nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Musta sota

1828–1832 Australia (Tasmania) Brittien valta koko Tasmanian alueella Tasmanian aboriginaalien miltei täydellinen tuhoutuminen Yhdistynyt kuningaskunta aboriginaalit George Arthur 500–1 000 5 000–10 000 soturia ja siviiliä 188 virallisten lukujen mukaan 327, muiden arvioiden mukaan 5 000-9 000 Musta sota tarkoittaa brittiläisten kolonistien suorittamaa Tasmanian aboriginaalien kansanmurhaa Tasmaniassa (saarelle hyökänneiden brittien aikalaislähteissä Van Diemenin maa, palawa kaniksi Lutruwita) vuosina 1804–1830. Vajaassa 30 vuodessa britit surmasivat saarta 35 000 vuotta asuttaneen alkuperäiskansan, jonka suuruus oli 1800-luvun alussa noin 5 000 henkeä. Kansanmurhan lopussa tapahtui saaren silloisen kuvernöörin George Arthurin käskystä mustana linjana tunnettu yritys saartaa ja pakkosiirtää saaren viimeiset aboriginaalit 2 000 sotilaan muodostaman saartorenkaan avulla. Yritys epäonnistui ja britit kidnappasivat kaksi ihmistä saarelta. Koko yrityksen hinta oli 25 000 puntaa. Jo aiemmin Arthur oli tarjonnut aboriginaalien kidnappaamisesta viiden punnan palkkion aikuisesta ja kaksi puntaa lapsesta. Lopulta suurin osa aboriginaaleista siirrettiin Flindersinsaarelle Tasmanian pohjoispuolelle.
Eileen Heckart

Anna Eileen Heckart (29. maaliskuuta 1919 Columbus, Ohio – 31. joulukuuta 2001 Norwalk, Connecticut) oli yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä. Heckart voitti parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon roolistaan elokuvassa Vapaa kuin perhonen (1972). Muuten hän on esiintynyt muun muassa elokuvissaBussipysäkki (1956), Vaarallista kylvöä (1956) ja Hylättyjen vaimojen kerho (1996). Hän voitti myös urallaan Golden Globen (1957) ja elämäntyön Tonyn (2000). Hänet tunnetaan myös televisiosarjoista Love&War, josta hän voitti Emmy-palkinnon vuonna 1994, Mary Tyler Moore, Backstairs at the White House, One Live to live, F.D.R.: The Last Year ja hän on näytellyt myös sarjassa The Cosby Show. Heckartilla on myönnetty tähti Hollywood Walk of Famelle. Heckart syntyi ainoana lapsena Columbuksessa, Ohiossa
Margaret Rutherford

Margaret Rutherford DBE (11. toukokuuta 1892 – 22. toukokuuta 1972) oli brittiläinen näyttelijä. Hän oli tunnettu Neiti Marplen esittäjä. Rutherford opiskeli näyttelijäntyötä Lontoossa Old Vic Schoolissa vuodesta 1925, ja esiintyi Lontoon teattereissa 1930-luvun alusta alkaen. Hän aloitti elokuvauransa vuonna 1936, mutta hän teki tunnetuimmat roolinsa vasta varsin myöhäisellä iällä. Hän voitti parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon roolistaan elokuvassa Hotel International (1963). ja Golden Globen samasta elokuvasta. Rutherford syntyi Lontoon Balhamissa ja kuoli Alzheimerin taudista kärsittyään keuhkokuumeeseen buckinghamshirelaisessa Chalfont St Peterin kylässä pian 80-vuotispäivänsä jälkeen. Rutherford oli vuodesta 1945 lähtien naimisissa näyttelijä Stringer Davisin kanssa. Poliitikko Tony Benn oli hänen serkkunsa.
Anthony Asquith

