nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Space Quest II

Space Quest II: Chapter II – Vohaul's Revenge (lyhyemmin Space Quest II: Vohaul's Revenge) on Sierra On-Linen julkaisema seikkailupeli, joka on julkaistu 14. marraskuuta 1987. Se on jatko-osa pelille Space Quest I: The Sarien Encounter. Alkuperäisen pelin mukana tulee sarjakuvalehtinen jossa kerrotaan ensimmäisen pelin tapahtumista kuinka Roger Wilcosta tuli planeetta Xenonin sankari. Pelaaja saa myös tietoa ensimmäisen sarjan roistosta, Sludge Vohaulista, joka oli Sarienien hyökkäyksen takana avaruusalus Arcadalle. Sankaristatuksestaan huolimatta Roger Wilco siirretään planeetta Xenonia kiertävälle avaruusasema Orbital Station 4:lle ja hänet ylennetään aseman pääsiivoojaksi. Avaruusasemalla Roger on vain lyhyen aikaa, kun hänet isketään tajuttomaksi noustuaan avaruusalukseen ja kaapataan Sludge Vohaulin kätyreiden toimesta. Kun Rogeria kuljetetaan planeetta Labionin kaivoksille rangaistukseksi Sludgen alkuperäisten suunnitelmien estämisestä, keskeytyy matkanteko ilma-aluksella ja alus putoaa viidakkoon. Roger onnistuu pakenemaan ja selviydyttään Labionin viidakon vaaroista, saapuu hän Sludgen asteroiditukikohtaan. Hänen täytyy yksin estää Vohaulin julma juoni joka tähtää älyllisen elämän lopettamiseen planeetta Xenonilla miljoonilla kloonatuilla vakuutusasiamiehillä. Pelin lopussa, Vohaulin asteroiditukikohta räjäytetään ja Roger pakenee pelastuskapselilla avaruuteen. Aluksessa hän asettuu nukkumaan kryokammioon horrostilaan, joka on alku seuraavalla pelisarjan osalle, Space Quest III: The Pirates of Pestulon
Bosch (televisiosarja)

Bosch on Amazon Studiosin vuosina 2014–2021 tuottama yhdysvaltalainen poliisisarja, joka perustuu Michael Connellyn rikosromaaneihin. Sarjan pääosaa, LAPD:n rikostutkija Harry Boschia näyttelee Titus Welliver. Welliver oli Connellyn valinta pääosan esittäjäksi. Muissa päärooleissa ovat muun muassa Jamie Hector, Lance Reddick ja Amy Aquino. Ensimmäinen kausi perustuu Connellyn romaaneihin Betoniblondi (The Concrete Blonde, 1994), Luukaupunki (City of Bones, 2002) sekä Sokkelokuja (Echo Park, 2006). Amazon Prime Video aloitti Boschin esittämisen 6. helmikuuta 2014 pilotti-jaksolla. Loput ensimmäisen kauden jaksot julkaistiin helmikuussa 2015 ja toinen kausi maaliskuussa 2016. Sarjaa tuotettiin yhteensä seitsemän tuotantokautta ja viimeinen kausi julkaistiin vuonna 2021. Tämän jälkeen Amazon jatkoi sarjaa jatko-osalla Bosch: Legacy, jonka pääosissa ovat Titus Welliver, Mimi Rogers ja Madison Lintz. Suomessa MTV3 aloitti Boschin ensimmäisen tuotantokauden esittämisen 13. lokakuuta 2015 ja toisen kauden 16
Kirjavaras (romaani)

