nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Kujala

Kujala on Lahden kaupunginosa. Maaseutuvaltainen Kujala sijaitsee Tampereelta Lahden kautta Kouvolaan johtavan valtatie 12:n eteläpuolella ja Helsingistä Lahden kautta Jyväskylään johtavan E75:n itäpuolella. Kujalan nimen synnystä ei ole varmaa tietoa, mutta koulutilan pohjoispuolella on tie, jota on kutsuttu Koivukujaksi ja jolta moottoriliikenne on lopetettu. 2022 on havaittu, että alueen maaperässä on kasvinsuojelumyrkkyjen jäämiä ja metallijäämiä, mitkä ovat johtuneet maatalousoppilaitostoiminnasta.  Kujalassa oli toiminut 1927 Itä-Hämeen tietopuolinen karjanhoitokoulu, josta tuli Kujalan maatalousoppilaitos ja joka oli toiminut maakunnallisena maatalousoppilaitoksena. Sille perustettiin rinnakkaiseksi Päijät-Hämeen maatalousoppilaitos Asikkalaan ja Lahden maatalousoppilaitoksen toiminta päättyi. Entisen Kujalan maatalousoppilaitoksen tiloissa toimii muun muassa hevostalleja, maneesi, ympäristöprojekteja sekä työllisyyskursseja. Alueelle on kaavoitettu Kujalan logistiikkakeskus. Alkuvaiheen jälkeen sinne ovat sijoittuneet Vihanneskolmio Oy, Posti ja Lehtimäen liikenne. Rautatieyhteyttä ei käytä mikään sijoittuneista yrityksistä Kujalasta käsin. Kujalan kaupunginosaan kuuluu useita kyliä, kuten Korvenranta, Nastolan rajalla Linnainen sekä etelässä Ämmälä. Kujalasta Ämmälään johtavan tien varrella on Pipon moottorirata, jossa ajetaan mm
Pax Romana

Pax Romana (suom. ’roomalainen rauha’) oli suhteellisen rauhan ja vakauden ajanjakso Rooman valtakunnan historiassa. Se alkoi keisari Augustuksen kaudesta 27 eaa. – 14 jaa. ja kesti noin 200 vuotta vuoteen 180 jaa. kun keisari Marcus Aurelius kuoli. Keisari Augustus ja hänen seuraajansa halusivat taata lain, järjestyksen ja turvallisuuden valtakunnassaan. Sen saavuttamiseksi keisarit erottivat Rooman muusta maailmasta ja puolustivat sen rajoja. Toisinaan he myös laajensivat valtakuntaa sotilaallisesti. Laajentuva Rooma kärsi jatkuvasti mellakoista, kapinoista ja kansannousuista. Kun Rooman senaatti oli myöntänyt keisari Augustukselle lähes rajattoman vallan, keisari onnistui rauhoittamaan levottoman valtakuntansa. Augustus toi politiikkaan ja kauppaan rauhan ja turvallisuuden, jota kansalaiset olivat kauan jo vaatineet
Leveyspiiri

Leveyspiiri eli paralleelipiiri on maapallon kiertävä päiväntasaajan suuntainen piiri. Sen maanpinnan kohdan sijainti päiväntasaajasta pohjoiseen tai etelään voidaan kertoa leveysasteen, minuuttien ja sekuntien avulla. Päiväntasaajan ja napojen lisäksi tärkeitä leveyspiirejä ovat Kravun kääntöpiiri (23° 26′ 22″ N) pohjoisella ja Kauriin kääntöpiiri (23° 26′ 22″ S) eteläisellä pallonpuoliskolla, jotka antavat auringon pohjoisimman ja eteläisimmän zeniittiaseman, sekä napapiirit (66° 33′ 39″), jotka kuvaavat kaamoksen rajaa.
Teletapit

