nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Ca’ Foscari -yliopisto

Venetsian Ca' Foscarin yliopisto (ital. Università Ca' Foscari Venezia) on julkinen yliopisto Italiassa Venetsiassa. Yleensä siitä käytetään nimeä Università Ca' Foscari eli Ca' Foscarin yliopisto. Se on perustettu 1868 ja on sijainnut siitä lähtien venetsialaista gotiikkaa edustavassa Ca' Foscarin palatsissa, josta se on saanut nimensäkin. Palatsi sijaitsee Canal Granden varrella Rialton ja Basilica di San Marcon välissä, Dorsoduron sestieressä. Oppilaitos muuttui yliopistoksi 1968. Siinä on kahdeksan osastoa, ja opiskelijoita on lähes 19 000. Oppilaitoksen perustettiin nimellä Regia Scuola Superiore di Commercio ("kuninkaallinen kauppakorkeakoulu") 6. elokuuta 1868 annetulla kuninkaallisella asetuksella, ja opetus alkoi saman vuoden joulukuussa. Perustamisajatus oli syntynyt, kun Veneto liitettiin vuonna 1866 uuteen Italian kuningaskuntaan, ja sitä tuki erityisesti kolme henkilöä: taloustieteilijä Luigi Luzzatti, myöhemmin Italian pääministeri; Edoardo Deodati, Italian kuningaskunnan senaattori ja Venetsian maakunnan varapresidentti; sekä sisilialainen taloustieteilijä Francesco Ferrara, joka oli oppilaitoksen johtaja ensimmäiset kolmekymmentä vuotta. Oppilaitos oli Italian ensimmäinen korkeampi kaupallisen oppilaitos, ja se perustettiin jo alun pitäen valtakunnalliseksi oppilaitokseksi. Sen yhtenä tehtävänä oli valmistaa konsulaattien työntekijöitä ulkomaantehtäviin, ja siinä oli myös opettajankoulutuslaitos, josta valmistui keskiasteen kouluihin kaupallisten aineiden opettajia
Yhdysvaltain ensimmäinen kongressi

Yhdysvaltain ensimmäinen kongressi, joka koostui Yhdysvaltain senaatista ja Yhdysvaltain edustajainhuoneesta, kokoontui George Washingtonin presidenttikauden kahtena ensimmäisenä vuotena 4. maaliskuuta 1789 – 4. maaliskuuta 1791 välisenä aikana, aluksi New Yorkissa ja myöhemmin Philadelphiassa. Ensimmäisessä kokouksessa Yhdysvaltain liittovaltio aloitti virallisesti toimet uuden hallituksen puitteissa, jotka oli määritelty vuoden 1787 perustuslaissa. Edustajainhuoneen paikkajako perustui perustuslain 1. artiklan 2. pykälän 3. momentin ehtoihin. Molemissa huoneissa oli Pro-Administration-ryhmittymän enemmistö. Kongressi hyväksyi kaksitoista lisäystä perustuslakiin ja lähetti ne osavaltioille ratifioitavaksi; 15. joulukuuta 1791 ratifioituja kymmentä ensimmäistä lisäystä kutsutaan kollektiivisesti nimellä Bill of Rights. Tässä kongressissa ei ollut puolueita, vaan sen jäsenet on jaoteltu epävirallisesti eri ryhmiin perustuen heidän äänestyshistoriaansa
Nicholas Fiore

