nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Pääsarja

Nimeäminen · LuokitteluKehitys · HR-kaavio · NukleosynteesiTähtijärjestelmä · EksoplaneettaLuettelot tähdistä Synty · Prototähti · Esipääsarja · PääsarjaHorisontaalihaara · AsymptoottihaaraEsiplanetaarinen sumu · Planetaarinen sumuWolfin–Rayetin tähti · ValesupernovaSupernova · Hypernova Alikääpiö · Kääpiö (Punainen · Keltainen · Sininen)Alijättiläinen · Jättiläinen (Punainen · Sininen)Kirkas jättiläinen · Ylijättiläinen (Punainen · Sininen)Hyperjättiläinen O · B · A · F · G · K · MBariumtähti · Hiilitähti · Teknetiumtähti Valkoinen kääpiö · Musta kääpiö · HeliumplaneettaNeutronitähti (Pulsari · Magnetar) · Musta aukko Alfareaktio · Kolmialfareaktio · HeliumleimahdusHiilisykli · Hiilen fuusio · Neutronisieppaus · Nova Ikä · Magnitudi · Metallisuus · Luminositeetti Ruskea kääpiö · Ruskea alikääpiö · PlaneettaTähtijoukko (Avoin · Pallomainen) · TähdistöAuringon ominaisuudet Pääsarja (engl. Main sequence, MS) on Hertzsprungin–Russellin kaaviossa kohta, missä suurin osa tähdistä on. Pääsarja on pitkäaikaisin vakaa vaihe tähden kehityksessä. Synnyttyään tähti asettuu pääsarjaan tasapainotilaan. Pääsarjan tähdet ulottuvat kirkkaasta sinisestä himmeään punaiseen. Aurinko on keltainen, keskimääräisen kirkas, keski-ikäinen pääsarjan tähti, joka kuuluu spektriluokkaan G2 ja jonka absoluuttinen kirkkaus on 4,8. Aurinko muuttuu pääsarjavaiheen jälkeen punaiseksi jättiläiseksi ja nielaisee Merkuriuksen ja Venuksen noin viiden miljardin vuoden kuluttua. Maata se ei nielaise, mutta Maan meret kiehuvat tyhjiksi ja elämä lakkaa. Sitä ennen Auringosta tulee keltainen alijättiläinen, jonka säteily riittää tuhoamaan elämän maan pinnalta. Kirkkaat, kuumat siniset pääsarjan tähdet ovat suhteellisen lyhyikäisiä, säästöliekillä vetyä polttavat himmeät pääsarjan tähdet pitkäikäisiä. Pääsarjaa merkitään spektriluokituksessa roomalaisella numerolla V, esimerkiksi Aurinko on G2V. Joissain yhteyksissä pääsarjan tähtiä sanotaan hieman hämääväksi kääpiötähdiksi
Englannintäysiverinen

Englannintäysiverinen (engl. Thoroughbred) on Britanniassa 1600–1700-luvulla kehitetty täysiverinen hevosrotu, joka polveutuu lähinnä paikallisista hevosista ja itämaisista hevosista kuten ahaltekenhevosesta, arabiantäysiverisestä ja berberihevosesta. Rotu kuuluu maailman nopeimpiin, ja sitä käytetään laajalti laukkakilpailuissa. Tunnettuja englannintäysiverisiä laukkahevosia ovat muiden muassa 1700-luvulla elänyt Eclipse, 1910–20-luvulla vaikuttanut Man O'War sekä 1970-luvun kuuluisuus Secretariat. Englannintäysiverinen on atleettinen, nopea, hoikka ja pitkäjalkainen ja -selkäinen. Rodussa esiintyy kolmea tyyppiä: korkea ja hontelo kestävyysjuoksija (stayer), lyhytrunkoisempi sprintteri (sprinter) ja näiden kahden välimuoto, joka sopii keskipitkille matkoille. Englannintäysiverisen väri on yleensä ruunikko eri sävyineen, mutta rodussa esiintyy myös mustia, rautiaita ja kimoja. Kirjavat ovat harvinaisia, mutta mahdollisia. Säkäkorkeudeltaan englannintäysiverinen on yleensä 152–173 cm. Luonteeltaan englannintäysiveriset ovat usein niin kutsutusti kuumia eli hyvin herkkiä ja menohaluisia, ja niillä ratsastus vaatiikin taitoa. Englannintäysiverisen sukulinjat voidaan jäljittää Englantiin 1600- ja 1700-lukujen vaihteessa tuotuun kolmeen itämaissukuiseen oriin (Byerley Turk, Darley Arabian ja Godolphin Arabian, joka tunnetaan myös nimellä Godolphin Barb). Nykyiset englannintäysiveriset polveutuvat niistä kunkin yhden suoraan alenevan polven jälkeläisen kautta: Herod (s
Punainen kääpiö

