nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Lauri Simonsuuri

Lauri Robert Simonsuuri (vuoteen 1945 Laiho; 18. syyskuuta 1910 Uusikaupunki – 9. toukokuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen kansanrunouden tutkija ja Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kansanrunousarkiston amanuenssi vuodesta 1936 alkaen ja arkistonhoitaja 1962–1964. Lauri Laiho kirjoitti ylioppilaaksi Viipurin klassillisesta lyseosta vuonna 1931, valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1935 ja filosofian lisensiaatiksi vuonna 1960. Wiipurilaisen osakunnan jäsenyyden kautta Laiholle avautui mahdollisuus opiskella vuoden 1934 syyslukukauden ajan Tarton yliopistossa, sillä osakunta oli solminut ystävyyssopimuksen tarttolaisen Korporatsioon Revelian kanssa. Vuonna 1937 Laiho solmi avioliiton fil. kand. Aili Laannin kanssa ja vuosina 1937–1938 he tekivät yhteisen kansanperinteen tutkimus- ja keruumatkan Viron Inkeriin. Talvisodassa Laiho palveli jalkaväkirykmentti 36:n joukossa ja jatkosodassa vuosina 1941–1942 hän palveli jalkaväkirykmentti 26:ssa. Hänet lomautettiin huhtikuussa 1942 ja ylennettiin kapteeniksi, minkä jälkeen Laiho toimi kansanperinteen tallennustyössä kesällä 1942 Itä-Karjalassa. Toukokuusta 1943 Laiho palveli valistusupseerina. Vuonna 1945 hän otti takaisin suvun vanhan nimen Simonsuuri
Vincenzo Lancia

Vincenzo Lancia (24. elokuuta 1881 – 15. helmikuuta 1937) oli italialainen autourheilija, insinööri ja Lancia-autotehtaan perustaja. Lancia syntyi Fobellossa 24. elokuuta 1881 ja oli perheen neljästä lapsista nuorin. Hänen isänsä oli keittojen purkittaja, joka työskenteli Argentinassa ennen palaamistaan Torinoon aloittaakseen oman yrityksen. Lancia osoitti nuorella iällä lahjakkuutta matematiikassa ja vanhemmat halusivat hänen työskentelevän aikuisena kirjanpitäjänä. Kaikki kuitenkin muuttui, kun Lancia kiinnostui koneistoista ja tekniikasta. Hän kuoli sydänkohtaukseen vuonna 1937 juuri ennen kuin Lancia Aprilia laitettiin tuotantoon. Hänet haudattiin synnyinkyläänsä Fobelloon. Kuolemansa jälkeen Lancian vaimo Adele Miglietti Lancia ja erityisesti poikansa Gianni Lancia jatkoivat Lancia-autotehtaan tuotantoa vuosina 1937-1955. Lancia aloitti työskentelynsä polkupyörävalmistaja Giovanni Battista Ceiranon oppipoikana Torinossa, jonka yrityksessä hänet nimitettiin myöhemmin vuonna 1898 kirjanpitäjäksi
Vanttajan tukinsiirtolaitos

Vanttajan tukinsiirtolaitos oli käytössä vuosina 1923–1929 (toisen lähteen mukaan vuoteen 1926) Kuusamossa Kuusamojärven ja Iijärven välisellä kannaksella. Siirtolaitoksen omisti Ab Uleå Oy. Laitoksen avulla voitiin siirtää tukkeja Kuusamon alueen vesistöistä vedenjakajan yli edelleen uitettavaksi Iijokea pitkin Pohjanlahdelle. Tukkien siirtorata oli kaksiosainen: ensimmäinen osa kulki Kuusamojärven Mustaniemenlahdesta Vanttajajärven rantaan ja toinen osuus Vanttajajärveltä edelleen Iijärven Maaselänlahden perälle. Siirrettävät tukit uitettiin välissä olevan Vanttajajärven yli. Kummallakin rataosuudella oli maakannaksen puolivälissä höyrykone jonka vetämään päättömään sinkkivaijeriin tukkien kuljetusvaunut kiinnitettiin lukoilla. Siirtorata oli kaksiraiteinen niin että toisella raiteella kulkivat lastatut tukkivaunut ja tyhjät paluuvaunut palasivat erillistä paluuraidetta pitkin uudelleenlastattaviksi.
Vuorovetten prinssi