Nicholas Fiore (14. helmikuuta 1918 Port Coquitlam – 18. maaliskuuta 1979 London) oli kanadalainen huilisti. Fiore aloitti musiikin opiskelun isänsä, Pasquale Fioren johdolla. Pasquale oli amatöörimuusikko, joka opetti myös viulun- ja pianonsoittoa. Nicholas muodosti sisarustensa kanssa Fiore-kvintetin, joka esiintyi 1930-luvun puolessavälissä Vancouverin kirkoissa ja radiossa. Hänestä tuli vuonna 1939 Vancouverin sinfoniaorkesterin ensihuilisti. Noihin aikoihin hän opiskeli neljänä kesänä Mainessa William Kincaldin johdolla. Vuosina 1966 ja 1967 hän esiintyi Marlboron festivaalilla, jossa hän sai vuosina 1966–1969 valmennusta Marcel Moyselta. Vuosina 1952–1978 Fiore toimi Toronton sinfoniaorkesterin ensihuilistina, ja vuosina 1962–1975 hän oli Toronton puhallinkvintetin (sittemmin Toronto Windsin) jäsen. Hän opetti vuosina 1953–1978 Toronton ja vuosina 1978–1979 Länsi-Ontarion yliopistossa. Hänen johdollaan opiskelivat muiden muassa Robert Aitken, Suzanne Shulman ja Douglas Stewart
Alan Kay

Alan Curtis Kay (s. 17. toukokuuta 1940, Springfield, Massachusetts) on yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä. Kay on tietojenkäsittelyn kehityksen pioneeri, joka johti Smalltalk-kielen kehittänyt ryhmää ja vaikutti olio-ohjelmoinnin kehitykseen. Kay on palkittu Turing-palkinnolla vuonna 2003. Hänen tohtoriväitöksensä kuvasi FLEX – A Flexible Extendable Language -kielen kuvauksen. 1970-luvulla Kay liittyi Xerox PARC -tutkimuskeskukseen. Hänen Dynabook-konseptinsa vaikutti Xerox Notetaker -prototyyppiin, joka puolestaan vaikutti merkittävästi myöhempiin kannettaviin tietokoneisiin kuten Osborne 1 ja Compaq Portable. Kay suunnitteli Dynabookin kaikenikäisille lapsille. Kay kehitti käyttöliittymämallin Doing With Images makes Symbols (suom. Tekeminen Kuvilla tuottaa Symboleja), jossa "tekeminen" on hiiren käyttämistä, "kuvat" ovat kuvakkeita (ikoneja) tietokonenäytöllä ja "symbolit" olivat Smalltalk-kieli. Smalltalk oli kielen lisäksi ohjelmointiympäristö, jota ajettiin Xerox Alto -tietokoneella
Luettelo Kyproksen saarista

Kyproksen tasavaltaan kuuluu pääsaari Kyproksen lisäksi lukuisia pieniä kalliosaaria, kareja ja luotoja, jotka kaikki sijaitsevat pääsaaren rannikon edustalla. Kyproksen saaria ovat:
Aglantziá

Koordinaatit: 35°8′39″N, 33°25′0″E Aglantziá (kreik. Αγλαντζιά) on kaupunki ja kunta (Δήμος Αγλαντζιάς, Dímos Aglantziás) Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on 20 783 (2011). Aglantziá on Nikosian esikaupunki ja sijaitsee noin kuusi kilometriä kaakkoon Nikosian keskustasta. Se on rakennettu kukkuloille, ja alueella on paljon puistoa ja metsää, mukaan lukien suojeltu luontoalue Athálassan kansallispuisto (Εθνικό Δασικό Πάρκο Αθαλάσσας, Ethnikó Dasikó Párko Athalássas), jonka koko on 840 hehtaaria. Aglantziá on ollut olemassa kylänä viimeistään keskiajalla, ja se on esikaupunkinakin säilyttänyt kylämäisen olemuksensa. Aglantziá on itsenäinen kunta vuodesta 1986. Osa kunnan alueesta on vuodesta 1974 Turkin miehittämää Pohjois-Kyproksen aluetta.
Waleed Al-Husseini

