nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Marija Kirilenko

Marija Jurjevna Kirilenko (ven. Мария Юрьевна Кириленко, s. 25. tammikuuta 1987 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen tennisammattilainen, joka on korkeimmillaan ollut maailmanlistalla sijalla 10, kesäkuussa 2013. Hän on yltänyt Grand Slam -tasolla parhaimmillaan puolivälieriin. Tämä tapahtui Australian avoimissa 2010, Wimbledonissa 2012 sekä Ranskan avoimissa 2013. Neljännelle kierrokselle hän on selviytynyt Ranskan avoimissa vuosina 2010 ja 2011 sekä Yhdysvaltain avoimissa 2011. Kolmannelle kierrokselle hän on yltänyt viisi kertaa Yhdysvaltain, neljästi Australian ja kolme kertaa Ranskan avoimissa. Ammattilaisurallaan Kirilenko on voittanut kuusi kaksinpeliturnausta: China Openin 2005, Sunfeast Openin 2007 ja vuoden 2008 Estorilin, Barcelonan, Soulin ja vuoden 2013 Pattayan turnaukset. Lisäksi hän on voittanut 12 WTA-kiertueen nelinpeliturnausta. Kirilenko aloitti tenniksen seitsenvuotiaana isänsä Jurin tutustutettua hänet lajiin Moskovassa. Vuonna 2002 hän voitti Canadian Openin ja US Openinkin juniorisarjat
Jake Gyllenhaal

Parhaan miessivuosan Bafta2005 Brokeback MountainParhaan miessivuosan NBR-palkinto2005 Brokeback Mountain Jacob Benjamin ”Jake” Gyllenhaal ['dʒɪlənhɔːl] (s. 19. joulukuuta 1980 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvatuottaja. Vuonna 2005 hänet palkittiin parhaan miessivuosan Baftalla elokuvasta Brokeback Mountain, josta hän sai myös Oscar-ehdokkuuden. Gyllenhaalin ensimmäinen pääosa oli vuoden 1999 elokuvassa Lokakuun taivas. Sitä seurasi vuonna 2001 kulttihitiksi noussut indie-elokuva Donnie Darko, jossa hän näytteli psykologisista ongelmista kärsivää nuorta. Elokuvassa näytteli myös Gyllenhaalin sisar Maggie Gyllenhaal. Vuoden 2004 menestyselokuvassa The Day After Tomorrow Gyllenhaal näytteli kataklysmisen ilmastonmuutoksen keskelle joutunutta opiskelijaa yhdessä Dennis Quaidin kanssa. Irtautuen aikaisemmista roolityypeistään Gyllenhaal esitti sen jälkeen turhautunutta Yhdysvaltain merijalkaväen sotilasta elokuvassa Merijalkaväen mies (2005). Samana vuonna hän sai kriitikoilta kiitosta puhekielisesti ”homocowboyksi” nimitetystä roolistaan kiitetyssä ja kiistellyssä elokuvassa Brokeback Mountain edesmenneen näyttelijä Heath Ledgerin kanssa. Gyllenhaal on tukenut aktiivisesti erilaisia poliittisia ja sosiaalisia päämääriä. Hän esiintyi Rock the Vote -järjestön mainoksissa, kampanjoi Yhdysvaltain demokraattisen puolueen puolesta vuoden 2004 presidentinvaaleissa ja on tukenut ympäristöliikettä sekä American Civil Liberties Union -järjestöä
Viron markka

