nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Musta helmi (laiva)

Musta helmi (The Black Pearl) on kuvitteellinen laiva, joka esiintyy Pirates of the Caribbean -elokuvasarjassa. Suuri ja nopea purjealus on kuuluisa nopeudestaan sekä laivan ja sen miehistön päälle langenneesta kirouksesta. Kaikki eivät usko laivan olevan edes olemassa. Laivan runko ja purjeet ovat mustat. Musta helmen kerrotaan olevan Karibianmeren nopein alus, joka pääsee myötätuulessa pakoon jopa myyttistä Lentävää hollantilaista. Vastatuuleen Hollantilainen on tosin Mustaa helmeä nopeampi. Musta helmi oli Jack Sparrow’n komennuksessa jo aikana jolloin hän oli Itä-Intian kauppakomppanian palveluksessa. Jackin kieltäydyttyä edesauttamasta orjakauppaa, laiva tuomittiin upotettavaksi merirosvoaluksena. Musta helmi oli tuolloin vielä nimeltään ”HEIC Wicked Wench”. Lentävän hollantilaisen kapteeni Davy Jones nosti ”Wicked Wenchin” meren pohjasta jolloin kapteeni Sparrow uudelleennimesi aluksen Mustaksi helmeksi. Vastineeksi laivan nostamisesta Jack lupasi palvella vuosisadan Jonesin komennuksessa oltuaan ensin 13 vuotta Mustan helmen kapteenina. Jackin suunnitelmat kuitenkin muuttuivat kahden vuoden kapteenina olon jälkeen, kun Mustan helmen miehistö nousi kapinaan perämies Hector Barbossan johdolla
Škoda Favorit

Škoda Favorit oli tšekkoslovakialaisen AZNP:n, sittemmin tšekkiläisen Škoda automobilován vuosina 1987–1995 valmistama henkilöautomallisarja. Mallistoon kuului viisiovinen hatchback Favorit, farmarimallinen Forman ja avolavapakettiauto Pick-up. Ainoana moottorivaihtona oli 1,3-litrainen nelisylinterinen rivimoottori, joka perustui takamoottorimalleissa käytettyyn voimanlähteeseen. Favorit suunniteltiin sosialismin aikakaudella kiireellisellä aikataululla teknisesti vanhentuneen takamoottorisen M-sarjan korvaajaksi. Mukana projektissa oli läntisiä yhteistyökumppaneita, kuten muotoilusta vastannut Bertone. Favoritin vahvuuksia länsimarkkinoilla olivat kilpailukykyinen hinta, hyvä ajettavuus ja hyvät sisätilat. Heikkouksina olivat lukuisat pikkuviat sekä huonolaatuiset materiaalit. VAG:n tultua Škodan omistajaksi esiteltiin uudistettu Favorit, jonka laatua oli parannettu. Favorit kilpaili merkittävissä kansainvälisissä rallikilpailuissa koko valmistuselinkaarensa ajan. Moottoriurheilumenestyksestä merkittävin oli vuonna 1994 saavutettu maailmanmestaruus F2-luokassa. Favoritin seuraaja oli vuonna 1995 myyntiin tullut Škoda Felicia, joka perustui rakenteeltaan pitkälti Favoritiin. Sosialismin aikakaudella autontuotannossa oli keskitytty valmistusmääriin, ja takamoottori-Škodat olivat onnistuneet maan kommunistijohdon tavoitteessa nostaa Tšekkoslovakia pyörille
Škoda Felicia