Waleed al-Husseini tai Walid Husayin (s. 1989 Qalqilya, Länsiranta) on palestiinalainen, esseisti, kirjailija ja blogisti. Vuoden 2010 lokakuussa palestiinalaishallinto pidätti hänet koska hänen väitettiin pilkkaavan islamia Facebookissa ja blogeissaan. Hänen pidätyksensä sai kansainvälistä huomiota. Hän pakeni Ranskaan vuonna 2011 kun palestiinalaishallinto vapautti hänet 11 kuukauden vankeuden jälkeen. Vuonna 2012 hän sai poliittisen turvapaikan Ranskasta. Waleed al-Husseinin isä oli parturi. Hän opiskeli tietojenkäsittelytieteitä mutta ei saanut töitä ja teki sen vuoksi joitakin tunteja päivässä töitä isänsä parturiliikkeessä. Hän oli perustanut Facebookiin kolme ryhmää missä arvosteli islamia ja uskontoja. Hän kirjoitti blogiinsa ja Facebook -sivulle kotoaan ja käytti väärää nimeä, mutta hänen äitinsä näki joitakin hänen ateistisia kirjoituksiaan ja lopetti heidän kotinsa internet -yhteyden jotta al-Husseini ei kirjoittaisi enää sellaisia. Al-Husseini alkoi sen jälkeen käymään paikallisessa nettikahvilassa jossa vietti aikaansa jopa yli seitsemän tuntia päivässä, mikä herätti kahvilan omistajan epäilyt. Kuukausien tarkkailun jälkeen omistaja lähetti Palestiinan tiedustelupalvelulle ottamiaan kuvankaappauksia ja Facebook -sivuista
Digital Monster: X-Evolution

Digital Monster: X-Evolution on järjestyksessään kahdeksas Digimon-elokuva. Elokuva sai ensi-iltansa 3. tammikuuta 2005 Japanissa Fuji-TV:n kautta ollen samalla ensimmäinen Digimon-elokuva, joka esitettiin television kautta eikä elokuvateatterissa. Elokuva on tehty täysin tietokoneen avulla. Digimaailma on tullut niin ylikansoitetuksi ettei digimaailmaa valvova supertietokone Yggdrasil kykene enää hallitsemaan sitä. Yggdrasil päätti luoda uuden Digimaailman ja pyyhkiä suurimman osan digimoneista pois X-viruksella käynnistäen Project Ark nimellä tunnetun suunnitelman. Osa selvinneistä digimoneista saivat X-Antibodyn, joka suojasi heitä X-virukselta ja he asettuivat uuteen Digimaailmaan mikä ei kuulunut Yggdrasilin suunnitelmaan. Yggdrasil määräsi palvelijansa Omnimonin tuhoamaan nämä X-digimonit. Dorumon, yksi X-digimoneista pakenee Leomonia, joka yrittää saada hänen X-Antibodynsa. Leomon ei pysty tappamaan Dorumonia ja kuolee Dorumonin eteen pyytäen ennen kuolemaansa Dorumonia elämään hänen puolestaan uudessa Digimaailmassa, mikä järkyttää Dorumonia. Myöhemmin Dorumon juo vettä lähteestä, kun Mushroomon hyökkää hänen kimppuunsa syyttäen Dorumonia ja hänen kaltaisiaan Digimaailman ongelmista jolloin Dorumon pakenee. Sillä välin Yggdrasilin palvelijat Royal Knightsit keskustelevat Project Arkista ja Yggdrasilista
Finnsvala

