nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Émile Augier

Guillaume Victor Émile Augier (7. syyskuuta 1820 Valence, Ranska – 25. lokakuuta 1889 Croissy-sur-Seine) oli ranskalainen runoilija ja dramaturgi, joka oli myös Ranskan akatemian jäsen. Émile Augier oli tunnetun ranskalaisen romaanikirjailija Guillaume Pigault-Lebrunin lapsenlapsi. Hän syntyi Valencessa porvarilliseen, arvostettuun ja hyvin toimeentulevaan perheeseen. Hän sai huolellisesti suunnitellun ja toteutetun kasvatuksen, ja kun hänen perheensä muutti Pariisiin vuonna 1828, hän jatkoi loistavasti edenneitä opintojaan kuuluisassa lycée Henri-IV -koulussa, jossa hänen koulutoverinaan oli Aumalen herttua, Ranskan kuninkaan Ludvig Filipin poika. Sen jälkeen olivat vuorossa oikeustieteen opinnot yliopistossa, ja hänen tarkoituksensa oli suuntautua tuomarin tehtäviin. Samalla hän kuitenkin kirjoitteli näytelmiä. Hänen draamanäytelmänsä La cigué saavutti vuonna 1844 suunnattoman suosion, kun sitä esitettiin Odéon-teatterissa. Näytelmä ei ollut kelvannut Comédie-Françaisen ohjelmistoon. Alku dramaattisen näyttämötaiteen kirjoittajan uralle oli hieno, ja sen jälkeen hänen uraansa viitoittivat suuret menestykset. Hänet valittiin Ranskan akatemiaan 1857
Luudutusleikkaus

Luudutusleikkaus (arthrodesis) on jäykistysleikkaus, jossa yhdistetään vioittuneen nivelen luut toisiinsa siten, että nivel ei enää liiku. Leikkauksella pyritään kivun vähentämiseen ja nivelen tukevoittamiseen. Leikkaus voidaan tehdä tilanteissa, joissa nivel on kipeä, voimaton ja virheasennossa, eikä ole enää lääkkein tai tuin hoidettavissa. Luudutusleikkauksia tehdään muun muassa sormiin, polviin, nilkkoihin, ranteisiin ja selkään. Luudutusleikkaus on hoitomuotona mm. nivelreumassa. Operoitavan alueen verenkierto pysäytetään esimerkiksi puristussiteellä. Leikkauksessa poistetaan tuhoutuneet nivelpinnat rustoineen. Luutuminen varmistetaan luusiirteellä ja usein luuston sisään asennettavilla metallisauvoilla tai levyillä. Näin taataan asennon säilyminen.
Pinhead Gunpowder

Tarkennus: ei lähteitä Pinhead Gunpowder on yhdysvaltalainen vuonna 1991 perustettu punk rock-yhtye. Sen jäseniä ovat Billie Joe Armstrong (kitara, laulu, tullut paremmin tunnetuksi Green Day -yhtyeen keulahahmona), Aaron Cometbus (rummut, sanoitukset), Jason White (kitara, laulu, vaikuttaa myös jonkin verran Green Dayn epävirallisena jäsenenä) ja Bill Schneider (basso). Mike Kirsch oli myös yhtyeen jäsen, mutta erosi hänen ja Green Dayn henkilökohtaisten erimielisyyksien vuoksi.
Mahdolliset maailmat

