nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Aneto

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa Aneto (Pico de Aneto) on Pyreneiden vuoriston korkein huippu. Se sijaitsee Huescan maakunnassa, Espanjassa. Aneton valloitti ensimmäisen kerran 20. heinäkuuta vuonna 1842 ryhmä, johon kuuluivat Albert de Franqueville, Platon de Tchihatcheff, Pierre Sanio, Pierre Redonnet, Jean Sors sekä Bernard Arrazau. Aneton jäätikkö on Espanjan suurin, vaikka se onkin nykyään nopeasti sulamassa.
Kaarela

Kaarela (ruots. Kårböle) on kaupunginosa ja hallinnollinen peruspiiri luoteisessa Helsingissä. Kaarelassa asui vuoden 2022 lopussa hiukan yli 31 000 asukasta. Sen maapinta-ala on 9,4 neliökilometriä. Kaarela rajautuu etelässä Kehä I:een, lännessä Konalan teollisuusalueeseen Vihdintien itäpuolella ja pohjoisessa Vantaan lounaiskärjen eteläreunaan. Kaarelan hallinnollinen itäraja kulkee Keskuspuiston sisällä. Alueen halki virtaa Mätäjoki. Kaarela jaetaan kuuteen osa-alueeseen: Kannelmäki (12 930 asukasta 31.12.2022), Maununneva (2 601 as.), Malminkartano (8 912 as.), Hakuninmaa (2 552 as
Stockmannin Itäkeskuksen tavaratalo

Stockmann Itis (aiemmin Stockmann Itäkeskus) on Stockmann-ketjun tavaratalo kauppakeskus Itiksessä Helsingin Itäkeskuksessa. Se sijaitsee kauppakeskuksen itäpäädyssä entisen Piazzan tilalla. Vuonna 1992 avattu tavaratalo sijaitsi aiemmin kauppakeskuksen Bulevardilla. Nykyisiin tiloihinsa se siirtyi marraskuussa 2013. Itiksen tavaratalon tunnusmerkkeinä voidaan pitää tavaratalon ovaalia muotoa ja kattojen yli kohoavaa valopihaa. Stockmannin ruokaosaston tiloihin avattiin marraskuussa 2023 etnoruokakauppa Alanya Market. 2. kerros: 1. kerros: −2. kerros:
Bob de Moor

Robert ”Bob” Frans Marie de Moor (20. joulukuuta 1925 Antwerpen – 26. elokuuta 1992 Bryssel) oli belgialainen sarjakuvataiteilija. Hän oli yksi selkeän viivan (ligne claire) mestareista. Hän on tunnettu myös siitä, että avusti Hergéä Tintti-sarjakuvien värittämisessä ja piirtämisessä. Hänen ensimmäinen sarjakuvansa oli Bart, de Scheepsjongen. Hän piirsi lukuisiin eri lehtiin, kunnes vuonna 1949 aloitti huumorisarjakuvat Bouboule et Noireaud and Professeur Troc Tintin-lehdessä. Samassa lehdessä ilmestynyt Monsieur Tric teki lyhyen visiitin myös Suomeen Ami-lehdessä (6 numeroa vuonna 1956). Hänen tunnetuin sarjakuvansa oli Barelli, joka on ilmestynyt myös Suomessa. Vuonna 1950 De Moor alkoi työskennellä Hergén studiolla. Hän piirsi uudelleen ensimmäiset, rennolla tyylillä piirretyt Tintit ja piirsi taustoja uusiin Tintti-sarjakuviin. De Moor myös matkusti Englantiin ja keräsi aineiston Mustan saaren salaisuuden uudelleen piirtämistä varten
Lancia

