nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Scondia illustrata

Scondia illustrata (alaotsikoltaan Seu Chronologia de Rebus Scondi, Hoc Est, Sueci, Dani, Norvegi, Atque Una Islandi, Gronlandi Que, Tam Ecclesiasticis Quam Politicis) on historioitsija Johannes Messeniuksen 15-osainen Ruotsin historia, jonka hän kirjoitti 1616–1636 ollessaan maanpetturuuden vuoksi vangittuna Kajaanin linnassa. Messenius kuoli marraskuussa 1636, ja teoksen julkaisi yli 60 vuotta myöhemmin vuosina 1700–1705 ruotsalainen antikvaari ja historiantutkija Johan Peringskiöld. Se painettiin Olof Enaeuksen kirjapainossa Tukholmassa. Messenius saapui Kajaaniin perheensä kanssa marraskuussa 1616. Hänelle oli annettu lupa ottaa mukaan myös laaja kirjastonsa, jota Messenius käytti lähteenä työskennellessään. Lisäksi hän sai materiaalia ystäviltään; esimerkiksi Tammisaaren kirkkoherra Sigfrid Aronus Forsius, joka oli Messeniuksen entinen professorikollega Upsalan yliopistosta, lähetti hänelle joitakin käsikirjoituksia. Lappia koskevan seurakuntakertomuksen Messeniukselle puolestaan toimitti Paltamon ja Iin kappalaisena toiminut Mansuetus Jacobi. Messenius oli aloittanut Scondia illustratan suunnittelun jo Tukholmassa, mutta varsinaiseen kirjoitustyöhön hän kävi vasta vankeusaikanaan Kajaanin linnassa. Teoksen alustava käsikirjoitus valmistui 1624, mutta sen saattaminen julkaistavaan kuntoon kesti vielä vuosikausia. Vuonna 1635 Pohjanmaan maaherraksi nimitettiin Messeniuksen entinen oppilas Melcher von Wernstedt, joka vapautti hänet marraskuussa. Wernstedt antoi Messeniukselle luvan muuttaa Ouluun, mutta Ruotsin puolelle häntä ei suostuttu päästämään. Oulussa Messenius jatkoi teoksensa viimeistelyä, saamatta kuitenkaan sitä julkaistua ennen kuolemaansa marraskuussa 1636
Robbie Earl

Robert Wayne Earl (s. 2. kesäkuuta 1985 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Sveitsin NL-joukkue SCL Tigersissa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta osaa pelata myös keskellä. Earl pelasi kaudella 2000–2001 Los Angeles Jr. Kingsin joukkueessa, jonka jälkeen Kamloops Blazers varasi hänet 164. pelaajana WHL:n varaustilaisuudessa. Earl ei kuitenkaan koskaan siirtynyt CHL:ään, vaan vietti kaksi seuraavaa kautta Yhdysvaltain maajoukkueen kehitysohjelman mukana pelaten mm. NAHL-junioriliigaa. Tämän jälkeen hän kävi vuosina 2003–2006 Wisconsinin yliopistoa. Earl oli kaudella 2003–2004 joukkueensa kolmanneksi paras pistemies tehoilla 14+13=27. Hänet valittiin kauden päätteeksi WCHA:n tulokkaiden tähdistökentälliseen
Inga Brogren

Inga Lindqvist, o. s. Jaatinen, kirjailijanimi Inga Brogren (15. toukokuuta 1915 Kouvola – 2. heinäkuuta 2001) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Lindqvistin vanhemmat olivat Kokkolan kaupunginjohtaja Jarl Emerik Jaatinen ja Fanny Nyberg. Hän oli naimisissa vuodesta 1942 varatuomari Kurt Lindqvistin kanssa. Lindvist valmistui filosofian maisteriksi 1940. Hän toimi Erino Oy:n toimitusjohtajana. Erino Oy oli 1932 perustettu vesi- ja sähkömittarien, kemikalioiden sekä kutomateollisuudessa käytettyjen raaka-aineiden ja tarvikkeiden agentuuriliike joka kuului Einar Ahlströmin perustamaan Oy E. Ahlström & Co Ab:n-yritysryhmään.  Lindqvistin salanimellä Inga Brogren kirjoittama romaani Approbatur kertoi 1930-luvun lopun opiskelijaelämästä Helsingissä
NettiX

