nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Korpimetso

Korpimetso on metson ja teeren risteymä. Se on yleisin ja tunnetuin eurooppalaisten metsäkanalintujen välisistä risteymistä. Omaksi harvinaiseksi lajikseen luultu lintu on tunnettu jo vuosisatojen ajan, ja monissa kielissä sille on annettu oma nimi. Naaraspuolisesta korpimetsosta käytetään suomen kielessä nimitystä korpikoppelo. Kun naarasmetso eli koppelo ei jostakin syystä löydä parittelukumppanikseen metsokoirasta, se voi toisinaan kulkeutua teerien soitimelle ja paritella teerikukon kanssa. Seurauksena syntyy poikueellinen korpimetsoja. Perinteisesti kaikkien korpimetsojen on katsottu olevan koppelon ja koirasteeren jälkeläisiä, mutta uusien DNA-määritysten perusteella osalla yksilöistä olisikin ollut emona naarasteeri. Korpimetsojen esiintyminen vaihtelee lintukantojen mukaan. Jos jommankumman lajin kanta on heikko, todennäköisyys korpimetsojen syntymiseen nousee. Koiraspuoliset korpimetsot tulevat soidintamaan pääsääntöisesti teerien soidinpaikoille, ja yrittävät aktiivisesti osallistua soidinmenoihin. Vaikka ne ovat kookkaampia kuin teeret, ne eivät kuitenkaan pääse soidinalueen parhaille paikoille suon tai pellon keskelle, vaan joutuvat kiertelemään sen reunamilla. Koska naarasteeret valitsevat kumppaninsa huolella ja suosivat vain soitimen keskellä oleilevia koiraita, huonoilla paikoilla oleilevat ja poikkeavasti käyttäytyvät korpimetsot eivät pääse parittelemaan
Manne Siegbahn

Karl Manne Georg Siegbahn (3. joulukuuta 1886 – 26. syyskuuta 1978) oli ruotsalainen fyysikko, joka sai Nobelin fysiikanpalkinnon 1924 löydöistään röntgenspektroskopian alalta. Siegbahn väitteli tohtoriksi Lundin yliopistosta vuonna 1911. Väitöskirjan otsikko oli Magnetische Feldmessungen (magneettikenttämittauksia). Opintojensa aikana hän toimi professori Johannes Rydbergin assistenttina. Vuodesta 1912 vuoteen 1937 Siegbahn kehitti uusia menetelmiä ja laitteita röntgenspektroskopiamittauksiin, mistä hänet myöhemmin Nobelin palkinnolla palkittiin. Vuonna 1920 Rydbergin kuoltua hän sai professorin viran ensin Lundin yliopistosta, sittemmin vuonna 1923 Uppsalan yliopistosta, ja vuonna 1937 Ruotsin kuninkaallisesta tiedeakatemiasta. Siegbahn meni naimisiin Karin Högbomin kanssa 1914 ja he saivat kaksi poikaa. Toinen pojista, Kai Manne Börje Siegbahn, jakoi vuonna 1981 Nobelin fysiikanpalkinnon Nicolaas Bloembergenin ja Arthur Leonard Schawlowin kanssa.
Parannus

Parannus on kristillisessä terminologiassa yksilön toimintaa, joka kuuluu osana yksilön muuttumiseen Jumalalle otolliseksi. Parannuksen ja uskon suhde kuuluu olennaisena osana vanhurskauttamisoppiin. Vaikka kristittyjen kesken vallitsee varsin suuri yksimielisyys siitä, että Jeesus Kristus vapahtaa syntisen ihmisen, eri kirkkokunnilla on hyvinkin erilaiset näkemykset yksilön pelastumisen mekanismista. Luterilaisessa teologiassa parannus on uskon aikaan saama ilmiö, jossa yksilö luopuu Pyhän Hengen johdattamana synnillisestä elämästä ja tekee lähimmäisilleen rakkauden tekoja. Parannusta edeltää usein Jumalan lain tuntemuksen aiheuttama kauhu, josta usko Jeesuksen sovitustyöhön vapauttaa. Luterilaisessa teologiassa jo pelkkä usko on riittävä ehto pelastumiselle, mutta se aiheuttaa pelastuneessa mielenmuutoksen, joka näkyy hyvänä elämänä. Koska yksilö on kuitenkin altis pahaan läpi elämänsä, parannus jää väistämättä epätäydelliseksi. Tämä ei kuitenkaan haittaa, sillä Jeesuksen sovitustyö tekee yksilöstä Jumalan edessä täydellisen.
Pyhäjärvi (Säkylä)

