nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Alkukoti Afrikassa

Alkukoti Afrikassa on nykyisin laajimmin hyväksytty teoria nykyihmisen alkukodista. Sen mukaan kaikki nykyihmisväestöt ovat Afrikassa kehittyneen heidelberginihmisen jälkeläisiä, jotka levittäytyivät Afrikasta viimeisen kerran Lähi-idän kautta 60 000 vuotta sitten muualle maapallolle ja syrjäyttivät Euroopan ja Aasian alkuperäiset väestöt osin risteytyen niiden kanssa. Yhden syntykodin hypoteesia tukevat fossiilit, arkeologiset löydöt sekä biokemialliset ja geneettiset todisteet. Käsitystä Afrikasta ihmisen alkukotina vahvistaa sekin, että Afrikassa ihmisen geneettinen vaihtelu on paljon suurempaa kuin muualla maailmassa, mikä kertoo siitä, että Afrikan väestö on vanhempaa kuin muun maailman. Afrikan sisällä geneettisesti vanhinta ja monipuolisinta väestöä ovat tutkimusten mukaan eteläisen Afrikan Kalaharin sanit. He tosin asuivat kymmeniä tuhansia vuosia sitten paljon nykyistä laajemmalla alueella Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, joten vielä ei voida sanoa, missä päin Afrikkaa ihminen syntyi. Alkukoti Afrikassa -teoria on pitkälti syrjäyttänyt monialuehypoteesin, jonka mukaan nykyiset Afrikan, Euroopan ja Aasian väestöt olisivat kehittyneet näiden maanosien erillisistä pystyihmispopulaatioista kahden miljoonan vuoden aikana.
Iso Kokevesi

Iso Kokevesi  on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Iso Kokevesi on osa Kokemusjoen valuma-aluetta. Järvi on 550 metriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen pinta-ala on 9,6 hehtaaria. Se sijaitsee metsalueella ja sen rannat ovat soistuneita. Ympäristössä on laajempia soita, jotka muodostavat yhdessä ojitetun Isonevan. Seitsemän suo-ojaa ja Vähä Kokeveden laskuoja laskevat järveen. Järven oma laskuoja on 2,5 kilometriä pitkä ja yhtyy Kokemusjokeen Lähdekylässä. Rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä ja se on pääosin kapeaa avosuota. Pohjoisrannassa on yksi vapaa-ajan asunto, jolle johtaa metsäautotie.
Pyhtäänsaari

Pyhtäänsaari on Kymijoen läntisen ja itäisen suuhaaran välinen maa-alue, joka kattaa pääosan Pyhtään kuntaa ja osan Kotkaa. Sen suurin leveys on 20 kilometriä ja pituus 21 kilometriä.
Pyhävuori

Pyhävuori (ruots. Bötombergen) on vuorenselänne Lapväärtissä Kristiinankaupungissa. Sen korkeus merenpinnasta on 130 metriä, ja se on Pohjanmaan maakunnan korkein kohta. Siellä on runsaasti harvinaisia kasvilajeja, kuten siperiankärhö, ja muinaisia rantakivikkoja. Pyhävuoren huipun läheisyydessä on radioasema ja sen länteen laskevalla rinteellä on laskettelurinne.
Riitta Pylkkänen

Riitta Valpuri Pylkkänen (o.s. Kilpi; 10. elokuuta 1910 Kustavi – 28. marraskuuta 1982 Espoo) oli suomalainen taidehistorioitsija ja filosofian tohtori. Hän oli pukuhistorian tutkija. Hän valmistui ylioppilaaksi Turun suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1928, suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon vuonna 1935 ja sai maisterin arvon seuraavana vuonna. Pylkkäsen väitöskirja oli nimeltään Säätyläispuku Suomessa vanhemmalla Vaasa-ajalla 1550–1620 (Helsingin yliopisto 1956). Hän oli muinaistieteellisen toimikunnan historian osaston johtaja vuodesta 1979. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi 1973. Riitta Pylkkäsen puoliso oli jääkärieversti Kosti Edvard Pylkkänen (1892–1974). Heidät vihittiin vuonna 1941, ja he saivat kaksi lasta: Jaakko (s
Vähä Kokevesi

