nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Kreikan historia

Kreikan historia voi käsitellä kreikkalaisten menneisyyttä, kreikkalaisen kulttuurin vaikutuksen alla olleita historiallisia alueita tai nykyisen Kreikan valtion alueen menneisyyttä. Indoeurooppalaiset kreikkalaiset saapuivat nykyisen Kreikan alueelle viimeistään noin 2000 eaa. Jo 600-luvulla eaa. kreikkalaiset pitivät hallussaan nykyisen Kreikan lisäksi osia nykyisestä Turkista (Anatolia), Kyproksesta, Italiasta ja Libyasta. Antiikin Kreikkaa varsinkin sen klassisella kaudella 400–300-luvuilla eaa. voidaan pitää koko länsimaisen kulttuurin kehtona. Aleksanteri Suuren valloitukset 300-luvulla eaa. toivat myös Egyptin, Syyrian ja Mesopotamian alueet kreikkalaiseen kulttuuripiiriin. Nämä olivat osana kreikkalaista maailmaa useiden vuosisatojen ajan, myöhemmin muun muassa Bysantin valtakunnan osina. 1400-luvulle tultaessa lähes kaikki kreikkalaiset olivat kuitenkin joutuneet Osmaanien valtakunnan alaisuuteen. Nykyinen Kreikan valtio syntyi, kun Kreikka julistautui itsenäiseksi Osmanien valtakunnasta vuonna 1822, ja itsenäisyys tunnustettiin vuonna 1830. Nämä artikkelit kattavat siis sekä Kreikan valtion historian että kreikkalaisten historian
Nominatiivi

Nominatiivi eli nimentö on nominatiivi-akkusatiivi-kielten nominien eli substantiivien, adjektiivien, pronominien ja numeraalien sijamuoto. Yksinkertaistaen nominatiivi on substantiivin, pronominin, adjektiivin tai numeraalin taivuttamaton muoto. Nominatiivi vastaa yleensä seuraaviin kysymyksiin: Nominatiivi on sanan semanttisesti neutraalein muoto ja usein morfologisestikin vähiten merkitty. Esimerkiksi suomen kielessä yksikön nominatiivilla ei ole lainkaan sijapäätettä (talo-ø). Monikon nominatiivin pääte on -t (talo-t), joka on alkuperältään monikon tunnus. Tosin poikkeuksiakin on: islannin kielen maskuliinisukuisen substantiivin "hevonen" yksikön epämääräinen nominatiivimuoto on "hest-ur" (normaalissa kirjoituksessa väliviivaa ei merkitä), kun taas saman sanan yksikön epämääräinen akkusatiivimuoto kuuluu pelkästään "hest". Nominatiivia käytetään ennen kaikkea predikatiivin (Lapsi on vilkas) sekä intransitiivi- ja transitiiviverbien subjektin (Mies juoksee, Mies syö omenaa) sijana. Lisäksi nominatiivi esiintyy taipumattoman appositioattribuutin sijana (Tohtori Mäkelä ilmoitti asiasta tarkastaja Niemiselle) ja puhuttelun sijana (Älä, hyvä ystävä, ole noin hupsu!). Niin kutsutussa status-lauseenvastikkeessa esiintyy absoluuttinen nominatiivi eli irrallinen nominatiivi, joka tunnetaan myös latinankielisellä nimellään nominativus absolutus (Siinä hän istui pää täynnä ajatuksia). abessiivi • ablatiivi • absolutiivi • adessiivi • adverbiaali • akkusatiivi • allatiivi • benefaktiivi • datiivi • delatiivi • distributiivi • eksessiivi • ekvatiivi • elatiivi • ergatiivi • essiivi • finaali • formaali • genetiivi • illatiivi • inessiivi • instruktiivi • instrumentaali • kausaali • kausatiivi • komitatiivi • komparatiivi • latiivi • lokatiivi • modaali • multiplikatiivi • nominatiivi • oppositiivi • partitiivi • prepositionaali • prolatiivi • separatiivi • situatiivi • sosiatiivi • sublatiivi • superessiivi • superlatiivi • temporaali • temporaalinen distributiivi • terminatiivi • translatiivi • vokatiivi
Hydrologia