Vuorovetten prinssi (The Prince of Tides) on useita Oscar-ehdokkuuksia saanut draamaelokuva, jonka ensi-ilta oli vuonna 1991. Pääosia näyttelevät Nick Nolte sekä Barbra Streisand, joka vastasi myös ohjauksesta. Pat Conroyn romaaniin perustuva elokuva oli sekä taiteellinen että kaupallinen menestys. Opettaja ja jalkapallovalmentaja Tom Wingo (Nick Nolte) viettää onnellista elämää vaimonsa ja lastensa kanssa. Kun Tomin sisko Savannah yrittää itsemurhaa, hän matkustaa tämän kotikaupunkiin New Yorkiin auttaakseen häntä. Siellä hän tapaa psykiatri Susan Lowensteinin (Barbra Streisand), joka ei saa Savannahiin kontaktia, joten Tomin on itse kerrottava heidän lapsuudestaan terapiaistunnoissa. Mutta kaikkein kipeimpiä asioita Tom välttää kertomasta ja pikkuhiljaa Susan lähestyy Tomia yrittäen avata hänen kielletyt muistonsa. Lisäksi elokuva toi useita Golden Globe -palkintoehdokkuuksia, joista Nolte sai draamaelokuvien parhaan miespääosan palkinnon. Video-oppaassa vuodelta 1994 Olavi Similä sanoo Nolten vetävän elämänsä parasta roolia tässä ”hehkuvaa väriloistoa, suurta tunteiden paloa ja paksua, mutta vakuuttavaa romantiikkapuuroa” tarjoavassa elokuvassa, jolle hän antaa neljä tähteä viidestä. VideoHound’s Golden Movie Retriever kiittää Streisandin pidättyvyyttä sekä ohjauksessa että roolityössään ja antaa elokuvalle kolme ja puoli tähteä neljästä.
Clinamen

Clinamen (lat.) eli deklinaatio (lat. declinatio, m.kreik. parenklisis) on epikurolaisen atomiopin termi, jota Lucretius käytti pienimmistä poikkeamista atomien muutoin täysin deterministisessä liikkeessä. Tätä käytettiin selittämään ennen kaikkea sitä, miksi ihmisillä on vapaa tahto, eli miksi emme ole täysin deterministisesti määräytyneitä automaatteja. Lucretiuksen Maailmankaikkeudesta-runoelman suomennoksessa termi on käännetty sanoilla ”sivusiirto” ja ”väistähtäminen”. Deklinaatiossa muutoin ennalta määräytyvällä tavalla putoavien atomien liikeradoissa tapahtui hyvin pieniä satunnaisia poikkeamia. Poikkeama saattoi sattua mille tahansa atomille milloin tahansa: Lucretiuksen sanoin atomit ”määräämättömin hetkin syrjähtää radaltaan [...] määräämättömin paikoin”
Pyhäjärvi (Artjärvi)

