nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Sääksjärvi (Jyväskylä)

Sääksjärvi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä ja Muuramessa Keljonkankaan eteläpuolella sijaitseva järvi. Järven pinta-ala on 60 hehtaaria, se on 1,4 kilometriä pitkä ja 850 metriä leveä. Se sijaitsee Sarvivuoren, Haapavuoren, Kinkovuoren ja Partastenmäkien välisessä laaksossa. Laaksoon järven lähiympäristöön on rakennettu Sääksvuoren ja Sarvivuoren asuinalueet. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 3,35 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00335 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 5,6 metriä ja suurin syvyys on 16,1 metriä. Järven rannat ovat matalia, ja sen syvin kohta sijaitsee järven kaakkoisosassa, joka on sen kymmenmetrinen syvänne. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 3,6 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Etelä- ja kaakkoisrantaan on rakennettu 15 vapaa-ajan asuntoa. Koillisrannassa on yhdeksän kiinteistöä ja pohjoispäässä sijaitsee kaksi vapaa-ajan asuntoa sekä uimaranta
Menettämisseuraamus

Menettämisseuraamus eli konfiskaatio on tuomioistuimen rikoksen seuraukseksi ihmiselle tai oikeushenkilölle määräämä yksityisomaisuuden ottaminen korvauksetta valtion haltuun. Se ei ole oikeudelliselta luonteeltaan rangaistus, vaan muu rikosoikeudellinen seuraamus. Toisinaan sitä pidetään turvaamistoimena. Rangaistukseen se vertautuu sikäli, että presidentti voi armahtaa myös menettämisseuraamukseen tuomitun. Menettämisseuraamus liittyy aina rikolliseen toimintaan. Sen lähikäsite on valtiollistaminen, joka tarkoittaa yritystoiminnan ottamista valtion omistukseen. Kansallistaminen tarkoittaa puolestaan yritystoiminnan ottamista valtion tai jonkin muun julkisyhteisön omistukseen. Takavarikko puolestaan tarkoittaa esineen tai omaisuuden ottamista pois omistajan tai haltijan määräämisvallasta. Menettämisseuraamuksen oikeuspoliittinen peruste on usein oikeudettoman voiton poistaminen, näin esimerkiksi silloin kun rikoksella saatu hyöty konfiskoidaan. Kun kohteena on esine, pyritään konfiskoinnilla estämään esineen käyttö uuteen rikokseen. Perusteena on toisinaan myös yleisen oikeustajun tyydyttäminen. Tästä on kyse esimerkiksi silloin, kun murha-aseena käytetty puukko tuomitaan menetetyksi valtiolle
J. W. Snellman G:son

Johan Wilhelm Snellman G:son (Gerhardsson) (27. huhtikuuta 1809 Suomussalmi – 4. tammikuuta 1881 Oulu) oli suomalainen Oulussa vaikuttanut kauppaneuvos, sahanomistaja, laivanvarustaja ja tervaporvari, joka perusti Ouluun J. W. Snellman G:sonin kauppahuoneen. Hänen serkkunsa oli J. V. Snellman. Snellmanin isä oli Suomussalmen ja vuodesta 1811 Utajärven kappalaisena toiminut Johan Gerhard Snellman (1769–1821) ja äiti Charlotta Fredrika Planman. Isänsä kuoltua 1821 Snellman joutui muuttamaan sukulaistensa luo Ouluun ja aloittamaan jo 12-vuotiaana uran kauppa-apulaisena Kokkolassa. Snellman lähti merille 16-vuotiaana ja hänestä tuli merikapteeni 1832. Samana vuonna hän asettui asumaan Uuteenkaarlepyyhyn toimien siellä laivuriporvarina
Brasilian maantiede