Vähä Kokevesi  on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Vähä Kokevesi on osa Kokemusjoen valuma-aluetta. Järvi on 550 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 4,8 hehtaaria. Se sijaitsee useiden soiden ympäröimänä alueella, jota kutsutaan Isonevaksi. Ympäröiviltä ojitetuilta soilta laskeekin ojia järveen ja laskuoja, joka lähtee luoteiskärjestä, virtaa 300 metriä Iso Kokeveteen. Rantaviivaa on yli kilometrin ja se on pääasiassa suota. Vain kaakkoiskulmassa on ranta kovalla maalla ja sinne onkin rakennettu pari loma-asuntoa. Nille johtaa tie Lapiolahdelta. Parkanon ja Ikaalisten välinen raja kulkee vain 800 metrin päässä.
Spaceport Florida Launch Complex 36

Spaceport Florida Launch Complex 36 (LC-36), aiemmin Space Launch Complex 36 (SLC-36) on rakettien laukaisukompleksi Cape Canaveral Space Force Stationissa Floridassa. Kompleksia on käytetty vuosina 1962–2005 Atlas-rakettien laukaisuihin. Laukaisukompleksi koostui aiemmin kahdesta alustasta, SLC-36A:sta ja SLC-36B:stä, ja siltä laukaistiin NASAn Pioneer, Surveyor ja Mariner -luotaimia 1960–1970-luvuilla. Alustalta 36A tehtiin 69 laukaisua ja 36B:ltä 76. Alustalta aiemmin laukaistut Atlas-raketin aiemmat mallit korvasi vuonna 2002 lentotoimintansa aloittanut Atlas V, jonka myötä laukaisut siirtyivät pohjoisempana sijaitsevalle SLC-41-alustalle. Alusta siirtyi yksityisen Spaceport Floridan liisaukseen vuonna 2010, joka liisasi alustan Blue Origin -avaruustekniikkayritykselle vuonna 2015. Atlas-raketin laukaisuissa käytetyt laukaisutornit purettiin vuonna 2006 ja siirrettävät huoltotornit vuotta myöhemmin kesäkuussa 2007. Yhdysvaltain ilmavoimat liisasi alustan vuonna 2008 Space Floridalle suunniteltuja Athena III -raketin laukaisuja varten. Athena III:n laukaisuja ei ollut tosin tehty vuoteen 2013 mennessä eikä ohjelma ollut muutenkaan edennyt. 45th Space Wing luovutti Space Floridalle kiinteistönvälitysoikeuden laukaisukomplekseihin 36 ja 46 maaliskuussa 2010. Vuoden 2015 alulla Moon Express -yhtiö liisasi alustan MTC-1X -kuulaskeutujansa lentokokeita varten. Sanan vuoden syyskuussa Blue Origin liisasi alustan, ja suunnitteli vuonna 2015 laukaisevansa ensimmäisen lentonsa siltä ennen vuotta 2020
Aleksandr Petrov (koripalloilija)

Aleksandr Pavlovitš Petrov (ven. Александр Павлович Петров, 14. toukokuuta 1939 Baku, Azerbaidžanin SNT – 2001) oli Neuvostoliittoa edustanut koripalloilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Petrov saavutti Neuvostoliiton koripallomaajoukkueen pelaajana olympiahopeaa Roomassa 1960 ja Tokiossa 1964, MM-pronssia Brasiliassa 1963 ja neljä peräkkäistä Euroopan mestaruutta (1959, 1961, 1963 ja 1965). 3 Muižnieks |4 Valdmanis |5 Valtin |6 Minašvili |7 Zubkov |8 Ugrekhelidze |9 Krūmiņš |10 Semjonov |11 Kornejev |12 Petrov |13 Volnov |14 Ozers |Valmentaja Spandarjan 4 Muižnieks |5 Bahlei |6 Alatšatšjan |7 Travin |8 Hrynin |9 Krūmiņš |10 Mosešvili |11 Kornejev |12 Petrov |13 Volnov |14 Lipso |15 Kalniņš |Valmentaja Gomelski
Wolter Stenbäck