Teletapit (engl. Teletubbies) on brittiläis-yhdysvaltalainen lastenohjelma 1990-luvun jälkipuoliskolta ja 2000-vuosikymmenen alkupuoliskolta sekä vuonna 2011 remasteroituna. Sen pääosassa ovat neljä teletapeiksi kutsuttua eriväristä olentoa: Tiivi-Taavi, Hipsu, Laa-Laa ja Pai. Heillä on vatsassaan televisioruutu ja päässään kullakin erimuotoinen antenni. Teletapit asuvat ja seikkailevat Teletappimaassa, jonka kumpuilevaksi maisemoituja asumuksia peittää vihreä nurmi. Kesäkuussa 2014 BBC ilmoitti ohjelman palaavan ruutuun. Tuolloin tilattiin yhteensä 60 uutta jaksoa. Uutta sarjaa alettiin esittää Suomessa Foxilla 12. elokuuta 2017. Teletapit oli ensimmäinen televisiosarja, joka oli varta vasten tehty aivan pienille lapsille. Sarja esitettiin aluksi vuosina 1997–2005. Tuotetuissa 365 jaksossa juoni on äärimmäisen yksinkertaistettu, ja pääpaino on kuvien ja äänten tarjoamilla virikkeillä
Akkusatiivi

Akkusatiivi eli kohdanto on nominatiivi-akkusatiivikielissä transitiiviverbien tekemisen kohteen eli suoran objektin sija. Se siis vastaa kysymyksiin ”kenet”, ”minkä”. Esimerkiksi "Minä näen sinut". Akkusatiivi on useissa indoeurooppalaisissa kielissä oma sijamuotonsa. Muiden itämerensuomalaisten kielten tapaan Suomen kielessä on useita sijavaihtoehtoja, joilla ilmaistaan kokonais- ja osaobjektin vastakohtaisuutta. Osaobjektin sijana on aina partitiivi. Vanha uralilainen akkusatiivi on nyky-suomessa muuttunut genetiivin kaltaiseksi (esim. ”Hän osti auton”; alkuperäinen m-tunnus on muuttunut n:ksi, kuten muutkin sanojen lopussa olleet m-äänteet). Kokonaisobjektin sija voi olla myös nominatiivin kaltainen, esim. ”Osta auto!”. Suomalaisessa kielioppiperinteessä on ollut tapana nimittää kummankin tyyppistä kokonaisobjektin muotoa akkusatiiviksi; on puhuttu ”genetiiviakkusatiivista” ja "nominatiiviakkusatiivista". Lisäksi persoonapronomineilla ja pronominilla kuka/ken on erillinen akkusatiivimuoto, jonka sijapääte on -t, esim
Evaristo Abaco

Evaristo Felice dall' Abaco (1675 Verona – 1742 München) oli italialainen säveltäjä ja viulisti ja hovikonserttimestari.. Hän aloitti musiikkiuransa Modenassalähde?. Häntä on pidetty Corellin ohella merkittävimpänä 1700-luvun italialaisen kamarimusiikin edustajana. Abaco sai eläessään suosiota enemmän viulistina kuin säveltäjänä.Hänen ainoat julkaistut teoksensa ovat:lähde?
François Couperin

François Couperin (François le Grand, 10. marraskuuta 1668 – 11. syyskuuta 1733) oli ranskalainen säveltäjä. Couperin aloitti musiikin opiskelun isänsä johdolla. Vuonna 1685 hänestä tuli urkuri Pariisissa. Vuonna 1717 Couperinista tuli hoviurkuri ja -säveltäjä. Suuri osa Couperinin teoksista on sävelletty cembalolle. Niistä saivat vaikutteita muiden muassa Johann Sebastian Bach sekä paljon myöhemmin Richard Strauss ja Maurice Ravel. Ravel sävelsi Couperinin muistolle teoksen Le Tombeau de Couperin. Couperin tyylissä on monesti yhdistelty ranskalaisia ja italialaisia vaikutteita. Couperinin Cembalokirjat ilmestyivät vuonna 1706, ja ne on myös suomennettu.
Antonio Caldara