Brasilian maantiede on maan suuren koon vuoksi monimuotoinen. Brasilia on pinta-alaltaan maailman viidenneksi suurin valtio ja Etelä-Amerikan suurin. Se on pinta-alaltaan lähes puolet Etelä-Amerikasta. Suurin osa maasta sijaitsee trooppisella vyöhykkeellä, mutta maan eteläosat ulottuvat myös subtrooppiselle vyöhykkeelle. Brasilialla on yhteistä maarajaa Ecuadoria ja Chileä lukuun ottamatta kaikkien muiden Etelä-Amerikan valtioiden kanssa. Idässä Brasilia rajoittuu Atlantin valtamereen, ja sillä on rannikkoa noin 7 400 kilometriä. Manneralueen lisäksi maahan kuuluu saaria, kuten Fernando de Noronha, jonka pinta-ala on 26 km² ja jossa asuu 1 200 asukasta. Maan pinta-alasta on sisävesiä 55 457 km². Brasilia jakautuu pinnanmuotojen perusteella kolmeen alueeseen: Amazonasin alankoon, maan osuuteen Guayanan ylängöstä ja etelän ylänköön. Maan pinta-alasta 41 prosenttia on alankoa ja ylänköä yli 58 prosenttia. Brasiliassa on viisi aluetta, jotka on jaettu 26 osavaltioon. Alueet ovat Pohjoinen alue, Koillinen alue, Keski-läntinen alue, Kaakkoinen alue ja Eteläinen alue
Päivä jona maailma pysähtyi

Päivä jona maailma pysähtyi (The Day the Earth Stood Still) on Scott Derricksonin ohjaama yhdysvaltalainen tieteiselokuva vuodelta 2008. Se on uudelleenfilmatisointi tieteiselokuvan klassikosta Uhkavaatimus Maalle (1951). Käsikirjoitus perustuu Harry Batesin tieteisnovelliin Farewell to the Master vuodelta 1940 ja aiemman filmatisoinnin käsikirjoitukseen.
Tatra V 570

Tatra V 570 oli tšekkoslovakialaisen Tatran valmistama takamoottorisen pikkuauton prototyyppi, jota pidetään eräänä Volkswagen Kuplan esikuvista. Autoja valmistettiin vuosina 1931 ja 1933 yhteensä kolme kappaletta. Vuonna 1927 Tatra oli palkannut suunnittelijakseen nuoren Erich Übelackerin, jonka ensimmäinen iso työ oli ollut T57-mallin suunnittelu. Übelacker oli poikkeuksellisen lahjakas ja luova, mutta toisaalta omahyväinen, vaikea ja koppava persoona. Näin ollen yhteistyö Tatran teknisen johtajan Hans Ledwinkan kanssa ei ollut läheskään saumatonta. Ledwinka uhkasi useaan otteeseen erottaa Übelackerin. Työskennellessään assistenttina Prahan teknillisessä korkeakoulussa Übelacker oli tutustunut unkarilaisen aerodynamiikan pioneerin, Pál Járayn tutkimustuloksiin ja innostunut virtaviivaisesta muotoilusta. Ledwinka, joka oli Übelackeria selvästi vanhempi ja valvoi tiukasti jokaisen osan suunnittelua, suhtautui skeptisesti Übelackerin ideoihin. Lopulta kuitenkin Übelacker sai taivuteltua Ledwinkan esittämään virtaviivaisen pikkuauton konseptin yrityksen johdolle. Ajatus hyväksyttiin ja suunnittelutyö voi alkaa. Autosta päätettiin tehdä takamoottorinen, millä haettiin helpotusta ilmajäähdytteisten moottorien ongelmana olleeseen korkeaan melutasoon. Moottorin asettaminen vetävien pyörien päälle myös paransi ajoneuvon etenemiskykyä lumessa
Emmanuil Kazakevitš

Emmanuil Genrihovitš Kazakevitš (ven. Эммануи́л Ге́нрихович Казаке́вич; 24. helmikuuta 1913 Krementšuk – 22. syyskuuta 1962 Moskova) oli jiddišin- ja venäjänkielinen neuvostokirjailija. Emmanuil Kazakevitš syntyi juutalaiseen opettajaperheeseen. Myöhemmin hänen isänsä työskenteli Ukrainan jiddišinkielisten lehtien toimittajana. Vuonna 1930 Kazakevitš valmistui Harkovan koneenrakennusteknikumista. Vuosina 1931–1938 hän työskenteli Juutalaisten autonomisella alueella, minkä jälkeen hän muutti Moskovaan ja ryhtyi ammattikirjailijaksi. Vuonna 1941 Kazakevitš lähti vapaaehtoisena rintamalle. Hän aloitti uransa tavallisena sotilaana, mutta kohosi sitten divisioonan tiedustelupäälliköksi ja lopulta armeijan tiedusteluosaston upseeriksi. Sodan jälkeen hän työskenteli Itä-Saksassa Neuvostoliiton miehityshallinnossa. Kazakevitš kirjoitti ensimmäiset teoksensa vuosina 1932–1941 jiddišin kielellä
Okratoksiinit