Mahdollisten maailmojen käsitettä käytetään filosofiassa ja modaalilogiikassa ilmaisemaan modaliteetteja (kuten mahdollisuus, välttämättömyys) koskevia väittämiä. Mahdollisista maailmoista puhuttaessa jokaista erillistä tapaa, jollainen maailmasta olisi voinut tulla tai jollainen siitä voi tulla, pidetään erillisenä mahdollisena maailmana. Aktuaalisen maailman katsotaan olevan yksi kaikista mahdollisista maailmoista: se maailma jossa elämme. Mahdollisia maailmoja voidaan käyttää malleina, joiden avulla modaliteetteja koskevia väittämiä voidaan analysoida. Esimerkiksi väittämä ”maapallo on pyöreä” ei vielä kerro (1) olisiko mahdollista, että maalla olisi joku toinen muoto, eikä (2) onko välttämätöntä, että maapallo on pyöreä. Mahdollisia maailmoja käyttämällä voidaan tehdä erilaisia ajatuskokeita modaliteetteihin liittyen. Yksinkertaistetusti, jonkin asiantilan mahdollisuus tarkoittaa sitä, että asiantila vallitsee (on totta) ainakin yhdessä kaikista mahdollisista maailmoista, ja jonkin asiantilan välttämättömyys tarkoittaa sitä, että asiantila vallitsee (on totta) kaikissa mahdollisissa maailmoissa. Nykyisin mahdollisia maailmoja hyödynnetään useissa filosofisissa keskusteluissa, esimerkkeinä filosofiseen zombiin sekä fysikalismiin ja supervenienssiin liittyvä argumentointi mielenfilosofiassa. Mahdollisten maailmojen tarkasta ontologisesta asemasta on erimielisyyksiä, samoin aktuaalisen maailman ja kaikkien muiden mahdollisten maailmojen ontologisen aseman eroavaisuuksista, jos sellaisia on. Ajatus mahdollisista maailmoista liitetään usein Gottfried Leibniziin, joka puhui mahdollisista maailmoista ajatuksina Jumalan mielessä ja väitti, että nykyinen maailmamme on paras kaikista mahdollisista maailmoista. Ajatus voidaan kuitenkin löytää jo muun muassa Lucretiukselta, Averroekselta ja Johannes Duns Scotukselta. Mahdollisten maailmojen semantiikasta on tullut erityisesti analyyttisessä filosofiassa yleinen aihe
Juho Maununpoika

Juho Maununpoika (myös Jöns Månsson, Månsinpoika) oli sotapäällikkö, Kivennavan linnanvouti ja Viipurin linnoittaja, joka mainitaan asiakirjoissa vuosina 1554–1564. Hän kuoli noin vuonna 1570. Vaikka Juho Maununpojasta ei tiedetä paljon mitään, hän saavutti sotahistoriassa pysyvän aseman Joutselän taistelussa, jossa hän voitti lukumäärältään ylivoimaisen venäläisjoukon taitavalla taktisella johtamisellaan. Juho Maunupojan on arveltu olleen suomalainen rälssimies, lähellä Kivennavan rajalinnoitusta sijainneen Kelkkalan tilan herra. Kustaa Vaasa nimitti hänet Kivennavan linnan linnanvoudiksi vuonna 1554 sodan Venäjän kanssa ollessa syttymäisillään. Kun venäläisten sotajoukko tuli maaliskuussa 1555 rajan yli, Juho Maununpoika löi heidät takaisin noin 500 miehen joukollaan Joutselässä käyttäen taitavasti hyväkseen olosuhteita, yllätystä ja suksimiesten liikkuvuutta. Tällaista tarkasti suunniteltua taktiikkaa ei tuohon aikaan käytetty, joten kyse oli Juho Maununpojan omasta kehitelmästä. Joutselän jälkeen Juho Maununpoika toimi Viipurin linnoitustöiden johtajana ja kaupungin hallinnollisena päämiehenä.
Turbaani

Turbaani (pers. ‏دلبند‎ tai دولبند, dolband, turk. türban) on Intiassa ja muslimimaissa käytetty pitkästä huivimaisesta kankaasta kääritty päähine. Turbaania käytetään Lähi-idässä, Keski-Aasiassa ja Intiassa. Sikhit käärivät yleensä turbaanin joka kerta uudestaan. Kangas on tavallisesti vähintään viisi metriä pitkä. Hyvin monimutkaiset turbaanit voidaan joskus pitää valmiiksi käärittyinä niin, että ne on ommeltu kiinni alustaansa. Tällaisia turbaaneja on käytetty esimerkiksi Turkissa. Kuumassa ja kuivassa ilmanalassa turbaani on alkujaan kasteltu ennen sen pukemista, jotta pää pysyisi koko päivän ajan viileänä. Turbaani on tutkimusten mukaan alun perin intialainen keksintö. Turbaanista on viitteitä jo Veda-kirjallisuudessa. Turbaanin idea on luultavasti kopioitu Intiasta arabimaihin
Aalia