Carl Wolter Stenbäck (13. joulukuuta 1884 Tyrvää – 2. joulukuuta 1956 Porvoo) oli suomalainen sortokausien aktivisti, joka myöhemmin teki pitkän uran Suomen Matkailijayhdistyksen johtajana. Häntä pidetään myös Lapin ja Petsamon alueiden matkailutoiminnan käynnistäjänä. Tyrväällä syntyneen Stenbäckin vanhemmat olivat piirilääkäri Edvard Otto Stenbäck ja Sofia Ramsay. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Nya svenska läroverketista vuonna 1902 ja valmistui sen jälkeen filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1909. Sortovuosien aikana Stenbäck oli mukana muun muassa aktivistien taistelujärjestön toiminnassa. Erään kertomuksen mukaan hän oli myös yksi kenraalikuvernööri Bobrikovin murhanneen Eugen Schaumanin arkunkantajista. Lokakuussa 1907 Stenbäck joutui Pietarissa pidätetyksi yhdessä kolmen muun aktivistin Johannes Gummeruksen, Aino Malmbergin ja Filemon Tidermanin kanssa. Aktivistien johtohahmoihin lukeutunut Arvid Neovius teki pidätyksen johdosta eduskunnassa välikysymyksen. Vietettyään viisi kuukautta Pietarissa sijaitsevassa Krestyn vankilassa, Stenbäck tuomittiin kolemn vuoden pituiseen karkotukseen. Hänet kuljetettiin aluksi Vologdan alueelle Vjatkaan, josta matka jatkui edelleen Komin alueen Ust-Sysolskiin
HMS Dreadnought (1801)

HMS Dreadnought oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1801 vesillelaskettu Dreadnought-luokan 98-tykkinen toisen luokan linjalaiva. Sir John Henslowin suunnittelema alus tilattiin 17. tammikuuta 1788 Portsmouthin telakalta, jossa sen vastaavana rakennusmestarina oli maaliskuuhun 1793 saakka George White ja sen jälkeen lokakuuhun 1799 Edward Tippett. Aluksen rakennustyöt saattoi päätökseen Henry Peake. Köli laskettiin heinäkuussa 1788. Amiraliteetti julkisti aluksen nimen 23. lokakuuta 1788. Alus laskettiin vesille 13. kesäkuuta 1801 ja valmistui 9. elokuuta 1801, jolloin se lähti merelle. Aluksen valmistuskustannukset olivat 60 484 puntaa, mihin sisältyi varustaminen. Keväällä vuonna 1805 amiraali Cornwallis korvattiin lordi Gardnerilla, joka salli saartolaivaston siirtyvän kauemmas merelle
Cartier (yritys)