Anthony Asquith (9. marraskuuta 1902 Lontoo, Englanti – 20. helmikuuta 1968 Lontoo, Englanti) oli brittiläinen elokuvaohjaaja. Asquith syntyi Lontoossa. Hänen isänsä oli pääministeri H. H. Asquith. Hän sairastui ollessaan valmistelemassa elokuvaa Morris West romaanista The Shoes of the Fisherman (suom. Kalastajan kengät). Hän kuoli syöpään. Elokuvan Kalastajan kengät ohjasi lopulta Michael Anderson. Asquithin elokuvien joukossa ovat Pygmalion (1938), Tapaus Winslow (1948), Miehen varjo (1951), Millainen sulhanen (1952), Hotel International (1963) ja Keltainen Rolls-Royce (1964)
Manhattan Community District 10

Manhattan Community District 10 on New Yorkin Manhattanin saaren hallinnollinen osa-alue (Community District), johon kuuluu Harlemin keskeinen osa. Alue tunnetaan mustien kaupunginosana: Vuoden 2000 väestönlaskennassa 77,3 prosenttia asukkaista laskettiin mustiin tai afroamerikkalaisiin, ja vain kaksi prosenttia valkoisiin ei-latinalaisamerikkalaisiin. Vuonna 2000 alueella asui 107 109 henkeä. Sen väkiluku oli kasvanut kymmenessä vuodessa 7,6 prosenttia. Ulkomailla syntyneitä oli 17,8 %, heistä 40 % oli syntynyt Latinalaisessa Amerikassa, 23,2 % Afrikassa. Yleisin syntymäpaikka ulkomaalaisilla oli Dominikaaninen tasavalta.
Manhattan Community District 11

Manhattan Community District 11 on New Yorkin Manhattanin saaren hallinnollinen osa-alue (Community District), johon kuuluu Harlemin itäinen osa. Alue tunnetaan mustien ja latinalaisamerikkalaisten kaupunginosana: Vuoden 2000 väestönlaskennassa 35 prosenttia asukkaista laskettiin mustiin tai afroamerikkalaisiin, ja 52 prosenttia latinalaisamerikkalaisiin. Vuonna 2000 alueella asui 117 743 henkeä. Sen väkiluku oli kasvanut kymmenessä vuodessa 7,6 prosenttia. Ulkomailla syntyineitä oli noin neljännes, heistä 68,5% oli syntynyt Latinalaisessa Amerikassa, 7% Afrikassa. Yleisin syntymäpaikka ulkomaalaisilla oli Meksiko.
Tribeca

Tribeca (myös kirjoitusasussa TriBeCa) on New Yorkin rikkaimpiin nykyään lukeutuva alue Manhattanin eteläisimmässä kaupunginosassa Manhattan Community District 1:ssä. Sen nimi on alkuperältään akronyymi ilmaisusta ”Triangle Below Canal Street” (”kolmio Canal Streetin eteläpuolella”). Tribecassa asuu noin kymmenentuhatta ihmistä, joista suurin osa on valkoihoisia. Alue ulottuu Canal Streetiltä Chambers Streetille (tai Vesey Streetille) ja Hudsonjoelta Broadwaylle. Se oli aikaisemmin varastoaluetta, mutta monet varastorakennukset on nyt muutettu loft-asunnoiksi, ja alueelle on tullut uutta liiketoimintaa. Useiden julkisuuden henkilöiden kerrotaan asuvan alueella, esimerkiksi Mariah Carey, Harvey Keitel, M. Night Shyamalan, Robert De Niro ja David Letterman.lähde? Tribecassa on kuvattu useita elokuvia, kuten 1980-luvun menestyselokuva Haamujengi. Siellä järjestetään vuosittain Tribecan elokuvajuhlat.
Manhattan Community District 7

Manhattan Community District 7 on New Yorkin Manhattanin saaren hallinnollinen osa-alue (Community District), johon kuuluu Lincoln Square ja Upper West Side. Alue sijaitsee Keskuspuiston länsipuolella. Vuonna 2000 alueella asui 207 699 henkeä. Sen väkiluku oli kymmenessä vuodessa laskenut hiukan. Asukkaista 66.3% laskettiin "white non-hispanic" -ryhmään, eli valkoisiin, joilla ei ole latinalaisamerikkalaista taustaa. Ulkomailla syntyneitä oli noin 45%, eniten Latinalaisesta Amerikasta, Euroopasta ja Aasiasta muuttaneita.
Shay

