nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Sakoku

Sakoku (jap. 鎖国, ”suljettu maa”) tarkoittaa Japanin Tokugawa-sotilashallinnon Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla harjoittamaa eristäytynyttä ulko- ja kauppapolitiikkaa. Sakoku-järjestelmä kehittyi vähitellen useiden lakien myötä 1600-luvun alussa. Laeissa kauppaa eurooppalaisten kanssa rajoitettiin voimakkaasti ja japanilaisia kiellettiin matkustamasta ulkomaille kuolemanrangaistuksen uhalla. Maa ei kuitenkaan missään vaiheessa eristäytynyt täydellisesti, ja kauppaa käytiin edelleen Kiinan, Korean ja Alankomaiden kanssa. Sakoku-kausi päättyi, kun Yhdysvallat pakotti Japanin avautumaan ulkomaankaupalle vuonna 1853. Noustuaan valtaan 1600-luvun alussa Tokugawa-hallinto ja sen ensimmäinen shōgun Tokugawa Ieyasu suhtautui hyvinkin myötämielisesti kaupankäyntiin – niin Kiinan ja Korean, kuin Kaakkois-Aasian valtioiden ja eurooppalaistenkin kanssa. Sakoku-järjestelmä kehittyi vähitellen 1640-luvulle mennessä: se ei syntynyt yhden säädöksen tai lain kautta, vaan vastauksena erilaisiin historallisiin tapahtumiin ja kehityskulkuihin. Japani ei koskaan eristäytynyt täydellisesti, vaikka Tokugawa-hallinto rajoittikin voimakkaasti ulkomaankauppaa ja kanssakäymistä eurooppalaisten kanssa. Ajatusta ”eristäytymisestä” voidaankin pitää Eurooppa-keskeisenä: historioitsija Arano Yasunorin mukaan sakoku on aasialaisessa kontekstissa nähty erityisenä vain siksi, että Japanin historiaa on pitkään leimannut eurooppalainen maailmankuva. Ennen sakoku-kautta kauppa ulkomaiden kanssa oli hyvinkin vilkasta, ja merkittävä määrä japanilaisia asettui asumaan ympäri Aasiaa. 1500- ja 1600-luvuilla Japani tuotti noin kolmasosan maailman hopeasta
Alpes Poenninae

Alpes Poeninae (lat. Provincia Alpes Poeninae) oli Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti alueen nykyisten Sveitsin, Ranskan ja Italian rajalla. Sitä hallittiin usein Alpes Poeninae et Graiaen provinssina yhdessä Alpes Graiaen kanssa. Alpes Poeninae oli yksi neljästä pienestä provinssista (muut olivat Alpes Cottiae, Alpes Graiae ja Alpes maritimae) jotka sijaitsivat Alpeilla nykyisten Ranskan, Italian ja Sveitsin rajalla. Näistä Alpes Poeninae käsitti nimensä mukaisesti Vallis Poeninaen eli nykyisen Valaisin alueen Penniinisillä Alpeilla, jotka tunnetaan nykyisin myös nimellä Valais’n Alpit, juuri Mont Blancin pohjoispuolella. Alueella sijaitsi nykyisin nimellä Iso Sankt Bernhard tunnettu sola. Provinssin hallinnollinen keskus oli Octodurus. Alpes Poeninaen roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa: Alpes Graiaen provinssi perustettiin keisari Augustuksen aikana noin vuonna 15 eaa. Provinssin tärkein tehtävä oli turvata Alppien läpi johtavien solien, erityisesti Ison Sankt Bernhardin, kautta kulkeva liikenne. Uskottiin, että Hannibal ylitti Alpit juuri tällä alueella toisen puunilaissodan aikana. Tämän takia provinssi sai nimekseen Poeninae, koska roomalaiset kutsuivat karthagolaisia puunilaisiksi (poeni). Alueen provinssien rajat vaikuttavat muuttuneen usein, ja Alpes Poeninae oli usein yhdistettynä Alpes Graiaen provinssiin nimellä Alpes Poeninae et Graiae
Japanin paleoliittinen kausi