Nettix (virallisesti NettiX Oy, vuoteen 2006 Mach1 Oy) on suomalainen yritys, joka ylläpitää useita kaupankäyntiin tarkoitettuja verkkosivustoja, kuten Nettiauto, Nettikone ja Nettimarkkina. Nettix kustantaa myös kohdennettuja ammattimedioita raskaan konealan ammattilaisille. Nettix Oy:n omistaa Alma Media. Nettix oli Otava-konsernin omistuksessa, kunnes Otava myi sen Alma Medialle vuonna 2021. NettiXin kauppahinta oli 170 miljoonaa euroa. Nettixin oikaistu liikevaihto oli vuonna 2020 22,5 miljoonaa euroa. Samana vuonna yhtiön liikevoitto oli noin 10 miljoonaa euroa.
Humlan piirikunta

Koordinaatit: 29.9719°N, 81.8203°E Humlan piirikunta (nepaliksi हुम्ल, Humlā) on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Keskilännen kehitysalueen Karnalin vyöhykkeellä, maan luoteisnurkassa. Piirikunnan pohjoispuolella on Kiinan Tiibetin autonominen alue, idässä ja osin etelässä Mugun, etelässä Bajuran ja Bajhangin piirikunnat. Vuoristoisessa ja kulkuyhteysiltään syrjäisessä Humlan piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 50 858 ihmistä (40 595 as. vuonna 2001). Piirikunnan pinta-ala on 5 655 neliökilometriä ja väestötiheys 9,0 as./km2. Hallinnollinen keskus on Simikotin kylä (VDC, 4 341 as. vuonna 2011). Se sijaitsee linnuntietä noin 424 kilometriä luoteeseen Kathmandun keskustasta
Dolpan piirikunta

Koordinaatit: 28.9545°N, 82.8941°E Dolpan piirikunta (nepaliksi डोल्पा, Dolpā) on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin luoteisosassa Keskilännen kehitysalueen Karnalin vyöhykkeellä. Piirikunnan pohjoispuolella on Kiinan Tiibetin autonominen alue, idässä puolestaan Mustangin, etelässä Myagdin ja Rukumin sekä lännessä Jajarkotin, Jumlan ja Mugun piirikunnat. Vuoristoisessa ja kulkuyhteyksiltään haastavassa Dolpan piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 36 700 ihmistä (29 545 as. vuonna 2001). Pinta-alaltaan (7 889 km2) piirikunta on Nepalin laajin ja sen väestötiheys 4,7 as./km2. Hallinnollinen keskus on Dunain kylä (VDC, 2 592 as. vuonna 2011). Kathmandu sijaitsee kylästä linnuntietä noin 275 kilometriä itäkaakkoon
Turun VPK:n talo

Turun VPK:n talo on Turun keskustassa sijaitseva Karl Viktor Reiniuksen suunnittelema ja vuonna 1892 valmistunut uusrenessanssitalo, joka on koko historiansa ajan ollut Turun VPK:n omistuksessa. Rakennuksessa on kolme kerrosta. VPK:n paloasema rakennuksen tiloihin tuli 1910-luvulla. Talo on toiminut juhlatilana alusta asti ja siellä on järjestetty muun muassa konsertteja, tansseja ja näyttelyitä. VPK:n talo suojeltiin asemakaavalla vuonna 1986 ja se merkittiin korkeimpaan sr-5 suojeluluokkaan eli rakennustaiteellisesti ja kulttuurihistoriallisesti erittäin arvokkaiden rakennusten rakennusalaksi. Rakennus sijaitsee Eerikinkadun ja Eskelinkadun kulmassa VII kaupunginosassa. Turun VPK aloitti varojen keräämisen toimitaloa varten vuonna 1876. Turun kaupunki lahjoitti VPK:n 50-vuotislahjaksi tontin vuonna 1888. 1890 tehtiin päätös talon rakentamisesta. Peruskivi muurattiin 19. huhtikuuta 1891 ja talon vihkiäiset olivat 30. lokakuuta 1892
Vingenin kalliopiirrosalue

