nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
KHL:n laajeneminen

KHL:n laajeneminen on ollut monikansallisen KHL-liigan tavoitteena sarjan perustamisesta 2008 asti. Osa suunnitelmista on toteutunut, osa epäonnistunut ja osaa ollaan vasta toteuttamassa. Vuonna 2012 liiga esitti tavoitteen kasvattaa liigan koko 64 joukkueeseen 22 maassa. Laajenemishaluja hillittiin kahta vuotta myöhemmin toteamalla, että 32 joukkuetta olisi ideaali KHL-liigalle. Liigan mielipide on sittemmin kääntynyt ja se on alkanut karsia taloudellisesti heikompia joukkueita pois sarjasta. Ensimmäisinä putosivat Lada Toljatti ja Jugra Hanty-Mansijsk vuonna 2018. Synkentyneiden talousnäkymien vuoksi liigajohto katsoi, että tuleva 2009–2010-kausi mentäisiin nykyisellä joukkuemäärällä. Liigan on ollut tarkoitus laajentua 30 joukkueen sarjaksi jo toiselle kaudelle ja myöhemmin 32 joukkueen liigaksi.lähde? Avtomobilist Jekaterinburgin oli tarkoitus liittyä uuteen sarjaan jo kaudelle 2008–2009, mutta taloudellisista ongelmista johtuen seura jäi sarjan ulkopuolelle. Lopulta kaudella 2009–2010 uutena joukkueena mukaan tuli vain HK Avtomobilist, samalla kun HK Himik Voskresensk teki konkurssin ja luopui liigapaikastaan. Kaudelle 2010–2011 kuusi seuraa haki laajennuspaikkaa: Jugra Hanty-Mansijsk, HK Krylja Sovetov Moskova, Gazovik Tjumen, HK Budiveljnyk, Lev Poprad ja HK Vėtra. Näistä Jugra ja Budiveljnyk saivat luvan liittyä KHL:ään
Zuo Zongtang

Zuo Zongtang (Wade–Giles: Tso Tsung-tang; 10. marraskuuta 1812 Xiangyin, Hunan – 5. syyskuuta 1885 Fuzhou, Fujian) oli kiinalainen sotapäällikkö, joka osallistui 1800-luvun jälkipuoliskolla useiden Kiinan keisarikuntaa uhanneiden kapinoiden kukistamiseen ja palautti 1870-luvulla Kiinan vallan Keski-Aasiassa. Sotilasuransa ohella Zuo toimi Kiinan teollisuuden pioneerina ja oppineena. Zuo syntyi oppineeseen mutta köyhään perheeseen Xiangyinin kaupungissa Hunanin maakunnassa vuonna 1812. Hän läpäisi keisarillisen virkatutkinnon alemmat asteet, mutta epäonnistui kolme kertaa ylemmän jinshi-asteen kokeessa. Epäonnistumisen takia mahdollisuudet saada valtiontehtäviä olivat pienet, joten hän omistautui maantieteellisille tutkimuksille ja maatalouskokeiluille. Zuon maatalouskokeiluihin kuuluivat esimerkiksi eri tee-, riisi- ja bambulajikkeiden istutukset. Hänen taitonsa ikonoklasmin saralla tekivät ajan myötä vaikutuksen paikallisiin oppineisiin ja virkamiehiin, joista hän tutustui esimerkiksi Hu Linyiin ja Lin Zexuun. Zuo auttoi vuonna 1850 puhjenneen taiping-kapinan aikana paikallisten vastarintajoukkojen järjestämisessä ja päätyi näin sotilaskomentajaksi. Vuonna 1860 Zuo kokosi Hunanista 5 000 miehen vapaaehtoisjoukon, jonka avulla hän ajoi kapinalliset Jiangxin maakunnasta Zhejiangiin, ja sai joulukuussa 1860 nimityksen kaikkien Zhejiangin alueen keisarillisten joukkojen komentajaksi. Hänestä tuli 1862 Zhejiangin kuvernööri ja seuraavana vuonna Zhejiangin ja Fujianin yhteinen kenraalikuvernööri
Uskontoelämän alkeismuodot