Kirjavaras (engl. The Book Thief) on australialaisen Markus Zusakin vuonna 2005 julkaistu romaani. Kirja on ollut myynti- ja arvostelumenestys ja se on saanut lukuisia kirjallisuusalan palkintoja. Teos on käännetty yli 40 kielelle, ja suomeksi se ilmestyi vuonna 2008 Pirkko Biströmin kääntämänä. Kirjasta on tehty saman niminen elokuva (engl. The Book Thief) vuonna 2013. Sen on ohjannut Brian Percival ja pääosia näyttelevät Sophie Nelisse, Geoffrey Rush ja Emily Watson. Kirja sijoittuu natsi-Saksaan toisen maailmansodan aikana. Äiti joutuu antamaan yhdeksänvuotiaan Liesel-tytön kasvattityttäreksi Hubermannin perheeseen lähelle Müncheniä. Liesel ei aluksi osaa lukea, mutta on kiinnostunut kirjoista ja päätyy loppujen lopuksi lukemaan ääneen sodan aikana pommisuojassa oleville ihmisille. Kirja kertoo ystävyydestä, kirjoista, sanojen mahdista, juutalaisvainosta ja natseista.
Mihail Burtsev

Mihail Ivanovitš Burtsev (ven. Михаил Иванович Бурцев, 21. kesäkuuta 1956 Moskova, Venäjän SFNT – 16. lokakuuta 2015) oli Neuvostoliittoa edustanut säilämiekkailija, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Burtsev saavutti Moskovan kotiolympialaisissa 1980 säilällä hopeaa henkilökohtaisesta kilpailusta. Säilän joukkuekilpailussa hän voitti olympiakultaa Moskovassa ja Montréalissa 1976 sekä olympiahopeaa Soulissa 1988. Burtsev voitti myös kuusi maailmanmestaruutta sekä muita MM-mitaleja. Burtsev kuoli 16. lokakuuta 2015. Hän oli kuollessaan 59-vuotias.
Talouskuri

Talouskuri, talouskuripolitiikka, austerity tai kurjistava talouspolitiikka (engl. fiscal austerity) tarkoittaa politiikkaa, jossa erilaisilla talouspoliittisilla toimenpiteillä pyritään pienentämään valtiontalouden budjetin alijäämää. Talouskuripolitiikan tehokkuudesta ja hyödyllisyydestä on käyty kiivasta keskustelua puolesta ja vastaan, eikä konsensusta ole toistaiseksi löytynyt. Brownin yliopiston poliittisen taloustieteen professori Mark Blyth määrittelee kirjassaan Talouskuri (2017) talouskuripolitiikan tietoiseksi deflaatioksi, jonka tarkoitus on sopeuttaa taloutta ja palauttaa kilpailukykyä alentamalla palkkoja, hintoja ja julkisia menoja. Keskeisin keino tähän on valtion budjetin, velan ja alijäämän leikkaus, jonka katsotaan parantavan sijoittajien markkinaluottamusta. Blyth suhtautuu tähän oletukseen kriittisesti ja katsoo sen olevan paremminkin teoreettinen hypoteesi, kuin empiirisesti osoitettu säännönmukaisuus.lähde tarkemmin? Talouskurin toteutustavoista keskeisimmät ovat verojen korotukset ja menoleikkaukset julkisiin palveluihin. Organisaatioissa talouskuri merkitsee yleensä menojen, käytännössä joko toimintojen ja henkilöstön karsimista. Talouskuri-käsite on liitetty tilanteisiin, joissa vaikeuksiin joutunutta taloudellisesti avustava taho asettaa auttamisen kohteen toteuttaman kustannustensa karsimisen sen lainoittamisen tai velkajärjestelyn ehdoksi. Käytännön esimerkkinä tästä on esimerkiksi IMF:n, EKP:n ja euroryhmän vaateet Kreikan valtiota kohtaan Kreikan talouskriisin lainoittamisen yhteydessä. Suomi noudatti 1990-luvun lamassa tiukkaa talouskuria, ja pyrki välttämään velanottoa viimeiseen saakka. Tämä johti työttömyyden räjähtämiseen lyhyessä ajassa 2 %:n tietämistä lähes 18 %:iin
Musta Haukka

