bounty Hunter

Star Wars: Bounty Hunter on Tähtien sodan maailmaan sijoittuva videopeli. Se on Lucasartsin kehittämä sekä kustantama ja se on julkaistu Nintendo GameCubelle ja PlayStation 2:lle 6. joulukuuta 2002. Pelissä pelataan palkkionmetsästäjä Jango Fettillä. Star Wars: Bounty Hunterin tarkoituksena on metsästää pimeää jediä, Komari Vosaa. Pelaaja taistelee myös useita muita vastuksia vastaan, kuten Montrossia ja Bando Goraa. Lisäksi pelissä on pienempiä tehtäviä, kuten siviilien seassa olevien metsästettävien tunnistaminen ja vangitseminen.
Kalininin ydinvoimalaitos

Kalininin ydinvoimalaitos (ven. Калининская АЭС, Kalininskaja AES) on Keski-Venäjällä Tverin alueella lähellä Udomljan kaupunkia sijaitseva ydinvoimalaitos. Sen omistaa Rosenergoatom. Moskovasta 260 km luoteeseen ja Pietarista 320 km kaakkoon sijaitseva ydinvoimalaan kuuluu neljä 1 000 megawatin VVER-1000-painevesireaktoria. Voimalan neljäs yksikkö kytkettiin verkkoon marraskuussa 2011. Ydinvoimalan neljä 85 metrin korkuista jäähdytystornia ovat alueen maamerkkejä. Tekninen suunnitelma valmistui 1972, aluetta alettiin raivata 1974, ja seuraavana vuonna ensimmäisen reaktorin (KAL-1) varsinaiset rakennustyöt alkoivat. Työt saatiin päätökseen 1983. Operatiivinen kytkentä sähkeverkkoon tehtiin 9. toukokuuta 1984  ja täyden 1000 MW:n tuotantotehonsa ensimmäinen reaktori saavutti 12. kesäkuuta 1984.lähde? Toisen reaktorin (KAL-2) rakentaminen aloitettiin marraskuussa 1981, yksikkö kytkettiin sähköverkkoon joulukuussa 1986 ja täysi tuotantoteho saatiin käyttöön huhtikuussa 1987
Caesarea Maritima

Caesarea Maritima Commonsissa Caesarea (lat., myös Caesareia, Caesaria; m.kreik. Καισάρεια, Kaisareia; suomalaisittain Kesarea), usein Caesarea Maritima ja joskus Caesarea Palestinae, oli antiikin aikainen kaupunki Palestiinassa nykyisen Israelin alueella. Se oli roomalaisen Judaean eli Juudean provinssin hallintokeskus ja tärkein satamakaupunki, ja sijaitsi Välimeren rannalla nykyisen Caesarean kaupungin lähellä. Nykyisin Caesarea Maritima on arkeologinen kohde ja kansallispuisto. Caesarea sijaitsi Välimeren itärannalla linnuntietä noin 48 kilometriä pohjoiseen nykyisestä Tel Avivista, noin 34 kilometriä etelään nykyisestä Haifasta ja noin 90 kilometriä pohjoisluoteeseen Jerusalemista. Rannikolla kaupungin eteläpuolella sijaitsivat Apollonia ja Joppe (nyk. Jaffa), ja pohjoispuolella Dora. Rannikon Caesareaa ei tule sekoittaa sisämaan Caesarea Philippiin eli ”Filippoksen Kesareaan”. Caesarean paikalla sijaitsi alun perin foinikialainen laivastoasema, jonka kreikkalainen nimi oli Stratonos Pyrgos (”Stratonin torni”, lat. Turris Stratonis)
Ranskan lippu

