nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Jalkaväkirykmentti 52 (jatkosota)

Jalkaväkirykmentti 52 (JR 52) oli Suomen puolustusvoimien jatkosodan aikainen jalkaväkirykmentti. Rykmentti perustettiin lähinnä yläsavolaisista joukoista. Se liitettiin yhdessä Jalkaväkirykmentti 31:n ja Jalkaväkirykmentti 10:n kanssa Raappanan 14. divisioonaan, joka oli suoraan vastuussa sotamarsalkka Mannerheimille. Tämä yksikkö taisteli Rukajärven alueella koko jatkosodan ajan. Alue luovutettiin Neuvostoliitolle vuoden 1944 syksyllä.
Robert W. Holley

Robert W. Holley (28. tammikuuta 1922 – 11. helmikuuta 1993) oli yhdysvaltalainen biokemisti joka selvitti lähetti-RNA:n kemiallisen rakenteen. Hän sai työstään Nobelin lääketieteen palkinnon vuonna 1968. Holley syntyi Illinoisissa ja opiskeli Illinoisin yliopistossa, missä suoritti luonnontieteen kandin tutkinnon vuonna 1942. Sieltä hän siirtyi Cornellin yliopistoon, missä osallistui synteettisen penisilliinin valmistukseen 1944-1946, ja väitteli tohtoriksi 1947. 1902: Ross 1903: Finsen 1904: Pavlov 1905: Koch 1906: Golgi, Ramón y Cajal 1907: Laveran 1908: Metšnikov, Ehrlich 1909: Kocher 1910: Kossel 1911: Gullstrand 1912: Carrel 1913: Richet1914: Bárány 1919: Bordet 1920: Krogh 1922: Hill, Meyerhof 1923: Banting, Macleod 1927: Wagner-Jauregg 1928: Nicolle 1929: Eijkman, Hopkins 1930: Landsteiner 1931: Warburg 1932: Sherrington, Adrian 1933: Morgan 1934: Whipple, Minot, Murphy 1935: Spemann 1936: Dale, Loewi 1937: Szent-Györgyi 1938: Heymans 1939: Domagk 1943: Dam, Doisy 1944: Erlanger, Gasser 1945: Fleming, Chain, Florey 1946: Muller 1947: C. Cori, G. Cori, Houssay 1948: Müller 1949: Hess, Moniz 1952: Waksman 1953: Krebs, Lipmann 1954: Enders, Weller, Robbins 1955: Theorell 1956: Cournand, Forssmann, Richards 1957: Bovet 1958: Beadle, Tatum, Lederberg 1959: Ochoa, Kornberg 1960: Burnet, Medawar 1961: Békésy 1962: Crick, Watson, Wilkins 1963: Eccles, Hodgkin, Huxley 1964: Bloch, Lynen 1965: Jacob, Lwoff, Monod 1966: Rous, Huggins 1967: Granit, Hartline, Wald 1968: Holley, Khorana, Nirenberg 1969: Delbrück, Hershey, Luria 1970: Katz, Euler, Axelrod 1971: Sutherland 1972: Edelman, Porter 1973: Frisch, Lorenz, Tinbergen 1974: Claude, Duve, Palade 1977: Guillemin, Schally, Yalow 1978: Arber, Nathans, Smith 1979: Cormack, Hounsfield 1980: Benacerraf, Dausset, Snell 1981: Sperry, Hubel, Wiesel 1982: Bergström, Samuelsson, Vane 1983: McClintock 1984: Jerne, Köhler, Milstein 1985: Brown, Goldstein 1986: Cohen, Levi-Montalcini 1987: Tonegawa 1988: Black, Elion, Hitchings 1989: Bishop, Varmus 1990: Murray, Thomas 1991: Neher, Sakmann 1992: Fischer, Krebs 1993: Roberts, Sharp 1994: Gilman, Rodbell 1995: Lewis, Nüsslein-Volhard, Wieschaus 1996: Doherty, Zinkernagel 1997: Prusiner 1998: Furchgott, Ignarro, Murad 1999: Blobel 2002: Brenner, Horvitz, Sulston 2003: Lauterbur, Mansfield 2004: Axel, Buck 2005: Marshall, Warren2006: Fire, Mello2007: Capecchi, Evans, Smithies2008: zur Hausen, Barré-Sinoussi, Montagnier2009: Blackburn, Greider, Szostak2010: Edwards2011: Beutler, Hoffmann, Steinman2012: Gurdon, Yamanaka2013: Rothman, Schekman, Südhof2014: O’Keefe, M.-B. Moser, E
Erich Segal

