nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
L. J. Jouhki

Lauri Juhani ”Mylle” Jouhki (1944 – 20. tammikuuta 2003) oli suomalainen yritysjohtaja ja elinkeinoelämän vaikuttaja. Hänet tunnettiin Jouhkin suvun omistamien Thomeston ja Thominvestin ympärille muodostuneen kauppahuonekonsernin keskeisenä johtohahmona äitinsä Kata Jouhkin ja veljensä Timo Jouhkin rinnalla. Mylle Jouhki sai kutsumanimensä, kun hänen isoisänsä Timo Brofeldt nimitti vastasyntyneen tyttärenpoikansa Rengossa sijainneen myllytilansa uudeksi mylläriksi. Poika valmistui kauppatieteiden maisteriksi vuonna 1969 ja teki ison osan elämäntyöstään perheensä yhtiöissä, muun muassa Thomesto-kauppahuoneen toimitusjohtajana 1979–2001. Sitä kautta hänelle muodostui kokemusta Neuvostoliiton ja Venäjän markkinoista, joista mediat mielellään halusivat häneltä värikkäitä mielipiteitä. Mylle Jouhki oli erittäin perehtynyt myös merenkulkuun ja metsäteollisuuteen isänsä, kauppaneuvos Leo Jouhkin tavoin. Päätyönsä lisäksi Jouhki toimi hallitusammattilaisena ja istui monien suomalaisten suuryritysten johtoelimissä. Näitä olivat 1980- ja 1990-luvuilla Pohjola-Yhtiöt, Uusi Suomi, Neste, Fortum, UPM-Kymmene, Finnlines, Hartwall, Sanoma-WSOY, Kansallis-Osake-Pankki ja sen seuraaja Merita sekä Kajaani Oy ja Oulu Oy. Vuoden 1997 paikkeilla Mylle Jouhkin laskettiin käyttävän valtaa noin 40 yhtiössä. Jouhkien omaisuutta hoiti kaikkiaan yksitoista yritystä, tärkeimpinä pitkäaikaisia pääomasijoituksia tehneet Dreadnought Finance, Thominvest ja Thomproperties. Niiden hoitamien salkkujen arvo oli yli 400 miljoonaa markkaa
Fagrskinna

Fagrskinna on laaja keskiajan islantilainen kuningassaaga tai tarkemmin sanottuna kuningassaagojen kokoelma, jossa kuvataan Norjan kuninkaiden historiaa Haraldr Kaunotukan (hárfagri) isästä Hálfdan Mustasta (svarti) 800-luvulta Magnús Erlingssonin valtakaudelle ja vuoteen 1177 saakka, jolloin käytiin Rén taistelu ja kuningas Sverrir Sigurðarson astui birkibeinien (isl. birkibeinar) johtoon. Nimitys Fagrskinna (suom. ”kaunis nahka”) on ollut islantilaisen historioitsijan Þormóður Torfasonin (1636—1719) käsikirjoitukselle aikoinaan sen kauniin ja hyvänä säilyneen ulkonäön perusteella antama nimitys. Fagrskinnasta oli 1700-luvulla olemassa kaksi versiota. Molemmat alkuperäiset käsikirjoitukset kuitenkin tuhoutuivat Kööpenhaminan palossa vuonna 1728. Versioista on säilynyt nykypäivään vain niistä tehtyjä kopioita. Fagrskinnaa ei ole suomennettu. Fagrskinna edustaa toisen kuningassaagakokoelman Morkinskinnan tavoin vaihetta, jolloin Länsi-Skandinaviassa alettiin laatia Norjan kuninkaista ja historiasta pitempiä ja yksityiskohtaisempia teoksia. On esitetty, että Fagrskinna olisi Morkinskinnaa nuorempi mutta että se olisi laadittu hieman ennen Snorri Sturlusonin Heimskringlaa eli oletettavasti 1220-luvulla tai vuoden 1230 paikkeilla. Fagrskinna on laadittu Norjassa, mahdollisesti Niðaróssissa (nyk. Trondheim) tai Þrándheimrissä (Tröndelag)
Chameleon (Mortal Kombat)