Škoda Felicia on Škoda Auton vuosina 1994–2001 valmistama pieni automalli, joka korvasi edeltäneet Škoda Favorit- ja Forman-mallit. Auto kehitettiin edeltäjiensä pohjalta, mutta siinä hyödynnettiin myös vuonna 1991 emoyhtiöksi tulleen Volkswagen Groupin tekniikkaa. Felician seuraajaksi tuli Škoda Fabia. Korimalleina olivat viisiovinen hatchback, farmarimalli Combi ja lava-autoversio Škoda Pickup, jota myytiin myös Volkswagen Caddyna. Lisäksi lava-autosta tehtiin myös Felicia Fun -avoautoversio, jossa on kaksi istuinta lavaosassa ohjaamon takana. Alastaittamisen lisäksi Felician takapenkit oli mahdollista helposti irrottaa kokonaan, jolloin käytössä oli auton kokoon nähden pitkä ja korkea yhtenäinen tavaratila. Moottorivaihtoehtoina olivat Škodan vanhanaikainen 1,3-litrainen työntötankomoottori sekä Volkswagenilta peräisin olevat 1,6-litrainen SOHC-bensiinimoottori ja 1,9-litrainen diesel. Voimansiirtona oli aina viisivaihteinen manuaalivaihteisto. Vuonna 1998 keulan ilmettä uudistettiin vastaamaan suurempaa Octavia-mallia. Esimerkiksi etusäleikkö ja ajovalot olivat uudet.
Sepoykapina

Sepoykapina (tunnetaan myös nimellä Intian kapina tai Intian ensimmäinen itsenäisyyssota) on yleisesti käytetty nimitys intialaisten epäonnistuneesta kapinasta brittien siirtomaavaltaa vastaan vuosina 1857–1858. Kapinan käynnistäjinä ja kapinallisten tärkeimpänä taisteluvoimana olivat sepoyt, Bengalin brittihallinnon palveluksessa olleet intialaiset sotilaat. Sepoykapinan laukaisevana tekijänä oli kiista uuden Enfield-kiväärin (Pattern 1853 Enfield, kivääri, jossa käytettiin paperipatruunoita Minie-tyyppisine luoteineen) patruunoista. Intialaisten sotilaiden keskuudessa liikkuneiden huhujen mukaan uudet patruunat oli voideltu sian- ja naudanrasvalla. Sotilaiden oli ladatessaan purtava paperipatruuna auki ja siten kosketettava huulillaan rasvaa, mikä oli loukkaus niin hindu- kuin muslimisotilaidenkin uskonnollisia käyttäytymisääntöjä vastaan. Nauta on hinduille pyhä eläin ja sika on muslimeille saastainen eläin. Laajemmin sotilaiden kapinassa oli kysymys jo pidempään kyteneestä tyytymättömyydestä niin palkkaan, olosuhteisiin kuin brittiupseerien halveksuvaan kohteluun heitä kohtaan. Sotilaat myös epäilivät, että brittien suunnitelmissa oli käännyttää heidät väkisin kristinuskoon. Kapina käynnistyi 11. toukokuuta 1857 Meerutin kaupungista ja levisi pian ympäri Pohjois-Intiaa. Sepoy-sotilaiden lisäksi kapinaan liittyi eräitä intialaisia ruhtinaita ja muita brittihallintoon tyytymättömiä ryhmiä. Kapinallisten painostuksesta Delhin viimeinen mogulihallitsija Bahadur Shah II julistautui koko Intian keisariksi
Odessan alue

Koordinaatit: 46.483°N, 30.733°E Odessan alue (ukr. Одеська область, Odeska oblast) on hallinnollinen alue Lounais-Ukrainassa, Mustanmeren äärellä. Sen pääkaupunki on Odessa, jossa asuu 40 % alueen väestöstä. Alueen pinta-ala on 33 300 neliökilometriä. Alueen väkiluku oli vuoden 2021 alussa 2 368 107, joka vastasi 5,7 prosenttia vapaan Ukrainan väestöstä. Edellä vapaan Ukrainan väkilukuun ei ole sisällytetty Venäjän vuodesta 2014 miehittämää Krimin niemimaata eikä Venäjän tukemien nukkehallintojen hallitsemaa osaa kahdesta Ukrainan itäisestä alueesta; näiden piirissä asui tuolloin yli viisi prosenttia Ukrainan väestöstä. Alueen maantieteellinen ulottuvuus pohjois–eteläsuunnassa on noin 330 kilometriä ja itä–länsisuunnassa 230 kilometriä. Alue rajoittuu etelässä Tonavan toiselle puolelle jäävään Romaniaan, lännessä Moldovaan, pohjoisessa Vinnytsjan ja Kirovohradin alueet, idässä Mykolajivin alue ja kaakossa Mustameri. Alue on perustettu 27. heinäkuuta 1932 silloiseen Neuvosto-Ukrainaan
Makkabealaiset