Japanin paleoliittinen kausi (jap. 日本の旧石器時代, Nihon no kyū-sekki-jidai) käsittää ajanjakson noin vuodesta 100 000 eaa. lähde? alkaen vuoteen 12 000 eaa., jolloin jääkausi loppui ja Japanissa alkoi mesoliittinen Jōmon-kausi. Todisteita ihmisten olemisesta saarella ennen vuotta 30 000 eaa., jolloin ensimmäiset työkalut löydettiin, ovat kiistanalaisia ja useimmiten aikakauden katsotaankin alkaneen vuodesta 35 000 eaa. Japanin saaret olivat luultavasti yhdistettyinä mantereeseen useaan otteeseen, erityisesti jääkauden kylmimpien vaiheiden aikana. Tällöin merien taso laski jopa 100–200 metriä nykyistä alemmaksi. Tämä asia ei kuitenkaan ole täysin kiistaton, sillä Korean ja Japanin välinen salmi sekä Tsugarunsalmi Hokkaidōn ja Honshūn välillä ovat noin 140 metriä syviä. Todennäköisesti salmet toisinaan olivat kuivia, mutta toisinaan taas veden peitossa riippuen jääkauden vaiheesta. Vanhimmat japanilaiset kivityökalut, kivikäsikirveet ja lihakirveet, löydettiin Kami-Takamorista, Miyagin prefektuurista ja ne ajoittuivat noin 500 000 vuotta eaa. Myöhemmin työkalujen huomattiin kuitenkin olevan väärennöksiä
Lada 2107

Lada 2107 (VAZ-2107, Žiguli) oli venäläinen, maaliskuusta 1982 huhtikuuhun 2012 valmistettu sedan-koristen henkilöautojen mallisarja. Malli perustuu Lada 2105:een, jonka juuret taasen juontavat vuonna 1966 markkinoille tulleeseen italialaiseen perhe-sedaniin, Fiat 124:ään. Länsimarkkinoilla VAZ-2107 oli myynnissä mm. nimillä Lada Nova ja Lada Riva. Vuodesta 2002 vuoteen 2012 VAZ-21070 varianttia valmistettiin Ukrainassa, LuAZ-, ZAZ- ja KrAZ-autotehtailla. Toukokuussa 2008 Lada 2107:n valmistus aloitettiin Tšetšenian Orgassa sijaitsevalla Pishchemash-yhtiön (ven. Пищемаш) tehtaalla. AvtoVAZ siirsi 2107:n valmistuksen tytäryhtiölleen IzhAvto:lle maaliskuussa 2011. Ainoastaan vuotta myöhemmin, huhtikuussa 2012, AvtoVAZ-konserni päätti lopettaa takavetoisen Lada 2107:n tuotannon IzhAvto:n tehtaalla ja siirtyä myös siellä etuvetoisen Lada Grantan valmistukseen. Viimeinen Lada 2107 rullasi IzhAvto:n linjalta huhtikuun 17. päivänä vuonna 2012 Egyptissä Lada 2107:ää valmistettiin vuoden 2014 elokuuhun asti Vuosiluvut tarkoittavat mallin myyntiaikaa Suomessa, eivät mallin valmistusvuosia. Lada 2107:n, ja sen muunnosten, Suomessa tarjolla olleet vaihtoehdot:
Eliot Ness

