nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Pekka Kivalo

Pekka Kivalo (vuoteen 1935 Mittler; 6. tammikuuta 1919 Turku – 12. tammikuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen kemisti. Hän oli Teknillisen korkeakoulun fysikaalisen kemian professori 1958–1971, Valtion teknillisen tutkimuskeskuksen kemian laboratorion johtaja 1972–1975, Teknillisen tarkastuslaitoksen ylijohtaja professorin arvolla 1974–1983. Hän tutki elektrodireaktioita ja kompleksinmuodostustasapainoja etenkin polarografian avulla. Kivalon veli oli Lääkintöhallituksen pääjohtaja Erkki Kivalo.
Suojeluvastuun periaate

Suojeluvastuun periaate (Responsibility to protect tai R2P) on YK:n yleiskokouksen vuonna 2005 hyväksymä poliittinen sitoumus, joka pyrkii kansanmurhien, sotarikosten ja ihmisyyttä vastaan olevien rikosten estämiseen. Se tarkoittaa kansainvälistä velvoitetta puolustaa yksilöitä sielläkin, missä aluetta laillisesti hallitseva valtio ei niitä kykene turvaamaan. Suojeluvastuun periaate pyrkii kaikkein räikeimpien ihmisoikeusloukkausten estämiseen. Suojeluvastuun periaatteen mukaan valtioilla on ensisijainen vastuu suojella kansalaisiaan ihmisoikeusloukkauksilta. Suojeluvastuu korostaa yksilön oikeuksia valtion oikeuksien sijaan, ja periaatteen mukaan valtion suvereniteettiin voidaan puuttua, jos jokin valtio ei täytä sille kuuluvia kansalaisten suojeluun liittyviä velvollisuuksiaan. Suojeluvastuu koostuu kolmesta velvollisuuden pylväästä: Suojeluvastuu on normi, mutta ei laki, vaikkakin se muodostaa perustan kansainvälisille laille, etenkin lakeihin, jotka liittyvät suvereeniteettiin, rauhaan ja turvallisuuteen sekä ihmisoikeuksiin ja aseellisiin konflikteihin. lainsäädännön saralla ei ole yhtä yksittäistä keskitettyä lainsäätäjää ja suojeluvastuunperiaate voi tarjota mahdollisuuksia tuoda järjestystä muutoin varsiin pisaroituneeseen lainsäädännölliseen todellisuuteen. Suojeluvastuun periaatteen kiistanalaisin osa on kysymys aseellisen väliintulon oikeutuksesta. Periaatteen nojalla sotilaalliset toimenpiteet olisivat oikeutettuja, jos kyse on neljästä erityisen vakavasta ihmisoikeuksia loukkaavasta rikoksesta: sota­rikoksista, kansanmurhasta, rikoksista ihmisyyttä vastaan ja etnisestä puhdistuksesta. Aseellinen väliintulo olisi mahdollista vain YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmalla. Tarkkoja yleispäteviä kriteerejä sotilaalliselle väliintulolle on kuitenkin mahdotonta asettaa, ja suojeluvastuun periaatetta on kritisoitu merkittävän väärinkäytön mahdollisuuden vuoksi. Yhdistyneet kansakunnat (YK) perustettiin 1945 estämään aseellisten konfliktien muodostumista valtioiden välille
Meeri Räisänen

Meeri Räisänen (s. 2. joulukuuta 1989 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Seuratasolla hän edustaa laukaalaista II-divisioonajoukkuetta Gladiators HT:tä. Räisäsen on Tapparan kasvatti. Hän aloitti SM-sarjauransa Jyväskylän Catsissa kaudella 2006–2007. Räisänen siirtyi kaudeksi 2007–2008 naisten I-divisioonajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhon riveihin. Kaudeksi 2008–2009 Räisänen siirtyi jatkamaan SM-sarjauraansa Ilvekseen, josta hän siirtyi saman kauden aikana Bluesiin ja voitti kauden päätteeksi Suomen mestaruuden. Räisänen aloitti kauden 2010–2011 yhdysvaltalaisen NCAA-joukkue Robert Morris Universityn maalivahtina, mutta siirtyi kesken kauden takaisin Bluesiin. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi JYPin SM-sarjajoukkueeseen. Kaudella 2012–2013 Räisänen palkittiin naisten SM-sarjan parhaana maalivahtina Tuula Puputti-palkinnolla sekä valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Hän sai parhaan maalivahdin palkinnon ja valinnan tähdistökentälliseen myös seuraavalla kaudella
Susanna Tapani