Uskontoelämän alkeismuodot on Émile Durkheimin kirjoittama kirja australialaisesta toteemijärjestelmästä. Kirja jakautuu kolmeen osaan, joista jokainen sisältää useampia lukuja. Ensimmäinen paneutuu uskonnon määritelmään. Durkheimin mielestä uskonto perustuu pyhän ja profaanin väliseen eroon. Tämä jako on ominaista kaikille tunnetuille uskonnoille. Uskonnon määritelmän lisäksi Durkheim kritisoi animismin ja luonnonpalvonnan käsityksiä siitä, minkälaiset olennot ovat olleet ensimmäisiä palvottuna. Toteemilla on kolme luonnetta. Se on samalla sekä yhteisön nimi, tunnusmerkki että pyhän esineen prototyyppi. Toteemin kolme muotoa ovat yksilötoteemi, yhteisötoteemi sekä sukupuolen mukainen toteemi. Yksilötoteemi on jokaisen henkilökohtainen suojelija, sekä hänen etunimensä. Klaanin toteemi eroaa yksilötoteemista siten, että yhteisö uskoo olevansa klaanitoteeminsa sukulaisia. Yksilöllä ei ole polveutumissuhdetta toteemiinsa, se on suojelija ja liittolainen
Intioiden neuvosto

Intioiden neuvosto (esp. Consejo de Indias) oli Espanjan siirtomaissa ylintä valtaa käyttävä kuninkaan neuvosto. Se laati asetuksia ja määräyksiä, jotka kuningas vahvisti allekirjoituksellaan. Ferdinand Katolilainen perusti Intioiden neuvoston vuonna 1511 ja Kaarle I uudisti sen toiminnan vuonna 1523. Intioiden neuvoston päätösten toimeenpanosta vastasi Sevillan Casa de Contratación. Recopilaciónin eli "Intioiden kootut lait" määrittelee Kaarle I:n vuonna 1542 antamassa asetuksessa Casa de Indiasin tarkoituksen ja sen tärkeimmät virkamiehet. Recopilación, joka sisältää 2000 sivua, käyttää 93 sivua Intioiden neuvoston ja sen virkamiesten toiminnan määrittelyyn. Ensimmäisestä pykälästä käy selville, että Intioiden neuvoston tuli aina olla kuninkaan lähettyvillä, eli siellä missä kuningas laajassa valtakunnassaan kulloinkin sattui olemaan. Vasta kun Madridista oli tullut Espanjan pääkaupunki 1560-luvulla, neuvosto sai vakituisen toimipaikkansa. Intioiden neuvosto ja varsinkin Sevillan Casa de Contratación muodostivat aikanaan maailmassa ennen kokemattoman voiman, jota täydensi kaikkien aikojen laajimmalle levinnyt lakikokoelma Siete Partidas. Recopilación julkaistiin vasta 1681.
Substraattikierto

Substraattikierto eli futiili sykli on aineenvaihdunnassa esiintyvä kahden vastakkaissuuntaisen ja yhtäaikaisen metaboliareitin muodostoma kierto, jonka ainoa kokonaisvaikutus on kierron energiankulutuksesta syntynyt lämpö. Tällaisessa aineenvaihduntareitissä systeemi oskilloi kahden tilan välissä ja on hyvin herkkä pienellekin säätelylle. Vaikka energiataloudellisesti substraattikierto on tehoton järjestely soluille, se mahdollistaa reitin tarkan hienosäädön ja nopeat muutokset reaktion tasapainotilaan. Joissakin tapauksissa kuten ruskeassa rasvakudoksessa syntyvää hukkalämpöä käytetään hyväksi homeostaasin ylläpitämiseen. Oheisessa substraattikierron esimerkki glykolyysin ja glukoneogeneesin osareaktioiden välisestä syklistä: Kokonaisreaktiossa ei synny uusia tuotteita, vaan ainoastaan ATP hydrolysoituu. Reaktiossa kuluu energiaa, joka vapautuu lämpönä.
Sepoy