Mortal Kombat on tappelupelisarja, jonka loivat chicagolaiset Ed Boon ja John Tobias. Pelisarja tuli tunnetuksi 1990-luvun puolivälissä nimenomaan karun, liioitellun ja synkällä tavalla huvittavan väkivaltansa ansiosta. Aikoinaan se oli myös yksi suosituimmista videopelisarjoista. 3D-pelimekaniikan aikakaudella 2000-vuosikymmenen ajan MK menetti näkyvyyttä ja sen valmistaja ajautui 2008:n laman aikana konkurssiin. Warnerin ostettua lisenssioikeudet, pelisarja pääsi jälleen vanhaan suosioonsa 2D-pelimekaniikkaan paluulla, hyvällä julkaisunäkyvyydellä, kasvaneella budjetilla ja vähemmän kiireellisellä julkaisutahdilla viimeistään MK11:llä, josta tuli maailman viidenneksi myydyin videopeli 2019 ja pelisarjan myydyin 12 miljoonalla kappaleella 2021. Mortal Kombatin ansioiksi luetaan pohjan luominen länsimaisille vastineille tappelupelien markkinoilla, joita japanilaiset tappelupelit ovat hallinneet; ESRB:n synty pelien ikärajoille sekä ns. juggle-liikkeiden esittely. Jugglet perustuvat siihen, että ilmaan lennätetty vastustaja ei voi vaikuttaa hahmonsa toimintaan ennen kuin on laskeutunut maahan ja noussut uudelleen ylös. Pitkittämällä vastustajan ilmalentoa erilaisin iskuin ja hyökkäyksin taitava pelaaja voi periaatteessa ratkaista ottelun yhdellä liikesarjalla. Käytännössä tällaisen liikesarjan suorittaminen on hyvin hankalaa. ESRB, yhdysvaltalainen ikäluokitusjärjestelmä videopeleille, luotiin Mortal Kombatin väkivaltaisen sisällön johdosta. Tätä ennen ei vielä ollut lakeja videopelien myynnistä alaikäisille
Basmatšin kapina

1916–1934 Venäjän Turkestan Neuvostoliiton voitto Venäjän keisarikunta (1916–1917) Venäjän tasavalta (1917) Venäjän SFNTTurkestanin ASNTHorezmin sosialistinen kansantasavaltaBuharan sosialistinen kansantasavalta Neuvostoliitto (1922–) Basmatši-liikeHivan kaanikunta (1918–1920)Venäjän valkoinen armeija (1919–1920)Buharan kaanikunta (1920) Afganistan (1929) Mihail FrunzeGrigori SokolnikovFayzulla XoʻjayevAleksandr TšerepanovVitali PrimakovMaganza Masantši Enver paššaIbrahim bekIrgash BeyMadamin BeyJunaid KhanMohammed Alim KhanKonstantin MonstrovHabib Allah Kalakani 120000–160 000 30 000 516 kuollutta, 925 haavoittunutta ei tiedossa Basmatšin kapina tai Basmatši-liike (ven. Басмачество, Basmatšestvo) oli basmatšeiksi kutsuttujen Keski-Aasian muslimikansojen Venäjän-vastainen kapina, joka hiipui vähitellen vuoteen 1926 mennessä. Kapinan juuret ovat vuoden 1916 Kazakstanin kapinassa, joka alkoi kun Venäjä aloitti muslimien värväämisen armeijaansa. Lokakuun vallankumouksen seurauksena alkoi Venäjän sisällissota. Turkestanin muslimien poliittiset liikkeet pyrkivät luomaan autonomisen hallituksen Kokandiin. Bolševikit aloittivat hyökkäyksen Kokandiin helmikuussa 1918 ja surmasivat yli 25 000 ihmistä. Joukkomurhan seurauksena Basmatši-liikkeelleselvennä, joka kävi sissisotaa Turkestanissa. Useiden tappioiden jälkeen Basmatši-kapinallisten suosio väheni.
Kiekonlyönti