Vingenin kalliopiirrosalue  (norj. Vingenfeltet ) sijaitsee Frøysjøenin salmessa, joka on aivan Vingenpollenin vuonon suulla, Bremangerin kunnassa Vestlandin läänin pohjoisosissa Norjassa. Se on Pohjois-Euroopan suurimpia ja Länsi-Norjan suurin kalliopiirrosalue. Kohde sijaitsee pienen vuonon keskellä ja sitä ympäröivät jopa 800 metrin korkuteen kohoavat vuoret. Kalliopintoihin ja irtokiviin on hakattu yli 2 200 kalliopiirrosta , joiden aiheet ovat metsästäjäyhteisöille ominaiset. Kuviot ajoitetaankin neoliittiseen kivikauteen noin 5000−4200 eaa.. Alueen omistaa Bergenin museo ja se luvaton liikkuminen alueella on nykyään kielletyä. Kalliopiirrokset löysi vuorikiipeilijä ja asianajaja Kristian Bing vuonna 1910  ja vuonna 1912  hän julkaisi löytönsä artikkelissaan Oldtiden . Piirroksia alettiin heti tutkia. Muun muassa ruotsalainen arkeologi Gustaf Hallström, jolla oli jo laaja kokemus ruotsalaisista Nämforsenin kalliopiirroksista , tutki niitä ensin vuosina 1913−1917 ja Johannes Bøe 1920-luvulla. Pitkän tauon jälkeen Egil Bakka palasi aiheeseen 1960-luvulla, jolloin oli dokumentoitu jo 1 500 piirrosta
Cape Canaveral Air Force Station Space Launch Complex 20

Cape Canaveral Air Force Station Space Launch Complex 20 (SLC-20) on rakettien laukaisukompleksi Cape Canaveralin avaruustukikohdassa Floridassa. Kompleksia on käytetty vuosina 1960–2000 Titan I-, Titan III-, Starbird-, Red Tigress ja Super Loki -rakettien laukaisuihin. LC-20 -alustan rakentamisesta tehtiin sopimus rakennuttajan kanssa huhtikuussa 1956. Työt olivat käynnissä helmikuussa 1957, ja valmistuivat syyskuussa 1959. Alustalta tehtiin ensimmäinen Titan I -laukaisu heinäkuussa 1960 ja viimeinen seuraavan vuoden joulukuussa. Alusta muunneltiin Titan III-raketille soveltuvaksi, ja ensimmäinen IIIA-raketin laukaisu tapahtui syyskuussa 1964 ja viimeinen toukokuussa 1965. Alusta muunneltiin tämän jälkeen X-20 Dyna-Soar -ohjelmaan soveltuvaksi, mutta deaktivoitiin ohjelman peruuntumisen jälkeen huhtikuussa 1967. LC-20 otettiin uudelleen käyttöön marraskuussa 1988, jolloin sitä alettiin modifioimaan Starbird-ohjelmaa varten. Vanhan alustan paikalle rakennettiin kaksi uutta, 20A ja 20B. Muunnostyöt valmistuivat seuraavan vuoden joulukuussa ja ensimmäinen Starbird-laukaisu tapahtui joulukuussa 1990. Kompleksilta laukaistiin elo-lokakuussa 1991 Strategic Defense Initiativen Red Tigress 1A ja 1B raketit, sekä saman organisaation Red Tigress II –sarjan raketit 2A ja 2B. Alustan laukaisulaitteistot purettiin vuonna 1995 ja se deaktivoitiin seuraavana vuonna
Amadou Diagne