Antonio Caldara (1670 – 28. joulukuuta 1736) oli italialainen säveltäjä. Hän syntyi Venetsiassa. Hänen isänsä oli viulisti. Caldara tuli aluksi tunnetuksi sellistinä ja jousimusiikin säveltäjänä mutta erikoistui sitten vokaalimusiikkiin. Caldaran tunnetuimpiin teoksiin kuuluvat hänen oopperansa ja oratorionsa. Caldara aloitti musiikkiuransa laulajana kuorossa. Hän myös opetteli soittamaan useita soittimia. Ensimmäisen oopperansa L’Argene Caldara sävelsi Venetsiaan 1689. 1690-luvulla hän teki oopperoita yhteistyössä muun muassa Antonio Lottin kanssa. Vuonna 1699 Caldara siirtyi Mantovaan ja 1708 Roomaan, jossa hän nousi yhdeksi musiikkielämän kärkinimeksi Alessandro Scarlattin, Arcangelo Corellin ja kaupungissa pari vuotta asuneen Georg Friedrich Händelin ohella. Caldara teki töitä myös Barcelonassa ja Milanossa, kunnes vuonna 1716 sai varakapellimestarin paikan Wienistä
Karviaiskoiso

Physalis peruvianaL. Karviaiskoiso Wikispeciesissä Karviaiskoiso Commonsissa Karviaiskoiso, muilta nimiltään kapinkarviainen, kapinmarja, ananaskirsikka tai inka-marja (Physalis peruviana, syn. Physalis edulis), on eteläamerikkalainen monivuotinen koisokasvi. Karviaiskoiso on sukua monelle tärkeälle ravintokasville, joista merkittävimpiä ovat tomaatti (Solanum lycopersicum), munakoiso (Solanum melongena) ja peruna (Solanum tuberosum). Karviaiskoison pieni oranssi hedelmä on ohuiden vaaleanruskeiden lehtien keskellä. Se on läheistä sukua tomatillolle. Eurooppaan karviaiskoiso tuli vasta 1700-luvulla, ilmeisesti Etelä-Afrikasta.lähde? Jo varhaisessa vaiheessa Etelä-Afrikan uudisasukkaat alkoivat viljellä sitä Hyväntoivonniemellä, mistä tuleekin englanninkielinen nimi "Cape gooseberry" (Hyväntoivonniemen karviainen). Karviaiskoison saapumisesta Eurooppaan kesti noin 200 vuotta ennen kuin se alkoi saavuttaa suosiota. Marjojen yleisin käyttö on koristeina, mutta niistä voidaan myös tehdä hyytelöä, hilloa tai marmeladia. Maku on happoinen ja raikas, ja marjat ovat hyviä myös sellaisenaan. Viime vuosina marjat ovat tulleet tunnetuiksi ns
Ali-ihminen

Ali-ihminen (saks. Untermensch) on natsien usein käyttämä termi ihmisryhmistä, jotka rotuoppien mukaan olivat ala-arvoisia arjalaisiin verrattuna. Näihin lukeutuivat juutalaiset, itäslaavit, puolalaiset, romanit, altailaiset ja afrikkalaiset. Termiä käytettiin myös värillisistä, aasialaisista ja rotujen välisistä liitoista syntyneistä. Kansallissosialistinen järjestelmä vainosi ja tuhosi laajasti ali-ihmisiksi luokiteltuja väestönosia. Juutalaiset ja romanit oli tarkoitus hävittää lopullisessa ratkaisussa täydellisesti, kun taas slaavit (pääasiassa venäläiset) oli Idän yleissuunnitelmassa tarkoitus saksalaistaa tai karkottaa Siperiaan. Termi ali-ihminen on peräisin amerikkalaisen rasistin ja eugeenikon Lothrop Stoddardin kirjasta The Revolt Against Civilization: The Menace of the Under Man, joka on julkaistu saksaksi nimellä Der Kulturumsturz: Die Drohung des Untermenschen. Natsiteoreetikko Alfred Rosenberg esittää kirjassaan Der Mythus des 20. Jahrhunderts nimenomaan Stoddardin teoksen lähteenä ali-ihmisen käsitteelle.
Isaac Bashevis Singer

