nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Hepariini

C(US) Hepariini on glykosaminoglykaaneihin kuuluva aine, joka estää veren hyytymistä. Kehon luonnollinen hepariini on polymeeri, jonka molekyylipaino vaihtelee välillä 3–50 kDa. Veren hyytyminen on reaktioketju, jossa elimistön hyytymistekijät (numeroitu I–XIII) aktivoituvat ulkoisen ärsykkeen, esimerkiksi verisuonen vaurioitumisen, johdosta. Hepariini kuuluu välittömästi vaikuttaviin antikoagulantteihin, eli se vaikuttaa aktivoituneisiin hyytymistekijöihin suoraan. Hepariini vaikuttaa sitoutumalla veressä antitrombiini III-nimiseen molekyyliin, jonka tehtävänä on inaktivoida hyytymistekijöitä. Hepariinin sitoutumisen seurauksena antitrombiini III pystyy paremmin sitoutumaan aktivoituneisiin hyytymistekijöihin Xa, IXa, XIa, XIIa, XIIIa ja trombiiniin, joista tärkeimmät vaikutukset ovat Xa:n ja trombiinin toiminnan estyminen. Hyytymiseen johtavan reaktioketjun toiminta häiriintyy tällöin monessa kohdassa. Hepariinia käytetään lääketieteessä antikoagulanttina eli veren hyytymistä estävänä lääkkeenä. Koska hepariini hajoaa suolistossa, se on annosteltava suonensisäisesti tai ihonalaisesti. Hepariinin eliminaation puoliintumisaika veriplasmassa on varsin lyhyt, noin 1–2 tuntia, ja siksi sitä täytyy antaa useamman kerran päivässä. Hepariini poistuu kehosta hajoamalla maksassa tarkemmin tuntemattomalla mekanismilla, ja pieni määrä erittyy myös virtsaan. Hepariinin käyttö on turvallista myös raskauden aikana, koska aine ei läpäise istukkaa
Rooman Sapienza-yliopisto

Rooman Sapienza-yliopisto (ital. Sapienza Università di Roma, aiemmin Università di Roma "La Sapienza", joskus myös Universita di Roma I) on yli 115 000 opiskelijallaan Euroopan suurin yliopisto ja eräs suurimpia maailmassa. Yliopisto on vanhin Rooman kolmesta valtiollisesta yliopistosta. Sen perusti paavi Bonifatius VIII vuonna 1303. Maailman viidensadan huippuyliopiston Shanghai-yliopistovertailussa Rooman Sapienza-yliopisto ylsi vuonna 2016 sijaluvulle 151–200 ja oli vertailussa Italian paras tai toiseksi paras yliopisto. Yliopiston kansainvälinen sijoitus on ollut laskussa edeltävän kymmenen vuoden aikana. THE-yliopistorankingissa 2017 yliopisto ylsi sijaluokkaan 251–300. Yliopistossa on nykyään 21 tiedekuntaa ja 100 ainelaitosta sekä yli 30 tutkimuskeskusta. Tiedekunnat ovat organisoituneet kolmeksi autonomiseksi, alakohtaiseksi liittoutumaksi (ateneo federato). Yliopiston laitokset sijaitsevat eri puolilla Roomaa, mutta enimmäkseen Città Universitaria -korttelissa Termini-rautatieaseman lähellä. Yliopistolla on neljä kampusta myös Rooman ulkopuolella.
London Bridge