Aalia, Alia, Aliya, Aliyah (arab. عليّة‎, hepr. ‏עֲלִיָּה‎) on feminiininen muoto nimestä Ali . Nimi esiintyy arabiassa, jossa aliya tarkoittaa 'ylevää', 'suurenmoista' - tai hepreassa, jossa se tarkoittaa 'nousemista' , millä viitataan juutalaisten paluumuuttoon Palestiinaan, alijaan. Profeetta Muhammedin vävyn Alin nimenä Aliyah on yleinen muslimien keskuudessa, mutta on levinnyt myös yleisempään käyttöön muualla, jossa sitä pidetään alkuperältään islamilaisena . Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Suomessa oli vuoden 2021 loppuun mennessä ollut kirjoilla noin 59 Aalia-nimistä naista ja alle 20 miestä. Alia-nimisiä naisia on noin 129 ja miehiä alle 25, Alya-nimisiä on alle 47 henkilöä. Aalia on myös sukunimi.
Kalervo Hovi

Arvo Kalervo Hovi (13. syyskuuta 1942 Oulu – 10. heinäkuuta 2021 Turku) oli filosofian tohtori ja Turun yliopiston yleisen historian professori. Hänen erikoisalaansa oli kansainvälisten suhteiden historia ja Puolan historia, mutta hän julkaisi myös Baltian maiden historiaa käsitteleviä teoksia, muun muassa Tallinnan ravintolakulttuurista maailmansotien välisenä aikana. Hovin väitöskirja vuodelta 1975 käsitteli Ranskan Itä-Euroopan liittopolitiikan tulkintaa ensimmäisen maailmansodan lopussa ja jälkeen. Hovi opiskeli Turun yliopistossa 1963–1975. Hän oli Oulun yliopiston historian apulaisprofessori 1979–1983 ja Turun yliopiston yleisen historian apulaisprofessori 1983–1986. Hovi toimi vuodesta 1986 Turun yliopiston yleisen historian professorina. Hän jäi virasta eläkkeelle 2007.
Galois’n ryhmä

Matematiikassa Galois’n ryhmä on ryhmä, joka liittyy tietyntyyppisiin kuntalaajennuksiin. Kuntalaajennusten tutkiminen Galois’n ryhmien ja niihin liittyvien polynomien avulla on nimeltään Galois’n teoria. Teoria ja ryhmät on nimetty Évariste Galois’n mukaan. Olkoon E F:n kuntalaajennus. Tarkastellaan kaikkien E/F:n automorfismien joukkoa. Tämä muodostaa ryhmän funktioiden yhdistämisen suhteen ja sitä merkitään Aut(E/F). Jos E/F on Galois’n laajennus, sanotaan, että Aut(E/F) on kyseisen laajennuksen Galois’n ryhmä ja sitä merkitään yleensä Gal(E/F).
Gertrude B. Elion

Gertrude Belle Elion (23. tammikuuta 1918 – 21. helmikuuta 1999) oli yhdysvaltalainen biokemisti ja farmakologi. Hän voitti vuonna 1988 Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä James W. Blackin ja George H. Hitchingsin kanssa.  Elion syntyi New Yorkissa juutalaisille vanhemmille. Hän valmistui Hunter Collegesta vuonna 1937 ja New Yorkin yliopistosta 1941, mutta hänen etenemistään jatko-opinnoissa haittasi Yhdysvalloissa yhä tuohon aikaan vallinnut seksismi. Elion oli alun perin Hitchingsin avustaja, mutta tuli myöhemmin tunnetuksi myös omilla saavutuksillaan; hän kehitti itsenäisestikin useita yhä yleisessä käytössä olevia lääkeaineita. Hänelle myönnettiin Nobelin lisäksi vuonna 1991 National Medal of Science. Hän eli naimattomana ja kuoli Pohjois-Carolinassa 81-vuotiaana. Elion valittiin vuonna 1991 National Inventors Hall of Fameen
James W. Black