Okratoksiini on Aspergillus ochraceus -sienen tuottama homemyrkky, joka osoitettiin myrkylliseksi vuonna 1957. Okratoksiinin tiedetään tappaneen muutamassa päivässä sikoja, joita on ruokittu saastuneella rehulla. Okratoksiinin vaikutukset ovat tällöin kohdistuneet munuaisiin ja maksaan. Okratoksiinien epäillään aiheuttavan syöpää.
Maissikoisa

Elinvoimainen  Ostrinia nubilalis(Hübner, 1796) Maissikoisa Commonsissa Maissikoisa (Ostrinia nubilalis) on koisaperhosiin kuuluva vanhan mantereen hyönteinen, joka on alun perin hirssin tuholainen. Siitä on tullut Amerikassa sitäkin vakavammin otettava tuhoeläin. Se on raportoitu Yhdysvaltojen itärannikolta Massachusettsista vuonna 1917, ja sen toukka tuhoaa erityisesti maissin satoa. Nyttemmin se tunnetaan Kanadaa ja Kalliovuoria myöten. Maissikoisa ei elä pelkästään viljakasveissa, vaan sille kelpaavat melkein kaikki ruohovartiset kasvit, joiden varsi on tarpeeksi tukeva, että toukka voi kaivautua sen sisään. Yhdysvalloissa on havaittu, että maan itäosissa maissikoisat suosivat monia eri isäntäkasveja, kun taas lännessä ne pysyttelevät selvemmin maississa. Maissikoisan biologiseen torjuntaan on käytetty menestyksekkäästi munakiilukaisten (Trichogramma) sukuun kuuluvia loispistiäisiä. Maissikoisan munat ovat noin millin mittaisia, soikeita, aluksi valkoisia, vanhemmiten oranssinsävyisiä. Niistä kuoriutuu toukkia 4–7 päivässä. Toukat ovat vaaleanruskeita, mustapäisiä. Ne käyvät läpi kuusi muodonmuutosvaihetta joiden kokonaiskesto on noin kaksi kuukautta. Kotelo on kellertävä, pari milliä paksu ja puolitoista senttiä pitkä
Sergei Nikolajeff

Sergei Nikolajevitš Nikolajeff junior (ven. Сергей Николаевич Николаев, Sergei Nikolajevitš Nikolajev; 6. toukokuuta 1878 Helsinki – 30. kesäkuuta 1920 Aix les Bains, Ranska) oli venäläistä sukujuurta ollut suomalainen kauppias, joka perusti ensimmäisen merkittävän autoliikkeen Suomeen. Hän toi Suomeen myös ensimmäisen lentokoneen. Nikolajeff rakennutti Helsingin keskustaan ”autopalatsikseen” sittemmin Hankkijan talona tunnetun rakennuksen. Nikolajeffin kauppiassuku oli muuttanut Suomeen 1820-luvulla. Nikolajeffin isä Nikolai Nikolajeff omisti yhdessä vaimonsa kanssa Helsingissä ravintola Gambrinin. Sergei harrasti nuorena valokuvausta ja pyöräilyä. Koulun käytyään hän aloitti työn myyjänä kauppahuone G. F. Stockmannilla
Herrasmiesroistot

Herrasmiesroistot (engl. The Gentleman Bastard Sequence) on yhdysvaltalaisen kirjailija Scott Lynchin luoma fantasiakirjasarja, jossa on ilmestynyt kolme teosta. Niistä ensimmäinen on suomennettu. Lynchin mukaan sarjasta on määrä tulla seitsenosainen. Herrasmiesroistot kertoo Locke Lamora -nimisen varkaan tarinaa.
Alkuankkoja ja esilintuja

Aku Ankan Aikakone on Disneyn sarjakuvamaailmaan perustuva sarjakuvakirjasarja. Kirjat sisältävät vain historia- tai tulevaisuus-aiheisia tarinoita kirjan aiheesta riippuen. Ensimmäinen Aku Ankan Aikakone (Alkuankkoja ja esilintuja) julkaistiin vuonna 2003. Kahdestoista ja samalla viimeinen Aku Ankan Aikakone julkaistiin vuonna 2010. Kirjoissa tutustutaan mm. ankkojen dynastian loistokkaaseen valtakauteen faaraoiden Egyptissä, antiikin Kreikkaan ja tuhannen ja yhden yön satujen salaperäiseen itään.
David Harvey