Sepoy oli nimitys, jota käytettiin yleensä intialaisesta sotilaasta erityisesti aikana, jolloin Intia oli Britannian siirtomaa. Nimitys on jäänyt osittaiseen käyttöön Intian, Nepalin, Pakistanin ja Bangladeshin armeijoihin, joissa sillä tarkoitetaan sotamiehen arvoa. Sana sepoy juontuu persiankielisestä sanasta sipāh, joka tarkoittaa jalkaväen sotilasta. Osmanien valtakunnassa sanaa sipahi käytettiin ratsuväen sotilaasta. ja aikaa myöten se tuli tarkoittamaan turkkilaisille suurin piirtein samaa kuin ritari eurooppalaisille. Brittien tavallisimmassa käytössä sepoy merkitsi jalkaväen sotilasta, kun ratsuväen sotilaasta käytettiin nimitystä sowar. Sanaa sepoy käytti ensiksi Englannin Itä-Intian kauppakomppania 1700-luvulla, jolloin se oli yksi useista nimitystä, joilla kuvattiin eri luokkiin kuuluvia Intian alkuperäiskansojen sotilaita. Muita samanlaisia olivat esimerkiksi peon, gentoo, mestee ja topasse. Alun perin sepoylla tarkoitettiin univormutonta ja kouluttamatonta hindu- tai muslimisotilasta. Lähes 96 prosenttia brittiläisen Itä-Intian kauppakomppanian 300 000 miehen vahvuisen armeijan sotilaista kuului alkuperäiskansoihin. Myöhemmin sepoysta tuli yleisnimitys, jota siirtomaaisännät käyttivät kaikista alkuperäiskansoihin kuuluneista sotilaista, jotka palvelivat eurooppalaisten valtojen joukoissa Intiassa. Intialaiset sotilaat kapinoivat brittihallintoa vastaan 1857–1858
Glee: The Music, The Rocky Horror Glee Show

Glee: The Music, The Rocky Horror Glee Show on kolmas EP-levy FOXin televisiosarjasta Glee, jota esittää suomessa AVA. Se sisältää cover-versioita toisen tuotantokauden "Rocky Horror Glee Show" jaksosta, ja se julkaistiin 19. lokakuuta 2010. Kaikki albumin kappaleet ovat cover-versioita musikaalista nimeltä "The Rocky Horror Show". Albumi sai paljon positiivisia arvosteluja. Allmusicin Andrew Leahey antoi albumille 3.5/5, ja kutsui albumia "yhdeksi Gleen parhaimmista albumeista", ja "siistiksi, hiotuksi ja hyvin lauletuksi tribuuttialbumiksi". Hän kehui Naya Riveran, Jayma Maysin ja John Stamosin esityksiä, mutta tunsi että Amber Rileyn roolijako Frank-N-Furterina oli huono. Kaikki kappaleet säv. ja san. Richard O'Brien.
Gaylord Silly

Gaylord Silly (ranskankielinen lausunta: [siˈje]; s. 20. helmikuuta 1986) on ranskalais-seychelliläinen juoksija, joka edustaa kansainvälisesti Seychellejä. Silly on syntynyt Ranskan Vendômessa seychelliläiselle äidille ja ranskalaiselle isälle. Hänellä on Ranskan ja Seychellien kaksoiskansalaisuus. Sillyn päälajit ovat 3000 metrin estejuoksu, 800 metrin juoksu ja maastojuoksu. 3000 metrin estejuoksussa hän teki henkilökohtaisen ennätyksensä (8:57:71) Coulainesissa 21. toukokuuta 2017. 800 metrin juoksun ennätysaikansa (1:54:14) hän on juossut Aubiéressä 5. tammikuuta 2013. Silly sijoittui Afrikan-mestaruuskilpailujen 3 000 metrin estejuoksussa 12:nneksi 2012. Hän on osallistunut viisi kertaa maastojuoksun MM-kilpailuihin sijoittuen parhaimmillaan 104:nneksi 2015
Salomoninmesikko