London Bridge on Thames-joen ylittävä silta Lontoon Cityn ja Southwarkin välillä Lontoossa. Se sijaitsee Cannon Streetin rautatiesillan ja Tower Bridgen välissä. Paikalla on sijainnut silta jo roomalaisajalta lähtien, joskin se on rakennettu uudelleen useita kertoja. Nykyinen silta valmistui vuonna 1973; sitä edellinen myytiin ja siirrettiin osissa Arizonaan Yhdysvaltoihin vuonna 1967. London Bridgeä ei tule sekoittaa idempänä sijaitsevaan Tower Bridgeen, josta ulkomaalaiset saattavat virheellisesti käyttää samaa nimeä. Sillasta kertoo tunnettu englantilainen lastenlaulu ”Lontoon silta romahtaa” (”London Bridge is Falling Down”), jonka alkuperästä on erilaisia teorioita. Roomalaiset valloittivat Britannian keisari Claudiuksen johdolla vuonna 50. He rakensivat ensimmäisen sillan Thamesin yli lähelle nykyisen London Bridgen paikkaa noin vuonna 80. Aikojen kuluessa suunnilleen samalle paikalle on useita kertoja rakennettu uusi silta aikaisemman tuhouduttua tai tultua huonokuntoiseksi, ja keskiajalta lähtien sillasta on käytetty nimeä London Bridge. Perimätiedon mukaan erään paikalla olleista silloista olisi hävittänyt Norjan kruununprinssi Olavi, sittemmin Pyhä Olavi, vuonna 1014. On arveltu, että lastenlaulu ”London Bridge is Falling Down” viittaisi alkujaan tähän tapahtumaan, mutta todennäköisemmin se on peräisin paljon myöhemmältä ajalta. Ennen Westminsterin sillan valmistumista vuonna 1750 London Bridge oli ainoa Thamesin yli Kingstonin itäpuolella johtanut silta
San Marco

San Marco (myös Luigi Broglio -avaruuskeskus perustajansa Luigi Broglion mukaan) on laukaisualusta, jonka Sapienza-yliopisto ja NASA perustivat yhdessä italialaisten avaruusalusten laukaisua varten. Ensimmäinen onnistunut laukaisu tehtiin 1964-12-16 ja laukaisuja tehtiin kaikkiaan 27 vuoteen 1988 saakka, jonka jälkeen alustalta ei ole laukaistu raketteja. Laukaisualusta tehtiin entiselle öljynporauslautalle, joka sijaitsee Ras Ngomeni -niemen lähellä Kenian rannikolla (2°56′18″S, 40°12′45″E). Laukaisut ohjattiin San Marcosta kaakkoon sijaitsevalta Santa Ritalta, joka myös on entinen öljynporauslautta. Intia – ISRO: SDSCIsrael – ISA: Palmachim Japani – JAXA: Tanegashima • Uchinoura Kazakhstan - RKA: Baikonur Pakistan – SUPARCO: Sonmiani • Venäjä – RKA: Dombarovski • Svobodnyi • Vostotšnyi
Immunoglobuliini D

IgD eli immunoglobuliini D on yksi viidestä vasta-ainetyypistä. Immunoglobuliini D:n merkitys immuunipuolustuksen kannalta on ollut epäselvä sen löytämisestä vuonna 1965 lähtien. Viime aikoina on IgD:llä kuitenkin havaittu olevan jonkinlainen rooli ylähengitysteiden suojaamisessa hengityksen mukana tulevilta patogeeneilta. Immuunipuolustuksen kypsymättömät naiivit B-solut, jotka jo muodostavat IgM-molekyylejä, alkavat tuottaa luuytimestä poistuttuaan pinnalleen myös IgD-molekyylejä. Tämän jälkeen niitä kutsutaan kypsiksi naiiveiksi B-soluiksi. Toisin kuin IgM-molekyylejä, ei IgD-molekyylejä eritetä juurikaan solun ulkopuolelle, vaan ne toimivat ensisijaisesti solukalvolla. Saman B-solun tuottamien IgD-molekyylien antigeenia sitova kohta on sama kuin sen tuottamissa IgM-molekyyleissä.
Topi Tarkka