Makkabealaiset oli juutalainen pappis- ja hallitsijasuku, jonka jäsenet hallitsivat Juudeaa noin vuosina 165–37 eaa. Suku kapinoi seleukideja vastaan niin sanotun makkabilaiskapinan aikana.
Tuukka Rask

Tuukka Mikael Rask (s. 10. maaliskuuta 1987 Savonlinna) on suomalainen uransa päättänyt jääkiekkomaalivahti. Rask pelasi vuosina 2007-2022 Boston Bruinsissa yhteensä 564 ottelua, viettäen koko NHL-uransa seuran riveissä. Raskin uran merkittävimpiin saavutuksiin kuuluvat mm. pronssimitali Sotšin olympialaisista vuonna 2014, Stanley Cup vuonna 2011 sekä Vezina-palkinto vuonna 2014. Rask on Savonlinnan Pallokerhon kasvatti, mutta siirtyi Tampereen Ilvekseen 16-vuotiaana vuonna 2003. Kaudella 2003–2004 hän nousi Ilveksen A-nuoriin pelattuaan vain 9 B-nuorten ottelua. Kaudella 2004–2005 Rask johdatti Ilveksen A-nuorten Suomen mestariksi. Pudotuspeleissä Rask piti 10 ottelussa peräti 6 nollapeliä, ja Ilves hävisi kaiken kaikkiaan vain yhden finaaliottelun. Rask pelasi myös ensimmäiset miesten liigapelinsä ja nousi kaudella 2005–2006 joukkueen ykkösmaalivahdiksi. Kaudella 2006–2007 Raskin torjuntaprosentti 92,75 oli runkosarjan neljänneksi paras
LinkNet

LinkNet on turvallisuussuuntautunut IRC-verkko, joka tukee asiakkaiden ja palvelimien välistä SSL-salausta. Myös palvelimien välinen liikenne on salattu. Muista tavanomaisista IRC-verkoista poiketen LinkNetin SSL-palvelut sijaitsevat portissa 7000. LinkNettiä voi myös käyttää salaamattomana, mutta useimmiten salaamattomien yhteyksien pääsy kanaville on estetty +S-moodilla. LinkNet tukee myös isäntäosoitteiden (hostname) osittaista piilottamista. Oman isäntäosoitteen saa piiloon komennolla /mode nick +h. Suomalainen LinkNet-palvelin sijaitsee osoitteessa irc.link-net.fi.
Ivica Olić

Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 30. tammikuuta 2014.Maajoukkueuran tilastot päivitetty 24. kesäkuuta 2014. Ivica Olić (s. 14. syyskuuta 1979 Davor, Jugoslavia) on kroatialainen entinen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelannut Olić siirtyi tammikuussa 2015 VfL Wolfsburgista Hamburger SV:hen, jossa hän oli pelannut jo aiemmin, vuosina 2007–2009. Ivica Olić aloitti uransa NK Marsoniassa vuonna 1996. Sieltä hän siirtyi kahden kauden jälkeen Hertha BSC:hen vuonna 1998. Hän ei juurikaan saanut peliaikaa ja palasi Marsoniaan seuraavana vuonna. Kasvattajaseurassa kausi oli menestyksekäs (17 maalia 29 pelissä) ja vuonna 2001 hän siirtyikin NK Zagrebiin, jossa teki 21 maalia 28 ottelussa
Gríma Kärmekieli