David Harvey (s. 1935) on brittiläinen yhteiskuntateoreetikko, joka toimii antropologian professorina New Yorkin kaupunginyliopistossa (CUNY). Harvey väitteli tohtoriksi maantieteen alalta Cambridgen yliopistossa vuonna 1961, mutta laajensi tutkimusalaansa vuosikymmenten myötä maantieteestä yleisempiin yhteiskuntateorian kysymyksiin. David Harvey oli The Timesin 20 eniten lainatun humanistin listalla vuonna 2009.
Merivehnä

Elymus farctus ssp. boreoatlanticus(Simonet & Guin.) Melderis Merivehnä eli merihaprajuola (Elymus farctus ssp. boreoatlanticus, syn. Elytrigia juncea ssp. boreoatlantica) on Euroopassa merenrannoilla tavattava heinäkasvi. Laji on tunnusomainen erityisesti Atlantin rannikon hiekka- ja dyynirannoilla. Suomessa merivehnä on äärimmäisen uhanalainen ja rauhoitettu laji. Monivuotinen merivehnä kasvaa 20–50 cm korkeaksi. Kasvin kellertävä juurakko on pitkä ja suikerteleva. Koko kasvi on vaalean siniharmaa. Lehdet ovat kapeita, laidoilta ylös kiertyneitä, päältä tiheään korkosuonisia ja korvakkeettomia
Itatiaian kansallispuisto

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa Itatiaian kansallispuisto on Brasilian vanhin kansallispuisto. Se perustettiin 1937 ja se sijaitsee Rio de Janeiron ja Minas Geraisin osavaltioiden rajalla, noin 170 kilometrin päässä Rio de Janeirosta São Pauloon päin. Puisto tunnetaan 40 metriä korkeasta Véu de Noiva -vesiputouksesta. Puisto jakaantuu kahteen osaa: alankoon Atlantin rannikolla ja vuoristoalueeseen, jonka korkeus vaihtelee 700 metristä 2787 metriin. Aivan puiston vieressä sijaitsee vanha suomalainen Penedon siirtokunta.
Tatraplan

Tatraplan eli Tatra 600 oli tšekkoslovakialaisten Tatran ja Škodan valmistama henkilöauto. Auto oli Tatran ensimmäinen toisen maailmansodan jälkeen esitelty kokonaan uusi henkilöautomalli. Se oli pisaramaisine koreineen virtaviivaisesti muotoiltu ja rakenteeltaan edistyksellinen. Mallin sarjatuotanto alkoi 1948 Tatran tehtaalla Kopřivnicessa. Valmistus siirrettiin vuonna 1951 Škodan tehtaalle Mladá Boleslaviin, jossa se jatkui vuoteen 1952 asti. Tšekkoslovakiassa Tatraplanit oli varattu puolueen eliitin, merkittävien virkamiesten ja isojen tuotantolaitosten johtajien käyttöön, eikä niitä myyty yksityisille. Suuri osa tuotannosta meni vientiin. Tatraplanit hävisivät tuotannon loppumisen jälkeen nopeasti liikenteestä moottoriongelmien ja varaosien huonon saatavuuden takia. Toisen maailmansodan päätyttyä Tatran pääomistajan, paroni Hans von Ringhofferin omaisuus, mukaan lukien Tatran tuotantolaitokset, kansallistettiin sudeettisaksalaisten karkotuksen yhteydessä vuonna 1946. Tuotannon jälleen käynnistyttyä valmistusohjelmassa oli kaksi henkilöautomallia: 1930-luvulta peräisin oleva iso, V8-moottorilla varustettu T87 sekä pikkuautokokoluokkaan kuulunut T57B. Tatralla haluttiin jatkaa edistyksellisten, virtaviivaisten henkilöautojen valmistusta, joiden kehitystyön sota oli katkaissut. Samalla haluttiin parantaa autojen matkustusmukavuutta, sisätiloja, painonjakaumaa ja taloudellisuutta
Merkonomilakki

