nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Kaposin sarkooma

Kaposin sarkooman leesiot ovat iholla olevia verisuonikasvaimia. Yleensä potilaat kuvaavat niitä selittämättömästi tulleiksi sitkeiksi mustelmiksi. Kaposin sarkoomat aiheuttaa herpesviruksiin kuuluva syöpävirus HHV-8, joka ei kuitenkaan aiheuta tautia immuunipuolustukseltaan normaalille ihmiselle. Sairautta tavataankin erityisesti AIDSia sairastavilla. Kaposin sarkooma jaetaan neljään alatyyppiin. Taudin hoitoon ei ole annettu yhtään spesifistä hoitosuositusta. Taudin hoito riippuu Kaposin sarkooman tyypistä ja paikallisten ja systeemisten muutosten laadusta. Sädehoitoa, paikallisia geelejä (alitrentinoiini), leesion sisäisiä injektioita (vinblastiini), kirurgiaa tai kryoterapiaa voidaan käyttää paikallisiin vaurioihin. Hoidon päätavoitteena on vastustuskyvyn säilyttäminen. Rapamysiiniä voidaan käyttää elinsiirtopotilailla. Kaposin sarkooman kuvasi vuonna 1872 Moritz Kaposi, jolta sairaus myös sai nimensä.
Cavalierkingcharlesinspanieli

Cavalierkingcharlesinspanieli (engl. Cavalier King Charles Spaniel) eli cavalier on Britanniasta kotoisin oleva pieni ja reipas seurakoirarotu. Se kuuluu FCI:n roturyhmään 9. Se on suosittu perhekoira, jota käytetään myös monenlaisessa harrastustoiminnassa. Sukulaisrotu kingcharlesinspanieli on hieman pienempi, pyöreäpäisempi ja lyhytkuonoisempi. Cavalier on yhä suosittu koirarotu, vaikka suosio on laskussa. Cavalierkingcharlesinspanieli on pieni, sopusuhtainen, viehkeä ja tasapainoinen koira. Kallo on miltei tasainen korvien välistä. Sieraimet ovat mustat. Kuono on muodoltaan kauniisti kapeneva, mutta suippokuonoisuus ei ole toivottavaa. Huulet ovat hyvin kehittyneet, leuat vahvat ja purenta leikkaava. Silmät ovat suuret, tummat ja pyöreät, eivät ulkonevat, ja ne sijaitsevat kaukana toisistaan
WinNuke

WinNuke on ensimmäinen Internetissä levinnyt ohjelma, jolla pystyi "kaatamaan" minkä tahansa Internet-verkossa olleen Windows-käyttöjärjestelmää käyttävän tietokoneen. "_eci"-niminen käyttäjä julkaisi ohjelman Internet-keskusteluryhmään kesäkuun 7. päivä 1997. Microsoftilta kesti kaksi viikkoa saada julkaistua korjaus, minkä ajan kaikki Internet-verkkoon kytketyt Windows-käyttöjärjestelmää käyttävät tietokoneet voitiin saattaa toimimattomiksi mistä tahansa verkkoon kytketyltä työasemalta, sillä palomuurit eivät vielä silloin olleet yleisiä. Ohjelma, jolla hyökkäys tehtiin, oli vain muutaman C-koodirivin mittainen, ja sitä voitiin käyttää sekä Windows- että esimerkiksi Unix- ja Linux-tietokoneissa. Myöhemmin ohjelmasta tehtiin myös erilaisia Windows-versioita, mikä lisäsi sen suosiota mm. IRC-käyttäjien keskinäisissä välienselvittelyissä. Ohjelma lähetti kohdekoneelle kiireisempää out-of-band-tietoa. Microsoft ei ollut toteuttanut tämän ominaisuuden käsittelykoodia oikein missään käyttöjärjestelmäversiossaan (tähän aikaan lähinnä Windows 95 ja Windows NT), ja ne kaikki joutuivat toimimattomaan tilaan saatuaan tällaisen paketin. Kuitenkin myös Windows-tietokoneet osasivat lähettää tällaisia paketteja socket-rajapinnan komennolla (OOB = out-of-band) WinNuke aukaisi yhteyden NetBIOS-porttiin 139, koska se oli todennäköisimmin auki, mutta hyökkäys toimi kaikkiin portteihin. Myöhemmin julkaistiin samantapaisia ohjelmia käyttäen erilaisia hyökkäystapoja, esimerkiksi lähettämällä osapaketteja (fragmentteja) sopivasti väärin (Ping of Death, Teardrop).
Boris Becker