Nobelin kirjallisuuspalkinto (1978) Isaac Bashevis Singer, salanimi Varshofsky (jidd. ‏יצחק באַשעװיס זינגער‎, alun perin Icek-Hersz Zynger; 21. marraskuuta 1902 Leoncin, Varsova, Kongressi-Puola, silloista Venäjää – 24. heinäkuuta 1991 Miami, Florida) oli puolanjuutalainen kirjailija. Hän sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 1978. Singer tunnetaan ennen kaikkea novelleistaan. Singerin isä oli hasidirabbiini, ja hänen äitinsä Bathsheba oli myös rabbiinin tytär. Singer otti myöhemmin käyttöön äitinsä nimen kirjailijanimessään ”Bashevis” (Bathsheban poika). Hänen veljensä Israel Joshua Singer saavutti kuuluisuutta suosittuna jiddišinkielisenä kirjailijana. Niinpä veli Israel Joshua Singer oli nuoremman veljensä ensimmäinen ja tärkein kirjallinen esikuva. Singer kasvoi köyhässä, valtaosin jiddišinkielisessä Mirówin kaupunginosassa Varsovassa, jossa hänen isänsä toimi rabbiinina, tuomarina ja hengellisenä johtajana, sekä Bilgoraj’ssa, perinteisessä juutalaisessa pikkukaupungissa, jollaisia kutsutaan nimellä ”shtetl”. Varsovan Krochmalnakadusta, jonka varrella hän pikkupoikana asui numeroissa 10 ja 12, tuli sittemmin yksi hänen kirjojensa päähenkilöistä
Taikaviitta

Taikaviitta (ital. Paperinik) on Disneyn sarjakuvissa seikkaileva supersankari, jonka Giovan Battista Carpi, Guido Martina ja Elisa Penna keksivät vuonna 1969. Hän on Aku Ankan salainen alter ego, joka taistelee Ankkalinnan rikollisuutta vastaan. Taikaviitta esiintyy enimmäkseen italialaisten Disney-taiteilijoiden tarinoissa, ja on suosittu hahmo Aku Ankan taskukirjoissa. Taikaviitta sai alkunsa, kun italialaiset Disney-sarjakuvien ystävät valittivat Aku Ankan jatkuvasta huonosta onnesta. Arvostelun seurauksena Disney-taiteilijat Giovan Battista Carpi, Guido Martina ja Elisa Penna päättivät tehdä Akusta naamioidun kostajan ja antoivat tälle alter egolle nimen Paperinik, joka oli viittaus suosittuun italialaiseen sarjakuvahahmoon Diabolikiin. Taikaviitta sai vaikutteita myös Batmanista, Fantômasista ja Zorrosta. Taikaviitta teki ensiesiintymisensä 8. kesäkuuta 1969 julkaisussa kaksiosaisessa tarinassa Paperinik il diabolico vendicatore, joka ilmestyi Suomessa Aku Ankan taskukirjan numerossa 41 nimellä Akun hahmonvaihdos. Tarinassa Aku saa selville voittaneensa arpajaisissa hylätyn Ruusulinna-huvilan. Pian hän kuitenkin huomaa, että omistuspaperit toimittanut postinkantaja oli sekoittanut hänet Hannu Hanheen, joka arpajaiset todellisuudessa voitti. Aku ei piittaa virheen oikaisemisesta vaan lähtee tarkistamaan rakennuksen sijaintia
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1989

Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1989 järjestettiin Lahdessa Suomessa 17.–26. helmikuuta 1989. Kisat järjestettiin Lahdessa viidettä kertaa: aiemmin kisat oli järjestetty vuosina 1926, 1938, 1958 ja 1978. Kansainvälinen hiihtoliitto FIS valitsi Lahden kilpailujen järjestäjäksi Kanadan Vancouverissa kesällä 1985 pidetyssä kongressissa. Kilpailujen järjestelytoimikunnan puheenjohtajaksi valittiin Heimo Seppälä ja pääsihteeriksi Pirkko Hannula. Kilpailut televisioitiin 25 maahan, joiden joukossa olivat muun muassa Japani ja Meksiko. Kilpailuihin osallistui edustajia kaikkiaan 30 eri maasta. Osallistujamaiden joukossa olivat muun muassa Kreikka, Espanja sekä Guatemala. Suomen joukkueessa (maastohiihto, yhdistetty ja mäkihyppy) oli 26 urheilijaa. Järjestelyt sujuivat erinomaisesti ja sää suosi kisojen hiihtolajeja täydellisesti. Mäkikilpailuja jouduttiin jälleen kerran siirtämään kovan tuulen takia
Kilpikonnat