Pyhäjärvi (tunnettu myös nimellä Säkylän Pyhäjärvi) on Suomen 29. suurin järvi, joka sijaitsee Säkylän, Euran ja Pöytyän kunnissa. Se on kokonaan yhtä suurta järvenselkää, koska siinä on hyvin vähän saaria ja ne ovat pieniä ja sijaitsevat enimmäkseen lähellä rantaa Säkylän ja Kauttuan edustalla. Tämä antaa järvelle suuremman järven tai jopa hiukan merimäisen luonteen. Järven ekologia on herkkä häiriöille ja siksi sen tilaa seurataan tarkasti. Pyhäjärvi onkin Euroopan tutkituimpia järviä. Pyhäjärvi on merkittävä virkistyskohde ja toisaalta myös tärkeä raakavesilähde lähialueen teollisuudelle ja kunnille. Vuonna 2011 se valittiin sekä Varsinais-Suomen että Sata­kunnan maa­kunta­järveksi. Pyhäjärven pituus on noin 25 km ja sen suurin leveys noin 9 km. Järven pinta-ala 155 km², mutta sen tilavuus on vain 0,85 km³. Tämä johtuu järven pienestä keskisyvyydestä 5,5 metriä. Järven pohja on melko tasainen johtuen mannerjäätiköstä, joka kulutti hiekkakiveä liikuessaan kaakkoon
Filmstudio Babelsberg

Filmstudio Babelsberg on filmistudio, joka sijaitsee Babelsbergin kaupunginosassa Potsdamissa Saksassa. Studiolla on merkittävä historiallinen arvo maailman vanhimpana suuren luokan filmistudiona. Se perustettiin vuonna 1911. Legendaarisia elokuvia, kuten Fritz Langin Metropolis (1927) ja Marlene Dietrichin tähdittämä Sininen enkeli (1930) on kuvattu täällä. Nykyisin Filmstudio Babelsberg on kansainvälisesti tunnustettu täydenpalvelun tuottaja ja saksalaisen ja kansainvälisen televisio- ja elokuvatuotannon keskus. Se on yksi Euroopan johtavista kuvauspaikoista, jossa on kuvattu myös Hollywood-elokuvia kuten V niin kuin verikosto (2005) ja Vaarallinen tehtävä III (2006). Studioon sisältyy myös teemapuisto Filmpark Babelsberg, jossa vierailijat pääsevät nauttimaan muun muassa elokuvien historiasta ja stunttishowsta.
Parentaalinen investointi

Parentaalinen investointi (engl. Parental investment, lyhenne PI) on Robert Triversin vuonna 1972 esittelemä käsite, joka tarkoittaa sellaista vanhemman lapseensa tekemää sijoitusta, joka parantaa lapsen mahdollisuuksia jäädä eloon vanhemman toisiin jälkeläisiinsä sijoittamisen kustannuksella. Esimerkiksi jos äidillä on kaksi lasta, X ja Y, ja X:lle annetaan kilogramma hedelmiä, suurin osa tämän kilogramman hedelmiä edustamasta PI:stä mitataan Y:n todennäköisyytenä kuolla, koska se ei saanut syödäkseen kyseisiä hedelmiä. PI mittaa muiden, joko syntyneiden tai syntymättömien lasten odotettavissa olevaa elinaikaa. Geneettisesti ei ole kuitenkaan syytä pitää suosikkeja, koska sukulaisuus kaikkiin jälkeläisiin on sama. Optimaalisena strategiana voidaan pitää investointia tasapuolisesti suurimpaan lapsimäärään, joka voidaan kasvattaa siihen ikään saakka, kunnes ne saavat omia jälkeläisiä. Kuitenkin voidaan olettaa että eräs jälkeläinen on ns. rääpäle, jolla ei ole odotettavissa yhtä pitkää elinikää kuin muilla, joten sen osuus PI:stä kannattaakin joissain olosuhteissa kohdistaa muihin jälkeläisiin, jotta saavutetaan optimaalinen lopputulos. Robert Triversin parentaalisen investoinnin teoria ennustaa, että sukupuolista se, joka investoi jälkeläisiinsä enemmän (maidontuotanto, kasvatus, suojelu), myös valitsee puolison (Triversin sääntö).
Recording Industry Association of America

