nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Olli Tammi

Eino Olavi (Olli) Tammi (24. joulukuuta 1924 Helsinki – 22. marraskuuta 2022 Kauniainen) oli suomalainen matemaatikko, joka oli Helsingin yliopiston matematiikan professori 1970–1992. Hän tutki sileitä funktioita ja perspektiiviopin teoriaa. Hän teki väitöskirjansa Helsingin yliopistossa vuonna 1952. Sen otsikko oli On the Minimalization of the Coefficients of Schlicht Functions. Hän kuvasi ensimmäisenä Sputnik 1 -satelliitin lentoa Suomesta käsin. Kuva julkaistiin sanomalehti Maakansassa 17. lokakuuta 1957.lähde?
Air Tahiti Nui

Air Tahiti Nui (IATA: TN, ICAO: THT, kutsukoodi: TAHITI AIRLINES) on ranskanpolynesialainen lentoyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Tahitin pääkaupungissa Papeetessa. Yhtiö lentää Faa'an kansainväliseltä lentoasemalta. Air Tahiti Nuilla on viisi kohdetta: Laivaston keski-ikä elokuussa 2022 on 3,5 vuotta.
Joan Fontaine

Parhaan naispääosan Oscar-palkintoVaarallisia valheita Joan de Beauvoir de Havilland (22. lokakuuta 1917 Tokio, Japani – 15. joulukuuta 2013 Carmel-by-the-Sea, Kalifornia, Yhdysvallat), taiteilijanimeltään Joan Fontaine, oli brittiläis-yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä. Hänen uransa kulta-aikaa oli 1940-luku, jolloin hän nousi tunnetuksi melodramaattisissa rooleissa Alfred Hitchcockin tuotannoissa Rebekka (1940) ja Vaarallisia valheita (1941). Jälkimmäisestä hän voitti parhaan naispääosan Oscarin. Fontainen hahmot olivat yleensä vaikeisiin tai vaarallisiin tilanteisiin joutuvia naisia. Hän näytteli enimmäkseen draamaelokuvissa 1950-luvulle asti, jolloin hänen elokuvauransa hiipui. Tällöin hän siirsi uransa painopisteen teatteriin ja televisioon. Fontaine esiintyi valkokankaalla viimeisen kerran 1966, ja eläköityi näyttelemisestä kokonaan 1990-luvun alkupuolella. Joan Fontaine oli brittiläisten vanhempien kahdesta tyttärestä nuorempi. Hänen isänsä oli asianajaja Walter de Havilland ja äiti näyttelijä Lilian Fontaine (o.s
Do As Infinity

Do As Infinity (jap. ドゥ・アズ・インフィニティ) on japanilainen yhtye, jonka ensimmäinen single Tangerine Dream ilmestyi 29. syyskuuta 1999. Yhtyeen nimi lyhennetään joskus D.A.I., mistä selviää, että nimi on valittu yhtyeen kitaristin ja säveltäjän, Dai Nagaon, mukaan. Do As Infinity hajosi 25. syyskuuta 2005, pian Do the A side -albuminsa julkaisun jälkeen. Yhtye oli ehtinyt toimia kuusi vuotta ja julkaissut tämän aikana kuusi albumia, 20 singleä, seitsemän kokoelmaa ja kahdeksan DVD:tä. Do as Infinity on tehnyt alku-, ja loppumusiikkeja suosittuun animesarjaan Inuyasha an. Yhdestä Inuyasha elokuvastakin löytyy Do As Infinityn kappale
Kirkonkulman koulu (Lieto)