Musta Haukka (1767 – 3. lokakuuta 1838, engl. Black Hawk, omakieliseltä nimeltään Ma-ka-tai-me-she-kia-kiak) oli Sauk- ja Fox-intiaanien johtaja Mustan Haukan sodassa vuonna 1832. Hän kärsi tappion Yhdysvaltoja vastaan Bad Axen taistelussa (tai verilöylyssä) Wisconsinissa. Taistelun jälkeen saukit ja foxit pakotettiin luopumaan maistaan Illinois’n ja Iowan alueella, ja winnebagot Wisconsinin alueella. Musta Haukka ei ollut syntyperäiseltä asemaltaan päällikkö, vaan hän ansaitsi asemansa toiminnallaan taistelukentällä ja vastarintaan valmiiden sotureiden johtajana ennen sotaan ryhtymistä. Hän taisteli brittien puolella vuoden 1812 sodassa suojatakseen saukien maita valkoisten uudisasutukselta. Mustan Haukan haastatteluihin perustuva omaelämäkerta julkaistiin vuonna 1833. Teoksesta tuli hyvin suosittu, ja siitä on otettu uusia painoksia vielä 2000-luvullakin.
Sing Sang Song

Sing Sang Song on Les Humphries Singers -yhtyeen esittämä kappale, joka edusti Länsi-Saksaa vuoden 1976 Eurovision laulukilpailussa. Se ylsi sijalle 15 saaden 12 pistettä. Kappaleen sävelsi Ralph Siegel ja sanoitti Kurt Hertha. ”Sing Sang Song” nousi Länsi-Saksan singlelistalla sijalle 45. Les Humphries Singersiin kuului suuri määrä laulajia, mutta se ei saanut osallistua kilpailuun koko kuoron voimin. Niinpä kappaletta esitti Euroviisuissa vain kuusi jäsentä. Yksi heistä oli John Lawton, joka tuli vaikuttamaan vuosina 1976–1979 Uriah Heep -yhtyeen solistina.
Syyrian turkmeenit

Syyrian turkmeenit tai turkomaanit ovat etninen ryhmä Syyriassa. Turkmeeneja on eri lähteiden mukaan 100 000-500 000, tai jopa lähes 3 miljoonaa. Heitä asuu pääasiassa Latakiassa, Aleppossa, Homsissa, Idlibissä ja al-Raqqan alueilla, sekä yksittäisissä kylissä ympäri Syyriaa. Syyrian turkmeenit ovat sunnimuslimeja. Syyrian turkmeenit polveutuvat turkkilaisista paimentolaisheimoista, joita muutti nykyisen Syyrian alueelle useaan otteeseen 1000-luvun ja 1600-luvun välillä. Muuttoliikettä tukivat usein aluetta hallinneet eri dynastiat, jotka käyttivät turkmeeneja sotilaspalveluksessa. Syyrian Baath-puolueen noustua valtaan turkin kielen puhuminen ja joidenkin tapojen noudattaminen kiellettiin. Sadat tuhannet Syyrian turkmeenit eivät enää puhu turkin kieltä, mutta turkmeeni-identiteetti on silti säilynyt. Syyrian sisällissodan puhjettua turkmeenit ovat taistelleet Bašar al-Assadin hallintoa vastaan ja monet ovat nousseet merkittäviin asemiin vapaan Syyrian armeijassa. Turkmeenit ovat myös perustaneet lukuisia omia aseellisia ryhmittymiään, jotka toimivat yhteistyössä muidan kapinallisten kanssa. Syyrian turkmeenien poliittinen järjestö Syyrian turkmeenien neuvosto on pyrkinyt yhdistämään turkmeenien eri järjestöt yhden lipun alle. Järjestö perustettiin Gaziantepissa Turkissa ja Turkkia on syytetty turkmeenien käyttämistä pelinappuloina maan omien tavoitteiden saavuttamiseksi Syyriassa
Maastamuuttajat (elokuva)

