nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Sergei Tsion

Sergei Anatoljevitš Tsion (ven. Сергей Анатолиевич Цион, 1874 – 1947) oli Venäjän keisarillisen armeijan kapteeni, joka vuonna 1906 oli yksi Viaporin kapinan johtajista yhdessä Arkadi Jemeljanovin ja Jevgeni Kohanskin kanssa. Juutalaistaustainen Tsion oli Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen jäsen ja kuului sen enemmistöryhmään eli bolševikkeihin. Suomenlinnassa hän toimitti Vestnik Kasarmi (Kasarmin sanansaattaja) -nimistä lehteä, jonka julkaisua avustivat myös suomalaiset sosiaalidemokraatit. Viaporin kapinan aikana Tsion oli yksi sen johtajista, mutta ei juurikaan osallistunut varsinaiseen kapinointiin, vaan seurasi tapahtumia mantereen puolella. Tuolloin hänen kontakteihinsa Helsingissä lukeutui suomalaisia sosialidemokraatteja, kuten esimerkiksi näytelmäkirjailija Elvira Willman. Kapinayrityksen jälkeen Jemeljanov ja Kohanski teloitettiin, mutta Tsion onnistui pakenemaan Englantiin, jossa hän työskenteli toimittajana. Helsinkiläinen kustannusosakeyhtiö Fugas julkaisi Tsionin Viaporin kapinasta kertovan muistelmateoksen Три дня восстания в Свеаборге (Viaporin kapinan kolme päivää) vuonna 1907. Tsion palasi Venäjälle maaliskuun vallankumouksen jälkeen kesäkuussa 1917. Hän oli jättänyt bolševikit ja liittynyt sosialistivallankumouksellinen puolueeseen, kuuluen samalla myös Aleksandr Kerenskin johtaman väliaikaishallituksen tukijoihin. Tsion matkusti Pietariin Helsingin kautta, jossa häntä oli Työmies-lehden mukaan vastassa tuhatpäinen ihmisjoukko. Ennen junan lähtöä Tsion piti vielä lyhyen puheen
Arkadi Jemeljanov

Arkadi Petrovitš Jemeljanov (ven. Аркадий Петрович Емельянов, 1884 Novgorodin kuvernementti – 11. elokuuta 1906 Suomenlinna) oli Venäjän keisarillisen armeijan luutnantti, joka vuonna 1906 oli yksi Viaporin kapinan johtajista yhdessä Sergei Tsionin ja Jevgeni Kohanskin kanssa. Jemeljanov oli Kohanskin tavoin valmistunut Pietarissa toimivasta Mihailovskin tykistöakatemiasta vuotta ennen Viaporin kapinaa ja aloittanut sen jälkeen palveluksen Suomenlinnan merilinnoituksessa. Hän johti Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen enemmistöryhmän eli bolševikkien Suomenlinnan merilinnoituksessa toiminutta salaista vallankumouksellista sotilasorganisaatiota. Ei ole kuitenkaan varmaa, oliko Jemeljanov itse puolueen jäsen. Viaporin kapinan aikana hän komensi Kuninkaansaaren kapinoivia rannikkotykistöyksikköjä ja haavoittui 1. elokuuta, kun tsaarille uskollisten laivastojoukkojen kranaatti osui saarella sijainneeseen ruutivarastoon. Jemeljanov vangittiin ja ammuttiin muutamaa päivää epäonnistuneen kapinayrityksen jälkeen yhdessä Jevgeni Kohanskin ja kuuden tykkimiehen kanssa. He olivat ensimmäiset Viaporin kapinan johdosta teloitetut. Kirjailija Elvira Willmanin vuonna 1917 kirjoittamassa näytelmässä Vallankumouksen vyöryssä on yhtenä henkilöhahmona Arkadi Jemeljanovin haamu. Willman kuului itse Viaporin kapinan tukijoihin ja oli yksi kapinallisten suomalaisista kontakteista
Mauno Valkeinen