Amadou Diagne on senegalilainen griotmuusikko. Hän on kotoisin griotsuvusta Dakarin ympäristöstä. Hän soitti vuosien ajan lyömäsoittimia l'Orchestre National du Senegalissa. Muutettuaan Englantiin hän on jatkanut uraansa laulaja-lauluntekijänä ja multi-instrumentalistina. Hänen tyylinsä perustuu vahvasti Länsi-Afrikan perinnemusiikin ja -rytmien varaan. Suurimman osan lauluistaan Diagne kirjoittaa ja esittää wolofin kielellä, mutta hän on käyttänyt myös ranskan ja englannin kieliä. Laulamisen ja rumpujensoiton lisäksi Diagne myös soittaa kitaraa ja koraa. Saatuaan levytyssopimuksen World Music Networkilta Diagne julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa (Introducing Amadou Diagne) vuonna 2012. Se ylsi 16. sijalle Euroopan maailmanmusiikkilistoilla. Seuraava albumi Yakar, jonka tuotti Griselda Sanderson, julkaistiin Waulk Recordsin kautta toukokuussa 2013. Albumi muun muassa sai neljä tähteä Songlines-lehden arvostelussa
Cape Canaveral Air Force Station Launch Complex 25

Cape Canaveral Air Force Station Launch Complex 25 (LC-25) on rakettien laukaisukompleksi Cape Canaveralin avaruustukikohdassa Floridassa. Kompleksia käytettiin vuosina 1958–1979 Polaris, Poseidon ja Trident -ohjusten koelaukaisuihin. LC-25 -alustaa alettiin suunnitella elokuussa 1956, ja sen rakennussopimus tehtiin maaliskuussa 1957. Ensimmäinen alusta, 25A, valmistui joulukuussa 1957 ja toinen, 25B, seuraavan vuoden tammikuussa. Alusta 25B oli varustettu laivan liikkeitä mukailevalle laitteistolla, jota pyrittiin käyttämään sukellusveneen liikehdinnän simulointiin koelaukaisuissa. Alustat rakennettiin Yhdysvaltain laivaston Polaris-ohjelmaa varten, jonka laukaisut käynnistyivät huhtikuussa 1958. LC-25:ltä laukaistiin kaikkiaan 68 erityyppistä Polaris-ohjusta vuoteen 1965 mennessä. 25B-alustan laivasimulaatiot päättyivät lokakuussa 1961. Suurempien Poseidon-ohjuskokeita varten rakennettujen alustojen 25C ja 25D rakentaminen käynnistyi 1967. Alustaa 25C käytettiin elokuusta 1968 kesäkuuhun 1970 kaikkiaan 16 Poseidon-ohjuksen laukaisuun. Alustalta 25D tehtiin vain yksi Poseidon-laukaisu 17. syyskuuta 1969
Sikari-Sakari

Tämä on luettelo Aku Ankka -sarjakuvan hahmoista.
Keskilännen kehitysalue

Koordinaatit: 28.597°N, 81.620°E Keskilännen kehitysalue (nepaliksi मध्य पश्चिमाञ्चल विकास क्षेत्र, Madhya Pashchimanchal) on yksi Nepalin viidestä kehitysalueesta. Se rajautuu pohjoisessa Kiinan Tiibetin autonomiseen alueeseen. Idässä naapurina on Nepalin Läntinen kehitysalue, etelässä Intian Uttar Pradeshin osavaltio ja lännessä Nepalin Kaukolännen kehitysalue. Keskilännen kehitysalueen pinta-ala on 42 378 neliökilometriä ja väkiluku 3,55 miljoonaa (2011). Alueen hallinnollinen keskus on Birendranagar. Kehitysalue jakautuu varten 15:een paikallishallinnolliseen piirikuntaan, jotka voidaan luonnonolojensa ja kasvillisuuden perusteella ryhmitellä kolmeen ekologiseen vyöhykkeeseen (etelästä pohjoiseen): Aluehallintoa varten keskilännen kehitysalueen piirikunnat voidaan ryhmitellä kolmeen vyöhykkeeseen:
Kaukolännen kehitysalue