Maastamuuttajat (ruots. Utvandrarna) on vuonna 1971 ensi-iltansa saanut ruotsalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Jan Troell. Elokuva pohjautuu Vilhelm Mobergin kirjoihin Maastamuuttajat ja Uuteen maahan, jotka ovat kaksi ensimmäistä teosta neliosaisesta Maastamuuttajat-kirjasarjasta. Elokuva sai viisi Oscar-ehdokkuutta ja voitti kaksi Golden Globe -palkintoa. Elokuvan tarinassa kuvataan ruotsalaisperheen muuttoa siirtolaisina Ruotsista Yhdysvaltoihin. Maastamuuttajien jatko-osa Raivaajat (1972) keskittyy seuraamaan saman perheen elämää uudessa kotimaassaan. Elokuvassa seurataan 1800-luvun puolessa välissä Smålannissa elänyttä Nilssonin perhettä, joka muuttaa paremman elämän toivossa siirtolaisina Ruotsista Minnesotaan, Yhdysvaltoihin. Tarinan alussa kuvataan perheen kokemia vaikeuksia Ruotsissa, jossa perheen jäsenet elävät torppareina, renkeinä ja piikoina. Köyhyyden, nälän ja traagisten vastoinkäymisten myötä perhe päättää lähteä vaaralliselle matkalle kohti uutta maailmaa. Myöhemmin elokuvassa kuvataan perheen ja heidän tuttaviensa pitkää matkaa, jota taitetaan purjelaivalla yli Atlantin valtameren ja läpi Amerikan mantereen muun muassa rautateillä. Maastamuuttajat sai yhteensä viisi Oscar-ehdokkuutta. Se oli ehdolla parhaan elokuvan, parhaan vieraskielisen elokuvan, parhaan naispääosan (Liv Ullmann), parhaan ohjauksen (Jan Troell) ja parhaan sovitetun käsikirjoituksen (Bengt Forslund, Jan Troell) palkintosarjoissa
Minna Canthin patsas (Kuopio)

Minna Canthin patsas Kuopion keskustan Maljalahden kaupunginosan Minna Canthin puistossa on paljastettu vuonna 1937. Patsaan on suunnitellut suomalainen kuvanveistäjä Eemil Halonen. Patsas esittää istuvaa Minna Canthia, pronssivalos on korkeudeltaan 2,3 metriä ja patsaan graniittinen jalusta 2,4 metriä. Valos on valmistunut 1936. Patsashankkeen taustalla olivat Suomalainen Naisliitto ja kuopiolaiset naisyhdistykset, jotka perustivat patsastoimikunnan ja keräsivät rahaa. Taiteilijat tekivät oma-aloitteisesti luonnoksia muistopatsaaksi. Lapinlahtelaissyntyinen Eemil Halonen teki useita luonnoksia, joissa hän kuvasi Canthia eri ikäisenä. Halonen sai muistomerkkitilauksen. Valitusta ehdotuksesta tehtiin luonnollisen kokoinen pahvimalli ja sen avulla kokeiltiin sopivaa sijoituspaikkaa. Se löytyi kaupungin keskustan koillisosasta. Minna Canthin puisto on rauhallisella paikalla ruutukaava-alueen laidalla ja puiston valaistusolosuhteetkin vastasivat Halosen toiveita. Puistosuunnitelman teki Bengt Schalin
Raptors 905

Raptors 905 on koripallojoukkue Ontarion Mississaugasta. Se pelaa D-liigassa ja toimii NBA-seura Toronto Raptorsin farmijoukkueena. Raptors 905 on D-liigan ainoa kanadalaisjoukkue. Joukkue perustettiin syksyllä 2015. Sen nimi tulee Toronton lähiöalueiden aluekoodista. Joukkue voitti ensimmäisen mestaruutensa vuonna 2017.
Johanneksen Dynamo