Kiekonlyönti (myös kurranlyönti) on suomalaiseen kansanperinteeseen kuuluva joukkuepeli. Sitä pelattiin usein pyhäiltaisin kahden kyläkunnan kesken maantiellä kylien puolivälissä. Toisinaan pelaamiseen käytettiin myös erityisesti raivattuja kiekkotantereita. Kiekko oli puinen ja sitä lyötiin puisilla kangilla. Peliä pidettiin ratkenneena, kun hävinnyt osapuoli oli ajettu oman kylänsä puolelle. Kiekonlyönti oli suosittua varsinkin Hämeessä. Se tunnetaan muun muassa Aleksis Kiven romaanista Seitsemän veljestä. Lajissa on tuttuja piirteitä monista nykyään suosituista lajeista, kuten baseballista, rugbysta, kriketistä, maahockeysta ja jääkiekosta. Viimeisen sadan vuoden aikana kurranlyönti on menettänyt asemansa yleisenä kansanhuvina, vaikka se aiemmin kuului jokakesäisiin peleihin. Lajin aiemmasta levinneisyydestä kertoo etenkin se kirjava nimistö, jolla peliä on kutsuttu eri puolilla Suomea: ajokonkari, ajonlyönti, hyrynlyönti, keilin heitto, kiekkeren lyönti, kiekonlyönti, kierikka, konkarin heitto, kyökän heitto, kähkerän lyönti, köhkörön heitto, pikapyörälyönti, pyöränlyönti, rillalyönti ja tiirikan lyöminen sekä ruotsinkieliset nimet, kuten slå trilla, rulla trilla ja kasta trissa. Jyväskylässä perustettiin 1990-luvun alussa kiekonlyönnin ainoa erikoisseura, Suomen Kurranlyöjät. 2020-luvun alussa lajia on elvytetty uudelleen Helsingissä
Louis de Bonald

Louis de Bonald, koko nimeltään Louis Gabriel Ambroise, varakreivi de Bonald (2. lokakuuta 1754 Millau – 23. marraskuuta 1840 Millau) oli ranskalainen vastavallankumouksellinen filosofi ja poliitikko. Joseph de Maistren ohella hänet tunnetaan restauraatioajan (1814–1830) johtavana katolisena ideologina. Hänet tunnetaan erityisesti kehittämistään sosiaaliteorioista, jotka vaikuttivat voimakkaasti ontologiseen kehykseenselvennä ja sitä kautta ranskalaisen sosiologian syntymiseen.lähde? Bonald syntyi vanhan maalaisaatelissuvun perheen ainoana lapsena. De Bonaldin ollessa 4-vuotias hänen isänsä menehtyi. Hänen harras katolinen äitinsä lähetti hänet opiskelemaan oratoriaaniseen Juillyn opistoon (Collège de Juilly) vuonna 1769. Opintojen päätyttyä vuonna 1772 hän meni monille aatelisnuorukaisille tyypilliseen tapaan armeijan palvelukseen, kunnes joukko-osastonsa lakkauttamisen jälkeen palasi Millauhin vuonna 1776. Vuonna 1778 de Bonald meni naimisiin Elisabeth-Marguerite Guibal de Combescuren kanssa. Heille syntyi seitsemän lasta. Vuonna 1782 de Bonald valittiin Millaun kaupunginvaltuustoon
Hurrikaani Michael