Mauno Valkeinen (12. tammikuuta 1930 Jämsänkoski – 25. helmikuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen kultaseppä ja kilpauimari. Hän osallistui Helsingin olympialaisiin 1952 sadan metrin vapaauinnissa ja viestijoukkueessa. Hänellä oli hallussaan Suomen-mestaruuksia ja -ennätyksiä. Valkeinen työskenteli Westerback-yhtiössä, mutta yrityksen siirryttyä Hämeenlinnaan hän perusti Helsinkiin oman yrityksen. Hän teki television lottopalloista täsmälleen samanpainoiset, ja hänen työhönsä kuului muun muassa artistien kulta-, timantti- ja platinalevyt.
Vladimir Laiming

Vladimir Aleksandrovitš von Laiming (ven. Владимир Александрович Лайминг, 19. heinäkuuta (J: 7. heinäkuuta) 1854 – 1920) oli venäläinen tykistönkenraali, joka vuosina 1905–1913 toimi Suomenlinnan eli silloisen Viaporin merilinnoituksen komentajana. Hän oli sen päällikkönä myös heinä–elokuun vaihteessa 1906 tapahtuneen Viaporin kapinan aikana. Laiming kuului Pihkovan alueelta kotoisin olleeseen aateliseen upseerisukuun, joka alkujaan oli Latviasta. Hänen isänsä oli majuri A. I. Laiming ja veli jalkaväenkenraali P. A. Laiming. Valmistuttuaan toisesta Konstantinovskin sotaopistosta Pietarista vuonna 1871, Laiming osallistui Turkin sotaan 1877–1878 ja palveli sen jälkeen Varsovassa vuoteen 1901 saakka
Sari Moisanen

Sari Moisanen (s. 4. tammikuuta 1980) on suomalainen poliitikko. Hän on entinen Kemin kaupunginvaltuutettu ja kaupunginhallituksen puheenjohtaja. Hän toimii Vasemmistoliiton toisena varapuheenjohtajana. Moisanen on koulutukseltaan insinööri. Moisanen oli ehdolla vuoden 2011 eduskuntavaaleissa, jolloin hän sai 4 578 ääntä ja jäi varakansanedustajaksi. Hän oli ehdolla myös eduskuntavaaleissa 2015. Eduskuntavaaleissa 2019 hänet valittiin jälleen varasijalle. Tammikuussa 2020 Moisanen valittiin Meri-Lapin kehittämiskeskuksen uudeksi seutupäälliköksi. Silloin hän sopi jäävänsä pois sekä Kemin kaupungin osoittamista että maakunnallisista luottamustehtävistä.
Roberta J. Nichols

Roberta Jean Nichols Yakel (o.s. Hilts; 29. marraskuuta 1931 Los Angeles – 3. huhtikuuta 2005 Plymouth) oli yhdysvaltalainen tutkimusinsinööri, joka osallistui moottoriajoneuvojen vaihtoehtoisten polttoaineiden ja flexifuel-tekniikan kehittämiseen. Tavallisimmin häneen viitataan hänen aiemmalla nimellään Roberta J. Nichols, joka on peräisin ajalta, jolloin hän oli avioliitossa Jack E. Nicholsin kanssa. Roberta Nichols johti Yhdysvaltain autoteollisuuden vaihtoehtoisten polttoaineiden ja niiden käytön kehittämistä. Hän työskenteli 16 vuotta Ford Motor Companyn palveluksessa ja hankki kolme flexifuel-patenttia. Nichols kannatti metanolin käyttöä liikennepolttoaineena. Roberta Jean Hilts syntyi Los Angelesissa marraskuussa 1931
Ammoniumjodidi