Johanneksen Dynamo oli vuosina 1985–1995 toiminut helsinkiläinen jalkapalloseura, jonka perustajana ja johtohahmona toimi muusikko Gösta Sundqvist. Nimensä se sai Helsingin Ullanlinnassa sijaitsevasta Johanneksenkirkosta, jonka kaksoistornien siluetti oli myös seuran logossa. Johanneksen Dynamo pelasi parhaimmillaan Suomen neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla III divisioonassa, jonne se nousi ensimmäistä kertaa kaudeksi 1992. Vuonna 1995 Johanneksen Dynamo ja toinen helsinkiläisseura FC Norssi yhdistyivät ja muodostivat uuden Atlantis FC -nimisen seuran, joka muutaman vuoden kuluttua nousi Veikkausliigaan. Johanneksen Dynamolla oli myös aladivisioonissa pelannut reservijoukkue FC Capitals. Vuonna 2013 uutisoitiin, että elokuvaohjaaja Peter Lindholm valmistelee Gösta Sundqvistista ja hänen jalkapalloseurastaan kertovan elokuvan käsikirjoitusta.
Karbonyylifluoridi

Karbonyylifluoridi eli fluorifosgeeni (COF2) on hiilen, hapen ja fluorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste ja fosgeenin fluorianalogi. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä. Karbonyylifluoridi on huoneenlämpötilassa väritöntä kaasua, joka voidaan paineistaa ja nesteyttää värittömäksi nesteeksi. Yhdiste hydrolysoituu veden vaikutuksesta muodostaen vetyfluoridia ja hiilidioksidia. Karbonyylifluoridi reagoi useiden yhdisteiden kanssa ja on voimakkaasti syövyttävää ja ärsyttää hengitysteitä. Syövyttävyys johtuu vetyfluoridista, jota karbonyylifluoridi muodostaa joutuessaan kosketuksiin veden kanssa. Karbonyylifluoridia voidaan valmistaa usealla tavalla ja ensimmäisen kerran sitä valmistettiin vuonna 1934 fluoraamalla hiilimonoksidia hopea(II)fluoridin avulla. Muita tapoja ovat fosgeenin fluoraus asetonitriililiuoksessa natriumfluoridi avulla tai käyttämällä antimonitrifluoridin ja antimonipentafluoridin seosta, rikkitetrafluoridia tai vetyfluoridia. Yhdistettä muodostuu myös hiilimonoksidin ja fluorin välisessä reaktiossa ja kuumennettaessa kalsiumfluoridia ja titaanidioksidia hiilen läsnä ollessa. Karbonyylifluoridia muodostuu fluorattujen polymeerien palaessa. Karbonyylifluoridia voidaan käyttää fluorin tai vetyfluoridin sijasta valmistettaessa fluorattuja orgaanisia yhdisteitä. Se reagoi muun muassa alkoholien kanssa muodostaen fluorialkaanijohdannaisia
Filip (Ruotsi)

Filip oli Ruotsin kuningas noin 1105-1118. Hän oli kuningas Halstenin poika. Filip ja hänen veljensä Inge nuorempi nousivat valtaistuimelle noin vuonna 1105 setänsä Inge vanhemman kuoltua. Länsi-Götanmaan lain esipuhe sanoo että Filip oli hyvä kuningas, mutta juuri muuta hänestä ei tiedetäkään. Islantilaisen Hervörin saagan mukaan Filip hallitsi vain lyhyen aikaa ja oli naimisissa Harald Ankaran tyttären Ingegerdin kanssa.
Formula 3.5 V8