Cartier [kaʁtje] on ranskalainen kalliiden korujen ja kellojen valmistaja ja liikeketju. Sen perusti vuonna 1847 Pariisissa Louis-François Cartier, ja yritys pysyi perheen omistuksessa vuoteen 1964. Nykyisin se on eteläafrikkaisen Rupertin perheen pääosin omistaman Compagnie Financière Richemont SA:n tytäryhtiö. Cartier’lla on nykyisin yli 200 liikettä noin 125 maassa. Cartier on tullut tunnetuksi ensimmäisiin rannekelloihin kuuluneesta Santos-mallistaan vuodelta 1904 sekä ylellisistä koruistaan, joita käyttävät kuuluisat ja varakkaat ihmiset ympäri maailman. Näitä ovat muun muassa Wallis Simpsonille 1940-luvulla suunniteltu Panthère-rintakoru ja Patialan maharadža Bhupinder Singhille tehty kaulakoru. Britannian kuningas Edward VII tilasi kruunajaisiinsa Cartier’lta 27 tiaraa ja nimitti yrityksen yhdeksi hovihankkijakseen. Cartier on tai on ollut myös Espanjan, Portugalin, Venäjän, Thaimaan, Kreikan, Romanian, Serbian, Egyptin, Albanian ja Monacon hallitsijoiden hovihankkija. Louis-François Cartier perusti Cartier’n Pariisissa 1847 ostamalla silloisen työnantajansa verstaan. Vuonna 1874 yritys siirtyi hänen pojalleen Alfred Cartier’lle, mutta vasta tämän pojat Louis, Pierre ja Jacques saivat aikaan Cartier’n maailmanmaineen. Vuonna 1904 brasilialainen ilmailun pioneeri Alberto Santos-Dumont valitti ystävälleen Louis Cartier’lle, miten hankalia ja epäluotettavia taskukellot olivat lennettäessä. Cartier suunnitteli ranteeseen kiinnitettävän kellon, jonka taulu oli nelikulmainen
Roomalainen agora (Delfoi)

Roomalainen agora oli antiikin aikainen agora eli tori Delfoissa Kreikassa. Se sijaitsi Apollonin pyhäkköalueen muurien ulkopuolella alueen pääportin edustalla. Se oli alueen ensimmäinen kohde niin kutsutun pyhän tien varrella. Agora rakennettiin roomalaisella ajalla kauppapaikaksi, sillä kaikki alueelle saapuvat kulkivat sen kautta. Se korvasi mahdollisesti varhaisemman kreikkalaisen agoran. Agoran koillis-, kaakkois ja luoteislaidalla oli pylväshallit. Osa luoteisen pylväshallin pylväistä on kunnostettu. Kristillisellä ajalla paikalle rakennettiin kirkko, jossa käytettiin agoran rakennusten osia. Tätä perua monissa kivissä on kaiverrettuja ristejä. Myös nykyisin tie arkeologiselle alueelle kulkee agoran läpi.
Ionivahvuus

Ionivahvuus (I) kuvaa liuokseen liuenneiden ionien kokonaiskonsentraatiota. Ionivahvuus on riippuvainen elektrolyytin eli liuottimeen liukenevan ioniyhdisteen stoikiometriasta ja ionien varauksesta. Ionivahvuus vaikuttaa moniin kemiallisiin ominaisuuksiin esimerkiksi aktiivisuuskertoimiin. Liuoksen ionivahvuus voidaan määrittää joko ionien konsentraatioon (mol/l) tai molaalisuuteen (mol/kg). Ionivahvuus konsentraatioon perustuen on tässä c on ionin konsentraatio ja z on ionin varausluku, joka on kationeille positiivinen ja anioneille negatiivinen. Ionivahvuus on siis summa kaikkien liuoksen ionien konsentraation ja varausluvun neliön tulosta jaettuna kahdella. Ionin varausluvulla on siis suurempi merkitys ionivahvuuteen kuin ionin konsentraatiolla. Niin kutsutuilla 1:1-elektrolyyteillä kuten natriumkloridilla ionivahvuus on sama kuin konsentraatio. Epäideaalisissa liuoksissa käytetään ionivahvuuden määritelmässä konsentraation sijasta molaalisuutta ja molaalisuuden perusteella ionivahvuus on Laimeissa liuoksissa, joissa ionivahvuus on alle 1 mol/l, ionien aktiivisuuskertoimet pienenevät liuoksen ionivahvuuden kasvaessa. Tämä johtuu siitä, että suuremmassa ionivahvuudessa positiivisen kationin ympärille muodostuu negatiivisten ionien muodostama ympäristö ja negatiivisten anionien ympärille muodostuu positiivinen ympäristö. Ympäröidyt kationit ja anionit vuorovaikuttavat tällöin vähemmän keskenään. Esimerkiksi H+-ionille aktiivisuuskerroin ionivahvuuden ollessa 0,001 mol/l on 0,967 ja aktiivisuuskerroin ionivahvuudessa 0,1 mol/l on 0,83
M/S Finnpulp (rahtilaiva)