Recording Industry Association of America (tai RIAA) on levy-yhtiöiden ja ääniteteollisuuden etua ajava toimialajärjestö Yhdysvalloissa. Järjestön jäseninä on suuri määrä yrityksiä, kuten levy-yhtiöitä ja jakelijoita, joiden osuus Yhdysvalloissa tuotetusta ja jaetusta musiikista on noin 90 %. RIAA perustettiin vuonna 1952. Vuodesta 2011 lähtien järjestön toimitusjohtajana on ollut Cary Sherman. RIAA:n jäseniä ovat muun muassa kolme maailman suurinta levy-yhtiötä Universal Music Group, Sony Music Entertainment ja Warner Music Group. Alkuvaiheessaan RIAAn päätehtävänä oli ylläpitää äänentoistoon liittyviä standardeja. Näistä tunnetuin on ns. RIAA-taajuuskorjaus. RIAA-taajuuskorjaus on analogisisissa äänilevyissä ja levysoittimissa käytetty taajuuskorjaustapa. Se määrittelee ääntä levylle tallennettaessa ja levyltä toistettaessa käytettävät taajuuskorjaukset. Tallennuksen aikana matalia ääniä vaimennetaan ja toiston aikana vastaavasti vahvistetaan. Tämän avulla uran amplitudi levyllä pienenee ja urat voidaan kaivertaa levyn pintaan tiheään ilman että ne koskettavat toisiaan
Perussuomalaisten Keski-Suomen piiri

Perussuomalaisten Keski-Suomen piiri on Keski-Suomen vaalipiirissä toimiva Perussuomalaisten piirijärjestö. Piirin puheenjohtaja on Pentti Tuomi Saarijärveltä ja piirisihteeri Pekka Kataja Jämsänkoskelta. Vuoden 2007 eduskuntavaaleissa Keski-Suomen Perussuomalaiset asettivat 11 ehdokasta. Puolue oli vaaliliitossa Itsenäisyyspuolueen (IPU) kanssa. Vuoden 2008 kunnallisvaaleissa Perussuomalaiset asettivat yhteensä 58 ehdokasta 11 kunnassa. Valtuustoihin valittiin 18 ehdokasta 9 kunnassa. Perussuomalaisten vahvin kannatus Keski-Suomessa on Uuraisten kunnassa, jossa sillä on 4 (21) kunnanvaltuutettua. Kunnissa suurimmat äänimäärät saivat Lasse Nortunen (Hankasalmi, 180) ja Erkki Sivula (Uurainen, 105) sekä jaetun ykköstilan Marko Manninen (Laukaa, 230). Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Keski-Suomen Perussuomalaiset asettivat täyden 14 ehdokkaan listan.Eduskuntaan heistä valittiin Teuvo Hakkarainen Viitasaarelta ja Kauko Tuupainen Jyväskylästä. Tuupainen oli ehdolla myös 2007.Varaedustajaksi ylsi Marke Tuominen Äänekoskelta
Asemies

Asemies eli aseenkantaja eli soini oli keskiajalla ja uuden ajan alkupuoliskolla nuorukainen, joka toimi ritarin seuralaisena ja aseenkantajana. Aseenkantaja auttoi ritaria. Aseenkantaja myös järjesti turnajaiset. Myöhemmin asemiehet muodostivat Ruotsissa ritaria alempiarvoisen aatelismiesluokan, joka sijoittui ritarin ja tavallisen rälssimiehen väliin. Kuningas nimitti ritarit. Koska hän saattoi olla pitkiä aikoja tavoittamattomissa, ritarit olivat verrattain harvinaisia Suomessa. Moni vaikutusvaltainen suomalainen asemies saattoi odottaa pitkään ritarin nimitystä, jos ehti saada nimityksen ollenkaan. Knaappi (saks. Knabe, ”poika”) tarkoitti vastaavasti Ruotsin ja Suomen historiassa keskiaikana ritarin asemiestä ja uuden ajan alussa alempaa rälssimiestä. Knaappi-sana on saksalaisperäinen. Knaappi-nimitystä käytettiin Ruotsissa ensi kerran 1300-luvun alkupuolella Maunu Eerikinpojan tullessa kuninkaaksi. Heitä kutsuttiin myös aseenkantajiksi (swenni, suena, swenar, män af wapn, väpnare)
Irène Joliot-Curie