Lancia [lanˡtʃa] on Stellantis-konserniin kuuluva, Stellantis Europe S.p.A. -yhtiön omistama italialainen henkilöautojen valmistaja. Lancian perusti autourheilija ja insinööri Vincenzo Lancia vuonna 1906. Lancian nimeen yhdistetään autourheilu, ja Lancia tunnettiin ralliautoilusta 1970–1990-lukujen välisenä aikana. Merkki oli mukana myös Formula 1 -luokassa 1950-luvulla, mutta menestystä ei kuitenkaan saavutettu samassa määrin kuin rallin parissa. Vuonna 2014 Lancian maahantuonti päättyi kokonaan Italian ulkopuolelle, ja näin ollen Lanciaa myydään enää Italiassa. Vincenzo Lancia ja Claudio Fogolin perustivat Automobili Lancian vuonna 1906 Torinoon. Lancia oli jo hankkinut kokemusta autonvalmistuksesta Fiatilla, joilla ajoi myös kilpaa. Ensimmäinen Lancia malli oli Alpha, joka esiteltiin Torinon Motorshow’ssa vuonna 1908. Näitä seurasi joukko autoja nimiltään Beta, Gamma, Delta, Epsilon, Eta ja Zeta
Johnny Weissmuller

Johnny Weissmuller (syntyjään saksalaisittain Johann, unkarilaisittain János, 2. kesäkuuta 1904 Freidorf, Itävalta-Unkari (nyk. Romania) – 20. tammikuuta 1984 Acapulco, Meksiko) oli yhdysvaltalainen uimari ja viisinkertainen olympiavoittaja vuosien 1924 ja 1928 olympialaisissa sekä Tarzan-elokuvien pääosanäyttelijä vuosina 1932–1948. Johnny Weissmuller syntyi 2. kesäkuuta 1904 Freidorfissa, joka kuului silloin Unkariin mutta nykyisin Romaniaan. Hän sai kasteessa unkarinkielisen etunimen János ja sen saksankielisen vastineen Johann. Hänen vanhempansa Petrus Weißmüller ja Elisabeth (Erzsebet) o.s. Kersch olivat roomalaiskatolisia saksalaisia. Weissmullerit purjehtivat tammikuussa 1905 siirtolaisina Yhdysvaltoihin Rotterdamista lähteneellä laivalla. He asettuivat aluksi Windberiin Pennsylvaniaan, missä isä-Petrus työskenteli hiilikaivoksissa
Boris Maiorov

Boris Aleksandrovitš Maiorov (ven. Борис Александрович Майоров, s. 11. helmikuuta 1938 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Maiorov pelasi vuosina 1960–1969 134 ottelua Neuvostoliiton maajoukkueessa, ja teki niissä 65 maalia. Neuvostoliiton mestaruussarjassa Maiorov pelasi 400 liigaottelua, joissa hän teki 255 maalia. Hän edusti Moskovan Spartakia yhdessä kaksoisveljensä Jevgeni Maiorovin ja Vjatšeslav Staršinovin kanssa muodostaen kuuluisan hyökkäysketjun. Maiorov on toiminut myös valmentajana mm. Tampereen Tapparassa sekä Helsingin Jokereissa.
Lahden Radioharrastajat

Lahden Radioharrastajat ry oli 4. huhtikuuta 1924 perustettu yhdistys, joka piti Lahdessa yleisradioasemaa vuoteen 1927 saakka. Sen perustivat toimitusjohtaja Emil Cedergren, teknikko Lauri Kunnas sekä yliasentaja E. Inkinen. Toisen tiedon mukaan perustava kokous pidettiin jo 29. helmikuuta 1924, ja yksityisten lahjoitusten sekä pankkilainalla annettiin Emil Cedergrenin tehtäväksi rakentaa 10–20 watin lähetysasema. Ensimmäinen lähetys tapahtui tapaninpäivänä 1925.lähde? Lahden Radioharrastajien yleisradioasema oli ensimmäinen yleisradioasema Lahden kaupungissa ennen Suomen Yleisradio Oy:n Lahden vanhaa radioasemaa ja sen Lahden radioasemaa. Ensimmäinen radioasema yleensä oli Lahden varuskunnassa ennen toista maailmansotaa sähkötysradioasema, mikä jäi Lahden rykmentin haltuun maaliskuussa 1917. Yhdistyksellä oli radioasema Rautatienkadun ja Vuorikadun kulmassa, Rautatienkatu 9:ssä, Lauri Kunnaksen talossa, sijaitsevan kerrostalon tornimaisessa ulokkeessa, ullakolla. Radioaseman lähetysteho oli 200 W ja lähetyksen aallonpituus 318 metriä. Asema lähetti viikoittain jäsentensä toimittamaa ohjelmaa, ja kaikki lähetykset olivat suoria lukuun ottamatta levyiltä tulevaa gramofonimusiikkia
Denali