Hurrikaani Michael Commonsissa Hurrikaani Michael on vuoden 2018 Atlantin hurrikaanikauden kolmastoista nimetty myrsky, seitsemäs hurrikaani ja 5. luokan hurrikaani Saffirin–Simpsonin hurrikaaniasteikolla. Se lähestyi Floridaa 10. lokakuuta, ja sen tieltä evakuoitiin 375 000 ihmistä. Yhdysvaltojen kansallisen hurrikaanikeskuksen mukaan kyseessä on ensimmäinen tunnettu kerta, kun näin voimakas hurrikaani iskee Panhandlen alueelle eli Floridan Meksikonlahden rannikon länsiosaan. Ennustettu myrskyvuoksi oli 3–4 metriä ja sademäärä 300 mm. Myrskyn rantautuessa sen tuulennopeus oli noin 70 m/s. Seuraavan vuorokauden kuluessa 713 000 kotia ja yritystä oli ilman sähköä, ja ainakin kaksi ihmistä sai surmansa.
Roderick Cordobalainen

Pyhä Rodrigo Cordobalainen (myös Rodriguez, Roderic, Ruderic tai Rudericus; nimi muinaissaksan ilmaisusta rikas kunniassa; syntynyt 800-luvulla Etelä-Espanjassa, kuollut 13. maaliskuuta 857 Cordobassa, Espanjassa) oli espanjalainen pappi, marttyyri ja pyhimys. Rodrigolla oli kaksi veljeä, toinen muslimi ja toinen uskostaan luopunut katolilainen, ja he hakkasivat miehen tajuttomaksi, kun hän yritti pysäyttää kaksikon välisen riidan. Muslimi väitti että Roderick halusi itse muslimiksi, mutta pyhimys pakeni, vaikkakin myöhemmin julistettiin apostaatiksi islamista ja pidätettiin. Vankilassa hän tapasi pyhän Salomonin, jota syytettiin myös apostaasista ja pitkän vankeuden jälkeen molemmat mestattiin. Heidän oikeudenkäynnistään, kidutuksistaan ja kuolemastaan on säästynyt jonkin verran tietoa pyhän Eulogiuksen kautta. Hänet kuvataan pappina messuvaatteissa pitäen marttyyriuden palmua enkelin tuodessa hänelle ruususeppelettä. Rodrigon muistopäivää vietetään katolisessa kirkossa 13. maaliskuuta, samana päivänä kuin hänen kanssaan kuolleen pyhän Salomon Cordobalaisen muistopäivää.
Morkinskinna

Morkinskinna on nimitys laajalle, keskiajan islantilaiselle kuningassaagalle, jonka kirjoittajaa ei tunneta. Islantilainen historioitsija Þormóður Torfason (1636—1719) antoi sen säilyneelle käsikirjoitukselle GkS 1009 fol. nimen Morkinskinna (”homeinen” tai ”huonokuntoinen nahka”) sen ulkonäön vuoksi, mutta myöhemmin nimellä on alettu tarkoittaa itse teosta. Morkinskinna on eräänlainen Pyhästä Olavista kertovan saagan (Óláfs saga helga) jatko, sillä sen kerronta alkaa Olavin pojasta eli vuosina 1035–1047 hallinneesta Maunu Hyvästä ja on mahdollisesti jatkunut vuonna 1177 käytyyn Rén taisteluun saakka. Morkinskinnan käsikirjoitus ei kuitenkaan ole täydellinen; siitä puuttuu noin kolmannes, ja sen kerronta päättyy äkisti vuoteen 1157 hieman kuningas Sigurðr II Haraldinpojan kuoleman jälkeen. Morkinskinna, sellaisena kuin se nykyään tunnetaan, sisältää myös useita lyhyempiä þáttr-tarinoita, joissa kerrotaan Norjan kuninkaan hovissa oleskelleista islantilaisista, sekä runsaasti skaldirunoutta (265 säkeistöä). Morkinskinnaa ei ole suomennettu. Morkinskinnan alkuperäinen versio, joka on oletettavasti laadittu vuoden 1220 tietämillä, ei ole säilynyt, kuten ei myöskään suuri osa sen kirjoittajan käyttämistä lähteistä. Siitä, miten paljon alkuperäinen versio on myöhempien kopioimisten yhteydessä muokkautunut, ei ole varmaa tietoa. Osa esimerkiksi niistä þáttr-tarinoista, jotka ovat nykyään tunnetussa, kahden islantilaisen kirjurin noin vuonna 1275 laatimassa Morkinskinnassa, ei toisten tutkijoiden näkemyksen mukaan ole kuulunut Morkinskinnan alkuperäiseen versioon. Ne, sekä jonkin verran skaldirunoutta, lisättiin tämän näkemyksen mukaan mahdollisesti vasta nykyään tunnettuun Morkinskinnaan. Jotkut tutkijat ovat kuitenkin katsoneet, että þáttr-tarinat olisivat olleet osa Morkinskinnaa jo alusta alkaen
Suomalaiset sotavangit Neuvostoliitossa