Boris Franz Becker (s. 22. marraskuuta 1967 Leimen, Länsi-Saksa) on saksalainen tennispelaaja. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 1984. Beckeristä tuli vuonna 1985 nuorin Wimbledonin voittanut miespelaaja. Hän voitti uudelleen 1986 ja 1989. Hän on voittanut myös Yhdysvaltain avoimet 1989 ja Australian avoimet 1991 ja 1996. Hän on International Tennis Federationin maailmanmestari vuodelta 1989. Becker oli maailmanlistan kärjessä kaksinpelissä, ja nelinpelissä hän oli parhaimmillaan 6. sijalla. Hän voitti urallaan kaksinpelissä 49 turnausta ja nelinpelissä 15 turnausta. Barcelonan kesäolympialaisissa 1992 Becker voitti Michael Stichin parina kultaa nelinpelissä
Toivo Pekkanen

Valtion kirjallisuuspalkinto 9 kertaaAleksis Kiven palkintoPro Finlandia Toivo Rikhart Pekkanen (10. syyskuuta 1902 Kotka, Suomi – 30. toukokuuta 1957 Kööpenhamina, Tanska) oli suomalainen kirjailija, joka kirjoitti novelleja, romaaneja ja näytelmiä. Hänen kuuluisimpia teoksiaan ovat Tehtaan varjossa (1932) ja Lapsuuteni (1953). Pekkasen kunniaksi on perustettu Pekkas-palkinto. Kotkassa sijaitsee Toivo Pekkasen mukaan nimetty Toivo Pekkasen koulu ja Toivo Pekkasen puisto. Toivo Pekkasen isä oli kivityömies Taneli Pekkanen ja äiti Iita Kärpänen. Äiti oli kahdeksan vuotta isää nuorempi ja saanut aviottoman lapsen, joka kuoli yksivuotiaana. Toivolla oli viisi sisarusta, ja perhe oli erittäin köyhä. Aina ei ollut varaa kunnon ruokaan, eikä hyvä yösija aina ollut itsestäänselvyys. Pekkanen muisteli kuitenkin jälkeenpäin aikuisiässä lapsuuttaan hyvällä. Pekkanen kävi kansakoulun ja kaksivuotisen poikien ammattikoulun, jossa hän suoritti metallialan kurssin
Montgolfierin veljekset

Montgolfierin veljekset olivat ranskalaiset Joseph-Michel Montgolfier, usein Joseph Montgolfier, ja Jacques-Étienne Montgolfier, usein Étienne Montgolfier, jotka rakensivat vuonna 1783 ensimmäisen kuumailmapallon. Ilmapallo sai heidän mukaansa nimekseen Montgolfière. Pallo oli kangaspäällysteinen ja kori oli tehty rottingista. Ensimmäisen julkisen lentonsa pallolla he tekivät 4. kesäkuuta 1783 saadakseen keksinnön nimiinsä. Lennon pituus oli 2 km ja se kesti 10 minuuttia. Arvioitu korkeus oli 1 600–2 000 m. Yhteistyössä tapettitehtailija Jean-Baptiste Réveillonin kanssa he rakensivat uuden pallon, jolla tehtiin ensilento 19. syyskuuta 1783, ja lentäjinä olivat lammas, hanhi ja kukko. Lento tehtiin Versailles’n palatsin pihalla, ja läsnä olivat Ranskan kuningas Ludvig XVI ja kuningatar Marie Antoinette. Pallo laskeutui kahdeksan minuutin kuluttua kolmen kilometrin päähän. Lentokorkeus oli maksimissaan 450 m
Rationalismi (tietoteoria)