Erich Wolf Segal (16. kesäkuuta 1937 New York, Yhdysvallat – 17. tammikuuta 2010 Lontoo, Iso-Britannia) oli yhdysvaltalainen klassisen kirjallisuuden professori, kirjailija ja käsikirjoittaja, joka tuli tunnetuksi filmatisoidusta bestseller-romaanistaan Love Story (Rakkaustarina). Kirja ilmestyi suomeksi Tammen kustantamana vuonna 1971. Sen on suomentanut Anna-Liisa Suurpää. Erich Wolf Segal syntyi Brooklynissa rabbin poikana. Hän vietti suuren osan lapsuudestaan isovanhempiensa luona. Hän oli usein yksinäinen ja asiaa lievittääkseen hän kuvitteli seurakseen ihmisiä, joille piti teatteriesityksiä. Segal opiskeli klassista kirjallisuutta Harvardin yliopistossa. Hänen erikoisalaansa oli antiikin komedia. Hänen vuonna 1968 valmistunut väitöskirjansa käsitteli näytelmäkirjailija Plautuksen roomalaista komediaa. Hän myös käänsi useita Plautuksen komedioita englanniksi
Kölnin eläintarha

Kölnin eläintarha (saks. Kölner Zoo) on vuonna 1860 perustettu Saksan Kölnissä sijaitseva eläintarha. Siellä on noin 10 000 eläintä, jotka edustavat yli seitsemääsataa eri lajia.
Uenon eläintarha

Uenon eläintarha (jap. 恩賜上野動物園, Onshi Ueno Dōbutsuen) on vuonna 1882 perustettu Japanin vanhin eläintarha. Se sijaitsee Uenon puistossa Tokion Taitōssa. Siellä on yli 2 600 eläintä, jotka edustavat 464:ää lajia. Eläintarhan pinta-ala on 14,3 hehtaaria. Eläintarhaan tuotiin isopandoja ensimmäistä kertaa vuonna 1972 Kiinasta. Tämän jälkeen eläintarha jäi ensi kertaa ilman pandaa Ling Ling -pandan kuoltua 22-vuotiaana huhtikuussa 2008. Vuonna 2011 tarhaan tuotiin uusi pandapariskunta, Ri Ri ja Shin Shin.
Boethos Sidonlainen (stoalainen)

Boethos Sidonlainen (m.kreik. Βοηθός, Boēthos, lat. Boethus; 100-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli Diogenes Babylonialaisen oppilas ja kotoisin Sidonista. Boethoksen sanotaan kieltäneen yleisen stoalaisen näkemyksen siitä, että kosmos on elävä olento. Hänen mukaansa koko kaikkeus ei ollut jumalallinen, vaan jumalallista oli ainoastaan eetteri tai kiintotähtien kehä. Boethoksen mukaan maailma oli ikuinen, ja hän hylkäsi näin myös stoalaisen opin ekpyrosiksesta eli maailmanpalosta. Syynä tähän oli se, että jumala tai maailmansielu olisi sen aikana toimimattomassa tilassa, vaikka se toimii kaitselmuksena koko ajan. Boethoksen kirjoittamia teoksia olivat Luonnosta (Peri fyseōs) ja Kohtalosta (Peri heimarmenēs). Hän kirjoitti myös ainakin neljä osaa käsittäneen kommentaarin stoalaisen runoilija Aratoksen teoksista
Viktor Berthold

