nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Gregorius VIII

Paavi Gregorius VIII (n. 1100 – 17. joulukuuta 1187) oli paavina 21. lokakuuta 1187 – 17. joulukuuta 1187. Hänen oikea nimensä oli Albert de Mora. Vuonna 1172 hän osallistui Avranchesin kirkolliskokoukseen, jossa Englannin kuningas Henrik II vapautettiin syytteistä Thomas Becketin murhasta. Gregorius myös esitti kolmannen ristiretken käynnistämistä. Gregorius kuoli kuumeeseen oltuaan paavina vain pari kuukautta.
Klemens III

Paavi Klemens III (1130 – 20. maaliskuuta 1191)lähde? oli paavina 19. joulukuuta 1187 – maaliskuulle 1191. Hänen oikea nimensä oli Paulino Scolari. Pian valintansa jälkeen hän onnistui sovittelemaan puoli vuosisataa kestäneet riidat paavien ja Rooman kaupunkilaisten välillä. Sopimuksen mukaan kaupunkilaiset saivat valita virkamiehet, mutta pormestarin nimitys jäi paavin käsiin. Klemens innoitti Englannin kuninkaan Henrik II:n ja Ranskan kuninkaan Filip II:n lähtemään kolmannelle ristiretkelle ja teki muutamia pienempiä reformeja kirkon asioissa. Klemens III oli myös vuosina 1080–1100 hallinneen vastapaavin nimi.
Liverpool FC

Liverpool Football Club on englantilainen Valioliigassa pelaava jalkapallojoukkue. Liverpool on perustettu vuonna 1892 ja sen kotikenttä on ollut alusta asti Anfield Liverpoolissa. Liverpool on Englannin jalkapallohistorian menestyneimpiä seuroja. Sillä on englantilaisjoukkueista eniten muun muassa Euroopan cupin ja Mestarien liigan voittoja, UEFA Cupin voittoja ja liigacupin voittoja. Joukkue on voittanut 19 Englannin pääsarjamestaruutta, mikä on toiseksi eniten Manchester Unitedin jälkeen. Ensimmäisen liigamestaruutensa Liverpool voitti vuonna 1901, ja se on pelannut Englannin korkeimmalla sarjatasolla tauotta vuodesta 1962. Joukkueen kulta-aikana pidetään 70- ja 80-lukuja, jolloin se voitti mm. ykkösliigan 10 ja Euroopan cupin 4 kertaa. Liverpoolin vihollisia ovat paikallisvastustaja Everton ja Manchester United. Liverpoolin ja Evertonin välisiä otteluita kutsutaan Merseysiden derbyksi. Seuran omistajia ovat John Henry ja Thomas Werner. Liverpool oli vuonna 2023 Forbesin listauksessa maailman 20
Georgi Plehanov

Georgi Valentinovitš Plehanov, salanimi: Velton ja N. Beltov,  (ven. Гео́ргий Валенти́нович Плеха́нов; 11. joulukuuta (J: 29. marraskuuta) 1856 Gudalovka, Lipetskin alue – 30. toukokuuta (J: 17. toukokuuta) 1918 Terijoki, Suomi) oli venäläinen vallankumouksellinen ja marxilaisuuden teoreetikko. Hän oli yksi Venäjän sosiaalidemokraattisen liikkeen perustajia ja toimi sen menševikkisuunnan johtajana. Plehanov vaikutti suuresti marxismin filosofiaan ja sen käsitykseen uskonnon ja taiteen yhteiskunnallisesta merkityksestäselvennä.lähde? Plehanov oli alun perin narodnikki, Zemlja i volja -liikkeen (Maa ja vapaus) jäsen ja myöhemmin sen johtaja. Hän oli ensimmäinen marxilaisen liikkeen organisaattori Venäjällä. Plehanov oli puhujana Venäjän ensimmäisessä poliittisessa mielenosoituksessa 6
Resonanssi