M/S Finnpulp oli suomalainen rahtilaiva, joka kuului Finnlinesin varustamoon. Laiva rakennettiin Hollannissa vuonna 1953. Se palveli Finnlinesia vuoteen 1968 saakka, jolloin se myytiin ulkomaille. M/S Finnpulpin ollessa kuljettamassa rahtia Karibianmerellä vuonna 1965 se joutui avustamaan tulipaloon joutuneen risteilyaluksen SS Yarmouth Castlen matkustajien pelastamisoperaatiota. Tästä laiva miehistöineen sai paljon tunnustusta.
Joulukalenteri: Kadonneiden lahjojen tapaus

Joulukalenteri: Kadonneiden lahjojen tapaus on suomalainen joulukalenterisarja. Joulukalenteri alkoi Yle TV2 -kanavalla joulukuun ensimmäisenä päivänä 2015 ja päättyi jouluaattona 2015. Sarjassa esiintyvät aiemmista TV2:n lastenohjelmista tutut Maltti ja Valtti. Ohjelma oli ehdolla vuoden 2016 Kultainen Venla -palkinnon saajaksi Lasten- ja nuortenohjelmat -sarjassa. Sarjan julkaisi DVD:llä VLMedia vuonna 2016.
Charles Péguy

Charles Péguy (7. tammikuuta 1873 Orléans Ranska – 5. syyskuuta 1914 Villeroy, Seine-et-Marne Ranska) oli ranskalainen runoilija ja kirjailija, joka kaatui ensimmäisessä maailmansodassa. Péguy syntyi talonpoikaiseen sukuun Orléansissa. Hänen isänsä kuoli pojan ollessa vasta yksivuotias, äiti elätti perheen käsityöläisenä. Péguy omaksui jo nuoruudessaan sosialistisen maailmankatsomuksen, mutta päätyi sittemmin myös kristillisen vakaumuksen kannattajaksi. Kun hän ei ensin onnistunut suorittamaan tutkintoa École normale supérieure -koulussa, hän lähti suorittamaan asevelvollisuuttaan, ja valmistui koulusta vasta sen jälkeen. Mentyään naimisiin Péguy osti kirjakaupan, perusti kustantamon ja ryhtyi toimittamaan Les Cahiers de la Quinzaine -aikakauskirjaa tammikuussa 1900. Liiketoimet eivät juuri menestyneet taloudellisesti, mutta aikakauskirja ilmestyi viisitoista vuotta. Ensimmäisessä maailmansodassa upseerina toiminut Péguy kuoli vihollisen luotiin vastahyökkäystä odotettaessa. Ensimmäisen teoksensa, kolminäytöksisen noin 800-sivuisen näytelmän Jeanne d'Arcista Péguy laati 1897 ja kustansi itse sen tuhannen kappaleen painoksen.
Shane Prince

Shane Prince (s. 16. marraskuuta 1992 Rochester, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän on Ottawa Senatorsin toisen kierroksen varaus vuodelta 2011. Prince kasvoi Spencerportissa, New Yorkissa. Prince varattiin vuonna 2008 OHL:ään Kitchener Rangersiin. Hän liittyi kaudeksi 2008–2009 Rangersin joukkueeseen 15-vuotiaana, liigan nuorimpana pelaajana. 8. tammikuuta 2010 toisen OHL-kautensa puolivälissä Prince kaupattiin Ottawa 67’s -joukkueeseen vaihdossa kolmannen kierroksen varausvuoroon. Kolmannella kaudellaan hän oli yksi hyökkäyspäässä yksi liigan parhaista pelaajista tehden. Hänet valittiin CHL:n lupaavien tulokkaiden otteluun, jossa hän teki Team Cherryn ainoan maalin. Huhtikuussa 2011 NHL Central Scouting arvioi Prince pohjois-amerikkalaisten kenttäpelaajien 26
Aleksei Lovtšev

