nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Warren Spector

Warren Spector (s. 2. lokakuuta 1955) on yksi arvostetuimmistalähde? tietokonepelisuunnittelijoista. Ennen liittymistään videopelialalle hän työskenteli Steve Jackson Gamesilla sekä TSR, Inc. -yritykselle tuottaen roolipelejä. Vuonna 1989 hän liittyi Origin Systemsille, jossa hän tuotti Ultima Underworldin. Tämän jälkeen hän liittyi Looking Glass Studiosille, jossa hän työskenteli System Shock -pelin parissa. Vuonna 1997 hän siirtyi Ion Stormille, joka kehitti muun muassa Deus Ex ja Deus Ex: Invisible War -pelit. Vuonna 2004 hän lähti Ion Stormilta henkilökohtaisista syistä. Vuonna 2005 hän perusti Junction Point Studiosin, jonka Disney Interactive hankki omistukseensa. Studion peli Epic Mickey oli menestys, mutta sen seuraaja Epic Mickey 2 ei ollut ja Disney sulki studion vuonna 2013. Vuonna 2016 Spector kertoi lähtevänsä akateemisista ympyröistä ja liittyneensä Otherside Entertainmentille studio-ohjaajaksi
Blizzard Entertainment

Blizzard Entertainment on yhdysvaltalainen videopelien kehittämiseen ja julkaisuun keskittynyt yritys. Yhtiön päämaja sijaitsee Kalifornian Irvinessä. Blizzard Entertainmentin perustivat Michael Morhaime, Allen Adham ja Frank Pearce vuonna 1991 nimellä Silicon & Synapse. Yhtiö kehitti pelejä, kuten Rock & Roll Racing ja The Lost Vikings (julkaisijana Interplay Productions). Vuonna 1994 levittäjä Davidson & Associates osti Blizzardin 6,75 miljoonalla dollarilla. Vain vähän myöhemmin Blizzard julkaisi läpimurtopelinsä Warcraftin. Blizzard on tämän jälkeen vaihtanut omistajaa useita kertoja: CUC osti Davidson & Associatesin vuonna 1996, ja CUC yhdistyi HFS Corporationin kanssa muodostaakseen Cendant Softwaren vuonna 1997. Vuonna 1998 Cendant, myös Blizzard, myytiin ranskalaiselle julkaisijalle Havasille, joka oli ranskalaisen Vivendin omistuksessa. Activision, Vivendi Games sekä Vivendin omistama Blizzard Entertainment yhdistyivät maailman suurimmaksi videopelijulkaisijaksi vuonna 2008. Tämä sai nimekseen Activision Blizzard. Vuonna 2016 julkaistu Overwatch on kahdeksas miljardin dollarin myyntiin yltänyt peli. Alkuvuodesta 2019 tuloksen julkistamisen jälkeen Activision-Blizzard ilmoitti irtosanovansa noin kahdeksansataa 9600 työntekijästään
Egyptologia

Egyptologia on muinaisen Egyptin ja egyptiläisten esineiden tutkintaan keskittynyt arkeologian ja historiantutkimuksen alahaara. Egyptologia tutkii tieteellisesti muinaisen Egyptin Dynastisen kauden (n. 3000–30 eaa.) kulttuuria eli kieltä, kirjallisuutta, historiaa, uskontoa, taidetta, taloutta ja etiikkaa. Egyptiläinen kieli ja kulttuuri olivat hävinneet ihmisten tietoisuudesta ensimmäisellä vuosituhannella. Arabitutkijat olivat kiinnostuneita tutkimaan ja selittämään muinaisen Egyptin kieltä ja kulttuuria, lähinnä koptilaisten lähteiden kautta, mutta kyvyttömyys tulkita egyptiläisten kirjoitusta sekä muinaisen perinteen katkeaminen estivät historiallisesti todenmukaisen kuvan luomisen. Tärkeässä osassa egyptologian synnyssä oli Ranskan keisari Napoleon Bonaparten sotaretki Egyptiin vuonna 1798. Napoleon vei maahan suuren joukon tiedemiehiä, jotka alkoivat tutkia egyptiläisiä monumentteja johdonmukaisesti. Hieroglyfejä eli egyptiläistä kirjoitusta oli yritetty tulkita jo 1400-luvulta lähtien, mutta vasta 1820-luvulla ranskalainen Jean-François Champollion onnistui ratkaisemaan Rosettan kiven avulla niiden arvoituksen. Kun egyptiläisten kirjoituksia pystyttiin näin lukemaan, heräsi heidän historiansa ja kulttuurinsa jälleen eloon. Kiinnostus maan kulttuuriin kasvoi, ja Egyptin rakennelmia ja aarteita ostettiin ja ryövättiin lukemattomin määrin eri puolille maailmaa tai käytettiin rakennusmateriaaliksi. Egyptologian tieteenalana perustivat 1800-luvulla Emmanuel de Rougé Ranskassa, Samuel Birch Englannissa ja Heinrich Brugsch Saksassa
Friedrich Ebert