Resonanssi eli myötävärähtely on fysiikan ilmiö. Värähtelykykyinen systeemi on resonanssissa, kun siihen vaikuttaa ulkopuolinen voima, jonka vaihtelun taajuus on sama tai lähes sama kuin järjestelmän ominaisvärähtelytaajuus. Voiman voi aiheuttaa esimerkiksi toinen värähtelevä kappale, sähkökenttä tai magneettikenttä. Resonanssi voimistaa värähtelyn erityisen suureksi. Mekaanisesta resonanssista on usein haittaa. Koneen osa saattaa hajota joutuessaan resonanssiin, ja jopa suuria siltoja on murtunut tuulen aiheuttaman resonanssin vaikutuksesta. Sähköistä resonanssia hyödynnetään värähtelypiirissä, jota käytetään yleisesti elektronisissa laitteissa, kuten televisiossa ja radiossa. Akustista resonanssia puolestaan tarvitaan äänen tuottamiseen soittimissa, ihmisen äänielimissä ja vaikkapa ääniraudassa. Resonanssi-ilmiöillä on suuri merkitys materiaalitutkimuksessa. Mittaamalla aineen osasten resonanssitaajuuksia – eli niiden spektri – voidaan saada yksityiskohtaista tietoa aineen rakenteesta. Esimerkkejä ovat ydinmagneettinen resonanssi (NMR), elektroni-spin resonanssi (ESR) ja ytimen gammaresonanssi (NGR) eli Mössbauerin ilmiö, joita kaikkia hyödynnetään spektroskopiassa. Resonanssissa resonoiva systeemi tai sen osa värähtelee sinimuotoisesti resonanssitaajuudella
Iranin panttivankikriisi

4. marraskuuta, 1979 – 20. tammikuuta, 1981 Teheran, Iran panttivangit vapautettiin 444 päivän kuluttua kaappauksesta Algierien sopimuksella. Iranin ja Yhdysvaltain diplomaattiset suhteet katkaistiin lopullisesti. Yhdysvallat Kanada Iran Jimmy Carter Ronald Reagan George H. W. Bush Walter Mondale Kenneth D. Taylor ajatollah Ruhollah Khomeini kaksi pelastuslentokonetta vaurioitui hiekkamyrskyssä Iranin panttivankikriisi oli tapahtumasarja, joka alkoi, kun paikalliset islamilaiset opiskelijat valtasivat 4. marraskuuta 1979 Yhdysvaltain Iranin suurlähetystön Teheranissa. Tammikuussa 1979 Iranin šaahi Mohammed Reza Pahlavi oli poistunut kuohuvasta Iranista, jossa uskonnolliset radikaalit pyrkivät saamaan maahan islamilaisen hallinnon. Samaan aikaan tuhannet iranilaiset osoittivat mieltään šaahia ja Yhdysvaltoja vastaan. Marraskuun alussa mielenosoitukset Yhdysvaltojen lähetystön edessä kävivät yhä suuremmiksi
Janosch

Janosch, oikealta nimeltään Horst Eckert (s. 11. maaliskuuta 1931 Hindenburg O.S., Saksa), on puolalais-saksalainen lastenkirjailija. Hän on julkaissut yli sata lastenkirjaa yli 30 kielellä ja lukuisia aikuistenromaaneja. Tunnetuimpia teoksia ovat esimerkiksi Panama-kirjat, Myssy-Kasperi, Hiiri punasukissaan ja Polski Blues. Lisäksi hän on kuvittanut kaikki kirjansa itse. Janosch asuu nykyään Teneriffalla Espanjassa. Janosch syntyi köyhään puolalaiseen perheeseen. Aluksi vanhemmilla ei ollut tarpeeksi rahaa oman asunnon hankkimiseen, ja ensimmäiset kolme elinvuottaan hän asuikin isovanhempiensa luona. Kun hän muutti vanhempiensa luo asumaan, isä alkoi juoda runsaasti alkoholia ja löi vaimoaan ja poikaansa
SCUMM