Susanna Tapani (s. 2. maaliskuuta 1993 Laitila) on suomalainen jääkiekkoilija, jalkapalloilija, salibandyn pelaaja ja ringettepelaaja. Hän on pituudeltaan 176 cm. Tapani kuului ringeten maailmanmestaruuden voittaneeseen Suomen joukkueeseen Tampereella 2010, Helsingissä 2016, Mississaugassa 2017 ja Burnanyssa 2019. Vuonna 2016 hän sai maajoukkueen kapteenina toimimisen myötä kutsun itsenäisyyspäivän vastaanotolle. Hän voitti ringeten Suomen-mestaruuden Raision Nuorisokiekon joukkueessa kausilla 2010–2011 ja 2016–2017. Ringeten SM-sarjan kaikkien aikojen pistetilastossa Tapani on kauden 2021–2022 jälkeen seitsemäntenä. Hän on pelannut SM-sarjassa 268 ottelua ja tehnyt yhteensä 1 617 tehopistettä (981 maalia ja 636 maalisyöttöä). Tapani pelasi jääkiekon alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2009, 2010 ja 2011. Vuoden 2011 kisoissa hän oli Suomen pronssijoukkueen paras maalintekijä. Hän sai pronssia ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Sveitsin MM-kilpailuissa 2011
Kääpiövalohai

Elinvoimainen  Squaliolus laticaudusSmith & Radcliffe, 1912 Kääpiövalohai Wikispeciesissä Kääpiövalohai Commonsissa Kääpiövalohai (Squaliolus laticaudus) on eräs maailman pienimmistä hailajeista. Se kuuluu valohaiden heimoon. Sillä on vatsassaan ja kyljissään valoatuottavia elimiä, joiden vuoksi eläimen vatsapuoli on itsevalaiseva. Valoelinten on arveltu eliminoivan varjoja, joten esim. miekkakalan ja muiden saalistajien on vaikea havaita kääpiövalohaita yläpuoleltaan. Ensimmäiset kääpiövalohait pyydettiin Japanin vesiltä vuonna 1908, mutta uusia yksilöitä tunnistettiin vasta 1960-luvulla. Kääpiövalohai jää alle 28 cm pitkäksi. Kääpiövalohai pysyttelee yleensä 200–500 metrin syvyydessä. Se on päivisin syvemmällä ja nousee yöksi ylemmäksi, luultavasti seuraten saaliskalojensa liikkeistä. Kääpiövalohaita on tavattu siellä täällä trooppisilla ja lauhkeilla merialueilla. Australian vesiltä ei ole vielä havaintoja, mutta arvellaan että lajia voi silti esiintyä sielläkin.
Castlevania: Lords of Shadow

Castlevania: Lords of Shadow (jap. キャッスルヴァニア ロード オブ シャドウ) on MercurySteamin kehittämä ja Konamin julkaisema toimintaseikkailupeli. Peli on julkaistu vuonna 2010 PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. Windows-versio on julkaistu vuonna 2013 nimellä Ultimate Edition. Peli kuuluu Castlevania-pelisarjaan. Pelille on kaksi jatko-osaa: Castlevania: Lords of Shadow - Mirror of Fate ja Castlevania: Lords of Shadow 2. Pelissä seurataan päähahmo Gabriel Belmontin kokemuksia kukistaakseen pimeyden voimia hallitsevia "Varjojen herroja" (Lords of Shadows) ja myös elvyyttääkseen kuolleen vaimonsa Marie Belmontin. Peli on saanut arvosanaksi 7,5/10 GameSpotin arvostelussa. Windowsille julkaistu Ultimate Edition sai arvosanaksi 7/10 GameSpotin arvostelussa. Versio sisältää Reverie ja Resurrection-lisäosat.
Liberty Bell