Ranskan lippu eli Trikolori (ransk. Tricolore) on Ranskan tasavallan kansallistunnus, josta säädetään maan perustuslain toisessa artiklassa. Lipussa on kolme saman levyistä pystypalkkia (sininen, valkoinen ja punainen, josta nimitys trikolori eli kolmivärinen). Lipun värien sanotaan kuvaavan Ranskan suuren vallankumouksen ihanteita vapautta, tasa-arvoa ja veljeyttä. Lipun suhteet ovat 2:3. Kesäkuussa 1789 markiisi Gilbert du Motier de Lafayette loi kolmivärisen kokardin. Kokardin värit, sininen; valkoinen ja punainen, olivat olleet jo kauan käytössä Ranskassa. Sininen lippu oli liehunut jo Kaarle Suuren ajoista alkaen, ja se muistutti Pyhän Martinuksen kaavusta, jonka hän antoi köyhälle. Valkoinen oli kuninkaallisen lipun ja merenkulun viirin värinä vuodesta 1638 vuoteen 1790. Se oli sittemmin myös kuninkaallisen armeijan lipun värinä vuosina 1814–1839. Hugo Capet’n ja hänen jälkeläistensä hallinnon aikana lippuna toimi Saint Denis’n basilikan punainen Oriflamme, valtakunnan suojelija ja kuninkaan henkilökohtainen lippu.lähde? Henrik IV (hallitsijana 1589–1610) suositteli kolme väriä (sininen, valkoinen ja punainen) Alankomaiden suurlähettiläille, jotka sitten sen pohjalta toteuttivat oman lippunsa
Finding Neverland – tarinan lähteillä

Finding Neverland – tarinan lähteillä (Finding Neverland) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Marc Forsterin ohjaajama draamaelokuva. Sen pääosissa ovat Johnny Depp ja Kate Winslet. Finding Neverland on löyhästi tositapahtumiin perustuva kertomus Peter Panin kirjoittajasta J. M. Barriesta. Elokuvassa Barrie sai idean tunnettuun lastenkirjaansa ystävystyttyään leskiäiti Sylvia Llewellyn Daviesiin ja tämän nuorten poikien kanssa. Elokuva sai parhaan musiikin Oscar-palkinnon ja oli ehdolla myös parhaaksi elokuvaksi sekä käsikirjoituksesta, miespääosasta (Depp), lavastuksesta, puvustuksesta ja leikkauksesta. Elokuva sai myös kymmenen Bafta-palkintoehdokkuutta, viisi Golden Globe -ehdokkuutta ja kolme SAG-palkintoehdokkuutta. Elokuva keskittyy kuvaamaan skotlantilaista kirjailija J. M. Barrieta (Johnny Depp), hänen platonista suhdettaan Sylvia Llewelyn Daviesiin (Kate Winslet) sekä hänen läheistä ystävyyttään Sylvian poikien kanssa, jotka inspiroivat hänet kirjoittamaan klassisen näytelmänsä Peter Panista. Barrie, jonka edellinen näytelmä Little Mary sai murska-arvostelut, tapaa leskeksi jääneen Sylvian ja tämän neljä nuorta poikaa Kensington Gardensissa
Italian lippu

Italian lippu (ital. bandiera d'Italia, usein vain pelkkä Il Tricolore) on Italian tunnus vaakunan ja hymnin ohella. Se on malliltaan trikolori ja sen värit ovat vasemmalta oikealle vihreä-valkoinen-punainen. Lipun mittasuhde on 2:3 eli se on puolitoista kertaa niin leveä kuin se on korkea. Ensimmäisen kerran nykyinen Italian trikolori-lippu tuli käyttöön 7. tammikuuta 1797, kun Reggio Emilian tasavallan parlamentti hyväksyi Giuseppe Compagnonin, kirjailijan ja Napoleonin ajan poliitikon, julistuksen: ”on luotava universaali lippu Cispadaaniselle tasavallalle, jossa ovat kolme väriä: vihreä, valkoinen ja punainen, ja nämä kolme väriä ovat käytössä myös Cispadanan kokardissa, jota kaikki käyttävät”. Vuonna 1796 Italian halki kulkivat voittoisan Napoleon Bonaparten armeijat ja samalla syntyivät alueen lukuisat tasavallat. Näillä oli mallinaan jakobiinien toiminta Ancien régimen raunioilla ja lähes kaikki niistä omaksuivat kolmen yhtä suureen pystypalkkiin jakautuneen lipun. Vain lippujen värit vaihtelivat. Napoleonia tukeneet italialaiset rykmentit omaksuivat trikolorin, eritoten Lombardian legioona ja myöhemmin myös Italian legioona, jotka olivat rekrytoitu Emilia-Romagnasta. On arveltu, että Napoleon valitsi itse trikolorin alueen lipuksi. Napoleon piti enemmän vihreästä väristä kuin sinisestä
Monacon lippu