Topi Tarkka (oik. Toivo Robert Tarkka, 28. helmikuuta 1906 Tampere – 23. helmikuuta 1994) oli suomalainen pastori ja Suomen Setlementtiliiton pääsihteeri 1951–1971. Topi Tarkan vanhemmat olivat ajuri Simo Robert Tarkka ja Lyydia Patama ja puoliso vuodesta 1933 Ruth Elisabeth Sirenius, Sigfrid Sireniuksen tytär. Ylioppilaaksi Tarkka tuli 1926 ja hänet vihittiin papiksi 1932. Tarkka oli Setlementtiliittoon kuuluvan Kalliolan setlementin ja yleensä setlementtiliikkeen vaikuttaja. Hän oli mukana aloittamassa Myllyhoitoa Suomessa Kalliolan setlementin perustamassa Kalliolan klinikassa. Aiemmin hän johti Tampereella Pispalassa Ahjolan työkeskusta, nykyistä Ahjolan setlementtiä. Tarkka oli myös Kerhojohtajan päätoimittaja 1940–1951 ja Yhdyssiteen vuodesta 1951. Jukka Tarkka ja Pekka Tarkka ovat Topi Tarkan poikia.
Hot Rocks 1964–1971

Hot Rocks 1964–1971 on The Rolling Stonesin vuonna 1971 julkaistu kahden levyn kokoelma-albumi. Se julkaistiin alun perin ainoastaan Yhdysvalloissa, Britanniassa albumi julkaistiin vasta vuonna 1990.
Juhana Leideniläinen

Juhana Leideniläinen (oik. Jan Beuckelszoon, 1509−1536) oli leideniläinen räätäli ja ravintolaisäntä, joka tuli vuonna 1534 Jan Matthyksen kanssa kasteenuudistajain vaeltajaprofeettana Münsteriin ja pani toimeen jyrkkiä sosiaaliuudistuksia, kuten omaisuudenyhteisyyden ja monivaimoisuuden. Vuonna 1525 Münsterin piispa valloitti kaupungin ja mestautti Juhanan sekä tämän apurit.
Gulag: Vankileirien saaristo

Gulag: Vankileirien saaristo (ven. Архипелаг ГУЛАГ, Arhipelag GULAG) on neuvostoliittolaisen kirjailijan ja gulag-vangin Aleksandr Solženitsynin kirjoittama kolmiosainen teos Neuvostoliiton vankileirijärjestelmästä Gulagista. Teos ilmestyi viivyttelyn jälkeen venäjäksi Pariisissa vuonna 1973. Ensimmäiset laitokset julkaistiin suomeksi nimellä Vankileirien saaristo. Teos perustuu Solženitsynin omiin kokemuksiin, 227 vangin todistuksiin ja Solženitsynin omiin tutkimuksiin rankaisujärjestelmän historiasta. Siinä pohditaan järjestelmän alkuperää kommunistihallinnon perustamisesta asti, josta neuvostojohtaja Lenin itse otti vastuun. Se kuvaa kuulusteluja, vankien kuljetuksia, vankilakulttuuria, vankien vastarintaa ja kapinointia sekä sisäisen karkotuksen harjoittamista. Solženitsyn arvioi, että Neuvostoliiton työleirijärjestelmässä oli ollut 1900-luvun kuluessa noin 60 miljoonaa ihmistä. Solženitsyn kirjoitti teoksen jo 1960-luvun alkuvuosina, viitisen vuotta vankilasta ja karkotuksesta vapautumisensa jälkeen. Vapauduttuaan karkotuksesta 1960-luvun alussa Solženitsyn lähti pian Viroon keräämään vankitovereiltaan muistelmia Gulag: Vankileirien saaristoa varten. Muistelmateoksessaan Puskipa vasikka tammea kirjailija antaa vihjeitä kirjoituspaikastaan. Hän puhuu ”hiljaisesta turvapaikasta” ja ”korvesta”, josta hän löysi rauhan
Suomen lehtojensuojeluasetus

Teemasivu Suomen lehtojensuojeluasetus on Suomen luonnonsuojelulakiin perustuva asetus, joka määrittelee 53 lehtojensuojelualuetta.
Siirros