James Whyte Black (14. kesäkuuta 1924 – 21. maaliskuuta 2010) oli skotlantilainen farmakologi. Hän voitti vuonna 1988 Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä Gertrude B. Elionin ja George H. Hitchingsin kanssa.  Black kehitti 1950-luvulla propranololin. Hänelle myönnettiin Nobelin lisäksi Albert Lasker -palkinto kliinisestä lääketieteellisestä tutkimustyöstä vuonna 1976 ja Wolfin palkinto vuonna 1982. Hän toimi vuosina 1992–2006 Dundeen yliopiston rehtorina. Blackista tehtiin Knight Bachelor vuonna 1981, ja vuonna 2000 hän sai Order of Meritin. Hän oli Royal Societyn jäsen. 1902: Ross 1903: Finsen 1904: Pavlov 1905: Koch 1906: Golgi, Ramón y Cajal 1907: Laveran 1908: Metšnikov, Ehrlich 1909: Kocher 1910: Kossel 1911: Gullstrand 1912: Carrel 1913: Richet1914: Bárány 1919: Bordet 1920: Krogh 1922: Hill, Meyerhof 1923: Banting, Macleod 1927: Wagner-Jauregg 1928: Nicolle 1929: Eijkman, Hopkins 1930: Landsteiner 1931: Warburg 1932: Sherrington, Adrian 1933: Morgan 1934: Whipple, Minot, Murphy 1935: Spemann 1936: Dale, Loewi 1937: Szent-Györgyi 1938: Heymans 1939: Domagk 1943: Dam, Doisy 1944: Erlanger, Gasser 1945: Fleming, Chain, Florey 1946: Muller 1947: C
Jaettu Berliini

Jaettu Berliini on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2006. Sen ohjasi Steven Soderbergh. Elokuva perustuu Joseph Kanonin romaaniin. Elokuva sijoittuu Berliiniin, heti toisen maailmansodan jälkeiseen aikaan. Elokuva pyrkii imitoimaan 1940-luvun film noir -elokuvaa ja on siksi mustavalkoinen. Toisaalta se sisältää seksikohtauksia, joita 1940-luvulla ei olisi suvaittu.
Rance Howard

Harold Rance Howard, alun perin Beckenholdt (17. marraskuuta 1928 – 25. marraskuuta 2017) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Oklahomassa ja oli vuoden 1982 Emmy-ehdokas. Howard tunnettiin televisiosta mm. 1960-luvun Gentle Ben - ja 1990-luvun Babylon 5 -sarjoista. Lisäksi hän vieraili esimerkiksi Seinfeldissä ja The Andy Griffith Show’ssa. Elokuvarooleja Howardilla oli esimerkiksi Musiikkimiehessä (1962), Lannistumattomassa Lukessa (1967) ja Suuressa autopuhalluksessa (1977). Howard oli naimisissa näyttelijä Jean Speegle Howardin kanssa vuodesta 1949, kunnes tämä kuoli 2. syyskuuta 2000. Parin avioliitosta syntyivät lapset Ron ja Clint Howard, molemmat tunnettuja elokuva-/televisioalan vaikuttajia. Näyttelijä Bryce Dallas Howard (s
Keith Haring

Keith Allen Haring (4. toukokuuta 1958 – 16. helmikuuta 1990) oli yhdysvaltalainen kuvataiteilija. Hän syntyi Pennsylvaniassa ja tuli alun perin tunnetuksi julkisesta katutaiteestaan. Haringin taide oli voimakkaasti sidoksissa New Yorkin kaupungin katutaiteeseen ja kulttuuriin. Hänen töissään yhdistyvät graffititaide, pop-kulttuuri, ja aktivismi. Readingissä syntynyt Haring varttui Pennsylvanian Kutztownissa. Perheeseen kuuluivat äiti Joan Haring, insinööri ja harrastelijasarjakuvapiirtäjä Allen Haring ja kolme nuorempaa siskoa Kay, Karen ja Kristen. Haring oli kiinnostunut piirtämisestä jo hyvin nuorena. Teini-ikäisenä Haring oli mukana Jeesus-liikkeessä ja myöhemmin alkoi kulkemaan ympäri maata liftaamalla. Hän valmistui Kutztown Area High Schoolista vuonna 1976. Haring opiskeli kaupallista taidetta vuosina 1976–1978 Pittsburghin Ivy School of Professional Artissa kunnes hänen kiinnostuksensa opiskeluun hiipui
Wanha herra