Shay on amerikkalainen metsätyöhön suunniteltu höyryveturi, jollaisia oli käytössä 1800-luvun lopulta 1960-luvulle. Metsuri Ephraim Shay haki 14. heinäkuuta 1881 patentin kardaaniakselilla varustetulle höyryveturille, joka oli tarkoitettu nimenomaan metsärautateille. Amerikkalaiset metsäyhtiöt eivät pohjustaneet metsäratoja, vaan kiskot vedettiin suoraan maan pinnalle, ja seurauksena oli, että kiskotus oli paitsi huteraa myös epätasaista ja kaarteet jyrkkiä. Kun silloisissa vetureissa oli jäykkä alusta, niiden oli lähes mahdoton kulkea rataa. Shay sijoitti veturinsa pyörät ensi kertaa teleihin, joita silloin käytettiin vain vaunuissa. Veturin kolme sylinteriä sijoitettiin oikeaan kylkeen pystyasentoon, ja tasapainon vuoksi kattila sijoitettiin epäsymmetrisesti alustan vasempaan puoliskoon. Shay jakoi vetokoneiston kahtia: toiseen puoliskoon kuuluivat sylinterit kampiakseleineen ja toiseen teleissä olevat vetopyörät. Kitkapainoa saatiin lisää ja eräänlainen varhaistyypin luistonestojärjestelmä syntyi, kun Shay keksi kytkeä myös tenderin pyörät kardaanilla vetokoneistoon. Koska kattila oli vasemmassa eli lämmittäjän puoleisessa reunassa, ilmapumppu säiliöineen sijoitettiin poikkeuksellisesti oikeaan reunaan normaalia alemmas. Näin yhdistelmä ei haitannut kuljettajan näkyvyyttä. Näin syntyi yhdistelmä: tenderihöyryveturi, jonka kaikki pyörät vetivät
Ipanat

Ipanat (engl. Rugrats) on yhdysvaltalainen Emmy-palkittu animaatiosarja, jonka tuotti Klasky Csupo. Sarjaa esitettiin ensi kerran Yhdysvalloissa Nickelodeonilla vuosina 1991–1994, jonka jälkeen siitä tuotettiin lisää jaksoja menestyksen myötä. Uudet jaksot esitettiin vuosina 1997–2004. Suomessa sarjaa esitti Yle TV1. Sarja kertoi siitä, kuinka vauvat ja lapset näkivät ja kokivat ympärillään tapahtuvat asiat. Ipanoista tuotettiin myös kaksi elokuvaa, Ipanat (1998) ja Ipanat Pariisissa (2000). Sarjan loputtua siitä tuotettiin myös spin-off sarja All Grown Up, jossa kaikki hahmot ovat noin yhdeksän vuotta vanhempia. Sarjassa keskityttiin erityisesti päähahmon Tommin sekä hänen ystäviensä Jaskan, Vilin, Lillin, Kitin ja veljensä Niilon seikkailuihin. He kykenevät kommunikoimaan toistensa kanssa vauvojen kielellä, jota aikuiset eivät ymmärrä. Vauvat pääosin ymmärtävät aikuisten puhetta, mutta käsittävät esimerkiksi vertauskuvallista puhetta väärin. Mukana ovat myös kolmevuotiaat Annika ja Susa, jotka kykenevät kommunikoimaan sekä aikuisten että vauvojen kanssa
Vereenigingin rauha

Vereenigingin sopimus oli toisen buurisodan päättänyt rauhansopimus, joka solmittiin Britannian sekä Transvaalin ja Oranjen vapaavaltion buurien välillä 31. toukokuuta 1902 Vereenigingissä eteläisessä Transvaalissa. Sopimuksessa buurit suostuivat kuningas Edvard VII:n alamaisiksi ja korvaukseksi saivat valloitetut maansa takaisin ja lisäksi korvauksia sodan aikana tuhotuista maatiloista. Lisäksi buureille turvattiin oikeus käyttää kieltään afrikaansia kouluissa ja oikeuslaitoksessa, ja heille luvattiin itsehallinto mahdollisimman pian. Transvaal ja Oranjen vapaavaltio saivat sopimuksen lupaaman täyden itsehallinnon jo vuonna 1907.
Mimesis