Viktor Berthold (10. heinäkuuta 1921 – 28. helmikuuta 2009) oli uutisoinnin mukaan viimeinen liiviläinen, joka oli oppinut liivin äidinkielenään osana katkeamatonta liiviläissukupolvien ketjua. Viktor Berthold syntyi Latviassa vuonna 1921. Kouluun mennessään hän ei osannut sanaakaan latviaa. Toisen maailmansodan aikana hän piileskeli armeijaanottoja metsissä. Sodan jälkeen hän työskenteli muun muassa kalastajana, autonkuljettajana ja satamavalvojana. 1990-luvulla hän kävi satunnaisesti opettamassa liiviä Kolkan koululla. Hänen veljensä ja vaimonsa, jotka osasivat myös liiviä, kuolivat 1990-luvulla. Poulīn Kļaviņatin kuoltua vuonna 2001 Vaidessa hän oli viimeinen Liivinrannan liivinkielisistä.
Kystinoosi

Kystinoosi on lysosomaalinen kertymäsairaus, jossa kystiinikiteitä kertyy elimiin siten, että elinten toiminnat häiriintyvät. Sairautta on kolmea tyyppiä. Ensimmäinen, munuaisoireinen muoto, on niistä vakavin. Sen varhaiset oireet ilmenevät jo imeväisiässä. Myös toinen muoto on systeemioireinen mutta etenee hitaasti. Kolmas tautimuoto on aikuistyypin silmäoireinen kystinoosi, johon ei kuulu systeemioireita. Yleensä silmäoireisen kystinoosin ainoa oire on valonarkuus. Kaikkia kystinoosin tyyppejä aiheuttavat CTNS-geenin mutaatiot. Kystinoosi periytyy autosomissa resessiivisesti. Kystinoosi on Fanconin oireyhtymän tavallisin aiheuttaja lapsilla. Tubuluksen toimintahäiriön lisäksi munuaisoireisesta kystinoosista kärsivillä saattaa esiintyä kasvuhäiriötä ja murrosiän viivästymistä, valonarkuutta, hypotyreoidismia, diabetesta, lihasheikkoutta ja nielemisvaikeutta, sokeutta ja aivoihin liittyviä oireita, kuten aivohalvauksia muistuttavia kohtauksia. Dialyysihoitoa vaativa uremia kehittyy potilaille keskimäärin 9–10-vuotiaana
Liberaalikonservatismi

Liberaalikonservatismi on poliittinen aate, jossa yhdistellään konservatismia ja liberalismia. Liberaalikonservatismia ei tule sekoittaa konservatiiviliberalismiin. Tyypillisesti liberaalikonservatismi yhdistää erityisesti talousliberalismin ja arvokonservatismin, ja liberaalikonservatiiviset puolueet kuuluvatkin yleensä keskusta-oikeistoon.lähde? Suomalaisista puolueista Kansallinen Kokoomus edustaa lähinnä kyseistä aatetta. Kuten liberalismilla ja konservatismilla, on liberaalikonservatismillakin ollut useita merkityksiä eri aikoina ja eri alueilla. Politiikan tutkimuksessa termillä tarkoitetaan aatteita, joissa laissez-fairen talouden periaatteet (kuten kauppasopimusten arvostus, yksityisomistuksen suoja ja vapaat markkinat) yhdistetään uskoon ihmisten luonnollisesta erilaisuudesta, uskonnon tärkeyteen sekä perinteisiin arvoihin, joita rajoitettu, perustuslaillinen ja edustuksellinen valtiovalta edustaa. Verrattuna perinteiseen keskusta-oikeistolaiseen (kuten kristillisdemokraattiseen) politiikkaan, liberaalikonservatismi on kuitenkin vähemmän traditionalistinen ja talouskysymyksissä enemmän oikeistolibertaarinen, suosien alhaista verotusta ja valtion minimaalista vaikutusta taloudessa. Liberaalikonservatismi eroaa myös klassisesta liberalismista kieltämällä tasavertaisuuden ihmisluonnon vastaisena, ja korostamalla sen sijaan ihmisten luonnollista erilaisuutta. Koska demokraattisissa maissa konservatiivinen ideologia omaksui liberaaleille tyypillisiä instituutioita, kuten laillisuusperiaatteen, yksityisomistuksen, markkinatalouden ja edustuksellisen perustuslaillisen valtiovallan, on liberaalikonservatismin liberaali puoli länsimaissa yleisesti tunnustettu. Tämä yksimielisyys on ollut joissakin maissa, kuten Yhdysvalloissa, niinkin vahvaa että liberaalikonservatismi on populaarikulttuurissa samaistettu konservatismiin. Tämä on saanut osan voimakkaimmin liberaaleista konservatiiveista kutsumaan itseään libertaareiksi. Joka tapauksessa Yhdysvaltain liberaalikonservatiivinen traditio yhdistää usein klassisten liberaalien taloudellisen individualismin burkelaiseen konservatismiin, joka korostaa ihmisten luonnollista erilaisuutta, käyttäytymisen irrationaalisuutta perusteena perinteisen etiikan tarpeelle, ihmisten tarvetta järjestykseen ja vakauteen sekä luonnollisten oikeuksien kieltämistä valtiovallan pohjana
Lucas Black