Finnsvala Oy on vuonna 1955 perustettu suomalainen Kärsämäellä toimiva teknisiä vaatteita suunnitteleva, valmistava ja markkinoiva yritys. Tuotteita markkinoidaan Svala of Finland -tuotemerkillä. Kaikki tuotteet valmistetaan Suomalaisen Työn Liiton Avainlippu-tunnus. Tuotteiden pääkäyttäjäryhmät ovat aktiiviliikkujat, kylmätyöntekijät, elintarvike- ja rakennusalan työntekijät sekä viranomaistahot. Erityisenä käyttäjäryhmänä on myös moottoriurheilijat, ja Finnsvalalle onkin myönnetty ainoana suomalaisena vaatevalmistajana FIA:n (Federation Internationale De L’automobile) hyväksyntä moottoriurheilussa käytettäville kypärähupuille. Finnsvalan palamattomille asusteilla on CE-tyyppihyväksyntä. Svalan suku aloitti vaatteiden valmistuksen sodan jälkeisessä Suomessa. Aluksi toiminta rajoittui omaan perhepiiriin, kun vanhoista armeijan mantteleista valmistettiin perheelle käyttövaatteita. 1950-luvulla säännöstelyn päättyminen mahdollisti neulosten ja kankaiden ostamisen. Tällöin Elli Svalalla heräsi ajatus yrityksen perustamisesta. Ellin mies Paavo Svala oli ammatiltaan autoilija, ja hän alkoi myymään Ellin tekemiä Suomi-verkkareita ja alusasuja vähittäisliikkeisiin eri puolille Suomea. Tuotteita meni niin paljon, kuin niitä ehdittiin valmistaa, ja niinpä vuonna 1955 looginen kehitysaskel oli virallistaa toimintaa rekisteröidyksi yritykseksi Kärsämäen Trikoo -nimellä
Kythréa

Koordinaatit: 35°15′33″N, 33°28′46″E Kythréa (kreik. Κυθρέα, myös Kythraía, Κυθραία ja Tzyrká, Τζυρκά, turk. Değirmenlik) on kylä ja kunta (Δήμος Κυθρέας, Dímos Kythréas) Kyproksen saarella. Se on de facto Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Lefkoşan alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Nikosian alueeseen. Koko kunnan väkiluku on 11 895 ja varsinaisen Kythréan kylän väkiluku 3 284 (2011). Kythréa sijaitsee Kyproksen pohjoisosissa noin 8,5 kilometriä saaren pohjoisrannikosta sisämaahan ja linnuntietä noin 16 kilometriä kaakkoon Kyrenian kaupungista. Kylä on perinyt nimensä antiikin ajan Khytroin kaupungista, joka sijaitsi sen lähellä.
Rudy Toth

Rudy Toth (16. joulukuuta 1925 Stare Karasnow, Tšekkoslovakia – 9. heinäkuuta 2009 Lisle, Ontario, Kanada) oli kanadalainen säveltäjä, sovittaja, kapellimestari, pianisti ja cimbalominsoittaja. Hänen isänsä oli Carl Toth. Hän opiskeli 1940-luvulla Toronton musiikkikonservatoriossa, jossa hänen opettajinaan olivat pianonsoitossa Boris Berlin, harmoniassa John Weinzweig ja orkesterinjohdossa Ettore Mazzoleni. Samanaikaisesti hän työskenteli torontolaisissa tanssiyhtyeissä, joita johtivat muiden muassa Stan Patton, Ellis McLintock ja Bert Niosi. Vuonna 1950 Toth opiskeli pianonsoittoa Pariisissa Gaby Casadesuksen johdolla. Hän viimeisteli orkesterinjohdon opintonsa Leonard Bernsteinin johdolla Tanglewoodissa ja Walter Susskindin johdolla Torontossa. Toth aloitti 1940-luvun lopussa uran CBC:llä Howard Cablen pianistina. Hänellä oli oma radio-ohjelma vuonna 1951, ja hän työskenteli vuoteen 1965 saakka musiikillisena johtajana ohjelmissa, joissa esiintyivät muiden muassa Joan Fairfax, Wally Koster ja Denny Vaughan. 1960-luvun puolessavälissä Toth erikoistui jinglejen säveltämiseen. Vuosina 1965–1970 hänen työkumppaneinaan olivat hänen veljensä Jerry Toth, Dolores Claman ja Richard Morris nimellä Quartet Productions
OnePlus 6