Kilpikonnat Wikispeciesissä Kilpikonnat Commonsissa Kilpikonnat (Testudines) on matelijoihin kuuluva lahko. Se sisältää kaikki sekä vedessä että maalla elävät kilpikonnalajit. Kilpikonnien ruumista suojaa kotelomainen kuori, jonka sisään useimmat lajit voivat vetää päänsä, raajansa ja häntänsä. Kuori jakautuu selkäkilpeen (carapax) ja vatsakilpeen (plastron), ja se koostuu kovista luulevyistä, jotka ovat kiinnittyneet selkärankaan ja kylkiluihin. Useimmilla lajeilla luulevyjä peittää sarveistuneesta ihosta syntyneiden levyjen eli suomujen kerros, tosin joillakin lajeilla on sarveislevyjen sijaan paksu, nahkamainen ihokerros. Muiden matelijoiden tapaan kilpikonnat ovat vaihtolämpöisiä ja niiden ihoa peittävät suomut. Meressä elävillä kilpikonnilla on erityinen kyynelrauhanen silmän takana, jonka avulla ne pääsevät eroon elimistöönsä kertyvästä liiallisesta suolasta. Kilpikonnilla ei ole hampaita, vaan teräväreunainen nokka. Kilpikonnat vaihtelevat kooltaan sademetsien parisenttisistä lajeista jättiläismäiseen merinahkakilpikonnaan, joka voi kasvaa jopa kaksimetriseksi ja painaa lähes tonnin. Kilpikonnat ovat pitkäikäisiä, kauimmin elävät lajit voivat elää yli 150 vuotta. Vanhimmaksi eläneen kilpikonnan ennätystä pitää tällä hetkellä hallussa 188-vuotiaana kuollut Tu’i Malila. Kilpikonnia tavataan kaikilla mantereilla ja valtamerillä napa-alueita kuten Etelämannerta lukuun ottamatta
Sanomatalo

Rakennuksessa on lisäksi 3 maanalaista kerrosta. Sanomatalo on Helsingin keskustassa sijaitseva liike- ja toimistorakennus, joka toimii Sanoman pääkonttorina. Se sijaitsee Postitalon ja päärautatieaseman pohjoispuolella ja Musiikkitalon eteläpuolella. Siinä on 12 kerrosta, joista kolme on maan alla. Rakennuksen ovat suunnitelleet professori Jan Söderlund ja arkkitehti Antti-Matti Siikala, ja se valmistui vuonna 1999. Se oli ensimmäinen ”lasisen” näköinen rakennus Helsingissä, jota luonnonsuojelijat protestoivat lasiseinien aiheuttamien lintukuolemien takia. Muutenkin taloa on protestoitu, sillä siihen rakennettiin asemakaavasta poiketen kaksi ylimääräistä kerrosta. Helsingin Sanomien, Ilta-Sanomien ja Taloussanomien toimitukset sijaitsevat Sanomatalossa. Sanoma Media Finlandin radioiden studiot sijaitsevat avokonttoreissa talon alakerroksissa. Kaksi alinta kerrosta ovat liike- ja näyttelytilaa: niissä sijaitsee muun muassa R-kioski. Talossa on myös SPR:n Veripalvelun verenluovutuspiste. Syksyllä 2025 Sanomataloon muuttaa myös uutistoimisto STT
Gregorios Nazianzilainen