Pyhäjärvi on järvi Koskenkylänjoen vesistössä Orimattilan ja Lapinjärven kuntien alueella. Sen keskisyvyys on Suomen järvien toiseksi suurin, 20,8 metriä. Suurin mitattu syvyys on 68 metriä. Pyhäjärvessä on suomalaisittain erittäin syvä kryptodepressio: syvin kohta on noin 28 metriä merenpinnan alapuolella. Pyhäjärven pituus lounaasta koilliseen on noin kahdeksan kilometriä. Järven länsiosan leveys on useita kilometrejä, se on syvä ja pyöreähkö. Järven itäosa on huomattavasti kapeampi. Pyhäjärvi ei ole tasasyvyinen, vaan sen vesimassa sijaitsee suurimmaksi osaksi altaan lounaisosassa Uudenmaan ja Päijät-Hämeen maakuntarajan molemmin puolin. Järven luoteinen osa ei ole erityisen syvä. Itään mentäessä järvi madaltuu jyrkästi, keskiosassa on 10–20 metriä syvä alue, itäosan suurin syvyys on 7,5 metriä. Järven itäisimmässä osassa 1,5 metrin syvyyskäyrä kulkee noin 200 metrin päässä rantaviivasta, kun sitä vastoin järven lounaisosassa 50 metrin syvyyskäyrä kulkee vastaavalla etäisyydellä rantaviivasta. Järven lounaisosaa reunustavat jyrkät kalliot, Korinkallion ja Hiidenkallion korkeustaso on 80–100 metriä merenpinnan yläpuolella eli noin 40–60 metriä järven pinnan yläpuolella
Zakaria Botros

Zakaria Botros (s. 24. lokakuuta 1934) on egyptiläinen koptikristitty, pappi ja evankelista. Hänen kristillinen tv-tuotantonsa on suunnattu arabeille ja muslimeille. Uskonnollisen toimintansa ohella hän on tullut tunnetuksi Islam-kriitikkona. Hän asuu nykyisin Yhdysvalloissa ja on vieraillut myös Suomessa puhumassa vuonna 2012. Botros syntyi Egyptissä, Kafr el Dawarin kaupungissa lähellä Aleksandriaa vuonna 1934. Hänen perheensä oli kristitty ja hyvin uskonnollinen. Botros aloitti muslimien evankelioimisen 1960-luvulla. Muslimeihin kohdistunut käännytystyö teki Botrosista uskonnollisen vainon kohteen ja hän on kertonut joutuneensa toistuvasti pidätetyksi ja jopa kidutetuksi. Lisäksi hänen veljensä pahoinpideltiin ja murhattiin. Botros armahdettiin 1990-luvun alussa sillä ehdolla että hän lähtisi maanpakoon, jolloin hän siirtyi Australiaan, missä hän toimi koptilaisen seurakunnan johtajana yli kymmenen vuoden ajan
R Doradus

R Doradus on Kultakalan tähdistössä 204 valovuoden päässä Maasta sijaitseva punainen jättiläistähti, joka on Mira-muuttuja. Jos se olisi Auringon paikalla, sen pinta ulottuisi Marsin radan taakse.
Seth Rogen

Seth Aaron Rogen (s. 15. huhtikuuta 1982 Vancouver, Kanada) on kanadalainen näyttelijä, koomikko, käsikirjoittaja, tuottaja ja ohjaaja. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa Paksuna (2007), Superbad (2007), Pineapple Express – ohutta yläpilveä (2008), Zack ja Miri puuhaa pornoo (2008), The Green Hornet (2011) ja Naapurit (2014). Rogen aloitti uransa teininä stand up -koomikkona ja siten keräsi huomiota kanadalaisissa stand up -piireissä. 2000-luvun alkupuolella hän esiintyi Yhdysvalloissa lyhytaikaisissa tv-sarjoissa Freaks and Geeks ja Undecleared. Rogen sai työpaikan Da Ali G Show'n käsikirjoittajana sen viimeiseen kauteen, jota ohjasi Judd Apatow. Apatow kehotti Rogenia näyttelemään elokuvissa ja ottikin hänet sivuosaan ensimmäiseen elokuvaohjaukseensa 40 v. ja neitsyt (2007). Elokuvan sivuosastaan Rogen sai paljon kriitikoiden kehuja ja täten Universal Pictures tarjosi hänelle elokuvan Paksuna pääosaa Katherine Heiglin kanssa. Rogen löi itsensä läpi kyseisen elokuvan ansiosta ja vuonna 2008 hän esitti pääosaa jopa kahdessa elokuvassa, jotka olivat Pineapple Express – ohutta yläpilveä ja Zack ja Miri puuhaa pornoo, jotka Paksuna-elokuvan tapaan saivat hyvän vastaanoton.
Oikeusperuste