Raahen museon kokoelmiin kuuluva Wanha Herra on maailman vanhin säilynyt sukelluspuku. Vasikannahasta valmistettu puku on peräisin 1700-luvulta, ja sen lahjoitti Raahen museolle merikapteeni Leufstadius 1860-luvulla. Wanha Herra on ainutlaatuinen nahasta toteutettu välimuoto siirryttäessä sukelluskellosta varsinaiseen raskassukelluspukuun, ja puvun valmistaja on selvästikin hallinnut 1700-luvun huimasti kehittyneen sukellusteknologian viimeisimmät saavutukset. Sukelluspuvun alkuperää ei yrityksistä huolimatta ole saatu selville, mutta se voi hyvinkin olla valmistettu Suomessa. Kotimaiseen alkuperään viittaavat mm. jalkaosien pieksumaiset kärkiosat ja tyypillisiä suomalaisen metsämiehen kintaita muistuttavat käsiosat. Wanhalle Herralle ei tiettävästi löydy vastineita, mutta Ruotsin valtionarkiston amiraliteetin arkistosta löytyy vuodelle 1727 ajoittuva piirros, joka esittää sukeltajaa lähes samankaltaisessa varustuksessa kuin Raahen sukelluspuku. Tämä amiraliteetin puku oli kuitenkin suunniteltu valmistettavaksi metallista, eikä tiedetä, onko sitä koskaan toteutettu. Wanha Herra on valmistettu lehmännahasta, ja sen saumat on ommeltu pikilangalla ja tiivistetty piellä. Vedenkestäväksi sukelluspuku on tiivistetty lampaantalin, tervan ja pien seoksella. Puvun yläosa, huppu, on sisäpuolelta vahvistettu puurimojen avulla. Ilma sukeltajalle pumpattiin luultavasti palkeitten avulla joustavilla nahkasukilla yhteenliitettyjen puisten putkien kautta
Hermann Kant

Hermann Kant (14. kesäkuuta 1926 Hampuri – 14. elokuuta 2016 Neustrelitz) oli saksalainen kirjailija. Hän joutui toiseen maailmansotaan 1944 ja sotavankeuteen Puolassa. Vapauduttuaan hän siirtyi 1949 perustettuun Itä-Saksan valtioon ja liittyi sen kommunistiseen puolueeseen, Saksan sosialistiseen yhtenäisyyspuolueeseen. Kant opiskeli saksan kieltä ja saksankielistä kirjallisuutta Humboldt-yliopistossa Berliinin Neuvostoliiton-miehityssektorilla 1952–1956. Hänet palkittiin Heinrich Mannin palkinnolla 1967 sekä Itä-Saksan valtionpalkinnolla 1973 ja 1983. Kant oli Itä-Saksan kirjailijaliiton puheenjohtaja 1978–1990. Kant toimi politiikassa Itä-Saksan muodollisen parlamentin, kansankamarin jäsenenä 1981–1990 ja kuului kommunistipuolueen keskuskomiteaan 1986–1989.
Alan Johnson