Hydrologia eli vesitiede on geofysiikan osa-alue, joka tutkii veden esiintymistä, ominaisuuksia ja kiertokulkua maapallolla. Sen tutkimusalue painottuu Maan vesikehän mantereilla esiintyvään osaan. Meriä tutkii geofysikaalisesta näkökulmasta fysikaalinen meritiede. Suomessa operatiivisia hydrologisia palveluita kuten tulvien ja lumikuorman arviointia hoitaa Suomen ympäristökeskus SYKE. Alaa voi opiskella Helsingin ja Oulun yliopistoissa, geofysiikan osastolla tai laitoksella sekä Teknillisessä korkeakoulussa Yhdyskunta- ja ympäristötekniikan laitoksella. Hydrologia tarkoittaa sananmukaisesti oppia vedestä, kreikan sana hydor on suomeksi 'vesi' ja logos 'opp''. Hydrologia käsitteleekin laajassa mielessä veden fysikaalisia ja kemiallisia ominaisuuksia, sen esiintymistä, jakautumista ja kiertoa maapallolla sekä sen yhteyksiä elolliseen ja elottomaan ympäristöön. Osa tähän määritelmään sisältyvistä osa-alueista, kuten meritiede, ovat itsenäisiä tieteitään, ja veden tutkimista harjoitetaan lisäksi monissa muissakin tieteissä. Hydrologia määritellään tästä syystä nykyään suppeammin veden kiertokulun eri vaiheiden ja niiden yhteyksien selvittämiseen erilaisissa ilmastollisissa ja fysiografisissa oloissa. Hydrologia voidaan jakaa kolmeen alueeseen sen mukaan, mitä vesikehän osaa tarkastellaan. Hydrometeorologia tutkii ilmakehän vettä, pintavesihydrologia ilmakehän ja maanpinnan välissä olevan veden alkuperää ja esiintymistä ja geohydrologia maanalaisia vesiä. Hydrometeorologia käsittelee erityisesti ilmakehän veden alkuperää, esiintymistä ja määrää sekä sen vaihtelua
Wilhelm Gustloff (laiva)

Wilhelm Gustloff oli 1937 valmistunut saksalainen risteilyalus, jonka Neuvostoliiton laivaston sukellusvene upotti torpedoimalla eteläisellä Itämerellä toisen maailmansodan loppuvaiheessa 30. tammikuuta 1945 sen ollessa kuljettamassa valtakunnan itäosista evakuoituja saksalaisia siviilejä. Uppoamisessa hukkuneiden tarkkaa määrää ei tiedetä, mutta sen on arvioitu olleen jopa 9 000 henkeä tai enemmänkin. Kyseessä on historian eniten ihmishenkiä vaatinut yksittäinen laivaturma. Erään arvion mukaan menehtyneitä oli 9 340. Laivaturmasta ei ole koskaan käyty laajaa keskustelua, mahdollisesti sen uhrien vuoksi. Uhrit olivat natsisotilaiden perheitä ja omaisia. Laivalla oli tuhansia pikkulapsia ja heidän lisäkseen raskaana olevia ja haavoittuneita. Upottamiskäskyn määrännyttä Aleksandr Marineskoa ei palkittu urotöistään. Julkista tunnustusta hän sai upottamisesta vasta vuonna 1963, vähän ennen kuolemaansa. Mihail Gorbatshov puhdisti 1990 Marineskon maineen nimittämällä hänet Neuvostoliiton sankariksi. Wilhelm Gustloffin rakensi Blohm+Vossin telakka
Tasmania