Suomalaiset sotavangit Neuvostoliitossa olivat Suomen puolustusvoimissa talvisodan ja jatkosodan aikana taistelleita sotilaita, jotka joutuivat vangituksi ja kuljetetuksi Neuvostoliiton vankileireille. Talvisodan aikana suomalaisia jäi sotavangeiksi noin 900 ja jatkosodassa noin 3 400. Jatkosodan aikana noin 40 prosenttia suomalaisista sotavangeista kuoli vankeudessa. Talvisodassa sotavangiksi jäi 858–1 100 suomalaista. Heidän vankeusaikansa jäi lyhyeksi, ja jo huhtikuussa 1940 Suomeen palautettiin 838 sotavankia. Suomalaisia sotavankeja pidettiin entisessä luostarissa Grjazovetsissa. Sisäministeriö NKVD oli suunnittelut yhteensä yhdeksän sotavankileiriä 25 000 suomalaiselle, mutta Neuvostoliitto ei saanut vangituksi niin monta suomalaista. Viimeiset suomalaiset lähtivät palaamaan Neuvostoliitosta 20. huhtikuuta 1940. Näihin lukuihin eivät sisälly siviilisotavangit, joita oli noin 1 700 henkilöä. Heistä viimeiset palautettiin Suomeen vasta toukokuussa 1940. Näitä vankeja pidettiin ainakin kahdella leirillä Karjalan alueella Interposolkan ja Kaimaojan leireillä
Hryggjarstykki

Hryggjarstykki (suom. 'selkärankapala') on keskiaikainen islantilainen saaga. Se on yksi varhaisimpia Norjan kuninkaista ja historiasta kertovia kuningassaagoja. Hryggjarstykkin kirjoittaja Eiríkr Oddsson laati sen 1100-luvun jälkipuoliskolla, arvioiden mukaan joko vuoden 1150 tai 1165 paikkeilla. Se on ensimmäinen Norjan kuninkaista kertova kansankielinen teksti, minkä vuoksi sitä on kutsuttu myös ”ensimmäiseksi saagaksi” (isl. fyrsta sagan). Hryggjarstykki on sittemmin kadonnut, mutta teos ja sen kirjoittaja on mainittu ja sitä on käytetty lähteenä Snorri Sturlusonin Heimskringlassa ja Morkinskinnassa. Myös Fagrskinnan kirjoittaja on käyttänyt Hryggjarstykkiä lähteenä, mutta ei mainitse sitä nimeltä. Heimskringla ja Morkinskinna ovat lainanneet siitä pitempiäkin osia tekemättä tekstiin mitään suurempia muokkauksia. Siitä ajanjaksosta, jonka Hryggjarstykki on kattanut, ei ole täyttä varmuutta. On oletettu, että teos jatkoi suunnilleen siitä, mihin islantilainen oppinut Ari Viisas oli todennäköisesti päättänyt oman kuninkaiden elämästä kertovan tekstinsä (konunga ævi), joka sekään ei ole säilynyt. On oletettu, että Arin teos olisi päättynyt noin vuoteen 1120
IS Liigapörssi