Jokilaakson koulu on Liedon keskustassa sijaitseva Liedon suurin ala-aste. Koulu oli aiemmin nimeltään Kirkonkulman koulu. Vuonna 2015 siihen yhdistettiin Tapulikujan koulu, ja koulu sai uuden nimen. Sen oppilasmäärä lukukaudella 2007–2008 oli 407 oppilasta. Opettajia koulusta löytyy 24. Koulussa on mahdollisuus opiskella musiikkipainotetusti kolmannelta luokalta lähtien. Kouluun liittyy myös Kisakallion korttelikoulu. Kaikki Liedon kunnassa järjestettävä starttiluokanopetus sekä maahanmuuttajien opetus (Mamu) alkaa Jokilaaksosta. Kirkonkulman koulussa aloitettiin peruskorjaus ja laajennusosan rakentaminen lukuvuoden 2005–2006 alussa. Sen oli tarkoitus valmistua lukuvuoden 2006–2007 alussa, mutta vanhan osan yllättävän huono kunto sekä ankara talvi pidensivät aikataulua. Koulu valmistui keväällä 2006. Uudessa osassa sijaitsevat teknisen työn, tekstiilityön ja musiikin opiskelutilat
Will &amp; Grace

Pyytämäsi sivunimi oli virheellinen, tyhjä tai väärin linkitetty kieltenvälinen tai wikienvälinen nimi. Siinä saattaa olla yksi tai useampi sellainen merkki, jota ei voi käyttää sivujen nimissä. Palaa sivulle Wikipedia:Etusivu.
Turkkilaiset

Anatolian turkkilaiset eli turkkilaiset (turk. Anadolu Türkleri / Türkler - myös Türk halkı; Turkin kansa) on isoin turkkilainen kansa, joka puhuu erinäisiä Turkin kielen murteita ja on enemmistönä Turkissa ja Pohjois-Kyproksen turkkilaisessa tasavallassa. Turkissa asui vuonna 2011 noin 60–65 miljoonaa etnistä turkkilaista. Suurin osa heistä on sunnalaisia muslimeja, joskin paljolti maallistuneita. Turkkilaiset näyttävät polveutuvan suurelta osin Anatolian historiallisesta väestöstä ja osittain myös turkinsukuisista valloittajista. Heillä esiintyy hieman keski- tai itäaasialaista sekoitusta, jonka ilmaantumishetki voidaan ajoittaa 1000-luvun alkupuoliskolle eli samalle ajalle, jolloin turkinsukuinen väestö saapui Anatoliaan. Vuoden 2021 tutkimuksen mukaan tämän aineksen osuuden heidän geenisekoituksestaan voidaan arvioida olevan keskimäärin noin 10%, kun taas vuoden 2014 tutkimuksessa sen mallinnettiin olevan 21,7%. Osuus vaihtelee alueittain: korkein se on länsi- ja eteläturkkilaisilla, matalin Balkanin ja Itä-Turkin turkkilaisilla. Myös muuta alueellista vaihtelua on havaittavissa: Balkanin ja Länsi-Turkin turkkilaisilla on enemmän balkanilaista ja muuta eurooppalaista perimää kuin itäturkkilaisilla, joilla puolestaan on enemmän kaukasialaista ja lähi-itäläistä perimää kuin länsiturkkilaisilla. Turkkilaiset sijoittuvat Etelä-Euroopan, Lähi-idän ja Kaukasian väestöjen läheisyyteen, mutta ovat niistä myös erotettavissa. He vetäytyvät hieman keskiaasialaisten suuntaan. Turkkilaisten yleisimpiä isälinjoja ovat J2a, R1b ja R1a, ja yleisimpiä äitilinjoja ovat H, U ja T
Kohdusta hautaan