SCUMM (lyhenne sanoista Script Creation Utility for Maniac Mansion) on LucasArtsin kehittämä pelimoottori ja sen komentosarjakieli, jolla luodaan graafisia seikkailupelejä. Se luotiin alun perin helpottamaan Maniac Mansionin ohjelmointia. SCUMMia on käytetty lukuisissa LucasArtsin ja muidenkin yhtiöiden seikkailupeleissä. SCUMM tarjosi sisäänrakennetun tuen hahmon siirtämiseen huoneiden välillä tai paikasta toiseen näytöllä. Lisäksi se toisti hahmon liikumiseen käytettävää animaatiota. SCUMM-peleissä oli kehittyneempi tuki hiirellä pelaamiseen näppäimistön sijaan. Pelin keskushenkilöä ohjattiin klikkaamalla sijaintia, johon keskushenkilön halutaan siirtyvän, tai klikkaamalla käsiteltävää esinettä tai muuta objektia ja sen jälkeen toimintoa vastaavan verbin ikonia. Aikaisissa SCUMMin versioissa eri verbi-ikoneja oli 15, mutta myöhemmissä versioissa liittymää pelkistettiin vähentämällä ikonien määrä alle kymmeneen. Esimerkiksi unlock- (avaa lukko), turn on ja turn off (käynnistä ja pysäytä) -verbien toiminnot liitettiin use-verbiin (käytä). Lisäksi myöhemmissä versioissa jokaiseen objektiin liitettiin ilmeisimmän toiminnon verbi, jonka pystyi valitsemaan ikoneja käyttämättä. Pelkistetyin käyttöliittymä oli LOOMissa, jossa verbi-ikoneja ei ollut lainkaan, ja objekteja käsiteltiin yksinkertaisesti kaksoisklikkaamalla niitä. Pelimoottorin kehittivät Ron Gilbert ja Aric Wilmunder
Qumran

Qumran (Khirbet Qumran) on asutusraunioista, hautausmaasta sekä luolastoista koostuva arkeologinen kohde, joka sijaitsee Israelissa kuivalla ylängöllä Kuolleenmeren luoteisrannikolla. Se on Kuolleenmeren kääröinä tunnetuksi tulleen tekstikokoelman löytöpaikka. Alueella tehtiin arkeologisia kaivauksia ensimmäisen kerran 1950-luvulla. Luolien käsikirjoituslöytöjen myötä tutkijoiden mielenkiinto kohdistui lähellä sijaitseviin raunioihin. Kuolleenmeren kääröt ovat yhteenä yli 900 kirjoituksen joukko, joka löydettiin vuosina 1947–1956 yhdestätoista Qumranin lähistöllä sijaitsevasta autiomaaluolasta lähellä Kuolluttamerta. Kääröt ovat kuuluneet luultavasti essealaiselle Qumranin luostarille. Jotkin luolat näyttävät olleen pysyviä kirjastoja rakennettuine hyllyineen. Suurin osa kääröistä on ilmeisesti hylätty luoliin ensimmäisen juutalais-roomalaisen sodan aikana roomalaisten sotilaiden pelossa. Vespasianuksen joukot tuhosivat asutuksen vuonna 68 jaa. Nahka- ja papyruskääröihin kirjoitettujen tekstien joukossa oli Vanhan testamentin kirjojen käsikirjoituksia, apokryfisiä ja pseudepigrafisia tekstejä, joista suurin osa on entuudestaan tuntemattomia, sekä Qumranissa eläneen uskonnollisen ryhmän omia kirjoituksia. Suurin osa kirjoituksista on katkelmia, vain kymmenkunta tekstiä on säilynyt kokonaisena.lähde? Kuolleenmeren kääröjen löytymisen jälkeen Qumranissa on tehty laajoja kaivauksia
Megaliitti