Rationalismi (lat. ratio, ’laskeminen’, ’järki’, ’harkinta’) eli järkeisajattelu tai järkeistieto on tietoteoreettinen näkemys, jonka mukaan tiedon lähteenä on ensi sijassa järki eikä kokemus, dogmi tai usko. Tunnetuimmilla filosofisen rationalismin edustajilla järjen antamasta tiedosta voidaan loogisen deduktion avulla johtaa kokonainen filosofinen järjestelmä. Rationalismin vastakkaisena kantana filosofiassa on perinteisesti ollut empirismi. Monet tietoteoriat ovat jonkinlaisia yhdistelmiä empirismistä ja rationalismista. Nykyään rationalismi liittyy lähinnä logiikan ja matematiikan filosofiaan. Logiikkaa ja matematiikkaa ei voi tutkia luontoa havainnoimalla vaan pelkästään järkeä käyttämällä. Rationalismia on olemassa eri muodoissa, lähtien maltillisesta lähestymistavasta, jonka mukaan ”järjellä on etusija muihin tiedon hankkimisen keinoihin nähden”, aina radikaalimpaan näkemykseen, jonka mukaan järki on ”ainoa tie tietoon”. Eri konteksteissa rationalismi asettuu joko ilmoitusta (kuten uskonnoissa) tai tunteita ja tuntemuksia (kuten etiikassa) vastaan. Filosofiassa rationalismi asetetaan kuitenkin yleensä vastakkain aistihavaintoihin perustuvan empiirisen tiedonhankinnan kanssa. Tarkasti ottaen nämä lähestymistavat eivät kuitenkaan ole toisensa poissulkevia, ja filosofi voi olla sekä rationalisti että empiristi. Jotkut rationalistit ovat katsoneet, että kaikki mahdollinen tieto voidaan johtaa deduktiivisella päättelyllä fundamentalistisista perusteista, kuten geometrian aksioomista
Vienanmeri

Vienanmeri (ven. Бе́лое мо́ре, Бе́лое, Beloje more eli Beloje eli ’Valkoinen meri’, karjalaksi Valkea meri, Vienanmeri, nenetsiksi Сэрако ям’, Serako jam) on Venäjän luoteisosassa Pohjoisella jäämerellä Barentsinmeressä sijaitseva lahti, joka jää Kaninin niemimaan ja Kuolan niemimaan väliin sekä viimeksi mainitun taakse. Vienanmeri on lahti, joka työntyy etelään Barentsinmerestä. Meri sijaitsee pituuspiirien 68°40'N ja 63°48'N ja leveyspiirien 32°00'E ja 44°30'E välissä. Napapiiri, joka sijaitsee 66,56°N leveyspiirillä, kulkee Vienankurkun kohdalta. Vienanmeren lahdensuu avautuu nopeasti leventyen Barentsinmerelle, joten Vienenmerelle ei löydy luonnollista rajakohtaa. Se määritellään esimerkiksi vuoden 1953 julkaisussa kansainvälisessä sopimuksessa Limits of Oceans and Seas. Vienanmeren ja Barentsinmeren rajaksi on sovittu Kaninin niemimaan kärjen ja Kuolan niemimaan Svjatoi Nos -niemen välinen linja (oheisessa kartassa suunnilleen Barentsinmeri-sanan kohdalla, Kuolan niemimaan pohjoisrannikolla pituuspiirillä 39°47'E). Vienanmeri sijaitsee mannerjalustalla. Sen pinta-ala on 90 000 neliökilometriä. Se on Kaninin niemimaalta Äänislahden etelärantaan noin 600 kilometriä pitkä ja Kantalahdesta Vienanlahteen 450 kilometriä leveä[a]. Kantalahdesta alkava syvännejakso syvenee kohti kaakkoa, ja se saavuttaa suurimman syvyytensä 330 metriä (tai myös 340 metriä) Kantalahden suulla
Kokemäenjoki