Lucas Black (s. 29. marraskuuta 1982 Decatur, Alabama) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan televisiosarjassa Piru irti (American Gothic) sekä elokuvista Sling Blade, Merijalkaväen mies (Jarhead), Friday Night Lights ja Hurjapäät: Tokio Drift (The Fast and the Furious: Tokyo Drift). Hänen ensimmäinen roolinsa oli vuonna 1994 valmistuneessa elokuvassa The War – unelmien kesä, jossa hän näytteli Ebb-nimistä poikaa. Vuodesta 2014 lähtien hän on näytellyt NCIS: New Orleans -rikossarjassa. Lucasin äiti oli toimistotyöntekijä ja isä museotyöntekijä. Lucasilla on kaksi vanhempaa sisarusta, Lee ja Lori.
Selviytyjät: Borneo

Selviytyjät: Borneo on suositun yhdysvaltalaisen tosi-tv-sarja Selviytyjien ensimmäinen kausi. Sitä lähetettiin alun perin nimellä Survivor, mutta sittemmin sen virallinen nimi muutettiin Selviytyjät: Borneoksi. Ennen nimenmuutosta kausi tunnettiin virallisesti Selviytyjät: Pulau Tigana, mutta se muutettiin siksi ettei sitä sekoitettaisi sarjan kymmenenteen kauteen, Selviytyjät: Palau. Sarjaa kuvattiin 31. maaliskuuta – 20. huhtikuuta 2000. Yhdysvalloissa kausi esitettiin 31. toukokuuta – 23. elokuuta 2000. Suomessa kauden esitti Subtv syksyllä 2001. DVD-versio kaudesta julkaistiin 11. toukokuuta 2004
Klassismi

Klassismi eli uusklassismi (vanh. klassisismi, uuslat. classicismus, lat. classis ’luokka’) on barokin ja rokokoon jälkeen syntynyt taidesuuntaus, joka vaikutti 1700- ja 1800-luvuilla. Sillä tarkoitetaan yleensä Rooman ja klassisen antiikin Kreikan taiteen ja kirjallisuuden pitämistä esikuvana. Klassismi syntyi vastineeksi barokille, jonka muotojen koristeellisuudesta ja ylenpalttisuudesta haluttiin pyrkiä yksinkertaisuuteen, tasapainoon ja luonnollisuuteen. Kirjallisuudessa klassismin ajanjaksona pidetään 1600-lukua ja 1700-luvun alkua. Kirjallisuudessa klassismi pyrki myös muodon ja sisällön harmoniaan sekä ilmaisun selkeyteen. Klassismin keskus oli tuolloin Ludvig XIV:n Ranska, jossa suuntaus keskittyi erityisesti salonkeihin ja hoviin. Klassismi ihannoi antiikin kirjallisuutta, jonka pohjalta pyrittiin laatimaan säännöt eri kirjallisuudenlajeille. Antiikin malli oli klassismille hyvin tärkeä. Sen tyylipiirteinä voidaankin pitää symmetriaa, tasapainoa, johdonmukaisuutta ja luonnollisuutta
Adenokarsinooma