Mimesis (m.kreik. μίμησις 'jäljittely') on keskeinen taiteen teorian käsite. Sillä tarkoitetaan luonnon tai todellisuuden jäljittelyä ja esittämistä taiteen keinoin. Platon ja Aristoteles kutsuivat mimesistä luonnon jäljittelyksi. Platonin mukaan kaikki taideteokset ovat imitointia, teokset heijastavat niiden taustalla olevia todellisia ideoita. Kaikki, minkä ihmiset näkevät, on vain etäistä heijastumaa ihanteellisista muodoista ja ajatuksista. Tällä perusteella taiteilijat ovat Platonin mielestä vain jäljitelmien jäljittelijöitä. Aristoteles puolestaan tähdensi tragedian analyysissään, että taide jäljittelee ihmisten toimintaa. Aristoteles myös katsoi, että taideteos ei kopioi todellisuutta, vaan on jotain sellaista, mitä ei ole ollut aiemmin olemassa. Taideteos on kuin eliö, jossa kaikki on kohdallaan loogisessa järjestyksessä. Narratologiassa mimesis tarkoittaa näyttämistä kertomisen vastakohtana
Andøya

Andøyan sijainti muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa Andøya on pohjoisin saari Vesterålenin saaristossa, Nordlandin läänissä Norjassa. Saari kuuluu Andøyn kuntaan. Sen pinta-ala on 488 neliökilometriä, joten se on Norjan kymmenenneksi suurin saari. Saarella sijaitsee 1962 perustettu luotainrakettien laukaisukeskus Andøyan rakettikoealue.
Zulumaa

Zulumaa (aikaisemmin myös Sulumaa) oli kuningaskunta, joka sijaitsi nykyisen Etelä-Afrikan KwaZulu-Natalin provinssin alueella. Sitä asuttivat pääasiassa zulut, ja se oli vuosina 1816—1897 itsenäinen kuningaskunta. Zulumaa rajoittui Intian valtamereen sekä suurin piirtein nykyisiin Mosambikin ja Swazimaan rajoihin. Se oli kooltaan noin 25 900 km². Pohjoisten ngunien keskuudessa syntyi 1700-luvun lopulla poliittisia levottomuuksia liiallisen väestönkasvun ja kaupallisen kilpailun seurauksena. Koska ngunien hallitsema rannikkoalue rajoittui Intian valtamereen, Lohikäärmevuoristoon ja eurooppalaisten hallitsemaan Kapmaahan, oli tarvittavan lisämaan hankkiminen mahdollista vain sisäisten sotien avulla. Ngunien väliset etniset yhteenotot johtivat uudenlaisen sotilaallisen ja hallinnollisen järjestelmän syntymiseen. "Mustaksi Napoleoniksi" kutsutun Shaka Zulun johdolla syntyikin vahva zuluvaltio. Nguniheimot muodostivat aluksi kolme pääryhmää: Dingiswaoyn johtama Mtethwan, Sobhuzan johtama Ngwanen sekä Zwiden johtama Ndwandwen kuningaskunta. Vuoteen 1817 mennessä Zulumaan hallinnasta sotivat pääasiassa Zwide ja Dingiswaoy. Tämän sodan aikana Dingiswaoyn joukkojen tärkeimmäksi johtajaksi nousi Shaka. Shaka aloitti uudenlaisen Zulu-kuningaskunnan rakentamisen pääasiassa valloitusten avulla, mikä johti Ndwandwen ja Zulumaan sotaan
Taloustaito