Friedrich Ebert (4. helmikuuta 1871 Heidelberg, Baden – 28. helmikuuta 1925 Berliini) oli saksalainen sosialidemokraattinen poliitikko, joka toimi vuosina 1913–1919 Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen (SPD) puheenjohtajana, vuosina 1918–1919 tasavallaksi muuttuneen Saksan ensimmäisenä valtakunnankanslerina ja vuosina 1919–1925 sen ensimmäisenä valtakunnanpresidenttinä. Ebert syntyi Heidelbergissä Badenin suurherttuakunnassa räätäli Karl Ebertin perheeseen vuonna 1871. Hänen äitinsä Katharina (o.s. Hinkel) oli kotiäiti. Poikkeuksellista tuolle ajalle oli seikka, että isä oli katolilainen ja äiti protestantti. Hän vietti lapsuutensa vaatimattomissa oloissa ja kävi kansakoulunsa julkisessa oppilaitoksessa. 14-vuotiaana hän meni töihin satulantekijän kisälliksi ja opetteli satulasepän ammatin. Vuonna 1888 Ebert lähti Heidelbergistä. Ebert kiinnostui politiikasta vaellusvuosiensa aikana
Tenochtitlán

Tenochtitlán (nahuatliksi Tenōchtitlan, laus. [tenoːt͡ʃˈtit͡ɬan]) oli asteekkivaltakunnan pääkaupunki Meksikon keskiylängön eteläosassa Meksikon laaksossa 1400-luvulla ja 1500-luvun alussa. Asteekit perustivat Tenochtitlánin vuonna 1325 Texcocojärven saarelle, jota laajennettiin kun kaupungin väkiluku kasvoi. Kaupunkiin johti pengerteitä mantereelta, ja saarien välillä oli siltoja. Saaren pohjoisosassa oli naapurikaupunki nimeltään Tlatelolco. Kaupungit yhdistyivät 1473, kun Tenochtitlán valloitti naapurinsa. Tenochtitlánin pinta-ala oli 8–13,5 km². Kaupungissa oli enimmillään 300 000–500 000 asukasta, eli sen asukasluku oli suurempi kuin yhdenkään silloisen eurooppalaisen kaupungin. Espanjalaiset konkistadorit Hernán Cortésin johdolla saapuivat kaupunkiin vuonna 1519. Taistelujen jälkeen espanjalaiset valloittivat kaupungin, tuhosivat siitä suuren osan ja kuivasivat Texcocojärven. Nykyään kaupungin paikalla on Meksikon pääkaupunki México. Asteekit perustivat Tenochtitlánin 1325
Valve

Valve tarkoittaa seuraavia: Valve on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Hurriganes