Eliot Ness (19. huhtikuuta 1903 – 16. toukokuuta 1957) oli Yhdysvaltain valtiovarainministeriön agentti, joka kieltolain aikaan jahtasi viinatrokareita Chicagossa. Hän perusti erikoisryhmän, jota tiedotusvälineissä alettiin kutsua nimellä ”Lahjomattomat” (the Untouchables), ja otti kohteekseen varsinkin chicagolaisen gangsterin Al Caponen, joka on saanut maineen hänen perivihollisenaan. Nessin pääosin fiktiivisistä muistelmista on tehty Yhdysvalloissa hänen kuolemansa jälkeen kaksi suosittua televisiosarjaa ja elokuva, joiden kaikkien nimenä on ”Lahjomattomat”. Vaikka Ness virkansa puolesta valvoi kieltolain noudattamista, hän kannatti avoimesti lain kumoamista, koska näki sen ainoana keinona lopettaa gangsterivalta. Hallitus hyökkäsi Al Caponea vastaan kahdesta suunnasta: toisaalta alkoholikieltolain rikkomisen kautta ja toisaalta Caponen tiedetyn veronkierron kautta. Ness edusti linjaa, joka pyrki etsimään todisteet Caponea vastaan kieltolain rikkomisesta. Nimettömien ilmiantojen ja tarkan tutkimustyön ansiosta lahjomattomat tekivätkin useita onnistuneita ratsioita panimoihin. Suurin ratsia tuotti Caponelle lähes puolen miljoonan dollarin tappion. Ness kieltäytyi lahjuksien vastaanottamisesta ja ilmoitti sen Caponelle sanomalehden kautta, mistä erikoisryhmä saikin kutsumanimensä. Caponea ei kuitenkaan pystytty liittämään viinan myyntiin, mutta veronkierrosta hänet onnistuttiin tuomitsemaan pitkään vankeusrangaistukseen
Lada 110

Lada 110-sarja on AvtoVAZ-konserniin kuuluvan Lada-merkin vuosina 1995-2010 valmistama henkilöautomallisto. Siihen kuuluu sedan (110), pidennetty sedan "Premier"(1108), limusiini "Konsul" (1109), farmari (111), neliveto-farmari "Tarzan" (111-90) ja hatchback sekä coupe (112) -malleja. Mallisarjaa (sedan, farmari ja hatchback) myytiin Suomessa vuosina 1999-2007. Lada 110:n valmistus alkoi Venäjällä vasta vuonna 1995, vaikka sen ensiprototyypit olivat vielä vuodelta 1989. Auto ehti kiertää vuosia kansainvälisissä autonäyttelyissä, ennen kuin se oli valmis sarjatuotantoon. Ensimmäinen pilottisarja näki päivänvalonsa vuonna 1994, vuosi tästä eteenpäin aloitettiin sen sarjatuotanto. Kyseessä oli kaasutinmoottorilla varustettu malli. Auto osoittautui kuitenkin vikaherkäksi ja tuotanto keskeytettiin vuoteen 1997 asti, jolloin jo 8-venttiilistä pisteruiskumoottorilla varustettua, parannettua mallia alettiin valmistaa. Vuodesta 2000 110-sarjan malleihin alettiin asentaa myös 16-venttiilistä Bosch-monipisteruiskumoottoria. Vielä vuonna 2007 mallisarja sai 1.6 -litraisen tehokkaamman version jo tutusta moottorista. 110 -sarjaa ehdittiin vielä modernisoimaankin vuonna 2008, ennen kuin sen tuotanto siirrettiin Togliatista Ukrainaan, jossa sen sedan-mallia sekä siitä muunneltua pakettiautoa valmistetaan Bogdan -nimisenä
Heisei-kausi

Heisei-kausi (jap. 平成) on Japanissa vuodesta 1989 vuoteen 2019 kestänyt aikakausi (gengō). Heisei-kausi alkoi ja sitä edeltänyt Shōwa-kausi päättyi 8. tammikuuta 1989 keisari Hirohiton kuoltua. Uudeksi keisariksi nousi hänen poikansa Akihito, jonka valtakauden ensimmäinen vuosi vastaa Heisein vuotta 1. Samalla edesmenneelle keisarille annettiin postuumi nimi Shōwa. Heisei-kauden jälkeen 1.5.2019 alkoi keisari Naruhiton Reiwa-kausi (令和). Vuonna 1976 säädetyn aikakausinimiä koskevan lain mukaisesti uuden aikakausinimen valitsi Japanin hallitus, ei keisari. Nimi Heisei perustuu kahteen kiinalaisen kirjallisuuden klassikkoteokseen, Shiji ja Shujing. Inspiraationa toimivat Shijin lause uchi tairaka ni soto naru (内平かに外成る) ja Shujingin lause chi tairaka ni ten naru (地平かに天成る); molemmissa lauseissa käytetään aikakausinimen molempia kirjoitusmerkkejä
Muuttoliike