Ammoniumjodidi (NH4I) on ammonium- ja jodidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää valokuvauskemikaalina ja lääketieteessä. Huoneenlämpötilassa ammoniumjodidi on valkoisia hygroskooppisia kiteitä. Sillä on kaksi kidemuotoa, joista α-muoto on stabiili alle -17,6 °C:n lämpötilassa ja sen kiderakenne muistuttaa cesiumkloridin rakennetta. Korkeammissa lämpötiloissa yhdiste esiintyy natriumkloridin kiderakenteen omaavana β-muotona. Kuumennettaessa sulamispisteeseensä ammoniumjodidi sublimoituu hajoten osittain ammoniakiksi ja vetyjodidiksi. Yhdiste liukenee runsaasti veteen ja liukenee myös eräisiin alkoholeihin kuten metanoliin, etanoliin ja glyseroliin. Pitkään seisoessa yhdiste voi muuttua väriltään kellertäväksi, mikä johtuu jodin muodostumisesta. Ammoniumjodidia voidaan valmistaa neutraloimalla vetyjodidiliuoksella ammoniakkia tai ammoniumkarbonaattia ja ammoniakin ja jodin välisellä reaktiolla käyttämällä ylimäärää ammoniakkia tai käyttämällä katalyyttinä vetyperoksidia. Ammoniumjodidia voidaan käyttää valokuvauskemikaalina filmien kehityksessä ja lääketieteessä yskänlääkkeissä limaa irrottavana ainesosana.
Germanwingsin lento 9525

Germanwingsin lento 9525 oli reittilento, joka törmäsi vuoreen Etelä-Ranskan Le Vernet’ssä lähellä Digne-les-Bainsia tiistaina 24. maaliskuuta 2015. Lennolla oli 144 matkustajaa ja kuusi miehistön jäsentä. Kaikki lennolla olleet kuolivat törmäyksessä. Koneesta ei lähetetty hätäkutsua ennen onnettomuutta. Lennonjohto päätteli koneen olevan hädässä, kun siihen ei saatu yhteyttä. Torstaista 26. maaliskuuta lähtien onnettomuuden todennäköisenä syynä on pidetty lentoperämiehen tahallista toimintaa. Onnettomuuskone oli malliltaan Airbus A320-211, rekisteritunnukseltaan D-AIPX ja sarjanumeroltaan 147. Se oli ollut ennen Germanwingsiä palveluksessa Lufthansalla 1991–2014. Koneella oli lennetty onnettomuuspäivään mennessä 58 313 tuntia yhteensä 46 748 lennolla. Kone oli varustettu kahdella CFM Internationalin valmistamalla CFM56-5A1-suihkumoottoriturbiinilla
Škoda 14Tr

Škoda 14Tr oli Škodan valmistama Tšekkiläinen (entinen Tšekkoslovakia) johdinautomalli, jota valmistettiin vuosina 1980–2004. Škoda 14Tr -johdinauto on kulmikas, kaksiakselinen, korkealattiainen ja tyristorisäätöinen johdinauto. Siinä on kolme ovea (joissain yksittäisissä malleissa kaksi ovea) ja ikkunoissa isot suorakaiteenmuotoiset ikkunaluukut. Nahka- tai kangaspäällysteiset istumapaikat ovat kohti ajosuuntaa. Etuosassa ovat kulmikkaat ajovalot. Kylmän sodan aikana Škodan tehtaan valmistamien ovaalinmuotoisten Škoda 7Tr, 8Tr ja 9Tr -johdinautojen jälkeen oli aika siirtyä Škodan tehtaalla pikkuhiljaa vähän uudempiin malleihin. Niin lopulta valmistui Škoda 14Tr, jonka ensimmäiset prototyypit oli valmistettu jo 1970-luvulla. Škoda 14Tr -johdinauton edeltäjä Škoda 9Tr on ovaalinmuotoinen ja pyöreälamppuinen. Niitä valmistettiin kaksi- ja kolmiovisina. 9Tr-mallia on käytetty myös Norjan Bergenissä. 9Tr-mallin ensimmäiset prototyypit valmistettiin jo 1950-luvulla ja mallia valmistettiin virallisesti vuosina 1961-1983. 9Tr-mallin nivelversio eli 10Tr-mallin projekti jäi toteuttamatta, vaikka mallia suunniteltiin 1950-luvulla
Yksityistie