Remu Aaltonen (1971–2018)Cisse Häkkinen (1971–1984; 1988)Ile Kallio (1971–1972; 1975–1979; 1983–1984)Albert Järvinen (1972–1975; 1979–1981; 1988)Janne Louhivuori (1981–1983; 1988)Beaver Aitto-oja (1978)Jim Pembroke (1978–1979)Tomi Parkkonen (1978–1979)Rocka Merilahti (1998–2004)Harri Merilahti (1998–2004)Jukka Orma (2004–2006)Mikko Löytty (2004–2011)Nipa Niilola (2006–2018)Juho Pitkänen (2009–2011)Hike Kärppä (2011–2013)Antti Rautajoki (2013–2018)Jaska Ylä-Rautio (2013–2018)Arska Rautajoki (2013–2018) Love Records, 1972–1977 Sonet, 1974–1984 Scandia / Fazer, 1977–1984 Warner Music Finland Lasso Entertainment, 2016 Hurriganes oli vuonna 1971 perustettu suomalainen rock-yhtye, joka oli toiminnassa vuosina 1971–1984, 1988 ja nimellä Remu & Hurriganes vuosina 1998–2018. Yhtyeen perustajajäsenet olivat rumpali ja laulaja Henry ”Remu” Aaltonen, basisti Hugo Christer ”Cisse” Häkkinen ja kitaristi Ilkka ”Ile” Kallio. Kallion erottua yhtyeestä keväällä 1972 hänen tilalleen kitaristiksi liittyi Pekka ”Albert” Järvinen, ja näin muodostui yhtyeen toinen peruskokoonpano. Vuodesta 1998 vuoteen 2018 yhtyeen solisti ja rumpali Remu Aaltonen esiintyi vaihtelevien kokoonpanojen kanssa nimellä Remu & Hurriganes. Tässä yhtyeessä ei Aaltosen lisäksi soittanut muita alkuperäisen ja tunnetun Hurriganesin jäseniä. Yhtye teki vuosina 2017–2018 Last Call -nimisen ja 15 keikkaa sisältävän kiertueen, jonka jälkeen se lopetti esiintymisensä. Viimeinen konsertti pidettiin Helsingin jäähallissa 20. tammikuuta 2018. Hurriganes perustettiin vuonna 1971 Helsingin Pohjois-Haagassa, missä samankaltaista kitararockia soitti Jig-Saw-niminen yhtye. Pohjois-Amerikassa vaikuttaneesta Johnny and the Hurricanes -nimisestä yhtyeestä Remu Aaltonen keksi nimen omalle yhtyeelleen. "Hurricanes" sanassa hän vaihtoi C:n tilalle G tarkoituksenaan saada nimen kuulostamaan omaperäisemmältä. Hurriganes harjoitteli Ohjaajantiellä sijaitsevassa autotallissa
Dipoliantenni

Dipoliantenni on Heinrich Hertzin vuonna 1886 kehittämä antenni, jossa kaksi rinnakkain kulkevaa lankaa radiosta erkaantuvat toisistaan vastakkaisiin suuntiin muodostaen kaksinapaisen (di-: kaksi ja -poli: napa- tai pää). Dipoliantenni on suunta-antenni, jonka antennivahvistus ei ole kovin suuri, mutta joka yksinkertaisena lanka-antennina on helppo sekä edullinen rakentaa ja ylläpitää. Ehkä yleisin dipoliantennin muoto on puoliaaltodipoli, jossa dipoliantennin pituus on puolen radioaallon pituinen. Myös aallonpituisia dipoleita käytetään. Vahvimmillaan dipoliantenni on kun sitä käytetään puolentoista radioaallon pituisena. Dipoliantenni, joka on lakalla tai muovilla päällystettyä kuparilankaa, tulee olla pidempi kuin esimerkiksi pelkän kuparilangan, sillä lakka tai päällyste muuttaa langan ominaisuuksia siten, että se käyttäytyy eri tavalla kuin paljas kuparilankalähde?. Dipoliantennin, kuten ei myöskään pitkälanka-antenninkaan, antennivahvistus ei ole kovin suuri. Joissain viritinvahvistimissa on lisävarustuksena puoliaaltodipoliantenni ULA-taajuisten FM-lähetysten vastaanottamiseen, mikäli laitteessa ei käytetä koaksiaalikaapelin kautta kiinteistön antennijärjestelmään kuuluvaa radioantennia.
Alkaanit