Muuttoliike eli migraatio on väestön siirtymistä toiselle alueelle. Muuttoliike voi olla pienimuotoista yksilöiden siirtymistä, tai kokonainen yhdyskunta tai kansa voi vaihtaa asuinaluettaan. Historiantutkija Patrick Manning jakaa ihmisen migraation neljään luokkaan: Arkeologian professori Valter Lang (2020) jakaa muuttoliikkeet seuraaviin malleihin: Maahanmuuttaja on maahan muuttava tai muuttanut henkilö. Maastamuuttaja on henkilö joka muuttaa maasta. Maassamuuttaja on valtakunnan sisällä muuttava henkilö. Paluumuuttaja on takaisin kotimaahansa tai kotiseudulleen muuttava. Siirtolainen on henkilö, joka muuttaa pysyvässä tarkoituksessa toiseen maahan hankkiakseen sieltä toimeentulonsa. Uudisasukas on henkilö, joka asuttaa jonkin aikaisemmin asumattoman ja viljelemättömän alueen. Pakolainen on henkilö, joka joutuu syntyperänsä, uskontonsa, mielipiteidensä tai muun sellaisen vuoksi vainoa peläten pakenemaan vieraaseen maahan. Kiintiöpakolainen on maahan muuttava, jolla on jo Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestön myöntämä pakolaisasema ja joka kuuluu vastaanottavan valtion pakolaiskiintiöön. Kiertolainen tai kulkuri on vakinaista asuinpaikkaa ja työtä vailla kuljeskeleva ihminen. Muutto voi joskus olla muuttajan oma valinta, joskus hänen perheensä tai yhdyskuntansa
Valkoinen länsiylämaanterrieri

Valkoinen länsiylämaanterrieri (skotiksi Wast Hieland White Tarrie, engl. West Highland White Terrier) eli westie on terriereihin kuuluva koirarotu. Se on kotoisin Skotlannista, Britanniasta. Westie on pieni, ryhdikäs ja matalaraajainen. Sen säkäkorkeus on noin 28–30 senttimetriä ja se painaa noin 7–10 kilogrammaa. Westiellä on kaksinkertainen karvapeite. Peitinkarva on valkoista, karkeaa ja noin viisi senttimetriä pitkää, ei yleensä kiharaa. Pohjavilla on karheaa, lyhyttä ja ihonmyötäistä. Avoin turkki on rotumääritelmän mukaan vakava virhe. Westie on pirteä, uskollinen, yhteistyöhaluinen ja pienikokoinen seurakoira. Ne eivät ole aggressiivisia ja pitävät lapsista. Westie on energinen ja tarvitsee paljon liikuntaa
Winnebagot