Koordinaatit: 29.266°N, 80.982°E Kaukolännen kehitysalue (nepaliksi सुदुर पश्चिमाञ्चल विकास क्षेत्र, Sudur Pashchimanchal) on yksi Nepalin viidestä kehitysalueesta. Se rajautuu pohjoisessa Kiinan Tiibetin autonomiseen alueeseen. Idässä naapurina on Nepalin Keskilännen kehitysalue, etelässä Intian Uttar Pradeshin ja lännessä Intian Uttarakhandin osavaltioon. Kaukolännen kehitysalueen pinta-ala on 19 539 neliökilometriä ja väkiluku 2,55 miljoonaa ihmistä (2011). Alueen hallinnollinen keskus on Dipayal Silgadhi. Kehitysalue jakautuu paikallishallintoa varten 9 piirikuntaan, jotka voidaan luonnonolojensa ja kasvillisuuden perusteella ryhmitellä kolmeen ekologiseen vyöhykkeeseen (etelästä pohjoiseen): Aluehallintoa varten Kaukolännen kehitysalueen piirikunnat voidaan ryhmitellä kahteen vyöhykkeeseen:
Läntinen kehitysalue

Koordinaatit: 28.264°N, 83.972°E Läntinen kehitysalue (nepaliksi पश्चिमाञ्चल विकास क्षेत्र, Pashchimanchal) on yksi Nepalin viidestä kehitysalueesta. Se rajautuu pohjoisessa Kiinan Tiibetin autonomiseen alueeseen. Idässä naapurina on Nepalin Keskinen kehitysalue, etelässä Intian Biharin ja Uttar Pradeshin osavaltiot ja lännessä Nepalin Keskilännen kehitysalue. Läntisen kehitysalueen pinta-ala on 29 398 neliökilometriä ja väkiluku 4,93 miljoonaa ihmistä (2011). Alueen hallinnollinen keskus on Pokhara. Kehitysalue jakautuu paikallishallintoa varten 16 piirikuntaan, jotka voidaan luonnonolojensa perusteella ryhmitellä kolmeen ekologiseen vyöhykkeeseen (etelästä pohjoiseen): Aluehallintoa varten Läntisen kehitysalueen piirikunnat voidaan ryhmitellä kolmeen vyöhykkeeseen:
Keskinen kehitysalue

Koordinaatit: 27.701°N, 85.312°E Keskinen kehitysalue (nepaliksi मध्यमाञ्चल विकास क्षेत्र, Madhyamanchal) on yksi Nepalin viidestä kehitysalueesta. Se rajautuu pohjoisessa Kiinan Tiibetin autonomiseen alueeseen. Idässä naapurina on Nepalin Itäinen kehitysalue, etelässä Intian Biharin osavaltio ja lännessä Nepalin Läntinen kehitysalue. Keskisen kehitysalueen pinta-ala on 27 410 neliökilometriä ja väkiluku 9,66 miljoonaa ihmistä (2011). Alueen hallinnollinen keskus on Kathmandu. Kehitysalue jakautuu paikallishallintoa varten 19 piirikuntaan, jotka voidaan luonnonolojensa perusteella ryhmitellä kolmeen ekologiseen vyöhykkeeseen (etelästä pohjoiseen): Aluehallintoa varten Keskisen kehitysalueen piirikunnat voidaan ryhmitellä kolmeen vyöhykkeeseen:
Itäinen kehitysalue

Koordinaatit: 26.983°N, 87.333°E Itäinen kehitysalue (nepaliksi पुर्वाञ्चल विकास क्षेत्र, Purwanchal) on yksi Nepalin viidestä kehitysalueesta. Se sijaitsee Nepalin itäosassa rajautuen pohjoisessa Kiinan Tiibetin autonomiseen alueeseen. Idässä ja etelässä naapureina ovat Intian Sikkimin, Länsi-Bengalin ja Biharin osavaltiot ja lännessä Nepalin Keskinen kehitysalue. Kehitysalueen pinta-ala on 28 456 neliökilometriä ja väkiluku 5,81 miljoonaa ihmistä (2011). Alueen hallinnollinen keskus on Dhankuta. Kehitysalue jakautuu paikallishallintoa varten 16 piirikuntaan, jotka voidaan luonnonolojensa perusteella ryhmitellä kolmeen ekologiseen vyöhykkeeseen: Aluehallintoa varten Itäisen kehitysalueen piirikunnat voidaan ryhmitellä kolmeen vyöhykkeeseen (idästä länteen):
Tiketi Tok