Aleksei Vladimirovitš Lovtšev (ven. Алексе́й Влади́мирович Ло́вчев, s. 13. kesäkuuta 1989 Karabanovo) on venäläinen painonnostaja. 188 senttimetriä pitkä ja 140 kilogrammaa painava Lovtšev kilpailee yli 105-kiloisten sarjassa. Lovtšev saavutti MM-kultaa vuoden 2015 MM-kilpailuista Houstonista. Hän teki uuden maailmanennätyksen niin työnnössä (264 kg) kuin yhteistuloksessakin (475 kg). Hän jäi kuitenkin kiinni dopingista. Kansainvälisen painonnostoliiton IWF:n jouluaattona julkaisemien tietojen mukaan hän oli käyttänyt kasvuhormonin eritystä lisäävää ipamoreliinia. Vuoden 2013 MM-kilpailuista Wrocławista Lovtšev saavutti pronssia. Vuoden 2014 EM-kilpailuista hän saavutti kultaa. Vuoden 2011 kesäuniversiadeista Shenzhenistä Lovtšev saavutti pronssia 105-kiloisista
Kyle Edmund

Kyle Edmund (s. 8. tammikuuta 1995 Johannesburg, Etelä-Afrikka) on Etelä-Afrikassa syntynyt brittiläinen tennispelaaja, joka on ollut ammattilaisena vuodesta 2012 alkaen. Oikeakätinen Edmund on 188 senttimetriä pitkä ja painaa 80 kilogrammaa. Edmundin uran paras kaksinpelin ATP-rankingsijoitus on neljästoista. Edmund aloitti tenniksen pelaamisen 10-vuotiaana. Hän saavutti ensimmäisen kaksinpelin ATP-turnausvoittonsa Antwerpenissa vuonna 2018. Grand Slam -turnauksissa hän on yltänyt parhaimmillaan välieriin Australian avoimissa 2018. Nelinpelissä Edmund on saavuttanut kaksi nuorten Grand Slam -voittoa portugalilaisen parinsa Frederico Ferreira Silvan kanssa. ATP-rankingissa hän on ollut parhaimmillaan sijalla 151. Vuonna 2018 hän voitti nelinpeliturnauksen Estorilissa. Vuonna 2015 Edmund voitti yhdessä Andy Murrayn, Jamie Murrayn ja James Wardin kanssa Davis Cupin heidän kaadettuaan loppuottelussa Belgian
Rift Valley -kuume

Rift Valley -kuume (RVF) on virussairaus, jonka oireet vaihtelevat lievistä vakaviin. Lieviä oireita voivat olla esimerkiksi kuume, lihaskipu ja jopa viikon kestävä päänsärky. Vakavia oireita voivat olla näkökyvyn heikkeneminen, joka alkaa ilmetä kolme viikkoa tartunnan saamisen jälkeen, aivojen tulehdus, joka aiheuttaa vakavaa päänsärkyä ja sekavuutta, sekä verenvuoto ja siihen liittyvät maksavaivat, jotka voivat ilmetä jo muutamassa päivässä. Niillä, joilla on verenvuotoa, kuoleman todennäköisyys on jopa 50 %. Sairauden aiheuttaa Rift Valley -kuumevirus, joka on tyypiltään flebovirus. Virus voi tarttua ihmiseen, jos hän koskettaa tartunnan saaneen eläimen verta, hengittää ilmaa tartunnan saaneen eläimen teurastuksen yhteydessä, juo tartunnan saaneen eläimen raakamaitoa tai häntä pistää tartunnan saanut hyttynen. Tauti voi tarttua esimerkiksi lehmiin, lampaisiin, vuohiin ja kameleihin. Näihin eläimiin se leviää yleensä hyttysten välityksellä. Näyttää siltä, että tauti ei voi tarttua ihmisestä toiseen. Taudin diagnosointi perustuu siihen, että verestä löydetään viruksen vasta-aineita tai itse virusta. Taudin leviämistä ihmisiin ehkäistään rokottamalla eläimiä. Tämä on tehtävä ennen taudin esiintymistä, sillä rokottaminen epidemian aikana saattaa pahentaa tilannetta
A. F. Ruissalo