Winnebagot olivat siouxien kieliryhmän chiwere-haaraan lukeutuva intiaanikansa Pohjois-Amerikan mantereella. Heidän perinteiset maansa sijaitsivat Wisconsinin osavaltion alueella Green Bayn eteläpuolella. Lännessä oli rajana Mississippijoki ja etelässä nykyisen Milwaukeen kaupungin alue. Winnebagot kansoittivat myöhemmin myös osia Iowassa, Etelä-Dakotassa ja Nebraskassa. Heidän omakielinen nimensä oli Ho-chungra tarkoitti "Suuren äänen kansaa". Heidän algonkinkielinen nimensä winnebago merkitsi "mutaista vettä" Winnebagot tunnettiin myös nimellä puans, ja nykyinen Michiganjärvi tunnettiin alun perin heidän mukaansa nimellä Lake of The Puans. Vaikka winnebagojen perimätiedossa ei ole viitteitä muinaiseen kummunrakentajien kulttuuriin, he saattavat tutkijoiden tekemien löydösten perusteella olla Mississipin alueella vaikuttaneiden Hopewell- ja Adela-kulttuurien jälkeläisiä. 1600-luvulla winnebagot joutuivat algonkin-kieliryhmään kuuluvien kansojen puristuksiin näiden paetessa idässä levinneitä kulkutauteja ja irokeesien hyökkäyksiä. Saman vuosisadan aikana winnebagojen määrä putosi arvioidusta 12 000–20 000:sta mahdollisesti alle tuhannen isorokon ja monien heimosotien seurauksena. 1800-luvulla tapahtuneiden reservaattisiirtojen yhteydessä Yhdysvallat salli osan winnebagoista jäädä asumaan perinteisille mailleen Wisconsinissa. Arkeologisten tutkimusten mukaan winnebagot eivät ole asuneet Wisconsinissa paljonkaan ennen 1400-lukua. Samojen tutkimusten mukaan iowat, otot ja missourit ovat olleet winnebagojen kanssa samaa kansaa, josta todisteena ovat sekä kielelliset että kulttuurilliset ominaisuudet
Brokadi

Brokadi on hyvin koristeellinen kangastyyppi, jonka pintaan muodostetaan kutomalla erilaisilla sidoksilla ja ylimääräisillä loimi- ja kudejärjestelmillä monimutkaisia kuvioita. Brokadissa on yleensä mukana metallilankoja. Aidoiksi brokadeiksi kutsutaan joskus sellaisia kankaita, joissa on kuvioita aidoilla kulta- ja hopealangoilla. Nykyaikana brokadeita kudotaan tietokoneella ohjattavilla jacquardkoneilla.
Joe Pantoliano

Joe Pantoliano (s. 12. syyskuuta 1951 Hoboken, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi amerikanitalialaisille vanhemmille. Pantoliano tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa Arkajalat, Bound, Keskiyön pako, Matrix, Memento ja Percy Jackson: Salamavaras sekä televisioroolistaan Sopranosissa. Hän myös ääninäytteli Luigi Goterellia videopelissä Grand Theft Auto III. Vuonna 2003 Pantoliano sai Emmy-palkinnon Sopranos-roolistaan.
Tuskegee

Koordinaatit: 32°25′53″N, 85°42′24″W Tuskegee (engl. [tʌsˈkiːɡiː]) on kaupunki itäisessä Alabamassa, Yhdysvalloissa. Vuonna 2000 siellä oli noin 11 846 asukasta. Kaupunki tunnetaan erityisesti mustan ihmisoikeustaistelijan Rosa Parksin ja laulaja Lionel Richien syntymäkaupunkina. Tuskegee on tyypillinen köyhä alabamalainen kaupunki, jossa noin 95 prosenttia asukkaista on tummaihoisia. Kaupungissa sijaitsee Tuskegeen yliopisto ja ilmestyy sanomalehti The Tuskegee News. Kaupunki on myös tunnettu Yhdysvaltain armeijan ilmavoimien toisen maailmansodan aikana Euroopassa toimineesta tummaihoisista miehistä muodostetusta P-39 Airacobra-laivueesta, joka tunnettiin epävirallisesti nimellä Tuskegee Airmen.
Ala-Kanada