Kokemäenjoki (ruots. Kumo älv) on Satakunnan ja Pirkanmaan maakuntien suurin joki, joka on myös Kokemäenjoen vesistön laskujoki. Kokemäenjoki alkaa Sastamalan Liekovedestä, kulkee Huittisten, Kokemäen, Harjavallan, Nakkilan ja Ulvilan kautta, virtaa Porin sivuitse neljänä suuhaarana ja yhtyy Selkämereen Pihlavanlahdella. Joen pituus Liekoveden luusuasta mitattuna on 121 kilometriä, mutta sen pääuoman kaukaisimmat alkulähteet ulottuvat Ähtärinjärveen noin 400 kilometrin päässä.[a] Kokemäenjoen vesistö kattaa Hämeen suuret järvet: Vanajavesi, Pyhäjärvi, Näsijärvi, Roine, Mallasvesi, Längelmävesi, Tarjanne, Keurusselkä, jotka laskevat eri reittejä pitkin Liekoveteen ja edelleen Kokemäenjokeen.[b] Satakunnan maankamaran tasaisuus ja savisuus ovat pääasialliset syyt sille, että Kokemäenjoki muodostaa laajan suiston. Nykyään suisto eli delta alkaa heti Porin keskustasta ja jatkuu noin 10 km meren suuntaan. Joki haarautuu 4,5 km:n matkalle neljäksi suuhaaraksi eli juovaksi, jotka yhtyvät lopulta uudelleen joen suussa. Yleensä jokisuiden deltat ovat nimensä mukaisesti kolmion muotoisia (vrt. kreikkalaisten aakkosten kirjain delta) suuhaarojen hajautuessa eri suuntiin, mutta Kokemäenjoen suiston sijainti suustaan suppenevassa vanhassa lahdenpohjassa on saanut haarat yhtymään uudelleen ahtaassa jokisuussa. Kokemäenjoen suiston suuhaaroja kutsutaan paikallisesti juoviksi ja niiden väliin jääviä saaria luodoiksi, kuten Kirjurinluoto, Pormestarinluoto, Hanhiluoto ja Saarenluoto. Ylempänä joen keski- ja yläjuoksulla vastaavia, joesta erkanevia ja siihen jälleen yhtyviä sivu-uomia (maantieteessä putaita), jotka myös voivat olla jäänteitä varhaisemmista suistoista, nimitetään yleensä haaroiksi, kuten Kiettareenhaara, ja niiden väliin jääviä maa-alueita joko luodoiksi, kuten Kiettareenluoto ja Vitikkalanluoto, tai saariksi kuten Kirkkosaari, Raukonsaari tai Naarassari
Electronic Arts

Electronic Arts eli EA on yhdysvaltalainen yhtiö, joka tuottaa ja levittää videopelejä. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Redwood Cityssä, Kaliforniassa. Yhtiö perustettiin vuonna 1982, ja yhtiön perustaja ja pitkäaikainen johtaja oli Trip Hawkins. Nykyinen toimitusjohtaja on Andrew Wilson. Maaliskuussa 2018 yhtiö oli Amerikan ja Euroopan toiseksi suurin videopeliyhtiö tulojen ja markkina-arvon perusteella, Activision Blizzardin jälkeen ja ennen Take-Two Interactivea ja Ubisoftia. Electronic Artsin perustaja Trip Hawkins on kertonut olleensa kiinnostunut peleistä koko elämänsä ajan. Hän piti monimutkaisista lautapeleistä, kuten Strat-O-Maticista ja Dungeons & Dragonsista. Hawkins kuuli kesällä 1975 mikroprosessorista ja osituskäyttöön suunnatun päätteen vuokraamisesta. Silloin hän päätti, että hän perustaisi tietokonepeleihin keskittyvän yhtiön vuonna 1982, koska hän uskoi, että tarvittavan tekniikan kehittymiseen, kaupallistamiseen ja yleistymiseen menisi vielä seitsemän vuotta. Valmistuttuaan Harvardin yliopistosta Hawkins lähti opiskelemaan Stanfordiin. Tämä vei hänet mikrotietokoneiden vallankumouksen keskukseen. Hän sai töitä Applelta lopettaessaan opiskelunsa vuonna 1978
Montgomery Burns