Alan Arthur Johnson (s. 27. toukokuuta 1950 Lontoo) on brittiläinen Työväenpuolueen poliitikko. Hän pääsi parlamenttiin ensimmäisen kerran vuonna 1997. Hän toimi Britannian opetusministerinä vuosina 2006–2007 ja terveysministerinä 2007–2010 Gordon Brownin hallituksessa. Johnsonin isä lähti kotoa pojan ollessa kahdeksanvuotias, ja äitinsä kuoltua hän jäi orvoksi 12-vuotiaana, jolloin hän sai 15-vuotiaan siskonsa kanssa kunnan asunnon. Hän keskeytti koulun 15-vuotiaana ja täytti hyllyjä Tescolla, kunnes hänestä 18-vuotiaana tuli postimies. Hän liittyi Työväenpuolueeseen ja Union of Communication Workersiin (CWU) ja oli vuodesta 1987 täysipäiväisesti ammattiliiton tehtävissä. Hänestä tuli 1993 liiton pääsihteeri. Ennen pääsyään parlamenttiin 1997 hän oli Työväenpuolueen sihteeristön tehtävissä. Hän sai ensimmäisen hallituspaikkansa kauppa- ja teollisuusministeriössä 1999.
Félix Vicq d’Azyr

Félix Vicq-d'Azyr, joskus Vicq-d'Azir (23. huhtikuuta 1748 Valognes Ranska – 20. kesäkuuta 1794 Pariisi), oli ranskalainen lääkäri ja anatomiantuntija, joka valittiin Ranskan akatemian jäseneksi. Félix Vicq-d'Azyr syntyi normandialaiseen lääkäriperheeseen ja suoritti loppututkinnon Pariisin yliopistossa. Hän loi hienon uran lääkärinä ja arvostettuna eläinten ja ihmisten anatomian asiantuntijana. Lääketieteen professorina hän aloitti kuuluisat vertailevan anatomian luentonsa Pariisin kasvitieteellisessä puutarhassa vuonna 1773. Hänet hyväksyttiin Ranskan tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1774, ja vuonna 1775 hän omistautui tutkimukselle, joka käsitteli Etelä-Ranskaa silloin vaivaannutta eläintautiepidemiaa. Vuonna 1776 Hän perusti Joseph-Marie-François de Lassone (1717–1788) kanssa Société royale de Médecinen, jonka tehtävänä oli tutkia tautiepidemioita. Hänen valittiin myös tiedeakatemian pääsihteeriksi ja Ranskan valtioneuvosto antoi hänelle käskykirjeen valmistaa kyselylomakkeen, jossa tiedustellaan tartuntatautitilannetta kaikkialla maassa, maan kaikille lääkäreille. Nämä asiakirjat, jotka tallennettiin Académie de médecinen'n arkistoon ovat valtava tietolähde aikakauden sairauksista ja hygieenisistä oloista. Aineiston analysointi mahdollisti myös Féliz Vicq-d'Azurin kollegoilleen pitämät esitykset. Yhdessä hänen aiheesta kirjoittamisensa tekstien kanssa nämä mahdollistivat hänen valintansa Ranskan akatemian jäseneksi vuonna 1788
Andrei Kirilenko (poliitikko)

Andrei Pavlovitš Kirilenko (ven. Андрей Павлович Кириленко, 8. syyskuuta 1906 Aleksejevka, Belgorodin alue, Venäjän keisarikunta – 12. toukokuuta 1990 Moskova, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen poliitikko. Kirilenko oli johtavissa asemissa Neuvostoliiton kommunistisessa puolueessa (NKP) 1970-luvulla ja 1980-luvun alussa. Hän oli neuvostoliittolainen valtiomies kylmän sodan alusta sen loppuun. Kirilenko nousi Neuvostoliiton virkamieshierarkiassa 1960-luvun aikana. Vuonna 1965 hänestä tuli Venäjän sosialistisen federatiivisen tasavallan keskuskomitean varapuheenjohtaja ja politbyroon jäsen. Nikita Hruštšovin erottua hänestä tuli Leonid Brežnevin "päällikköluutnantti" keskuskomiteassa. Kirilenkon päätavoite oli Brežnevin vallan varmistaminen ja hänen asemansa vahvistaminen puolueessa. Hän oli NKP:n ensimmäinen järjestösihteeri Hruštšovin syrjäyttämisestä Brežnevin kuolemaan saakka. Kirilenko oli vastuussa henkilövalinnoista ja NKP:n taloudellisesta suunnittelusta Brežnevin aikana
Adolfo Suárez