Alkaani on hiilivety, jossa hiiliatomien välillä on vain yksinkertaisia kovalenttisia sidoksia. Niitä kutsutaan myös tyydyttyneiksi hiilivedyiksi, sillä ne sisältävät suurimman mahdollisen määrän vetyä hiiliatomia kohden. Jos alkaanissa ei ole rengasta eli se on asyklinen, sen yleinen molekyylikaava on CnH2n+2. Syklisen alkaanin kaava on vastaavasti CnH2n. Yksinkertaisin alkaani on metaani (CH4). Se on ainoa alkaani, joka muodostuu yhdestä hiiliatomista. Samaan tapaan etaani (CH3CH3) on ainoa kahdesta ja propaani (CH3CH2CH3) kolmesta hiiliatomista muodostuva suoraketjuinen alkaani. Neljästä hiiliatomista on kuitenkin mahdollista muodostaa kaksi erilaista asyklistä alkaania: butaani ja 2-metyylipropaani eli isobutaani. Butaanin ja isobutaanin molekyylikaava on sama C4H10, mutta niiden rakenne on erilainen – ne ovat toistensa rakenteellisia isomeereja. Asyklisten alkaanien isomeerien määrä kasvaa merkittävästi yhdisteen atomimäärän kasvaessa: Asyklinen alkaani voi kiertyä hiili-hiili-sidostensa kautta. Tämän vuoksi se on konformaatioisomerialtaan hyvin monipuolinen. Positiivisen osittaisvarauksen omaavat vetyatomit kuitenkin pääsääntöisesti ovat mahdollisimman kaukana toisistaan minimienergiaperiaatteen mukaisesti
Selma Lagerlöf

Nobelin kirjallisuuspalkinto Selma Ottilia Lovisa Lagerlöf (kuuntele ääntämysⓘ (ohje)) (20. marraskuuta 1858 Mårbacka, Östra Ämtervik, Värmlanti, Ruotsi – 16. maaliskuuta 1940 Mårbacka, Värmlanti, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija, jolle vuonna 1909 myönnettiin ensimmäisenä naisena Nobelin kirjallisuuspalkinto. Hänestä tuli myös vuonna 1914 Ruotsin akatemian ensimmäinen naisjäsen. Vuosina 1885–1895 Lagerlöf toimi opettajana tyttöjen lukiossa Landskronan kaupungissa. Tuolloin hän voitti viikkolehden kirjoituskilpailun otteilla Gösta Berlingin tarusta. Vuonna 1895 Akatemian ja perheen tuki rohkaisivat häntä jättämään opetustyön ja siirtymään täysipäiväiseksi kirjailijaksi. Gösta Berlingin tarun lisäksi Lagerlöf on kirjoittanut muun mussa lastenkirjat Peukaloisen retket villihanhien seurassa ja Peikkoja ja ihmisiä. Lagerlöfin kuva oli Ruotsin 20 kruunun setelissä vuosina 1997–2015. Vuonna 1928 Lagerlöfille myönnettiin kunniatohtorin arvo. Hänestä on tehty myös useita patsaita. Lagerlöf oli Ruotsin kansalliskirjaston mukaan vilkkaassa kirjeenvaihdossa
Intersukupuolisuus