Formula V8 3.5 (vuosina 1998–2004 World Series by Nissan ja vuosina 2005–2015 Formula Renault 3.5 Series) oli autourheilusarja, jota järjesti RPM Racing. Sarjaa pidettiin GP2-sarjan ohella toiseksi korkeimpana sarjana ennen mahdollista siirtymistä kuninkuusluokkana pidettävään Formula 1 -sarjaan. Sarjasta ovat Formula 1:een nousseet muun muassa Sebastian Vettel, Fernando Alonso, Heikki Kovalainen, Robert Kubica ja Daniel Ricciardo. Kaikki alkoi kun vuonna 1991 perustettiin Espanjan Formula Renault -luokka jota kilpailitiin aina vuoteen 1997 asti. Kaudeksi 1998 sarjan haltuun otti RPM Comunicacion sekä espanjalainen liikemies Jaime Alguersuari Tortajada. Sarjan nimi muuttui aina pääsponsorin mukaisesti vuosina 1998–2003. Kaudella 2004 sarjan nimeksi muuttui World Series by Nissan. Kaudella 2005 sarjan nimi muuttui jälleen ja se nimettiin Formula Renault 3.5 -luokaksi. Kausi 2015 oli viimeinen vuosi sarjalle kun Renault Sport ilmoitti lopettavansa World Series by Renault -luokan tukijana
Herkku Hernesniemi

Herkku Mauri Tapio Hernesniemi (14. syyskuuta 1955 Oulu – 10. lokakuuta 2015 Nokia) oli suomalainen kommunistipoliitikko. Hernesniemi oli Asukasliiton puheenjohtaja sekä Nokian kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1984. Hernesniemi valittiin valtuustoon Suomen Kansan Demokraattisen Liiton (1984), Demokraattisen Vaihtoehdon (1988), Rauhan ja Sosialismin puolesta – Kommunistisen Työväenpuolueen (1996) ja Suomen Kommunistisen Puolueen (2000, 2004, 2008 ja 2012) listoilta. Vuoden 2000 kunnallisvaaleissa Hernesniemi keräsi kuntansa suurimman äänimäärän. Hän oli läsnä jokaisessa valtuuston kokouksessa 31 vuoden ajan. Hänet muistetaan muun muassa Kennonnokan uimarannan uudesta hyppytornista tekemästään hypystään. Hernesniemi toimi aktiivisesti myös ammattiyhdistysliikkeessä ja sai Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestön kultaisen ansiomerkin. Tasavallan presidentti myönsi hänelle Suomen Valkoisen Ruusun 1. luokan mitalin kultaristein vuonna 2005. Hernesniemi aloitti poliittisen toimintansa Suomen Demokratian Pioneerien Liitossa 1960-luvulla
Infosota

Infosota on sotatieteen tohtori Saara Jantusen kirjoittama kirja informaatiosodankäynnistä. Sen on julkaissut vuonna 2015 Otava. Kirjan aiheena on erityisesti Venäjä. Jantunen kertoo, että Ukrainan kriisin aikana hänelle tuli paljon haastattelu- ja luentopyyntöjä. Hän kirjoitti kirjan näiden luentojen pohjalta. Jantunen teki väitöskirjan Yhdysvaltojen käymästä informaatiosodasta. Kirjoittajan mukaan Infosota ei ole kuitenkaan akateeminen tutkimus, Jantunen sanoo haluavansa kertoa informaatiosodankäynnin ilmiöistä siten, että kirjaa antaa jotakin juuri suomalaisille lukijoille. Kirjassa ei ole lähteitä. Jantunen kertoo nostaneensa työnsä kannalta keskeisiksi Umberto Econ teoksen Matka arkipäivän epätodellisuuteen ja Jean Baudrillardin ajatukset. Infosota-kirjassaan Jantunen soveltaa nyky-Venäjään samaa lähestymistapaa kuin Eco ja Baudrillard Yhdysvaltoihin. Jantunen joutui työnsä vuoksi verkkopalstoilla solvausten kohteeksi. Esimerkiksi MV-lehti-nimisellä verkkosivulla julkaistussa henkilöesittelyssä hänen väitöskirjaansa väitettiin plagiaatiksi ja hänen edustamaansa Maanpuolustuskorkeakoulua sanottiin idioottilaitokseksi
Kántanos