1. (syyskuu 1979) Kohdusta hautaan (JHN 2001) on Tuomari Nurmion sekä Köyhien ystävien albumi vuodelta 1979. Musiikkilehti Soundin (numero 3/2005) kriitikkoäänestyksessä Kaikkien aikojen 50 parasta suomalaista albumia Kohdusta hautaan valittiin kaikkien aikojen parhaaksi suomalaiseksi rockalbumiksi. Levy oli Johanna-levymerkin ensimmäinen albumijulkaisu. Albumin tunnetuimmat kappaleet ovat "Valo yössä twist", "Kurjuuden kuningas" ja "Oi mutsi mutsi", joita pidetään nykyisin suomirockin klassikoina. Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Tuomari Nurmio sekä sovittanut Köyhien ystävät, ellei toisin mainittu A-puoli B-puoli Vuoden 2000 re-masteroidulla CD:llä (JHNCD 2001) Mukana myös. Äänitys: Iso-aho, Jyrälä, Lehtonen / Finnvox ja Love-studiot (1979). Tuottaja: Pekka Aarnio. Valokuvat: Juho Juntunen. Re-masterointi: Pauli Saastamoinen / Finnvox (2000).
Thomas Luckmann

Thomas Luckmann (14. lokakuuta 1927 Jesenice, Slovenia, Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunta – 10. toukokuuta 2016) toimi sosiologian professorina Konstanzin yliopistossa Saksassa. Vuodesta 1994 hän oli professori emeritus. Hänet tunnetaan teoksista Todellisuuden sosiaalinen rakentuminen (1966, yhdessä Peter L. Bergerin kanssa) ja Structures of the Life-World (1982, yhdessä Alfred Schützin kanssa). Luckmann opiskeli filosofiaa ja sosiologiaa Innsbruckin ja Wienin yliopistoissa. Hän väitteli sosiologiasta New School for Social Researchissä. Vuodesta 1970 vuoteen 1994 hän työskenteli professorina Konstanzin yliopistossa Saksassa. Luckmann tutki tiedonsosiologiaa, uskontososiologiaa, viestinnän sosiologiaa ja tieteenfilosofiaa.
John A. T. Robinson

John Arthur Thomas Robinson (16. toukokuuta 1919 Canterbury – 5. joulukuuta 1983) oli Uuden testamentin tutkija, kirjailija ja anglikaanisen kirkon piispa Woolwichissa Englannissa. Robinson vaikutti suurimman osan elämästään Cambridgessä lukuun ottamatta kautta apulaispiispana Woolwichissa. Robinsonia pidetään liberaalin kristillisen teologian keskeisenä muokkaajana. Robinson kirjoitti useita kirjoja, joista kuuluisin oli Rehellinen Jumalan edessä (1963). Tämä liberaaliteologian keskeisimpiin kuuluva kirja nostatti julkaisuaikanaan runsaasti ristiriitoja. Teoksessa esitetyt ideat eivät suurimmalta osalta olleet uusia, vaan ne pohjautuivat pitkälti Paul Tillichin ja Dietrich Bonhoefferin teologiaan. Robinson tunnetaan myös puheestaan Ison-Britannian parlamentissa, jossa hän vastusti Lady Chatterleyn rakastajan sensuuria väittäen, että jokaisen kristityn tulisi lukea se.
Kurikan rautatieasema

Kurikan rautatieasema (lyh. Krk) oli liikennepaikka Suomen rataverkolla Kurikan kaupungissa Etelä-Pohjanmaan maakunnassa. Liikennepaikka sijaitsee rataosalla Seinäjoki–Kaskinen eli niin kutsutun Suupohjan radan varrella. Asemarakennus ja ratapiha sijaitsevat Kurikan keskustan ja Mosselokaupungin välissä. Henkilöliikenne rataosuudella on lopetettu 1960-luvulla, mutta asemalla oli tavaraliikennettä ja siellä myytiin VR:n matkalippuja vielä 1990-luvulla. Myöhemmin liikennepaikka toimi vielä junien kohtaamispaikkana. Asemarakennus on nykyisin yksityisomistuksessa, ja se on kunnostettu alkuperäistä ulkonäköä kunnioittaen. Rakennuksessa toimii nykyään ruokaravintola. Liikennepaikka poistui Ratahallintokeskuksen liikennepaikkarekisteristä 3. kesäkuuta 2007 voimaan tulleen uuden liikennepaikkaluettelon myötä.
Cerro de Pasco