Viron markka (vir. Eesti mark) oli Viron rahayksikkö vuosina 1919–1927. Viron väliaikainen hallitus päätti kansallisen valuutan, Viron markan, perustamisesta 30. marraskuuta 1918. Sen arvo oli sama kuin miehittäjien aiemmin liikkeelle laskeman saksalaisen markan. Viron keskuspankki Eesti Pank perustettiin helmikuussa 1919, ja se alkoi laskea liikkeelle Helsingissä, Berliinissä ja Tallinnassa valmistettuja Viron markkoja. Niiden rinnalla oli käytössä Venäjän keisarikunnassa käytössä olleita ruplia, saksalaisia markkoja ja Nikolai Judenitšin liikkeelle laskemia uusia ruplia. Viron väliaikainen hallitus määräsi markan maan ainoaksi lailliseksi maksuvälineeksi 2. toukokuuta 1919 ja katkaisi samalla kurssisidokset kaikkiin aiempiin maksuvälineisiin. Yksi Viron markka jakautui sataan penniin. Viron markka korvattiin vuoden 1928 alussa Viron kruunulla, joka jakautui 100 senttiin, minkä jälkeen yksi markka vastasi arvoltaan yhtä senttiä.
Appenzell Innerrhoden

Koordinaatit: 47°20′N, 9°26′E Appenzell Innerrhoden on Sveitsin kantoni maan koillisosassa. Kantoni on asukasluvultaan maan pienin noin 16 000 asukkaallaan. Kantonin pinta-ala on 172 neliökilometriä. Kantoni rajoittuu Sankt Gallenin ja Appenzell Ausserrhodenin kantoneihin. Kantonin korkein kohta on Säntisvuori (2 502 m mpy.) Appenzellin kantonien rajalla, alueen lounaisnurkassa. Appenzell Innerrhodenin kantoni syntyi vuonna 1597, kun Appenzellin kantoni jakaantui uskonnollisista syistä kahtia katoliseen Land Appenzell der inneren Rhodeniin (nykyisin Appenzell Innerrhoden) ja protestanttiseen Land Appenzell der äussern Rhodeniin (nykyisin Appenzell Ausserrhoden). Appenzell Innerrhodenin naiset saivat vuonna 1990, viimeisenä Sveitsissä, äänioikeuden kantonitasolla, kun liittovaltion tuomioistuin tulkitsi paikallisen lainsäädännön perustuslain vastaiseksi. Appenzell Innerrhoden jakaantuu kuuteen hallintoalueeseen (saks. Bezirk). Hallintoalueen toiminta vastaa paljolti muualla Sveitsissä kuntien toimintaa, joten hallintoalueet rinnastetaan usein kuntiin. Appenzell Innerrhodenin hallintoalueiden asukasluvut ja pinta-alat ovat seuraavat: Kantonin keskuspaikka on Appenzell
Taru sormusten herrasta: Sormuksen ritarit (elokuva)

Taru sormusten herrasta: Sormuksen ritarit (engl. The Lord of the Rings: The Fellowship of the Ring) on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut ensimmäinen osa Peter Jacksonin ohjaamasta Taru sormusten herrasta -elokuvatrilogiasta, joka pohjautuu J. R. R. Tolkienin fantasiaromaaniin Taru sormusten herrasta. Elokuvaa seuraavat elokuvat Kaksi tornia ja Kuninkaan paluu. Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti yli 887 miljoonaa dollaria ja oli vuoden 2001 toiseksi eniten tuottanut elokuva. Julkaisun aikaan elokuva oli kaikkien aikojen viidenneksi eniten tuottanut elokuva maailmassa. Elokuva oli Suomessa vuoden 2002 katsotuin elokuva yli 548 000 katsojalla ja sai kaikkiaan Suomessa elokuvateatterilevityksen aikana yli 715 000 katsojaa. Elokuva sai kolmetoista Oscar-ehdokkuutta ja voitti palkinnot parhaasta musiikista, erikoistehosteista, kuvauksesta ja maskeerauksesta. Keski-Maan Toisella Ajalla Musta Ruhtinas Sauron (Sala Baker) takoo Valtasormuksen valloittaakseen Keski-Maan, ja häntä vastaan muodostetaan Ihmisten ja Haltioiden Viimeinen Liitto. Tuomiovuoren juurella käydyssä taistelussa Sauronin surmaaman kuningas Elendilin (Peter McKenzie) poika, prinssi Isildur (Harry Sinclair), tarttuu isänsä murtuneeseen miekkaan ja viiltää Sauronin käden irti
Amélie Mauresmo