Oikeusperuste (lat. causa) on se oikeudellisesti merkittävä syy, jonka perusteella oikeustoimi on päätetty. Oikeusperuste on oikeustoimiopin peruskäsite, jolla pyritään aikaansaamaan oikeusseuraamus. Nimitystä ei pidä sekoittaa oikeustoimen henkilökohtaiseen vaikuttimeen eli motiiviin, joka on merkityksellinen esimerkiksi testamentin tulkinnassa, mutta ei varallisuusoikeudessa. Motiivi, joka saa jonkun aloittamaan oikeustoimen, vaihtelee eri tapauksissa. Sen sijaan oikeusperuste on esimerkiksi jokaisessa kaupassa sama. Oikeusperusteet on perinteisesti jaettu seuraavasti:
Peng Zhen

Peng Zhen (kiin.: 彭真; pinyin: Péng Zhēn; Wade–Giles: P’eng Chen; 12. lokakuuta 1902 – 26. huhtikuuta 1997) oli kiinalainen johtava kommunistipoliitikko. Peng liittyi kommunistiseen puolueeseen vuonna 1923. Hänet pidätettiin 1929, mutta hän jatkoi puoluetoimintaa maan alla. Vapauduttuaan 1935 hän perusti vastarintaliikkeitä Japania vastaan, joka miehitti tuolloin Mantšuriaa. Toisen maailmansodan päätyttyä hän palveli kommunistien puolella Kiinan sisällissodassa. Kommunistien voittoon päättyneen sodan jälkeen Peng pääsi puolueen keskuskomiteaan ja sen sihteeristöön. Hän oli myös Pekingissä puolueen johtajistossa ja nimitettiin kaupungin pormestariksi 1951. Peng menetti kuitenkin virkansa jouduttuaan Maon epäsuosioon ja kulttuurivallankumouksen käynnistyttyä 1966, ollen Liu Shaoqin ja Deng Xiaopingin ohella merkittävimpiä epäsuosioon joutuneita revisionisteja. Dengin noustua valtaan yli 10 vuotta myöhemmin Pengin maine rehabiloitiin ja hän palasi keskuskomitean sihteeristöön
Tribalismi

Tribalismi eli heimokuntaisuus on yhteiskuntamuoto, jolle on ominaista valtiovallan puuttuminen ja ihmisten järjestäytyminen sen asemesta heimoiksi, jotka suojelevat jäseniään. Tribalismi on ominaista metsästäjä-keräilijöille sekä paimentolaisille eli pastoraalisille nomadeille, jotka viettävät liikkuvaa elämää ja kasvattavat karjaa. Paimentolaisia ovat esimerkiksi Arabian ja Pohjois-Afrikan beduiinit, Intian dhangarit ja Afrikan fulanit ja maasait. Paimentolaisille tyypillinen heimoyhteiskunta on poliittinen organisaatio, joka perustuu yhteisvastuuseen ja jokaisen jäsenen velvollisuuteen auttaa muita. Heimo tai klaani on laajin poliittinen kokonaisuus, jota kohtaan paimentolaiset tuntevat lojaalisuutta. Muodollisen lainsäädännön asemesta he seuraavat heimon tapaoikeutta. Yhteisön organisaatio perustuu sukulinjaan, ikäryhmiin, päällikköyteen tai johonkin näiden yhdistelmään. Heimot jakautuvat pienempiin yksiköihin, niillä on tyypillisesti yhteinen kieli ja perinne ja ne hallitsevat yleensä jotakin aluetta.  Antropologiassa käsitteelle heimo ei ole yksiselitteistä määritelmää, mutta varsin samaa mieltä ollaan siitä, millaisia yhteisöjä kutsutaan heimoyhteiskunniksi. Vaikka kaikki heimot eivät ole nomadisia eli asuinpaikkaansa säännöllisesti vaihtavia, kaikki nomadit ovat heimoyhteisöjä. Muita antropologisia heimoihin liittyviä käsitteitä ovat klaani, suku ja päällikkökunta. Antropologisena käsitteenä heimo kadotti suosiotaan 1900-luvun jälkipuoliskolla
Risti ja linkkuveitsi