Liberty Bell (englantia, ”Vapauden kello”) on Philadelphiassa sijaitseva historiallinen tornikello, jota pidetään Yhdysvaltain itsenäisyyden symbolina. Kello sijaitsi alkujaan Independence Hallissa, rakennuksessa, jossa Yhdysvaltain itsenäisyysjulistus allekirjoitettiin heinäkuussa 1776. Kellon tilasi Pennsylvanian siirtokunnan edustajakokous vuonna 1751 uutta kokoustilaansa Pennsylvania State Housea (nyk. Independence Hall) varten. Noin sata puntaa maksanut kello valettiin Lontoon Whitechapelin kellovalimossa ja toimitettiin Philadelphiaan elokuussa 1752. Kellon haljettua testaamisen yhteydessä se jouduttiin valamaan perillä kahdesti uudestaan ennen kuin se lopulta ripustettiin kokoustalon torniin kesäkuussa 1753. Tarinan mukaan kelloa soitettiin 4. heinäkuuta 1776, jolloin rakennuksessa kokoontunut toinen mannermaakongressi hyväksyi Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen. Todellisuudessa kelloa kuitenkin soitettiin vasta neljä päivää myöhemmin, kun julistus luettiin ensi kertaa julkisesti. Jotkut historioitsijat tosin epäilevät tämänkin tiedon paikkansapitävyyttä. Kun brittijoukot miehittivät Philadelphian vapaussodan aikana vuonna 1777, kello vietiin kätköön Pennsylvanian Allentownin kirkkoon. Sodan jälkeen se palautettiin Independence Hallin torniin
Independence National Historical Park

Independence National Historical Park (”Itsenäisyyden kansallinen historiallinen puisto”) on Yhdysvalloissa Philadelphian kaupungin keskustassa sijaitseva National Park Service -kansallispuistohallinnon alainen historiallinen suojelualue, joka käsittää Amerikan vallankumoukseen ja Yhdysvaltain itsenäistymishistoriaan liittyviä kohteita. Merkittävin niistä on Independence Hall, rakennus, jossa Yhdysvaltain itsenäisyysjulistus sekä perustuslaki hyväksyttiin ja allekirjoitettiin. Puisto käsittää L-kirjaimen muotoisen 18 hehtaarin alueen. Sen kulmakohdassa on aukio, jonka ympärillä sijaitsevat Independence Hall, Congress Hall – Yhdysvaltain kongressin kokoontumispaikka vuosina 1790–1800 – sekä Philosophical Hall, Benjamin Franklinin perustaman American Philosophical Societyn historiallinen toimitalo. Puiston pohjoisosassa, Independence Mall -puistokadun varrella sijaitsevat Liberty Bell -kellon ympärille rakennettu Liberty Bell Center ja Philadelphian vanha kaupungintalo, jossa Yhdysvaltain korkein oikeus toimi 1790–1800. Itäosassa ovat muun muassa First Bank of The United States ja Second Bank of The United States -pankit, Benjamin Franklinin kotitalon paikalle rakennettu Franklin Court -museo sekä Carpenter’s Hall, jossa ensimmäinen mannermaakongressi kokoontui. Lisäksi puistoon kuuluu joitakin muita siirtokunta-ajan rakennuksia kaupungin muissa osissa. Päätös puiston perustamisesta tehtiin vuonna 1948, se siirtyi kansallispuistohallinnon alaisuuteen 1950 ja perustettiin virallisesti 1956.
Gallen-Kallelan surumerkki

Gallen-Kallelan surumerkki (myös Suomen surumerkki) on vuonna 1900 julkaistu epävirallinen suomalainen postimerkki. Taiteilija Akseli Gallen-Kallelan suunnittelema merkki julkaistiin protestina Suomen omien postimerkkien lakkauttamisen johdosta. Sen alkuperäinen nimi oli Vaakunamerkki. Suomen suuriruhtinaskunta oli saanut omat postimerkkinsä vuonna 1856. Niiden käyttö kuitenkin lopetettiin vuoden 1890 postimanifestin jälkeen. Sen johdosta muun muassa Suomen postilaitos siirtyi Venäjän keisarikunnan sisäministeriön alaisuuteen. Venäjälle menevässä postissa suomalaisten postimerkkien käyttö kiellettiin 1. toukokuuta 1891 lähtien. Ulkomaille niillä oli mahdollista postittaa lähetyksiä vielä 15. elokuuta 1900 saakka. Gallen-Kallelan surumerkki ilmestyi elokuussa 1900 kirjailija ja toimittaja Wentzel Hagelstamin kustantamana. Se tuli myyntiin samana päivänä kuin suomalaisten postimerkkien käyttö päättyi
Moncton Golden Flames