Anton Fabian Ruissalo (vuoteen 1906 Fihlman; 25. elokuuta 1873 Tampere – 1. marraskuuta 1951) oli suomalainen ammattiyhdistysmies ja sosialidemokraatti. Hänet nimettiin yhdeksi jäseneksi vuoden 1905 suurlakon aikana valittuun Suomen väliaikaiseen hallitukseen, joka ei kuitenkaan aloittanut toimintaansa. Ammatiltaan hän oli asemamiehenä työskennellyt rautatieläinen. Fihlman työskenteli valtionrautateillä vuodesta 1900. Tampereen Työväenyhdistyksen aktiiveihin lukeutunut Fihlman valittiin suurlakon alettua Tampereella valtaa pitäneen suurlakkokomitean jäseneksi. Marraskuun 1. päivänä kaupungissa annettiin niin sanottu Punainen julistus, jota Fihlmanin sekä Vihtori Kososen, Kössi Lindströmin, Yrjö Mäkelinin ja Eetu Salinin muodostama lähetystö matkusti viemään Helsinkiin. Kolme päivää myöhemmin Helsingin Rautatientorilla järjestetyssä kansankokouksessa asetettiin Suomelle uusi väliaikainen hallitus, johon myös Fihlman nimitettiin yhtenä SDP:n edustajista. Hän sanoi myöhemmin pitäneensä sitä pilana. Hallitus ei koskaan ehtinyt aloittaa toimintaansa
Anders Käcklund

Anders Alexander Käcklund (28. lokakuuta 1857 Pedersöre – 10. joulukuuta 1921 Lahti) oli suomalainen toimittaja, ammattiyhdistysmies ja sosialidemokraatti, joka oli yksi varhaisen suomenruotsalaisen työväenliikkeen merkittävimpiä vaikuttajia. Varsinaiselta ammatiltaan hän oli konepuuseppä. Pohjanmaan Purmosta kotoisin ollut Käcklund opiskeli ruotsinkielisessä Korsholman maamieskoulussa (Korsholms lantmannaskola), ja työskenteli sen jälkeen kuusi vuotta rättärinä, joutuen virkansa puolesta osallistumaan muun muassa torpparihäätöihin nimismiehen apulaisena. Vuonna 1883 Käcklund muutti Helsinkiin, jossa hän työskenteli mallipuuseppänä suorittaen vapaa-aikanaan kansanopistojen ja Helsingin yliopiston järjestämiä kesäkursseja. Käcklund lähti myös mukaan työväenliikkeen toimintaa, ja oli vuonna 1898 perustamassa Helsingin ruotsalaista työvenyhdistystä yhdessä Jean Boldtin, Reino Drockilan, Axel Weüdelin ja Gustaf Wistbackan kanssa. Kaksi vuotta myöhemmin yhdistys perusti ruotsinkielisen Arbetaren-työväenlehden, jonka päätoimittajana Käcklund oli Drockilan jälkeen 1904–1905. Hänet tunnettiin radikaalista luokkataistelua kannattaneesta linjastaan, joka puolestaan aiheutti ristiriitoja muun muassa yhdistyksen piirissä vuosina 1902–1903 toimineiden perustuslaillisten ylioppilaiden kanssa. Käcklund piti itseään jopa syndikalistina ja otti ruotsalaisen Hinke Bergegrenin kautta vaikutteita myös anarkismista. Helsingin ruotsalaisen työväenyhdistyksen lisäksi hän oli perustamassa muun muassa konepuuseppien ammattiosastoa, Suomen Ammattijärjestöä, Studenter och arbetare -yhdistystä ja sen seuraajaksi vuonna 1906 perustettua Helsingfors socialdemokratiska ungdomsklubb -yhdistystä. Käcklund kuului myös Finlands Svenska Arbetarförbundin ja useiden muiden ruotsinkielisten työväenjärjestöjen johtokuntiin
Gaujan kansallispuisto