Irène Joliot-Curie (o.s. Curie, 12. syyskuuta 1897 − 17. maaliskuuta 1956) oli ranskalais-puolalainen fyysikko ja kemisti. Hän oli Marie ja Pierre Curien tytär ja naimisissa Frédéric Joliot-Curien kanssa. Yhdessä miehensä kanssa hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1935 alkuaineiden radioaktiivisten isotooppien syntetisoinnista. Irène Curie syntyi Pariisissa 1897. Vuosina 1912–1914 Curie opiskeli Collège Sévignéssä, Gagnyssä, jonka jälkeen hän pääsi opiskelemaan Pariisin yliopistoon. 1918 hänestä tuli äitinsä avustaja Radiuminstituuttiin. Ensimmäisessä maailmansodassa Curie toimi äitinsä kanssa kenttäsairaaloissa käyttäen röntgenlaitteita, joita hänen äitinsä oli kehittänyt. Sodan jälkeen hän palasi Pariisiin viemään opintonsa loppuun ja työskentelmään Radiuminstituutissa
Vanhemman ja jälkeläisen välinen konflikti

Vanhemman ja jälkeläisen välinen konflikti on Robert Triversin vuonna 1974 esittelemä teoria, joka käsittelee aihetta voiko jälkeläinen vaikuttaa vanhempiensa häneen tekemiin investointeihin sisarusten kustannuksella. Voiko jälkeläinen tuottaa itseään suosivaa kohtelua, vaikka vanhemmat eivät haluaisi "suosikkeja" jälkeläistensä joukkoon, ja kannattaako jälkeläisen menetellä niin. Teoria rakentuu vahvasti itsekkään geenin -teorian pohjalle. Koska vanhempi on sukua yhtä paljon kaikille jälkeläisilleen, ei sillä pitäisi pelkästään geneettisin perustein olla suosikkeja. Jos vanhempi suosii jotakuta, pitäisi sen perustua odotettavissa olevien elinvuosien eroihin. Äiti, kuten kaikki muutkin yksilöt, on kuitenkin on kaksi kertaa enemmän "sukua" itselleen, kuin yhdellekään jälkeläiselleen. Itseään avuttomampiin yksilöihin itsensä kustannuksella investoimisen geenit voivat yleistyä geenivarastossa, vaikka hyötyjät jakavatkin ehkä vain osan investoijan geeneistä. Jos asiaa tarkastellaan jälkeläisen näkökulmasta, on se saman verran sukua sisaruksilleen kuin niiden äiti on. Geneettisesti yhden jälkeläisen suhde sisaruksiinsa on yhtä altruistinen kuin äitiinsä. Toisaalta jälkeläinen on taas geneettisesti kaksi kertaa enemmän "sukua" itselleen kuin yksikään sisaruksistaan. Se puolestaan johtaa siihen, että jälkeläinen haluaa äidin investoivan itseensä enemmän kuin sisaruksiinsa. Yleisesti lapsen pitäisi "ottaa" enemmän kuin oikeudenmukainen osuustensa parentaalisesta investoinninsta, mutta vain tiettyyn pisteeseen saakka
Projektio

Projektio tarkoittaa seuraavia asioita:
Olavi Tupamäki

Olavi Tupamäki (s. 21. lokakuuta 1944 Petäjävesi) on suomalainen diplomi-insinööri ja entinen kansanedustaja SMP:n ja SKYP:n eduskuntaryhmissä. Hänet valittiin kansanedustajaksi vaaleissa 1970 ja 1972. Tupamäki oli Petäjäveden kunnanvaltuuston jäsen 1968–1976 ja hän toimi sen varapuheenjohtajana 1968–1970. Myöhemmin Tupamäki on ollut kokoomuksen eurovaaliehdokkaana vuoden 1999 vaaleissa ja toiminut varavaltuutettuna Kauniaisten kaupunginvaltuustossa kaudella 2013–2017 ja vuosina 2017–2018. Hän pyysi eroa kaupungin luottamustehtävistä kesällä 2018 keskittyäkseen väitöskirjatyönsä loppuunsaattamiseen. Tupamäki on kansanedustajauransa jälkeen toiminut insinöörinä sekä teknologian tutkimus- ja kehitystehtävissä eri puolilla maailmaa sekä laivan- että talonrakennusprojekteissa ja laskee käyneensä yli 130 maassa. Eläkkeellä hän on toiminut aktiivisesti muun muassa rakennusten energiatalouden kysymyksissä. Olavi Tupamäellä on Kiinasta adoptoitu tytär, Kauniaisten kokoomuslaisena kaupunginvaltuutettuna vuodesta 2017 toiminut Binga Tupamäki.
Varsovan keskitysleiri