Moncton Golden Flames oli vuosina 1984-1987 AHL-liigassa toiminut Calgary Flames ja Boston Bruins seurojen yhteinen farmijoukkue.  Joukkueen kotipaikka oli Kanadan länsirannikolla, New Brunswickin provinssissa sijaitseva Monctonin satamakaupunki. Kauden 1987 jälkeen organisaation emäseuraksi tuli Winnipeg Jets ja seuran nimi vaihdettiin Golden Flamesista Moncton Hawksiksi. Kolmen toimintakautensa aikana Moncton Golden Flamesilla oli kaksi päävalmentajaa. Ensimmäisen kauden valmentajana toimi Pierre Page ja kaksi seuraavaa kautta Terry Crisp. Seura ei näillä kausilla voittanut kertaakaan AHL-liigan mestaruutta. Ensimmäisellä kaudella se ei päässyt lainkaan pudotuspeleihin, toisella kaudella noutaja tuli pudotuspelien 2. kierroksella ja viimeisellä Flames-kaudella jo ensimmäisellä kierroksella. Seuran yleisomäärät olivat keskimäärin 3500 katsojaa per ottelu. Seuran historian paras pistemies oli kaksi kautta pelannut Mark Lamb ja tunnetuimmat pelaajat Brett Hull ja Joel Otto
Moncton Hawks

Moncton Hawks oli vuosina 1987-1994 AHL-liigassa toiminut Winnipeg Jetsin farmijoukkue.  Joukkueen kotipaikka oli Kanadan itärannikolla, New Brunswickin provinssissa sijaitseva Monctonin satamakaupunki. Aiemmin vuosina 1971-1974 organisaatio oli toiminut nimellä Boston Braves. Seitsemän toimintakautensa aikana Moncton Hawksin päävalmentajina toimivat Rick Bowness (1987-1989), Dave Farrish (1989-1992) sekä Rob Laird (1992-1994). Seura ei näillä kausilla voittanut kertaakaan AHL-liigan mestaruutta, mutta viimeisenä kautenaan pääsi kuitenkin finaaleihin, joissa joutui taipumaan Portland Piratesille. AHL:n aloittaessa vetäytymisen itäisestä Kanadasta, emoseura Winnipeg Jets päätti lakkauttaa farmijoukkueensa Monctonissa ja ryhtyi yhdessä Hartford Whalersin kanssa tekemään yhteistyötä Springfield Falconsin kanssa. Kausi 1993-94 jäi seuran ja koko organisaation viimeiseksi AHL:ssa. Yhden välivuoden jälkeen QMJHL junioriliigan Moncton Alpines otti hallin kotikentäkseen. Seuran historian parhaat pistemiehet olivat Guy Larose (263 ott. 112+94=206) ja Brent Hughes (259 ott. 99+104=203)
Kylmäketju

Kylmäketjulla tarkoitetaan elintarvikkeiden kuljettamista ja säilyttämistä niin, että ne pidetään koko ajan tiettyjä lämpötilarajoja kylmemmässä tilassa. Muun muassa lihan tuoreus pyritään takaamaan katkeamattomalla kylmäketjulla, joka alkaa teurastamolta ja päättyy kuluttajan jääkaappiin. Kylmäketjussa lihan lämpötila ei saa lain mukaan nousta missään vaiheessa yli 6–7 °C. Tässä lämpötilassa esimerkiksi jauhelihan sisältämä mikrobimäärä kaksinkertaistuu noin kuudessa tunnissa, joten käytännössä suositellaankin selvästi alempia säilytyslämpötiloja (2–4 °C).
Kielin matruusikapina