Amélie Simone Mauresmo (s. 5. heinäkuuta 1979 Saint-Germain-en-Laye Ranska) on entinen ranskalainen tennispelaaja ja entinen maailmanlistan ykköspelaaja. Mauresmon vahvuuksia olivat hänen kovat, kierteiset kämmenlyöntinsä sekä yhden käden rystynsä (harvinaisuus nykypäivänä). Mauresmo on Australian avointen ja Wimbledonin mestari 2006. Mauresmo syntyi Saint-Germain-en-Layessä Pariisin lähialueella. Hän innostui tenniksestä nelivuotiaana, nähtyään Yannick Noahin voittavan vuoden 1983 Ranskan avoimet. 1996 hän voitti sekä Ranskan avointen että Wimbledonin juniorisarjat. Tuona vuonna hänet myös nimettiin ITF:n junioreiden maailmanmestariksi. 1999 sijoittamaton Mauresmo ylsi Australian avointen loppuotteluun, matkalla kukistaen muun muassa maailman ykkösen Lindsay Davenportin, mutta taipui finaalissa kakkoseksi rankatulle Martina Hingisille. Hänestä tuli toinen Australiassa finaaliin asti mennyt (Mary Pierce voitti vuonna 1995) ja vasta kolmas Open-turnausten aikakaudella Grand Slamin finaaliin yltänyt ranskatar. Juuri vuoden 1999 Australian avointen semifinaaliyllätyksen jälkeen Mauresmo ilmoitti julkisesti lesboudestaan
Biosfääri

Biosfääri (kr. βίος, bios, elämä ja σφαίρα, sfaira, kehä) eli eliökehä tai elonkehä on maapallon pinnan osa, jolla elämä on mahdollista. Biosfääri-nimityksen on ensimmäisenä tässä merkityksessä lanseerannut venäläinen tiedemies Vladimir Vernadski vuonna 1926. On keinotekoisia kokeiluita, jotka myös käyttävät biosfääri-nimitystä. Biosfäärin kokoa on vaikea määritellä tarkasti. Jotkin muuttolinnut lentävät jopa 10 kilometrin korkeudessa, ja kaloja löytyy syvimmistäkin meren syvänteistä. Bakteereja ja muita pieneliöitä voi löytyä vieläkin suuremmalta alalta. Konservatiivinen arvio biosfäärin koosta on 3 500 metriä merenpinnan alapuolelta 5 400 metrin korkeudelle merenpinnasta. Biosfääri on jaettu alueisiin, jotka ovat jäätiköt ja yhdeksän kasvillisuusaluetta: tundra, havumetsä, lauhkean vyöhykkeen lehtimetsä, aro, aavikko, vuoristokasvillisuus, Välimeren kasvillisuus, savanni ja sademetsä. Biosfääri voidaan jakaa osiin siten, että sen osia ovat ilmakehän alaosa sekä hydrosfääri ja kryosfääri. Biosfäärin voidaan katsoa myös muodostuvan useista ekosysteemeistä. Vesi on oleellinen yhdiste biosfäärissä
Kypros

Kyproksen saari satelliittikuvassa. muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa Kypros (kreik. Κύπρος, Kýpros, turk. Kıbrıs) on saari Välimeren itäosassa. Sen pinta-ala on 9 251 km² ja asukasluku noin 1 221 549 (2017). Nykyisin saaren eteläosa on kreikkalaisten asuttaman Kyproksen tasavallan hallinnassa. Saaren turkkilais­väestö asuu Turkin miehittämässä pohjoisosassa, Pohjois-Kyproksen turkkilaisessa tasavallassa (usein Pohjois-Kypros), jonka itsenäisyyttä ei ole tunnustanut Turkin lisäksi mikään muu maa. Kyproksella sijaitsevat myös Ison-Britannian tukikohdat Akrotíri ja Dekéleia sekä YK:n hallinnoima turvavyöhyke. Kypros on tunnettu jo antiikin ajoista lähtien kuparistaan, ja maan kreikkalaisesta nimestä juontuu myös suomenkielinen nimi kuparille. Kypros on Välimeren kolmanneksi suurin saari Sisilian ja Sardinian jälkeen. Sen pinta-ala on 9 251 km². Tästä noin 5 896 km² kuuluu Kyproksen tasavaltaan ja noin 3 355 km² Pohjois-Kyprokseen
Medusan lautta