Gríma Kärmekieli on kuvitteellinen henkilö J.R.R. Tolkienin kirjassa Taru sormusten herrasta. Gríma Kärmekieli oli Saruman Valkoisen vakooja Rohanissa. Hän myrkytti Théodenin mielen, joka tuli täysin riippuvaiseksi Grímasta, ja sai tämän luopumaan vastarinnasta Sarumanin örkkiarmeijoita vastaan. Gandalfin pelastettua Theodenin tämä karkotti Gríman Rohanista. Viimeisinä elonhetkinään hän tappoi Sarumanin Konnussa ja yrittäessään pakoon kuoli hobittien ampumiin nuoliin. Gríman englanninkielinen nimi on Gríma Wormtongue (muinaisenglannissa worm tarkoitti paitsi matoa myös käärmettä). Elokuvassa Gríman avulla Saruman myrkytti taioillaan Théodenin mielen Kahdessa tornissa, ja Saruman puhui Gandalfille Théodenin suun kautta. Gríma tappoi Sarumanin Orthancin huipulla ja Legolas ampui hänet. Tämä jätettiin Kuninkaan paluun teatteriversiosta pois, koska ohjaaja Peter Jacksonin mielestä ei olisi ollut sopivaa esittää kohtausta elokuvan alussa
Erkki Rekimies

Erkki Vilho Kalevi Rekimies (21. marraskuuta 1923 Kouvola – 14. toukokuuta 1995) oli suomalainen lehtimies ja nuortenkirjojen kirjoittaja, joka tuli tunnetuksi romaanillaan Tapporahat (1959). Rekimiehen vanhemmat olivat varikonpäällikkö Vilho Aleksanteri Rekimies ja Hilja Keidas. Rekimies työskenteli vuosina 1946–1952 toimittajana Sisämaa-, Lapin Kansa- ja Rovaniemi-lehdissä ja hän oli freelancetoimittajana radiossa 1948–1952 ja 1965–1967. Rekimies tuli ylioppilaaksi Varkauden yhteiskoulusta vuonna 1947 ja valmistui opettajaksi 1953 Jyväskylän opettajaseminaarista ja hän toimi sitten opettajana ja koulunjohtajana Kuusankoskella 1953–1975. Rekimies opetti myös suomen kieltä ja kirjallisuutta paikallisessa kansalaisopistossa ja hän kirjoitti kolumneja Kouvolan Sanomat-lehteen. Rekimies oli kirjoittajayhdistys Paltan johtokunnassa 1969–1972 ja Idän puheenjohtaja 1971–1973. Rekimiehen puoliso oli kirjailija Reetta Rakel Kaarina Rekimies (o.s. Sipinen) vuodesta 1949.
Juuse Tamminen

Jooseppi Arvid (Juuse) Tamminen (29. marraskuuta 1888 Ylöjärvi – 7. kesäkuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen Ikaalisissa asunut kansakoulunopettaja ja kirjailija, joka kirjoitti 1950-luvulla historiallisia nuortenromaaneja. Tamminen sai 1953 Nuorten kirja ry:n palkinnon ja 1955 Topelius-palkinnon. Tamminen sai päästötodistuksen 1913 Jyväskylän seminaarista. Hän toimi opettajana Alahärmässä 1913-1914, Messukylässä Hurman koulussa 1914–1917, Ikaalisten kirkonkylässä 1917–1922, Aitolahdella Sorilan koulussa 1922–1934 sekä vuodesta 1934 lähtien Helsingin maalaiskunnan Puistolan koulussa. Tamminen hoiti pariin otteeseen Jyväskylän seminaarissa kasvatus- ja opetusopin lehtorin viransijaisuutta. Tamminen oli Ikaalisissa muun muassa kuntakokouksen sekä opettajayhdistyksen puheenjohtajana sekä 1918-1921 suojeluskunnan paikallispäällikkönä. Aitolahdella hän oli kirkkovaltuuston ja kirkkoneuvoston, kunnanvaltuuston, kunnallislautakunnan, maatalouskerhovaliokunnan sekä tulo- ja omaisuusverolautakunnan jäsenenä. Hän toimi myös useita vuosia Aitolahden kunnansihteerinä ja Messukylän-Aitolahden opettajayhdistyksen puheenjohtajana sekä oli mukana Aitolahden suojeluskunnassa. Suomen sisällissodassa hän osallistui Ikaalisten rintaman taisteluihin valkoisten joukoissa toimien komppanianpäällikkönä. Juuse Tamminen on lauluntekijä Arto Tammisen isoisälähde? sekä imitaattori ja ääninäyttelijä Jarkko Tammisen isoisän isä
Petrodollari