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa Denali (liittovaltion tasolla virallisesti Mount McKinley) on Pohjois-Amerikan korkein huippu (6 190 m), joka sijaitsee Denalin kansallispuistossa Alaskan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuori oli vuodesta 1896 vuoteen 2015 nimellä Mount McKinley, jonka se sai presidentti William McKinleyn mukaan. Nimi otettiin takaisin käyttöön tammikuussa 2025. Alaskan osavaltio palautti vuorelle nimen Denali jo vuonna 1975. 31. elokuuta 2015 sama muutos hyväksyttiin myös liittovaltion hallintotasolla, kun Yhdysvaltain sisäministeriö vahvisti nimenmuutoksen huolimatta siitä, että Ohion osavaltio vastusti nimenmuutosta, koska se on presidentti McKinleyn kotiosavaltio. Denalin nimi tulee athabasca-kieliin kuuluvan dena’inan kielestä ja tarkoittaa ”suurta”. Denalin valloitti ensimmäisenä Hudson Stuckin johtama retkikunta 7. kesäkuuta 1913; Frederick Cook tosin väitti käyneensä siellä jo vuonna 1906, mutta hänen väitteensä on todistettu perättömäksi. Ensimmäisenä naisena vuoren huipulle kiipesi Barbara Washburn vuonna 1947.
João Domingos Bomtempo

João Domingos Bomtempo (28. joulukuuta 1775 Lissabon – 18. elokuuta 1842 Lissabon) oli portugalilainen säveltäjä ja pianisti. Hänen isänsä Francesco Saverio Bomtempo oli oboisti Portugalin hovin orkesterissa. Hän sävelsi uransa aikana muun muassa viisi pianokonserttoa, kaksi sinfoniaa, requiemin ja pianomusiikkia. Bomtempo syntyi Lissabonissa vuonna 1775. Hän työskenteli kotimaansa lisäksi muun muassa Lontoossa ja Pariisissa. Lontoon vuodet 1810–1814 olivat hedelmällistä aikaa: Bomtempo sävelsi muun muassa teokset 3 Grandes Sonatas, op. 9, Hino Lusitano, op.10, I Grande Sinfonia, op. 11 ja Marcha de Lord Wellington. Vuonna 1820 Bomtempo palasi Lissaboniin, jossa hän samana vuonna esitti kuuluisan teoksensa Requiem, "À Memória de Camões", op
Viktor Vladimirov

Viktor Mihailovitš Vladimirov (ven. Виктор Михайлович Владимиров; 17. lokakuuta 1922 – 17. helmikuuta 1995) oli neuvostoliittolainen KGB-upseeri ja diplomaatti, joka toimi Neuvostoliiton Helsingin-lähetystössä lähetystösihteerinä vuosina 1954–1960, lähetystöneuvoksena 1970–1971 ja ministerineuvoksena 1977–1984. Hän oli merkittävin ”kotiryssä” eli Suomen poliittisten johtajien yhteyshenkilö Neuvostoliiton lähetystössä. Suomen palvelusvuosiensa välissä 1960-luvulla Vladimirov toimi KGB:n sabotaasi- ja salamurhaosaston, Osasto 13:n johtajana. Hän oli julkiselta asemaltaan Neuvostoliiton asevoimien everstiluutnantti. Muistelmissaan Vladimirov kertoi taustastaan vain vähän; hän ei esimerkiksi paljastanut syntymäpaikkaansa. Hän aloitti asepalveluksensa puna-armeijassa vuonna 1940 ja joutui suoraan toiseen maailmansotaan. Omien sanojensa mukaan hän oli yksi niistä harvoista, jotka olivat mukana Stalingradin taistelussa alusta loppuun. Hän haavoittui, mutta siitä huolimatta hän osallistui vielä neuvostojoukkojen hyökkäykseen Japania vastaan Kaukoidässä sodan lopulla. Sodan aikana Vladimirov liittyi Neuvostoliiton kommunistiseen puolueeseen
Kauhuelokuva