Don Adolfo Suárez González, Suarezin herttua, Espanjan grande (25. syyskuuta 1932 – 23. maaliskuuta 2014) oli espanjalainen lakimies ja poliitikko. Hän toimi vuosina 1976–1981 Espanjan pääministerinä. Kesäkuussa 1977 hänen johtamansa Demokraattisen keskustan unioni voitti maan ensimmäiset parlamenttivaalit ja hänestä tuli ensimmäinen demokraattisesti valittu pääministeri caudillo Francisco Francon kuoleman jälkeen. Suárez syntyi Cebrerosissa, Ávilassa. Hänen vanhempansa olivat Hipólito Suárez Guerra ja Herminia González Prados (Ávila, 1910 – 18. heinäkuuta 2006). Suárezin sisar on Doña María del Carmen Suárez González, joka on naimisissa Aurelio Delgado Martínin kanssa. Suárezin vaimo Amparo Illana kuoli syöpään vuonna 2001, kuten myös hänen vanhempi tyttärensä Maria vuonna 2004. Suárezin poika ilmoitti 31. toukokuuta 2005 isänsä sairastavan Alzheimerin tautia
Earl Wild

Earl Wild (26. marraskuuta 1915 – 23. tammikuuta 2010) oli yhdysvaltalainen pianisti. Hän syntyi Pittsburghissa, Pennsylvaniassa, ja tuli tunnetuksi paitsi esiintyvänä taiteilijana, myös säveltäjänä ja varsinkin transkriptioiden tekijänä. Wild teki ensimmäisen levytyksensä RCA Recordsille vuonna 1939 ja palveli toisessa maailmansodassa Yhdysvaltain laivaston muusikkona. Hän levytti myöhemmän uransa aikana muun muassa EMI:lle. Hänelle myönnettiin vuonna 1997 Grammy-palkinto. Marraskuussa 2005 90-vuotispäiväänsä viettänyt Earl Wild oli viimeisinä vuosinaankin aktiivinen muusikko. Hän oli arvostettu opettaja ja piti mestarikursseja eri puolilla maailmaa.
Markkinointi &amp; Mainonta

Pyytämäsi sivunimi oli virheellinen, tyhjä tai väärin linkitetty kieltenvälinen tai wikienvälinen nimi. Siinä saattaa olla yksi tai useampi sellainen merkki, jota ei voi käyttää sivujen nimissä. Palaa sivulle Wikipedia:Etusivu.
Amerikan intiaaniliike

Amerikan intiaaniliike (American Indian Movement, AIM) on Yhdysvaltojen alkuperäisväestön oikeuksia ajava aktivistiliike. Merkittävää kansainvälistä huomiota liike sai vallatessaan Intiaaniasiain toimiston Bureau of Indian Affairs (BIA) Washingtonissa vuonna 1972 ja erityisesti vuoden 1973 Wounded Kneen selkkauksesta Pine Ridge -reservaatin alueella, Etelä-Dakotassa. AIM:n vuonna 1968 tapahtuneeseen perustamiseen osallistui lähes 200 henkilöä Yhdysvaltain alkuperäisväestöstä, tunnetuimpina Dennis Banks ja Russell Means. Amerikan intiaaniliikkeen perustamista seuranneina vuosikymmeninä järjestö muun muassa johti protesteja intiaanien oikeuksien puolesta, pyrki edesauttamaan alkuperäisväestön kulttuurin uudistumista, seuraamaan poliisin vastatoimia ja järjesti työllistämisohjelmia kaupungeissa ja reservaattien yhteisöissä eri puolilla Yhdysvaltoja. Sen ohella järjestö on usein tukenut muitakin alkuperäisväestöjen hankkeita, myös Yhdysvaltojen ulkopuolella. AIM perustettiin Minneapolisissa, Minnesotassa 28. heinäkuuta 1968. Perustamista edeltävinä vuosina useat järjestön alkuperäisjäsenistä tapasivat toisensa Minnesotan oikeuslaitoksen määräämiä vankeusrangaistuksia suorittamasta. Järjestön pääasiallisten organisaattorien onkin sanottu tällä tavoin käyneen läpi ideologisen orientoitumisprosessin ja löytäneen intiaanijuurensa, mikä johti aikansa intiaaniliikkeistä kenties militanteimman muodostumiseen. AIM:n alkuperäisiin tehtäviin kuului ajaa kaikkien Yhdysvaltain intiaanien oikeuksia heimotaustasta riippumatta.. Esimerkiksi CB-radiopuhelinta käyttämällä ja poliisiradiota kuuntelemalla pyrittiin ehtimään mahdollisille intiaanien tekemille (rikos)paikoille tarkoituksena dokumentoida tapahtunut ja estää poliisin mielivalta
Iso Hiekka-aavikko (Iran)