Elinvoimainen  Myzomela eichhorniRothschild & Hartert, 1901 Salomoninmesikko Wikispeciesissä Salomoninmesikko (Myzomela eichhorni) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. Salomoninmesikkoa tavataan Salomonsaarilla. Lajia on kuvattu yleisestä melko yleiseksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Čajánekin kasarmien taistelu

Wikipediassa ei ole tämän nimistä artikkelia.
Lola Anglada

Lola Anglada i Sarriera (1893 Barcelona – 1984 Tiana) oli espanjalainen kirjailija ja kuvittaja. Hänen varhaiset työnsä olivat lastenkirjoja. Anglada, oikealta nimeltään Dolors Anglada i Sarriera, sai taideopetusta hyvin nuoresta alkaen. Hän julkaisi ensimmäiset kuvituksensa vuonna 1905 (12-vuotiaana) ja piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä vuonna 1916. Hän opiskeli Francesc Galí -akatemiassa ja tutustui Joan Miróon ja Lloréns Artigasiin. Hän alkoi kuvakirjojen tekemisen opiskeluaikanaan. Kirjallisen työnsä ohella hän vaikutti Primo de Riveran vastaisessa oppositioliikkeessä ja puolusti feminismiä ja katalanianismia.
Tarinoita

Tarinoita voi tarkoittaa seuraavia:
K2-vitamiinit

Menakinonit eli K2-vitamiinit ja niiden esiasteet ovat ryhmä luonnossa olevia 2-metyyli-1,4-naftokinonijohdannaisia, joiden hiilessä 3 on vaihtelevan pituinen isopreeniketju. Kunkin isopreenin rungossa metyylin kohdalla on kaksoissidos, jotka ovat usein E-muotoa. Menakinonien lyhenne on MK-n tai MKn. n on ketjun isopreenien määrä. Esimerkiksi menatetrenonissa eli MK4:ssä isopreenejä on 4. Menakinoneja pystyvät tuottamaan tietyt bakteerit, arkit ja sienet, joille ne eivät siis ole vitamiineja. Menakinonit pystyvät kinoni-kinoli-tyyppisiin hapetus-pelkistysreaktioihin, jonka takia ne toimivat bakteereissa, arkeissa ja sienissä elektronien siirtäjinä elektroninsiirtoketjuissa ubikinonin tapaan. Menakinoneja on bakteerikäytetyissä ruuissa, kuten nattōssa ja juustoissa. Eläimillä myös tietyt suolistobakteerit tuottavat paljon menakinoneja, jotka kattavat osan eläinten K-vitamiinitarpeesta. Ihmisillä tuotto ei ole riittävää ja K-vitamiineja tulee saada myös ruuasta. Ihmisten ruokavalioissa menakinonit ovat tärkeä K-vitamiinilähde fyllokinonin ohella ja ruuan menakinonit voivat kattaa jopa 50 % ihmisten K-vitamiinitarpeesta joissakin ruokavalioissa. Menakinonit ovat 2-metyyli-1,4-naftokinonin eli menadionin johdannaisia
Aleksandr Dugin

Aleksandr Geljevitš Dugin (Алексáндр Гéльевич Дýгин, s. 1962 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen politologi, sosiologi ja huomattava neo-eurasianismin edustaja. Duginin on väitetty olevan vaikuttava ajattelija Vladimir Putinin päätösten takana. Häntä on kutsuttu "Putinin Rasputiniksi", joka tosin saattaa lopulta olla myös liioittelua. Sotilastiedusteluperheeseen syntynyt Dugin oli kommunismin vastainen toisinajattelija 1980-luvulla. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Dugin perusti yhdessä Eduard Limonovin kanssa Kansallisbolševistisen puolueen, joka nimensä mukaisesti kannatti kansallisbolševismia. Vuonna 1997 Dugin julkaisi Geopolitiikan perusteet, jossa hän hahmotteli maailmankatsomuksensa ja vaati Venäjää rakentamaan uudelleen vaikutusvaltaansa liittoutumien ja valloitusten kautta, sekä haastamaan kilpailevan "atlantisen imperiumin, jota johtaa Yhdysvallat". Dugin jatkoi neo-eurasianisminsa kehittämistä perustamalla "Euraasia" -puolueen vuonna 2002 ja kirjoittamalla lisää kirjoja, mukaan lukien Neljäs poliittinen teoria (2009). Siinä hän erottaa ajatuksensa sekä liberalismista, sosialismista että fasismista ja pyrkii "tuhoamaan nykyaikaisen individualismiin keskittymisen, mystiikan sekä perinteen kieltämisen ja kapitalismin fetisismin". Neljännen poliittisen teorian pääaihe ei ole yksilö, luokka tai rotu, vaan dasein. Dugin vieraili ensi kertaa Suomessa vuonna 2014 Johan Bäckmanin kutsumana. Bäckmanin järjestämän tilaisuuden nimi oli Rakennamme Suur-Venäjää, ja tilaisuudessa Dugin totesi, ettei hänellä ole vaateita Suomea kohtaan, mutta olisi tyytyväinen jos Suomi ei liittyisi Naton jäseneksi
Lylloo