Ala-Kanada oli Yhdistyneen kuningaskunnan siirtokunta Pohjois-Amerikassa, St. Lawrence -joen itäpäädyssä. Se käsitti nykyisen Québecin provinssin eteläosan. Ala-Kanada luotiin vuonna 1791, kun brittiläinen siirtokunta Québec jaettiin Ala- ja Ylä-Kanadaan. Ala-Kanada muodostui osasta entisestä Ranskan siirtokunnasta nimeltä Uusi Ranska, joka luovutettiin Yhdistyneelle kuningaskunnalle, kun se oli voittanut Ranskan muun muassa seitsenvuotisessa sodassa. Muista entisen Uuden Ranskan Yhdistyneelle kuningaskunnalle luovutetuista osista muodostuivat Ylä-Kanada ja Nova Scotia, sekä myöhemmin myös New Brunswick ja Prinssi Edwardin saari. Ala- ja Ylä-Kanada, sekä niiden lakia säätävät elimet lakkautettiin 1841. Siirtokunnat yhdistettiin Kanadan provinssiksi.
François Grimaldi

François Grimaldi johti joukkoa, joka valtasi Monacon kallion 8. tammikuuta 1297. Pukeutuneena fransiskaanimunkiksi hän pääsi linnan porteista sisään ja kaappasi sen joukkoineen. Tämän vuoksi Monacon vaakunaa ympäröi kaksi munkkia miekat kädessä. Joukko piti Monacoa hallussaan neljä vuotta, kunnes Genova valtasi Monacon kallion. François oli genovalaisen aatelissuvun poika ja hänen sukunsa jäseniä oli johtanut Genovan tasavaltaa 1100-luvulla. François meni naimisiin Aurelia del Carretton kanssa 1295, mutta avioliitto oli lapseton. François kuoli maanpaossa vuonna 1309 ja Monacon nimellinen valta siirtyi hänen serkulleen Rainierille. Rainier I:n jälkeläiset, Grimaldin suku hallitsee yhä Monacoa.
Mari Vainio

Mari Vainio (s. 1. heinäkuuta 1968 Uddevalla, Ruotsi) on suomalainen näyttelijä. Hän valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 1992. Teatterin ohella Mari Vainio on näytellyt elokuvissa, radiossa ja televisiosarjoissa. Hän on näytellyt muun muassa ohjelmissa Ihmeidentekijät, Ansa ja Oiva ja juontanut Thilia Thalia -tietovisaa. Vainio on myös esiintynyt piirrossarjoissa äänellään. Hän näytteli Kansankynttilät-televisiosarjassa, jota hän myös käsikirjoitti yhdessä Timo Parvelan kanssa. Mari Vainio on puhunut julkisuudessa 19-vuotiaan poikansa itsemurhasta vuonna 2012.
Pärttylinyön verilöyly

Pärttylinyön verilöyly (tunnettu myös nimellä Pariisin verihäät) oli joukko poliittisia murhia ja niitä seurannut katolisten väkivaltaisten mellakoiden aalto hugenotteja vastaan Ranskassa vuonna 1572. Mellakoinnin yllyttäjänä on pidetty Katariina de' Mediciä, Kaarle IX:n ja Henrik III:n äitiä. Se alkoi 24. elokuuta, Pyhän Bartolomeuksen (Pärttylin, nyk. Pertun) päivänä, vuonna 1572 hugenottien johtajan Gaspard de Colignyn murhalla ja levisi yli Pariisin ja myöhemmin muihin kaupunkeihin sekä maaseudulle. Mellakointi kesti kuukausia ja vaati tuhansien, mahdollisesti jopa kymmenien tuhansien ihmisten hengen. Se oli käännekohta Ranskan uskonsodissa radikalisoidessaan hugenotteja. Kolmannen uskonsodan jälkeen vuonna 1570 rauha näytti mahdolliselta. Jyrkkämielisen Guisen suvun hovisuosio oli vähentynyt ja heidät oli korvattu maltillisemmilla. Hugenotit pitivät hallussaan muutamia linnoitettuja kaupunkeja, kuten La Rochellea. Katariina de' Medici toivoi että avioliitot, kuten suunniteltu avioliitto hänen poikansa Françoisin ja Englannin Elisabet I:n kanssa edesauttaisivat rauhaa. Jo vuonna 1571 rauha oli kuitenkin romuttumassa, katolilaisten ja hugenottien suhteet heikkenivät, ja Rouenissa surmattiin neljäkymmentä hugenottia näiden kieltäydyttyä kumartamasta katolisten katukulkueen alttarille
Vankiselli