Siirros eli lohkoliikunto on geologiassa käytetty nimitys maankuoren jännitystilojen aiheuttamasta kallioperälohkojen siirtymisestä toisiinsa nähden pysty- tai vaakasuoraan halkeamaa pitkin. Siirroksen korkeus voi vaihdella muutamista senttimetreistä jopa satoihin metreihin. Yksinkertaisin siirrosmuoto on siirrostörmä. Useista vierekkäin olevista siirrostörmistä käytetään nimitystä porrassiirros. Yleensä siirroksen muodostuminen ilmenee maanjäristyksenä. Kun kaksi siirroslinjan välistä lohkoa vajoaa, syntyy vajoama, jollaisia ovat esimerkiksi Inarinjärven allas sekä Satakunnan Pyhäjärvi. Kun lohko kohoaa tai lohkon ympäristö vajoaa, syntyy horsti, jollaisia ovat esimerkiksi Inarinjärveä ympäröivät tunturit. Lohkoliikunnan muotoon vaikuttaa kallioperän kivilaji: esimerkiksi graniitilla kolme lohkosuuntaa, liuskeilla kaksi. Suomessa lohkoliikunnat ovat vaikuttaneet eniten kallioperän kehitykseen. Lohkoliikuntoja on myös Etelä-Saksan alueella ja Alppien läheisyydessä, missä ne ovat paljon suurempia. Lohkoliikuntojen synty ja toiminta perustuu kivien suhteelliseen liikkumiseen toisiaan vastaan lohkojen rajalla. Lohkojen välisestä kitkasta ja lohkojen jäykkyydestä johtuen lohkot eivät voi virrata toistensa ohi tai liukua toistensa päälle, joten kivien välille muodostuu jännite
Suomen luonnonsuojeluohjelmat

Teemasivu Suomen luonnonsuojeluohjelmat ovat valtakunnallisesti merkittävien luonnonarvojen turvaamiseksi laadittuja luonnonsuojeluohjelmia, joilla alueita varataan luonnonsuojelutarkoituksiin. Luonnonsuojeluohjelman laatii ympäristöministeriö ja sen hyväksyy valtioneuvosto yleisistunnossa. Luonnonsuojeluohjelmaan kuuluvalla alueella ei saa suorittaa sellaista toimenpidettä, joka vaarantaa alueen suojelun tarkoituksen. Tiettyjä ekosysteemejä suojelevat ohjelmat ovat soidensuojelun perusohjelma, lintuvesiensuojeluohjelma, harjujensuojeluohjelma, lehtojensuojeluohjelma, rantojensuojeluohjelma ja vanhojen metsien suojeluohjelma. Muita luonnonsuojeluohjelmia ovat kansallis- ja luonnonpuistojen kehittämisohjelma, Natura 2000 -verkoston alueet (SCI, SPA) ja uusimpana Metso-ohjelma, jonka tarkoitus on suojella etenkin Etelä-Suomen metsien monimuotoisuutta. Lisäksi on hyväksytty eräitä yksittäisiä näihin rinnastettavia päätöksiä kuten Mikkelinsaarten saariryhmän suojelupäätösalue.
Suomen lailla määrittelemättömät luonnonsuojelualueet

Teemasivu Suomen lailla määrittelemättömät luonnonsuojelualueet muodostuvat metsähallituksen tai metsäntutkimuslaitoksen hallinnassa olevista alueista, joiden suojelulla ei ole lainvoimaa, mutta joita suojellaan hallintaoikeuden perusteella pidättäytymällä taloudellisista tai muista toimenpiteistä. Yleisesti ottaen valtion metsänhallinta on siirtymässä enenevässä määrin metsähallitukselle tai muun valtion viranomaisen hallitseman metsän hoito ulkoistetaan metsähallitukselle. Yksityiset, kunnat tai seurakunnat voivat suojella luontoa omistusoikeutensa perusteella ilman lainsäädäntöäkin eikä suojelusta luopuminen edellytä toimenpiteitä. Usein kuitenkin on mahdollista, että yksityinen hakee omistamalleen alueelle luonnonsuojelua Suomen luonnonsuojelulain perusteella, jolloin suojelusta tulee lakisääteinen velvoite, josta voi saada valtiolta haittakorvauksia. Tällöin kysymys on jo virallisesta luonnonsuojelualueesta, joka on yksityisessä omistuksessa ja joka kuuluu muihin luonnonsuojelualueisiin.
Hayes Pondin kahakka