Romantiikka | Kansallisromantiikka Düsseldorfin koulukunta | Hudson River -koulukunta | Goottikulttuuri | Karelianismi Vastavalistus | Romantiikan musiikki | Pittoreski | Subliimi | Yhtenäistaideteos | Boheemi | Ossianin laulut | Maailmantuska Medusan lautta | Vapaus johtaa kansaa Ivan Aivazovski | Albert Bierstadt | William Blake | John Constable | Eugène Delacroix | Robert Wilhelm Ekman | Caspar David Friedrich | Henry Fuseli | Théodore Géricault | Francisco de Goya | Aleksander Lauréus | Friedrich Overbeck | Vasili Tropinin | William Turner Medusan lautta (ransk. Le Radeau de la Méduse) on Théodore Géricault’n vuosina 1818–1819 maalaama ranskalaisen fregatti Medusan haaksirikkoisten lauttaa kuvaava öljyvärimaalaus pellavakankaalle. Sen pinta-ala on 36 m². Teos sijaitsee Louvren taidemuseossa Pariisissa. Medusan lautta tuli valmiiksi kahdeksantoista kuukauden työn jälkeen heinäkuussa 1819. Se ripustettiin 1 300 muun maalauskankaan kanssa Louvren vuosittaiseen uuden ranskalaisen taiteen kilpailunäyttelyyn, joka tunnettiin nimellä Salonki. Koska Medusa oli yhä poliittisesti arkaluontoinen asia, Géricault nimesi maalauksen epämääräisesti Haaksirikoksi (Scène de Naufrage). Pelkästään maalauksen koko takasi, että se teki vaikutuksen. Mutta kuva oli liian alkuperäinen ja epämiellyttävä voittaakseen puolelleen sellaisen suosion ja hyväksymisen, jota Géricault näyttää toivoneen. 10. kesäkuuta 1820 alkaen yrittäjä William Bullock esitti teoksesta tehtyä kopiota Lontoon Piccadillyn Egyptiläisessä salissa. Seuraavana vuonna Lautta matkusti Dubliniin
Théodore Géricault

Maalaus Medusan lauttaFregatti Medusan haaksirikko 1816Théodore Géricault Romantiikka | Kansallisromantiikka Düsseldorfin koulukunta | Hudson River -koulukunta | Goottikulttuuri | Karelianismi Vastavalistus | Romantiikan musiikki | Pittoreski | Subliimi | Yhtenäistaideteos | Boheemi | Ossianin laulut | Maailmantuska Medusan lautta | Vapaus johtaa kansaa Ivan Aivazovski | Albert Bierstadt | William Blake | John Constable | Eugène Delacroix | Robert Wilhelm Ekman | Caspar David Friedrich | Henry Fuseli | Théodore Géricault | Francisco de Goya | Aleksander Lauréus | Friedrich Overbeck | Vasili Tropinin | William Turner Jean Louis André Théodore Géricault (26. syyskuuta 1791 Rouen, Seine-Maritime – 26. tammikuuta 1824 Pariisi) oli romantiikkaa edustanut ranskalainen taidemaalari. Hän syntyi varakkaaseen sukuun Rouenissa ja opiskeli Pariisissa yhdessä taidemaalarien Carle Vernetin (1758–1836) ja Pierre Guérinin (1774–1833) kanssa. Hän matkusti Italiaan 1816–1818. Vanhat mestarit, erityisesti Michelangelo ja Rubens vaikuttivat häneen enemmän kuin kukaan aikansa nykytaiteilija. Géricault pyrki pois vallitsevan uusklassismin kaavoista jo varhaisteoksissaan. Hänen teoksensa edustivat romantiikkaa, ja niissä oli ilmaisuvoimainen ja dynaaminen ote. Hänen maalauksensa Ratsailla olevat upseerit vuosilta 1812 ja 1814, jotka ovat esillä Louvren taidemuseossa Pariisissa, kuvaavat väkivaltaista toimintaa, ovat uskaliasta sommittelua ja dramaattista väriä. Ne herättävät voimakkaita tunteita, ominaisuuksia jotka olivat ominaisia vasta syntyneelle romantiikalle. Palattuaan Pariisiin Géricault esitti teoksensa Medusan lautta vuoden 1819 Salongissa. Vaikka se sai kultamitalin, se myös aiheutti poliittisen skandaalin aiheensa takia
Gundestrupin kattila