Varsovan keskitysleiri perustettiin ss-upseeri Jürgen Stroopin ehdotuksesta kesällä 1943 Varsovaan Varsovan gheton raunioille. Leiri oli toiminnassa kesästä 1943 vuoden 1944 elokuuhun. Se tunnetaan myös nimellä Gęsiówka. Sen perustamisen tarkoituksena oli kerätä gheton raunioista tiiliä, rautaromua ja muuta metallia jatkokäyttöä varten. Saksalaisten tarkoitus oli hävittää jäljet juutalaisten kansanmurhasta ja löytää heidän kätkemiään arvoesineitä raunioista. Lisäksi samalla etsittiin kellareissa ja bunkkereissa piileskeviä juutalaisia. Työn jälkeen gheton paikalle oli tarkoitus istuttaa puisto.
Konnektionismi

Konnektionismi on kognitiotieteessä, neurotieteessä, tekoälytutkimuksessa ja mielenfilosofiassa käytetty informaation käsittelyn teoria. Konnektionismi ymmärtää mielenilmiöt emergentteinä tapahtumina, jotka syntyvät toisiinsa liittyvien yksinkertaisten yksikköjen muodostaman konnektionistisen arkkitehtuurin toiminnasta. Käytännössä konnektionismi mallintaa mielenilmiöitä erilaisin graafi- eli verkkomallein. Konnektionismi on kehittynyt komputationalismin rinnalla, joka käsittelee mielenilmiöitä laskennan tuloksena. Toisin kuin komputationalismi ja muut klassiset mallit, konnektionismi ei perustu hierarkisuuteen, vaan alisymbolien rinnakkaiseen käsittelyyn. Loogisten sääntöjen sijaan konnektionismissa käytetään hyväksi tilastollisia ominaisuuksia informaation muuntamiseen. Yhtenäiseksi suuntaukseksi konnektionismi muodostui aikavälillä 1940–1965. Nykymuotoinen konnektionismi syntyi 1980-luvun lopulla. Konnektionismin läpilyöntiä pohjustivat neurofysiologinen tutkimus sekä matematiikan ja tietojenkäsittelytieteen tutkimuksessa tapahtunut edistys. Yksinkertaiset lineaariset neuroverkot kehitettiin 1950-luvulla ja epälineaariset 1970-luvulla. Nämä kaikki auttoivat ymmärtämään konnektionististen verkkojen vahvuuksia ja heikkouksia. Tunnettuja konnektionisteja ovat muun muassa Frank Rosenblatt, Oliver Selfride ja Paul Smolensky
Stratford-upon-Avon

52°11′35″N, 1°42′22″W www.stratford-tc.gov.uk Stratford-upon-Avon on noin 28 000 asukkaan kaupunki Warwickshiren kreivikunnassa Keski-Englannissa, Avonjoen varrella. Se tunnetaan etenkin Shakespearen syntymäkaupunkina, ja siellä vierailee vuosittain yli kuusi miljoonaa turistia. Stratford-upon-Avon syntyi paikalle, jossa vanha roomalaisten tie ylitti Avonjoen kahlaamoa pitkin. Kahlaamon paikalle rakennettiin kivinen holvisilta 1400-luvulla ja sen viereen toinen silta 1800-luvulla. Kaupunkioikeudet se sai vuonna 1553. Shakespeare syntyi vuonna 1564 ristikkorakenteisessa talossa Henleykadulla ja kävi paikallista latinakoulua. Vuonna 1597 hän muutti Lontoosta takaisin synnyinkaupunkiinsa ja kuoli siellä 1616. Hänet on haudattu Pyhän kolminaisuuden kirkon hautausmaalle. Stratford-upon-Avonissa ryhdyttiin vaalimaan Shakespearen muistoa vasta vuonna 1769, kun kaupungissa vietettiin ensimmäistä kertaa kirjailijan syntymäpäivää David Garrickin aloitteesta
Carl Magnus Jägerhorn