18.01.1958 Maxton, Pohjois-Carolina Ku Klux Klanin tappio Lumbeet Ku Klux Klan Simeon OxendineSandford Locklear James Cole 500 - 1000  50 - 100 0 4 haavoittunutta. Hayes Pondin kahakka käytiin Amerikan alkuperäiskansoihin kuuluvan lumbeeheimon ja Ku Klux Klanin välillä Maxtonissa, Pohjois-Carolinassa 18. tammikuuta 1958. Kahakka päättyi lumbeiden voittoon, ja he onnistuivat lopettamaan klaanin aktiviteetit Robesonin piirikunnassa. Ku Klux Klan aloitti 1950-luvulla terroriaallon Yhdysvaltojen eteläosissa. Heidän yhtenä kohteenaan olivat lumbeeintiaanit. Klaani aloitti polttamalla ristejä intiaanien pihoilla. Tammikuun 18. päivänä Pohjois-Carolinan klaanijohtaja James Cole suunnitteli pitävänsä massiivisen mielenosoituksen pelotellakseen intiaaneja. Tähän mielenosoitukseen hän arveli saavansa paikalle 5000 henkilöä
Ikänäkö

Ikänäkö eli presbyopia tarkoittaa useimmille noin 45–50 vuoden iässä kehittyvää lähelle näkemisen vaikeutumista. Lyhyesti sanottuna se ilmenee niin, että kyky tarkentaa katse lähietäisyydelle heikkenee, ja lähelle ja kauas katsottaessa tarvitaan eri linssivahvuudet silmälaseille. Fysiologinen perusta ikänäölle on silmien mykiön asteittainen jäykistyminen iän myötä, jolloin mykiö ei enää pysty tarkentumaan lähellä oleviin kohteisiin. Mykiön lisäksi myös sitä ympäröivän kapselipussin joustavuus vähenee, ja sädelihaksen toiminnan viive vaikeuttaa pienellä painetun tekstin näkemistä. Normaalisti näkevillä ja kaukotaitteisilla ikänäkö ilmeneekin siten, että luettaessa pienellä painettua tekstiä sitä pitää lukea yhä kauempaa, kunnes "kädet eivät enää riitä". Ikänäkö kehittyy yleensä noin 45 ikävuoden jälkeen, ja silmälasien linssejä on vahvennettava säännöllisesti, kunnes ikänäkö vakiintuu suunnilleen 60–65 vuoden iässä. Ikänäkö korjataan silmälaseilla tai leikkauksella. Ikänäköä ilmenee myös likinäköisillä, joilla se korjataan pienentämällä linssien miinusta, jolloin likinäköinen tarvitsee kahdet lasit: lukulasit pienemmällä miinuksella ja normaalit miinuslasit tai vaihtoehtoisesti moniteholinsseillä varustetut lasit. Laseissa voi myös olla toinen linssi lähinäköä ja toinen kauas katsomista varten. Likinäköisillä lähinäkö voi myös parantua niin, ettei lukulaseja tarvita lainkaan. Ikänäköä korjataan eri menetelmin  ja myös leikkauksella joko niin kutsutulla monovisio­menetelmällä tai linssileikkauksella. Ikänäköä korjaavia linssileikkauksia on tehty 2000-luvulta lähtien
Jaakko Wallenberg