Koordinaatit: 10°41′11″S, 76°15′45″W Cerro de Pasco on kaupunki Perussa. Vuonna 2007 siellä asui 66 860 asukasta. Se sijaitsee 4 333 metriä merenpinnan yläpuolella ja on suurimpia niin korkealla sijaitsevia kaupunkeja. Cerro de Pasco on Pascon alueen pääkaupunki ja sen talous perustuu kaivosteollisuuteen.lähde? Kaupungista on rautatieyhteys Limaan. Korkeudesta johtuen lämpötila kaupungissa vaihtelee -5 ja 10 celsiusasteen välillä.
Max von Laue

Max von Laue (9. lokakuuta 1879 – 24. huhtikuuta 1960) oli saksalainen fyysikko. Parhaiten von Laue tunnetaan ideastaan kiteisten aineiden tutkimisesta röntgensäteilyllä. Hän kehitti tälle röntgendiffraktiomenetelmälle myös teorian, jolla voitiin tulkita diffraktiokuvaajia ja saada tietoa aineiden kiderakenteista. Von Lauelle myönnettiin vuonna 1914 Nobelin fysiikanpalkinto röntgendiffraktion keksimisestä. Max von Laue opiskeli matematiikkaa, fysiikkaa ja kemiaa useissa eri yliopistoissa suoritettuaan 1898 asevelvollisuuden. Hän aloitti opiskelut Strassburgin yliopistossa, mutta siirtyi sieltä ensin Göttingenin yliopistoon, sitten Münchenin yliopistoon ja lopulta 1902 Berliinin yliopistoon. Berliinissä von Lauen opettajana toimi professori Max Planck. Vuonna 1903 von Laue valmistui tohtoriksi. Von Laue meni vuonna 1910 naimisiin Magdalena Degenin kanssa. Von Laue työskenteli ja luennoi useissa yliopistoissa
Eino Kaipainen

Eino Herman Kaipainen (2. joulukuuta 1899 Jäppilä – 31. tammikuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Ennen näyttelijänuraansa Kaipainen toimi poliisikomisariona Kotkassa. Hän oli tunnetuimpia miesnäyttelijöitä suomalaisissa elokuvissa 1930-luvulta 1960-luvulle saakka. Kaipainen oli Suomen Kansallisteatterin näyttelijä vuosina 1937–1944 ja Helsingin kaupunginteatterin näyttelijä vuosina 1945–1965. Parhaimmillaan hän oli sisäistä voimaa ja rehtiyttä uhkuvissa rooleissa. Kaipainen oli seitsenlapsisen perheen keskimmäinen. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Herman Kaipainen (1867–1907) ja Vilhelmiina Kinnunen (1860–1949). Hän suoritti kolme luokkaa Pieksämäen Kontiomäen kansakoulussa vuosina 1909–1912. Työelämään hän joutui hyvin nuorena, sillä perheen isä oli kuollut Einon ollessa seitsemänvuotias. Eino muutti Kotkaan isoveljensä Oskarin apulaiseksi 1910-luvun puolivälissä
Hilbertin aksioomat