Tiketi Tok (engl. Tickety Toc, kor. 시계마을 티키톡!) on The Foundationin (osa Zodiak Media Groupia) ja FunnyFlux Entertainmentin tuottama eteläkorealais-isobritannialainen televisiosarja, jonka on luonut Jung Gil-hoon. Tiketi Tok alkoi EBS-kanavalla vuonna 2012. Suomessa Yle TV2 alkoi esittää sarjaa vuonna 2012.
Harley Earl

Harley Earl (1893–1969) oli yhdysvaltalainen teollinen muotoilija, joka sai mainetta erityisesti autonkorien tuotantomenetelmien kehittäjänä. Hänen kuuluisimmat työnsä ovat General Motorsin automallit vuoden 1927 la Salle ja vuoden 1937 Buick Y-Job. Earl oli syntyisin perheestä, joka valmisti käsityönä autonrunkoja. Yritys myytiin Cadillacille. Tämän jälkeen Earl kehitti menetelmän autonkorien muotoilemiseen. Hänet pyydettiin vuonna 1925 General Motorsin palvelukseen, jossa hänen tunnetuimmat työnsä syntyivät yhtiön muotoilujohtajan roolissa. Muotoilutyön ohessa Earl kehitti esimerkiksi kaksivärimaalin ja kromipinnoitteen tuotantomenetelmän.
Robinsonista Muumipeikkoon

Robinsonista Muumipeikkoon – viisikymmentä nuortenkertojaa on Tauno Karilaan kirjoittama nuortenkirjallisuutta käsittelevä teos vuodelta 1962. Sen kustantaja on WSOY. Karilas kohtelee teoksessa lapsia pitkän perinteen mukaan itsenäisinä toimijoina suhteessa kirjallisuuteen, esimerkiksi näin: ”Lapset kaappasivat [Robinson Crusoen] itselleen kuten monet muut klassilliset kirjat”.
Luoksepääsemättömyyden navan tukikohta

Luoksepääsemättömyyden navan tukikohta (ven. Полюс недоступности, Poljus nedostupnosti) oli Etelämantereella sijainnut neuvostoliittolainen tutkimusasema. Se sijaitsi eteläisellä luoksepääsemättömyyden navalla (Etelämantereen kohta, josta on pisin matka mihinkään kohtaan rannikolla). Asema perustettiin vuonna 1958. Siellä suoritettiin meteorologisia tutkimuksia 14.–26. joulukuuta 1958. Luoksepääsemättömyyden navalla on maailman kylmin keskimääräinen vuotuinen lämpötila: −58,2 °C. Aseman rakennuksen katolle on asetettu Moskovaa kohti katsova Vladimir Leninin rintakuva. Rakennukset ovat peittyneet miltei kokonaan lumeen (2007), ja ainoastaan rintakuva on näkyvissä. Hautautunut rakennus ja rintakuva on julistettu historialliseksi paikaksi.
Hämeen rintama

helmi-huhtikuu 1918 Hämeen lääni (nykyiset Pirkanmaan, Keski-Suomen ja Kanta-Hämeen maakunnat) valkoisten voitto Valkoiset Punaiset Martin Wetzer Mihail Svetšnikov (helmikuussa)Hugo Salmela (18.2.–28.3.)Verner Lehtimäki (28.3.–) Hämeen rintama oli Suomen sisällissodan rintamalinja, joka kulki aluksi Hämeen läänin pohjoisosassa, nykyisten Pirkanmaan ja Keski-Suomen maakuntien alueella sekä myöhemmin sodan loppuvaiheessa myös nykyisessä Kanta-Hämeessä. Hämeen rintama muodosti niin sanotun länsirintaman yhdessä Satakunnan rintaman kanssa. Se kulki Tampereen pohjoispuolella Kurusta Ruoveden, Vilppulan ja Kuoreveden kautta edelleen Längelmäelle ja päättyi Päijänteen länsirannalle Kuhmoisiin. Hämeen rintamasta muodostui sodan aikana sen päärintama, jossa käytiin lopputuloksen kannalta ratkaisevat taistelut, kuten maalis-huhtikuun vaihteen Tampereen taistelu. Se oli myös sisällissodan verisin näyttämö, jonka taisteluissa sai surmansa yli 40 prosenttia sodan kaikista kaatuneista. Hämeen rintamalla kaatui noin 1 900 punaista ja 1 400 valkoista, joiden joukossa on myös noin 50 valkoisten riveissä taistellutta ruotsalaista vapaaehtoista sekä useita kymmeniä punaisten puolella taistelleita venäläisiä
SpaceX CRS-8