Nimeäminen · LuokitteluKehitys · HR-kaavio · NukleosynteesiTähtijärjestelmä · EksoplaneettaLuettelot tähdistä Synty · Prototähti · Esipääsarja · PääsarjaHorisontaalihaara · AsymptoottihaaraEsiplanetaarinen sumu · Planetaarinen sumuWolfin–Rayetin tähti · ValesupernovaSupernova · Hypernova Alikääpiö · Kääpiö (Punainen · Keltainen · Sininen)Alijättiläinen · Jättiläinen (Punainen · Sininen)Kirkas jättiläinen · Ylijättiläinen (Punainen · Sininen)Hyperjättiläinen O · B · A · F · G · K · MBariumtähti · Hiilitähti · Teknetiumtähti Valkoinen kääpiö · Musta kääpiö · HeliumplaneettaNeutronitähti (Pulsari · Magnetar) · Musta aukko Alfareaktio · Kolmialfareaktio · HeliumleimahdusHiilisykli · Hiilen fuusio · Neutronisieppaus · Nova Ikä · Magnitudi · Metallisuus · Luminositeetti Ruskea kääpiö · Ruskea alikääpiö · PlaneettaTähtijoukko (Avoin · Pallomainen) · TähdistöAuringon ominaisuudet Punainen kääpiö on himmeä punainen tähti, joka on Aurinkoa kevyempi, pienempi, viileämpi ja himmeämpi. Noin neljä viidesosaa Linnunradan tähdistä on punaisia kääpiöitä. Tällöin punaiset kääpiöt ovat Linnunradan yleisin tähtityyppi, ja moni Auringon lähitähti on punainen kääpiö. Punaisen kääpiön spektriluokka on M, lisämääre V. Punaisen kääpiön läpimitta on 10–50 % Auringon läpimitasta eli noin 140 000–695 000 kilometriä.lähde? Pieni punainen kääpiö on suunnilleen Jupiterin kokoinen. Viileytensä vuoksi punainen kääpiö säteilee runsaasti infrapunasäteilyä. Monissa punaisissa kääpiöissä tapahtuu voimakkaita purkauksia, flareja. Lisäksi on suuria tähdenpilkkuja. Punaiset kääpiöt ovat pitkäikäisiä, koska ne viileytensä takia polttavat vetyä hitaasti. Punaisia kääpiöitä kevyemmät tähdet ovat ruskeita kääpiöitä. Yhä kiistellään, missä määrin punaisilla kääpiöillä voisi olla elinkelpoisia planeettoja
Punainen jättiläinen