Gundestrupin kattila on runsaasti koristeltu hopeamalja, joka on luultavasti peräisin La Tène -kaudelta, ensimmäiseltä tai toiselta vuosisadalta eaa. Gundestrupin kattila on koristeltu kelttiläisiä jumalia ja rituaaleja esittävin kohokuvin. Astia löydettiin Rævemosen turvesuosta vuonna 1891 Tanskasta lähellä Gundestrupia. Gundestrupin kattila kuuluu nykyisin Tanskan kansallismuseon kokoelmiin. Gundestrupin kattila on noin 35 cm korkea ja halkaisijaltaan 65 cm. Se koostuu pohjalevystä sekä viidestä sisälevystä ja seitsemästä ulommasta levystä, joissa on kuvattu mytologisia kohtauksia. Kattila oli hajotettu osiin ennen sen hautaamista suohon. Koristelujen ja kattilan koon perusteella on otaksuttu, että sitä on käytetty druidien uskonnollisissa uhrimenoissa. Ympäri Eurooppaa on löydetty myös muita pronssi- tai rautakaudella veteen tai suohon upotettuja esineitä. Arvokkaan hopea-astian löytyminen kelttien ydinalueen ulkopuolelta ja näin pohjoisesta herättää kuitenkin kysymyksiä. Gundestrupin kattila on esimerkiksi saattanut olla huomattavalle päällikölle annettu lahja. On myös mahdollista, että kattilan olisivat ryöstäneet Galliasta sotasaaliiksi teutonit, jotka myöhemmin joko piilottivat tai uhrasivat saaliinsa suohon
Gordon Lightfoot

Gordon Meredith Lightfoot, CC, O.Ont, LL.D (17. marraskuuta 1938 Orillia, Ontario – 1. toukokuuta 2023 Toronto, Ontario) oli kanadalainen laulaja-lauluntekijä, folkmuusikko, säveltäjä, lyyrikko ja runoilija. Hän oli 1970-luvulla Kanadan menestynein miesartisti, ja hän voitti neljästi Kanadan Juno-palkinnon vuoden parhaana mieslaulajana. Gordon Lightfoot syntyi Orilliassa Kanadassa. Hänen vanhempansa olivat Jessie Vick ja Gordon Lightfoot vanhempi, jotka omistivat kuivapesulan. Gordonilla oli isosisko, Beverly (1935–2017). Lightfootin äiti huomasi poikansa musikaalisen lahjakkuuden jo varhain. Hän alkoi laulaa viisivuotiaana paikallisessa kirkossa ja sijoittui kymmenenvuotiaana toiseksi paikallisessa kykyjenetsintäkilpailussa. Lightfoot alkoi 12-vuotiaana opiskella pianonsoittoa ja laulamista
Taikahuilu

Taikahuilu (saks. Die Zauberflöte) (KV 620) on Wolfgang Amadeus Mozartin säveltämä kaksinäytöksinen ooppera, jonka libretto on Emanuel Schikanederin nimissä. Teos kantaesitettiin Wienin esikaupungissa sijaitsevassa Schikanederin johtamassa Freihaus-teatterissa 30. syyskuuta 1791. Taikahuilu on ensimmäinen suuri saksankielinen ooppera ja se saavutti heti suuren suosion. Taikahuilu on yksi kaikkien aikojen esitetyimmistä oopperoista ja kuuluu edelleen oopperatalojen vakio-ohjelmistoon. Taikahuilun musiikki sisältää monenlaisia aineksia kansanomaisista lauluista vaativiin koloratuuriaarioihin. Oopperan tapahtumat sijoittuvat myyttiselle, sadunomaiselle tasolle. Tapahtumapaikkoina ovat Yön kuningattaren hallitsema metsä ja Sarastron hallitsema Viisauden temppeli. Prinssi Tamino lähtee Yön kuningattaren palveluksessa pelastamaan tämän tytärtä Paminaa pahalta Sarastro-velholta. Viisauden temppelissä hänelle selviää että Sarastro onkin vanginnut Paminan pelastaakseen hänet pahalta äidiltään. Lopuksi rakastavaiset Tamino ja Pamina vihitään Viisauden temppelin mysteereihin
Metsätalo