Tasmania (palawa kaniksi lutruwita) on Australialle kuuluva saari ja Australian osavaltio. Se sijaitsee Australian mantereen itäosan eteläpuolella, josta sen erottaa 240 kilometriä leveä Bassinsalmi. Tasmanian väkiluku oli 509 965 vuoden 2016 väestönlaskennassa ja sen pinta-ala on 68 018 km². Tasmanian pääkaupunki ja suurin asutuskeskus on Hobart. Tasmania on sekä asukasluvultaan että pinta-alaltaan pienin Australian osavaltio. Ihmiset saapuivat saarelle maata pitkin 25 000–40 000 vuotta sitten. Tasmania oli vielä tuolloin maa-yhteydessä manner-Australiaan, mutta vedenpinnan kohoaminen erotti sen siitä noin 12 000 vuotta sitten. Tästä syystä Tasmanian aboriginaalit kehittyivät omaan suuntaansa mannermaan aboriginaaleihin verrattuna. Tasmanian aboriginaalit harjoittivat metsästystä ja keräilyä. Paikalliset olivat jakautuneet yhdeksään kieli- ja heimoryhmään. Ensimmäinen eurooppalainen alueella oli hollantilainen Abel Janszoon Tasman, joka purjehti läheltä Tasmanian länsirannikkoa vuonna 1642. Hän nimesi saaren Van Diemenin maaksi Batavian kuvernöörin mukaan
Gemmologia

Gemmologia eli jalokivioppi on tieteenala, joka tutkii jalokiviä. Tieteenä gemmologia on osa mineralogiaa, mutta työnkuvaltaan gemmologi eli jalokiviasiantuntija on lähempänä kultaseppää kuin mineralogia.lähde? Suomen Gemmologinen seura järjestää alan koulutusta ja jakaa diplomigemmologin titteleitä.selvennä Diplomigemmologin toimenkuvaan kuuluvat muun muassa jalokivien tutkimus, tunnistus, luokittelu, aitoustodistusten kirjoittaminen ja hinta-arviointi. Geologia tutkii maapalloa ja sen aktiivisuutta. Sen alatiede mineralogia on mineraaleja koskeva tiede. Gemmologia kehittyi mineralogiasta omaksi tieteenalaksi 1800-luvun lopulla. 1920-luvulta lähtien on markkinoille ilmestynyt synteettisiä eli ihmisten valmistamia jalokivimateriaaleja. Viime aikoina on yhä useammin tavattu myös eri tavoin käsiteltyjä kiviä, joista kaikki eivät ole markkinoiden hyväksymiä. Aitojen jalokivien arvoa pidetään yllä laboratorioiden tunnistuskeinoilla. Aito jalokivi on luonnon valmistama tuote.
Sedimentologia

Sedimentologia on geologian osa-alue, joka tutkii sedimenttejä, sedimentaatioprosesseja ja sedimenttikiviä, jotka alun perin kerrostuivat sedimentaatioaltaisiin. Sedimenttikivet peittävät suuren osan Maapallon pinnasta, ja niihin on tallentunut paljon tietoa Maan historiasta mm. fossiilien muodossa. Sedimentologia liittyy läheisesti stratigrafiaan, joka tutkii kivien kerrosrakenteita. Sedimentologia käsittää sekä nykyisten sedimenttien että niitä muodostavien prosessien tutkimisen. Se myös vertailee näitä havaintoja muinaisten sedimenttikivien kanssa. Sedimentologit hyödyntävät tietämystään nykyisistä sedimentaatioprosesseista muinaisten sedimenttien tulkitsemiseen ja niiden ymmärtämiseen. Sedimentologisen tutkimuksen perustana on ajatus siitä, että nykyään maata muokkaavat prosessit ovat olleet samanlaisia myös muinaisina aikoina eli että nykyisyys on avain menneisyyden tulkintaan. Tällaista käsitystä kutsutaan uniformitarianistiseksi periaatteeksi.
Pyhä Leo I