Petrodollariksi kutsutaan tietyn maan maaöljyn myynnistä ansaitsemaa Yhdysvaltain dollaria. Käsitteen lanseerasi yhdysvaltalainen taloustieteen professori Ibrahim Oweiss vuonna 1973. Petrodollarilla on Yhdysvaltain dollarin arvoa ja Yhdysvaltojen taloutta tukeva vaikutus. Petrodollari on osaltaan tehnyt Yhdysvaltain dollarista maailman varantovaluutan. Petrodollaria on käytetty öljykaupassa pitkään. Öljy on merkittävin raaka-aine, jolla käydään kansainvälistä kauppaa ja valuuttamarkkina on maailman suurin markkina. Vuonna 2018 Kiinan petrojuan haastaa petrodollarin asemaa. Petrodollarille vaihtoehtoista kaupankäyntiä kannattavat Venäjä, Iran ja Venezuela, joille Yhdysvallat on asettanut pakotteita. Petrodollarin nykyinen asema perustuu siihen, että kaikki raaka-aineet on pitkään hinnoiteltu dollareissa. Öljyn hinnoitteleminen dollareissa ei siis ole poikkeus, sillä muutkin raaka-aineet hinnoitellaan useimmiten dollareissa. Tarkemmin öljy on hinnoiteltu dollareissa WTI- ja Brent-öljysopimusten ollessa dollareissa. Petrodollarin historiaan kuitenkin vaikutti myös se, että vuoden 1973 öljykriisin mainingeissa 1974 Yhdysvallat teki Saudi-Arabian kanssa sopimuksen Saudi-Arabian sotilaallisesta puolustamisesta ja sotakaluston myynnistä Saudi-Arabialle
Männyntuoksuvalmuska

Vaarantunut  Tricholoma matsutake(S. Ito & S. Imai) Singer Tuoksuvalmuska Commonsissa Tuoksuvalmuska (Tricholoma matsutake, jap. matsutake) on Japanissa suosittu kulinaristien arvostama herkku, joka liitetään aina syksyyn. Sitä pidetään yleisesti tryffelin veroisena sienenä. Fennoskandiassa kasvava tuoksuvalmuska on Ruotsissa tehdyissä DNA-tutkimuksissa todettu samaksi lajiksi, jonka tieteelliseksi nimeksi on sovittu Tricholoma matsutake. Japaninkielinen nimi tulee sanoista mänty (matsu) ja sieni (take). Tällä nimellä kutsutaan usein myös kaikkia muitakin syötäviä valmuskalajeja. Nimi on kiinaksi song yi, koreaksi songrong, tiibetiksi peisha. Tuoksuvalmuska kuuluu hyväksyttyihin kauppasieniin 16. huhtikuuta 2007 alkaen. Suomessa ei ole totuttu syömään tuoksuvalmuskaa, koska se kuuluu ns
Niko Kranjčar

Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 16. helmikuuta 2009.Maajoukkueuran tilastot päivitetty 6. syyskuuta 2009. Niko Kranjčar (s. 13. elokuuta 1984 Zagreb, Kroatia) on kroatialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Queens Park Rangersia lainalla Dynamo Kiovasta. Hänen isänsä on Kroatian jalkapallomaajoukkueen entinen päävalmentaja Zlatko Kranjčar. Kranjčarilla on Kroatian lisäksi Itävallan kansalaisuus. Kranjčar pelasi nuoruutensa Dinamo Zagrebissa. Hänestä tuli 17-vuotiaana Dinamon kaikkien aikojen nuorin kapteeni
Taikatalvi