Gregorios Nazianzilainen (Gregorios Teologi) (noin 330 – 25. tammikuuta 389) oli yksi kappadokialaisista kirkkoisistä. Hän syntyi Arianzissa lähellä Nazianzia Kappadokiassa. Hänen isänsä, myös Gregorios, palveli Nazianzin piispana. Hän oli Basileios Kesarealaisen (Suuren) ja tämän veljen, Gregorios Nyssalaisen läheinen ystävä. Gregorios toimi Nazianzin piispana vuosina 379–383, minkä jälkeen hän vetäytyi perinnetiluksilleen Arianziin, missä hän kuoli vuonna 389. Gregorios oli kolminaisuusopin merkittävimpiä kehittelijöitä ja loppuunsaattajia. Tämän vuoksi ortodoksinen kirkko on antanut hänelle arvonimen teologi, jonka on saanut ainoastaan kaksi muuta kirkon opettajaa. Hän on sadon ja runoilijoiden suojeluspyhimys. Hän eli seuraavien 6 paavien halintokausien aikana: pyhä Sylvester I (314–335), pyhä Marcus (336), pyhä Julius I (337–352), pyhä Liberius (352–366), pyhä Damasus I (366–384) ja pyhä Siricius (384–399). Häntä on kuvattu piispana kirjan, kodexin tai käärön kanssa, suitsutusastialla, miehenä kirjoittamassa kyyhkysen läsnäollessa tai miehenä kirjoittamassa Jumalan käden ollessa hänen yllään. Katolinen kirkko on muistanut pyhää Gregorios Nazianzilaista hetkipalveluksessa seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella: “Orémus
Teide

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa Pico del Teide on Kanariansaarten Teneriffalla sijaitseva tulivuori. Se on Espanjan korkein huippu joka nousee 3 718 metriä merenpinnasta ja noin 7 000 metriä ympäröivän meren pohjasta. Se on maailman kolmanneksi suurin tulivuori ja korkein Atlantin saarten vuorista. Nimi Teide on suhteellisen tuore ja espanjalaisten vuorelle antama. Saaren alkuperäisasukkaat guanchit antoivat sille nimen Echeyde. 1700- ja 1800-luvuilla sitä kutsuttiin myös Pico-vuoreksi, mistä juontaa juurensa myös kuun Sateiden meren (Mare Imbrium) laidalla Teneriffa-vuoristossa (Montes Tenerife) sijaitsevan Mons Picon nimi. Teide on viimeksi purkautunut vuonna 1909. Sitä edeltäneet merkittävät purkaukset sattuivat vuosina 1704–1706 ja 1798. Teideä on pidettävä edelleenkin toiminnassa olevana ja se kuuluu niiden 16 tulivuoren joukkoon, jotka luonnonmullistusten aiheuttamien tuhojen ehkäisemiselle omistautunut kansainvälinen vulkanologien yhdistys IAVCEI on määritellyt tarkimmin maailmassa seurattaviksi. Vuori ja sitä ympäröivä 48-kilometrinen kaldera Las Cañadas kuuluvat Teiden kansallispuistoon. Puisto on perustettu vuonna 1954, ja se on Kanariansaarten suosituimpia matkailukohteita. Se on ollut Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2007
Game &amp; Watch

Pyytämäsi sivunimi oli virheellinen, tyhjä tai väärin linkitetty kieltenvälinen tai wikienvälinen nimi. Siinä saattaa olla yksi tai useampi sellainen merkki, jota ei voi käyttää sivujen nimissä. Palaa sivulle Wikipedia:Etusivu.
Erik Allardt

Erik Anders Allardt ([ˈɑlːɑrt]; 9. elokuuta 1925 Helsinki – 25. elokuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen sosiologi ja akateemikko. Hän toimi Helsingin yliopiston sosiologian professorina vuosina 1955–1991. Allardt oli Suomen ja Pohjoismaiden tunnetuimpia yhteiskuntatieteilijöitä ja kansainvälisesti menestyneimpiä tutkijoita. Hän välitti Suomeen niin amerikkalaisen, skandinaavisen kuin ranskalaisenkin sosiologian lähestymistapoja. Allardt valmistui ylioppilaaksi vuonna 1943, valtiotieteiden kandidaatiksi vuonna 1947 ja lisensiaatiksi vuonna 1952. Tohtoriksi hän väitteli vuonna 1956 Helsingin yliopistosta. Hän aloitti uransa Helsingin yliopiston assistenttina, jona toimi vuosina 1948–1953. Vuosina 1955–1958 hän oli virkaa tekevä professori ja vuosina 1958–1991 sosiologian professori. Vuosina 1969–1970 hän oli myös valtiotieteellisen tiedekunnan dekaani. Allardt oli Åbo Akademin kansleri vuosina 1992–1994
MHP