Kielin matruusikapina (saks. Kieler Matrosenaufstand) oli Saksan avomerilaivastossa 3. marraskuuta 1918 alkanut matruusien kapina, joka johti Saksan vuoden 1918 vallankumoukseen ja sitä kautta maan tasavallaksi julistamiseen. Skagerrakin taistelun jälkeen Saksan keisarikunnan laivaston lippulaivat oli määrätty passiiviseen palvelukseen satamissa. Useat upseerit ja miehistön jäsenet olivat vapaaehtoisesti siirtyneet palvelemaan sukellusveneille ja kevyemmille aluksille, sillä niillä oli vielä käyttöä sodassa. Taistelulaivojen vaatimien jäljelle jääneiden miehistön jäsenten moraali ja kuri laski väistämättömästi. 2. elokuuta 1917 noin 350 taistelulaiva Prinzregent Luitpoldin mieshistön jäsentä esitti protestin Wilhelmshavenissa. Kaksi protestin johtajaa teloitettiin ja muut vangittiin. Seuraavina kuukausina useat taistelulaivojen miehistöt perustivat salaisia neuvostoja. Keisarillisen laivaston johto amiraali Franz von Hipperin komennossa alkoi, ilman lupaa, suunnitella laivaston lähettämistä viimeiseen taisteluun Englannin kanaalissa. Laivastokäsky 24
Sääksmäen kihlakunta

Sääksmäen kihlakunta on entinen kihlakunta entisessä Hämeen läänissä. Sen seuraaja oli myöhempi Tammelan kihlakunta. 1500-luvulla kihlakunta jakautui kuuteen hallintopitäjään, jotka olivat Kalvola, Kulsiala, Porras, Pälkäne, Saarioinen ja Sääksmäki. Näiden lisäksi kihlakuntaan tulivat kuulumaan Rautalampi vuodesta 1563 ja Jämsä vuodesta 1582. Vuonna 1640 kihlakunta jaettiin kahteen osaan, joiden nimeksi tulivat Sääksmäen ylinen kihlakunta ja Sääksmäen alinen kihlakunta. Sääksmäen alinen kihlakunta muodostui Kalvolan, Portaan, Saarioisten ja Sääksmäen hallintopitäjistä. Rengon ja Lehijärven hallintopitäjät liitettiin vuonna 1685 osaksi kihlakuntaa kahdeksi vuodeksi. Sääksmäen alisen kihlakunnan hallintopitäjät jakautuivat kukin neljänneskuntiin: Kihlakunnan rajoja muutettiin vuonna 1869, jolloin Someron eteläosan kylät siirrettiin Turun ja Porin läänistä Hämeen lääniin ja Punkalaitumen itäosan kyliä Hämeen läänistä Turun ja Porin lääniin.
Sarvihai

Puutteellisesti tunnettu  Heterodontus francisci(Girard, 1855) Sarvihai Wikispeciesissä Sarvihai Commonsissa Sarvihai (Heterodontus francisci) on hitaasti liikkuva ja erakkomainen yöeläin, jota tavataan lähellä kivisiä, hiekkaisia tai päärynälevää kasvavia merenpohjia. Se pystyy kävelemään pohjassa parillisten eviensä avulla, jotka ovat lihaksikkaat ja joustavat. Päivisin se makaa paikallaan kivien lomassa tai luolissa; usein sen pää on kivenhalkeamassa. Sarvihain kuono muistuttaa sian kärsää, ja sillä on pieni suu. Isot, matalat hampaat ovat suun takaosassa, ja kala murskaa niillä merisiilejä, rapuja ja toisinaan luukalojakin. Sarvihain lisääntyminen tapahtuu joulu-tammikuussa: naaras laskee noin 30 munaa ja asettaa ne kivien alle tai halkeamiin. Munakoteloissa on kierukanmallinen muotoilu, jonka ansiosta ne kiinnittyvät tiukasti halkeamiin.
Marko Tarvonen

Marko Tarvonen (s. 21. maaliskuuta 1978) on suomalainen metallimuusikko, joka on ollut Moonsorrowin rumpalina. Tarvosen muita yhtyeitä ovat mm. Barren Earth, October Falls sekä Chaosbreed. Tarvonen aloitti rumpujen soiton seitsemänvuotiaana vuonna 1985 ja aloitti samana vuonna opinnot Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa. Nuoruudessaan Tarvonen kuunteli metallimusiikkia, mutta kiinnostui brittiläisistä progressiivisen rockin yhtyeistä. Hänen suurimmat musiikilliset vaikuttajansa ovat Bill Bruford, Carl Palmer ja Phil Collins.
Twerkkaus