Gaujan kansallispuisto on latvialainen vuonna 1973 perustettu suojelualue, joka sijaitsee Gaujajoen varressa. Puisto sijaitsee Valmieran ja Siguldan välisellä alueella, ja se on 917,5 neliökilometrin laajuinen. Puistossa on sekä suojeltavia luontoalueita että kulttuuriympäristöjä, joista tunnetuin on Turaidan linna. Alue on Latvian vanhin kansallispuisto. Puiston opastuskeskus toimii Siguldassa. Puiston jokilaakso on jylhimmillään Siguldassa, missä jokitörmät nousevat jopa 85 metriä joen yläpuolelle. Erityinen puiston visuaalinen tunnus on devonikaudelta peräisin olevat punaiset hiekkakivikalliot. Niitä voi nähdä monin paikoin Gaujan ja sen sivujoen Amatan jokivarsilla. Onkin antoisinta tutustua puistoon joelta käsin esimerkiksi kanootilla, kajakilla tai kumiveneellä. Alue käsittää myös metsäalueita, ja se on vuodesta 2004 kuulunut Natura 2000 -suojeluohjelmaan. Puiston alueella on yli 500 historiallista tai arkkitehtoonista nähtävyyttä, esimerkiksi Ungurmuižan kartano, hansakaupunkina toiminut Straupen kylä sekä monet kirkot ja myllyt. Kulttuurikohteet ovat lyhyiden kävelymatkojen päässä joelta
Jonathan Janson

Jonathan Janson (5. lokakuuta 1930 Chelsea – 29. marraskuuta 2015) oli brittiläinen purjehtija ja olympiamitalisti. Janson osallistui kesäolympialaisiin Louhi-veneluokassa kahdesti: Melbournessa 1956 hän saavutti Ison-Britannian miehistössä pronssia, ja Roomassa 1960 hän sijoittui seitsemänneksi. Janson kuoli 85-vuotiaana 29. marraskuuta 2015.
Korppiretki

Korppiretki on Mika Honkalinnan kirja, joka käsittelee korppia. Sekä teksti että kuvat ovat Honkalinnan. Kirja on ilmestynyt vuonna 2015, ja sen kustantaja on Maahenki. Kirja on valittu Maailman luonnonsäätiön vuoden luontokirjaksi 2015. Korppiretki on kustantamo Maahengen kuudes vuoden luontokirjaksi valittu kirja. Kirjan tekstit ovat Honkalinnan muisteluita ja päiväkirjamerkintöjä kuvausretkiltä. Retkimuistojen ohella kirja sisältää tietoa korpin ominaispiirteistä lajina ja sen elinympäristöstä. Vuoden luontokirjan valinnut Sixten Korkman perusteli valintaansa sillä, että mustavalkoiset kuvat tuovat maisemille taianomaisen tunnelman. Lisäksi hän sanoi: "Kirja tukee metsiemme merkityksen ymmärtämistä ja muistuttaa niissä vaeltamisen antamasta mielihyvästä." Kirjan prologi, alku, on Laavu, jossa Honkalinna kertoo ensimmäisistä korppimuistoistaan. Epilogi, kirjan viimeinen luku, on Paluu laavulle, jossa hän kertoo, millainen tuo laavupaikka on nykyisin, kirjan valmistuessa. Honkalinna on ammattimainen luontokuvaaja ja -kirjoittaja