Yksityistie eli yksityinen tie on tie, jonka omistaa ja jota ylläpitää jokin muu toimija kuin julkinen valta. Yksityisiä teitä omistavat ja ylläpitävät esimerkiksi yksityishenkilöt tai näiden yhteenliittymät ja yritykset. Suomessa yksityisteitä, joihin lasketaan kuuluviksi metsäautotiet, on yhteensä suunnilleen 360 000 kilometriä ja ne muodostavat noin 80 prosenttia koko tiekannasta.
Heikki Luoma (professori)

Heikki Luoma (21. syyskuuta 1926 Seinäjoki – 21. kesäkuuta 2013 Espoo) oli suomalainen hammaslääkäri. Hän oli Kuopion yliopiston hammaslääketieteen professori vuodesta 1975. Hän tutki erityisesti hammaskarieksen mekanismeja ja ehkäisyä ja fluorin vaikutuksia. Hän siirtyi eläkkeelle 1991. Luoma valmistui hammaslääkäriksi 1953 ja tohtoriksi 1964. Vietettyään kaksi vuotta Yhdysvalloissa hän palasi Suomeen ja loi Helsingin yliopiston Hammaslääketieteen laitoksen tutkimuslaboratorion, ja työskenteli siellä akatemiatutkijana vuoteen 1975, jolloin hänet nimitettiin Kuopioon.
SpaceX CRS-4

SpaceX CRS-4 (myös SpX-4) oli SpaceX:n rahtilento Kansainväliselle avaruusasemalle. Se oli Dragon-kapselin neljäs lento asemalle ja kuului NASAn Commercial Orbital Transportation Services -ohjelmaan. Raketti laukaistiin Cape Canaveral Air Force Stationin SLC-40-laukaisualustalta 21. syyskuuta 2014. Lento päättyi onnistuneesti 25. lokakuuta 2014 Dragonin laskeuduttua mereen.
Jaakko Rahja (päätoimittaja)

Jaakko Juhani Rahja (s. 16. lokakuuta 1955 Oulu) on suomalainen tie- ja liikennetekniikan diplomi-insinööri ja päätoimittaja. Rahja on toiminut Suomen Tieyhdistyksen toimitusjohtajana vuodesta 1994 vuoteen 2015 ja sitä ennen tie- ja liikennekonsulttina ja TVH:ssa. Hänellä on useita luottamustehtäviä kunnassa, seurakunnassa ja muissa yhteisöissä. Hän on ollut vuodesta 1994 vuoteen 2015 Tie & Liikenne -lehden päätoimittaja ja kirjoittanut kirjat Katujen kunnossa- ja puhtaanapidon koneet, Rahjan veljekset ja toimittanut kirjan Yksityistien kunnossapito.
Hekatompedon

Hekatompedon (m.kreik. ἑκατόμπεδον, lat. hecatompedum) tai Hekatompedos m.kreik. ἑκατόμπεδος, lat. hecatompedus) (”sata jalkaa [pitkä]”) voi viitata seuraaviin asioihin antiikin Kreikassa:
Attaloksen stoa

Attaloksen stoa (m.kreik. Στοὰ του Ἀττάλου, Stoa tū Attalū) on stoa eli pylväshalli, joka sijaitsee Ateenan antiikin aikaisen Agoran itälaidalla. Se rakennettiin alun perin noin vuosina 159–138 eaa. Nykyisin paikalla on alkuperäistä jäljittelevä uudisrakennus. Stoan rakennutti alun perin kuningas Attalos II, josta rakennus sai nimensä. Attalos oli opiskellut Ateenassa Karneadeen oppilaana ja halusi antaa rakennuksen kaupunkilaisille lahjaksi. Stoa rakennettiin noin vuosina 159–138 eaa. ja se edusti tyypillistä hellenistisen ajan rakentamista. Antiikin aikana rakennus toimi liiketilana, jossa oli Ateenan kaupungin vuokraamia myymälätiloja, sekä julkisena kokoontumispaikkana, joka tarjosi suojaa sekä kesän kuumuutta että talven kylmyyttä vastaan. Rakennus tuhoutui herulien hyökkäyksessä vuonna 267. Tämän jälkeen siitä tuli osa hyökkäyksen jälkeen rakennettua uutta kaupunginmuuria
SpaceX CRS-1