Kauhuelokuva on elokuvan lajityyppi, jonka päätarkoituksena on herättää katsojassa pelon, kauhun ja inhon tunnetta. Kauhuelokuville tyypillisiä elementtejä ovat kuolemaan liittyvät teemat sekä erilaiset yliluonnolliset ilmiöt ja hirviöhahmot, kuten kummitukset, vampyyrit, zombit, kiroukset, demonit ja sarjamurhaajat. Kauhuelokuva sai alkunsa jo 1800-luvun lopulla, ja se on saanut vaikutteita erityisesti goottilaisista romaaneista. Varhaisimpina klassikoina pidetään saksalaisia Tri Caligarin kabinettia ja Nosferatua 1920-luvun alusta, mutta termiä ”kauhuelokuva” alettiin käyttää vasta 1930-luvulla, kun Universal Pictures julkaisi useita lajityyppiä edustaneita elokuvia. Kauhuelokuva on ollut erityisesti nuorten suosiossa, vaikka monet kauhuelokuvat ovat pienellä budjetilla tehtyjä niin sanottuja b-elokuvia. Kauhuelokuva on usein herättänyt myös pahennusta, ja monet kauhuelokuvat ovat joutuneet sensuurin kohteeksi. Lajityypin elokuvien kuvasto on usein väkivaltaista, minkä vuoksi niitä on pidetty raaistavina. Kauhuelokuva on elokuvan lajityyppi, jonka tarkoituksena on tuottaa katsojassa kauhun ja pelon tunteita. Kauhuelokuvassa käytetään hyväksi makaabereita asioita ja kerrontaa, jossa on jännitystä, yllätyksiä ja kauhutehosteita. Muutkin väkivaltaiset elokuvat, kuten sota-, katastrofi- ja rikoselokuvat voivat herättää ahdistusta ja pelkoa. Kauhuelokuvassa pelko on kuitenkin yleensä syvempää ja henkilökohtaisempaa. Yksi keskeisimmistä pelon aiheuttajista on kuolemanpelko, joka voi kohdistua sekä fyysiseen kuolemaan että yliluonnolliseen sielun joutumiseen ikuiseen kadotukseen
Jostedalsbreen

Jostedalsbreen (Jostedalin jäätikkö) on suurehko lakijäätikkö Etelä-Norjan länsirannikon lähellä vuoristossa. Jäätikön pinta-ala on 486 km² ja korkein kohta on Lodalskåpa, 2 083 metriä. Jäätiköstä leviää sen eri puolille useita virtamaisia vuoristojäätiköitä eli laaksojäätiköitä, joissa ylhäälle kertyneet jäämassat valuvat rinteitä pitkin alas. Jostedalsbreenin osia ovat Austdalsbreen, Bergsetbreen, Bøyabreen, Fåbergstølsbreen, Langedalsbreen, Lodalsbreen, Melkevollbreen, Stigaholtbreen, Tuftebreen ja Tunsbergdalsbreen. Jäätiköt toimivat herkkinä ilmaston vaihteluiden mittareina, joten ne ovat myös arvokkaita kohteita ilmaston historiallisessa tutkimuksessa. Tarkemmat jäätiköiden pituus- ja massamuutoksiin kohdistuvat mittaukset alkoivat kuitenkin vasta 1800-luvun lopulla, joten sitä edeltävän ajan tilanteita tarkastellessa on turvauduttu muihin historiallisiin ja geomorfologisiin lähteisiin. Vanhojen piirrosten, maalausten, painokuvien, valokuvien, karttojen sekä kirjoitettujen dokumenttien avulla Jostedalin jäätikön pituuden muutoksia on voitu tarkastella noin 300 viimeisen vuoden ajalta. Varhain holoseenin aikana, noin 7 600 vuotta ennen ajanlaskun alkua, Jostedalin jäätikkö suli kokonaan olemattomiin. Syynä olivat nykyiseen verrattuna korkeammat kesälämpötilat sekä/tai alhaisemmat talvisademäärät. Kesäiset keskilämpötilat olivat useiden vuosisatojen ajan noin 0,7 °C korkeampia kuin nykyisin. Talviset sademäärät ovat kuitenkin olleet melko samanlaisia kuin nykyisin (esim. keskimääräinen talvisadanta vuosivälillä 1961–1990)
Götanmaa