Nimeäminen · LuokitteluKehitys · HR-kaavio · NukleosynteesiTähtijärjestelmä · EksoplaneettaLuettelot tähdistä Synty · Prototähti · Esipääsarja · PääsarjaHorisontaalihaara · AsymptoottihaaraEsiplanetaarinen sumu · Planetaarinen sumuWolfin–Rayetin tähti · ValesupernovaSupernova · Hypernova Alikääpiö · Kääpiö (Punainen · Keltainen · Sininen)Alijättiläinen · Jättiläinen (Punainen · Sininen)Kirkas jättiläinen · Ylijättiläinen (Punainen · Sininen)Hyperjättiläinen O · B · A · F · G · K · MBariumtähti · Hiilitähti · Teknetiumtähti Valkoinen kääpiö · Musta kääpiö · HeliumplaneettaNeutronitähti (Pulsari · Magnetar) · Musta aukko Alfareaktio · Kolmialfareaktio · HeliumleimahdusHiilisykli · Hiilen fuusio · Neutronisieppaus · Nova Ikä · Magnitudi · Metallisuus · Luminositeetti Ruskea kääpiö · Ruskea alikääpiö · PlaneettaTähtijoukko (Avoin · Pallomainen) · TähdistöAuringon ominaisuudet Punainen jättiläinen on pääsarjan tähti, joka on tiivistynyt keskiosastaan ja laajentunut ulko-osastaan sen jälkeen, kun tähden ytimestä on loppunut vety. Tähden läpimitta kasvaa noin satakertaiseksi. Kevyen punaisen jättiläisen ulko-osasta tulee planetaarinen sumu ja keskuksesta jää jäljelle valkea kääpiö, kun taas raskaat punaiset jättiläiset räjähtävät supernovana. Omasta Auringostamme tulee punainen jättiläinen noin 4–5 miljardin vuoden päästä. Auringon nykyinen kehitysjakso päättyy, jonka jälkeen se muuttuu punaiseksi jättiläiseksi, joko nielaisten Maan, tai vähintäänkin korventaen sen täydellisesti kuumuudellaan. Koska aurinko kuumenee pikkuhiljaa miljoonien vuosien aikana, on mahdollista että maapallo muuttuu liian kuumaksi ylläpitämään elämää jo miljardin vuoden aikana. Tähtityypiltään punaisia jättiläisiä ovat esimerkiksi Arcturus ja Epsilon Bootis.
Jättiläistähti

Nimeäminen · LuokitteluKehitys · HR-kaavio · NukleosynteesiTähtijärjestelmä · EksoplaneettaLuettelot tähdistä Synty · Prototähti · Esipääsarja · PääsarjaHorisontaalihaara · AsymptoottihaaraEsiplanetaarinen sumu · Planetaarinen sumuWolfin–Rayetin tähti · ValesupernovaSupernova · Hypernova Alikääpiö · Kääpiö (Punainen · Keltainen · Sininen)Alijättiläinen · Jättiläinen (Punainen · Sininen)Kirkas jättiläinen · Ylijättiläinen (Punainen · Sininen)Hyperjättiläinen O · B · A · F · G · K · MBariumtähti · Hiilitähti · Teknetiumtähti Valkoinen kääpiö · Musta kääpiö · HeliumplaneettaNeutronitähti (Pulsari · Magnetar) · Musta aukko Alfareaktio · Kolmialfareaktio · HeliumleimahdusHiilisykli · Hiilen fuusio · Neutronisieppaus · Nova Ikä · Magnitudi · Metallisuus · Luminositeetti Ruskea kääpiö · Ruskea alikääpiö · PlaneettaTähtijoukko (Avoin · Pallomainen) · TähdistöAuringon ominaisuudet Jättiläistähti on noin 10–100 kertaa Aurinkoa suurempi ja 10–1 000 kertaa kirkkaampi tähti. Kuumemmat jättiläiset ovat yleensä kirkkaampia ja pienempiä kuin kylmemmät jättiläistähdet. Tunnetuimpia jättiläistähtiä ovat punaiset jättiläiset. Jättiläiset luetaan luminositeettiluokkaan III ja kirkkaat jättiläiset luokkaan II. Jättiläistähdiksi voidaan kutsua mitä tahansa seuraavista tähtityypeistä: hyperjättiläiset, ylijättiläiset ja jättiläiset. Jättiläistähdet ovat monesti kirkkaudeltaan vaihtelevia sykkiviä muuttujia. Normaaleja luokan III jättiläisiä ovat sininen Mimosa, keltaiset Capella, Pollux,Dubhe, Arcturus, Aldebaran ja Kochab sekä Mira. Ns. kirkkaita luokan II jättiläisiä ovat muun muassa Adhara, Almach ja Cacrux. Tähdestä tulee jättiläistähti, kun sen ytimen fuusioreaktioiden vaatima vety loppuu ja sopeutuminen uuteen energiatasapainoon laajentaa voimakkaasti tähden uloimpia kerroksia. Pintalämpötila putoaa, mutta kokonaiskirkkaus kasvaa pinta-alan suuren kasvun vuoksi. Luminositeettiluokan III jättiläisten ominaisuuksia
Sykkivä muuttuja