Taloustaito (ent. Veronmaksaja) on 12 kertaa vuodessa ilmestyvä talouslehti ja siihen liittyvä verkkopalvelu taloustaito.fi, joita julkaisee Verotieto Oy. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi vuonna 1948. Taloustaidon päätoimittaja on Antti Oksanen. Lehti on puoluepoliittisesti riippumaton. Taloustaidon levikki on 242 961 (LT 2018) ja lukijamäärä 457 000 (KMT S16/K17). Se on Pohjoismaiden suurin talouslehti. Veronmaksajain Keskusliiton jäsenet saavat Taloustaidon jäsenetuna. Taloustaidon sisällön painopiste on verotuksessa, taloudessa ja perhejuridiikassa. Lehti arvioi säännöllisesti kodin talouden perustekijöitä: asuntojen ja autojen hintoja ja kustannuksia, lainojen korkoja, sijoitusrahastojen tuottoja sekä eri kulutustuotteiden ja -palveluiden hintoja ja kustannuksia. Lehti kertoo myös taidesijoittamisesta
Ivan Tšerezov

Ivan Jurjevitš Tšerezov (ven. Иван Юрьевич Черезов, s. 18. marraskuuta 1980 Iževsk, Udmurtia, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on Venäjää edustanut ampumahiihtäjä, joka on lopettanut uransa. Etniseltään taustaltaan hän kuitenkin kuuluu suomensukuiseen kansaan – udmurtteihin. Tšerezov on voittanut urallaan kolme maailmanmestaruutta, kaksi viestissä ja yhden sekaviestissä. Lisäksi hän oli mukana Venäjän joukkueessa, kun se saavutti hopeaa Torinon 2006 ja pronssia Vancouverin 2010 olympialaisten viestikilpailuissa. Ensimmäisen henkilökohtaisen mitalinsa hän saavutti oltuaan Pyeongchangin MM-kilpailuissa 2009 kolmas yhteislähtökilpailussa. Östersundin MM-kilpailuissa 2008 hän oli sprintissä neljäs, Torinon olympialaisissa samalla matkalla viides ja Hanty-Mansijskin MM-kilpailuissa 2011 yhteislähdössä viides. Tšerezov on sijoittunut ampumahiihdon maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi kaudella 2009–2010 ja neljänneksi kaudella 2006–2007. Urallaan hän on voittanut seitsemän maailmancupin osakilpailua ja sijoittunut yhteensä 20 kertaa palkintokorokkeelle. Tšerezov lopetti uransa kesäkuussa 2016
Carl Aage Præst

Carl Aage Andersen Præst (etunimi myös muodossa Karl, 26. helmikuuta 1922 Kööpenhamina – 19. marraskuuta 2011) oli tanskalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti. Præst pelasi Tanskan jalkapallomaajoukkueessa, jonka jäsenenä hän ylsi pronssille Lontoon kesäolympialaisissa 1948. Hän teki olympiaturnauksen pronssiottelussa kaksi maalia Isoa-Britanniaa vastaan. Yhteensä Præst teki maajoukkueurallaan vuosina 1945–1949 17 maalia 24 ottelussa. Vuosina 1949–1956 Præst pelasi italialaisessa suurseura Juventuksessa, jossa hän teki 232 ottelussa 51 maalia. Juventuksen joukkueessa hän voitti vuosina 1950 ja 1952 Italian-mestaruuden. Juventus-uransa jälkeen hän pelasi vielä seitsemässä ottelussa SS Lazion joukkueessa. Præst menehtyi 19. marraskuuta 2011. Hän oli viimeinen elossa ollut Tanskan olympiapronssijoukkueen pelaaja
Taira (eläin)

Elinvoimainen  Eira barbara(Linnaeus, 1758) Taira (eläin) Wikispeciesissä Taira (eläin) Commonsissa Taira eli uroni (Eira barbara) on näätäeläimiin kuuluva nisäkäslaji. Taira syö lintuja, piennisäkkäitä, hunajaa, liskoja ja hedelmiä. Usein tairat hankkivat ruokaa enemmän kuin tarvitsevat. Lajia tavataan Keski- ja Etelä-Amerikassa. Tairat elävät noin 18 vuotta, ja painavat 3–6 kiloa. Taira saa 2–3 poikasta, jotka painavat syntyessään noin 80 grammaa.
Kääpiönuoliainen