Twerkkaus eli twerking on seksuaalisesti provosoiva tanssityyli, jota tanssitaan erityisesti hip-hop-musiikin tahtiin. Twerkkauksessa työnnellään takapuolta ja lantiota edestakaisin matalassa kyykkyasennossa. Twerkkaus tuli valtayleisön tietoisuuteen poplaulaja Miley Cyrusin esiintymisestä MTV Video Music Awards -gaalassa elokuussa 2013. Sana twerk on otettu muun muassa Oxford English Dictionaryyn, arvovaltaiseen englannin kielen sanakirjaan. Sanakirjan mukaan se esiintyy jotakuinkin nykymerkityksessään tiettävästi ensimmäisen kerran neworleansilaisen rapmuusikko DJ Jubileen vuonna 1993 julkaistussa kappaleessa ”Jubilee All”. Muissa merkityksissä twerk-sana on ollut olemassa jo 1800-luvun alkupuolella.
Sotla

Sotla tai Sutla on joki, joka pääasiassa toimii Slovenian ja Kroatian välisenä rajana. Se on Tonavaan laskevan Savan sivujoki. Sotla on 89 kilometriä pitkä ja sen valuma-alue on 584 neliökilometriä. Valuma-alue ulottuu sekä Slovenian että Kroatian puolelle. Joen alkulähde on 580 metrin korkeudella, ja sen suu on 135 metrin korkeudella. Sotlan hydrologista valvomista hoitaa tätä nykyään Zelenjakin asema Kroatiassa. Joen valuma-alueen pinta-alasta Kroatiassa ja Sloveniassa on erilaisia tietoja. Kroatian puoleisen valuma-alueen pinta-alaksi ilmoitetaan joko 343 km² tai 455 km². Slovenian puoleisen valuma-alueen pinta-alaksi ilmoitetaan joko 477 km² tai 451 km². Vuonna 1981 perustettu Kozjen luonnonsuojelualue sijaitsee Sotlan länsipuolella, Sloveniassa. Kozjen luonnonsuojelualue kattaa 206 km², mukaan lukien Sotlan kosteikkoja. Kosteikoissa elää yli 120 lintulajia ja kasvaa 950 eri lajia putkilokasveja
Liesvesi

Liesvesi on Keski-Suomessa oleva keskikokoinen järvi, jonka kautta Kellankoskesta tuleva Konneveden vesi laskee Vanginveteen. Sen muodostaa lähivesiensä kanssa Vanginveden–Liesveden lähialueen, jossa on alkuperäisinä kalalajeina ahven, hauki, kuore, muikku ja säyne sekä siirrettyinä ankerias ja harjus. Liesvesi on osa Konneveden–Laukaan melontareittiä. Yksi sen taukopaikoista on Liesveden laskujoella Pesiäissalmessa.
Philly Joe Jones

Joseph Rudolf ”Philly Joe” Jones (15. heinäkuuta 1923 Philadelphia, Pennsylvania – 30. elokuuta 1985 Philadelphia, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen jazzrumpali, joka tunnetaan yhtenä hard bop -tyylisuunnan kehittäjistä. Jones nousi kuuluisuuteen Miles Davisin 1950-luvun kvintetissä ja soitti myös muun muassa John Coltranen, Sonny Rollinsin, Lee Morganin ja Bill Evansin levyillä. Suosittuna sessiomuusikkona toimineen Jonesin rumputyöskentelyä kuullaan yli 500 äänilevyllä. Joe Jones sai uransa alussa lisänimensä Philly Joe, jotta häntä ei sekoitettaisi Count Basien yhtyeessä soittaneeseen lähes samannimiseen rumpaliin ”Papa Jo” (oik. Jonathan) Jonesiin. Muusikkosukuun syntyneen pojan lähipiirissä kaikki soittivat pianoa, mutta Joe itse kiinnostui jo pienenä rummuista. Pianotunteja hän ehti kuitenkin ottaa sen verran, että koki niistä myöhemmin olleen paljon hyötyä musiikin ymmärtämisessä ja nuotintamisessa. Noin 10 vuoden iässä hän alkoi ottaa rumputunteja James Harrisilta, mutta osti ensimmäiset rumpunsa vasta asevelvollisuuden suoritettuaan. Raitiovaunua tuolloin työkseen ajanut Jones saattoi tarinan mukaan pysäyttää vaununsa Downbeat-jazzklubin eteen käydäkseen soittamassa hetken rumpuja. Jones pääsi rumpaliksi Benny Golsonin yhtyeeseen ja uskalsi puolen vuoden jälkeen sanoutua irti kuljettajan työstään
Keltainenmutakilpikonna