Sykkivät muuttujat ovat muuttuvia tähtiä, jotka vaihtavat enemmän tai vähemmän säännöllisessä jaksossa kirkkauttaan ja kokoaan. Jaksot vaihtelevat pituudeltaan: lyhyissä vuorokausien tai kuukausien mittaisissa jaksoissa valonvaihtelu ei ole kovin suurta, mutta jos jakson pituus alkaa olla vuoden verran, niin muutos voi olla hyvinkin iso. Muuttuvista tähdistä suurin osa on sykkiviä muuttujia. Kirkkauden aaltomainen vaihtelu paljastaa tähden sykkimisen. Suurimmillaan tähden läpimitta saattaa muuttua jopa kaksinkertaiseksi sen pienimpään kokoon nähden. Tärkein sykkivien muuttujien ryhmä on kefeidit, jotka ovat ylijättiläisiä.
Purkautuva muuttuja

Purkautuvat muuttujat ovat muuttuvia tähtiä, joissa tapahtuu äkillinen ja nopea kirkastuminen, jonka jälkeen kirkkaus laskee hitaasti. Purkausten voimakkuus vaihtelee paljon. Purkautuvia muuttujia on useaa erilaista tyyppiä. Kataklysmiset muuttujat ovat voimakkaimpia purkautujia. Heikoimpia puolestaan ovat flaret, joiden pinnalla vapautuu magneettikentästä energiaa ja joiden purkaus pystyy muuttamaan koko tähden kirkkautta. Sumumuuttujat ovat syntypilviensä ympäröimiä vastasyntyneitä tähtiä, joissa tapahtuu usein satunnaisia purkauksia ennen kuin ne vakiintuvat tasaisesti loistaviksi pääsarjan tähdiksi. Novissa ja supernovissa tapahtuu valtava ydinräjähdys, jossa novassa räjähtää tähden pintakerros ja supernovassa koko tähti.
Pyörivä muuttuja

Pyörivät muuttujat ovat muuttuvien tähtien ryhmä, joissa suuret tähdenpilkut aiheuttavat tähden kirkkauden vaihteluja. Esimerkiksi Alfa Canum Venaticiorum -tyypissä havaitaan voimakkaita magneettikenttiä ja säteilyn polarisaatiota sekä alkuaineiden lajittumista tähden pinnalla magneettikentissä. Ellipsoidimuuttuja on lähekkäinen kaksoistähti, jossa ei tapahdu pimennyksiä. Näiden muuttujien lyhenne on Ell. Valonvaihtelu on alle 0,2 magnitudin luokkaa. Ellipsoidimuuttujan komponentit ovat venyneet mutteivät kosketa toisiaan. Myös ellipsoidimuuttujat luetaan pyöriviin muuttujiin, vaikka ne ovatkin pimennysmuuttujia muistuttavia geometrisia muuttujia. Niiden valonvaihtelu johtuu niiden pyörimisestä ja soikeasta tai pisaramaisesta muodosta. Esimerkkejä ellipsoidimuuttujasta ovat tähdet Zeta Andromedae, Pii-5 Orionis (π5 Ori, b1 Persei ("bee" Persei, ei "beta") ja Y Aquilae.
Gene Roddenberry

Eugene Wesley Roddenberry (19. elokuuta 1921 El Paso, Texas, Yhdysvallat – 24. lokakuuta 1991 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja, -tuottaja, filosofi ja futurologi. Hänet tunnetaan parhaiten Star Trek -televisiosarjan luojana. Hän on yksi ensimmäisistä ihmisistä, jonka tuhkaa on "haudattu" avaruuteen. Roddenberry syntyi El Pasossa Texasin osavaltiossa ja vietti lapsuutensa Los Angelesissa. Roddenberry oli naimisissa kahdesti. Hänellä oli kaksi lasta, Dawn ja Darleen, ensimmäisestä 27 vuotta kestäneestä avioliitosta Eileen Rexroatin kanssa. Hänen toinen vaimonsa oli Majel Barrett, joka näytteli sairaanhoitaja Chapelin roolia alkuperäisessä Star Trek -sarjassa sekä oli tietokoneen äänenä myöhemmissä kolmessa sarjassa. Majelin kanssa hänelle syntyi yksi lapsi nimeltä Rod. Roddenberry oli naimisissa Majelin kanssa kuolemaansa asti. Roddenberry oli koulutukseltaan poliisi
Eläinoppi (Aristoteles)