Taikatalvi (ruots. Trollvinter) on Tove Janssonin kirjoittama muumikirja, jossa Muumipeikko herää kesken talviunen. Ruotsinkielinen alkuteos ilmestyi vuonna 1957 ja suomennos 1958. Taikatalvi on julkaistu vuonna 1989 myös WSOY:n kustantamana suomenkielisenä äänikirjana, jossa lukijana toimii Tytti Paavolainen. Kirjan ensimmäisellä sivulla on Muumilaakso talvella -kartta, jossa on kuva lumen peittämästä Muumilaaksosta. Kartassa näkyvät myös kaikki kirjan päähenkilöt: Muumipeikko, Pikku Myy, Tuu-tikki, Surku, reippailija-Hemuli, Vilijonkka, Mörkö ja kaunishäntäinen orava. Kirjassa esiintyvät myös Jäärouva ja Tuu-tikin tekemä lumihevonen, joka kuljettaa kauniin oravan ruumiin pois Muumilaaksosta. Alussa Muumipeikko herää kesken talviunten ja näkee, kuinka koko Muuumilaakso on lumen peitossa. Hän yrittää herättää Muumimamman, mutta turhaan. Muumipeikko ei vain saa millään unta. Muumipeikko käy alhaalla ja näkee tiskikaapin alla silmät, mutta ne katoavat. Tiskikaapin alla ollut otus on karvainen Radamsa, joka säikähti Muumipeikkoa
Hadrianus VI

Paavi Hadrianus VI (syntyjään Adrian Florisz Dedel; 2. maaliskuuta 1459 Utrecht, Utrecht, Alankomaat – 14. syyskuuta 1523) oli paavina 9. tammikuuta 1522 – 14. syyskuuta 1523. Hän oli myös tulevan hallitsijan Kaarle V:n opettaja vuodesta 1507 lähtien. Hadrianus lähetettiin vuonna 1515 Espanjaan valmistelemaan Kaarle I:n, tulevan Kaarle V:n kruunaamista. Hadrianus nimitettiin Kaarle V:n avulla Tortosan piispaksi. Kaarlen ollessa Saksassa vuonna 1520, hän uskoi Hadrianukselle ja kardinaali Jimenéz de Cisnerosille vastuun valtakunnan hallinnosta. Hadrianuksesta tuli paavi 9. tammikuuta 1522, hieman alle 63-vuotiaana. Hänen valintansa paaviksi tapahtui 27
Röthelstein

Röthelstein on itävaltalaiselle Österreichische Donaukraftwerke -yhtiölle rakennettu jokijäänmurtaja, joka pystyy murtamaan 70-senttistä kiintojäätä. Murtaja turvaa laivojen kulkua Tonavan jäissä ja rikkoo voimaloiden luo muodostuvia jääpatoja. Jäänmurtajaksi Röthelstein on harvinaisen matalakulkuinen, sillä sen syväys on vain kaksi metriä. Laivan dieselsähköinen koneisto pyörittää kahta Azipod-ruoripotkurilaitetta. Murtajan suurin pituus on 42,3 metriä ja leveys 10,0 metriä. Laivan vesillelasku tapahtui lokakuussa 1994 Kværner Masa-Yardsin Helsingin Uudella Telakalla ja luovutus keväällä 1995.
ARA Almirante Irízar