Leo I Suuri (k. 461) oli kirkonopettajana ja paavina 29. syyskuuta 440 – 10. marraskuuta 461. Hän syntyi luultavasti Toscanassa. Hän kehitti ajatuksen ”primus inter pares” (”ensimmäinen vertaistensa joukossa”), joka tarkoitti Rooman piispan ylivertaisuutta muiden piispojen suhteen. Leo tunnettiin tuotteliaana kirjoittajana, häneltä on jäänyt enemmän kirjeitä ja kirjoitelmia kuin yhdeltäkään muulta paavilta kuuden ensimmäisen vuosisadan ajalta. Leo kehitti voimakkaasti teologisia perusteluja paavinvallalle, ja hänen aikanaan vakiintuikin käsitys paavin ylivallasta kirkon sisällä. Hän katsoi paavinistuimen nauttivan Jumalan antamaa oikeutusta. Leo I:n mukaan taivasten valtakunnan avainten luovutus ja Jeesuksen sanat apostoli Pietarille pätivät myös muihin Rooman seurakunnan johtajiin. Teologiassaan paaviuden ylivallasta Leo I nojautui Matteuksen evankeliumin sanoihin: »18 Ja minä sanon sinulle: Sinä olet Pietari, ja tälle kalliolle minä rakennan kirkkoni. Sitä eivät tuonelan portit voita
Pius XII

Pius XII (alkuperäiseltä nimeltään Eugenio Maria Giuseppe Giovanni Pacelli, 2. maaliskuuta 1876 – 9. lokakuuta 1958) toimi paavina vuosina 1939–1958. Pius XII:n paavinkauden eli pontifikaatin ajalle ajoittui toinen maailmansota, ja paavin toiminta sodan aikana on herättänyt ristiriitaisia mielipiteitä paavin sympatioista sodan eri osapuolia kohtaan. Pius XII kuuluukin 1900-luvun kiistellyimpiin paaveihin. Erityisesti paavin toiminta holokaustin suhteen herätti keskustelua. Pius XII:ta on hänen kuolemansa jälkeen sekä syytetty passiivisesta suhtautumisesta juutalaisten joukkotuhoamiseen että myös kiitelty juutalaisten suojelemisesta toisen maailmansodan aikana. Ennen paaviksi tuloaan Pacelli toimi Berliinissä Vatikaanin lähettiläänä. Pacelli oli mukana laatimassa natsi-Saksan kanssa solmittua sopimusta eli konkordaattia, joka vahvisti katolisen kirkon asemaa Saksassa, kun kirkko luopui kaikista poliittisista pyrkimyksistään. Hän teki aiemmin samanlaisen sopimuksen myös Italian Benito Mussolinin kanssa. Pacelli syntyi 1876 lakimiesperheeseen, jonka suvun jäsenet olivat useiden sukupolvien saatossa olleet kirkon keskushallinnon palveluksessa. Pacelli sai pappisvihkimyksen 1899, minkä jälkeen hän opiskeli Rooman yliopistossa lakia
Amenemhet I

Amenemhet I oli muinaista Egyptiä 12. dynastian aikaan vuosina 1985–1956 eaa. tai 1991–1962 eaa. hallinnut faarao.  Amenemhetin isä oli Senusret -niminen pappi ja Nefret -niminen nainen oli hänen äitinsä. Amenemhet ei ollut siis ollenkaan kuninkaallista sukua. Hänen nimensä on ensimmäinen, jossa on Amon-jumalan nimi. Amon oli aikaisemmin melko tuntematon jumala, joka sai alkunsa ilmeisesti Theban seudulla 11. dynastian aikaan. Amenemhetin edeltäjän, Mentuhotep IV:n, visiirin nimi oli myös Amenemhet. Nämä saattoivat olla yksi ja sama henkilö, mikä selittäisi Amenemhetin valtaan nousun ja uuden dynastian perustamisen kuninkaallisen perheen ulkopuolelta. Amenemhetin valtaannoususta ei ole tarkempia tietoja, mutta el-Lishtistä löytyneeseen kivilaattaan on kaiverrettu Mentuhotep IV:n ja Amenemhetin nimet vierekkäin, joka mahdollisesti osoittaa Amenemhetin toimineen Mentuhotepin kanssa sijaishallitsijana
Gaudiya Vaishnavismi