Megaliitti on ihmisen pystyttämä suuri kivi, jota on käytetty neoliittisen kauden ja varhaisen pronssikauden monumenteissa. Nimitys on peräisin kreikan sanoista megas ’suuri’ ja lithos ’kivi’. Suuret kivet saattavat olla yksittäisiä pystykiviä tai hyvinkin mutkikkaiden rakennelmien osia. Megaliittirakennelmissa ei ole yleensä käytetty laastia eivätkä ne useinkaan ole patsaista poiketen esittäviä. Suurin osa megaliiteista tehtiin kivikaudesta pronssikauteen ulottuvalla ajalla, jolloin vallitsi varhainen maanviljelykulttuuri. Tunnetuimmat megaliitit tehtiin noin 1800–1500 eaa. Länsi-Euroopassa. Näitä ovat Ranskan menhirit, Irlannin käytävähaudat ja Stonehengen kaltaiset kivikehät. Niin sanottujen korkeakulttuureiden kivitöitä ei kutsuta megaliiteiksi. Megaliitteja on hajallaan monilla maailman alueilla, muun muassa Intiassa ja Koreassa. Suomessa Perämeren rantamilla sijaitsevia, yleensä suorakaiteen muotoisia kivisiä jätinkirkkoja pidetään megaliittien tyyppisinä rakennelmina. Megaliittialueet ovat seutuja, joilla megaliitteja eli suurista kivistä tehtyjä rakennelmia esiintyy
Suhteellinen vaalitapa

Suhteellinen vaalitapa on vaalitapa, jossa edustajat valitaan niin, että vaaleihin osallistuneen liittouman paikkamäärä on suhteessa liittouman ehdokaslistan yhteisäänimäärään. Suhteellinen vaalitapa edellyttää useamman ehdokkaan - ja käytännössä myös useamman liittouman - vaalipiirejä. Suhteellisessa vaalissa kullekin ehdokkaalle lasketaan vertausluku, johon vaikuttavat sekä ehdokkaan saamien äänien että tämän edustaman ryhmittymän saamien äänien määrä. Suhteellinen vaalitapa on pienille puolueille enemmistövaalitapaa edullisempi (Duvergerin laki). Suomessa toteutetaan yleisissä vaaleissa suhteellisuus D’Hondtin menetelmällä. Suomessa avointa listavaalia D’Hondtin menetelmällä käytetään eduskuntavaaleissa, EU-vaaleissa ja kunnallisvaaleissa. Tosin Suomessa vaalipiirit heikentävät suhteellisuutta. Valtio-opin dosentti Pertti Timosen mukaan tämä on Suomen vaalijärjestelmän suurin ongelma. Sen voisi korjata jakamalla eduskuntapaikat puolueille koko maan äänimäärien mukaan ja sitten vaalipiireihin puolueiden sisällä. Useissa suhteellisen vaalitavan maissa on käytössä äänikynnys, mikä tarkoittaa, että puolueen tai yksittäisen ehdokkaan tulee saada vähintään tietty prosenttiosuus äänistä voidakseen saada yhtään ehdokasta läpi. Joissain maissa jaetaan taas tasauspaikkoja niille puolueille, jotka kärsivät paikkojen jaossa eniten eli niille, jotka saavat pienemmän osuuden ehdokaspaikoista kuin ovat saaneet äänistä.
Kananmuna

Kananmuna on muna, jonka kana munii. Kananmunan ensisijainen tehtävä on toimia kananpojan ravintona ennen kuoriutumista. Ihmisravinnoksi tuotetut kananmunat ovat kuitenkin yleensä hedelmöittymättömiä. Kananmunaa käytetään esimerkiksi ruoanlaitossa ja leivonnassa. Kananmunalla on kova kuori. Kuoren alla ovat valkuainen ja keltuainen eli ruskuainen. Valkuainen on kirkasta geeliä, jonka valkuaisaineet hyytyvät ja muuttuvat kuumennettaessa valkoiseksi. Munan sisempi, pyöreän muotoinen osa on keltuainen. Keltuaisen rakennetta suojaa kuorikalvo, jonka sisällä on rasvasta, valkuaisaineista ja vedestä koostuvaa keltaista geeliä. Meksikossa ja Japanissa kulutetaan eniten kananmunia. Keskivertojapanilainen syö 339 kananmunaa vuodessa. Suomessa vastaava luku on 197
Plasmidi