Eläinoppi (m.kreik. Περὶ ζώων ἱστορία, Peri zōōn historia; myös Περὶ τὰ ζῶα ἱστορίαι, Peri ta zōa historiai; tai Ζωικὴ ἱστορία, Zōikē historia; lat. De animalium historia tai Historia animalium) on Aristoteleen luonnontieteellisiin teoksiin kuuluva eläintiedettä käsittelevä teos. Se koostuu pitkistä eläinlajien ja niiden anatomian kuvauksista (kreikaksi historiai). Teos antaa joitakin vihjeitä Aristoteleen omasta elämästä. Tutkijat ovat pitkään yrittäneet antaa tarkkoja ajoituksia Aristoteleen kirjoituksille. Eläinoppia tutkittaessa on huomattu, että suurin osa siinä kuvatuista merieläimistä on sellaisia, joita löytyy nykyisen Turkin rannikolta. Tämän vuoksi on esitetty, että teos olisi kirjoitettu Aristoteleen ollessa Lesboksella noin vuonna 343 eaa. Tällöin teoksen merieläimiä koskevat kuvaukset olisivat mahdollisesti syntyneet niin, että paikalliset kalastajat ovat tuoneet näytille erilaisia kaloja, ja Aristoteles on kirjoittanut ylös niiden ominaisuuksia.
Marion Rung

Rosa Rung (Rosie Andrew) Ben Petrik Obstbaum (synt. 1940) 1967 - 1972 (ero) Veli-Matti Kunnaala (synt. 1949) 1979 - 1985 (ero) Iskelmä-Finlandia (2002)Anna-Liisa-palkinto (2005)Kullervo Linna -palkinto (2007)Pro Finlandia -mitali (2024) Marion Evi Rung (s. 7. joulukuuta 1945 Helsinki) on suomalainen iskelmälaulaja. Erityisesti Marion muistetaan menestyksestään Suomen euroviisuedustajana ja kaksinkertaisena Sopotin laulukilpailun voittajana. Marion saavutti 1970-luvulla suosiota Suomen ulkopuolellakin, kun "El Bimbo", "Der Bauer und sein Weibchen" (suom. "Kylähäät") ja "Señorita por favor" nousivat listoille Saksassa. Vuosina 1961–2023 Marion on levyttänyt omien laskujensa mukaan noin 400 laulua. Marion osallistui ensimmäisiin iskelmälaulun SM-kilpailuihin vuonna 1961 sijoittuen toiseksi. Samalla hän sai myös levytyssopimuksen Suomen suurimmassa levy-yhtiössä Musiikki-Fazerilla ja ensimmäisestä levytyksestä "Brigitte Bardot" nousi pienoinen hitti. Todellinen läpimurto Suomen iskelmätaivaalle tapahtui kuitenkin keväällä 1962, kun Marion edusti Suomea Eurovision laulukilpailussa
Pistoolitähti

Pistoolitähti on sininen hyperjättiläinen, joka on vuoden 2005 tilaston mukaan Linnunradan toiseksi kirkkain tähti. Se on Aurinkoa 10 miljoonaa kertaa kirkkaampi ja 100 kertaa massiivisempi. Sen halkaisija on 300–340 Rʘ. Tähti sijaitsee Jousimiehen tähtikuviossa 25 000 valovuoden päässä Maasta lähellä Linnunradan keskustaa. Tähti on tähtienvälisten kaasusumujen peitossa, eikä se tämän vuoksi näy paljain silmin. Se löydettiin Hubblen avaruusteleskoopilla 1990-luvulla infrapunataajuudella, joka läpäisee pölyn. Tähti on singonnut 4000–6000 vuotta sitten avaruuteen 10 Auringon massaa "Pistoolisumuksi", jota se valaisee. Tähden tähtituuli on 10 miljardia kertaa Auringon hiukkasvirtaa voimakkaampi. Arvioidaan, että tähden massa olisi aluksi ollut 200 Auringon massaa. Tähdellä on elinikää jäljellä noin 1–3 miljoonaa vuotta.
P Cygni