SpaceX CRS-8 (myös SpX-8) oli SpaceX:n kahdeksas onnistunut lento kansainväliselle avaruusasemalle. Yhtiön Falcon 9 Full Thrust -raketti laukaisi Dragon-rahtikapselin hyötykuormineen 8. huhtikuuta 2016 kello 20.43 UTC-aikaa. Raketti nousi onnistuneesti alustalta, vieden kapselin oikealle kiertoradalle. Raketin ensimmäinen vaihe teki myös onnistuneen laskeutumisen Atlantilla odottaneelle ASDS-lautalle. Kyseessä oli ensimmäinen onnistunut laskeutuminen lautalle. CRS-8-lento kuului NASAn Commercial Resupply Services -ohjelmaan. CRS-8 oli alun perin tarkoitus laukaista 2. syyskuuta 2015, mutta viivästyi CRS-7-lennolla sattuneen onnettomuuden seurauksena. Helmikuussa 2016 CRS-8-lento oli tarkoitus laukaista aikaisintaan 1. huhtikuuta 2016
Japaninjänis

Elinvoimainen  Lepus brachyurusTemminck, 1845 Japaninjänis (Lepus brachyurus) on pienikokoinen Japanissa elävä jänislaji. Se painaa noin 2,5 kg. Japaninjäniksestä tunnetaan useita eri värimuotoja tumman ruskeanharmaasta punaruskeaan. Pohjoisimmat alalajit muuttuvat talvella valkoisiksi. Japaninjänistä tavataan muilla Japanin pääsaarilla paitsi Hokkaidolla.
Cecil Beaton

Cecil Walter Hardy Beaton (14. tammikuuta 1904 Lontoo – 18. tammikuuta 1980 Broadchalke, Salisbury) oli brittiläinen valokuvaaja, elokuvalavastaja ja puvustaja. Hänen tunnetuimpia valokuviaan ovat kuuluisuuksien muotokuvat, joita on kymmenistä henkilöistä, kuten Marlene Dietrichistä, Salvador Dalísta, Mick Jaggerista, Joan Crawfordista, Katharine Hepburnista, Jacqueline Kennedystä ja Marlon Brandosta. 1920-luvulla Beaton alkoi kuvata Vanity Fairille ja Voguelle. Hän toimi valokuvaajana toisessa maailmansodassa ja hänen kuviaan sodasta julkaistiin teoksessa Winged Squadrons (1942). Sodan jälkeen Beaton siirtyi työskentelemään elokuvien parissa. Hän sai puvustuksen Oscar-palkinnon elokuvasta Gigi (1958) ja puvustuksen sekä lavastuksen Oscarin elokuvasta My Fair Lady (1964). Beaton aateloitiin vuonna 1972.
Wilde Sau (taistelutaktiikka)

Wilde Sau (saksaa, suomeksi Villisika) on eräs hävittäjälentäjien käyttämä taistelutaktiikka. Sen esitteli vuonna 1943 saksalainen pommituslentäjä, majuri Hans-Joachim "Hajo" Herrmann. Taktiikan synty sai alkunsa Hampuriin massiivisista mattopommituksista heinäkuun lopulla 1943. Taktiikan tarkoitus oli ohittaa Liittoutuneiden käyttämä tutkahäirintä. Toinen etu oli edullisuus, koska monimutkaisia laitteita ei tarvittaisi hävittäjissä. Wilde Sau:n perusperiaate oli lähettää ilmaan yksittäisiä hävittäjäkoneita partioimaan alueittain. Nämä yrittivät saada partiolennon aikana näköyhteyden vihollisen pommituskonelauttoihin ja sitten kutsua toisia torjuntahävittäjiä paikalle. Tutkat olivat raskaita ja aiheuttivat suuren ilmanvastuksen Tämä korostui yksimoottorisessa mäntämoottorihävittäjissä, ja etenkin Messerschmitt Bf 109:n ominaisuudet heikkenivät kokeiltaessa FuG 217 Neptun-tutkan asentamista. Taktiikkaa käyttäen saavutettiin alkuun menestystä. Focke-Wulf Fw 190 -tyypin koneita lienee käytetyn yleisimmin Wilde Sau -operaatioissa. Wilde Sau -taktiikasta luovuttiin maaliskuussa 1944. Syitä olivat onnettomuudet usein vaikeissa olosuhteissa ja kuluttava samojen koneiden ja lentäjien käyttö sekä Wilde Sau- että päivätehtävissä ja kasvava tarve päivätorjuntaan
Lázaro Cárdenas