Hilbertin aksioomat ovat matemaatikko David Hilbertin vuonna 1899 julkaisema geometrian aksioomajärjestelmä, joka käsittää 20 (alun perin 21) oletusta eli aksioomaa. Hilbertin aksioomat ovat varsinaisesti avaruusgeometrian aksioomajärjestelmä, mutta sitä voidaan soveltaa myös tasogeometriaan. Tällöin voidaan kuitenkin jättää huomioon ottamatta ne aksioomat, joilla on merkitystä vasta, kun kaikki käsiteltävät pisteet ja suorat eivät ole samassa tasossa. Tasogeometriassa merkityksellisille insidenssiä, järjestystä ja yhtenevyyttä käsitteleville aksioomeille käytetään yleisesti merkintöjä (H1)…(H13). Hilbertin aksioomajärjestelmässä oletetaan kuusi perustuvaa käsitettä, joista kolme on perusolioita, kolme niiden välisiä relaatioita. Perusolioita ovat: Kolme perusrelaatiota ovat seuraavat: Perusrelaatioita voitaisiin siis laskea olevan kuusi, mikäli suoran sisältyminen tasoon sekä pisteen sisältyminen suoraan ja tasoon lasketaan kolmeksi eri relaatioksi, samoin janojen ja kulmien yhtenevyydet kahdeksi eri relaatioksi. Hilbert itse kuitenkin käsitti kaikki "sisältymiset" sekä molemmat "yhtenevyydet" oleellisesti samojen perusrelaatioiden eri tapauksiksi. Sanan "sisältyy" sijasta voidaan käyttää muitakin ilmaisuja. Esimerkiksi voidaan sanoa, että piste A on suoralla a, A on suoran a piste tai a kulkee A:n kautta. Jos a kulkee sekä A:n että B:n kautta, voidaan sanoa, että a yhdistää pisteet A ja B. Jos piste A sisältyy sekä suoraan a että suoraan b, sanotaan, että suorilla a ja b on yhteinen piste A tai että suorat a ja b leikkaavat toisensa pisteessä A. Käsitteet jana, kulma ja kolmio voidaan määritellä pisteiden ja suorien sekä välissäolo- ja sisältymisrelaatioiden avulla
Hirakata (Osaka)

Koordinaatit: 34°48′52″N, 135°39′02″E Hirakata (jap. 枚方市, Hirakata-shi) on kaupunki Osakan prefektuurissa Japanissa. Se sijaitsee Yodojoen varrella prefektuurin koillisosassa Osakan ja Kioton puolivälissä. Idässä se rajautuu Kioton prefektuurin Yawatan ja Kyōtanaben kaupunkeihin, etelässä Naran prefektuurin Ikoman kaupunkiin sekä Osakan prefektuurin Katanon ja Neyagawan kaupunkeihin. Luoteessa Yodogawa-joen takana sijaitsevat Takatsukin kaupunki ja Shimamoton maaseutukaupunki. Hirakatan pinta-ala on 65,08 neliökilometriä ja siellä on 408 601 asukasta (vuonna 2013). Hirakata nimitettiin yhdeksi Japanin ydinkaupungeista huhtikuussa 2014. Hirakata on ollut historiansa aikana liikenteellisesti merkittävä paikkakunta Kioton ja Osakan toisiinsa liittävän Yodojoen puolivälissä. Sengoku-kaudella se kehittyi temppelikaupunkina (jinaichō) ja myöhemmin Edo-kaudella kaupunkien välille rakennetun Kyōkaidō-tien eli Tōkaidōn Kioton ja Osakan välinen osuuden postiasemana (shukuba). Yksi aikakauden majataloista, Kagiya, on restauroitu museoksi. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu myös Hirakata Park -huvipuisto, jossa on muun muassa lähes 700 metrin pituinen puinen vuoristorata. Hirakataa palvelevat JR Nishi-Nihonin Katamachi-linja (Gakkentoshi-linja) sekä Keihan-rautateiden Keihan-päälinja ja Katano-linja
Henri Tajfel