Metsätalo (ruots. Forsthuset) on Helsingin yliopiston rakennus, joka sijaitsee Kettu-korttelin pohjoisosassa Unioninkadun ja Fabianinkadun välissä Helsingin Kluuvissa. Arkkitehti Jussi Paatelan suunnittelema monumentaalinen rakennus valmistui vuonna 1939, ja se edustaa arkkitehtuuriltaan klassismin ja funktionalismin välimuotoa. Rakennus on osa Helsingin yliopiston keskustakampusta. Talon suunnitteli arkkitehti ja professori Jussi Paatela, joka valittiin tehtävään ilman kilpailua. Luonnospiirustukset hyväksyttiin vuonna 1937, ja rakennustyö aloitettiin toukokuussa 1938. Rakennus valmistui kesäkuussa 1939, ja viralliset avajaiset pidettiin 7. syyskuuta 1940. Paikalla avajaisissa olivat muun muassa marsalkka Mannerheim ja pääministeri Risto Ryti. Metsätalo oli Helsingin yliopiston ensimmäinen funktionalistinen rakennus. Suomen Arkkitehtiliitto vastusti aikanaan suuren rakennuksen rakentamista. Se pelkäsi ”Helsingin vanhimman ja rakennustaiteellisesti arvokkaimman” kaupunginosan menettävän erikoisluonteensa vanhojen rakennusten purkamisen ja liian suuren rakennustiheyden vuoksi
Lontoon pommi-iskut 21. heinäkuuta 2005

Lontoon pommi-iskut 21. heinäkuuta 2005 olivat neljän pommiräjähdyksen sarja. Neljästä pienestä pommiräjähdyksestä kolme sattui metrossa, yksi linja-autossa. Räjähdykset eivät aiheuttaneet henkilövahinkoja, johon vaikutti se, että pelkästään pommien sytyttimet räjähtivät. Pommi-iskusarjan yritys tapahtui kaksi viikkoa kuolinuhreja vaatineiden räjähdysten jälkeen. Viidennen pommin räjäytys jäi kokonaan toteutumatta kun tekijä jätti pommin osat puistoon, jonka jälkeen poliisi pidätti hänet. Seuraavana päivänä Lontoon poliisi ampui brasilialaisen Jean Charles de Menezesin. Myöhemmin todettiin, että hänellä ei ollut mitään tekemistä räjähdysten tai muun järjestäytyneen rikollisen toiminnan kanssa. Myöhemmin poliisi pidätti neljä arabimiestä epäiltyinä iskuista.lähde? 2001: 2002: 2003: 2004: 2005: 2006: 2007: 2008:
Norman Borlaug

Norman Ernest Borlaug (25. maaliskuuta 1914 – 12. syyskuuta 2009) oli yhdysvaltalainen Nobelin rauhanpalkinnon saanut maataloustieteilijä. Borlaug tunnetaan niin sanotun vihreän vallankumouksen alullepanijana. Vallankumous pelasti arviolta miljardi ihmishenkeä. Borlaug on yksi seitsemästä henkilöstä, jotka on palkittu sekä Nobelin rauhanpalkinnolla, Yhdysvaltain presidentin myöntämällä Vapauden mitalilla että Yhdysvaltain kongressin Kongressin kultamitalilla. Borlaug suoritti tohtorin tutkinnon Minnesotan yliopistossa vuonna 1942. Nobelin rauhanpalkinnon hän sai vuonna 1970. Borlaug oli taustaltaan norjalaista siirtolaissukua. Hänen esivanhempansa Ole Olson Dyberig ja Thorsdotter Ringe muuttivat Yhdysvaltoihin Wisconsinin osavaltioon vuonna 1854. Heidän kaksi lastaan, Ole Olsen Borlaug ja Normanin isoisä Nils Olsen Borlaug, perustivat vuonna 1889 norjalaisen evankelis-luterilaisen yhteisön Iowaan Sauden kylään lähelle Crescoa. Norman Borlaug suoritti kahdeksan luokkaa New Oregonin koulussa Howardin piirikunnassa
OGLE-2005-BLG-390Lb