OnePlus 6 on OnePlussan valmistama älypuhelin, joka on OnePlus 5T:n seuraaja. OnePlus julkaisi OnePlus 6:n 16. toukokuuta 2018 Lontoossa järjestetyssä tilaisuudessa. Myynti Suomessa alkoi 21. toukokuuta 2018. Puhelin on saatavilla joko 6 tai 8 gigatavun RAM-muistilla, ja sisäistä tallennustilaa on 64, 128 tai 256 gigatavua. Puhelin julkaistiin aluksi kolmessa eri värissä: kiiltävä musta (Mirror Black), mattamusta (Midnight Black) ja valkoinen (Silk White). Puhelimessa on Qualcomm Snapdragon 845 -prosessori ja Adreno 630 -grafiikkapiiri. Puhelimen AMOLED-näyttö on aiemmista OnePlussan puhelimista poiketen 19:9-kuvasuhteinen AMOLED-näyttö, jossa on lovi yläreunassa. Puhelimen etu- ja takaosa ovat kummatkin Gorilla Glass 5 -lasia. Sormenjälkitunnistin on puhelimen takana kameroiden alapuolella. OnePlus 6:ssa on takana kaksoiskamera; Sony IMX 519 on ykköskamera, ja Sony IMX 376K vastaa bokeh-efektistä
Nonteismi

Nonteismi tai ei-teismi on joukko sekä uskonnollisia että ei-uskonnollisia asenteita, joille on ominaista uskon puuttuminen jumalien tai Jumalan olemassaoloon. Nonteisti on vastaavasti henkilö, joka pitää jumalien tai Jumalan olemattomuutta tai olemassaoloa epäolennaisena. Tyypillisesti nonteisti pitää teismiä, ateismia ja agnostismia vähämerkityksellisinä ja hylkää ne. Käsitteen varhaisimpia käyttäjiä oli George Holyoake vuonna 1852. Hän esitteli termin vaihtoehdoksi ateismille, koska ateismiin liitettiin tuolloin moraalittomuuden leima. Myöhemmin Holyoake siirtyi käyttämään termiä sekularismi, koska se oli vähemmän altis väärinkäsityksille. Pema Chödrönin mukaan: ”Ero teismin ja nonteismin välillä ei ole siinä, uskooko Jumalaan vai ei. Teismi on syvää vakaumusta siitä, että on olemassa jokin käsi, josta pitää kiinni. Nonteismi on rentoutumista nykyhetken epävarmuuden kanssa kurottelematta mihinkään suojellakseen itseään. Nonteismi on sitä, että viimein tajuaa, ettei ole mitään lapsenvahtia, johon voi luottaa.” Valtaosa nonteisteistä näkee maailmankaikkeuden toimivan puhtaasti luonnonlakien mukaan. Nämä luonnonlait ovat heille perimmäinen todellisuus, joka on ihmisestä riippumaton
Kookospähkinäsota

elokuu–syyskuu 1980 Espiritu Santo Vanuatun, Papua-Uuden-Guinean ja Solomonsaarten voitto. Vanuatu Papua-Uusi-Guinea Salomoninsaaret Nagriamel-kapinalliset Ati George Sokomanu Jimmy Stevens Kookospähkinäsota oli Papua-Uuden-Guinean sotilaiden ja Espiritu Santon kapinallisten välinen yhteenotto vähän ennen ja jälkeen Vanuatun tasavallan itsenäistymistä. Ennen Vanuatun itsenäistymistä se tunnettiin nimellä Uudet-Hebridit. Iso-Britannia ja Ranska hallitsivat Uusia-Herbidejä yhdessä. Vuonna 1977 Ranska ja Iso-Britannia päättivät, että Vanuatu saisi itsenäisyyden 30. heinäkuuta 1980. Heinäkuun alussa Nagriamel-liikkeen johtaja Jimmy Stevens johti vastarintaa kolonialistisia virkamiehiä ja itsenäisyyssuunnitelmia vastaan. Kapina kesti 12 viikkoa. Kapinalliset saartoivat Santo-Pekoan lentokenttää, tuhosivat kaksi siltaa ja julistivat Espiritu Santon saaren itsenäiseksi nimellä Vemerana. Steveniä kannattivat ranskankieliset maanomistajat ja yhdysvaltalainen Phoenix-säätiö, joka oli kiinnostunut perustamaan libertaarisen veroparatiisin Espirirtu Santolle. 8. kesäkuuta 1980 Uusien-Herbidien hallitus pyysi Britanniaa ja Ranskaa lähettämään joukkoja tukahduttamaan Espiritu Santon kapina
Sinclair Broadcast Group