MHP eli Multimedia Home Platform on DVB-konsortion (Digital Video Broadcasting Project) digitaalisovittimia varten suunnittelema Java-ympäristö. Ympäristö on middlewarea ja koostuu joukosta ohjelmointirajapintoja (API, Application Programming Interface), jotka kääntävät saamansa Xlet-sovellukset laitteiston ymmärtämään muotoon. MHP tunnettiin Suomessa nimellä Supertekstitv, ja se oli Digi-TV:n suunnittelu- ja käyttöönottovaiheessa keskeisenä pidetty television kaksisuuntaistava tietoyhteiskunnan palvelu. MHP ei kuitenkaan koskaan lyönyt itseään läpi, ja palvelu lopetettiin kaikessa hiljaisuudessa joulukuussa 2007 teknisen vian katkaistua lähetyksen.
Väinö Vainio

Väinö Heikki Vainio (16. lokakuuta 1892 Hiitola – 4. marraskuuta 1989 Helsinki), kirjailijanimeltään V. H. Vainio, oli suomalainen jääkärikenraalimajuri, pioneeriupseeri ja kirjailija. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Simo Vainio ja Maria Bragge. Hänet vihittiin ensimmäiseen avioliittoonsa vuonna 1924 Eeva Amanda Muroman kanssa, josta hän erosi vuonna 1959 ja avioitui toisen kerran vuonna 1961 toimittaja Marianne Ruth Tellervo Lanamäen kanssa. Vainio kirjoitti ylioppilaaksi Käkisalmen yhteiskoulusta vuonna 1914 ja liittyi Wiipurilaiseen Osakuntaan. Hän suoritti Sotakorkeakoulun matemaattis-luonnontieteellisen ja yleisteknillisen oppijakson Teknillisessä korkeakoulussa vuosina 1923–1925 ja Sotakorkeakoulun sotateknillisen osaston vuosina 1925–1927. Vainio työskenteli vuosina 1908–1914 maanmittausharjoittelijana ja vanhempana maanmittausoppilaana ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 17. lokakuuta 1915 ja otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Missejoella ja Schmardenissa, josta hänet komennettiin 18. elokuuta 1916 erikoistehtäviin Suomeen
Virvoitusjuoma

Virvoitusjuoma eli limsa tai limu (sanasta limonadi) on yleinen nimitys eri tavoin valmistetuille alkoholittomille tai vain vähän (enintään 2,8 %) alkoholia sisältäville juomille. Virvoitusjuomia käytetään tai jano- tai ruokajuomana. Virvoitusjuomia ovat esimerkiksi kivennäisvedet, hedelmämehu- ja esanssilimonadit, alkoholittomat viinit ja kalja. Sokeroidut virvoitusjuomat koostuvat pääasiassa vedestä, sokerista ja aromeista. Virvoitusjuomissa on usein mukana myös erilaisia happoja, kuten fosforihappoa, hiilihappoa ja sitruunahappoa. Sokeroimattomissa light- eli kevytvirvoitusjuomissa käytetään keinotekoisia makeutusaineita, kuten aspartaamia ja asesulfaamia. Tunnettuja virvoitusjuomamerkkejä ovat muun muassa Coca-Cola, Dr Pepper, Mountain Dew, Sprite, 7 Up, Pepsi ja Fanta. Kofeiinipitoisia virvoitusjuomia kutsutaan energiajuomiksi, vaikka ne eivät sisällä energiaa muita virvoitusjuomia enempää. Energiajuomamerkkejä ovat esimerkiksi Red Devil, ED, Mad Croc, Teho ja Red Bull. Virvoitusjuomia myydään yleensä tölkeissä tai pulloissa, baareissa myös laseittain niin että tiskillä yhdistetään vesi, makusiirappi ja hiilihappo. Yhdysvaltalaiset juovat virvoitusjuomansa usein jäiden kanssa, ja tapa on levinnyt yhdysvaltalaistyylisiin hampurilaispaikkoihin. Limonadilla voidaan tarkoittaa täsmällisemmin sitruunamehusta, vedestä ja sokerista tehtyä sitruunasoodaa
Monte Carlo