OGLE-2005-BLG-390Lb on eksoplaneetta, joka kiertää tähteä OGLE-2005-BLG-390L, joka sijaitsee 21 200 valovuoden päässä maasta, linnunradan keskustan lähellä. Sen massa on vain 5,5 kertaa suurempi kuin maan. Planeetan löytämisestä ilmoitettiin 25. tammikuuta 2006. Planeetta kiertää punaisten kääpiöiden luokkaan kuuluvan tähtensä ympäri kerran kymmenessä vuodessa. Planeetan keskilämpötilaksi arvioidaan noin −220 °C. Aiemmin löytyneet eksoplaneetat ovat olleet huomattavasti suurempia ja kiertäneet lähempänä tähteään. OGLE-2005-BLG-390Lb löydettiin uutta tekniikkaa käyttäen. Sen tähti toimii gravitaatiolinssinä ja planeetta aiheutti pienen muutoksen gravitaatiolinssin toimintaan. Gravitaatiolinssejä tutkimalla on mahdollisuus havaita aiempaa pienempiä eksoplaneettoja.
John Keats

John Keats [kiːts] (31. lokakuuta 1795 Lontoo, Englanti – 23. helmikuuta 1821 Rooma, Kirkkovaltio) oli romantiikan viimeisiä suuria runoilijoita. Lordi Byronin ja Shelleyn ohella hän oli keskeisiä hahmoja suuntauksen toisessa sukupolvessa, vaikka hän julkaisi tuotantonsa neljän vuoden kuluessa. Keatsin lyhyen elämän aikana kriitikot eivät arvostaneet hänen tuotantoaan, mutta kuoleman jälkeen hänen vaikutuksensa sellaisiin runoilijoihin kuin Alfred Tennyson ja Wilfred Owen on ollut huomattava. Keatsin runoja luonnehtivat aistilliset kuvat, etenkin oodeja, jotka ovat englantilaisen kirjallisuuden suosituimpia runoja. Hänen kirjeensä ovat englantilaisten runoilijoiden kuuluisimpia kirjeitä. John Keatsin vanhemmat olivat Thomas ja Frances Jennings Keats. Hän oli vanhin heidän neljästä aikuisikään ehtineestä lapsestaan, muut kolme olivat George (1797–1841), Thomas (1799–1818) ja Frances Mary ”Fanny” (1803–1889). Yksi poika kuoli pienenä. John syntyi Keski-Lontoossa, mutta tarkasta paikasta ei ole tietoa. Keatsin syntyessä hänen isänsä työskenteli tarjoilijana Hoop and Swan -pubissa, jota Thomas myöhemmin hoiti ja jossa kasvava perhe myöhemmin asui muutamia vuosia
Monica Seles