Carl Magnus Jägerhorn af Spurila (21. toukokuuta 1730 – 28. huhtikuuta 1782 Oulu) oli Ruotsin vallan aikana Suomessa elänyt maaherra sekä everstiluutnantti. Carl Magnus Jägerhorn syntyi vuonna 1730 Hans Christer Jägerhorn af Spurilan ja Gertrud Helena von Köhlerin perheeseen. 13-vuotiaana hän aloitti pitkän sotilasuran, alkujaan henkikaartin vapaaehtoisena 12. helmikuuta 1743. Hän jatkoi Uudenmaan rakuunarykmentin korpraalina 1747 ja nousi nopeasti armeijassa saavuttaen furiirin arvon vuonna 1749, kersantin 1750 sekä kornetin 1750. Sittemmin luutnantin 1760 ja kapteenin arvon vuosina 1762 saavuttanut Jägerhorn nousi majuriksi 1771 ja ylennettiin viimein vuonna 1772 everstiluutnantiksi, ilmeisesti kiitokseksi siitä, että oli avustanut Jakob Magnus Sprengtportenia Viaporin valloituksessa 16. elokuuta 1772 Kustaa III:n vallankumouksessa. Siviiliviroissa Jägerhorn nimitettiin Oulun läänin ensimmäiseksi maaherraksi läänin muodostamisen yhteydessä 20. kesäkuuta 1775. Tästä virasta hänet vapautettiin vuonna 1782
Suomen Laatokan-laivasto

Laatokan laivasto oli suomalainen laivasto Laatokalla, joka oli muodostettu 1919 järjestettäessä alueen puolustusta itsenäistymisen jälkeen. Tarton rauhansopimuksen mukaan Laatokalla ei saanut olla yli sataa tonnia painavia aluksia eikä niiden aseiden kaliiperi saanut ylittää 47 mm:ä. Neuvostoliitto hyökkäsi 30. marraskuuta 1939 Suomeen aloittaen talvisodan. Laatokan laivastossa olivat sodan aikana tykkiveneet Aallokas, Aunus, Vulcan ja Tarmo, sekä Hercules, Kiviniemi, Yrjö, Voima, S I, N K af Klecker ja joukko kuljetusaluksia. Suurin näistä aluksista oli Aallokas, jonka päällikkönä oli tykkiveneosaston komentaja, kapteeniluutnantti Asikainen. Laivasto keskittyi sodan aikana tulittamaan hyökkäävää puna-armeijaa ja miinoittamaan rannikkoalueita. Vuoden 1940 tammikuussa Laatokan jääpeite alkoi kuitenkin olla niin vahva, ettei aluksista voitu käyttää muita kuin Aallokasta, joka kuitenkin vaurioitui 2. helmikuuta ilmahyökkäyksessä. Sotatoimien päättyessä 13. maaliskuuta oli laivaston alukset jätettävä rauhansopimuksen mukaan Laatokalle, josta tuli Neuvostoliiton sisävesistö. Osa luovutetuista aluksista liitettiin myöhemmin Neuvostoliiton Laatokan-laivastoon
Raivaaja Rautu

Raivaaja Rautu (aiemmin Murman tai Fortral) oli Suomen merivoimien raivaaja. Alus rakennettiin 1917 Varkaudessa nimellä Murman tai Fortral Venäjän keisarikunnan laivastolle, jonka laivastoluetteloon se sisällytettiin. Se ei kuitenkaan kerenennyt kunnolla edes vesille ennen kuin suomalaiset ottivat sen haltuunsa. Venäläisten poistuessa Suomesta he jättivät aluksen jälkeensä. Suomen merivoimiin alus liitettiin 1918 nimellä Rautu. Alusta käytettiin miinalaivueen harjoituksissa tuki- ja varastoaluksena sen heikon rungon ja vaatimattoman konetehon vuoksi. Alusta käytettiin myös koealuksena testattaessa miinanraivauskalustoja. Pääosan ajasta alus oli kuitenkin satamassa. Talvisodan aikana Rautu oli emälaivana. Alus oli raivaajalaivueen mukana 1941 venäläisten poistuttua Hangosta. Alus mursi jäätä yhdessä miinalaiva Louhen kanssa raivattaessa Hangon edustan miinoituksia. Sodan päätyttyä alus oli raivaajaosaston emälaivana raivattaessa miinoituksia Suomen vesialueilta
Jatkoaika.com