Jaakko Pietarinpoika Wallenberg (ent. Maunuksela; 14. heinäkuuta 1756 Valtaala, Isokyrö – 30. heinäkuuta 1798 Hämeenlinna) oli suomalainen lasimestari ja böhmeläisyyteen perustuvan wallenbergiläisen uskonsuunnan johtaja. Jaakko oli kaksivuotias isänsä kuollessa. Nuorimmaisena veljenä hänen oli hakeuduttava ansiotöihin jo hyvin nuorena ja hän lähti kotoaan Isonkyrön Maunukselasta 15-vuotiaana hakemaan oppia yhdessä kauhavalaisen Kustaa Jesperinpojan kanssa. Jaakko Maunukselan velipuolet valmistivat Mieltyn talossa potaskaa lasinvalmistusta varten. Hän hakeutui Somerolle, Åvikin lasitehtaalle, jossa hän opiskeli lasintekijän ammattiin. Lasiteollisuuteen läheisten suhteiden vuoksi on pidetty todennäköisenä, että velipuolet lähettivät Jaakon lasitehtaalle oppiin, mutta päätymistä Somerolle asti on pidetty erikoisena.lähde? Maunukselan kerrotaan suorittaneen lasimestarin tutkinnon Turussa. Hänen aikanaan tutkinnon mestarinnäyte oli mahdollista suorittaa ainoastaan Tukholmassa. Mestaritutkinto toi mukanaan myös nimen Wallenberg
Jackie Mason

Yacov Moshe Maza eli Jackie Mason (9. kesäkuuta 1928 Sheboygan, Wisconsin – 24. heinäkuuta 2021 Manhattan, New York) oli yhdysvaltalainen stand up -koomikko. Hän syntyi Wisconsinissa juutalaiseen perheeseen, ja hänestä tuli rabbi. Mason keskittyi kuitenkin pian koomikonuraansa. Hän oli aktiivinen esiintyjä niin kotimaassaan kuin sen ulkopuolellakin. Vuonna 1992 hän sai Emmy-palkinnon vierailustaan rabbi Hyman Krustofskin roolissa Simpsonit-televisiosarjassa. Hän kuului One Jerusalem -järjestön perustajajäseniin.
Theism, Atheism and Big Bang Cosmology

Theism, Atheism and Big Bang Cosmology on Oxford University Pressin vuonna 1993 julkaisema kirja, jossa kristitty filosofi William Lane Craig ja uskonnoton filosofi Quentin Smith esittävät keskustelupuheenvuoroja koskien alkuräjähdystä ja sen merkitystä jumaluskolle tai jumalattomuudelle. Osa kirjan aineistosta on ilmestynyt aikaisemmin artikkeleina filosofisissa aikakausjulkaisuissa. Kirjoittajat käsittelevät myös Stephen Hawkingin kvanttikosmologiaa, jonka tämä teki tunnetuksi kansantajuisessa kirjassaan Ajan lyhyt historia vuonna 1988. Craig väittää, että menneisyys ei ole ollut ääretön, ja kaikkeuden on luonut jumala. Smith väittää, että alkuräjähdys on ristiriidassa jumalauskon kanssa ja että alkuräjähdyksellä ei todennäköisesti ole syytä. Menneisyys on Craigin mielestä voinut olla äärellinen tai ääretön, ja asian vahvistaminen vaatii kokemusperäistä tutkimusta.
Urria (erikoiskoe)