Elinvoimainen  Kinosternon flavescens(Agassiz, 1857) Keltainenmutakilpikonna Commonsissa Keltainenmutakilpikonna (Kinosternon flavescens) on myskikilpikonnalle sukua oleva kilpikonnalaji. Keltaisenmutakilpikonnan alalajeja ovat K. f. flavescens, K. f. stejnegeri ja illinoisinkeltainenmutakilpikonna (K. f. spooneri). Keltaistamutakilpikonnaa vastaava laji on idänmutakilpikonna (Kinosternon sububrum). Yksilön pituus on 12–16 cm. Lajin nimi johtuu keltaisesta kurkusta. Kilpi on vihertävänruskea ja se on muodoltaan ovaalinmuotoinen ja matala
Intiantähtikilpikonna

Vaarantunut  Geochelone elegans(Schoepff, 1794) Intiantähtikilpikonna Wikispeciesissä Intiantähtikilpikonna Commonsissa Intiantähtikilpikonna (Geochelone elegans) on jättiläiskilpikonnien sukuun kuuluva laji. Lajin nimi johtuu kilven suomujen tähtimäisestä muodosta. Suomuissa on myös tähtimäisiä kuvioita, joissa on ruskealla pohjalla keltaista. Suomut ovat kohoumallisia ja muodostavat harjanteita. Jalat ovat talttamaiset. Intiantähtikilpikonna muistuttaa burmantähtikilpikonnaa (Geochelone platynota). Intiantähtikilpikonnaa tavataan Etelä-Aasiassa, lähinnä Intian rannikkoseuduilla ja Sri Lankassa. Sitä esiintyy kuivilla alueilla. Munia on 2–20. Laji on etupäässä kasvissyöjä.
Harmaalukkinen

Elinvoimainen  Arachnothera affinis(Horsfield, 1822) Harmaalukkinen Wikispeciesissä Harmaalukkinen Commonsissa Harmaalukkinen (Arachnothera affinis) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu. Harmaalukkista tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa ja Thaimaassa. Singaporesta se on hävinnyt, mutta muuten lajia on kuvattu yleiseksi. Vaikka lajin kannankehitys on laskeva, ei sen uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Perustuslaillinen konventti (Yhdysvallat)

Perustuslaillinen konventti (engl. Constitutional Convention) oli vuonna 1787 Philadelphiassa kokoontunut edustajakokous, joka laati Yhdysvaltain perustuslain. Perustuslaki korvasi aiemmat konfederaatioartiklat ja muutti Yhdysvallat löyhästä valtioliitosta tiiviimmäksi liittovaltioksi. Konventin myötä ensimmäisen kerran maailmassa otettiin valtionpääksi presidentti. Konventti työskenteli Pennsylvania State Housessa (nyk. Independence Hall) eli samassa rakennuksessa, jossa Yhdysvaltain itsenäisyysjulistus oli hyväksytty vuonna 1776. Yhdysvaltain ensimmäisenä perustuslakina toimivat vuonna 1781 voimaanastuneet konfederaatioartiklat, jotka tekivät maasta pikemminkin osavaltioiden välisen valtioliiton kuin liittovaltion. Järjestelmä oli melko tehoton ja konfederaation kongressin arvovalta vähäinen, joten monet toivoivat vahvemman keskushallinnon luomista. Lisäksi maata vaivasivat taloudelliset vaikeudet, joiden seurauksena puhkesi talonpoikien levottomuuksia, kuten vuoden 1786 Shaysin kapina. Osa maan johtajista ja perustajista ei pitänyt siitä, että valta oli valunut osavaltioiden demokraattisesti valituille paikallisille elimille, ja he toivoivat vallankumouksen suunnan tarkistamista luomalla luja keskushallinto. Näin saataisiin turvattua paremmin sisäinen järjestys sekä paremmat mahdollisuudet toimivalle talous- ja ulkopolitiikalle ja alueelliselle laajenemiselle länteen. Toisaalta suuri osa talonpoikaisväestöstä ei halunnut valtiovallan vahvistamista, sillä he suhtautuivat epäluuloisesti kaupunkien ja rannikkoseudun porvareihin ja suurmaanomistajiin, joille vallan arveltiin keskittyvän