Charles Montgomery ”Monty” Plantagenet Schicklgruber Burns eli johtaja Burns tai herra Burns (Mr. Burns) on kuvitteellinen henkilö piirrossarjassa Simpsonit. Hän on iäkäs miljardööri, Springfieldin rikkain asukas, Springfieldin ydinvoimalan omistaja, perustaja ja johtaja sekä Homer Simpsonin työnantaja. Burns kuvataan pahuutta huokuvana sydämettömänä ja ahneena riistäjänä, jonka ainoa ystävä on hänen uskollinen henkilökohtainen avustajansa Waylon Smithers. Sekä Burnsin että Smithersin ääninäyttelijä on Harry Shearer, tosin kaikkein ensimmäisissä jaksoissa Burnsia näytteli Christopher Collins eli Chris Latta, joka jäi pian pois Simpsoneista. Burnsin ensiesiintyminen oli 1. tuotantokauden ensimmäisessä jaksossa ”Joulurauha”. Latta oli Burnsin äänenä neljässä 1. kauden jaksossa, niistä viimeisenä jakso ”Sankarin pää”. Burns on Simpsonien kenties tärkein sivuhahmo, sillä Simpsonin perheen ulkopuolisista hahmoista hänellä on ollut sarjan historian aikana eniten dialogia, kaikista hahmoista viidenneksi eniten. Burns on ahne, häijy, ilkeä, äärimmäisen itsekäs, suuruudenhullu ja täysin moraaliton. Hän elää palatsimaisessa kartanossaan eristäytyneenä tavallisista ihmisistä, ja springfieldiläisten keskuudessa hän on vihattu ja pelätty
Viestintävirasto

Viestintävirasto (ruots. Kommunikationsverket) oli vuosina 2001–2018 liikenne- ja viestintäministeriön hallinnonalalla toiminut viranomainen. Sen englanninkielisestä nimestä käytettiin lyhennettä FICORA, joka muodostuu sanojen Finnish Communications Regulatory Authority alkukirjaimista. Vuoden 2019 alussa Viestintävirasto, Liikenteen turvallisuusvirasto ja osa Liikenneviraston toiminnoista yhdistettiin Liikenne- ja viestintävirastoksi. Viestintävirasto perustettiin vuonna 2001. Sen edeltäjä oli vuonna 1988 perustettu Telehallintokeskus (THK) -niminen valtion virasto, joka muodostettiin yhdistämällä Posti- ja telelaitoksen radiotarkastustoimisto ja televisiolupakeskus, liikenneministeriön tarkastustoimisto sekä Yleisradion televisiolupatarkastus. 1. tammikuuta 2014 Kyberturvallisuuskeskus aloitti toimintansa Viestintävirastossa. Kaikki CERT-toiminnot siirtyvät Kyberturvallisuuskeskuksen alaisuuteen. Viestintäviraston toimitilat sijaitsevat Helsingin Kumpulassa. Viestintäviraston pääjohtajana toimi vuosina 2011–2015 Asta Sihvonen-Punkka, vuosina 2016–2017 Kirsi Karlamaa. KTL Asta Sihvonen-Punkka (s
Mittateoria