Jatkoaika.com on suurin suomalainen jääkiekkoon erikoistunut verkkolehti, jonka yhteydessä toimii myös keskustelupalsta. Sivusto toimii vapaaehtoisvoimin, ja siitä vastaa Jatkoaika ry. Sivusto perustettiin vuonna 2001. Pääasiassa jääkiekon SM-liigaa, Mestis-liigaa, NHL-liigaa ja maaotteluita seuraava Jatkoaika julkaisee uutisten ohella muun muassa otteluennakoita, otteluraportteja, haastatteluja ja kolumneja. Jatkoajan nykyinen päätoimittaja on Harri-Pekka Pietikäinen. Marraskuussa 2016 Inter­ne­tin liikennettä tilastoivan Alexan mukaan Jatkoaika.com oli Suomen 200. suosituin verkkosivusto. Verkkolehden yhteydessä toimivalla Jatkoajan keskustelupalstalla on yli 19 000 rekisteröitynyttä käyttäjää. Jatkoajan keskustelupalstalle käyttäjät valitaan tarkkaan. Uusien käyttäjien pitää muun muassa perustella, miksi heille pitäisi suoda kirjoitusoikeudet
Kaipiainen

Koordinaatit: 60°54′06″N, 27°07′01″E Kaipiainen (aiemmin ruots. Kaipiais) on taajama, tilastoalue ja Kouvolan kaupungin Anjalankosken suuralueen kaupunginosa. Kaipiainen kuului aiemmin Sippolan kuntaan, ja vuoteen 2009 asti se oli osa Anjalankosken kaupunkia. Kaipiaisten asemanseutu -nimisessä taajamassa on 236 asukasta (31.12.2016). Postinumeroalueella 46400 Kaipiainen on puolestaan 493 asukasta (31.12.2015). Kaipiaisten kautta kulkee valtatie 6:n osuus Kouvolasta Lappeenrantaan ja Riihimäki–Pietari-rata. Taajama sijaitsee noin 25 kilometrin päässä Kouvolan keskustaajamasta itään. Ensimmäiset merkittävät maininnat Kaipiaisista ajoittuvat Kustaa III:n sotiin, jolloin paikkakunnalla käytiin Kaipiaisten taistelu
Unto Salminen

Unto Emil Kalervo Salminen (23. maaliskuuta 1910 Helsinki – 16. elokuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän työskenteli Suomen Kansallisteatterissa 20 vuotta ja tunnettiin muun muassa roolistaan Nummisuutarien Eskona. Myöhemmin hän esiintyi muun muassa Intimiteatterissa ja Radioteatterissa. Salminen oli myös tunnettu elokuvanäyttelijä aina äänielokuvakauden alusta 1950-luvulle asti. Salminen kilpaili nuoruudessaan pikajuoksussa ja eteni maajoukkuetasolle asti. Hänet valittiin Torinon EM-kilpailuihin 1934, mutta ei työkiireiden vuoksi osallistunut kisoihin. Esiintyjänä Salminen oli luonnonlahjakkuus. Suoritettuaan ylioppilastutkinnon hän sai Eino Kalimalta kiinnityksen Suomen Kansallisteatteriin vuonna 1931. Salminen teki Kansallisessa useita kiitettyjä rooleja. Hänen suurimmat taiteelliset voittonsa olivat Nummisuutarien Esko sekä Raskolnikov näytelmässä Rikos ja rangaistus
Aktiivi

Aktiivi on kielioppiterminä verbin pääluokka, jossa toiminnan tekijä tunnetaan. Toinen pääluokka passiivi kertoo toiminnasta mainitsematta tekijää. Monissa muissa kielissä, kuten germaanisissa, passiivilla tarkoitetaan käänteistä rakennetta, jossa subjekti ja objekti vaihtavat lauseessa paikkaa. Esimerkiksi englannissa lause "John kicks the ball" John potkaisee pallon/palloa on passiivissa "The ball is kicked by John", sananmukaisesti "Pallo potkaistaan Johnin toimesta".