Merkonomilakki on merkonomien ammattilakki. Se on Suomen kaikista ammattilakeista toiseksi vanhin, teekkarilakin jälkeen. Sen historia juontaa Raahen Porvari- ja Kauppakouluun. Vuonna 1893 siellä toimi oppilaskunta, jolla oli tapana kokoontua lauantaisin. Siellä oli konventin pöytäkirjaan kirjattu, että ammattilakin hankkimiseksi asetetaan komitea, jossa on mukana kolme naista ja kolme miestä. Oppilaskunta hyväksyi ehdotuksen 27. marraskuuta 1893, jonka seurauksena syntyi Suomen merkonomien hopeatupsuinen valkolakki ja ensimmäiset merkonomit lakitettiin keväällä 1894. Merkonomit kuitenkin hylkäsivät lakkisymbolinsa pitkäksi aikaa. Lakin perinne herätettiin kuitenkin takaisin henkiin 1980-luvun lopulla. Merkonomilakin tunnistaa harmaasta reunuksesta ja harmaasta pitkästä tupsusta. Kokardina lakissa on kaupan ja hallinnon tunnus eli Merkurius-sauva. On myös olemassa tähän saman koulutukseen, mutta sen alempaan tutkintoon (merkantti) kuuluva lakki, merkanttilakki, joka oli muuten samanlainen kuin merkonomilakki, mutta reunukselta ja tupsultaan vihreä
Mitsuo Taketani

Mitsuo Taketani (1911–2000) oli japanilainen fyysikko ja marxilainen filosofi. Hän julkaisi teoksen Doctrine of the Three Stages of Scientific Development vuonna 1936. Tämä oli ensimmäinen merkittävä japanilainen panos tieteenfilosofian alalla. Taketani sovelsi ajattelussaan G. W. F. Hegelin dialektiikan teoriaa ja käsitteitä fenomenon, substanssi ja olemus. Hän työskenteli yhdessä Hideki Yukawan kanssa, ja käytti tämän löytämää mesonia esimerkkinä uudesta substanssista.
Jesse Ventura

Jesse Ventura (oik. James George Janos, s. 15. heinäkuuta 1951 Minneapolis, Minnesota) on yhdysvaltalainen kehonrakentaja, showpainija, näyttelijä, poliitikko, Minnesotan kuvernööri ja Vietnamin sodan veteraani. Jesse Ventura oli yksi värikkäimmistä esiintyjistä WWF-painikehässä (nyk. WWE) 1970- ja 1980-luvuilla. Hän otteli kehänimellä "The Body" monia kyseisen aikakauden parhaita vastaan, heistä mainittakoon Tony Atlas, Jimmy Snuka, Hulk Hogan, Ivan Putski sekä Roddy Piper. Vuoden 1984 alussa hän loukkaantui pahasti ja joutui lopettamaan uransa mutta pysyi WWF:ssa mukana kommentaattorina vuosina 1985–1990 yhdessä selostaja Robert "Gorilla Monsoon" Marellan kanssa. Ventura teki ensiesiintymisensä valkokankaalla Arnold Schwarzeneggerin tähdittämässä menestyselokuvassa Predator – saalistaja (1987), josta hänet parhaiten tunnetaankin. Tämän jälkeen hän näytteli vielä kahdessa elokuvassa Schwarzeneggerin kanssa: Juokse tai kuole (1987) ja Batman & Robin (1997). Hänen muita elokuviaan on muun muassa Sylvester Stallonen Demolition Man (1993). Vuoden 2003 lopulla Jesse Venturalla oli myös oma televisio-ohjelma Jesse Ventura's America
Villin lännen villikissa

Villin lännen villikissa (Rancho Notorious) on elokuvan alkuvuosien saksalaisen suurmiehen Fritz Langin ohjaama yhdysvaltalainen lännenelokuva vuodelta 1952. Sen pääosia näyttelevät Marlene Dietrich, Arthur Kennedy ja Mel Ferrer. Lang ja käsikirjoittaja Silvia Richards suunnittelivat elokuvaa jo 1940-luvun lopulla nimellä The Legend of Chuck-a-Luck. Valmistelu keskeytyi, kun Langin ja Richardsin suhde viileni. Lang osti tarinan oikeudet Richardsilta syyskuussa 1949. Kuvausten piti alkaa jo marraskuussa 1950, ja Lang tutkikin myöhemmin samana vuonna Tucsonin alueella sopivia kuvauspaikkoja. Kunnollisen käsikirjoituksen puuttuminen viivästytti kuitenkin kuvausten aloittamista. Lang palkkasi Daniel Taradashin viimeistelemään käsikirjoituksen lopulliseen muotoon. Uudessa kotimaassa Lang joutui mukautumaan tuotantoportaan valintoihin. Niin tässäkin. Kun elokuvan jälkituotantoon päästiin loppukeväästä ja alkukesästä 1951, tuottaja Howard Welsch pakotti Langin kuvaamaan elokuvalle vaihtoehtoisen lopun. Welsch piti tästä lopusta enemmän, vaikka suurin osa elokuvan leikkausryhmästä olikin eri mieltä
Gran Chaco