Sinclair Broadcast Group (SBG) on yhdysvaltalainen perheomisteinen mediayhtiö. Marylandin Hunt Valleyssa kotipaikkaansa pitävä yhtiö on Yhdysvaltain toiseksi suurin paikallisten televisioasemien omistaja. Sen hallussa on 193 televisioasemaa, joista suurin osa sijaitsee Etelä-Yhdysvalloissa ja Keskilännessä. Yhtiö on suurin Foxin, ABC:n ja The CW:n verkkoihin kuuluvien televisioasemien omistaja. Se omistaa myös maksullisia kaapelikanavia (Tennis Channel, Bally Sports Regional Networks) sekä striimauspalvelu Stirrin. Lisäksi yhtiö omistaa Ring of Honor -showpainiorganisaation ja sen striimauspalvelun Honor Clubin. Sinclairin omistamien televisioasemien uutis- ja ajankohtaisohjelmia on usein kritisoitu republikaanipuolueen tukemisesta. Yhtiö on vastannut kritiikkiin kutsumalla sitä perusteettomaksi ja kiistämällä politikoinnin uutislähetyksissään. Sinclair Broadcast Group juontaa juurensa vuoteen 1958, jolloin sähköinsinööri Julian Sinclair Smith liikekumppaneineen perusti Baltimoreen media-alan koulutusta tarjonneen ammattioppilaitoksen nimeltään Commercial Radio Institute. Commercial Radio Institute perusti vuonna 1960 FM-kaistan radioaseman WFMM-FM:n. Vuonna 1967 Smith sai toiminimellä Chesapeake Engineering Placement Service luvan perustaa Baltimoreen uuden televisioaseman. Chesapeake Engineering Placement Service vaihtoi nimekseen Chesapeake Television Corporation, ja käynnisti WBFF-nimisen televisioaseman 11
Digimon Adventure 02: Revenge of Diaboromon

Digimon Adventure 02: Revenge of Diaboromon on 3. maaliskuuta 2001 julkaistu neljäs Digimon-elokuva. Elokuva on suora jatko-osa Digimon-elokuvalle, joka koostui kolmesta muusta lyhytelokuvasta. Elokuvan kesto on noin 29 minuuttia. Kolme kuukautta BelialVamdemonin kukistumisen jälkeen Valitut lapset joutuvat taistelemaan uudestaan Diaboromonia vastaan, joka ei kuollutkaan aiemman kohtaamisen yhteydessä. Taichi ja Yamato matkaavat Omnimonin kanssa internettiin kohtaamaan Diaboromonin kun taas nuoremmat toisen kauden valitut lapset taistelevat Diaboromonin luomia Kuramoneja vastaan ihmisten maailmassa. Omnimon onnistuu Angewomonin ja Angemonin kukistamaan Diaboromonin, mutta tämä osoittautui ansaksi, sillä Diaboromonin tuhoutuminen salli useiden Kuramonien siirtymisen ihmisten maailmaan. Tämän seurauksena Omnimon, Angemon ja Angewomon jäivät internetin vangiksi. Myöhemmin ihmisten maailmassa miljoonat Kuramonit yhdistyvät Tokionlahden yllä valtavaksi Digimunaksi, josta kuoriutui Armageddemon, Diaboromonin voimakkaampi versio. Armageddemon oli niin voimakas etteivät edes Omnimon ja Imperialdramon kyenneet omillaan häntä kukistamaan. Imperialdramonin loukkaannuttua Armageddemonin hyökkäyksestä Omnimon antoi voimansa Imperialdramonille Omni Bladen muodossa, jolloin Imperialdramon muuntautui Paladin Modeen. Imperialdramon Paladin Mode iski Armegeddemonia Omni Bladella, mikä sai Armageddemonin hajoamaan miljooniksi Kuramoneiksi
Karavostási (Nikosia)