Adenokarsinooma on rauhasepiteelistä lähtenyt syöpä. Esimerkiksi paksu- ja peräsuolen syövistä 90–95 % on adenokarsinoomia. Myös keuhkosyöpä voi olla adenokarsinooma; kyseessä on tällöin eräs ei-pienisoluisen keuhkosyövän muoto. Potilailla, jotka eivät koskaan ole tupakoineet, on adenokarsinooma pääasiallinen keuhkosyöpätyyppi. Näiden lisäksi esimerkiksi eturauhassyöpä on tavallisesti adenokarsinooma.
Har Gobind Khorana

Har Gobind Khorana, tai Hargobind Khorana (hindiksi हरगोविंद खुराना, Hargobiṃd Khurānā, pandžabiksi ਹਰਿ ਗੋਬਿੰਦ ਖੁਰਾਨਾ; 9. tammikuuta 1922 Multan, Punjab, Brittiläinen Intia – 9. marraskuuta 2011 Concord , Massachusetts, Yhdysvallat) oli amerikanintialainen molekyylibiologi. Hän sai Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä Robert W. Holleyn ja Marshall Nirenbergin kanssa vuonna 1968 geneettisen koodin selvittämisestä. 1902: Ross 1903: Finsen 1904: Pavlov 1905: Koch 1906: Golgi, Ramón y Cajal 1907: Laveran 1908: Metšnikov, Ehrlich 1909: Kocher 1910: Kossel 1911: Gullstrand 1912: Carrel 1913: Richet1914: Bárány 1919: Bordet 1920: Krogh 1922: Hill, Meyerhof 1923: Banting, Macleod 1927: Wagner-Jauregg 1928: Nicolle 1929: Eijkman, Hopkins 1930: Landsteiner 1931: Warburg 1932: Sherrington, Adrian 1933: Morgan 1934: Whipple, Minot, Murphy 1935: Spemann 1936: Dale, Loewi 1937: Szent-Györgyi 1938: Heymans 1939: Domagk 1943: Dam, Doisy 1944: Erlanger, Gasser 1945: Fleming, Chain, Florey 1946: Muller 1947: C. Cori, G. Cori, Houssay 1948: Müller 1949: Hess, Moniz 1952: Waksman 1953: Krebs, Lipmann 1954: Enders, Weller, Robbins 1955: Theorell 1956: Cournand, Forssmann, Richards 1957: Bovet 1958: Beadle, Tatum, Lederberg 1959: Ochoa, Kornberg 1960: Burnet, Medawar 1961: Békésy 1962: Crick, Watson, Wilkins 1963: Eccles, Hodgkin, Huxley 1964: Bloch, Lynen 1965: Jacob, Lwoff, Monod 1966: Rous, Huggins 1967: Granit, Hartline, Wald 1968: Holley, Khorana, Nirenberg 1969: Delbrück, Hershey, Luria 1970: Katz, Euler, Axelrod 1971: Sutherland 1972: Edelman, Porter 1973: Frisch, Lorenz, Tinbergen 1974: Claude, Duve, Palade 1977: Guillemin, Schally, Yalow 1978: Arber, Nathans, Smith 1979: Cormack, Hounsfield 1980: Benacerraf, Dausset, Snell 1981: Sperry, Hubel, Wiesel 1982: Bergström, Samuelsson, Vane 1983: McClintock 1984: Jerne, Köhler, Milstein 1985: Brown, Goldstein 1986: Cohen, Levi-Montalcini 1987: Tonegawa 1988: Black, Elion, Hitchings 1989: Bishop, Varmus 1990: Murray, Thomas 1991: Neher, Sakmann 1992: Fischer, Krebs 1993: Roberts, Sharp 1994: Gilman, Rodbell 1995: Lewis, Nüsslein-Volhard, Wieschaus 1996: Doherty, Zinkernagel 1997: Prusiner 1998: Furchgott, Ignarro, Murad 1999: Blobel 2002: Brenner, Horvitz, Sulston 2003: Lauterbur, Mansfield 2004: Axel, Buck 2005: Marshall, Warren2006: Fire, Mello2007: Capecchi, Evans, Smithies2008: zur Hausen, Barré-Sinoussi, Montagnier2009: Blackburn, Greider, Szostak2010: Edwards2011: Beutler, Hoffmann, Steinman2012: Gurdon, Yamanaka2013: Rothman, Schekman, Südhof2014: O’Keefe, M.-B. Moser, E. Moser2015: Campbell, Ōmura, Tu2016: Ōsumi2017: Hall, Rosbash, Young2018: Allison, Honjo2019: Kaelin, Ratcliffe, Semenza2020: Alter, Houghton, Rice2021: Julius, Patapoutian2022: Pääbo2023: Karikó, Weissman
Paha perhe