Intersukupuolisuus tarkoittaa sitä, että henkilöllä on luontaisesti sekä miehen että naisen sukupuolisia ominaisuuksia. Intersukupuolisuus kattaa suuren joukon erilaisia poikkeamia, joissa sukupuolielimet ovat ristiriidassa sukupuolikromosomien määrittämän sukupuolen kanssa. Intersukupuolisuus ei ole välttämättä syntymässä silmin havaittavissa vaan voi ilmetä esimerkiksi murrosiässä, kun syntymässä tytöksi määritetylle ei tule kuukautisia. Intersukupuolisesta ihmisestä on vanhastaan käytetty myös nimitystä hermafrodiitti, mutta nykyään kyseistä sanaa ei intersukupuolisista enimmäkseen käytetä. Sana on intersukupuolisen merkityksessä harhaanjohtava, koska sillä viitataan yksilöön, jolla on sekä nais- että miespuoliset sukupuolielimet. Arviot intersukupuolisuuden määristä liikkuvat 0,02 % ja 1,7 % välillä. Vaihtelu tulee siitä miten intersukupuolisuus rajataan. Pienin arvio on intersukupuoliset, joiden sukupuolta ei pystytä määrittämään sukuelinten perusteella syntymän hetkellä. Luvun 1,7 % on esittänyt Melanie Blackless kollegoineen vuonna 2000 ja heidän määritelmänsä pitää sisällään kaikki tapaukset, joissa sukupuolikehitys ei etene tavanomaisesti kromosomien, sukurauhasten, hormonien tai sukuelinten kautta tarkasteltuna. Hollannin yhteiskuntatieteellisen tutkimuskeskuksen julkaisemassa tutkimuksessa vuonna 2014 arvio intersukupuolisten määrästä oli 0,5 %. Hollannin yleisyysarvion perusteella Suomessa olisi 20 000–30 000 intersukupuolista. Kaikilla sikiöillä on aluksi naistyyppiset ulkoiset sukuelimet, jotka muuttuvat normaalisti poikasikiöillä miestyyppisiksi dihydrotestosteronin vaikutuksesta
Kunto

Kunto tarkoittaa ihmisestä puhuttaessa hänen fyysistä tai henkistä kelpoisuuttaan, valmiuttaan johonkin, tai kyvykkyyttään. Fyysisellä kunnolla tarkoitetaan muun muassa kestävyyskuntoa, lihasvoimaa ja liikehallintaa. Fyysinen kunto on käsitteenä suppeampi kuin fyysinen toimintakyky, johon luetaan kuuluvaksi edellä mainittujen asioiden lisäksi muun muassa aistien toiminta. Huono fyysinen kunto on suurin yksittäinen terveysriski kaikille ihmisille. Fyysistä kuntoa voidaan ylläpitää liikunnalla, joka ylläpitää samalla myös psyykkistä kuntoa. Fyysisellä toimintakyvyllä tarkoitetaan kehon kykyä suoriutua fyysisistä ponnistuksista ja muista tavoitteista. Yksinkertaistettuna se tarkoittaa kykyä selviytyä arjen askareista, toiminnoista ja vaatimuksista vaivattomasti ja kivutta. Esimerkiksi kengännauhojen sitominen vaatii tiettyä notkeutta. Jos tällainen perustoiminto vaatii onnistuakseen erityistä ponnistelua tai erityisiä toimenpiteitä, esim. jalan nostoa tuolille tai jotain teknistä apuvälinettä, niin silloin fyysinen toimintakyky on rajoittunut. Iän myötä fyysinen toimintakyky heikkenee, mutta sitä voidaan kuitenkin merkittävästi pidentää toiminnan kautta edellyttäen luonnollisesti, etteivät terveydelliset seikat sitä rajoita. Terveys ja toimintakyky vaikuttavat toisiinsa
Platonin kappale