Lylloo (s. 22. tammikuuta 1991 Hyères, Ranska) on ranskalainen artisti. Hän nousi kuuluisuuteen vuonna 2008 kappaleella "Dou Di Dam", jolloin artisti oli vasta 17-vuotias. Tämä sai medioissa sen verran huomiota, että häntä kuvailtiin uudeksi Lorieksi. Kappale julkaistiin lopulta singlenä alkuvuodesta 2009. "Lylloo" aloitti musikaalisen uransa 10-vuotiaana Alice Donan koulussa Marseillessa. Sitä kautta hän sai uusia musikaalisia tuttavuuksia sekä päätyi artistiksi. Albumit & EP:t Singlet
Via Veneto

Via Veneto, koko nimeltään Via Vittorio Veneto, on Roomassa, Italiassa sijaitseva katu. Se on kaupungin keskuskatu. 1960-luvulla Via Veneto oli ilta-elämän keskuspaikka Roomassa. Kadun varrella on useita kahviloita ja muotiliikkeitä. Katu kulkee etelän Piazza Barberinista pohjoiseen Villa Borghesen puistoon saakka. Via Veneton alueella kuvattiin vuonna 1960 ensi-iltansa saanut Federico Fellinin ohjaama Ihana elämä -elokuva.
Sivuventtiilimoottori

Sivuventtiilimoottori (ns. "lättäpää") on yksinkertaisen rakenteensa ansiosta huokea ja luotettava mäntämoottori. Sylinterin kaasunvaihdosta huolehtivat lautasventtiilit sijaitsevat kunkin sylinterin sivuilla moottorin lohkossa, toisin kuin kansiventtiilirakenteissa. Rakennetta on yleensä hyödynnetty nelitahtimoottoreissa, joskin useimmissa käyttökohteissa erilaiset kansiventtiiliratkaisut (OHV, SOHC ja DOHC) ovat syrjäyttäneet sivuventtiilit. Varsinkin pienmoottoreissa, kuten ruohonleikkureissa, sivuventtiilirakenne on yhä yleinen. Sivuventtiilimoottoreilla on vahvuuksia, joiden vuoksi ne olivat aikanaan yleisiä. Sivuventtiilimoottoreilla on eräitä merkittäviä heikkouksia, joiden vuoksi kansiventtiilirakenteet ovat yleistyneet ja korvanneet sivuventtiilit lähes kokonaan. Vaikka suuremman tehon ja hyötysuhteen ansiosta kansiventtiiliratkaisut ovatkin pääosin syrjäyttäneet sivuventtiilimoottorit, sivuventtiilirakenteella on mahdollisuuksia, joita harvoin hyödynnetään.
Anna Porfyrogenita