Koordinaatit: 35°19′39″N, 23°44′29″E Kántanos (kreik. Κάντανος) eli Kándanos (Κάνδανος) on Kreikan kylä sekä samanniminen Kántanos-Sélinon kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Καντάνου tai Κανδάνου, Dimotikí Enótita Kantánou tai Kandánou) ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Chanián alueyksikössä Kreetan alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 1 118 (vuonna 2011). Kántanoksen kylä sijaitsee Kreetan saaren lounaisosan sisämaassa saaren pohjoisrannikolta etelärannikon Palaióchoraan johtavan tien varressa. Etäisyys Chaniásta on noin 60 kilometriä ja Palaióchorasta noin 14 kilometriä. Kylä oli olemassa jo bysanttilaisena aikana, ja sen lähellä on useita tuon ajan kirkkoja ja luostareita. Toisen maailmansodan aikana saksalaiset miehittäjät tuhosivat kylän kostotoimenpiteenä sen asukkaiden vastarinnasta Kreetan taistelun aikana, ja pystyttivät paikalle kivilaattoja, joihin on kirjoitettu mm. ”Kándanos hävitettiin maan tasalle 3.6.1941, niin ettei sitä milloinkaan jälleenrakenneta”. Sodan jälkeen kylä jälleenrakennettiin
Robert John ”Mutt” Lange

Robert John ”Mutt” Lange on (s. 11. marraskuuta 1948 Mufulira, Rhodesia) on brittiläinen äänitetuottaja ja lauluntekijä. Hän on työskennellyt lukuisten yhtyeiden ja artistien kanssa, joihin lukeutuvat AC/DC, Def Leppard, The Boomtown Rats, Foreigner, The Cars, Bryan Adams, Billy Ocean, The Corrs, Nickelback ja Maroon 5. Hän myös kirjoitti ja tuotti lauluja entisen vaimonsa Shania Twainin kanssa.
Jamaikan kirje

Jamaikan kirje on kirje, jonka Simón Bolívar kirjoitti 6. syyskuuta 1815 ollessaan Jamaikalla maanpaossa. Kirje oli osoitettu Jamaikalla asuneelle englantilaiselle Henry Cullenille. Kirjeessä Bolívar analysoi syitä sille, miksi Etelä-Amerikan itsenäisyystaistelu päättyi tappioon 1810-luvulla. Bolívar kritisoi Eurooppaa siitä, ettei konkreettista tukea itsenäisyyspyrkimyksille tullut. Hän huomauttaa kirjeessä, että paikallisasukkaille (jotka hänen mukaansa eivät olleet toisaalta intiaaneja, mutteivät eurooppalaisiakaan) oli Espanjan alaisuudessa varattuna vain passiivisten ja orjamaisten alamaisten rooli. Täten Amerikan ja Euroopan historiat poikkeavat toisistaan merkittävästi. Bolívarin ajatuksena oli muodostaa tarkoin ja harkitusti suunniteltu yhtenäinen Etelä-Amerikan liitto Espanjaa vastaan. Vuonna 2004 muodostettu ALBA on syntynyt Bolívarin ajatusten pohjalta. Venezuelassa vietettiin syyskuussa 2015 kirjeen 200-vuotispäivää.
Arkalochórin luola