Paha perhe on suomalainen Aleksi Salmenperän ohjaama ja käsikirjoittama tragikomedia-draamaelokuva. Elokuva sai ensi-iltansa elokuvateattereissa 29. tammikuuta 2010. Elokuvan on tuottanut Aki Kaurismäki ja Sputnik Oy. Käräjätuomari Mikael Lindgrenin uusperheeseen kuuluu edellisessä avioliitossa syntynyt 18-vuotias poika Dani, uusi vaimo Laura ja heidän pieni poikansa Milo. Mikaelin ex-vaimo on muuttanut Kööpenhaminaan heidän yhteisen tyttärensä Tildan kanssa vuosia aiemmin. Elokuvan alussa perhe saa kuulla Mikaelin ex-vaimon ja Danin äidin kuolleen. Tilda saapuu Suomeen ja muuttaa asumaan Mikaelin perheen luokse. Dani ja Tilda tutustuvat toisiinsa ja alkavat viettää aikaa yhdessä. Sukulaismies vihjaa Mikaelille sisarusten viihtyvän toistensa seurassa liiankin hyvin ja epäilee, että heillä on suhde. Mikael päättää puuttua lastensa elämään hyvin aikein mutta ryhtyy liiankin ylisuojelevaksi surkuhupaisin seurauksin. Valtaosa Pahan perheen arvioitsijoista tulkitsi Danin ja Tildan välisen seksisuhteen Mikaelin harhakuvitelmaksi
Begumin 500 miljoonaa

Begumin 500 miljoonaa (ransk. Les Cinq cents millions de la Bégum, toinen suom. Begumin miljoonat) on kirjailija Jules Vernen kirjoittama, vuonna 1879 julkaistu romaani. Kirjassa ranskalaiset ja saksalaiset rakentavat Oregoniin kaksi kilpailevaa mallikaupunkia. Toisilleen tuntemattomat ranskalainen tohtori Sarrasin ja saksalainen professori Schultze saavat kuulla perineensä kaukaisen sukulaisensa leskeltä 500 miljoonaa frangia. Riidan välttämiseksi rahat jaetaan Sarrasinin ja Schultzen kesken niin, että molemmat saavat 250 miljoonaa. Molemmat perustavat kaupunkivaltiot Oregoniin. Ranskalaisten kaupungista, France-Villesta tulee rauhallinen pikkukaupunki, kun taas Schultzen johtamasta Stahlstadtista diktatoorinen kaivoskaupunki. Schultze kehittelee kaupungissa uutta superasetta, jolla France-Ville on tarkoitus tuhota. Schultze saa lopulta valmiiksi aseensa, joka osoittautuu valtavaksi tykiksi. Hän yrittää ampua France-Villeä räjähdyspanoksella, mutta ammus lentää kaupungin yli avaruuteen laskuvirheen takia. Lopulta Schultze saa surmansa kehittämänsä myrkkykaasulla täytetyn kranaatin räjähtäessä hänen toimistossaan
Muolaankylä