SpaceX CRS-1 oli SpaceX Dragonin kolmas ja Falcon 9:n neljäs lento. Lento kuului NASAn Commercial Resupply Services -ohjelmaan. Lento oli ohjelman ensimmäinen varsinainen rahtilento kahden onnistuneen Commercial Orbital Transportation Services -ohjelman testilennon jälkeen ja toinen kerta kun Dragon telakoitui ISS:ään. Dragon-kapseli laukaistiin Falcon 9 v1.0 -raketilla 7. lokakuuta 2012. Ensimmäisen vaiheen moottorivian seurauksena sekundaarinen hyötykuorma Orbcomm-OG2 joutui liian matalalle radalle ja toimi vain lyhyen aikaan ennen tuhoutumista ilmakehässä. ISS:n turvallisuussäännöt estivät tilanteen paikkaamisyrityksen toisen vaiheen toisella poltolla.
Thomas McGuire

Thomas Buchanan McGuire Jr. (1. elokuuta 1920 – 7. tammikuuta 1945) oli yhdysvaltalainen hävittäjälentäjä, josta tuli hävittäjä-ässä. McGuire ehti saavuttaa 38 ilmavoittoa. Hänen mukaansa on nimetty McGuiren lentotukikohta (McGuire AFB). Sotilasarvoltaan Thomas McGuire oli majuri. Hän oli yksi kaikkein palkituimmista yhdysvaltalaisista sotilaslentäjistä; palkintoihin kuului esimerkiksi Congressional Medal of Honor. McGuire taisteli Lockheed P-38 Lightning -hävittäjäkoneellaan muun muassa japanilaisia Mitsubishi A6M Reisen -tyypin eli "Zero"-hävittäjiä vastaan. Hänen yksikkönsä oli 5th Air Forcen 475th Fighter Group. McGuire sai surmansa ilmataistelun aikana, kun hän yritti lyödä Richard I. Bongin saavuttaman pudotusten ennätyksen
Kauainamakihi

Erittäin uhanalainen  Chlorodrepanis stejnegeri(Wilson, 1890) Hemignathus kauaiensis Kauainamakihi Wikispeciesissä Kauainamakihi Commonsissa Kauainamakihi (Chlorodrepanis stejnegeri) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu. Kauainamakihia tavataan Havaijisaariin kuuluvalla Kauain saarella. Lajin populaatioksi on noin arvioitu 7 000 yksilöä. Se on luokiteltu vaarantuneeksi, koska sen levinneisyysalue on hyvin pieni. Vaikka sen alkuperäisiä elinympäristöjä on tuhoutunut, on laji ilmeisesti hyötynyt saarelle tuodusta Passiflora tarminiana -passiolajista, ja se pystyy elämään monenlaisissa ympäristöissä. Kauainamakihi elää yli 600 metrin korkeudella merenpinnasta. Se käyttää ravinnokseen hyönteisiä, joita se kerää puiden rungoilta ja kukista. Se syö myös kukkien mettä, ja hakkaa puiden kuorta etsiäkseen kuoren alla eläviä niveljalkaisia.
Outi Merisalo