Lázaro Cárdenas del Río (1895–1970) oli Meksikon presidentti vuosina 1934–1940. Cárdenas kohosi Meksikon vallankumousarmeijan kenraaliksi ja sai kotivaltionsa Michoacánin kuvernöörinviran. Hän oli 1920-luvun lopulta alkaen keskeinen poliitikko maan johtavan kansallisen vallankumouspuolueen toiminnassa. Cárdenas kehitti siitä Meksikon vallankumouspuolueen (PRM), myöhemmin Partido Revolucionario Institucional PRI. Presidentin tehtävässä Cárdenas toteutti kunnianhimoisen kuusivuotisen ohjelman maaseudun kehittämiseksi. Tilattomille jaettiin maata, talonpojille järjestettiin mahdollisuus luottoihin ja edistettiin kylien osuustoimintaa (éjido-yhteisöt). Ohjelmaan sisältyneet öljy-yhtiöiden kansallistamiset ja muu ulkomaisen omaisuuden valtiollistaminen aiheuttivat Cárdenasille vaikeuksia.
Filosofia (albumi)

Filosofia on filosofi Esa Saarisen musiikkialbumi vuodelta 1984. Saarisen mukaan hänen kiinnostuksensa musiikin tekemiseen heräsi M. A. Nummisen kanssa tehdyn Terässinfonia-kirjan julkistamistilaisuudessa, jossa hän räppäsi kirjan tekstejä yhtyeen säestyksellä. Saarisen oli aluksi tarkoitus sanoittaa Ralf Örnin sävellyksiin, mutta Örn innostui hänen äänestään ja he tekivät yhteistyössä aluksi singlen "Poikarakkaus" ja myöhemmin albumin Filosofia. Vaikka kappale "Poikarakkaus" herätti huomiota ja kiitosta, albumi sai huonon vastaanoton, minkä vuoksi Saarinen ei jatkanut musiikin parissa. Svart Records julkaisi levyn uudelleen vinyylinä kesäkuussa 2022 rajallisella 350 kappaleen painoksena.
Sagelvan kalliopiirrokset

Sagelvan kalliopiirrokset sijaitsevat Tømmernesetissä Hamarøyssa Nordlandissa Norjassa. Kalliopiirroksia on vain kaksi ja ne esittävät peuraa. Piirroksien ajoitus on noin 8700 BP  eli noin 7800 eaa. eli mesoliittinen kivikausi. Piirrokset on piirretty hiomalla gneissisen silokallion pinta rikki käyttäen kivityökaluja. Piirroskohde sijaitsee nykyisen Sagelvan joen läntisellä rannalla, joka viettää jyrkästi jokeen. Sagelva laskee Nervatnetin järven vedet Sagfjordeniin merelle. Norjassa vallitsee melko suuri yksimielisyys siitä, että kalliopiirrokset tehtiin useimmiten veden äärelle. Kuvioiden piirtämisen aikaan merenpinta oli nykyistä ylempänä. Jääkauden jälkeinen maankohoaminen on nostanut piirroskentän korkeuteen, joka on 48 metriä merenpinnan yläpuolella. Jos piirrokset tehtiin aivan vedenpinnan yläpuolelle, ne on voitu tehdä siihen kun meri ulottui tälle korkeudelle tai koska tahansa maankohoamisen laskettua merenrannan kauaksi pohjoiseen. Kuvien tyyli puolestaan viittaa norjalaisiin vanhoihin piirroksiin, joita tehtiin siellä mesoliittisen kivikauden aikana