Vankiselli on yhdelle tai yleensä korkeintaan muutamalle vangille tarkoitettu vankilan asuinhuone, vangin koti. Suomen sana selli perustuu latinan sanaan cella, joka tarkoittaa komeroa, koppia tai kammiota. Sellejä edelsivät vankiloissa 1800-luvulle saakka yhtenäishuoneet. 1800-luvun lopulta lähtien alettiin rakentaa sellivankiloita. Suomen ensimmäinen sellivankila oli Hämeenlinnassa, Hämeen linnan yhteydessä. Vuonna 1871 rakennettu vankila toimii nykyisin vankilamuseona. Sellivankilan kehittäminen liittyi muuttuneeseen käsitykseen vankilan tehtävästä. Korkeintaan muutamalle vangille tarkoitetut sellit oli tarkoitettu luomaan olosuhteita, joissa vanki voisi tuomionsa kuluessa rangaistuksen kärsimisen ohella myös parantua, tulla jälleen yhteiskuntakelpoiseksi. Hämeenlinnan vanhan lääninvankilan sellit ovat kooltaan 2,3 × 3,5 m ja ne avautuvat kerroksittain keskushalliin, mikä heijastaa panoptikon-ideaa vankilan yleisrakenteessa. Tästä vankilasta löytyy seuraavanlaisia sellejä: Vankilaan tullessaan vanki joutui ensimmäiseksi matkaselliin. Matkaselliin on majoittuneena useampi vanki ja sen ovet pidetään aina lukittuina. Myös tie vapauteen kulki matkasellin kautta, jossa vanki vietti viimeisen vankilayönsä
Super Smash Bros. Melee

Super Smash Bros. Melee (jap. 大乱闘スマッシュブラザーズDX, Dairantō Sumasshu Burazāzu Derakkusu, lyhennettynä usein SSBM tai Melee) on HAL Laboratoryn kehittämä ja Nintendon julkaisema taistelupeli. Peli julkaistiin vuonna 2001 Nintendo GameCube -konsolille Japanissa ja Yhdysvalloissa. Euroopassa peli tuli myyntiin toukokuun lopulla 2002. Peli on jatkoa Nintendo 64:n pelille Super Smash Bros. (1999). Kuten edeltäjässään, Super Smash Bros. Meleen ideana on antaa Nintendon ja HALin kuuluisien hahmojen taistella keskenään. Taisteluareenoina on useita kuuluisia paikkoja Nintendo-peleistä. Peli nojaa paljon moninpeliin, ja on tarkoitettu taistelupeliksi jota kuka tahansa voi pelata: pelin ohjaustapa on varsin yksinkertainen. Aloittelijoiden lisäksi peli on korjannut suosiota myös harrastajapelaajien keskuudessa; vielä 15 vuotta pelin julkaisun jälkeen sitä pelataan edelleen lukuisissa turnauksissa ympäri maailman
Suffragetti