Götanmaa (myös Göötanmaa, ruots. Götaland) on eteläisin Ruotsin kolmesta pääalueesta. Muut pääalueet ovat Sveanmaa ja Norlanti. Götanmaan maapinta-ala on 87 262,1 km². Vuoden 2011 lopussa alueella oli 4 543 533 asukasta, joten alueen väentiheys oli 52,1 asukasta neliökilometriä kohti. Götanmaa koostuu kymmenestä maakunnasta, jotka ovat Historiallisesti Skåne, Halland ja Blekinge eivät kuuluneet Götanmaahan, sillä ne liitettiin Tanskasta Ruotsiin vasta Roskilden rauhassa (1658). Näistä neljästä maakunnasta käytetään joskus yhteisnimitystä Skåneland. Bohuslän puolestaan kuului viikinkiajalta 1660-luvulle asti Norjalle.
Kyrene

Kyrene Commonsissa Kyrene (m.kreik. Κυρήνη, Kyrēnē, door.kreik. Κυράνα, Kyrānā; lat. Cyrene, Cyrenae) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kyrenaikassa Libyassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee lähellä nykyistä Shahhatin kaupunkia. Kyrene oli doorilaisten kreikkalaisten perustama siirtokunta, joka perustettiin noin vuonna 631 eaa. Siitä tuli kaupungista nimensä saaneen Kyrenaikan tärkein kaupunki ja koko Afrikan merkittävin kreikkalainen siirtokunta. Kyrenen arkeologinen alue on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1982. Kyrene sijaitsi noin yhdeksän kilometriä sisämaahan Pohjois-Afrikan rannikosta eli Välimeren rannasta, ja noin 180 kilometriä itäkoilliseen nykyisestä Bengasin kaupungista. Se oli rakennettu kalkkikivitasanteelle, joka oli ylempi kahdesta porrasmaisesta tasanteesta, joiden kautta aavikon ylätasanko laskeutuu alas Välimerelle
Per Nørgård

Per Nørgård (s. 13. heinäkuuta 1932 Gentofte) on tanskalainen säveltäjä. Hän aloitti musiikinopintonsa Kööpenhaminassa Vagn Holmboen johdolla ja jatkoi niitä myöhemmin Pariisissa opettajanaan Nadia Boulanger. Nørgård sai erityisesti uransa alkuvaiheissa vaikutteita Vagn Holmboelta, Carl Nielseniltä ja Jean Sibeliukselta. Myöhemmin sveitsiläinen taiteilija Adolf Wölfli on toiminut inspiraation lähteenä monille Nørgårdin teoksille. Nørgårdin tuotantoon kuuluu muun muassa kuusi oopperaa, kaksi balettia, kahdeksan sinfoniaa ja konserttoja. Hän on julkaissut myös useita musiikkiin liittyviä kirjoituksia. Per Nørgårdille myönnettiin Wihurin kansainvälisten palkintojen rahaston Sibelius-palkinto vuonna 2006. Oopperasta Gilgamesh Nørgård sai Pohjoismaiden neuvoston musiikkipalkinnon vuonna 1974.
Sananlasku