Monacon valtiollisessa lipussa, on kaksi vaakasuoraa, yhtä suurta osaa, punainen yläpuolella ja valkoinen alapuolella. Lippu on samanlainen kuin Indonesian lippu paitsi että sen lyhyen ja pitkän sivun suhde 3:4, kun Indonesian lipussa se on 2:3. Monaco protestoi, kun Indonesia otti lähes samanlaisen lipun kuin Monacon lippu, mutta Indonesian lipun väitetään periytyvän vähintään yhtä kaukaa historiasta kuin Monacon lipun. Punainen ja valkoinen ovat olleet perinteiset Grimaldien dynastian heraldiset värit, ainakin vuodesta 1339 lähtien. Lipun muoto on kuitenkin vaihdellut eri aikoina. Monacon alkuperäinen lippu on samankaltainen kuin tämänhetkinen valtiolippu, vain vaakunan kannattajakuvat ovat hivenen erilaiset. Tätä alkuperäistä lippua käytettiin vuodesta 1297 aina 24. helmikuuta 1793 saakka ja uudelleen 30. toukokuuta 1814 ja 4. huhtikuuta 1881 välisenä aikana. Ranskan vallankumouksen aikana myös Monacon ruhtinaskunnassa, joka oli tällöin yhdistettynä Ranskaan, käytettiin trikoloria. Nykyinen kansallislippu, joka on hyvin yksinkertaistettu, otettiin käyttöön 4
Suomen itsenäisyysjulistus

Muut sopimukset Valtioneuvosto Keskushallinto Aluehallinto Paikallishallinto Eduskunta Valiokunnat Hallintotuomioistuin Erityistuomioistuin Syyttäjälaitos Tarkastus Valtuutetut Talousarvion ulkopuoliset rahastot Muut julkisoikeudelliset rahastot Julkisoikeudelliset laitokset Julkisoikeudelliset säätiöt Hallintolainsäädäntö Koulutus Hallinnollinen aluejako Suomen itsenäisyysjulistus oli Svinhufvudin senaatin eli Suomen silloisen hallituksen 4. joulukuuta 1917 antama esitys Suomen julistautumisesta itsenäiseksi Venäjästä. Suomen eduskunta hyväksyi esityksen 6. joulukuuta 1917 äänin 100–88. Tätä päivämäärää vietetään Suomen itsenäisyyspäivänä. Julistus oli kuitenkin vain osa Suomen itsenäistymisprosessia. Kun P. E. Svinhufvudin johtama senaatti nimitettiin 27. marraskuuta 1917, sen tärkeimpänä ja ensimmäisenä tehtävän pidettiin Suomen itsenäisyyden pikaista järjestämistä, sillä eduskunnan porvarillinen enemmistö halusi irtautua mahdollisimman nopeasti Venäjästä, jossa bolševikit olivat nousseet valtaan lokakuun vallankumouksessa. Koska bolševikkien asemaa Venäjän laillisina johtajina ei haluttu tunnustaa, päätettiin Suomi julistaa yksipuolisesti itsenäiseksi. Oppositiossa olleet sosiaalidemokraatit eivät kuitenkaan olisi halunneet katkaistavan välejä bolševikkihallitukseen
Murmur

Murmur on R.E.M:n vuonna 1983 julkaistu esikoisalbumi. Levyn nimi tarkoittaa suomeksi "mutinaa" tai "jupinaa" ja se valittiin Michael Stipen mukaan, koska se on yksi englannin kielen seitsemästä helpoimmin lausuttavasta sanasta . R.E.M. oli jatkoa yhtyeen vuonna 1982 ilmestyneelle Chronic Town -EP:lle. Ensimmäistä R.E.M.-albumia varten I
San Marinon lippu

San Marinon lippu on San Marinon kansallissymboli vaakunan, moton ja kansallishymnin ohella. Se on hyväksytty viralliseksi 6. huhtikuuta 1862. Lippu on jaettu keskeltä horisontaalisesti. Lipun valkoinen väri kuvaa rauhaa ja pilviä ja sininen väri kuvaa vapautta ja taivasta. Valtiolipussa keskellä on kansallinen vaakuna. Vaakunassa etualalla on San Marinon kolme kukkulalla sijaitsevaa linnaa. Vaakuna on tammen ja laakeripuun lehvien ympäröimä; se kantaa umpikruunua ja sen perustassa on maan latinankielinen motto ”LIBERTAS” (suom. ”vapaus”). San Marino on tasavalta. Toisin kuin kruunut yleensä, sen lipussa oleva kruunu ei kuvasta monarkiaa, vaan suvereeniutta. Yksityiskäyttöön tarkoitetussa lipussa ei ole keskustassa valtion vaakunaa, vaan se on kokonaan valko-sininen