Outi Kaija Olivia Merisalo (s. 9. toukokuuta 1959 Helsinki) on suomalainen kielentutkija, joka toimii romaanisen filologian professorina Jyväskylän yliopistossa (1994–). Hän on erikoistunut keskiajalla tehtyjen käsikirjoitusten tutkimiseen. Merisalo kävi Vuosaaren yhteiskoulun ja alkoi 1977 opiskella Helsingin yliopistossa romaanista filologiaa, latinan kieltä ja Rooman kirjallisuutta, kreikan kieltä ja kirjallisuutta sekä englantilaista filologiaa. Hän valmistui filosofian maisteriksi 1982, lisensiaatiksi 1982, ja tohtoriksi 1988. Hänen väitöskirjansa La Langue et les scribes (1988) käsitteli 1200-luvun poitoulaisia kansankielisiä asiakirjoja, niiden kirjurien käsialoja, heidän käyttämiään kirjoitusasuja ja asiakirjojen materiaalisia piirteitä. Vuosina 1987–1991 Merisalo tutki italialaista renessanssia Poggio Bracciolinin (1380–1459) innoittamana. Jyväskylän yliopiston professuurin lisäksi Merisalolla on dosentuuri Helsingin yliopistossa ja Åbo Akademissa. Merisalo on ollut Tanskan kuninkaallisen tiedeakatemian ulkomainen jäsen vuodesta 2001 ja Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2003. Vuonna 2015 Merisalo sai Saksan liittotasavallan ansioristin nauhan kera ansioistaan Saksan ja Suomen välisten tiedeyhteyksien rakentajana. Erityisen merkittävänä nähtiin hänen panoksensa suomalaisten Humboldt-stipendiaattien alumnijärjestön, Suomen Alexander von Humboldt -klubin toimintaan sen puheenjohtajana vuodesta 2006
Eino Haarla

Eino Toivo Rafael Haarla, ent. Harberg (9. maaliskuuta 1896 Korpilahti – 24. huhtikuuta 1938 Jyväskylän maalaiskunta) oli suomalainen Tampereella asunut tehtaanjohtaja ja järjestöjohtaja. Haarlan vanhemmat olivat kauppaneuvos Rafael Haarla ja Ruusa Keskinen. Hänen setänsä oli kirjailija Lauri Haarla. Haarla kirjoitti ylioppilaaksi yksityistodistuksella Tyrvään suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1916. Eino Haarla oli ollut kesäisin harjoittelijana isänsä teollisuuslaitoksilla sekä eri paperialan liikkeissä muun muassa Pietarissa ja Moskovassa. Ylioppilaaksi tultuaan hän toimi isänsä tehtaan kauppaedustajana Venäjällä, jonne tehtaan vienti pääasiassa suuntautui. Haarla asui tällöin pääasiassa Moskovassa. Haarla palasi Suomeen kun Suomen sisällissota katkaisi kauppayhteydet Venäjälle ja hän oli sisällissodan aikana Jääkäritykistössä majuri Lauri Malmbergin adjutanttina. Sodan jälkeen Haarla palveli vänrikkinä Kenttätykistörykmentti I:ssä 1918–1920
Kurt Hummel

Kurt Hummel on kuvitteellinen televisiohahmo amerikkalaisessa sarjassa Glee (2009–2015), joka yhdistelee draamaa, komediaa ja musikaalia. Sarjaa esitti Yhdysvalloissa televisiokanava FOX ja Suomessa AVA. Hahmoa näyttelee Chris Colfer, joka on esiintynyt sarjassa sen pilottijaksosta lähtien. Kurtin hahmon kehittivät Gleen luojat Ryan Murphy, Brad Falchuk ja Ian Brennan. Hän on valmistunut opiskelija William McKinley -koulusta ja yksi Uusien Tuulien entisistä jäsenistä. Kurt koe-esiintyy glee-klubiin kappaleella "Mr. Cellophane". Vaikka hän salaa homoseksuaalisuutensa, monet kuoron jäsenistä olettavat hänen olevan homo. Hän lopulta tunnustaa homoutensa Mercedesille (Amber Riley), ja heistä tulee läheisiä ystäviä. Jaksossa "Paksuna", Kurt liittyy koulun jalkapallojoukkueeseen potkijaksi tehdäkseen vaikutuksen isäänsä Burtiin (Mike O'Malley), ja auttaa joukkuetta voittamaan ensimmäisen pelinsä. Pelin jälkeen Kurt tunnustaa homoutensa isälleen, joka hyväksyy asian. Kurt lopettaa jalkapallojoukkueessa, kun pelaajien pitää valita jalkapallon ja kuoron välillä
Mike Chang