Gaudiya Vaishnavismi, eli Bengalista alkunsa saanut Vaishnava-perinne, on Chaitanya Mahaprabhun 1500-luvulla alullepanema Radhalle ja Krishnalle omistautunut bhakti-liike. Perinteen seuraajien tarkkaa lukumäärää ei tiedetä, mutta sen arvioidaan liikkuvan useassa miljoonassa, joista pääosa Bengalin alueella ja Vrajassa, Krishnan synnyinseudulla Pohjois-Intiassa. Gaudiya Vaishnavismin muodoista länsimaissa tunnetuin lienee A. C. Bhaktivedanta Swamin perustama Hare Krishna -liike. Sri Chaitanyan opettama filosofia tunnetaan nimellä achintya-bheda-abheda-tattva, totuus käsityskyvyn ylittävän korkeimman samanaikaisesta ykseydestä ja erillisyydestä kaiken olevan kanssa. Sri Chaitanyan koulukunta tuo teoriaa esittäessään mukaan ajatuksen shaktista ja shaktimanista, eli energiasta ja tämän lähteestä. Kaikki oleva nähdään Korkeimman shaktin ilmentymänä. Shakti jakautuu kolmeen pääkategoriaan, nimittäin antaranga eli sisäinen, bahiranga eli ulkoinen, ja tatastha eli näiden välille sijoittunut. Ensimmäinen viittaa Korkeimman omaan asuinsijaan, toinen aineelliseen maailmaan, kolmas maailmaa kansoittaviin jiva-atmaneihin, eläviin olentoihin. Shakti-shaktimatayor abhedah, sanotaan - shakti ja tämän lähde eivät eroa toisistaan, kuten kuumuus ja valo eivät eroa tulesta; nämä totuudet ovat samanaikaisesti sekä yhtä että erillisiä toisistaan. Srinath Chakravarti, eräs perinteen varhaisista opettajista, kiteytti Sri Chaitanyan opit seuraavaan Srimad Bhagavatam-kommentaarinsa avaussäkeiden joukossa esittämäänsä värssyyn: Loppukaneettina Srinath toteaa, "Tämä on Sri Chaitanya Mahaprabhun näkemys, eikä tätä korkeampaa näkemystä ole
Goswami

Goswami, usein hindujen hengelliseen johtajaan viittaava nimike, johdetaan sanoista ”go” - ”aistit”, ja ”swami” - valtias, viitaten henkilöön, joka hallitsee aistinsa henkisen harjoituksensa turvin. Tunnettuja goswameita olivat muiden muassa Sri Chaitanya Mahaprabhun kuusi tärkeintä oppilasta, Rupa Goswami, Sanatana Goswami, Raghunath Bhatta Goswami, Gopal Bhatta Goswami, Raghunath Das Goswami ja Jiva Goswami. Nimikettä käytetään yleisesti myös Vallabhan Vaishnava-perinteessä.
Dualismi

Dualismi (lat. duo, kaksi) on oppi kahtalaisuudesta tai kahtiajaosta.
Big Ben

Big Ben (virallisesti The Great Bell) on Lontoon parlamenttitalon kellotorniin asennettu tasatunnit lyövä kello. Se otettiin käyttöön vuonna 1859. Kellotorni, johon Big Ben on sijoitettu, on 96,3 metriä korkea, ja se sijaitsee Westminsterissä Thamesjoen varrella. Se on muodostunut Lontoon ja koko Yhdistyneen kuningaskunnan symboliksi. Kellotornin suunnittelivat Charles Barry ja Augustus Pugin. Tornin rakennustyöt kestivät 13 vuotta, ja se valmistui vuonna 1856. Torni oli alun perin viralliselta nimeltään Kellotorni (engl. Clock Tower), vaikka nimen on myös usein virheellisesti luultu olevan Pyhän Tapanin torni (engl. St. Stephen’s Tower). Kuningatar Elisabet II:n 60-vuotisen hallituskauden kunniaksi torni nimettiin vuonna 2012 hänen mukaansa Elisabetintorniksi (engl. Elizabeth Tower)
Sähkömagnetismi