Koordinaatit: 60°35′50″N, 29°20′00″E Muolaankylä (myös Muolaa, ven. Грибное, Gribnoje, v:een 1948 Муолаанкюля) on kylä Muolaanjärven pohjoisrannalla Kyyrölän kunnassa Leningradin alueella Venäjällä. Muolaankylä kuuluu Suomen Neuvostoliitolle luovuttamiin alueisiin ja se oli Suomelle kuuluessaan osa Muolaan kuntaa. Muolaankylä sijaitsi Suomelle kuuluessaan Muolaan kunnan pohjoisosassa Muolaanjärven pohjoisrannalla noin 13 kilometriä Muolaan kirkonkylästä Kirkkorannasta luoteeseen. Muolaankylän naapurikyliä olivat idässä Kangaspelto ja lännessä Hotokka, joiden lisäksi kylän pohjoispuolella oli Kuusaan ja Määttälän metsäpalstoja, jotka erottivat Muolaankylä Heinjoen kunnan Kopralan kylästä. Muolaankylän halki kulki kantatie 63 Viipurista Kivennavalle. Tästä päätiestä erkani Muolaankylässä maantie pohjoiseen Heinjoelle. Vuonna 1936 Muolaankylän pinta-ala oli 12,64 neliökilometriä, josta oli peltoa 346 hehtaaria, niittyä 130 hehtaaria ja metsää 784 hehtaaria. Kylän itäosan läpi virtaa Muolaanjoki, jota pitkin Muolaanjärvi laskee kylän pohjoisosassa olevaan Muolaanlampeen. Muolaanlampi laskee edelleen Äyräpäänjärveen. Muolaankylän kyläkeskus sijaitsi kantatie 63:n varrella kylän itäosassa Muolaanjoen ympärillä. Tämän lisäksi Heinjoelle vievän maantien varressa sijaitsi Ilves-niminen kulmakunta ja kylän pohjoisosassa Muolaanlammen ja Äyräpäänjärven välisen harjulla sijaitsi Mutarannan kulmakunta
Julie Mayer

Julie Alexandra Mayer on fiktiivinen henkilö televisiosarjassa Täydelliset naiset. Hän on Susan Mayerin ja Karl Mayerin tytär ja kasvoi Fairviewin kaupungissa kuvitteellisessa Eaglen osavaltiossa. Julieta esittää näyttelijätär Andrea Bowen. Julie on älykäs, myötätuntoinen, ystävällinen älykäs nuori tyttö, joka auttaa äitiään Susania käsittelemään tämän rakkauselämään liittyviä ongelmia, ja huolehtii äidistään tämän rankan avioeron jälkeen. Juliella ja Susanilla on rehellisyyteen ja luottamukseen perustuva suhde. Susan on hyvin suojelevainen tytärtään kohtaan, ja kauhistuukin, kun saa kuulla tämän seurustelevan Zach Youngin kanssa. Susan yrittää erottaa parin parhaansa mukaan, ja lopulta onnistuukin, kun Juliekaan ei enää halua olla Zachin lähellä. Toisella tuotantokaudella Julie huolestuu eronneen äitinsä ja isänsä lämmenneistä väleistä, varsinkin, kun he menevät uudelleen Susanin vakuutushuolien takia naimisiin. Hän kuitenkin myöntää Susanille, että on helpottunut siitä, että tämä saa vakuutuksilla leikkauksen, jota hän tarvitsee elääkseen. Kolmannen kauden alussa Julie tapaa Edie Brittin veljenpojan, Austin McCannin. Julie halveksuu häntä aluksi, mutta alkaa hiljalleen ihastua poikaan. Pian Edie kertoo Julielle, ettei tämän kannata sekaantua Austiniin, koska tällä olisi Julieen huono vaikutus
Himalajankyyhky

Elinvoimainen  Columba hodgsoniiVigors, 1832 Himalajankyyhky Wikispeciesissä Himalajankyyhky Commonsissa Himalajankyyhky (Columba hodgsonii) on Himalajalla Kashmirista Länsi-Kiinaan ja Myanmariin ulottuvalla alueella elävä kyyhkylintu, jonka holotyypin Vigors kuvaili Nepalista 1832. Laji on nimetty Brian Houghton Hodgsonin kunniaksi.
Locomotion No 1