Plasmidi on kromosomin ulkopuolella solulimassa sijaitseva ja itsenäisesti kahdentuva rengasmainen DNA-molekyyli, jonka sisältämät geenit eivät ole eliölle välttämättömiä. Plasmideja on bakteereilla ja hiivoilla. Plasmidien koko on suurimmillaan noin 400 000 emäsparia (bp). Yhdessä solussa voi olla samasta plasmidista 1–500 kopiota. Termiä ”plasmidi” käytti ensimmäisenä yhdysvaltalainen molekyylibiologi Joshua Lederberg vuonna 1952. Vaikka plasmidit eivät ole välttämättömiä normaalioloissa elävälle organismille, niistä voi kuitenkin olla etua sen ympäristön muuttuessa. Plasmidit voivat sisältää esimerkiksi antibioottiresistenttejä geenejä tai geenejä, jotka mahdollistavat solun rakennusaineiden syntetisoimisen erilaisista lähtöaineista. Jokainen plasmidi sisältää ainakin yhden DNA-sekvenssin, jossa on replikaation aloituskohta eli ORI-alue (engl. origin of replication). Tämä mahdollistaa plasmidi-DNA:n kahdentumisen itsenäisesti kromosomaalisesta DNA:sta. Suurimmalla osalla bakteereista plasmidit ovat rengasmaisia, mutta myös lineaarisia plasmideja tiedetään. Plasmideja käytetään hyödyksi geenitekniikassa ja yhdistelmä-DNA-tekniikassa
Foinikialaiset

Foinikialaiset olivat Lähi-idässä itäisen Välimeren pohjukassa nykyisen Libanonin tienoilla noin 3500–146 eaa. vaikuttanut seemiläistä foinikian kieltä puhunut kansa. Foinikialaiset olivat läheistä sukua kanaanilaisille, ja tällä nimellä he kutsuivat myös itseään. Foinikialaiset lienevät asuneet maassaan jo 3500–3000 eaa. Voimakkaimmillaan foinikialaiset olivat noin 1200–800 eaa. Tunnetuimmat klassisen Foinikian kaupungit olivat Sidon ja Tyros, mutta aiemmin Ugarit ja Byblos olivat merkittävämpiä. Byblos asutettiin jo 3000-luvulla eaa., mutta amorilaiset hävittivät sen noin 2150 eaa. Kaupunki rakennettiin myöhemmin uudestaan, ja Foinikian rannikolle nousi myös useita muita kauppakaupunkeja ja kulttuurikeskuksia, kuten Ugarit, Tripoli, Sidon, Tyros ja Akko. Foinikialaiset olivat kauppiaita ja merenkulkijoita, jotka perustivat kauppasiirtokuntia hyvinkin kauas kotimaastaan. Foinikia laajeni merelle, koska maa-alueilla oli jo muita kansoja. Toisaalta idässä oli vuoristo
Seismologia

Seismologia (kreikan kielestä seismos=maanjäristys, logos=tieto) eli maanjäristystiede on tieteen ala, joka tutkii maanjäristyksiä ja maan läpi kulkevia aaltoliikkeitä. Seismologiaan kuuluu myös vedenalaisten maanjäristysten, tulivuorenpurkausten, mannerlaattojen liikkeiden sekä tsunamien tutkiminen. Maanjäristykset (ja muu maan liike) aiheuttavat seismisiä aaltoja. Nämä aallot kulkevat kiven läpi, ja mahdollistavat maanalaisten tapahtumien ja muodostumien havaitsemisen. Yksi ensimmäisistä merkittävistä havainnoista oli se, että maapallon keskusta on nestemäinen. Paineaallot kulkevat maan ytimen läpi, mutta poikittaiset tai mutkittelevat aallot tarvitsevat kiinteää ainetta edetäkseen, joten ne eivät kulje ytimen läpi. Maaperän piirteiden kartoittamista kutsutaan tarkemmin nimellä seismografia. Räjähdysten aiheuttamia seismisiä aaltoja on käytetty mineraalien ja öljylähteiden löytämiseen kiven sisältä.
Konenäkö