Mittateoria on matematiikan ala, joka tutkii sigma-algebroja, mittoja, ulkomittoja, mitallisia funktioita ja integraaleja. Mittateoriaa käytetään erityisen paljon analyysissä ja todennäköisyyslaskennassa. Mittateoria on alun perin kehittynyt ongelmasta määritellä vaikeille joukoille 'koko', jota voisi intuitiivisesti ajatella esimerkiksi pinta-alana/tilavuutena. Mittateoreettisia ajatuksia esiintyi jo antiikin Kreikassa, kun Arkhimedes halusi määrittää tarkkaa arvoa ympyrän pinta-alalle. Hän itse asiassa kehitti alkeellista integrointia muistuttavan ekshaustiomenetelmän. Kuitenkin itse ala on 1900-luvun keksintö. Mittateorian pioneereihin kuuluu muun muassa Henri Lebesgue, Georg Cantor, Émile Borel, Constantin Carathéodory ja Alfréd Haar. Henri Lebesgue kehitti muun muassa vallankumouksellisen Lebesguen mitan ja -integraalin, joiden historiasta on enemmän artikkelissa Henri Lebesgue. Georg Cantor ja Émile Borel määrittelivät myöhemmin mitalliset joukot ja Borel-joukot. Constantin Carathéodory kehitti mittateorian yleistä teoriaa määrittelemällä muun muassa ulkomitan ja yleisen mitan. Alfred Haar tunnetaan Haarin mitasta, jonka avulla voidaan määritellä eräänlainen intuitiivisesti pinta-alan/tilavuuden kaltainen käsite lokaalikompakteihin topologisiin ryhmiin. Osoittautuikin, että mittateorian määritelmät sopivat hyvin vastaamaan monimutkaisten ja patologisten joukkojen geometriaan
Kolmikymmenvuotinen sota

23. toukokuuta 1618 – 15. toukokuuta 1648 Eurooppa Westfalenin rauha Böömin kuningaskunta (1618–1620) Tanska-Norja (1625–1629) Ruotsi (vuodesta 1630) Ranskan kuningaskunta (vuodesta 1635) Yhdistyneet provinssit Englannin kuningaskunta (1625–1630) Skotlannin kuningaskunta (1625–1638) Saksin vaaliruhtinaskuntaBraunschweig-Lüneburgin herttuakuntaTransilvanian ruhtinaskuntaTukijoina: Osmanien valtakunta Moskovan Venäjä Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta Espanja Itävallan arkkiherttuakunta Tanska-Norja (1643–1645) Baijerin vaaliruhtinaskuntaTukijoina: Puola-Liettua Fredrik V Heinrich Matthias von Thurn Kristian IV Kustaa II Aadolf † Axel Oxenstierna Johan Banér Lennart Torstensson Carl Gustaf Wrangel Alexander Leslie Ludvig XIII kardinaali Richelieu kardinaali Mazarin Louis II Condé Henri Turenne Morits Oranialainen Fredrik Henrik Oranialainen Maarten Tromp Juhana Yrjö I Bernhard Weimar Ferdinand II Ferdinand III Albrecht von Wallenstein † Johann Tilly † Maksimilian I Kolmikymmenvuotinen sota käytiin Euroopassa vuosina 1618–1648 suurimmaksi osaksi Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan alueella. Sodan pääasiallisena alkusyynä olivat katolisten ja protestanttien väliset ristiriidat. Sodan laajetessa siihen liittyi vallanhaluisten ruhtinaiden ja maiden, etenkin Ruotsin ja Ranskan, pyrkimys rajoittaa Habsburg-suvun hallitseman keisarikunnan valtaa. Sota alkoi Saksan sisäisenä uskonsotana, mutta päättyi yleiseurooppalaisena sotana, jossa uskonnolliset seikat olivat menettäneet merkityksensä. Yleisen tuhon, etenkin Keski-Euroopassa, lisäksi sodan seurauksia olivat Saksan jakaantuminen hajanaisiin pikkuruhtinaskuntiin, Portugalin irtaantuminen Espanjasta, Ruotsin suurvaltakauden alku ja Ranskan tuleminen Manner-Euroopan johtavaksi suurvallaksi. Vuonna 1648 solmitun Westfalenin rauhan julistuksia on pidetty nykyaikaisten suvereenien valtioiden alkuna. Monille valtakunnille määrättiin ensimmäistä kertaa rajat, ja valtion kansalaisuutta alettiin pitää tärkeimpänä asiana lainkäytön kannalta. Ennen tärkeämpiä olivat olleet monet limittäiset poliittiset ja uskonnolliset velvoitteet. Augsburgin rauhassa vuonna 1555 saksalaisen keisarin ja luterilaisten ruhtinaiden välillä vahvistettiin Speyerin valtiopäivien 1529 päätös, jonka mukaan luterilaisia siedettiin valtakunnassa tästedes ja ruhtinaskuntien uskonto määräytyi niiden ruhtinaan uskonnon mukaan. Toisuskoiset saivat muuttaa vapaasti valitsemaansa maahan ja luterilaiset saivat pitää vuoden 1552 jälkeen valtaamansa maat, mutta ne katolisen kirkon piispat, jotka kääntyivät luterilaisuuteen, menettivät läänityksensä
Pink Floyd