Risti ja linkkuveitsi (engl. The Cross and the Switchblade) on yhdysvaltalaisen David Wilkersonin vuonna 1962 kirjoittama, tositapahtumiin perustuva kirja, joka keskittyy kirjan päähenkilön, Mau-Mau-jengin johtajan, Nicky Cruzin elämässä tapahtuneeseen muutokseen sekä Wilkersonin työhön jenginuorten parissa 1950- ja 1960-lukujen New Yorkissa. Kirjaa on myyty yli 15 miljoonaa kappaletta 150 eri maassa ja Suomessakin noin 60 000 kappaletta.  Vuonna 1970 kirjasta tehtiin samanniminen elokuva, jossa Wilkersonia esittää Pat Boone ja Nickyä Erik Estrada.  Vuonna 1972 kirjasta tehtiin Yhdysvalloissa sarjakuva, jonka julkaisi Fawcett Comics -yhtiö. Kirja on Suomessa vaikuttanut osaltaan KAN-järjestön eli Kristillinen alkoholisti- ja narkomaanityö ry:n perustamiseen vuonna 1971. Kirja alkaa Egyptin kuninkaiden oikeudenkäynnistä, jossa jengin jäseniä syytetään murhasta. Pastori David Wilkerson lukee oikeudenkäynnin alkamisesta Life-lehdestä ja päättää lähteä New Yorkiin auttaakseen näitä jenginuoria.  Epäonnistuneen auttamisyrityksen jälkeen Wilkerson pääsee sanomalehtien etusivuille ja saa sitä kautta kosketuksen jenginuoriin. Wilkerson tapaa pahamaineisen Mau-Mau-jengin päällikön, Nicky Cruzin. Nuoren pastorin rohkeus tekee selvästi vaikutuksen moniin jengiläisiin, mutta Nickyssä syttyy viha. Hän ei voi unohtaa Wilkersonin sanoja: Voit leikellä minut vaikka tuhansiksi kappaleiksi, mutta silti jokainen niistä huutaisi: Jeesus rakastaa sinua
Åke Weber

Åke Fredrik Ludvig Weber (käytti Saksassa peitenimeä Wallgrén, 14. maaliskuuta 1895 Helsinki – 23. huhtikuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hän sai sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana saksassa, missä hän taisteli Saksan armeijassa itärintamalla ja myöhemmin Suomen sisällissodassa. Weberin vanhemmat olivat hammaslääkäri Theodor Weber ja Elisabet Sihvonen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Solveig Granholmin kanssa. Weber kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin uudesta ruotsalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1914 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Teknillisen korkeakoulun koneinsinööriosastolla vuosina 1914 – 1916 ja suoritti diplomi-insinööritutkinnon vuonna 1920. Weber liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 28. toukokuuta 1917, josta hänet siirrettiin 7. elokuuta 1917 pataljoonan 2. komppaniaan, josta käsin hän suoritti Libaussa järjestetyn moottorivenekurssin
Calder Cup