Suffragetti (engl. suffragette, johdettu sanasta suffrage ’äänioikeus’) tarkoittaa 1900-luvun alun Britanniassa naisten äänioikeutta vaatineita naispuolisia aktivisteja. Nimitys on peräisin toimittaja Charles Handsin artikkelista Daily Mail -lehdessä vuodelta 1906, ja se tarkoitti aluksi naisasialiikkeen äärilaitaa, lähinnä Women’s Social and Political Union (WSPU) -järjestöä, joka kannatti niin sanottua suoraa toimintaa. Naisten äänioikeuden maltillisia ajajia kutsuttiin suffragisteiksi (engl. suffragist). Nimitykset ovat sittemmin muuttuneet samaa tarkoittaviksi. Suffragettiliike henkilöidään usein Emmeline Pankhurstiin ja tämän perustamaan WSPU-järjestöön, jonka kannattajat turvautuivat rajuihin keinoihin äänioikeusasiaa ajaessaan 1905 petyttyään maltillisen naisliikkeen vähäisiin saavutuksiin. Suffragetit järjestivät näyttäviä protesteja ja mielenosoituksia, kahlitsivat itseään julkisille paikoille ja harjoittivat jopa suoraa sabotaasia, kuten postilaatikoiden polttamista tai ikkunoiden rikkomista. Monet suffragetit, kuten Mary Sophia Allen, aloittivat vankeuteen tuomittuina nälkälakon. Heitä pakkoruokittiin esimerkiksi nieluun työnnetyn letkun kautta, mikä aiheutti monille heistä pysyviä vammoja. Pakkoruokinta kiellettiin 1913, ja säädettiin niin kutsuttu Cat and Mouse Act ('kissa ja hiiri -laki'), jonka nojalla nälkälakon vuoksi sairastuneet vangit voitiin vapauttaa terveydellisistä syistä ja palauttaa vankilaan kärsimään rangaistuksensa loppuun parantumisensa jälkeen. Nälkälakoista ja pakkosyötöistä seurasi silti muutamia kuolonuhreja
Khaosai Galaxy

Khaosai Galaxy, oikealta nimeltään Sura Saenkham (s. 15. toukokuuta 1959 Petchaboonissa, Thaimaassa) on entinen thainyrkkeilijä, joka myöhemmin ryhtyi harjoittamaan menestyksekkäästi myös nyrkkeilyä. Galaxyn parhaat nyrkkeilyvuodet ajoittuivat 1980-luvulle, jolloin hän oli ylemmässä kärpässarjassa maailman huipulla. Saenkham aloitti uransa kotimaassaan suositun, maan kansallislajin thainyrkkeilyn parissa. Hän voitti lajissa mestaruuden ja saavutti kuuluisuutta kotimaassaan, minkä johdosta otti maan tavan mukaan käyttöönsä taiteilijanimen, Khaosai Galaxyn. Joulukuussa 1980 hän siirtyi ammattilaiseksi perinteisen nyrkkeilyn pariin. Ensimmäiset kuusi otteluaan kääpiösarjassa hän voitti tyrmäyksellä ja seitsemännen pisteillä ja eteni Thaimaan mestaruusotteluun Sakda Saksureeta vastaan heinäkuussa 1981. Hän hävisi 10-eräisen ottelun pisteillä. Tammikuussa 1982 hän otteli Sakdisamai Chorsiriratia vastaan Thaimaan kääpiösarjan mestaruudesta ja voitti ottelun tyrmäyksellä seitsemännessä erässä. Mestaruutensa jälkeen Galaxy jatkoi parin vuoden ajan nyrkkeilyä kotimaassaan ja voitti Bangkokissa 21. marraskuuta vuonna 1984 Eusebio Espinalin avoinna olleen WBA-liiton ylemmän kärpässarjan maailmanmestaruusottelussa tyrmäyksellä kuudennessa erässä
Ronja

Ronja on kansainvälinen naisen etunimi. Ronja-nimellä on monta alkuperää. Kirjassaan Ronja, ryövärintytär nimeä käyttänyt ruotsalainen lastenkirjailija Astrid Lindgren on kertonut muodostaneensa nimen saamelaisesta järvennimestä Juronjaure. Venäjällä Ronja on kutsumamuoto miehen nimestä Myron, joka merkitsee tuoksuvoidetta ja "pyhällä voiteella voitelijaa". Joissakin yksittäistapauksissa nimeä on käytetty Veronikan ja Matronan kutsumamuotona. Suomessa nimen suosio kasvoi 1980- ja 1990-luvuilla voimakkaasti. Nimi lisättiin sekä suomenkieliseen että ruotsinkieliseen almanakkaan vuonna 2000. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan vuoden 2019 loppuun mennessä Ronja-nimi on annettu noin 5 500 naiselle ja alle 15 miehelle.