ARA Almirante Irízar (runkonumero Q-5) oli Argentiinan laivaston jäänmurtaja, joka kehitettiin maan Etelämantereella olevien tutkimusasemien huoltoa varten. Alus poistettiin palveluksesta 2007 sen tuhouduttua tulipalossa, mutta se on tarkoitus kunnostaa ja palauttaa palvelukseen vuoden 2012 lopulla. Alus pystyi kuljettamaan 130 henkisen miehistön lisäksi noin 100 matkustajaa ja melkoisesti lastia. Sen miehistönä oli 135 henkeä, minkä lisäksi aluksella oli tilat 45 matkustajalle. Paitsi että laiva pystyy murtamaan metrin paksuista kiintojäätä ja läpäisemään syöksyillä kuusimetrisiä ahtojäitä, sen suunnittelussa oli vaatimuksena että se pystyy talvehtimaan Etelämantereella 210 henkilöä kyydissään. Murtajan pääkoneistona on neljä Vaasassa valmistettua 8-sylinteristä Wärtsilä - S.E.M.T. Pielstick 8PC 2,5 L -keskinopeaa dieselmoottoria, joiden sylinterien halkaisija on 400 millimetriä ja iskun pituus 460 millimetriä. Koko ajan samaan suuntaan pyörivät moottorit on kytketty suoraan generaattoreihin, joiden tuottamalla tasavirralla pyöritetään kahta AEG:n potkurimoottoria, jotka puolestaan pyörittävät laivan kahta peräpotkuria. Dieselmoottorien kokonaisteho on 14,3 megawattia (MW) ja laivan akseliteho 11,9 MW
Kauneus

Kauneus on ominaisuus, jonka toteaminen tuottaa tarkastelijassa voimakasta esteettistä mielihyvää. Kauneutta tutkiva tieteenala on nimeltään estetiikka. Kauneus on yksilökohtainen kokemus ja kauneuskäsitykset vaihtelevat ajallisesti, mutta tietyt piirteet esimerkiksi ihmiskasvoissa tai luonnonympäristöissä ovat kauniita useimpien ihmisten mielestä kaikissa kulttuureissa. Eri kulttuurien kauneuskäsitys on saattanut vaihdella laajasti. Nykyinen miesihanne on peräisin antiikin Rooman taiteesta, jossa pitkät, lihaksikkaat, jykevärakenteiset ja tasasuhtaiset miehet hallitsivat. Naisten kauneusihanteet ovat muuttuneet jyrkemmin kuin miesten. 1800-luvulla aatelisten kauneusihanne oli riutuva, kalpea, laiha ja pienirintainen nainen vastakohtana pulskalle ja päivettyneelle maalaistytölle. Ranskalainen kauneusihanne suosii edelleen pienirintaisia naisia, kun taas Yhdysvalloissa kehittynyt ihanne suosii rintojen suurentamista jopa leikkauksilla. Hoikka vyötärö on ollut kauneusihanteena eri puolella maailmaa jo pitkään. Siitä on kirjallisia viitteitä länsimaista 1500–1700-luvulta, Kiinasta 400–600-luvulta ja Intiasta 100–300-luvulta. Kauneusihanteet vaihtelevat nykyisinkin eri puolilla maailmaa. Maissa joissa ruoasta on usein pulaa ja nälänhätää voi esiintyä, lihava naistyyppi on usein kauneusihanne
Kalhamajärvi

Kalhamajärvi on Kiiminkijoen vesistöalueen suurin järvi. Se sijaitsee Puolangan kunnan alueella Kainuussa, noin 20 kilometriä pohjoiseen kunnan keskustaajamasta. Järven pituus on noin 4,2 kilometriä ja suurin leveys noin 3,7 kilometriä. Syvin kohta on noin 9,1 metrin syvyinen ja sijaitsee järven keskiosassa. Järvi laskee Kalhamajokea pitkin Jorvasjärveen ja siitä edelleen Tilanjokea pitkin Kiiminkijokeen. Järvessä on yksi varsinainen saari, Kalhamansaari. Lisäksi Sysilahdessa on Tiironkallio-niminen luoto. Järven pinnan korkeus on 135,7 metriä merenpinnan yläpuolella. Järven rannoilla on ollut asutusta jo kivikaudella, ja sen rannoilla sijaitsevat sekä Määtänniemen ja Toppisen kivikautiset asuinpaikat että Rajalan, Peräkankaan ja Luppoperän pyyntikuopat. Pohjoisrannalla Auhon Kalhamaperällä on alkuperäiseen asuunsa kunnostettu Tiaisen kruununtorppa.
Frederik (Tanskan kruununprinssi)