Konenäkö on digitaaliseen televisiokameraan ja automaattiseen kuvankäsittelyyn perustuva havainnointijärjestelmä. Konenäössä tietokonenäköä sovelletaan teolliseen tarkoitukseen. Järjestelmä koostuu valonlähteestä, kohteesta, kamerasta, tietokoneesta ja siinä toimivassa kuvankäsittelyohjelmasta, joka tulkitsee kuvan automaattisesti. Sovelluskohteita ovat esimerkiksi pullonpalautusautomaatti ja teollisuuden robottisolut. Konenäköjärjestelmät suorittavat pääasiassa tarkoin ennalta ohjelmoituja tehtäviä, kuten kappaleiden laskentaa liukuhihnalta, sarjanumeroiden lukemista tai pintavikojen etsimistä. Vaikka konenäköjärjestelmillä ei ole älyä tai ihmisen oppimiskykyä, niitä pidetään käyttökelpoisina useaan eri tehtävään. Järjestelmiä käytetään tehtäviin, joissa optisen tarkastuksen pitää olla nopeaa, tarkkaa, ympärivuorokautista ja toistettavaa. Konenäöllä voidaan korvata ihmiselle rasittavia rutiinitehtäviä esimerkiksi liukuhihnalla tai suorittaa ihmisen näkökyvylle mahdottomia tehtäviä käyttämällä avuksi aallonpituuksia, joita ihmisen silmä ei pysty havaitsemaan. Kaikkein tärkein osa konenäköjärjestelmästä on valo. Se tuottaa sen informaation lähteen jolla informaatio muuttuu valonlähteestä kohteen kautta havainnoitsijaan. Valon muuttuminen tehdään tai se aiheutuu sen optisen välitilan kautta jossa valo kulkee. Kaikki alla olevat selitykset ovat vain osa sitä kokonaisuutta jolla valoa siis muutetaan osaksi sitä tapahtumaa jolla havainnoija sitten lopuksi kokee
Dresdenin pommitukset

Dresdenin pommitukset olivat Yhdysvaltain ilmavoimien ja Britannian kuninkaallisten ilmavoimien toisen maailmansodan lopulla 13.–15. helmikuuta 1945 suorittama ilmapommitus, jossa suuri osa Dresdenin kaupungista itäisessä Saksassa tuhottiin. Arvioiden mukaan pommituksissa ja niitä seuranneissa tulipaloissa kuoli 25 000–40 000 ihmistä. Eräiden arvioiden mukaan jopa 200 000 ihmistä kuoli pommitusten aiheuttamassa tulipätsissä kirjaimellisesti palaen tuhkaksi. Aihetta tutkineen ja aiheesta kirjan kirjoittaneen historioitsijan Jörg Friedrichin mukaan Dresdeniin ja muihinkin saksalaiskaupunkeihin kohdistetuissa palopommituksissa kyse oli Lontoosta johdetusta, järjestelmällisestä joukkotuhosta. Toisessa maailmansodassa palopommeja käyttivät sodan kaikki osapuolet, mutta eritoten ne kuuluivat brittien ja amerikkalaisten arsenaaliin. Palopommien tuhovaikutus oli räjähdys- ja miinapommeihin verrattuna kolminkertainen, mutta psykologinen vaikutus tätäkin mittavampi. Ne synnyttivät erityistä kauhua, koska palopommien pääkohde olivat siviilit. Ennen hyökkäyksiä Englannin sodanjohto komensi maan parhaat paloasiantuntijat päättelemään saksalaisten kaupunkien palonsuojelukartoista, miten kaupunkeja tulisi pommittaa, jotta tuli saataisiin leviämään mahdollisimman tehokkaasti. Yhdysvaltain 8. ilma-armeijan (engl
Damaskiteräs