Monica Seles (serb. Моника Селеш, Monika Seleš, unk. Szeles Mónika; s. 2. joulukuuta 1973 Novi Sad, Vojvodina, Jugoslavia, nykyään Serbia) on yhdysvaltalainen entinen tennispelaaja. Hän on alun perin serbianunkarilainen. Hän oli uransa huipulla 90-luvun alussa, jolloin hän oli maailman ykköspelaaja virallisen ranking-listan mukaan. Vasenkätinen Seles voitti vuosina 1990–1996 yhteensä yhdeksän Grand Slam -turnausta ja rikkoi muun muassa Arantxa Sánchez Vicarion ennätyksen kautta aikain nuorimpana Ranskan avoimen tennisturnauksen kaksinpelin voittaneena pelaajana vuonna 1990. Hän on International Tennis Federationin maailmanmestari vuosilta 1991–1992. Selesin ura katkesi yli kahdeksi vuodeksi, kun häiriintynyt Steffi Grafin kannattaja puukotti häntä selkään huhtikuussa 1993. Seles jätti kentät jalkavamman vuoksi vuonna 2003, mutta kertoi tammikuussa 2006 harkitsevansa sittenkin jatkoa uralleen, vaikka oli suunnitellut lopettavansa loukkaantumiseen. Helmikuussa 2008 Seles antoi virallisen vahvistuksen uransa päätöksestä
Muhammad VI

Muhammad VI (arab. محمد السادس‎, Muḥammad as-Sādis), (s. 21. elokuuta 1963 Rabat) on Marokon 18. kuningas. Hän tuli valtaan vuonna 1999. Muhammadilla on yksi veli, prinssi Mulay Rašid. Muhammad VI syntyi Rabatissa, hänen isänsä oli kuningas Hassan II. Muhammadin äiti Lalla Latifa Hammou oli berberipäällikön tytär. Muhammadin ensimmäinen virallinen työtehtävä oli edustaa isäänsä Hassan II:sta 6. huhtikuuta 1974 järjestetyssä Ranskan entisen presidentin Georges Pompidoun muistotilaisuudessa. Muhammad opiskeli lakia Muhammad V:n yliopistossa suorittaen kandidaatin tutkinnon vuonna 1985
Zoë (robotti)

Zoë on Carnegie Mellon -yliopiston robotiikan tutkimuslaitoksen kehittämä nelipyöräinen robotti, joka on kahdesti etsinyt elämää Chilen Atacaman aavikolla. Tarkoituksena on testata laitteistoja Mars-matkaa varten. Zoë toimii aurinkoenergialla. Zoë tutki ensimmäisen kerran Atacamaa elokuusta lokakuulle 2004. Sitä kontrolloitiin Pittsburghista käsin, mutta Atacamassa oli myös ryhmä tutkijoita, jotka keräsivät näytteitä alueilta, joilta robotti oli tunnistanut elämää. Zoëlla oli fluoresenssikamera, jolla pystyy tunnistamaan lehtivihreätä käyttäviä eliöitä, kuten jäkälien syanobakteereita. Nasan rahoittamassa tutkimuksessa kehitettiin myös erilaisia itsenäiseen liikkumiseen ja työkalujen käyttämiseen liittyviä tapoja, jotka on siirretty sen jälkeen Nasan Mars-kulkijoihin. Zoë onnistui löytämään matkallaan todisteita bakteeriyhdyskunnista ja jäkälistä. Toisen kerran Zoë oli Atacamassa vuonna 2013. Tutkimustulokset löydöksistä julkaistiin helmikuussa 2019. Sillä oli tällä kertaa mukanaan metrinpituinen Honeybee Roboticsin kehittämä pora, jolla se sai otettua näytteitä pinnan alta. Zoë kulki kahden viikon tutkimusjakson aikana 50 kilometriä ja keräsi näytteitä useita kertoja päivässä
Newcastlemax

Newcastlemax (tai Newcastle-Max) on nimitys suurikokoiselle laivatyypille, joka mahtuu Newcastlen kaupungin satamaan Australiassa. Newcastlen satama on maailman vilkkain hiilenvientisatama ja se on Australian suurin satama kuljetetuissa tavaratonneissa mitaten. Sataman River- ja Kooragang-laitureille saavat saapua alukset, joiden suurin pituus on korkeintaan 300,0 metriä ja leveys korkeintaan 50,0 metriä. Tyypillisen Newcastlemax-aluksen kantavuus on 180 000 – 205 000 tonnia. Newcastlemax-alukset ovat Capesize-kokoa eli ne eivät mahdu kulkemaan Panaman tai Suezin kanavasta, vaan joutuvat kiertämään Hyväntoivonniemen tai Kap Hornin ympäri.