Calder Cup on jääkiekkopalkinto, joka jaetaan vuotuisesti American Hockey Leaguen (AHL) pudotuspelien voittajalle. Ensimmäisen kerran palkinto jaettiin kaudella 1936–37, ja se on saanut nimensä Frank Calderilta, NHL:n ensimmäiseltä puheenjohtajalta. Calder Cup sekoitetaan joskus Calder Memorial Trophyyn, joka jaetaan vuotuisesti NHL:n parhaalle tulokkaalle. Calder Cupin on voittanut 25 eri kaupungin joukkueet. Hershey Bears on voittanut palkinnon kaksitoista kertaa, eniten koko AHL:ssa, ja se on ollut finaaleissa 20 kertaa, mikä on myös AHL:n ennätys. Cleveland Barons, joka kilpaili sarjassa vuoteen 1973 asti, on voittanut yhdeksän mestaruutta. Pudotuspelien arvokkaimmalle pelaajalle annetaan Jack A. Butterfield Trophy, joka on nimetty AHL:n entisen puheenjohtajan Jack Butterfieldin mukaan. Palkinto on jaettu vuodesta 1984 lähtien 25 eri pelaajalle, eikä kukaan ole voittanut palkintoa kahdesti. Vain kolmesti Stanley Cupin voittaneen joukkueen AHL:ssä pelaava farmijoukkue on voittanut Calder Cupin. Montreal Canadiens ja Nova Scotia Voyageurs saavuttivat mestaruudet 1976 ja 1977 sekä New Jersey Devils ja Albany River Rats 1995.
Timo Vuorikoski

Tarkennus: Artikkeliin tarvitaan yksityiskohtaiseti viitteistettyjä, tarkistettavissa olevia ja mieluummin kolmannen osapuolen tietolähteitä. Katso mallia muista artikkeleista. Timo Juhani Vuorikoski (s. 7. kesäkuuta 1945 Helsinki ) on muotokuvamaalauksiin erikoistunut taidemaalari ja Sara Hildénin taidemuseon entinen johtaja. Vuorikoski asuu ja työskentelee vakituisesti Tampereella, lisäksi hänellä on ateljee Vihdissä. Vuorikosken puoliso on Anna-Riitta Vuorikoski, ja heillä on kolme lasta. Vuorikosken vanhemmat olivat ekonomi Veikko Väinö Vuorikoski (k. 1953) ja maisteri Anja Elisabet o.s. Aarnio (k. 2010)
Ashley Lilley

Ashley Lilley (s. 29. tammikuuta 1986 Rothesay, Isle of Mute, Skotlanti) on skotlantilainen näyttelijä. Hän näytteli vuonna 2008 ruotsalaisyhtye Abban musiikkiin perustuvassa Mamma Mia! -elokuvassa, jossa hän esitti Sophien (Amanda Seyfried) lapsuudenystävää Alia.
Hagalundin kartano

Hagalundin kartano (ruots. Hagalund gård) on kartano Espoossa Tapiolan ja Otaniemen alueella. Sen ovat omistaneet von Wrightit, von Numersit, Sinebrychoffit ja Grahnit. Kartanon historia alkaa 1540-luvulta. Päärakennus on 1800-luvun alkupuolelta, sen on rakennuttanut Carl Johan von Numers. Vuodesta 1857 kartanon omisti Pavel Sinebrychoff. 1920-luvulla se siirtyi hänen poikansa Paul Sinebrychoffin lesken Fanny Sinebrychoffin veljenpojalle Arne Grahnille. 1950-luvulla kartanon laajat maat muutettiin asuinalueeksi, johon tehtiin Tapiola ja osa Otaniemestä. Kartanon rakennuksista on jäljellä päärakennus ja kolme vanhaa asuin- ja talousrakennusta Otaniemessä Aalto-yliopiston kampusalueen yhteydessä. Kartanon talleilla toimii Tapiolan ratsastuskoulu. Hagalundin kartanon historia liittyy myös Otnäsin kartanon historiaan.
Reilanjärvi

Reilanjärvi on järvi Reilassa Varsinais-Suomessa. Järvi on pinta-alaltaan noin 64 hehtaaria. Järvi on melko matala ja kasvillisuutta on paljon. Kalalajeja järvellä ovat hauki, ahven, ruutana ja särki. Järvellä on myös paljon lintuja. Syvimmät kohdat järvessä ovat vain noin 3 metriä, ja vesi on tummaa. Pisimmältä kohdaltaan järvi on noin 1,5 km pitkä. Järven vieressä sijaitsee Pyhärannan Reilan kylä ja järvi laskee Vesimyllynojan kautta Kukolanlahteen.
Putkolan pamaus