Anna Porfyrogenita (kreik. Άννα Πορφυρογέννητη; ven. Анна Византийская), (13. maaliskuuta 963 – 1011 tai 1012) oli Bysantin keisari Romanos II:n ja Bysantin keisarinna Theofanon tytär. Hänen veljensä olivat Bysantin keisarit Basileios II ja Konstantinos VIII. Anna oli porfyrogenita, joka tarkoitti keisarin tytärtä, joka oli syntynyt Konstantinopolissa Bysantin keisarillisen palatsin purppurakamarissa.lähde? Prinsessa Anna oli Kiovan Rusin ruhtinatar 989-1011 ja ruhtinas Vladimir Suuren puoliso. Annan ansioksi lasketaan se, että Kiovan Rusin ruhtinas Vladimir Suuri otti kristillisen kasteen mennäkseen naimisiin Annan kanssa. Krimillä käytiin vuonna 988 sota rusien ja bysanttilaisten välillä. Vladimir Suuren joukot piirittivät ja Khersonin kaupunkia ja saivat sen antautumaan. Vladimir lähetti Bysantin keisari Basileios II:lle viestin: "Olen vallannut kaupunkinne. Valtaan myös pääkaupunkinne Konstantinopolin ellette anna minulle vaimoksi naimaikäistä sisartanne
Huhdasfest

Huhdasfest on vuosina 2012-2014 järjestetty Kouvolassa, Jaalan Huhdasjärven kylän Kylätalon ympäristössä järjestetty hyvänlaatuista kotikutoisuutta vaaliva festivaali. Festivaalia järjestää talkootyönä Huhdasjärven Kyläosuuskunta ja ystävät. Huhdasfest on ollut yksipäiväinen ja on artistivalinnoissaan keskittynyt lähinnä suomenkielisiin artisteihin. Vuosina 2012 ja 2013 järjestettiin myös Lasten Oma Huhdasfest. Huhdasfest järjestettiin kolmannen, toistaiseksi viimeisen kerran 14. kesäkuuta 2014. Huhdasjärven Kyläosuuskunta on myös järjestänyt Huhdasfesteille esiintyneiden artistien muun muassa Muuan Miehen, Joose Keskitalon ja Jaakko Laitisen & Väärän Rahan keikkoja, viimeisin Muuan Mies heinäkuussa 2019. Jälkiklubilla Huhdasjärvellä 28.6.2013 esiintyivät the Solar Apparatus sekä 56. Lasten Oman Huhdasfestin järjesti Huhdasjärven Kylätoimikunta 14.7
Timo (Seitsemän veljestä)

Timo on Aleksis Kiven luoma kuvitteellinen henkilö. Hän on yksi päähenkilöistä Kiven 1870 julkaistussa romaanissa Seitsemän veljestä. Timo ja Lauri ovat kaksosia siten, että Timo syntyi ensin. Niinpä hän on veljessarjan viidenneksi vanhin. Häntä vanhempia ovat Juhani, kaksoset Tuomas ja Aapo sekä Simeoni. Timon ja Laurin jälkeen Jukolan emäntä synnytti vielä Eeron. Fyysisesti Timo on veljiensä kaltainen: harteikas, keskimittainen ja ihonsävyltään ruskea. Hänen hiuksensa ovat kankeat ja hampunkarvaiset. Timo on Juhanin sanojen toistaja. Hän on heikkolahjainen mutta suosittu ihminen ja menestyvä. Alati iloinen Timo myötäilee ryhmän enemmistöä ja on unelias. Perinnönjaossa Timo saa Kekkurin torpan ja hän nai Kuokkalan kaksoistytöistä toisen, hiukan lempeämmäksi kutsutun Ullan
Massimo d’Azeglio