P Cygni on muuttuva tähti, jonka kirkkaudessa on tapahtunut muutoksia vuosien kuluessa. Vuonna 2005 tähden kirkkaus oli noin 4,82 ja etäisyys Maasta 5 000 – 6 000 valovuotta. Etäisyyden tarkka määritys on vaikeaa, koska tähden parallaksia ei tunneta. P Cygni on ylijättiläinen, jonka spektriluokka on B2Ia, ja se luokitellaan kirkkaaksi siniseksi muuttujaksi. Kohdetta ympäröi emissiosumu, joka on luultavasti peräisin tähdestä säteilypaineen mukana kulkeutuneesta kaasusta.
Esport Oilers

Esport Oilers on vuonna 1990 perustettu espoolainen salibandyn erikoisseura. Seura tunnettiin nimellä Espoon Oilers vuoteen 2013 asti, jolloin se muutti nimensä Esport Oilersiksi tehtyään yhteistyösopimuksen Esport-yhteisöjen kanssa. Esport Oilers oli lisenssimäärällä mitattuna Suomen suurin salibandyseura vuonna 2017. Miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2024–2025 maan korkeimmalla sarjatasolla F-liigassa. Edustusjoukkueen lisäksi seuralla on aikuisten sarjoissa II-divisioonassa pelaavat naisten joukkue ja miesten II-joukkue sekä IV-divisioonassa pelaava miesten III-joukkue. Pojissa juniorijoukkueita on kaikissa ikäluokista ja tytöillä B–E ikäluokissa. Oilers pelaa kotiottelunsa Tapiolan Urheiluhallissa. Jussi Sihvonen Mika Väisänen (videovalmentaja) Toni Hiekka (fysiikkavalmentaja) Tuomas Hyttinen Niklas Virta Sikri Tukiainen Joonas Johansson Mikael Evers Niko Kakko Rasmus Markelin Ilmari Vuorenmaa
Keltainen kääpiö

Nimeäminen · LuokitteluKehitys · HR-kaavio · NukleosynteesiTähtijärjestelmä · EksoplaneettaLuettelot tähdistä Synty · Prototähti · Esipääsarja · PääsarjaHorisontaalihaara · AsymptoottihaaraEsiplanetaarinen sumu · Planetaarinen sumuWolfin–Rayetin tähti · ValesupernovaSupernova · Hypernova Alikääpiö · Kääpiö (Punainen · Keltainen · Sininen)Alijättiläinen · Jättiläinen (Punainen · Sininen)Kirkas jättiläinen · Ylijättiläinen (Punainen · Sininen)Hyperjättiläinen O · B · A · F · G · K · MBariumtähti · Hiilitähti · Teknetiumtähti Valkoinen kääpiö · Musta kääpiö · HeliumplaneettaNeutronitähti (Pulsari · Magnetar) · Musta aukko Alfareaktio · Kolmialfareaktio · HeliumleimahdusHiilisykli · Hiilen fuusio · Neutronisieppaus · Nova Ikä · Magnitudi · Metallisuus · Luminositeetti Ruskea kääpiö · Ruskea alikääpiö · PlaneettaTähtijoukko (Avoin · Pallomainen) · TähdistöAuringon ominaisuudet Keltainen kääpiö on tähtitieteessä tähti, jonka massa on noin 0,7–1,4 Auringon massaa ja kirkkaus suunnilleen Auringon luokkaa tai hieman kirkkaampi ja himmeämpi.lähde? Keltaisen kääpiön ei tarvitse olla aurinkomainen tähti. Esimerkkejä keltaisista kääpiöistä ovat Aurinko, Alfa Centauri A, Zeta Reticuli, Eta Cassiopeiae, Delta Pavonis, 47 Ursae Majoris, Beta Hydri ja Rho Coronae Borealis.
Niilo Rauhala