Sähkömagnetismi on fysiikan ala, joka tutkii sähkömagneettiseen vuorovaikutukseen liittyviä ilmiöitä. Sähkömagneettinen vuorovaikutus on yksi neljästä perusvuorovaikutuksesta, ja se välittyy sähkömagneettisen kentän kautta. Sähköiset ja magneettiset ilmiöt ovat sähkömagnetismin kaksi eri puolta, jotka kuitenkin liittyvät kiinteästi yhteen. Sähköä ja magnetismia pidettiin erillisinä ilmiöinä 1800-luvun alkupuolelle asti, kunnes tanskalainen fyysikko Hans Christian Ørsted havaitsi, että johdossa kulkeva sähkövirta synnyttää ympärilleen magneettikentän. Käänteisen ilmiön, magneettikentän indusoiman sähkövirran, havaitsi englantilainen fyysikko Michael Faraday. James Clerk Maxwell kokosi sähköä ja magnetismia koskevat erilliset lait 1860-luvulla yhtenäiseksi teoriaksi, joka ennusti sähkömagneettisten aaltojen olemassaolon ja viittasi siihen, että myös valo on sähkömagneettista säteilyä. Heinrich Hertz osoitti kokeellisesti Maxwellin teorian ennustamien radioaaltojen olemassaolon vuonna 1888. Sähkömagnetismin sovellukset läpäisevät koko modernin yhteiskunnan. Sähkömagnetismin teoria mahdollistaa muun muassa sähkövoimatekniikan ja elektroniikan. Sähköenergia on yksi modernin yhteiskunnan perustarpeista. Sähkömagnetismin teorialla on ollut keskeinen rooli modernin fysiikan kehityksessä. Ensinnäkin oletus, että valon nopeus on sama kaikissa inertiaalikoordinaatistoissa, johti Albert Einsteinin erityiseen suhteellisuusteoriaan vuonna 1905
Rabat

Koordinaatit: 34°01′N, 6°50′W Rabat (arab. الرباط‎, ar-Rabāṭ) on Marokon pääkaupunki. Vuonna 2014 siellä oli noin 578 000 asukasta, ja se oli Marokon kuudenneksi suurin kaupunki. Rabat sijaitsee Atlantin valtameren rannalla, Bou Regreg -wadin suulla vastapäätä Salén kaupunkia. Kaupungin pohjoisosassa on 1600-luvulla rakennettu Oudaïan linnoitus, jossa on Almohadien aikainen portti, andalusialaistyyppinen puutarha ja museoksi muutettu koraanikoulu. Jokisuu on madaltunut sedimentin kertymisen myötä, eikä kaupungilla ole enää merkitystä satamakaupunkina. Elokuu on kuumin kuukausi, tammikuu kylmin. Alueen historia alkaa Salén puolelta, missä oli antiikin roomalaisten siirtokunta. Varsinaisen Rabatin perusti Almohadien dynastian ensimmäinen kalifi Abd al-Mu'min tukikohdaksi Espanjan valloitusretkilleen. Abu Yusuf Ya'qub al-Mansur antoi kaupungille nimen Ribāṭ al-Fatḥ, rakennutti kaupungin muurin ja aloitti valtavan moskeijan rakennustyöt. Moskeijasta on jäljellä kesken jäänyt minareetti, jota kutsutaan Hassanin torniksi. Ennen Marokon itsenäistymistä 1956 Rabat oli Ranskan Marokon protektoraatin pääkaupunki
A Perfect Circle