Sananlaskut ovat lyhyitä, usein vertauskuvalliseen muotoon puettuja mietelauseita ja elämänohjeita, jotka leviävät suullisesti kansan keskuudessa. Sananlasku on usein muodoltaan rytmikäs ja sisällöltään kuvaannollinen. Valtaosa sananlaskujen luojista on tuntemattomia, koska sananlaskut edustavat kansanperinnettä. Sananlaskun vastine kirjallisuudessa on aforismi. Sananlaskuissa korostetaan yleensä perinteisiä hyveitä, kuten oikeudenmukaisuutta, maltillisuutta, rehellisyyttä ja järkeä.
Askøy

Askøy on kunta ja saari Norjassa. Se sijaitsee Midhordlandin seutukunnassa, Vestlandin läänissä. Varsinaiseen kuntaan kuuluu Askøyn lisäksi eräitä muita saaria. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli 29 816 asukasta. Kunnan pinta-ala on noin 100 km². Kunnan asukasluku on yksi Norjan nopeimmin kasvavia. Kunnan kasvu alkoi 1992, kun saareen rakennettiin 1 057 metriä pitkä silta Norjan toiseksi suurimmasta kaupungista Bergenistä. Kunnan hallinnollinen keskus on Kleppestø, josta ajaa autolla Bergeniin noin 20 minuutissa. Heinäkuussa 2019 tuhannet asukkaat Askøyssä sairastuivat ja kymmeniä joutui sairaalahoitoon saastuneen hanaveden vuoksi. Vedestä havaittiin kampylobakteereja. Bakteerin epäiltiin aiheuttaneen kaksi kuolemaa. Norjan läänit | Norja
Planet Hollywood Resort &amp; Casino

Pyytämäsi sivunimi oli virheellinen, tyhjä tai väärin linkitetty kieltenvälinen tai wikienvälinen nimi. Siinä saattaa olla yksi tai useampi sellainen merkki, jota ei voi käyttää sivujen nimissä. Palaa sivulle Wikipedia:Etusivu.
Ligne claire

Ligne claire (ranskaa, ’selkeä viiva’) on sarjakuvan piirrostyyli, jonka ensimmäisenä edustajana pidetään Tintin luojaa Hergéä. Termin keksi Jooste Swarte vuonna 1977. Tyylissä viiva on selkeä ja paksuudeltaan sama. Varjostusta joko ei käytetä ollenkaan tai vain hyvin vähän. Värit ovat kirkkaita. Vaikka taustat ovat realistisia, hahmot voivat olla tyyliteltyjä tai humoristisia. Hergé piirsi aluksi yhdysvaltalaisia 1920–1930-luvun sanomalehtisarjakuvia muistuttavalla tavalla, kunnes hänen tyylinsä kehittyi toisen maailmansodan jälkeen ligne claireksi. Viivan lisäksi myös tarinoiden juonet olivat suoraviivaisen selkeitä. Suuri osa ”Brysselin koulukuntaa” alkoi käyttää tätä tyyliä, kuten Edgar P. Jacobs, Bob De Moor, Roger Leloup ja Jacques Martin, joista monet myös tekivät töitä Tintin-lehdelle. Ligne claire oli huipussaan 1950-luvulla, mutta sen vaikutus alkoi heiketä seuraavalla vuosikymmenellä ja monet uuden sukupolven sarjakuvantekijät pitivät sitä vanhanaikaisena. 1970-luvun lopulla ligne claire tuli kuitenkin jälleen muotiin, suurelta osin hollantilaisten piirtäjien Joost Swarten ja Theo van den Boogartin sekä ranskalaisen Jacques Tardin ansiosta
LiveJournal