Urria on perinteinen Suomen rallissa ajettu erikoiskoe, joka sijaitsee Petäjäveden lähellä. Erikoiskoetta ajettiin ensimmäisen kerran Suomen MM-rallissa jo 1960-luvulla, ja se on yksi yleisimmin käytetyistä Suomen rallin erikoiskokeista. Vuosien 1988–2002 välillä erikoiskoetta ei kuitenkaan ajettu, sillä pikataipaleen nopeudet kasvoivat liian koviksi. Erikoiskokeen pituus on vaihdellut vuosien saatossa neljän ja kolmentoista kilometrin välillä. Myös erikoiskokeen reitti on vaihdellut, mutta yleensä pikataipaleeseen on sisältynyt ainakin osuus Urriantiellä ja Urrianperäntiellä. Alun perin erikoiskokeeseen kuului vain kolmentoista kilometrin mittainen ison tien osuus, mutta vuodesta 1981 lähtien Urrian pikataipaleen alkuun ja loppuun on yhdistelty alueen pieniä teitä. Urrian ison tien osuudella sijaitsee erikoiskokeen kuuluisa hyppy. Hieman ison hypyn jälkeen on paikka, jossa Mikko Hirvonen ajoi rajusti ulos Suomen rallissa vuonna 2010. Mikko Hirvonen on kuvaillut ulosajopaikkaansa eli taittavaa oikeaa maailman hienoimmaksi paikaksi ajaa.
Jaakko Hulkkonen

Jaakko Hulkkonen (31. toukokuuta 1927 Valkjärvi − 1. elokuuta 2008 Imatra) oli suomalainen kanttori ja säveltäjä. Hulkkonen syntyi Karjalan kannaksella Valkjärvellä 1927, mutta vietti pääosan nuoruudestaan Parikkalassa. Ylioppilaaksi tulon jälkeen hän siirtyi Helsinkiin opiskelemaan. Hulkkonen valmistui kanttori-urkuriksi vuonna 1951 Helsingin kirkkomusiikkiopistosta. Vuonna 1956 hän asettui asumaan Ruokolahdelle ja myöhemmin Imatralle. Hänen merkittävimpänä elämäntyönään oli monien kuorojen johtaminen Imatran seudulla, erityisesti Imatran seurakunnan kamarikuoron johtaminen vuosina 1970–1990. Hulkkonen toimi Imatran seurakunnan kanttorina Kolmen Ristin kirkossa vuosina 1957–1990. Saarela on luokitellut tutkielmassaan 131 Hulkkosen teosta, joista sovituksia on 89 kappaletta. Hulkkonen tuli tunnetuksi erityisesti kuorosävellysten ja -sovitusten tekijänä. Hulkkosen tuotanto kattaa niin liturgista kuin maallistakin musiikkia
Laukaisukeskus

Laukaisukeskus (myös kosmodromi) on avaruuskeskus, josta laukaistaan avaruusaluksia, yleensä kantoraketilla. Liki kaikki avaruuslaukaisut tehdään kantoraketeilla pystysuoraan. Lisäksi mahdollinen laskeutuva alus ei yleensä laskeudu takaisin keskukseen vaan merelle tai asumattomalle alueelle. Vaakasuoraan laukaistavia ja/tai laskeutuviakin järjestelmiä on ollut muutamia ja lisää on kehitteillä. Mojaven laukaisukeskuksessa on kiitotiet, joita myöten SpaceShipOnen kaltaiset rakettimoottorilliset lentokoneet voivat nousta ja laskeutua. Avaruussukkulat laukaistiin pystysuoraan Kennedyn avaruuskeskuksesta mutta ne laskeutuivat kiitotielle. Suurimmissa laukaisukeskuksissa on useita laukaisukomplekseja, joissa voi edelleen olla useita laukaisualustoja. Laukaisukeskuksen yhteydessä olevia tyypillisiä muita rakenteita varsinaisen laukaisualustan lisäksi ovat polttoaineen varastointirakennukset ja laukaisujärjestelmän kokoonpanohallit. Pääosa varsinkin kiertoradalle laukaisuun käytettävistä laukaisukeskuksista sijaitsee lähellä päiväntasaajaa. Tämä on energiataloudellista, sillä silloin voidaan hyödyntää Maan pyörimisliikkeen vaikutusta mahdollisimman paljon. Lisäksi suurin osa laukaisuista tehdään pienen inklinaation kiertoradoille. Tavallisesti laukaisukeskus laukaisualustan ympärillä on niin laaja ja asumaton, että raketin räjähtäessä mahdollista miehistöä lukuun ottamatta vältytään henkilövahingoilta
Lumbeet