Billy Howerdel, kitaraMaynard James Keenan, lauluJames Iha, kitaraJeff Friedl, rummutMatt McJunkins, basso Paz Lenchantin, basso, viulu, pianoTroy Van Leeuwen, kitaraDanny Lohner, kitaraTim Alexander, rummutJeordie White, bassoJosh Freese, rummut EMIVirgin Records A Perfect Circle (usein myös APC) on kitaristi Billy Howerdelin perustama yhdysvaltalainen rock-yhtye. Howerdel on toiminut kitarateknikkona mm. yhtyeille Nine Inch Nails, The Smashing Pumpkins, Fishbone, Guns N' Roses sekä Tool. Laulaja-sanoittaja Maynard James Keenan on tunnettu poliittisesti kantaa ottavista sanoituksistaan. Yhtye sai alkunsa, kun Howerdel soitti tekemäänsä musiikkia ystävälleen, Tool-yhtyeen laulajalle Maynard James Keenanille. Tämä tarjosi itseään laulajaksi, jos Howerdel perustaisi yhtyeen. Alkujaan Howerdel oli empivä tarjoukselle, koska halusi naissolistin, mutta lopulta yhtye perustettiin. Vuonna 2000 yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa Mer De Noms. Levyn jälkeen Paz Lenchantin ja Troy van Leeuwen jättivät yhtyeen. Lenchantin liittyi Billy Corganin Zwan-yhtyeeseen, ja aikaisemmin myös Failure-nimisessä yhtyeessä soittanut Troy van Leeuwen siirtyi Queens of the Stone Agen riveihin. Lenchantin kuitenkin soitti vuonna 2004 ilmestyneellä Emotive-levyllä pianoa ja jousisoittimia. Thirteenth Step -albumi julkaistiin vuonna 2003
Butaritari

Butaritari on kymmenestä saaresta koostuva, Kiribatille kuuluva atolli Tyynellä valtamerellä. Aiemmin Butaritari tunnettiin nimellä Makin. Nykyään se on kuitenkin erään Butaritarin lähellä sijaitsevan pienemmän atollin nimi. Makin tunnettiin aiemmin nimellä Makin Meang tai Pieni Makin. Butaritarin pinta-ala on 13,6 neliökilometriä ja asukasluku oli noin 3 200 vuonna 2015. Atollin suurin kylä on noin 2 000 asukkaan Butaritari, joka on myös Kiribatin suurin asutuskeskus Tarawan ulkopuolella  Butaritari sijaitsee pohjoisilla Gilbertsaarilla 100 kilometriä Tarawasta luoteeseen. Atollilla on pituutta idästä länteen miltei 30 kilometriä. Saarella on lentokenttä , ja lisäksi sinne pääsee laivalla Betiolta tai Tarawalta. Kuuluisa kirjailija Robert Louis Stevenson eli saarella hetken 1800-luvun lopulla. Japanilaiset miehittivät Butaritarin ja Makinin toisessa maailmansodassa 9. joulukuuta 1941. Gilbertsaaret: Abaiang | Abemama | Aranuka | Arorae | Beru | Butaritari | Kuria | Maiana | Makin | Marakei | Nikunau | Nonouti | Onotoa | Tabiteuea | Tamana | Tarawa Phoenixsaaret: Abariringa | Birnie | Enderbury | Manra | McKean | Nikumaroro | Orona | Rawaki Linesaaret: Kiritimati | Tabuaeran | Teraina | Malden | Starbuck | Flint | Vostok | Caroline Banaba
Uusi Etelä-Wales