Erittäin uhanalainen  Ambastaia sidthimunki(Klausewitz, 1959) Kääpiönuoliainen Wikispeciesissä Kääpiönuoliainen Commonsissa Kääpiönuoliainen (Ambastaia sidthimunki) on karppikalojen lahkon Botiidae-heimoon kuuluva pienikokoinen Aasiassa elävä kalalaji, jota pidetään toisinaan akvaariossa. Se jää noin viiden senttimetrin mittaiseksi. Vaaleanruskealla pohjalla on musta ruutukuvio. Sopivat vesiolot ovat lämpötila 26–28 °C, pH 6–8 ja kovuus (dH) 5–29. Luonnossa kääpiönuoliaisia esiintyy Thaimaan länsiosissa Chao Phraya- ja Mekongjoissa ja tulvivilla pelloilla. Luonnossa laji on uhanalainen, ja sen arvellaan kadonneen Kwaijoen vesistöstä. Akvaariokaupassa myydään vankeudessa kasvatettuja yksilöitä, joiden tuottamiseksi on luultavasti käytetty hormoneita. Kotiakvaariossa lajin ei tiedetä lisääntyneen. Kääpiönuoliaista suositellaan pidettäväksi suurissa, kymmenen yksilön parvissa.
Harmaanuoliainen

Elinvoimainen  Yasuhikotakia modesta(Bleeker, 1864) Harmaanuoliainen Commonsissa Harmaanuoliainen (Yasuhikotakia modesta, vanh. Botia modesta) on aasialainen kala, jota pidetään myös akvaariossa. Se voi kasvaa jopa kaksikymmentäviisi senttiä pitkäksi. Kala on tasaisen siniharmaa. Evät ovat oranssinsävyiset. Luonnossa harmaanuoliaisia esiintyy Thaimaan Mekong-joessa ja siihen yhteydessä olevissa vesistöissä. Harmaanuoliaiset tonkivat pohjaa aktiivisesti, ja siksi niille sopii parhaiten hienojakoinen hiekkapohja. Ne elävät parvessa, ja parven selvitellessä nokkimisjärjestystään kalat päästelevät kovaäänisiä naksauksia.
Andy Rourke

Andy Rourke (oikealta nimeltään Andrew Michael Rourke, 17. tammikuuta 1964, Manchester, Englanti – 2023) oli englantilainen basisti, joka tuli tunnetuksi The Smiths -yhtyeestä. Rourke liittyi The Smiths -yhtyeeseen sen toisen keikan jälkeen ja oli mukana lähes sen lopettamiseen saakka. Yhtyeen hajoamisen jälkeen Rourke ja rumpali Mike Joyce soittivat jonkin aikaa Sinéad O'Connorin kanssa ja hän myös esiintyi tämän albumilla. Hän jatkoi yhteistyötä Morrisseyn kanssa tämän soolotuotannon parissa. Sen lisäksi hän soitti ja nauhoitti yhtyeissä The Pretenders, Killing Joke, Badly Drawn Boy ja Aziz Ibrahim, sekä entisen Oasis-kitaristi Boneheadin kanssa. Hän soitti myös Ian Brownin viimeisimmällä kiertueella.
Suomen-pojat

Suomen-pojat (viroksi soomepoisid) olivat Suomen puolella jatkosodassa taistelleita virolaisia vapaaehtoisia. Osana muita suomensukuisia vapaaehtoisia virolaisia oli Suomen puolustusvoimissa 3 350–3 400. Suomen rintamilla virolaisia kaatui tai katosi 198. Heistä 16 kaatui palvellessaan merivoimissa. Suurin osa virolaisista kuului Jalkaväkirykmentti 200:aan, jonka vahvuus oli noin 1 850 miestä. Nimityksen soomepoisid he saivat palatessaan Viroon elokuussa 1944. Viroon Suomen-poikia palasi runsaat 1 900 miestä. Virossa heistä kaatui Narvan taistelussa vajaat 200. Ruotsiin, Kanadaan ja muualle länteen heitä siirtyi runsaat 1 200. Suomeen jäi 163 miestä. Suomen-poikien kunniamarssi on ”Teid me tervitame”, 'Teitä me tervehdimme'. Suomen-poikien arvostus on Virossa korkealla
Rocky Marciano (elokuva)