Koordinaatit: 35°08′27″N, 32°50′02″E Karavostási (kreik. Καραβοστάσι, turk. Gemikonağı) on kylä Kyproksen saarella. Se on de facto Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Lefken alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Nikosian alueeseen. Kylän väkiluku on 2 535 (2011). Karavostási sijaitsee Kyproksen luoteisrannikolla Mórfounlahden rannalla. Kylässä toimii Lefken eurooppalainen yliopisto (European University of Lefke). Antiikin aikana nykyisen kylän lähellä sijaitsi Soloin kaupunki. Kylän nimi tarkoittaa ”Laivasatamaa”.
Digimon Tamers: Battle of Adventurers

Digimon Tamers: Battle of Adventurers on järjestyksessään viides Digimon-elokuva. Elokuva julkaistiin 14. heinäkuuta 2001. Elokuvan kesto on 50 minuuttia. Omnimon kohtaa Apocalymonin datasta muodostuneen Mephistomonin Digimaailman pimeässä nurkassa Mephistomonin aiottua tuhota molemmat maailmat ja kerätä niiden datan tullakseen voittamattomaksi. He taistelevat, mutta Mephistomon pakenee oikeaan maailmaan. Muualla Takato valmistautuu kesälomaansa Okinawan matkaa varten ja pakkaa tavaroitaan lentokentälle Guilmonin ja Calumonin kanssa. Henry tulee mukaan ja vierailee Terriermonin kanssa rannikon vedenalaisilla raunioilla. Saavuttuaan kentälle Takato lähtee etsimään serkkuaan Kai Urazoea pääterminaalista. Etsinnät keskeytyvät paikallisen uutisryhmän tultua haastattelemaan Tamashiroa, V-Pet-ohjelman keksijää. Kai saapuu paikalle keskeyttäen haastattelun ja kohtaa Takaton. Poliisit uhkaavat viedä heidät keskustaan mutta Tamashira estää sen antaen häirinnän anteeksi ja sanoo heidän voivan olevan hänen potentiaalisia asiakkaitaan
Tauno Järnefelt

Armas Tauno Juhana Järnefelt (10. lokakuuta 1867 Kitee – 24. toukokuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen korkeimman oikeuden oikeusneuvos ja valtiopäivämies. Järnefeltin vanhemmat olivat kihlakunnantuomari Gustaf Johan Järnefelt (1823–1883) ja Amalia Christina Seitz. Hän pääsi ylioppilaaksi 1887 Helsingin alkeisopistosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1890 sekä molempien oikeuksien kandidaatiksi 1894. Järnefelt sai varatuomarin arvon 1896. Järnefelt oli Tampereen kaupunginvaltuuston sihteerinä vuodesta 1903, nuorempana oikeusneuvosmiehenä Tampereella vuodesta 1905 ja rikosasiain notaarina Helsingissä vuodesta 1907. Hän oli senaatin oikeusosastolla kanslistina vuodesta 1908, protokollasihteerinä vuodesta 1914 ja vanhempana oikeussihteerinä vuodesta 1918. Hän toimi korkeimman oikeuden apujäsenenä vuodesta 1926, Helsingin yliopiston asiamiehenä 1918–1933 ja korkeimman oikeuden jäsenenä ja oikeusneuvoksena 1930–1937. Järnefelt oli aatelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906. Järnefelt oli naimisissa vuodesta 1900 Ebba Margaretha Schaumanin (1875–1949) kanssa. Heidän poikansa oli Helsingin yliopiston tähtitieteen professori Gustaf Järnefelt
Digimon Frontier: Island of Lost Digimon