Gran Chaco on harvaan asuttu puoliaron peittämä tasankoalue Etelä-Amerikassa. Alueen pinta-ala on 850 000 km², josta Argentiinalle kuuluu 520 000 km², Paraguaylle 230 000 km², Bolivialle 90 000 km² ja Brasilialle 9 000 km². Alue sijaitsee Andien itäpuolella, Paraguayjoen länsipuolella. Etelä-Amerikan kuumimmat paikat ovat Gran Chacossa: Argentiinan puolella on mitattu yli 48 asteen lämpötiloja. Argentiinassa Chacon ja pampan raja määritellään siten, että Chacoon kuuluvat alueet, joilla vuoden keskilämpötila on yli 20 astetta. Sademäärän mukaan Chaco voidaan jakaa kolmeen vyöhykkeeseen. Kosteimmalla alueella Chacon itäosassa sataa 1 000 – 1 250 mm vuodessa, keskialueella 700 – 1 000 mm vuodessa ja kuivimmalla alueella länsiosassa 450–600 mm vuodessa. Alueen hallinnasta käytiin Bolivian ja Paraguayn välillä Chacon sota vuosina 1932–1935, sillä alueella uskottiin virheellisesti olevan runsaita luonnonvaroja, etenkin maaöljyä. Nykyisin alue on harvaan asuttua ja sijaitsee kaukana asutuskeskuksista. Sen asukkaita uhkaavat sekä kuivuus että tulvat, sillä maa ei ime vettä. Esimerkiksi vuonna 2008 Paraguayn puolella julistettiin kuivuuden takia hätätila.
São Francisco

São Francisco on 3 160 km pitkä joki Brasiliassa. Se on Etelä-Amerikan neljänneksi pisin joki. Joen tärkeimmät sivujoet ovat Paraopeba, Abaeté, das Velhas, Jequitaí, Paracatu, Urucuia, Verde Grande, Carinhanha, Corrente ja Grande. Joen valuma-alue on laaja, 630 000 km2, ja harvaan asuttu, mutta jokivarressa on joitakin kaupunkeja. Niistä suurin on kahta puolta jokea Petrolinan ja Juazeiron kaksoiskaupunki, jossa on yhteensä lähes puoli miljoona asukasta. Sadekaudella jokea pitkin voi kulkea kohtalaisen kookkailla aluksilla, ja se muodostaa alueen tärkeän kulkureitin. Joesta on kulkukelpoista 1 800 kilometrin osuus Piraporasta Minais Gerasin osavaltiossa aina Paulo Afonson putouksille asti. Se tarjoaa myös kasteluvettä Petrolinan lähistön hedelmäviljellyksille.
Turun verilöyly

Turun verilöyly oli Turun Vanhalla Suurtorilla 10. marraskuuta 1599 toimeenpantu joukkorangaistus, jossa mestattiin 14 Kaarle-herttuan (myöhemmin kuningas Kaarle IX) Suomessa vaikuttanutta vastustajaa. Sigismundin ja Kaarlen valtataistelussa Kaarle löi Sigismundin joukot Ruotsissa Stångebron taistelussa 1598 ja teki sen jälkeen retken Suomeen, jossa hän nujersi vastarinnan ja mestautti säätyjä kuulematta Suomen johtavia aatelisia. Oikeudenkäynti Sigismundin kannattajia vastaan käytiin Turussa, josta mestaukset ja vangitsemiset ulotettiin muualle maahan. Kaarlen tavoitteena oli Sigismundin suomalaisten kannattajien murskaaminen. Tuomioiden seurauksena Suomen poliittinen asema heikkeni huomattavasti, sillä kuninkaaksi noussut Kaarle piti maan johtavia aatelisia epäluotettavina. Suomen kuningasmielisten varsinaiset johtajat Arvid Stålarm ja Aksel Kurki saivat kuolemantuomion, mutta poliittisista syistä heidät vietiin vangittuina Tukholmaan. Nimekkäimpiä mestattuja olivat:
HMNZS Leander