Lumbeet ovat pohjoisamerikkalainen väestöryhmä, joka asuu pääosin Pohjois-Carolinassa. Lumbeiden alkuperä on kiistanalainen, mutta he itse pitävät itseään intiaaneina. Useiden historiallisten dokumenttien perusteella he ovat afroamerikkalaisten, intiaanien ja valkoihoisten risteymiä. Vuonna 1956 liittovaltion kongressi viimein tunnusti lumbeet laillisesti intiaaneiksi, mutta epäsi heiltä intiaaneille tarkoitetun liittovaltion tuen. Ensimmäiset maininnat lumbeista tulivat 1730-luvulla Pohjois-Carolinasta Appalakkien vuoriston jokialueelta, jonne oli muodostunut pääosin intiaanipakolaisista muodostunut väestöryhmä. Tätä ryhmää alettiin kutsua lumbee-nimellä läheisen Lumberjoen mukaan. Monet seka-avioliitot afroamerikkalaisten kanssa lisäsivät lumbeiden monikansallista kokonaiskuvaa. Heihin liittyi myös brittiläisiä ja skottilaisia siirtolaisryhmiä. Jo 1700-luvun aikana lumbeiden pääkieleksi muotoutui englannin kieli. Suurin osa heidän väestöstään tunnusti kristinuskoa vuosisadan lopulta eteenpäin, mutta ympäristön valkoinen väestö vieroksui heidän yhteisöään ja luki heidät värillisiksi. Lumbeiden kohtelu pysyi huonona koko 1800-luvun. Yhdysvaltain sisällissodassa Etelävaltioiden joukot pakottivat monet lumbeet työskentelemään linnoitustöissä epäinhimillisissä olosuhteissa ja Amerikan kodinturvajoukot terrorisoivat jatkuvasti heidän kommuunejaan
Jynkän taistelu

15. maaliskuuta 1808 Jynkkä, Kuopio Venäjän voitto Kuopion miehitys Ruotsi Venäjän keisarikunta Joachim Zachris Duncker 300 2 000 34 miestä 60 miestä Jynkän taistelu käytiin Suomen sodan aikana 15. maaliskuuta 1808 Jynkänlahden tienoilla lähellä Kuopiota. Taistelussa olivat vastakkain kapteeni Joachim Zachris Dunckerin johtama 300 miehen ruotsalaisosasto ja kenraali Tutshkovin venäläiset joukot. Sodan alettua helmikuun lopulla lähti eversti Johan Adam Cronstedtin komentama Savon prikaati vetäytymään Mikkelistä pohjoiseen kohti Kuopiota, kun kenraali Tutskovin johtamat 7 000 miehen vahvuiset venäläisjoukot hyökkäsivät rajan yli. Ensimmäinen taistelukosketus joukkojen välillä oli Leppävirralla, mutta vasta Jynkässä käytiin koko sodan ensimmäinen merkittävä taistelu. Ruotsalaisten pääjoukko vetäytyi Kuopiosta Toivalansalmen yli Toivalaan, ja kapteeni Duncker jätettiin osastoineen Jynkänlahteen viivyttämään eteneviä venäläisiä. Taistelua käytiin useita tunteja kolmessa eri paikassa, ensin Jynkänlahden pohjukassa, sitten Jynkänlahden suulla ja lopuksi ulompana järvellä. Duncker miehineen taisteli menestyksellisesti, mutta venäläiset onnistuivat joka vaiheessa pääsemään heidän selustaansa. Lopulta Dunckerin osasto perääntyi ensin Kuopioon ja sieltä sitten Kallaveden yli Toivalaan ruotsalaisten pääjoukon luokse. Venäläiset seurasivat perässä ja miehittivät Kuopion kaupungin. Jynkän taistelussa ja Kuopiossa Duncker menetti 34 kaatunutta ja venäläisten tappiot olivat noin 60 miestä