Massimo Taparelli, d’Azeglion markiisi (24. lokakuuta 1798 Torino – 15. tammikuuta 1866 Torino) oli italialainen taidemaalari, kirjailija ja poliitikko, joka toimi Sardinian kuningaskunnan pääministerinä vuosina 1849–1852. Nuoruudessaan d’Azeglio omistautui taidemaalarin uralle. Asuessaan 1820-luvulla Roomassa hän saavutti mainetta maisemamaalarina. Isänsä kuoltua hän muutti vuonna 1830 Milanoon. Siellä hän kirjoitti poliittisesti sävyttyneet romaanit Ettore Fieramosca (1833) ja Niccolò de’Lapi (1841), jotka tekivät hänestä yhden Italian yhdistymisliikkeen eli risorgimenton maltillisen siiven johtohahmoista. Tämän jälkeen d’Azeglio omistautui politiikalle. Hänen pääteoksensa on pamfletti Gli ultimi casi de Romagna (1846), jossa hän arvosteli Romagnan hallitusta ja kehotti alueen asukkaita tukemaan Sardinian kuninkaan Kaarle Albertin pyrkimystä yhdistää Italia. Vuoden 1848 sodassa d’Azeglio taisteli Sardinian riveissä Itävaltaa vastaan. Kun Kaarle Albert tappioiden jälkeen luopui kruunusta poikansa Viktor Emanuel II:n hyväksi, tämä nimitti d’Azeglion pääministerikseen 7. toukokuuta 1849
Glee: The Music, The Christmas Album

Glee: The Music, The Christmas Album on neljäs albumi FOXin televisiosarjasta Glee. Se sisältää cover-versioita toisen tuotantokauden jouluaiheisesta jaksosta "Kuorojoulu", ja se julkaistiin 9. marraskuuta 2010. The Detroit Newsin kirjoittajat kehuivat "aliarvostettua" alkukappaletta "We Need a Little Christmas" ja antoivat B:n heidän mielestään Gleen parhaimmalle albumille tähän mennessä. Allmusicin Andrew Leahey antoi albumille 3/5 tähteä ollen yllätyksetön siitä, että kappaleet oli "esitetty Gleen tutussa Broadway-tyylissä". Hän piti kappaleesta "Baby, It's Cold Outside" ja sen epätavallisuudesta kahden miehen esittämänä. Entertainment Weeklyn Tanner Stransky kutsui Amber Rileyn tulkintaa kappaleesta "Angels We Have Heard on High" "huimaksi", kun E! Onlinen Jennifer Arrow kutsui sitä "hämmästyttäväksi". Lea Michelen laulua kappaleessa "O Holy Night" kehuttiin; Leahey vertasi sitä Kristin Chenowethiin . Ottawa Citizenin Bruce Ward ei kuitenkaan pitänyt kappaleesta, ja ajatteli sen olevan epämiellyttävän hidas. Vanity Fairin Brett Berk päätti, että albumia "ei voi luokitella hyväksi tai huonoksi", antaen kuuntelijan päättää. New York Postin Jarett Wieselman ajatteli, että albumi kuulosti kokonaisuudessaan kuin Gapin mainos-soundtrackilta, mutta kehui Colferin, Michelen ja Rileyn lauluosuuksia. Philadelphia Daily Newsin Jonathan Takiff tunsi, että kappaleet olivat liian teennäisiä ja oli pettynyt, kun näyttelijät eivät coveroineet enempää kappaleita pop-musiikin rajojen ulkopuolelta
Croque monsieur

Croque monsieur on grillattu kinkkujuustovoileipä. Se on saanut alkunsa ranskalaisten kahviloiden ja baarien pikaruokana. Leivän välissä yleisimmin käytetyt juustot ovat emmental ja gruyère. Tämän niminen leipä keksittiin Pariisissa vuonna 1910.
Hong Taiji

Hong Taiji (28. marraskuuta 1592 – 21. syyskuuta 1643; nimi trans­litte­roidaan usein kiinan kielen mukaisesti myös Huang Taiji) oli mantšujen Qing-dynastian toinen keisari vuosina 1626–1643. Hänestä käytetään länsi­maisessa kirjalli­suudessa usein myös nimeä Abahai. Hän lujitti isänsä Nurhacin perustamaa valtakuntaa ja valmisteli tuolloin Ming-dynastian hallitseman Kiinan valloitusta, minkä kuitenkin vasta hänen seuraajansa saivat toteutetuksi. Vuonna 1625 hän myös muutti kansansa, džurtšenien nimen mantšuksi ja vuonna 1636 oman dynastian nimensä Myöhemmästä Jin-dynastiasta Qing-dynastiaksi. Qing-dynastia hallitsi myöhemmin Kiinaa vuosina 1644–1912. Hong Taijia pidetään toisinaan Qing-dynastian ensimmäisenä, tavallisimmin kuitenkin toisena keisarina. Tämä johtuu siitä, että hänen isänsä Nurhaci ei elin­aikanaan omaksunut keisarin arvoa, joka hänelle kuitenkin myönnettiin hänen kuolemansa jälkeen. Nimi Hong Taiji johtuu mongolinkielisestä arvonimestä Khong Tayiji, joka merkitsee kruununprinssiä. Nimi muuntui mantšun kielessä muotoon Hung Taiji ja kiinassa muotoon Hóng Tàijí (洪太極) tai Huáng Táijí (皇太極).
Rihmastopahka