Kuuluisin kokoonpanoDavid Gilmour, kitara, lauluNick Mason, rummutRoger Waters, basso, lauluRichard Wright, koskettimet(muut kokoonpanot) CapitolColumbiaEMIHarvest Records Pink Floyd on englantilainen rockyhtye. Sen levyjä on myyty maailmanlaajuisesti yli 250 miljoonaa kappaletta. Yhtye tunnetaan psykedeelis- ja progressiivissävytteisestä musiikistaan, pohdiskelevista sanoituksistaan ja näyttävistä konserteistaan. Vuonna 1965 perustetun yhtyeen muodostivat alun perin laulaja-kitaristi Syd Barrett, rumpali Nick Mason, basisti Roger Waters ja kosketinsoittaja Richard Wright. Barrettin ollessa yhtyeen musiikillisena johtajana Pink Floyd julkaisi vuonna 1967 esikoisalbuminsa The Piper at the Gates of Dawn. Samana vuonna kitaristi David Gilmour liittyi yhtyeeseen. Syd Barrett jätti yhtyeen vuonna 1968 heikentyneen mielenterveytensä takia, ja Roger Watersista tuli pääasiallinen lauluntekijä. Yhtye nousi maailmanlaajuiseen suosioon vuonna 1973 julkaistulla albumilla The Dark Side of the Moon. Myös vuonna 1979 julkaistu rock-ooppera The Wall oli suosittu, ja siitä tehtiin myös elokuvasovitus. Roger Waters jätti Pink Floydin 1985, minkä jälkeen yhtye jatkoi David Gilmourin johdolla. Vuonna 1994 julkaistun The Division Bellin jälkeen yhtyeen toiminta muuttui satunnaiseksi. Kuuluisin 1970-luvun kokoonpano yhdistyi viimeisen kerran vuonna 2005 Live 8 -tapahtumaan
Deklinaatio (tähtitiede)

Deklinaatio ja rektaskensio muodostavat tähtitieteessä käytetyn ekvatoriaalisen koordinaattijärjestelmän koordinaatit. Jos ajatellaan pallo, jonka pyörimisakseli on Maan akselin suuntainen ja jaetaan se akseliin nähden kohtisuoralla tasolla kahteen yhtä suureen puolipalloon, nimitetään tasoa ekvaattoritasoksi. Deklinaatio kertoo kohteen kulmaetäisyyden taivaanpallolla ekvaattoritasosta ja vastaa siten leveysastetta maapallolla, kun taas rektaskensio vastaa pituusastetta. Pohjoisen taivaannavan deklinaatio on 90° ja eteläisen taivaannavan vastaavasti −90°. Pohjantähden deklinaatio on lähes 90°. Deklinaatiosta käytetään usein symbolia δ.
Rektaskensio