Frederik X (koko nimeltään Frederik André Henrik Christian; s. 26. toukokuuta 1968 Kööpenhamina) on Tanskan kuningas. Hän on kuningatar Margareeta II:n ja prinssi Henrikin esikoispoika. Frederikillä on yksi veli, prinssi Joachim. Frederik syntyi vuonna 1968. Hän kävi koulua Krebs' Skole -nimisessä yksityisessä eliittikoulussa, Kööpenhaminassa. Tämän jälkeen hänet lähetettiin isänsä kotimaahan Ranskaan, jossa hän opiskeli sisäoppilaitoksessa. Nuorta prinssiä on kuvailtu ujoksi, eikä kameroiden edessä oleminen ollut hänelle mieluista. Hänen vanhempansa täyttivät hallitsijaparin velvollisuuksia, minkä vuoksi Frederik koki jääneensä nuorempana ilman vanhempiensa huomiota. Hän alkoi saamaan enemmän itseluottamusta parikymppisenä, mikä purkautui ahkerana juhlimisena. Frederik on opiskellut politiikan tutkimusta Aarhusin yliopistossa valmistuen vuonna 1995, ja hän on ensimmäinen Tanskan kuningashuoneen jäsen, jolla on maisterintutkinto
Rooman palo

Rooman palo (lat. magnum incendium Romae) oli tulipalo tai tuhopoltto, joka tapahtui Roomassa vuonna 64 jaa. Se oli kahdeksan päivää kestänyt suurpalo, jonka on suuruudessaan arvioitu koskettavan jokaista Rooman asukasta. Palosta hyötyi eniten keisari Nero, jota monet historioitsijat pitivät palon sytyttäjänä. Kristittyjen vainot alkoivat ja levisivät Roomassa, kun Nero syytti kristittyjä tuhopoltosta. Tulipalo syttyi 19. heinäkuuta 64 Circus maximuksen Palatium- ja Caelius-kukkuloihin rajoittuvan osan kauppapuodeissa, joissa oli tulenarkaa tavaraa. Sieltä tuli levisi nopeasti muualle kaupunkiin tuhoten kaiken, mikä sen eteen sattui. Tulipalo riehui kaupungissa aluksi viisi päivää tuhoten asuinkortteleita ja temppeleitä. Välillä sammuttuaan se syttyi vielä uudestaan entistä tuhoavampana ja riehui vielä kolme päivää. Lopullisten tuhojen määrää on vaikea arvioida, mutta antiikin historiankirjoittajista Tacitus kirjoittaa, että kaupungin neljästätoista kaupunginosasta kolme tuhoutui täysin, seitsemän vaurioitui ja vain neljä säilyi täysin vahingoittumattomana. Sata vuotta Tacituksen jälkeen syntynyt Dion Kassios arvioi kaupungista tuhoutuneen jopa kaksi kolmasosaa
Dionysius (paavi)

Pyhä Dionysius (k. 26. joulukuuta 268) oli paavina 22. heinäkuuta 259 – 26. joulukuuta 268. Hänen tarkkaa syntymäpaikkaansa ei tiedetä, mutta se saattoi olla Kreikka. Dionysius valittiin paaviksi keisari Valerianuksen vainojen loppukaudella. Dionysiuksen tehtäväksi lankesi Rooman kirkon nostaminen takaisin jaloilleen sitä koetelleiden sisäisten ristiriitojen jälkeen. Dionysius lähetti suuria summia Kappadokian kirkoille, jotka olivat vaurioituneet pahoin goottien hyökkäyksissä. Dionysius oli ensimmäinen paavi, joka ei kokenut marttyyrikuolemaa.