Platonin kappale on säännöllinen monitahokas, jonka tahkot ovat keskenään yhteneviä säännöllisiä monikulmioita ja jonka jokaisesta kärjestä lähtee yhtä monta särmää.  Platonin monitahokkaita on viisi erilaista (kuvattu alla). Niiden nimet on johdettu niiden tahkojen lukumääriä kuvaavista kreikan kielen lukusanoista ja sanasta ἕδρα (≈ ”edri”), joka tarkoittaa muun muassa tahkoa. Esteettisten ominaisuuksiensa ja symmetrisyytensä vuoksi säännölliset monitahokkaat ovat kiinnostaneet matemaatikkoja tuhansien vuosien ajan. Kreikkalainen filosofi Platon väitti dialogissaan Timaios klassisten alkuaineiden rakentuvan säännöllisistä monitahokkaista, ja niitä kutsutaan sen vuoksi hänen mukaansa Platonin kappaleiksi. Viisi Platonin kappaletta tunnettiin jo muinaisina aikoina. Ei tiedetä, missä ne keksittiin ensimmäisenä, mutta antiikin kreikkalaiset epäilemättä tunsivat kaikki viisi kappaletta. On kuitenkin olemassa todisteita, että ne olisi tunnettu jo paljon ennen kreikkalaisten aikaa. Skotlannin neoliittisen kauden ihmiset tekivät kivimalleja kaikista viidestä kappaleesta ainakin tuhat vuotta ennen Platonin aikaa. Mitä tulee kreikkalaiseen matematiikkaan, jotkin lähteet (kuten Proklos) antavat kunnian viiden säännöllisen monitahokkaan keksimisestä Pythagoraalle, kun taas osa todisteista viittaa siihen, että hän olisi tuntenut vain tetraedrin, kuution ja dodekaedrin, ja että oktaedrin ja ikosaedrin olisi keksinyt Platonin aikalainen Theaitetos. Joka tapauksessa Theaitetos kuvaili monitahokkaiden matemaattiset ominaisuudet ja oli ehkä myös ensimmäinen, joka todisti, ettei säännöllisiä monitahokkaita ole enempää kuin tunnetut viisi. Säännölliset monitahokkaat ovat tärkeitä Platonin filosofiassa, minkä vuoksi niitä kutsutaan myös Platonin kappaleiksi
New York (täsmennyssivu)

New York tarkoittaa seuraavia:
Émile Durkheim

David Émile Durkheim [emil dyʁkɛm] (15. huhtikuuta 1858 Épinal – 15. marraskuuta 1917 Pariisi) oli ranskalainen sosiologi ja antropologi. Hän syntyi juutalaiseen perheeseen, jossa hänen isänsä, isoisänsä että hänen isoisoisänsä olivat olleet rabbeja. Hänet tunnetaan Auguste Comten ohella nykyaikaisen sosiologian perustajana, sillä suurelta osin hänen ansiostaan sosiologiasta tuli yliopistollinen oppiaine ja itsenäinen tieteenala. Hänellä oli Pariisissa ensimmäinen sosiologian professorin virka. Durkheim oli myös ensimmäisen yhteiskuntatieteille omistetun aikakausjulkaisun Année Sociologiquen perustaja. Kyseistä nimitystä käytetään myös viittaamaan joukkoon Durkheimin koulukuntaan kuuluneita opiskelijoita, jotka kehittivät hänen sosiologista ohjelmaansa. Durkheimin mukaan jokainen tieteenala tarvitsee oman tutkimuskohteensa. Sosiologian tutkimuskohteena olivat hänen mukaansa yhteiskunnalliset tosiasiat, joita sosiologin tuli pitää esineinä. Sosiologian tehtävä on tutkia yhteiskunnallisia tosiasioita sekä selittää yhteiskunnallisia ilmiöitä yhteiskunnallisilla seikoilla, tällöin luonnontieteelliset ja psykologiset selitykset tulee sulkea ulkopuolelle. Durkheimin mielestä sosiologia tuli käsitteidensä selkeydessä ja menetelmiensä täsmällisyydessä kehittää luonnontieteiden tasolle
Valtasormus

Valtasormus (engl. One Ring, Ruling Ring ja Ring of Power) on kuvitteellinen esine, joka esiintyy J. R. R. Tolkienin Keski-Maassa. Valtasormusta kutsutaan Tolkienin kirjoissa myös nimellä Sormusten Sormus, Suurin Sormus, Herrasormus, Hallitsijasormus tai ainoastaan yksinkertaisesti Sormus. Klonkku kutsui Sormusta nimellä Aarre (Precious). Elrondin neuvonpidossa mainitaan nimitys Isildurin Turma. Tarun sormusten herrasta juoni kertoo Frodo Reppulin tehtävästä tuhota Sormus. Valtasormuksen takoi Musta Ruhtinas Sauron Tuomiovuoren uumenissa noin vuonna 1600 Toista Aikaa. Sauron vuodatti Sormukseen suurimman osan pahansuopuudestaan, ahneudestaan, julmuudestaan ja osan omasta elinvoimastaan. Sormuksen leikkasi Sauronin sormesta Isildur, kuningas Elendilin poika
Dido (mytologia)