IS Liigapörssi on jääkiekkopeli, jota pelataan netissä. Pelin omistaa Sanoma. Sanoma toteuttaa peliä yhdessä SM-liigan kanssa. IS Liigapörssissä idea on valita kentällinen pelaajia (kolme hyökkääjää, kaksi puolustajaa ja yksi maalivahti) SM-liigan pelaajista. Pelaajat ansaitsevat pisteitä riippuen miten valitut pelaajat oikeasti pelaavat. LPP-pisteitä ansaitsee esimerkiksi kun pelaaja tekee maalin tai saa syöttöpisteen. Pelissä on viisi jaksoa ja playoff-jakso. Yhden jakson hinta on halvimmillaan kolme euroa.  Pelin historia ulottuu vuoteen 1995, jolloin peliä pelattiin ensimmäisen kerran. Aluksi pelin tuloksia sai soittamalla palvelunumeroon. Vuonna 2000 pelattiin ensimmäinen täysi internet-kausi. Vuonna 2007 peli siirtyi Sanomalle
Irtisanomissuoja

Työntekijän irtisanomissuojalla tarkoitetaan sitä, että työnantajalla täytyy olla painava ja asiallinen syy irtisanoa työntekijä. Näin työntekijää suojataan laittomalta työnantajan irtisanomiselta ja tämän takia lakiin on määritelty syyt, joiden täyttyessä työnantaja voi irtisanoa toistaiseksi voimassa olevan työsopimuksen. Työsopimuksessa voi sopia irtisanomisajan pituudesta. Yleensä irtisanomisajat muodostuvat työsuhteissa työehtosopimusten mukaisesti. Työntekijä ja työnantaja voivat sopia kuitenkin työsuhteen alkaessa työehtosopimuksessa määritellystä irtisanomisajasta pidemmälle ulottuvat irtisanomisajan. Lain mukaan irtisanomisaika on oltava kuitenkin aina enintään kuusi kuukautta ja näin ollen sopimus pidemmästä irtisanomisajasta on mitätön. Laissa on kuitenkin lisäksi laadittu yleiset työnantajan irtisanomisajat, jos muuta ei ole sovittu. Työnantajalla täytyy olla siis asiallinen ja painava syy työntekijän irtisanomiselle. Työntekijän irtisanomissyynä voidaan pitää työsuhteeseen olennaisesti kuuluvien velvoitteiden laiminlyöntiä tai rikkomista. Työnantajalla on myös irtisanomisoikeus, jos työntekijän henkilöön liittyvät työtekoedellytykset olennaisesti muuttuvat eikä työntekijä enää kykene selviytymään työtehtävistään. Työnantajan on kuitenkin annettava ensin työntekijälle varoitus, ennen lopullista irtisanomista, jotta työntekijällä on mahdollisuus korjata virheellinen toimintatapansa. Vakavan rikkeen kohdalla varoitusta ei kuitenkaan tarvita
Sodderin lasten katoaminen

Viisi Sodderin perheen lasta katosi heidän kotitalonsa tuhouduttua tulipalossa jouluna 1945 Fayettevillessä Yhdysvaltain Länsi-Virginiassa. Mauricen, Marthan, Louisin, Jennien ja Bettyn ruumiita ei löydetty rauniosta seuraavana päivänä. Palopäällikön mukaan lämpötila oli ollut niin korkea, että ruumiit olivat palaneet täysin. Paria kuukautta ennen paloa tuntematon henkilö oli käynyt talon takana ja huomauttanut, että sulakerasiat aiheuttavat jonain päivänä tulipalon. Perheen isä piti tätä outona, koska sähköyhtiö oli tarkastanut liitokset äskettäin ja todennut niiden olevan hyvässä kunnossa. Samoihin aikoihin toinen mies yritti myydä henkivakuutusta ja suuttui isän kieltäydyttyä. Myyjä uhosi talon haihtuvan savuna ilmaan ja isän joutuvan maksamaan Benito Mussolinia koskevista mielipiteistään. Vanhemmat pojat olivat nähneet juuri ennen joulua maantielle varrelle pysähtyneen miehen tarkkailevan nuorempien lasten saapumista koulusta. Herättyään savun hajuun ja huomattuaan ettei tulen vuoksi päässyt soittamaan puhelimella Jeannie Sodder herätti perheensä. Ulos päästyään George ja kaksi pojista menivät hakemaan tikkaita, joiden piti olla talon vieressä, mutta joita ei löytynyt. He yrittivät myös turhaan käynnistää kahta kuorma-autoa. Naapuri yritti soittaa palokunnalle paikallisesta majatalosta, mutta puhelin oli epäkunnossa
Hurrikaani Leslie