Rocky Marciano on vuonna 1999 ensiesitetty yhdysvaltalainen televisioelokuva, joka kertoo nyrkkeilijä Rocky Marcianon noususta lajinsa huipulle aina traagiseen kuolemaansa saakka. Elokuvan on ohjannut Charles Winkler ja pääosissa näyttelivät Jon Favreau ja Penelope Ann Miller. Myös Suomessa elokuva sai ensi-iltansa televisiossa, kun MTV3 esitti elokuvan 19. joulukuuta 2003.
UNMIK

UNMIK (engl. United Nations Interim Administration Mission in Kosovo) on 19. kesäkuuta 1999 perustettu Yhdistyneiden kansakuntien johtama operaatio tehtävänään vastata sodanjälkeisen Kosovon väliaikaisesta siviilihallinnosta. YK-hallinnon päällikkönä toimii saksalainen Joachim Rücker. Kosovo julistautui itsenäiseksi 17. helmikuuta 2008, mutta YK ei ole toistaiseksi tunnustanut itsenäisyyttä ja UNMIK-hallinto jatkaa alueella. Nato-johtoinen KFOR-operaatio (Kosovo Force) toimii YK:n valtuutuksella ja vastaa läsnäolollaan vihamielisyyksien estämisestä ja rauhan ylläpidosta. UNMOGIP (Intia ja Pakistan 1949) |UNEF I (Israel ja Syyria 1956–1967) |UNTSO (Lähi-itä 1948) |UNEF II (Israel ja Egypti 1973–1979) |UNOGIL (Libanon 1958 ) |ONUC (Kongo 1960–1964) |UNYOM (Pohjois-Jemen 1963-1964) |DOMREP (Dominikaaninen tasavalta 1965–1966) |UNMOGIP 1961– (Intia ja Pakistan) |UNFICYP (Kypros 1964) |UNIPOM (Intia ja Pakistan 1965–1966) |UNSF (Länsi-Papua 1962–1963) |UNDOF (Golanin kukkulat 974) |UNIFIL (Libanon 1978) |UNGOMAP (Afganistan ja Pakistan 1988–1990) |UNAVEM I (Angola 1988–1991) |UNTAG (Namibia 1989–1990) |ONUCA (Keski-Amerikka 1989–1992) |OSGAP 1990–1992 (Agfanistan ja Pakistan) |MINURSO (Länsi-Sahara 1991) |UNAMIC (Kambodza 1991–1992) |UNTAC (Kambodza 1992–1993) |UNAVEM II (Angola 1991–1995) |ONUSAL (El Salvador 1991–1995) |UNOSOM I (Somalia 1992–1993) |ONUMOZ (Mosambik 1992–1994) |UNOMIL (Liberia 1993–1997) |UNMIH (Haiti 1993–1996) |UNOMUR (Uganda ja Ruanda 1993–1994) |UNASOG (Libya ja Tšad 1994) |UNOSOM II (Somalia 1993–1995) |UNMOT (Tadžikistan 1994–2000) |UNAVEM II (Angola 1995–1997) |UNSMIH (Haiti 1996–1997) |MINUGUA (Guatemala 1997) |UNTMIH (Haiti 1997) |MONUA (Angola 1997–1999) |UNAMET (Itä-Timor 1999) |UNTAET (Itä-Timor 1999–2002) |MIPONUH (Haiti 1997–2000) |UNAMIR (Ruanda 1993–1996) |UNAMIR (Ruanda 1993–1996) |UNOMSIL (Sierra Leone 1998–1999) |UNIKOM (Irak ja Kuwait 1991–2003) |UNOSOM I (Somalia 1992–1993 ) |UNPROFOR (entinen Jugoslavia 1992–1993 ) |UNPREDEP (Makedonia 1993–1999) | |UNOMIG (Georgia 1993–2009) |UNITAES (Kroatia 1996–1998) |UNMOP (Prevlakan niemimaa 1996 ) |UNIIMOG (Iran ja Irak 1988–1991) | UNMIK (Kosovo 1999) |MICAH (Haiti 2000–2001) |UNCRO (Krotia 1994–1996) |UNMEE (Etiopia ja Eritrea 2000–2008) |ONUB (Burundi 2004–2007) |MINURCA (Keski-Afrikan tasavalta 1998–2000) |UNAMSIL (Sierra Leone 1999–2005) |UNPSG (Kroatia 1998) |UNMIBH (Bosnia ja Hertsegovina 1995–2002) |MONUC (Kongo 1999-2010) |UNAMA (Afganistan 2003) |UNMIL (Liberia 2003) |MINUSTAH (Haiti 2004) |UNOCI (Norsunluurannikko 2004) |UNMISET (Itä-Timor 2002–2005) |UNMIT (Itä-Timor 2006-2012) |UNAMID (Sudan 2007 ) |MINURCAT (Tšad ja Keski-Afrikan tasavalta 2007-2010) |UNSMIS (Syyria 2012) |MINUSMA (Mali 2013) |MONUSCO (Kongon dem. tasavalta 2010) |UNSMIL (Libya 2011) |UNIMIS (Sudan 2005–2011) |UNMISS (Etelä-Sudan 2011) |MINUSCA (Keski-Afrikan tasavalta 2014) |
Mukdenin välikohtaus