Niilo Pekka Rauhala (s. 10. heinäkuuta 1936 Kittilä) on Oulussa asuva pappi ja runoilija. Teologian kandidaatiksi vuonna 1963 valmistunut Rauhala on toiminut seurakuntapappina ja sairaalateologina ja osallistunut asiantuntijajäsenenä Raamatun käännöskomiteaan ja Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjakomiteaan sekä vanhoillislestadiolaisten Siionin laulut -kokoelman uudistustoimikuntaan. Rauhala on ollut jäsenenä Suomen kirkon käsikirjakomiteassa valmisteltaessa Jumalanpalvelusten ja Kirkollisten toimitusten kirjaa sekä ollut yhtenä Ruotsin nykyisen virsikirjan suomentajana. Ruotsin kirkon virsikirjassa on 191 hänen kääntämäänsä, muokkaamaansa tai kirjoittamaansa virttä. Rauhalan lyriikka on vahvasti uskonnollissävytteistä, ja sitä onkin luonnehdittu uskonnolliseksi modernismiksi. Runoissaan hän puolustaa lapsia ja on huolissaan ihmisten ja maailman tilasta. Monet runot käsittelevät luontoa. Rauhala on julkaissut yli kaksikymmentä runokokoelmaa. Pääteoksinaan Rauhala pitää kokoelmia Lumen ja auringon välissä (Otava, 1973), Sade ja elämä, jäljittelemättömän runsas (Otava, 1976) ja Purjeitten nopeat varjot (Otava, 1989). Suomen evankelis-luterilaisen kirkon vuoden 1986 virsikirjassa on kolmetoista Rauhalan kirjoittamaa virttä ja muutama lisäsäkeistö ja lisäksi 14 suomennosta sekä uudistuksia ja muokkauksia 164 virressä
Kansai

Kansai (jap. 関西地方, Kansai-chihō) eli Kinki (近畿地方, Kinki-chihō) on alue Japanin pääsaaren Honshūn keskiosassa. Alueen merkittävimmät kaupungit ovat Japanin historiallinen pääkaupunki Kioto, talouskeskus Osaka ja tärkeä satama Kōbe. Kansain alueella ei ole tarkasti määriteltyjä rajoja, mutta tyypillisesti siihen lasketaan kuuluviksi Kioton, Osakan, Hyōgon, Naran, Mien, Shigan ja Wakayaman seitsemän prefektuuria. Tämän alueen pinta-ala on noin 33 000 neliökilometriä ja siellä on yli 22 miljoonaa asukasta. Nimi Kansai tarkoittaa ’tulliportin (kan) länsipuolta (sai)’ ja muodostaa vastaparin Kantōn alueelle, jonka nimi tarkoittaa vuorostaan ’tulliportin itäpuolta (tō)’. Kinki on Japanissa ensisijaisempi nimitys. Kinai (畿内) on puolestaan historiallinen termi, joka tarkoitti Kioton ja Naran ympäristön viittä historiallista provinssia: Izumi, Kawachi, Settsu, Yamashiro ja Yamato. Kinki viittaa alun perin tämän alueen (ki) viiteen provinssiin ja lähialueiden (kin) kymmeneen provinssiin. Kansain alue on japanilaisen kulttuurin kehto ja ennen Meiji-restauraatiota ja pääkaupungin siirtoa Tokioon myös maan poliittinen keskus. Nykyisinkin se on Länsi-Japanin ydinaluetta paitsi väestönsä myös taloutensa suhteen, ja sisältää Kioton, Osakan ja Kōben muodostaman Keihanshinin metropolialueen. Perinteisesti alue on jaettu sisäosan teollistuneempaan seutuun, johon kuuluvat Kioton, Osakan ja Hyōgon prefektuurit, ja maaseutumaisempaan ulko-osan seutuun, johon kuuluvat Shigan, Naran ja Wakayaman prefektuurit
Määri