Arkalochórin luola Commonsissa Arkalochórin luola (kreik. Σπήλαιο του Προφήτη Ηλία στο Αρκαλοχώρι, Spílaio tou Profíti Ilía sto Arkalochóri) on luola ja minolaisaikainen arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee noin 400 metrin korkeudessa Arkalochórin kaupungin keskustan lounaispuolella pienen Profeetta Elialle (Profítis Ilías) omistetun kappelin luona. Luolaan johtaa kapea sisäänkäynti, jonka leveys on noin 0,7 metriä ja korkeus 1,6 metriä. Sisältä luola on noin 30 metriä pitkä, mutta se on nykyisin pienempi kuin muinaisina aikoina, sillä sen katto romahti mahdollisesti maanjäristyksen seurauksena noin vuonna 1500 eaa. Luola oli minolaisena aikana luolapyhäkkönä. Sitä on käytetty ainakin 2500-luvulta eaa. lähtien. Luolasta on löydetty paljon votiiviesineitä, joista monet ovat kultaisia tai hopeisia. Suuri osa löydöistä on erilaisia aseita, kuten labryksiä eli kaksoiskirveitä. Tästä on päätelty, että luola on mahdollisesti ollut omistettu sodanjumalalle. Eräs löydöksistä on niin kutsuttu Arkalochórin kirves, jossa on tuntematonta kirjoitusta, mahdollisesti lineaari-A-kirjoitusta
Friedrich Martens

Friedrich Fromhold Martens (tunnetaan myös nimellä Friedrich Fromhold von Martens sekä ven. Фёдор Фёдорович Мартенс, Fjodor Fjodorovitš Martens ja ransk. Frédéric Frommhold (de) Martens; 27. elokuuta (J: 15. elokuuta) 1845 Pärnu – 20. heinäkuuta (J: 7. heinäkuuta) 1909 Valga) oli virolaissyntyinen Venäjän keisarikunnan palveluksessa toiminut diplomaatti, juristi ja oikeustieteilijä, jolla on ollut merkittävä vaikutus modernille kansainväliselle oikeudelle. Hän jäi lapsena orvoksi ja kasvoi köyhissä oloissa, mutta päätyi aikansa tunnustetuimpien oikeusoppineiden joukkoon. Martens toimi Pietarin keisarillisen yliopiston professorina ja kirjoitti kansainväliseen oikeuteen keskittyneitä tieteellisiä teoksia, jotka tekivät hänestä jo omana aikanaan tunnetun ympäri maailman. Hän työskenteli kansainvälisen diplomatian parissa osallistuen Haagin rauhankonferensseihin ja lukuisiin muihin kansainvälisiin konferensseihin Venäjän ulkoministeriön edustajana sekä toimi rauhanvälittäjänä monissa valtioiden välisissä konflikteissa. Ensimmäisen Haagin rauhankonferenssin yhteydessä hän muotoili Martensin lausekkeena tunnetun kansainvälisen humanitaarisen oikeuden periaatteen, joka on myöhemmin eri tavoin sisällytetty kaikkiin Geneven sopimuksiin. Martens toimi välitystuomarina kahdessa ensimmäisessä Haagin pysyvään välitystuomioistuimeen tuodussa riidassa ja osallistui Portsmouthin rauhansopimuksesta käytyihin neuvotteluihin
HMS Alexandra (1875)

HMS Alexandra oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1875 vesillelaskettu viktoriaanisen ajan ironcladtaistelulaiva. Alus tilattiin Chathamin telakalta ja sen köli laskettiin 5. maaliskuuta 1873. Alus laskettiin vesille 7. huhtikuuta 1875 ja se valmistui 31. tammikuuta 1877. Alus palveli lippulaivana 23 vuotta huolimatta vanhanaikaisuudestaan. Alus osallistui vuonna 1882 Aleksandrian pommitukseen, jolloin siihen osui 24 kertaa aluksen kärsimättä kuitenkaan merkittäviä vaurioita. Aluksen meripalvelus päättyi vuonna 1889 ja se sijoitettiin satamapalvelukseen vuonna 1903. Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1908.
HMS Dreadnought (1875)

HMS Dreadnought oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1875 vesillelaskettu viktoriaanisen ajan ironclad-taistelulaiva. Alus tilattiin Pembroken telakalta ja sen köli laskettiin 10. syyskuuta 1870. Alus laskettiin vesille 8. maaliskuuta 1875 ja se valmistui 15. helmikuuta 1879. Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1905 ja se myytiin romutettavaksi heinäkuussa 1908.