18. syyskuuta 1931 Mantšuria, Kiinan tasavalta Etelä-Mantšurian rautatien räjäyttäminen Mukdenin kohdalla Japanin voitto Mantšuria joutui Japanin hallintaan Japani perusti Mantšuriaan nukkevaltion nimeltään Mantšukuo ja erosi Kansainliitosta Japanin keisarikunta Kiinan tasavalta Shigeru Honjō Jirō Minami Zhang Xueliang Tšiang Kai-šek Mukdenin välikohtaus (Liutiaohun välikohtaus, yksinkertaistettu kiina: 柳条湖事变; perinteinen kiina: 柳條湖事變; pinyiniksi: Liǔtiáohú Shìbiàn, japaniksi: 柳条湖事件, Ryūjōko-jiken) eli Mantšurian välikohtaus (kanjiksi: 滿洲事變, kanjiksi: 満州事変, Manshū-jihen) tai syyskuun 18. päivän välikohtaus (yksinkertaistettu kiina: 九一八事变; perinteinen kiina: 九一八事變; pinyiniksi: Jiǔ Yībā Shìbiàn) tapahtui eteläisessä Mantšuriassa 18. syyskuuta 1931, kun japanilaiset nuoret upseerit räjäyttivät osan Japanin Etelä-Mantšurian rautatien omistamaa rataa lähellä Mukdenia (nykyinen Shenyang). Keisarillisen Japanin armeija syytti teosta kiinalaisia toisinajattelijoita, millä saatiin aikaan tekosyy hyökkäykselle Mantšuriaan. Kiina oli luovuttanut ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan päättäneellä Shimonosekin rauhansopimuksella Japanille Formosan, Peskadorit ja Liaodongin niemimaan, mutta Ranska, Saksa ja etenkin Venäjä vastustivat niemimaan luovutusta Japanille. Sen sijaan maat painostivat Japania hyväksymään niemimaan sijaan 30 miljoonan taelin korvauksen. Venäjä aloitti tämän jälkeen Etelä-Mantšurian rautatien rakentamisen, joka yhdisti Harbinin kaupungin Port Arthuriin. Venäjä hallitsi jo ennestään Itä-Mantšurian rautatietä ja nyt alueen halkaisevia rautateitä vartioi yhteensä 175 000 venäläissotilasta ja alue oli näin käytännössä Venäjän vallan alla. Japani piti Venäjää suorana uhkana sen hallitsemalle Korealle ja suuremmille suunnitelmille hallita Itä-Aasiaa. Maiden välit kiristyivät ja kehitys huipentui Venäjän–Japanin sotaan vuosina 1904–1905. Japanin voitot Venäjästä Port Arthurissa ja Tsushimassa pakottivat Venäjän hyväksymään Portsmouthin rauhansopimuksen, jolla maa luovutti Port Arthurin ja Etelä-Mantšurian rautatien hallinnan Japanille