Deklinaatio ja rektaskensio muodostavat tähtitieteessä käytetyn ekvatoriaalisen koordinaattijärjestelmän koordinaatiston. Jos ajatellaan pallo, jonka pyörimisakseli on Maan akselin suuntainen ja jaetaan se akseliin nähden kohtisuoralla tasolla kahteen yhtä suureen puolipalloon, nimitetään tasoa ekvaattoritasoksi. Rektaskensio kertoo kohteen kulmaetäisyyden ekvaattoritasolla jostakin kiinteästi valitusta suunnasta. Suunnaksi on valittu kevättasauspiste. Rektaskensiosta käytetään usein symbolia α. Rektaskensio ilmoitetaan tähtitieteessä tunteina (h), minuutteina (m) ja sekunteina (s). ”Tunti” tarkoittaa tässä yhteydessä 1⁄24 täydestä ympyrästä eli 15°; ”minuutti” on 1⁄60 tuntia eli 15 kulmaminuuttia; ”sekunti” on 1⁄60 minuuttia eli 15 kulmasekuntia. Koska maapallon pyöriessä kohde liikkuu taivaalla, sen suunta (tuntikulma) on helppo laskea seuraavasti: tuntikulma = tähtiaika − rektaskensio. Tähtitieteellisessä navigoinnissa rektaskensiota ei käytetä; sen korvaa sideerinen tuntikulma (SHA), joka ilmoitetaan asteina.
The Star-Spangled Banner

Kesto: 1 minuutti ja 19 sekuntia.1:19Kansallislaulu Yhdysvaltain laivaston soittokunnan soittamana The Star-Spangled Banner (suom. Tähtiviiri) on Yhdysvaltain kansallislaulu. Sen sanat kirjoitti vuonna 1814 Francis Scott Key, ja siitä tuli Yhdysvaltain kansallislaulu vuonna 1931. Ennen The Star-Spangled Banneriä Yhdysvaltojen kansallislauluina toimivat My Country, 'Tis of Thee sekä Hail, Columbia -marssi. Näistä ensiksi mainitun melodia on sama kuin Yhdistyneen kuningaskunnan kansallishymnin God Save the King. Laulun sanat kirjoitti 1814 Francis Scott Key, 35-vuotias lakimies ja amatöörirunoilija. Hän oli ollut seuraamassa, kun brittiläinen maihinnousulaivasto tulitti Baltimoren satamaa suojannutta Fort McHenryn rannikkolinnaketta vuoden 1812 sodassa. Hän kirjoitti sen runoksi nimeltään ”Defense of Fort M'Henry”, koska hän näki pommitusten jälkeen Yhdysvaltain lipun yhä pystyssä, josta tuli kuuluisat sanat ”And the rocket’s red glare, the bombs bursting in air, Gave proof through the night that our flag was still there.” kansallislauluun. Siitä tuli suosittu patrioottien laulu, kun se sovitettiin englantilaiseen juomalauluun ”To Anacreon in Heaven”. Vuonna 1916 presidentti Woodrow Wilson teki laulusta Yhdysvaltain asevoimien virallisen laulun
Ampumahautakuume

Ampumahautakuume oli ensimmäisen maailmansodan ja toisen maailmansodan aikana esiintynyt infektiotauti, johon sairastui yli miljoona sotilasta. Tauti levisi vaatetäin levittämänä. Sen aiheuttaja on organismi Bartonella quintana, joka elää täiden vatsaseinämissä. Leviäminen tapahtuu hierottaessa infektoituneen täin ulosteita silmiin tai rikkoontuneelle iholle. Taudille ovat ominaisia viiden päivän korkeat kuumejaksot, voimakkaat pään-, selkä- ja jalkasäryt sekä ihottuma ja huonovointisuus. Toipuminen kestää yli kuukauden.lähde? Tautia on ilmennyt kodittomien, alkoholistien ja suonensisäisten huumeiden käyttäjien keskuudessa Seattlessa, Baltimoressa, Marseillessa ja Burundissa. Ampumahautakuumeen hoitoon käytetään antibiootteja. Yleisimmin käytetyt antibiootit ovat tetrasykliinit, aminoglykosidit ja makrolidit.