Damaskiteräs on juovikas teräslaji, joka kehitettiin Lähi-idässä miekkojen ja veitsien valmistamiseen. Damaskiteräksen nimi johtuu syyrialaisesta Damaskoksen kaupungista. Damaskiteräs valmistetaan damaskoimalla (ransk. damasquiner, engl. to damash) eli teräs tai rauta tehdään pinnaltaan juomuiseksi ja juovikkaaksi. Menettelytapa on saanut nimensä Damaskosksen kaupungin mukaan. Siellä sitä käytettiin kuuluisien Damaskon-miekkojen valmistuksessa. Euroopassa jäljitellään menettelytapaa siten, että keitetään (eli ajohitsataan) yhteen hienoja teräs- ja rautalankoja, jotka ruuvipuristimessa väännetään kierteelle, katkotaan neljään tai useampaan osaan ja keitetään uudelleen yhteen. Käsittely toistetaan useaan kertaan. Niin sanottua mosaiikkidamaskia valmistettaessa paloitellaan edellä mainitut kierteet vieläkin pienemmiksi, keitetään yhteen ja taotaan. Damaskoinniksi on myös ruvettu nimittämään sitä menettelyä, että juovikkaat kuviot eli damaski valmistetaan teräkselle siten, että sille sivellään ohut vahakerros, johon piirretyt damaskikuviot syövytetään hapoilla teräksen pintaan. Prechtin mukaan damaskoidaan taasen rautaa platinalla siten, että ohuiden teräs- tai rautalevyjen ympäri kierretään platinalankaa, levyt asetetaan päällekkäin ja kiedotaan yhteen platinalankaa vahvemmalla teräslangalla, mutta niin tiheään, että teräslanka tekee yhtenäisen pinnan
Ruostumaton teräs

Ruostumaton teräs (aikaisemmin myös jaloteräs, puhekielessä rosteri) on rautaseosta, joka sisältää kromia enemmän kuin 10 prosenttia. Ruostumattomien terästen hyvä korroosionkestävyys perustuu niiden sisältämään kromiin. Ruostumattomassa teräksessä kromi reagoi hapen kanssa ja muodostaa suojaavan kalvon teräksen pinnalle. Suojakalvon muodostumista metallipinnalle kutsutaan passivoitumiseksi. Passiivikalvo on äärimmäisen ohut ja valoa läpäisevä, siksi pinta on metallisen kirkas. Passiivikalvoon käytössä syntyvät naarmut ja muut rikkoutumat korjautuvat itsekseen hapettavassa ympäristössä. Korroosionkestävyyden varmistamiseksi myös hitsattavissa teräksissä pyritään estämään kromikarbidien erkautuminen raerajoilla ajamalla AOD-konvertterissa terässulan hiilipitoisuus happipuhalluksen avulla mahdollisimman matalaksi, yleensä enimmillään 0,030 prosentin pitoisuuteen. Eräänä ruostumattoman teräksen keksijänä tunnetaan englantilainen Harry Brearley, joka kokeillessaan erilaisia seoksia havaitsi vuonna 1912 kromirautaseosten olevan ruostumattomia. Teräksentuottaja Friedrich Krupp sai vuonna 1912 patentin ”korkean korroosionkestävyyden omaaville” austeniittisille CrNi-teräksille. Ruostumattomat teräkset voidaan luokitella pääseosaineiden tai mikrorakenteen mukaan. Austeniittisissa teräksissä on toisena pääseosaineena aina nikkeliä ja/tai mangaania kromin lisäksi. Tyypillinen koostumus on 18 prosenttia kromia ja 8 prosenttia nikkeliä (kuitenkin vähintään 17 % kromia ja 7 % nikkeliä)
Fosfori