Henri Tajfel (22. kesäkuuta 1919 Wloclawek – 1982) oli puolanjuutalainen sosiaalipsykologi, joka kehitti sosiaalisen identiteetin teorian yhdessä John Turnerin kanssa. Henri Tajfel syntyi juutalaisperheeseen Wloclawekissa Puolassa. Toisen maailmansodan alkaessa hän oli kaksikymmenvuotias kemian opiskelija Sorbonnessa. Hänet kutsuttiin Ranskan armeijaan, ja seuraavana vuonna hän jäi saksalaisten vangiksi. Tajfelin juutalainen syntyperä ei kuitenkaan paljastunut, vaan häntä siirreltiin vankileiristä toiseen koko sota-ajan. Vapauduttuaan ja palattuaan kotiin hän totesi lähes kaikkien ystäviensä ja koko perheensä kuolleen. Tämä käännekohta suuntasi Tajfelin elämää kolmella tavalla. Ensinnäkin se herätti hänessä pysyvän kiinnostuksen ennakkoluuloisuutta kohtaan, toiseksi se sai hänet tiedostamaan oman kohtalonsa yhteyden ryhmänsä identiteettiin ja kolmanneksi se opetti sen, että juutalaisten surmaamista ei voi selittää psykologian avulla, vaan on ymmärrettävä kuinka psykologiset prosessit toimivat tietyssä sosiaalisessa ja poliittisessa kontekstissa. Sodan loppuselvittelyjen aikana Tajfel työskenteli monissa organisaatioissa, muun muassa YK:n pakolaisavun palveluksessa, auttaakseen orpojen ja keskitysleiriltä pelastuneiden elämää uuteen alkuun. Vuonna 1946 hän aloitti psykologian opinnot ja valmistui vuonna 1954 Englannissa parhain arvosanoin. Tajfelin varhaisin tutkimustyö sosiaalipsykologiassa edusti niin sanottua new lookia ja liittyi havaintojen yliarviointiprosesseihin
Sosiaalisen identiteetin teoria

Sosiaalisen identiteetin teoria on sosiaalipsykologinen teoria yhteisöllisen identiteetin synnystä. Teorian kehittivät Henri Tajfel ja John Charles Turner. Henri Tajfelin pääteos Human Groups and Social Categories määritteli teorian sisällön. Teoria määritellään tyypillisesti seuraavassa muodossa: Ihmiset määrittelevät itsensä ryhmäjäsenyyksiensä avulla, ja saavuttaakseen myönteisen itsemäärittelyn, pyrkivät saavuttamaan sisäryhmälleen etua tai paremmuutta vertailun kohteena oleviin ulkoryhmiin nähden. Otettuaan vastaan sosiaalipsykologian professuurin Bristolin yliopistossa vuonna 1967 Tajfel suoritti niin sanottuja minimaalisten ryhmien kokeita paikallisista koulupojista koostuvilla satunnaisesti muodostetuilla ryhmillä. Ryhmät alkoivat spontaanisti noudattaa ryhmäkuuluvuuden mukaista sisäryhmän suosintaa. Näiden tutkimusten oli määrä edustaa perustasoa, jonka mukaan voitaisiin määritellä kollektiivisen ennakkoluuloisuuden välttämättömät ja riittävät edellytykset. Minimaalisten ryhmien kokeet osoittivat, että pelkkä luokittelu voi tuottaa ryhmien välistä erilaistumista. Tajfelin omin sanoin ilmaistuna »Tämän merkityksen he löysivät omaksuessaan toimintastrategian, jonka tarkoituksena oli luoda toiminnassa toteutuva ero oman 'ryhmän' ja toisen 'ryhmän' välille - ero todella minimaalisen 'sosiaalisen järjestelmän' muodostavien kahden sosiaalisen kategorian välille. Eroavuus 'toisesta' kategoriasta tuotti..
Ranskan instituutti

Ranskan instituutti (ransk. Institut de France) on perustettu 25. lokakuuta 1795. Se on samalla yhteinen nimitys viidelle akatemialle, jotka toimivat sen suojissa, ja rakennukselle, jossa sekä instituutti että akatemiat toimivat. Rakennus sijaitsee Pariisissa Seinen vasemmalla rannalla eli eteläisellä puolella jokea. Ranskan instituuttia johtaa nykyisin Gabriel de Broglie. Vuonna 1661 kardinaali Mazarin, jonka omaisuus oli todella huomattava, määräsi testamentissaan perustettavaksi collègen, joka vastaanottaisi 60 herrasmiestä, jotka kuuluivat Westfalenin rauhan 1648 ja Pyreneiden rauhan 1659 allekirjoittajavaltioihin. Tästä tulee nimitys Collège des Quatre-Nation, jotka ovat Artois, Elsass, Pignerol ja Roussillon. Colbert palkkasi Louis Le Vaun valmistamaan piirustukset collègea vasten ja tämä tuli sijaitsemaan Louvren linnaa vastapäätä. Rakentaminen tapahtui vuosien 1662–1688 välisenä aikana. Vuonna 1805 Napoleonin toimeksiannosta Ranskan Instituutti muutti collègen rakennukseen. Arkkitehti Antoine Vaudoyer muutti rakennuksen kappelin akatemioiden kokoussaliksi
Lulu (laulaja)