Iso Hiekka-aavikko (pers. ‏دشت لوت‎, Dasht-e Lut, käytetään myös nimitystä Kaluts) sijaitsee Iranin kaakkoisosassa maan keskitasangolla Kermanin provinssissa ja Sistan ja Baluchestanin provinssissa. Aavikko on yksi maailman kuumimpia paikkoja, sillä vuosina 2004 ja 2005 aavikko oli Nasan mittausten mukaan maailman lämpimin paikka 70,7 celsiusasteellaan. Uusia tutkimuksia tehtiin vuonna 2018, jolloin mitattiin 80,8 celsiusasteen lämpötila. Kuumin kohta aavikolla on nimeltään Gandom Beryan, jossa lämpötilaan vaikuttaa tumma laavakivi. Aavikolla sataa vettä vain lyhyesti keväällä sadekaudella, jolloin ympäröiviltä vuorilta virtaa alueelle jokia. Aavikolla virtaavan Shoor-joen vesi on niin suolaista, ettei sitä voi juoda eikä sitä voi käyttää kasteluun. Iranin keskitasanko on kuivaa vuoristojen ympäröimää seutua, ja se muodostuu pääosin Isosta Hiekka-aavikosta ja Isosta Suola-aavikosta. Kymmeniä miljoonia vuosia sitten alueella sijaitsi valtameri, jonka vesi on haihtunut vähitellen, mutta suolakerroksia on jäänyt maaperään. Tutkijat ovat tehneet myös havaintoja kosteudesta syvällä maan pinnan alla. Suurin osa autiomaata on vailla kasvillisuutta, mutta siellä elää hyönteisiä, matelijoita ja aavikkokettuja. Kokonaisuudessa Iso Hiekka-aavikko on 480 kilometriä pitkä ja 320 kilometriä leveä
Aaronic Order

House of Aaron, "Aaronin suku", myös: Aaronic Order ("Aaronin järjestys") on Yhdysvalloissa toimiva uskonnollinen yhteisö, joka voidaan mahdollisesti laskea myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen (MAP) kuuluvaksi. Tämä ei kuitenkaan ole selvää, koska yhteisö ei pidä Joseph Smithiä Jumalan profeettana eikä Mormonin kirjaa pyhänä kirjoituksena. Suhde MAP-liikkeeseen on enemmänkin historiallinen kuin teologinen, eikä yhteisö itse katso siihen kuuluvansa. Aaronic Orderin perusti vuonna 1942 Maurice L. Glendenning (1891–1969), joka oli aiemmin kuulunut mormoneihin. Hänet kuitenkin erotettiin, koska hän väitti saaneensa ilmestyksiä enkeli Elialta. Vuonna 1944 hän julkaisi ilmestyksensä kirjana nimeltä The Book of Elias, or the Record of John ('Elian kirja eli Johanneksen muistiinpanot'). 1978 julkaistuun pyhään kirjoitukseen Levitical Writings ("Leeviläiset kirjoitukset") kuuluvat Elian kirja, Opetuslasten kirja ja uusia ilmoituksia. Yhteisö perusti 1956 asuinyhteisön EskDalen Utahiin. Kaikki kannattajat eivät kuitenkaan muuttaneet sinne, vaan osa jatkoi normaalissa yhteiskunnassa. Nykyään yhteisöllä on seurakuntia EskDalessa, Partounissa ja Murrayssa, kaikki Utahissa. Kannattajia lienee tuhatkunta