Mike Chang on kuvitteellinen televisiohahmo amerikkalaisessa sarjassa Glee (2009–2015), joka yhdistelee draamaa, komediaa ja musikaalia. Sarjaa esitti Yhdysvalloissa televisiokanava FOX ja Suomessa AVA. Hahmoa näyttelee Harry Shum Jr., joka on esiintynyt sarjassa sen neljännestä jaksosta lähtien. Miken hahmon kehittivät Gleen luojat Ryan Murphy, Brad Falchuk ja Ian Brennan. Hän on valmistunut opiskelija William McKinley -koulusta ja yksi Uusien Tuulien entisistä jäsenistä. Mike esiintyy sarjassa ensimmäistä kertaa jaksossa "Paksuna", McKinley -koulun jalkapallojoukkueen jäsenenä. Hän tanssii Beyoncén kappaleeseen "Single Ladies (Put a Ring on It)" yhdessä Kurt Hummelin (Chris Colfer) ja muiden koulun jalkapallojoukkuelaisten kanssa voittaakseen kisat, ja liittyy Uusiin Tuuliin joukkuetovereidensa Mattin (Dijon Talton) ja Puckin (Mark Salling) kanssa. Mike on erittäin lahjakas tanssija, joka pystyy esittämään monimutkaisia popping ja locking tanssiliikkeitä. Hän laulaa usein taustaa ja esittää lyhyitä tanssisooloja kuoron musiikkiesityksissä. Ensimmäisen tuotantokauden viimeisessä jaksossa, Mike sanoo, että ennen Uusia Tuulia hän pelkäsi tanssia oman huoneensa ulkopuolella. Kesällä Mike ja Tina (Jenna Ushkowitz) ovat taideohjaajina aasialaisella leirillä, missä he suutelevat ja alkavat seurustella
Kuninkaallinen stoa

Kuninkaallinen stoa eli Stoa basileios (m.kreik. Βασίλειος στοά, Basileios stoa tai Βασιλική στοά, Basilikē stoa) oli antiikin aikainen stoa eli pylväshalli, joka sijaitsi Ateenan antiikin aikaisen Agoran luoteiskulmassa. Se oli Ateenan keskeisiä julkisia rakennuksia ja siellä toimi kuningasarkontti. Kuninkaallinen stoa rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 525 eaa. Suuri osa siitä rakennettiin uudelleen klassisella kaudella 400-luvulla eaa. todennäköisesti persialaissotien aiheuttamien tuhojen korjaamiseksi. Rakennus oli yksi Ateenan varhaisimmista ja merkittävimmistä julkisista rakennuksista. Stoa sai nimensä siitä, että siellä toimi niin kutsuttu kuningasarkontti, jolle kuului monia lakeihin ja uskontoon liittyneitä tehtäviä. Ainakin 300-luvulla eaa. myös areiopagi kokoontui joskus Kuninkaallisessa stoassa. Rakennuksessa olivat esillä Ateenan lakien kopiot
Getting Things Done

Getting Things Done (GTD) on yhdysvaltalaisen David Allenin kehittämä henkilökohtaisen ja organisaation tuottavuuden ja tietotyön toiminnanohjausmenetelmä. Allen julkaisi myös samannimisen kirjan vuonna 2001. Kirjasta ilmestyi päivitetty painos 2015. Menetelmän tavoite on vapauttaa ajatuskapasiteetti luovaan ja tuottavaan käyttöön. Tämä saavutetaan, kun kaikki sitoumukset, mielessä pyörivät asiat ja niiden tavoitellut lopputulokset kirjataan ylös luotettavaan, mahdollisimman yksinkertaiseen järjestelmään. Allen tiivistää menetelmänsä lauseeseen "your mind is for having ideas, not holding them" eli mieli on ideoiden saamista, ei säilyttämistä varten. Kun mieltä ei enää käytetä varastotilana, saavutetaan "mind like water" - mieli kuin vesi (vrt. flow). Vertauskuvan mukaan vesi on jatkuvasti valmis vastaamaan ulkoatuleviin ärsykkeisiin täsmälleen oikealla tavalla. Kun veteen heittää kiven, vesi ei "jännitä", vaan reagoi kiveen vain suhteessa kiven painoon, tulokulmaan jne. Allen rinnastaa henkisen suorituskyvyn ja ihmisen lyhytkestoisen muistin tietokoneen RAM-muistiin (työmuistiin). Työteho ja luovuus ovat suoraan riippuvaisia muistin kuormituksen määrästä
Alexandrine Armfelt