Dido on antiikin mytologiassa Karthagon perustaja ja kuningatar. Tarun mukaan Dido oli Tyroksen kuninkaan Pygmalionin sisar. Kun Pygmalion oli surmannut Didon miehen, tämä pakeni Afrikkaan. Afrikassa kuningas Iarbas lupasi antaa Didolle niin suuren maa-alan, kuin tämä pystyi peittämään häränvuodalla. Dido leikkasi vuodan suikaleiksi ja ympäröi niillä alueen, jolle perusti kaupungin, joka sai nimen Karthago. Vergiliuksen Aeneis-runoelmassa Aineias (lat. Aeneas) ajautuu Karthagoon, jossa hän ja Dido rakastuvat toisiinsa. Aineias kuitenkin joutuu lähtemään jumalten tahdosta Italiaan. Dido riistää silloin hengen itseltään. Antiikin legendojen mukaan Karthago, jonne maanpakolaiset Troijan tappion jälkeen saapuivat, oli paikka Afrikan rannikolla Sisiliaa vastapäätä. Siellä oli tuolloin tyroslaisten siirtokunta, jota johti heidän kuningattarensa Dido. Tästä sai alkunsa valtio, josta myöhempinä aikoina tuli Rooman kilpailija
Frankfurt am Main

Koordinaatit: 50°06′41″N, 08°40′50″E Frankfurt am Main kuuntele ääntämysⓘ (ohje), lyhyemmin Frankfurt, on kaupunki keskisessä Saksassa Hessenin osavaltiossa. Sen väkiluku on noin 780 000 ja se on osavaltionsa suurin ja maan viidenneksi suurin kaupunki. Se sijaitsee Mainjoen varrella Hessenin eteläosassa. Frankfurt am Mainin metropolialueen väkiluku on noin 5,9 miljoonaa. Vuonna 843 Frankfurtista tehtiin itäfrankkien valtakunnan pääkaupunki, ja 1200-luvulla siitä tuli oma kaupunkivaltionsa, Frankfurtin vapaakaupunki. Vuonna 1866 se liitettiin Preussiin ja vuonna 1871 yhdistyneeseen Saksaan. Frankfurt on kansainvälisesti huomattava talouselämän keskus ja Saksan merkittävin finanssikeskus. Siellä sijaitsevat muun muassa Euroopan keskuspankki, Deutsche Bundesbank, Frankfurtin arvopaperipörssi ja Frankfurtin messut (Frankfurter Messe). Kaupunki on niin ikään merkittävä maa- ja ilmaliikenteen solmukohta. Frankfurtissa on huomattavan arvokas taidekokoelma. Tunnettuja frankfurtilaisia rakennuksia ovat muun muassa raatihuone der Römer 1400-luvulta, Goethen syntymäkoti sekä tuomiokirkko, joka on alkuaan vuodelta 852. Kaupungin yliopisto on perustettu vuonna 1914
Latiivi

Latiivi eli suuntasija on yleisnimi paikallissijoille, jotka ilmaisevat siirtymistä. Suomen kielen latiiveja ovat erosijat elatiivi ja ablatiivi, tulosijat illatiivi ja allatiivi, sekä näitä abstraktimmat tulosija translatiivi ja erosija eksessiivi. Alkuperäisiä uralilaisia latiivin päätteitä on oletettu olleen useita. Näiden jatkajia ovat suomen kielessä esimerkiksi johdin -s sekä rajakahdennus (seuraavan sanan alkukonsonantin kahdentuma). Nämä eivät enää ole produktiivisia sijapäätteitä vaan esiintyvät johtimina lähinnä adverbeissa ja adverbinomaisissa sanoissa (lisäksi verbien ns. a-infinitiivin lyhyen muodon lopussa oleva rajakahdennus palautunee vanhaan latiivin päätteeseen -k). Esimerkkejä: abessiivi • ablatiivi • absolutiivi • adessiivi • adverbiaali • akkusatiivi • allatiivi • benefaktiivi • datiivi • delatiivi • distributiivi • eksessiivi • ekvatiivi • elatiivi • ergatiivi • essiivi • finaali • formaali • genetiivi • illatiivi • inessiivi • instruktiivi • instrumentaali • kausaali • kausatiivi • komitatiivi • komparatiivi • latiivi • lokatiivi • modaali • multiplikatiivi • nominatiivi • oppositiivi • partitiivi • prepositionaali • prolatiivi • separatiivi • situatiivi • sosiatiivi • sublatiivi • superessiivi • superlatiivi • temporaali • temporaalinen distributiivi • terminatiivi • translatiivi • vokatiivi
Eksessiivi