Fosfori on yksi maapallon yleisimmistä alkuaineista. Sen kemiallinen merkki on P (lat. phosphorus) ja järjestysluku 15. Se on moniarvoinen epämetalli, jota löytyy yleisesti epäorgaanisena fosfaattina ja kaikista elävistä soluista, mutta sitä ei koskaan tavata luonnossa vapaana alkuaineena. Fosforin löytänyt alkemisti Hennig Brand löysi aineen sattumalta, kun hän haihdutti tynnyreissä virtsaa ja keräsi pohjalle jääneen sakan ja tiivisti tislauksessa syntyneen nesteen kylmässä vedessä kiinteäksi. Vapaana alkuaineena esiintyvä valkoinen fosfori on erittäin myrkyllistä, mutta eräät sen yhdisteet ovat elämälle välttämättömiä. Vapaana alkuaineena fosfori voi esiintyä neljässä tai useammassa allotrooppisessa muodossa: valkoinen (tai keltainen), punainen ja musta (violetti). Yleisimmät muodot ovat punainen ja valkoinen fosfori. Yleisin muoto fosforista on valkoinen fosfori. Se koostuu neliatomisista P4-molekyyleistä ja on vahamainen valkoinen kiinteä aine, jolla on luonteenomainen vastenmielinen haju, mutta puhtaana väritön ja läpinäkyvä. Tämä epämetallinen alkuaine ei ole liukoinen veteen, mutta liukenee hiilidisulfidiin. Valkoinen fosfori on hyvin reaktiivinen aine
Platonin Akatemia

Akatemia (m.kreik. Ἀκαδήμεια, Akadēmeia) oli Platonin vuonna 385 eaa. perustama filosofikoulu Ateenassa, antiikin Kreikassa. Se sai nimensä toimintapaikastaan Akademeian lehdosta. Koulu säilyi läpi hellenistisen ajan ja hajaantui Filon Larissalaisen kuoltua vuonna 83 eaa. Akatemia heräsi eloon lyhyeksi aikaa 200-luvulla Kassios Longinoksen aikana, ja perustettiin uudelleen vuonna 410 uusplatonismin keskukseksi. Koulun toiminta lakkasi viimeistään vuonna 529. Platonin Akatemia ei ollut akatemia sanan nykyisessä merkityksessä, vaan lähinnä alue, jonne voitiin kokoontua keskustelemaan sen aikaisen filosofian kiinnostuksen kohteista, kuten totuus, sielu, elämän tarkoitus ja hyvä elämä. Koulussa opetettiin dialektiikan avulla muun muassa ideaoppia ja muita platonistisia ajatuksia. Platonin koulukunnan jäseniä kutsuttiin akatemialaisiksi, akadēmikoi (ἀκαδημικοί). Platonin Akatemiaa verrataan usein Aristoteleen vastaavaan kouluun, Lykeionissa toimineeseen peripateettiseen kouluun
Germaanit

Germaanit olivat indoeurooppalaiseen kieliryhmään kuuluvia heimoja tai kansoja, jotka olivat neoliittisen kauden lopulla asettuneet Keski-Euroopan pohjoisosiin, Jyllannin niemimaalle ja Etelä-Skandinaviaan. Nimitystä käytetään lähinnä rautakaudella ja antiikin aikaan eläneistä ihmisistä. 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa myös eläviä germaanikielten puhujia nimitettiin usein germaaneiksi. Termin kansallisromanttinen käyttö nykyihmisistä on sittemmin jäänyt syrjään pääasiassa siksi, että germaanikäsite yhdistettiin saksalaiseen kansalliskiihkoon ja natsien rotuoppeihin. Germaanit elivät alun perin Etelä-Skandinaviassa. Indo­eurooppalaisesta kantakielestä erottui vähitellen vuoteen 500 eaa. mennessä kanta­germaaninen kieli, josta skandinavian kielet ja muut germaaniset kielet erkanivat ensimmäisellä vuosituhannella jaa.lähde? Kieli syntyi yhtenäisen pohjoisen pronssikauden kulttuurin (arviolta 1 700 eaa. – 600 eaa.) keskuudessa. Noin vuodesta 850 eaa. alkaen ilmasto viileni ja osa kansasta siirtyi nykyisten Saksan ja Alankomaiden alueelle