Uusi Etelä-Wales (engl. New South Wales) on Australian vanhin ja asukasluvultaan suurin osavaltio. Se sijaitsee Australian mantereen kaakkoisosassa, ja sen pääkaupunki on Sydney, joka on väkiluvultaan koko Australian suurin kaupunki. Uuden Etelä-Walesin pinta-ala on 809 444 km² ja väkiluku oli 7 480 228 vuoden 2016 väestönlaskennassa. Osavaltio ympäröi sen kaakkoiskulmassa olevaa Australian pääkaupunkiterritoriota. Uusi Etelä-Wales sijaitsee Australian kaakkoisosissa Victorian osavaltiosta pohjoiseen. Idässä sijaitsee Tyynimeri, lännessä Etelä-Australia ja pohjoisessa Queensland. Uuden Etelä-Walesin kaakkoisosassa sijaitsee Australian pääkaupunkiterritorio, jota osavaltio ympäröi. Uuden Etelä-Walesin rannikolla sijaitsee pieni Jervis Bay Territory. Uusi Etelä-Wales on Australian osavaltio, mikä tarkoittaa että sillä on oma itsenäinen hallinto ja lainsäädäntö. Osavaltion lait eivät saa olla ristiriidassa liittovaltion lakien kanssa. Kuninkaan seremoniallista valtaa osavaltiossa pitää kuvernööri
Queensland

Queensland on pinta-alaltaan Australian toiseksi suurin osavaltio. Se sijaitsee Australian mantereen koillisosassa, ja sen pääkaupunki on Brisbane. Queenslandin väkiluku oli 4 703 193 vuoden 2016 väestönlaskennassa ja pinta-ala 1 852 642 km². Pinta-alaltaan se on noin 5,1 kertaa Suomen kokoinen. Osavaltion pääkaupunki Brisbane sijaitsee rannikolla 100 kilometriä Uuden Etelä-Walesin rajalta pohjoiseen. Queenslandissa sijaitsee myös yksi pinta-alaltaan (43 310 km²) maailman suurimmista kaupungeista Mount Isa (pääkatu 188 km) sekä viisi Unescon maailmanperintökohdetta, joista yksi on kuuluisa Iso valliriutta. Ilmasto Queenslandissa on pääosin trooppinen. Queenslandin pohjoisosan tunnettu turistikaupunki on Cairns. Suurimmat kaupungit Brisbanen lisäksi ovat Gold Coast ja Sunshine Coast. Queensland on Australian osavaltio, mikä tarkoittaa että sillä on oma itsenäinen hallinto ja lainsäädäntö. Osavaltion lait eivät saa olla ristiriidassa liittovaltion lakien kanssa. Kuninkaan seremoniallista valtaa osavaltiossa pitää kuvernööri
Lakko

Lakko on vaikuttamisen tapa, jossa työntekijät yhteisellä päätöksellä poistuvat työpaikalta tai jättävät tekemättä työnsä. Lakon tarkoituksena on tavallisesti painostaa työnantajaa parantamaan työntekijöiden palkkaa tai työehtoja. Lakolla voidaan myös pyrkiä vaikuttamaan poliittisiin päättäjiin, jolloin sitä kutsutaan poliittiseksi lakoksi. Lakko on työsopimuslaissa ja kansainvälisissä sopimuksissa tunnustettu työntekijän perusoikeus. Ammattiliitot käyttävät lakkoa ja lakolla uhkaamista aseena muun muassa palkkaneuvotteluissa. Lakkoja järjestetään myös ilman ammattiliittoja, erityisesti maissa, joissa järjestäytyminen on heikkoa. Toisinaan työntekijät menevät lakkoon myös painostaakseen valtiota tai myötätuntolakkoon tukeakseen toisen alan työtaistelua. Lakko-oikeus ja ammatillinen järjestäytyminen katsotaan työntekijöiden perusoikeudeksi ja se on tunnustettu useimmissa perustuslaeissa. Kansainvälisen työjärjestön julistuksessa yhtenä työelämän perusperiaatteista on ”yhdistymisvapaus ja kollektiivisen neuvotteluoikeuden tunnustaminen”. Ensimmäinen kirjallinen maininta lakosta on Egyptistä noin vuoden 1100 eaa. tienoilta.  Useimmissa länsimaissa lakot laillistettiin 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa työntekijöiden oikeuksien kasvaessa