Määri (tšek. Morava, saks. Mähren ja lat. Moravia) on historiallinen maakunta nykyisessä Tšekin tasavallassa. Tšekin tasavalta koostuu kolmesta historiallisesta maakunnasta, Böömistä, Määristä ja pienestä osasta Sleesiaa. Määri ei ole toisen maailmansodan jälkeen ollut virallinen hallintoalue. Sen nykyinen pääkaupunki on Brno, mutta historiallinen keskus oli kolmikymmenvuotiseen sotaan saakka Olomouc. Määri kattaa Tšekin pinta-alasta vajaan kolmasosan. Määrissä puhutaan tšekin yleiskielestä poikkeavia murteita. Jotkut määriläiset eli moraavit määrittelevät itsensä etnisesti tšekeistä eli böömiläisistä erilliseksi ryhmäksi. Kun vielä vuonna 1991 maan väestöstä 1 362 000 ihmistä eli 13,2 prosenttia ilmoitti olevansa määriläisiä, on määrä vuoteen 2001 mennessä supistunut 380 000:een eli 3,7 prosenttiin.selvennä Varhemmin kelttien ja myöhemmin germaanien asuttama Määri päätyi 500-luvun lopulla länsislaavien asuinalueeksi, ja 800-luvulla se oli niin kutsutun Suur-Määrin valtakunnan keskus
Keski-C

Keski-C:llä tarkoitetaan länsimaisessa musiikissa C-nuottia, joka sijaitsee diskantti- ja bassoviivastojen välissä. Keski-C:tä kutsutaan usein myös nimellä C4 (nuotti-oktaavinotaatiossa)  tai oktaavialojen nimistön mukaisesti yksiviivaiseksi c:ksi (c¹). Keski-C on yleensä kosketinsoitinten koskettimiston keskiosassa. Kitaran keski-C on oktaavia alempi pieni c. Oktaavin keski-C:tä ylempänä on 2-viivainen C ja sitä edelleen oktaavin ylempänä on 3-viivainen C ja niin edelleen. Alaspäin oktaaveittain mentäessä seuraavaksi keski-C:stä tulevat pieni, suuri, kontra ja sub-kontra C. Vaikka yksiviivaista c:tä nimitetään yleisesti keski-C:ksi, tämä nimitys on koskettimistokohtainen. Muiden soitinten soittajat saattavat kutsua sitä eri nimellä. Esimerkiksi länsimaisen konserttihuilun soittaja saattaisi kutsua tätä nuottia "ala-C:ksi", sillä se sijaitsee konserttihuilun alimmassa rekisterissä. Nykyisen määritelmän mukaan, jossa yksiviivainen A (a¹) on 440 Hz, keski-C:n taajuus on noin 261,6 Hz.
Nikeforos Bryennios vanhempi

Nikeforos Bryennios (Νικηφόρος Βυρέννιος) oli usurpaattori joka yritti kaapata vallan Bysantin valtakunnassa vuonna 1078. Hänen poikansa (tai lapsenlapsensa) nimi oli myös Nikeforos Bryennios. Nikeforoksen kapinasta kirjoittivat omissa teoksissaan ainakin hänen poikansa ja tämän vaimo Anna Komnena jotka olivat kummatkin historioitsijoita.lähde? Keisari Mikael VII Dukas oli erittäin epäsuosittu sen jälkeen, kun hänen aikanaan valtakunta oli menettänyt alueita Italiasta ja Vähästä-Aasiasta. Armeija oli kapinan partaalla ja vuonna 1078 kaksi eri kenraalia kapinoivat. Nikeforos Botaniates marssi Nikaiaan ja julistautui siellä keisariksi. Samaan aikaan myös Nikeforos Bryennios, joka oli Mikaelin aikana ollut Dyrrakionin dux, aloitti kapinansa Balkanilla, jossa hänellä oli suurin tuki. Konstantinopolin aristokraatit ja papisto tukivat mieluimmin Botaniatesta ja tunnustivat hänet keisariksi.lähde? Kun Botaniates pääsi valtaan, hän lähetti nuoren kenraali Aleksios Komnenoksen kukistamaan Bryenniosta joka oli jo saanut valtaansa suurimman osan Balkanista. Aleksioksen tytär Anna Komnena isänsä elämäkerrassa kertoo kuinka Aleksios oli vähällä hävitä taistelun, mutta sai lopulta sotajuonen ansiosta Bryennioksen armeijan kukistettua.lähde? Taistelun jälkeen Bryennios vangittiin ja lähetettiin keisarin luokse. Bryennioksen kapinaa jatkoi hänen alaisensa Basilakios jonka Aleksios myös kukisti myöhemmin