LiveJournal (usein lyhennettynä LJ) on blogipalvelu. Sen perusti maaliskuussa 1999 Brad Fitzpatrick. Yksi LiveJournalin merkittävimpiä eroja muihin suosittuihin blogipalveluihin verrattuna on sen yhteisöllisyys: sivusto tarjoaa mahdollisuuden kattavaan yhteydenpitoon ja vuorovaikutukseen muiden käyttäjien kanssa. Tammikuuhun 2007 mennessä LiveJournaliin oli luotu yhteensä noin 12 miljoonaa käyttäjätiliä, joista noin 2 miljoonaa on aktiivisessa käytössä. Käyttäjistä ylivoimaisesti suurin osa on kotoisin Yhdysvalloista. Iältään eniten on 18–19-vuotiaita. LiveJournal on suosittu myös Venäjällä, jossa se tunnetaan nimellä Живой журнал ja lyhenteellä ЖЖ (ŽŽ). Suomalaiset muodostavat kymmenenneksi suurimman maakohtaisen käyttäjäryhmän. LiveJournal on paitsi itse sivuston myös sitä pyörittävän avoimen lähdekoodin ohjelmiston nimi. Fitzpatrick myi LiveJournalin vuonna 2005 Six Apart -yhtiölle. Joulukuun 2007 alussa sen osti venäläisen liikemiehen Aleksandr Mamutin hallitsema SUP-Fabrik.
Son Goku (Dragon Ball)

Son Goku (jap. 孫悟空, Son Gokū) on Akira Toriyaman luoma manga- ja animehahmo, joka esiintyy Dragon Ball-, Dragon Ball Z-, Dragon Ball GT- ja Dragon Ball Super -sarjoissa. Gokua kutsutaan myös nimellä Kakarot. Goku on koko tarinan päähenkilö. Hän on saiyalainen, joka pystyy muuttumaan supersaiyalaiseksi, jolloin hänen voimansa moninkertaistuvat. Animen ja mangan käännöksissä Son Gokun koko nimeä käytetään joko harvemmin tai ei ollenkaan. Syynä oli se, että [sukunimi] Son olisi aiheuttanut hämmennystä englanninkielisessä käännöksessä joten nimi usein käänettiin vain Gokuksi. Goku on saiyalainen, jonka takia hänellä on myös saiyalainen nimi Kakarot. Hänet lähetettiin vauvana Vegeta-planeetalta valloittamaan Maa. Isoisä Son Gohan löysi Gokun ja otti hänet hoivaansa. Goku oli aluksi saiyalaisen luonteensa takia hyvin riehakas, mutta lopulta hän muuttui rauhallisemmaksi kalliolta pudotessa päähän kohdistuneen iskun takia. Isoisä Son Gohan siis on antanut Gokulle nimen, jota kaikki muut sarjan hahmot käyttävät lukuun ottamatta saiyalaisia Vegeta, Nappa, Raditz, Turles ja Broly
Betty Robinson

Elizabeth ”Betty” Robinson (23. elokuuta 1911 Riverdale – 18. toukokuuta 1999) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja. Robinson ei harrastanut juoksemista ennen kuin hänen opettajansa kiinnitti huomiota tytön juostessa junan perässä. Hän juoksi ensimmäisen 100 metrin kilpailunsa 16-vuotiaana 30. maaliskuuta 1928, jossa tuli toiseksi Yhdysvaltojen ennätysnaiselle häviten. Seuraavassa kisassaan Robinson sivusi voimassa ollutta maailmanennätystä. Amsterdamin olympiakisoissa 1928 100 metrin finaalissa kaikkien aikojen neljännessä kilpailussaan Robinson voitti kultaa noin puolen metrin erolla seuraavaan, sivuten jälleen maailmanennätystä. Kyseessä oli naisten kautta aikojen ensimmäinen yleisurheilun ratajuoksujen kultamitali. Yhdysvaltojen 4 × 100 metrin viestijoukkueen mukana Robinson voitti kisoista myös hopeaa. Vuonna 1931 Robinson joutui lento-onnettomuuteen ja loukkaantui pahoin. Hän oli tajuttomana seitsemän viikkoa eikä pystynyt kävelemään normaalisti pariin vuoteen
Myoglobiini