HMS Leander oli Britannian kuninkaallisen laivaston Leander-luokan kevyt risteilijä. Alus tilattiin Devonportin telakalta, missä köli laskettiin 1. elokuuta 1928. Alus laskettiin vesille 13. heinäkuuta 1929 ja otettiin palvelukseen 23. heinäkuuta 1931. Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivaston 2. risteilijäviirikköön, jossa alus oli aina 17. marraskuuta 1936 Devonportin telakalla alkaneeseen huoltoon. Maaliskuusta 1933 aluksella oli sijoitettuna kaksi Hawker Ospreyta Kuninkaallisten ilmavoimien 407. lentueesta, mikä vaihdettiin heinäkuussa 1936 712. lentueeksi
Karl Nordberg

Karl Ragnar Olof Nordberg (16. marraskuuta 1896 Kotka – 24. huhtikuuta 1918) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajana, jossa tehtävässä hän kaatui lopulta Kämärän asemalla käydyssä taistelussa. Nordbergin vanhemmat olivat tullipäällysmies Karl Viktor Nordberg ja Olga Sofia Rödlin. Hän kävi kaksi luokkaa Kotkan ruotsalaista yhteiskoulua ja kuusi luokkaa Helsingin ruotsalaista reaalilyseota. Nordberg liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 15. joulukuuta 1915. Hänet siirrettiin pataljoonan rintamalta paluun jälkeen pataljoonan 1. konekiväärikomppaniaan 10
Espoo Bluesin SM-liigakausi 2008–2009

Espoo Blues sijoittui kaudella 2008–2009 miesten SM-liigassa lopullisessa tilastossa neljänneksi, voitti naisten SM-sarjassa mestaruuden ja voitti A-nuorten SM-liigassa mestaruuden. Blues palkittiin kauden menestyksestä Aaro Kivilinnan muistopalkinnolla. Espoo Blues sijoittui SM-liigassa kaudella 2008-2009 runkosarjassa toiseksi ja hävisi lopulta KalPalle pronssiottelussa luvuin 1-2. Blues pääsi jääkiekon mestarien liigaan seuraavalle kaudelle, kun runkosarjan ensimmäiseksi sijoittunut JYP voitti mestaruuden. Laitahyökkääjä Toni Kähkönen rikkoi yhden playoff-kauden ylivoimamaalien ennätyksen. Entistä ennätystä pitivät hallussaan nykyinen TPS-valmentaja Kai Suikkanen (Kärpät 1987) ja Jan Caloun (HIFK 1999), jotka tekivät ennätyskeväinään kuusi ylivoimamaalia. Myös keskushyökkääjä Ben Eaves takoi kaksi uutta ennätystä, eniten ylivoimapisteitä playoff-kaudella ja eniten ylivoimasyöttöjä yhdellä playoff-kaudella. Espoon Blues osallistui myös kuluvalla kaudella jääkiekon mestarien liigaan. Alkulohkossa Bluesin kanssa oli ruotsalainen HV 71 ja sveitsiläinen SC Bern. Blues meni lohkosta jatkoon voitettuaan kaikki ottelut. Välierissä kuitenkin Blues hävisi koko turnauksen voittaneelle joukkueelle ZSC Lionsille. Espoo Bluesin naiset voittivat 10
Michael Holmqvist

Rolf Anders Michael Holmqvist Pedersen (s. 8. kesäkuuta 1979 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka toimii päävalmentajana SHL-joukkue Djurgårdens IF:ssä. Holmqvist oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta hän osasi pelata myös laidassa. Holmqvistin vahvuuksiin kuuluu koko, pelisilmä ja luistelu. Hänen heikkouksiinsa kuuluu fysiikan puute ja laukaus. Holmqvist on aiemmin on pelannut myös NHL:ssä yhteensä 156 runkosarjaottelua tehopistein 18+17=35. Jäähyminuutteja kertyi 72. Isokokoinen Holmqvist on Djurgårdens IF:n oma kasvatti. Hän teki joukkueessa Elitserien-debyyttinsä kaudella 1996–1997, jolloin Holmqvist pelasi yhdeksän runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi lähinnä Djurgårdenin J20-joukkueessa ja voitti ylivoimasesti J20 SuperElitin piste- maali- ja syöttöpörssin tehoilla 29+35=64. Hän siirtyi kaudeksi 1997–1998 Färjestads BK:n riveihin, jossa Holmqvist pelasi varsinaisen Elitserien-tulokaskautensa, joka toi hänelle 41 runkosarjaottelussa tehot 2+3=5