Locomotion No. 1 (alkuperäiseltä nimeltään Active) on varhainen brittiläinen höyryveturi. Veturin rakensivat George ja Robert Stephenson vuonna 1825 ja se veti ensimmäisen junansa Stockton and Darlington Railwayllä 27. syyskuuta 1825. Locomotion käytti yksinkertaisesta höyrykattilasta saatavaa höyryä, jolla käytettiin kahta pystyssä olevaa sylinteriä. Sylinterien kiertokanget pyörittivät yläpuolella olevia poikkivarsia, jotka puolestaan pyörittivät pyöriä pystykankien avulla. Se oli yksi ensimmäisistä vetureista, joka käytti kiertokankia pyörien pyörittämiseen ketjujen tai rattaiden sijaan. Vuonna 1828 veturin höyrykattila räjähti ja veturin kuljettaja kuoli. Veturit kehittyivät nopeasti, joten Locomotion No 1 vanheni melko nopeasti. Se kuitenkin korjattiin räjähdyksen jälkeen ja pysyi liikenteessä vuoteen 1841 asti, jonka jälkeen se muutettiin maamoottoriksi. Vuonna 1857 se museoitiin ja oli näytteillä Hopetownin vaunutehtaalla 1880-luvulle asti. Vuodesta 1892 se oli näytteillä Darlingtonin päärautatieaseman laiturilla vuoteen 1975 asti
Huascaránin kansallispuisto

Huascaránin kansallispuisto on luonnonsuojelualue Perussa, Andien vuoristossa Ancashin alueella. Siellä elää monia harvinaisia lintu- ja nisäkäslajeja. Perun korkein vuori Huascarán (6 768 metriä) sijaitsee puiston alueella. Vuorten rinteillä ja laaksoissa on seitsemän erilaista mikroilmastotyyppiä, joista on tunnistettu ainakin 779 kasvilajia. Puiston harvinaisiin nisäkäslajeihin kuuluvat pampakissa, andienkissa, silmälasikarhu, andienhirvi ja vikunja. Lintulajeja ovat andienkondori, koskisorsa (Merganetta armata) ja tinameihin kuuluva punantinami (Tinamotis pentlandii). Puisto on ollut Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1985.
Ateismin sietämätön keveys

Ateismin sietämätön keveys: Jumalankieltämisen heikoista perusteista on Timo Eskolan kirja, jonka on julkaissut Uusi Tie vuonna 2009. Kirjan pääväittämänä on, että länsimainen ateismi on älyllisesti niin heikosti perusteltu, ”että kun siihen perehtyy, älyllisesti rehellinen ihminen ei voi nykyään kannattaa montakaan sen väittämistä”. Kirjan mukaan ”uusateismin” eettinen ongelma syntyy sen materialismista: »”Pelkän materialistisen maailman perusteella ei ole mahdollista johtaa väittämiä siitä, miten ihmisen tulisi elää.”»(Ateismin sietämätön keveys, s. 115: ”Uusateismin eettinen umpikuja”)
Manún kansallispuisto

Manún kansallispuisto on luonnonsuojelualue Perussa Cuscon alueella. Se on Perun laajin kansallispuisto, pinta-alataan 15 328 km². Puistossa on useita kasvillisuusvyöhykkeitä, sillä se ulottuu Amazonin varrelta puurajan yläpuolisille ruohoniityille Andien ylärinteille. Manún alueella tavataan yli tuhat lintulajia, yli 200 nisäkäslajia joiden joukossa on 13 apinalajia, ja arviolta 15 000 kukkivaa kasvilajia. Alueella elää Amerikan suurin kotkalaji harpyija, suurikokoinen haikara jabiru, ja vaaleanpunainen ruusukapustahaikara. Jokivarsilla tavataan myskisorsa, ja amazonianhanhi (Neochen jubata) sekä Perun kansallislintuna pidetty tuliharjakotinga. Nisäkäslajeihin kuuluvat mustahämähäkkiapina ja harmaavilla-apina eli humboldtinvilla-apina (Lagothrix lagotricha), jättiläissaukko, jaguaari, oselotti, silmälasikarhu ja andienhirvi.  Puisto on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1987. Matkailijat majoittuvat puiston lähettyvillä olevissa majoissa. Turistit voivat käydä lentäen pienkoneella Boca Manun kaupungissa, joka sijaitsee Manujoen varrella.