Marie McDonald McLaughlin Lawrie (s. 3. marraskuuta 1948), parhaiten tunnettu taiteilijanimeltään Lulu, on skotlantilainen laulaja-lauluntekijä, näyttelijä, malli ja televisiopersoona. Hän on luonut menestyksekästä uraa viihdemaailmassa 1960-luvulta 2000-luvulle. Hän oli yksi vuoden 1969 Eurovision laulukilpailun neljästä voittajasta kappaleella Boom Bang-a-Bang, jolla hän edusti Isoa-Britanniaa. Hän lauloi 007 ja Kultainen ase- elokuvan tunnusmusiikin "The Man with the Golden Gun"
Bengt Holmqvist

Bengt Johan Christoffer Holmqvist (15. maaliskuuta 1924 Turku – 22. marraskuuta 2002 Tukholma) oli suomalainen kirjailija, toimittaja ja kriitikko. Hän oli koulutukseltaan valtiotieteen lisensiaatti. Tukholman yliopisto myönsi hänelle filosofian kunniatohtorin arvon 1969. Holmqvist työskenteli sekä Suomessa että Ruotsissa, useissa lehdissä, kuten Åbo Underrättelserissä, Nya Pressenissä, Aftontidningenissä, Stockholms-Tidningenissä, Dagens Nyheterissä, Prismassa, Utsiktissa, Poesissa, Bokvännenissä ja BLM:ssä. Kriitikonuransa alussa Åbo Underrättelserissä 1946–1949 hän kävi avoimesti populaarikirjallisuuden kimppuun kiistassa, jossa vastakkain olivat korkeakulttuuri ja tavallisen kansan maku (folksmaks- och finsmaksdebatten). Muutettuaan Ruotsiin hän toimi Stockholms-Tidningenissä 1949–1955 ja Dagens Nyheterissä vuodesta 1955. Hänestä tuli pian ainutlaatuinenselvennä auktoriteetti Ruotsin kirjallisessa maailmassa. Holmqvist julkaisi kirjallisuusaiheisia teoksia ja toimitti antologioita. Tarkempi julkaisuluettelo on Immigrant Institutetin sivulla.
Anabaptismi

Anabaptismi on radikaali protestanttinen perinne, jonka historia juontaa juurensa 1500-luvulla vaikuttaneeseen Ulrich Zwingliin. Anabaptismi syntyi uskonpuhdistusajalla vapaaseurakuntaliikkeenä, joka erottautui toisista korostamalla aikuiskasteen välttämättömyyttä ja hyläten roomalaiskatolisen kirkon harjoittaman lapsikasteen. Anabaptistiliike alkoi Sveitsin Zürichissä ja se levisi nopeasti Määriin ja koko Saksaan. Sekä roomalaiskatoliset että muut protestanttiset ryhmät vainosivat monia anabaptisteja Euroopassa, ja useat liikkeen johtajat teloitettiin 1500-luvun lopulla. Pohjois-Saksan ja Alankomaiden pasifistiset anabaptistit kokoontuivat Menno Simonsin johdolla ja selvisivät vainoista. Mennon seuraajat muodostivat lopulta mennoniittisen perinteen, josta muodostui ainoa pysyvät anabaptistinen perinne. Mennoniitat vaalivat edelleen Mennon opetuksia, joihin kuuluu ajatuksia pasifismista, hengellisyydestä ja yhteiskunnallisia näkemyksiä. Mennoniittisen perinteen kautta anabaptistit tunnetaan eristäytyneestä elämästä, pasifismista, radikaalista opetuslapseudesta ja elämän yksinkertaisuudesta. Sana anabaptismi tulee sanoista "kastaa uudelleen". Tämä oli vastustajien antama nimi, jota liikkeen edustajat eivät hyväksyneet. He eivät kastaneet vauvoja, koska eivät pitäneet sitä raamatullisena. Siksi he eivät mielestään kastaneet ketään uudestaan
Doketismi