Rihmastopahka eli sklerootio on sienten talvehtimiselin. Se koostuu yleensä tiiviisti yhteenkasvaneista sienirihmoista, mutta voi olla koostunut myös löyhästi kasaantuneesta rihmoista. Rihmastopahka auttaa sientä selviämään vaikeiden aikojen kuten kuivien ja kylmien jaksojen ylitse toimien ravintovarastona ja lepomuotona. Kun olosuhteet paranevat se jatkaa lisääntymistä synnyttämällä itiöemiä, sienirihmoja tai alustapahkoja, joista sieni voi jatkaa leviämistään ympäristöönsä. Yksi tunnetuimmista rihmastopahkoista ovat viljoilla esiintyvät Claviceps purpurea -kotelosienen aiheuttamat torajyvät, jotka kasvavat viljan siemenen tilalle ja saastuttavat viljasatoa. Mustien rihmastopahkojen sisältämät mykotoksiinit aiheuttavat myrkytyksiä tuotantoläimille ja ihmisille. Toinen tunnettu rihmastopahka on lehtipuiden lahottajasieni pakurikääpä.
Espanjan vallankumous (1936)

Espanjan vallankumoukseksi kutsutaan Espanjassa vuonna 1936 maan sisällissodan aikana anarkistien hallitsemilla alueilla käynnistyneitä yhteiskunnallisia uudistuksia ja muutoksia. Sen aikana työläiset ja talonpojat kollektivisoivat muun muassa maatalouden ja teollisuuden anarkososialistisen mallin mukaisesti. Lisäksi alueelle perustetut neuvostot käynnistivät uudelleen kunnallisia palveluja, kuten joukkoliikennettä ja kouluja maan hallituksen toiminnan osittain lamaannuttua sodan johdosta. Espanjan vallankumouksen aikana luotiin yksi harvoista maailmassa toteutuneista anarkistista yhteiskunnista. Lyhytaikaiseksi jäänyttä yhteiskuntajärjestelmää on aikalaiskertomusten mukaan yleisesti pidetty onnistuneena, joskin sisällissodan luonteesta johtuen siitä raportoivat lähinnä maassa vierailleet vasemmistolaiset toimittajat ja poliitikot. Joidenkin lähteiden mukaan esimerkiksi Aragonian maakunnassa tuottavuus nousi noin 20 prosenttia ja Kataloniassa onnistuttiin saavuttamaan täystyöllisyys. Kollektivisoinnin yhteydessä muun muassa lakkautettiin yritysten jopa 10–20-kertaisesti tavallisiin työläisiin verrattuna ansaitsevien johtohenkilöiden virat. Näin työläisten palkkoja pystyttiin nostamaan parhaimmillaan parikymmentä prosenttia. Kollektivisointi ulottui myös pienyrityksiin, kuten hotelleihin ja ravintoloihin, jotka toimivat teollisuuden tapaan työntekijöidensä hoitamina. Vallankumous ulottui lähinnä Katalonian, Aragonian ja Andalusian maakuntien alueelle sekä myös joihinkin muihin osiin Levantea. Kataloniassa noin 75 % taloudesta oli työntekijöiden hallussa. Erityisen tunnettu oli anarkosyndikalistisen CNT-ammattiliiton hallitsema Barcelona, jota englantilainen kirjailija George Orwell kuvasi vuonna 1938 ilmestyneessä sotareportaasissaan Katalonia, Katalonia