Hurrikaani Leslie Commonsissa Hurrikaani Leslie on vuoden 2018 Atlantin hurrikaanikauden kahdestoista nimetty myrsky ja kuudes hurrikaani. Voimakkaimmillaan se oli alimmassa hurrikaaniluokassa Saffirin–Simpsonin hurrikaaniasteikolla. Se heikkeni välillä trooppiseksi myrskyksi mutta voimistui uudelleen hurrikaaniksi. Subtrooppinen matalapaine sai nimen Leslie 23. syyskuuta. Siitä puuttui keskileveysasteiden matalapaineille tyypillinen rintamarakenne, mutta toisin kuin merivedestä energiansa saavat trooppiset matalapaineet, se sai pääosan energiastaan ilmakehän barokliinisesta instabiilisuudesta. Siinä oli rengasmainen pilvirakenne ja ympyrää kiertävät tuulet. Matalapaine voimistui, ja 29. syyskuuta se määriteltiin trooppiseksi myrskyksi. 4. lokakuuta Leslie voimistui hurrikaaniksi. Sen lähestyessä Atlantin länsireunaa Kanadaa ja Yhdysvaltojen pohjoisosia varoiteltiin korkeasta aallokosta
Sotavaunut Euraasian aroilla

Sotavaunut Euraasian aroilla ovat toistaiseksi varhaisin havainto maailmassa sotavaunuista eli kaksipyöräisistä rynnäköintiin tarkoitetuista hevosvetoisista kieseistä. Varhaisimmat löydöt niistä on tehty Sintaštan kulttuurin kalmistoista, joissa ne ajoitetaan heti 2000 eaa. jälkeen. Sotavaunut tarvitsivat suitsissa poskilevyt, joiden sisäpinnan terävät nystyrät helpottivat ajajia ohjastamaan hevosparia niin, että vaunuilla voitiin ajaa nopeasti ja samalla kääntyä tehokkaasti eri suuntiin. Suitsien poskilevyjä on löydetty myös Sintaštaa vanhemmasta Potapovkan kulttuurista, vaikka sieltä ei tunneta vielä sotavaunuja. Niiden käyttö omaksuttiin myös Sintaštaa nuorempaan Petrovkan kulttuuriin, jonka kalmistoista vaunujen jäänteitä on myös löydetty. Varhaiset sotavaunuhautaukset sijaitsevat Etelä-Uralin ympäristössä aron pohjoisreunalla Euroopan ja Aasian rajalla. Sotavaunujen keksiminen on perinteisesti sijoitettu Lähi-itään ajalle 1900–1800 eaa. Tälle ajatukselle on nyt varteen otettava haastaja, kun Venäjän ja Kazakstanin aroilta on vuoden 1992 jälkeen löytynyt yhä enemmän hevosvetoisiin sotavaunuihin liittyviä muinaisjäänteitä. Aron ja metsäaron sotavaunulöydöt eivät ole pelkästään vain varhaisten sintaštalaisten hautalöytöjen varassa, vaan niitä tunnetaan myös nuoremmasta Andronovon kulttuuriryhmästä, joka levittäytyi itään arolle ja siitä etelään sen puoliaavikolle. Kulttuuriryhmän laajan alueen eri puolilta tunnetaan sotavaunuista kertovia muinaislöytöjä. Tällaisia ovat savesta valmistetut pienoismallit, luusta valmistetut suitsien poskilevyt, kalliopiirrokset hevosvaunuista Kazakstanissa ja Keski-Aasiassa, sekä yhdestä keraamisen astian kylkeen tehdystä piirroksesta
Antti Valve