Doketismi (m.kreik. δοκέω, dokeo ’näyttää’, ’vaikuttaa’) oli varsinkin 100-luvun gnostikkojen keskuudessa yleinen ajatussuunta, joka kielsi Jumalan pojan inhimillisyyden (so. hänen ihmisyytensä oli vain näennäistä ja kuolemansa harhaa). Jeesus oli vain ihminen, Jumalan poika tuli hänen ruumiiseensa kasteessa ja luopui hänestä kärsimyksen aikana. Kristuksen kärsimykset olivat siis vain näennäisiä. Doketismi johtui useimmiten askeettisesta käsityksestä, joka piti aineellisuutta saastaisena ja Jumalan pojan syntymää ja kuolemaa hänen arvoaan alentavana. Gnostilaisista teksteistä doketistinen tulkinta esiintyy muun muassa Pietarin ilmestyksessä ja Suuren Setin toisessa opetuksessa. Jo Uudessa testamentissa taistellaan doketismia vastaan (mm. 1. Joh. 1:1–3; 1
Saturnilianismi

Saturnilianismi oli gnostilaisuuden lahko Syyriassa. 100-luvun puolivälissä vaikuttanut Saturninus (eli Satornilus) tähdensi ankaraa askeesia ja pidättymistä sukupuolielämästä. Hänen mukaansa tuntematon Isä loi enkelten valtakunnan, seitsemän enkeliä loi ihmisen ja maailman. Suunnan päätuntomerkkejä on vegetarismi. Enkratismi juontanee juurensa saturnilianismista.lähde?
Kenotismi

Kenotismi oli 1600-luvun alussa syntynyt, mutta varsinaisesti Gottfried Thomasiuksen 1850-luvulla esittämä tulkinta Kristuksen jumalallisuuden ja ihmisyyden suhteesta. Inkarnaatioon sisältyy kenosis, vapaaehtoinen luopuminen kaikista jumalallisista ominaisuuksista (etenkin kaikkitietävyydestä): Kristus alistaa itsensä täydellisesti ihmiskunnan tasolle (Fil. 2:6-8). On siis täysin oikeutettua korostaa Kristuksen inhimillisyyttä ja kärsimystä ihmisenä. 1600-luvun kenootikot eivät olleet niin radikaaleja kuin Thomasius: heidän mukaansa Kristuksella oli ko. ominaisuudet, mutta hän ei käyttänyt niitä: vastakkainen näkemys oli krypsis, jonka mukaan Kristus käytti jumalallisia ominaisuuksiaan vain salaa. Vrt. astekristologia.
Konsubstantiaatio

Konsubstantiaatio on kristinuskossa esiintyvä käsitys, että eukaristiassa eli ehtoollisessa leivällä ja viinillä on samanaikaisesti leivän ja viinin kaikki reaaliset ja metafyysiset ominaisuudet, vaikka nämä järjelle käsittämättömällä tavalla ovatkin yhtäaikaisesti Kristuksen ruumis ja veri. Käsityksen esitti Martti Luther, jonka mukaan katolisen kirkon opettama mukaan transsubstantiaatio-oppi on toivoton skolastinen yritys selittää mysteeri rationaalisesti: olennaista on vain, että Kristus jotenkin on läsnä. Ehtoolliskäsitysten spektrissä konsubstantaatio edustaa välittävää kantaa transsubstantaation ja kalvinilaisen ehtoolliskäsityksen välillä.