Alexandrine Armfelt (vuodesta 1895 Aleksandra Vladimirovna Železnova, ven. Александра Владимировна Железнова; 16. syyskuuta 1866 Turku – 6. maaliskuuta 1933 Leningrad) oli suomalais-venäläinen säveltäjä, aatelisarvoltaan kreivitär. Hän oli Gustav Mauritz Armfeltin pojanpojantytär. Alexandrine Armfelt syntyi Turussa mutta vietti nuoruutensa Pietarissa, jossa hänen isänsä Mauritz Wladimir Armfelt (1827–1888) työskenteli hovissa. Alexandrine Armfelt opiskeli musiikkia Pietarin konservatoriossa sekä sävellystä Anton Rubinšteinin johdolla. Hänen ensimmäinen sävellyksensä julkaistiin vuonna 1894. Alexandrine Armfelt avioitui vuonna 1895 uralilaistaustaisen kasakan Vladimir Železnovin kanssa. Vaimo matkusti miehensä mukana komennukselle Uralskin oblastiin vuosiksi 1896–1897 ja kiinnostui kansamusiikista. Puolisot kokosivat kansanmusiikkia ja julkaisivat vuonna 1899 kokoelman Пѣсни уральских казаков. Armfeltin tuotteliain kausi sijoittui vuosiin 1903–1914, jolloin hän sävelsi romansseja sellolle, viululle ja pianolle
Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista (1970–1980-luvut)

Tämä on luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista 1970–1980-luvuilla. Artikkeli listaa Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkat Richard Nixonista Ronald Reaganiin vuosina 1969–1988. Luettelo on osa isompaa artikkelikokonaisuutta Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista, josta on linkit Yhdysvaltain presidenttien muilla vuosikymmenillä tekemiin ulkomaanmatkoihin. Richard Nixon teki presidenttikaudellaan 27 ulkomaanmatkaa. Gerald Ford teki presidenttikaudellaan 19 ulkomaanmatkaa. Jimmy Carter teki presidenttikaudellaan 31 ulkomaanmatkaa. Ronald Reagan teki presidenttikaudellaan 49 ulkomaanmatkaa. 1900–1920-luvut (Roosevelt T, Taft, Wilson, Harding, Coolidge & Hoover)1930–1940-luvut (Roosevelt F.D. & Truman)1950–1960-luvut (Eisenhower, Kennedy & Johnson)1970–1980-luvut (Nixon, Ford, Carter & Reagan)1990–2000-luvut (Bush G.H.W, Clinton & Bush W)2010–nykyaika (Obama & Trump) Yhdysvaltain presidenttien vierailut Suomessa
Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista (1950–1960-luvut)

Tämä on luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista 1950-1960. Luettelossa on Dwight D. Eisenhowerin (1953–1961), John F. Kennedyn (1961–1963) ja Lyndon B. Johnsonin (1963–1969) ulkomaanmatkat. Dwight D. Eisenhower teki presidenttikaudellaan 37 ulkomaanmatkaa. John F. Kennedy teki presidenttikaudellaan 16 ulkomaanmatkaa. Lyndon B. Johnson teki presidenttikaudellaan 27 ulkomaanmatkaa. 1900–1920-luvut (Roosevelt T, Taft, Wilson, Harding, Coolidge & Hoover)1930–1940-luvut (Roosevelt F