Myoglobiini eli lihaspuna on hemoglobiinin kaltainen rautapitoinen proteiini poikkijuovaisissa lihassoluissa, joka turvaa lihassolun hapensaannin kovassa rasituksessa. Myoglobiini luovuttaa hapen lihaksille vasta, kun lihassolun hapen osapaine on lähellä nollaa. Normaalisti myoglobiini toimii solujen happivarastona ja varmistaa lihaskudosten tehokkaan hapensaannin verestä. Suuren myoglobiinin määrän ansiosta jotkin nisäkkäät pystyvät sukeltamaan pitkiä aikoja. Myoglobiini antaa lihaksille niiden punaisen värin. Myoglobiini kuuluu yhdessä muun muassa hemoglobiinin ja elektroninsiirtoketjussa toimivan sytokromin kanssa hemoproteiineihin, jotka kaikki sisältävät hemiryhmän. Myoglobiini koostuu yhdestä 153 aminohappoa sisältävästä polypeptidiketjusta ja hemiryhmästä. Happi sitoutuu myoglobiinin hemiryhmän kaksiarvoiseen rautaioniin. Proteiinin sekundäärirakenne koostuu kahdeksasta alfa-kierteestä. Proteiinin tertiääristä, pallomaista rakennetta pitävät koossa hydrofobisten eli vettähylkivien sivuketjujen pyrkimys osoittaa sisäänpäin. Happi sitoutuu voimakkaammin myoglobiiniin kuin hemoglobiiniin, minkä ansiosta happi siirtyy tehokkaammin verenkierrosta lihaksiin.
Alfred Kinsey

Alfred Charles Kinsey (23. kesäkuuta 1894 Hoboken, New Jersey – 25. elokuuta 1956 Bloomington, Indiana) oli yhdysvaltalainen hyönteistutkija ja eläintieteen professori. Hän perusti vuonna 1947 Indianan yliopistoon Rockefeller-säätiön rahoituksella Seksin ja lisääntymisen tutkimuslaitoksen. Instituutti tunnetaan nykyään nimellä Kinsey Institute for Research in Sex, Gender and Reproduction, lyhyemmin Kinsey Institute. Hänet tunnetaan ennen kaikkea ihmisen seksuaalisuutta koskevista laajoista haastattelututkimuksista, joista käytetään nimitystä Kinseyn raportti. Kinsey kasvoi uskonnollisessa perheessä ja harrasti nuorena partiota. Luonnossa samoilu oli hänelle henkireikä perheen ilmapiiristä, ja niinpä hän lähti isänsä vastustuksesta huolimatta opiskelemaan biologiaa. Yliopistolla hän tutustui tulevaan vaimoonsa. Seksuaalikielteisen kasvatuksen takia nuorella parilla oli yhdyntävaikeuksia, ja suojellakseen muita samoilta traumaattisilta kokemuksilta Kinsey päätyi opettamaan yliopistossa seksuaalisuuden perusasioita avioitumassa oleville vanhemmille opiskelijoille. Hän alkoi haastatella oman kurssinsa opiskelijoita seksuaalisista kokemuksista ja laajensi otostaan tuttavapiiriinsä ja kollegoihinsa yliopistolla. Rockefeller-säätiön tuella hän palkkasi apulaisia ja haastatteli näiden kanssa yhteistyössä tuhansia amerikkalaisia
Patrice Evra

Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 5. toukokuuta 2018. Patrice Evra (s. 15. toukokuuta 1981 Dakar, Senegal)lähde? on ranskalainen, uransa vuonna 2018 lopettanut jalkapalloilija. Seuratasolla hän edusti pisimpään englantilaista Manchester Unitedia. Ranskan maajoukkueesa hän pelasi 81 ottelua. Evran pelipaikka oli vasen laitapuolustaja. Evra muutti Senegalista Belgian kautta Ranskaan vuonna 1984. Hän asui Pariisissa vuoteen 1998 asti. Evralla on 25 sisarusta, joista kaksi on kuollut. Patrice kasvoi samassa Les Ulis'n lähiössä Thierry Henryn kanssa