Antti Jaakko (Jakob) Valve, sukunimi vuoteen 1906 Wallin (25. heinäkuuta 1887 Helsinki – 17. joulukuuta 1955 Hämeenlinna) oli suomalainen rehtori ja sanomalehtimies. Valveen vanhemmat olivat vääpeli Sten Anders Wallin ja Maria Wilhelmina Karp. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin reaalilyseosta 1907 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1912 ja maisteriksi 1916. Valve oli Mikkelin lyseossa vt. lehtorina 1914–1916, Mikkelin tyttökoulun opettajana 1916–1923 sekä Kokkolan suomalaisen yhteislyseon vanhempana lehtorina 1923–1926. Hän oli Hämeenlinnan lyseossa vanhempana lehtorina vuodesta 1926 ja lyseon rehtorina vuodesta 1933. Valve oli Mikkelin Sanomain toimittajana 1918–1923 ja päätoimittajana 1921–1923 sekä Hämeenlinnan kaupungin kansakoulujen tarkastajana 1945–1950 ja Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston jäsenenä vuodesta 1946. Antti Valve oli naimisissa vuodesta 1921 Martta Eleonora Ahlqvistin kanssa.
Sykloni Luban

Sykloni Luban Commonsissa Sykloni Luban oli lokakuussa 2018 Arabianlahdella muodostunut alueelle poikkeuksellisen voimakas sykloni, joka aiheutti voimakkaita tuulia, ennätyksellisiä sademääriä, tulvia ja mutavyöryjä. Sen tuulet olivat kovimmillaan 11. lokakuuta, lähes 40 m/s. Luban oli Arabianmeren kolmas sykloni vuonna 2018. Se nostatti 8 metriä korkeita aaltoja.
Niilo Simojoki

Niilo Armas Alarik Simojoki (9. lokakuuta 1910 Muhos – 10. joulukuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen yleisesikuntaeversti, joka kuului Suomen ilmatorjunnan keskeisiin kehittäjiin. Simojoen vanhemmat olivat kirkkoherra Yrjö Heikki Simelius (1876–1971) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Hilda Valerie Reudolph (1877–1940). Hän pääsi ylioppilaaksi Uudessakaupungissa 1929, valmistui Kadettikoulusta 1932 ja suoritti Sotakorkeakoulun 1937–1945. Simojoki palveli aluksi Rannikkotykistörykmentti 2:ssä mutta sai sitten 1934 pyynnöstään siirron ilmatorjuntarykmenttiin Viipuriin. Jatkosodan aikana hän oli heinäkuusta 1942 päämajan ilmatorjuntaosaston ballistisen toimiston päällikkönä ja sai aikaan sen, että ilmatorjuntaan tehtiin uusia hankintoja, jotka tulivat osoittautumaan tarpeellisiksi Helsingin suurpommitusten aikana helmikuussa 1944. Simojoki oli Ilmatorjuntarykmentti 1:n rykmenttiupseerina 1944 ja sodan jälkeen hänestä tuli ilmavoimien esikunnan ilmatorjuntatoimiston päällikkö ja Sotakorkeakoulun opettaja. Helsingin ilmatorjuntarykmentin patteriston komentajana Simojoki oli vuodesta 1955. Hänestä tuli eversti 1956 ja rykmentin komentaja. Vuosina 1960-1966 Simojoki johti pääesikunnan ilmatorjuntaosastoa ja 1966–1970 hän oli Sotakorkeakoulun sotatekniikan opetuksen johtaja ja opettaja.  Niilo Simojoki oli naimisissa vuodesta 1934 voimistelunopettaja Siiri Tuulikki Palmun (1907-1995) kanssa