Digimon Frontier: Island of Lost Digimon on 20. heinäkuuta 2002 julkaistu seitsemäs Digimon-elokuva. Elokuvan kesto on 40 minuuttia. Takuya, Koji, Junpei, Zoe ja Tommy matkaavat Bokomonin ja Neemonin kanssa Trailmon Ballilla aavikolla ja joutuvat keskelle Human ja Beast tyypin digimonien taistelua. Samalla koko porukka joutuu Lost Islandille joka on ulottovuuksien välissä. Takuya, Junpei ja Tommy heräävät Human-tyypin digimonien hallitsemasta kylästä Kotemonin kanssa. Kotemon selittää että Ornismon niminen digimon suojelee saarta ja Bokomon kertoo AncientGreymonin ja AncientGarurumonin roolista Ornismonin kanssa osoittaen heidän seinäkuvaansa. Keskustelu keskeytyy Beast-tyypin digimonien itsemurhahyökkäykseen, minkä Dinohyumon torjuu. Dinohyumon taistelee Beast-tyypin digimonien johtajaa Hippogriffomonia vastaan, joka pakenee. Dinohyumon lähtee takaa-ajoon, minkä Darcmon, Human-type digimonien johtaja yrittää estää rauhan takia. Samalla Zoe ja Koji heräävät Beast-tyypin digimonien hallitsemasta kaupungista Bearmonin hoidosta. Dinohyumon hyökkää kaupunkiin armeijansa kanssa mutta Grizzlymon torjuu hyökkäyksen ja Hippogriffomon aloittaa vastahyökkäyksen jolloin Dinohyumon pakenee
Wilson Kalumba

Wilson Kalumba (n. 1964 – 15. toukokuuta 2018) oli sambialainen poliitikko. Hänet valittiin vuonna 2016 maansa pääkaupungin Lusakan pormestariksi 270 151:llä äänellä. Toiseksi pormestarinvaaleissa yltänyt vastaehdokas oli Maureen Mwanawasa, joka sai 150 807 ääntä tuekseen. Kalumba kuoli 54-vuotiaana jouduttuaan äkillisesti sairaalahoitoon.
Digimon Savers 3D: The Digital World in Imminent Danger!

Digimon Savers 3D: The Digital World in Imminent Danger! on 3. lokakuuta 2009 julkaistu lyhytelokuva ja kymmenes Digimon-elokuva. Elokuvan kesto on seitsemän minuuttia. Agumon, Gaomon ja Lalamon päättävät siirtyä digitaaliseen maailmaan ja päätyvät alueelle, joka muistuttaa teemapuistoa, jossa on monia muitakin Digimoneja, mukaan lukien Calumon, joka päättää seurata heitä. Hypättyään vuoristoradan vaunua muistuttavaan ajoneuvoon, Agumonin kauheat ajotavat johtavat heitä ympäri vierekkäisiä paikkoja, mukaan lukien ulos kalliolta, läpi luolastojen, tulivuoren, jäätyneen kallion, ahdistuneen alueen ja laskeutumiseen Dark Areaa muistuttavalle alueelle. He havaitsevat, että Armageddemon hajottaa ja absorboi dataa alapuolellaan olevaan mustaan aukkoon. Agumon ja Gaomon kehittyvät GeoGreymoniksi ja Gaogamoniksi ja taistelevat Armageddemonia vastaan Calumonin käyttäessä voimiaan neutraloidakseen mustan aukon. Kun Armageddemon on voitettu, sen kehosta koostuvat Kuramonit palauttavat alueen takaisin normaaliksi.