Koordinaatit: 43°44′23″N, 7°25′38″E Monte Carlo (ransk. Monte-Carlo, oksitaaniksi Montcarles, monegassiksi Monte-Carlu) on yksi Monacon hallintoalueista. Monte Carlo tunnetaan kasinostaan, Formula 1 -kilpailustaan sekä Rallye Monte Carlo -rallikilpailusta sekä varakkaiden vierailijoiden ylellisestä elämästä huvijahdeilla ja muotiliikkeissä. Monte Carlo sijaitsee Ranskan Rivieralla, Alppien juurella, Nizzan koillispuolella. Kasino avattiin vuonna 1861, sen yhteyteen perustettiin oopperatalo 1878. Ensimmäinen autokilpailu ajettiin vuonna 1929. Vuonna 1967 kasino siirtyi ruhtinaskunnan omaisuudeksi. Pelituotot ovat vajaat viisi prosenttia Monacon bruttokansantuotteesta.
Aljaksandr Lukašenka

Aljaksandr Ryhoravitš Lukašenka (valkoven. Алякса́ндр Рыго́равіч Лукашэ́нка, ven. Алекса́ндр Григо́рьевич Лукаше́нко, Aleksandr Grigorjevitš Lukašenko, s. 30. elokuuta 1954 Kopys, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on Valko-Venäjän presidentti. Hän on toiminut maansa presidenttinä yhtäjaksoisesti viran perustamisvuodesta 1994 lähtien. Vuonna 1996 hänen ensimmäistä kauttaan pidennettiin seitsemään vuoteen ja hänet on vaaleissa uudelleenvalittu kuusi kertaa. Presidentinvaaleja on maailmalla pidetty vilpillisinä. Valko-Venäjää on kutsuttu Euroopan viimeiseksi diktatuuriksi. Kun Lukašenka nousi valtaan, Valko-Venäjällä oli heikko kansallisidentiteetti vailla demokraattista perinnettä. Lukašenkan mukaan Yhdysvallat on halunnut demokratisoida Valko-Venäjän, mutta ei esimerkiksi Saudi-Arabiaa. Syyksi Lukašenka näkee sen, että Saudi-Arabia on Yhdysvaltojen puolella
Herman Melville

Herman Melville (1. elokuuta 1819 New York, New York – 28. syyskuuta 1891 New York, New York) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Melville toimi nuoruudessaan merimiehenä. Hän saavutti kirjallisen uransa alkupuolella menestystä merta käsitelleillä seikkailukertomuksillaan, mutta myöhemmin hänen suosionsa hiipui ja kuollessaan hänet oli melkein unohdettu. Myöhemmin Melville on tunnustettu yhdeksi amerikkalaisen kirjallisuuden keskeisistä klassikoista. Hänen tunnetuin teoksensa on valaanpyytäjistä kertova Moby Dick. Herman Melville syntyi New Yorkissa vuonna 1819. Hän oli kolmas Allan ja Maria Gansevoort Melvillin (Maria lisäsi myöhemmin miehensä kuoleman jälkeen ylimääräisen e-kirjaimen sukunimeen) kahdeksasta lapsesta. Hermanin molemmat isoisät olivat osallistuneet Yhdysvaltain vapaussotaan. Allan Melvill oli Hermanin syntymän aikaan menestyvä ylellisyystuotteiden, kuten silkin ja kölninveden, maahantuoja. Perhe elikin suhteellisen hyvissä oloissa