Putkolan pamauksena tunnettu räjähdysonnettomuus tapahtui 14. syyskuuta 1965 Iisalmen keskustassa. Räjähdyksessä ja sitä seuranneessa tulipalossa tuhoutui täysin Putkola Oy:n liikerakennus myymälöineen, konttoreineen ja varastoineen. Myös lähellä ollut Pohjois-Savon Kauppa Oy:n varastorakennus paloi ja ikkunoita rikkoontui laajalta alueelta lähikortteleissa. Räjähdys tapahtui yöllä, joten siitä ei aiheutunut ihmishenkien menetyksiä, koska rakennukset olivat tyhjillään. Muutamia henkilöitä loukkaantui ja aineelliset vahingot olivat huomattavat. Räjähdyksen aiheutti todennäköisesti Putkola Oy:n maali-, lakka- ja kaasupullovarastossa syttynyt tulipalo. Onnettomuuden laajuuteen arveltiin vaikuttaneen myös kantopommivaraston räjähtämisen. Kanto- eli raivauspommeja liikkeen varastossa oli yhteensä 110–115 kilogrammaa sekä kivipommeja 35–40 kilogrammaa. Putkola Oy:n toimitusjohtaja Lars Mikael Aminoff rakennutti uuden liikerakennuksen tilalle.
Hirven syylätauti

Hirven syylätauti eli papillomatoosi-fibromatoosi on Suomessakin ajoittain esiintyvä virusperäinen hirven kasvaintauti. Se näkyy iholla tai muuallakin elimistössä nesteen täyttäminä syylämäisinä muodostumina. Kyseinen sairaus ei tartu muihin eläimiin, vaikka virus geneettisesti muistuttaakin muun muassa metsäkauriin papilloomavirusta. Se ei ole kovin yleinen, mutta toisinaan sitä kerrotaan tavatun metsästetyissä tai kolariyksilöissä. Syylätautista hirveä ei tavallisesti suositella ravinnoksi, mutta lieväoireisen hyväkuntoisen yksilön lihoja voi käyttää, koska tauti on pääasiallisesti nahassa, joka kannattaa hävittää.
Invincible-luokka (taisteluristeilijä)

Invincible-luokan taisteluristeilijät, jotka rakennettiin Britannian Kuninkaalliselle laivastolle 1908, olivat maailman kolme ensimmäistä taisteluristeilijää. Alusten suunnittelu perustui amiraali Sir John Fisherin ajatuksiin aluksista, joilla on vasta valmistuneen taistelulaiva HMS Dreadnoughtin 12 tuuman pääaseet ja Minotaur-luokan panssariristeilijän 6 tuuman panssarointi ja ennen kuulumaton 25 solmun nopeus. Tällainen yhdistelmä katsottiin merialueiden valvontaan parhaiten sopivaksi. Kolmen aluksen lopulliset suunnitelmat saatiin valmiiksi vuoden 1906 alussa. Alusten aseistuksena tuli olemaan kahdeksan 12 tuuman tykkiä sijoitettuna neljään kahden tykin torniin. Torneista yksi sijoitettiin keulaan ja toinen perään ja loput kaksi aluksen keskelle kumpaankin laitaan. Tykit olivat samoja, joita asennettiin taistelulaivoihin. Alusten panssarointia jouduttiin keventämään halutun nopeuden saavuttamiseksi. Panssarivyö oli keskilaivassa 6 tuumaa oheten neljään keulaan ja perään mentäessä. Kansipanssari oli joissakin kohdissa ainoastaan 3/4 tuumaa. Amiraali Fisherin mielestä alusten nopeudessa oli niiden paras suoja. Alusten nopeus oli määrätty 25 solmuun, mutta valmistuttuaan alukset kykenivät 28 solmun nopeuteen
Leontion (filosofi)