Eksessiivi eli eronto eli yleinen erosija on suuntasija, joka ilmaisee muutosta jostakin olotilasta, jonakin olemisen päättymistä. Eksessiiviä ei pidetä osana suomen yleiskieltä, mutta sitä tavataan eräissä murteissa. Eksessiivi ilmaisee abstraktia eli käsitteellistä eroamista samaan tapaan kuin yleinen olosija eli essiivi abstraktia olemista (lapsena, äitinä) ja yleinen tulosija eli translatiivi abstraktia tulemista (lapseksi, äidiksi). Eksessiiviä voidaan verrata suomen kielessä havainnollisempiin elatiiviin (-stA) ja ablatiiviin (-ltA), eli sisäiseen ja ulkoiseen erosijaan. Tyypillinen eksessiivimuoto pakotettuna nykysuomeen olisi: "Poliisinta rikolliseksi, hänestä ei enää ollut viranomaiseksi." Eksessiivin pääte siis olisi tyyppiä (-ntA). Muoto on kuitenkin kielihistoriallisesti typistynyt, niin että nykyään yleisimmin käytetään elatiivia: "Poliisista rikolliseksi." Eksessiivi esiintyy harvinaisena mm. itämerensuomalaisissa kielissä. Eksessiivin käyttö on yleisintä inkeroisessa ja suomen kaakkoismurteissa. Eksessiivimuotoja esiintyy tai on esiintynyt myös karjalan, liivin, vatjan ja viron kielissä. Kantasuomessa eronto ilmaistiin nykyisellä partitiivilla, josta jäännöksenä suomen yleiskielessä muutama muoto: esim
Spontaani fissio

Spontaani fissio on radioaktiivisen hajoamisen yksi muoto, joka on tyypillinen hyvin raskaille isotoopeille. Spontaani fissio on teoreettisesti mahdollinen uraanille ja toriumille tai yleensäkin ytimille, joiden atomimassa on vähintään 100 u. Käytännössä kuitenkin spontaani fissio on mahdollinen vain atomimassaltaan 230 u raskaammille isotoopeille, toriumista (232 u) alkaen. Luonnon radionuklideista spontaanisti fissioituvia ovat 238Th, 235U ja 238U. Uraanin spontaanin fission löysivät 1941 neuvostoliittolaiset ydinfyysikot Georgi Fljorov ja Konstantin Petržak. Uraanilla ja toriumilla pääasiallinen radioaktiivinen hajoamismuoto ei kuitenkaan ole spontaani fissio, vaan alfahajonta, ja se jätetäänkin yleensä huomioon ottamatta, paitsi silloin, kun määritetään kyseistä alkuaineita sisältävien näytteiden tarkat radioaktiiviset hajoamismoodit (haarautumissuhde). Matemaattisesti voidaan määritellä ehto spontaanille fissiolle, ja se on likimäärin: missä Z on ytimen järjestysluku ja A on atomimassa. Spontaani fissio on vastaavanlainen prosessi kuin fissio, mutta se ei ole itse itseään ylläpitävä, eikä luo neutronivuota, joka olisi tarpeellinen fission jatkumiselle. Herkimmin spontaani fissio tapahtuu transaktinoideihin kuuluville alkuaineille, kuten rutherfordiumille.