Leontion (m.kreik. Λεόντιον) (n. 300 eaa.) oli antiikin kreikkalainen epikurolaiseen koulukuntaan kuulunut naispuolinen filosofi. Hän oli Epikuroksen oppilaita ja Metrodoros Lampsakoslaisen elämänkumppani. Hänet mainitaan tunnetuimpana Ateenan Epikuroksen koulun naisfilosofeista. Leontionista tiedetään vain vähän. Hänen kirjoituksensa ovat hävinneet. Leontionin sanottiin olleen hetaira, mutta kyse voi olla epikurolaisia vastaan suunnatusta panettelusta. Toisaalta hetairat nauttivat vapauksista, jotka olivat kiellettyjä muilta tuon ajan kreikkalaisilta naisilta ajan miesvaltaisessa yhteiskunnassa. Epikuroksen koulu oli poikkeuksellinen siinä, että se hyväksyi oppilaikseen naisia ja jopa orjia (vaikkakin jo sata vuotta aiemmin Platonin Akatemiasta tunnetaan kaksi naisoppilasta, Lastheneia Mantineialainen sekä Aksiothea Fleiuslainen)
Jóhanna Sigurðardóttir

Jóhanna Sigurðardóttir (s. 4. lokakuuta 1942 Reykjavík, Islanti) on islantilainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimi Islannin pääministerinä 2009–2013. Hän oli Islannin ensimmäinen naispääministeri ja maailman ensimmäinen avoimesti homoseksuaali hallituksen päämies. Jóhanna on ollut Islannin parlamentin jäsen vuodesta 1978. Hän oli sosiaaliministeri vuosina 1987–1994 ja 2007–2009. Aikaisemmin Jóhanna on ollut parlamentissa valittuna Alþýðuflokkurinnista, Þjóðvakista ja Yhteisrintamasta. Ennen parlamentin jäsenyyttä hän työskenteli toimistossa sekä Loftleiðirin lentoemäntänä. Jóhanna opiskeli Islannin kauppaopistossa (Verzlunarskóli Íslands), jota ylläpitää kauppakamari. Valmistuttuaan 1960 hän työskenteli lentoemäntänä Loftleiðirillä ja toimistotöissä. Hän toimi ammattiyhdistysliikkeessä jo työuransa alkuvaiheissa ja oli Islannin matkustamotyöntekijöiden liiton hallituksen puheenjohtaja 1966 ja 1969 entisten lentoemäntien yhdistyksen Svölurnarin puheenjohtaja 1975. Hän johti myös liiketyöntekijöiden liiton hallitusta 1976–1983
Loftleiðir

Loftleiðir eli Icelandic Airlines Loftleiðir oli yksityinen islantilainen lentoyhtiö, joka toimi vuosina 1944–1973. Vuonna 1973 se yhdistettiin Flugfélag Íslandsin kanssa, ja niistä muodostui Icelandair. Loftleiðirin perustivat 10. maaliskuuta 1944 kolme nuorta islantilaista lentäjää sen jälkeen kun he olivat palanneet koulutuksesta Kanadasta. Ensimmäisinä toimintavuosina yhtiö hoiti vain kotimaanliikennettä Reykjavíkin lentoasemalta. Kansainvälinen lentoliikenne alkoi Islannin itsenäisyyspäivänä 17. kesäkuuta 1947 reitillä Reykjavíkista Kööpenhaminaan Douglas DC-4/C-54 Skymaster-koneella. 1950-luvulla lentoliikenteessä oli tiukka sääntely, ja yhtiö sai lentää matkustajia ja rahtia vain maasta ja maahan, johon se oli rekisteröity. Loftleiðir myi liput eurooppalaisiin kaupunkeihin kahdessa osassa, niin että matka päättyi Islantiin, josta se jatkui edelleen määränpäähän. 1960- ja 1970-luvulla Loftleiðir aloitti halpalennot, joiden lähtöpaikka oli Luxemburg, ja lento kulki Pohjoismaiden ja Islannin kautta Pohjois-Amerikkaan. Lennot olivat suosittuja, mutta yhtiö joutui erimielisyyksiin IATAn kanssa. Kahden islantilaisyhtiön kilpailu oli ankaraa, ja seurauksena oli taloudellisia vaikeuksia