nvidia/miracl-vision huggingface dataset:
Piemonte

Piemonte (piemonteksi Piemont) on hallinnollinen alue Luoteis-Italiassa. Sen pääkaupunki on Torino. Alueella on 4,4 miljoonaa asukasta. Alueen virallinen kieli on italia. Alpit reunustavat Piemontea pohjoisessa ja lännessä, Apenniinit etelässä ja Pojoen laakso idässä. Sillä on raja Sveitsin ja Ranskan sekä Aostanlaakson, Emilia-Romagnan, Ligurian ja Lombardian alueiden kanssa. Piemonte on hyvin vuoristoinen alue. Alueen pinta-alasta 43,3 % on vuoristoa, 30,3 % kukkuloita ja 26,4 % tasankoa. Korkein huippu on Grenzgipfel (4 618 m) Sveitsin rajalla. Piemonten pinta-alasta on luonnonsuojelualueita 7,6 %. Italian pisin joki Po virtaa alueen halki. Useimmat alueen pienemmät joet laskevat Pojokeen
Trentino-Etelä-Tiroli

Trentino-Etelä-Tiroli (ital. Trentino-Alto Adige, saks. Trentino-Südtirol, ladiniksi Region Autonóma Trentin-Südtirol) on autonominen alue Pohjois-Italiassa. Alueen pääkaupunki on Trento. Asukkaita on hiukan yli miljoona. Alue on vuoristoista, sillä se sijaitsee pääosin Alppien alueella. Matalin sola Alppien yli, Brennersola, on Italian ja Itävallan rajalla, alueen pohjoisrajalla. Trentino-Etelä-Tiroli koostuu kahdesta hallinnollisesta osasta, Trenton ja Etelä-Tirolin maakunnista. Trenton maakunta kansallisuudeltaan italialainen. Etelä-Tiroli on pääosin itävaltalainen ja saksankielinen. Etelä-Tiroli oli osa Itävalta-Unkaria vuoteen 1919 asti. Trentino-Etelä-Tiroli on Italian vaurainta aluetta
Eduskuntavaalit 1970

Mauno KoivistoSosiaalidemokraatit Teuvo AuraVirkamieshallitus Suomen 25. eduskuntavaalit järjestettiin 15.–16. maaliskuuta 1970. Vaalien jälkeen muodostettiin Karjalaisen II hallitus, jota seurasi Auran II hallitus ja Paasion II hallitus. Vuoden 1970 eduskuntavaaleja on kutsuttu protestivaaleiksi, mihin vaikutti kaksi toisistaan riippumatonta ajan ilmiötä, nuorisoradikalismi ja yhteiskunnan rakennemuutos. Toisaalta porvaristo toi julki kyllästymisensä virkanimitysten politisoitumiseen ja poliittisen ilmaston yleiseen vasemmistolaistumiseen, jota olivat ruokkineet perinteisiä arvoja, varsinkin uskontoa ja isänmaallisuutta ravistelleet opiskelijaradikalismi (muun muassa Teiniliitto) ja niin sanottu ”Reporadio”. Koiviston hallituksen opetusministeri Johannes Virolainen asettui näkyvästi tukemaan radikaaliopiskelijoiden korkeakoulujen hallintoon ajamaa niin sanottua mies ja ääni -periaatetta, jota poliittinen oikeisto vastusti voimakkaasti ja jonka se saikin torjutuksi juuri vaalien edellä. Nämä ilmiöt toivat vaalivoiton Kokoomukselle, josta tuli – vaikkakin äärimmäisen niukasti – suurin porvaripuolue ensimmäisen kerran historiansa aikana, ja läpimurron uudelle poliittiselle tulokkaalle Suomen Kristilliselle Liitolle (nyk. Kristillisdemokraatit). Toisaalta etenkin maaseutuäänestäjät esittivät vastalauseensa Paasion ja Koiviston hallitusten ajamalle kovalle rakennemuutospolitiikalle. Juuri ennen vaaleja oli hyväksytty lait lehmien teurastuspalkkioista ja peltojen "paketoinnista" eli viljelemättä jättämisestä, millä pyrittiin ratkaisemaan maatalouden ylituotanto-ongelma; tuolloin puhuttiin yleisesti "voi- ja viljavuorista"
IAAF:n yleisurheilufinaali 2004

IAAF:n yleisurheilufinaali järjestettiin vuonna 2004 toista kertaa. Finaali järjestettiin Monacossa Stade Louis II -stadionilla 18.–19. syyskuuta. Stadionin pienuuden takia moukarinheittokilpailut käytiin jo 5. syyskuuta Unkarin Szombathelyssa. Ivan Tsih’an sijoittui alun perin moukarinheitossa toiseksi tuloksella 80,44, mutta hänet hylättiin myöhemmin doping-käryn seurauksena. Irina Jattšenko oli naisten kiekonheitossa kolmas tuloksella 64,20, mutta hänetkin hylättiin myöhemmin dopingin takia. 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009
IAAF:n yleisurheilufinaali 2005

IAAF:n yleisurheilufinaali järjestettiin vuonna 2005 kolmatta kertaa. Finaali järjestettiin Monacossa Stade Louis II -stadionilla 9.–10. syyskuuta. Stadionin pienuuden takia moukarinheittokilpailut käytiin jo 3. syyskuuta Unkarin Szombathelyssa. Miesten moukarinheiton alun perin voittanut Ivan Tsih’an, naisten pituushypyn voittaja Tatjana Kotova, naisten kuulantyönnin voittaja Nadežda Ostaptšuk ja naisten moukarin kolmanneksi heittänyt Olga Kuzenkova hylättiin myöhemmin doping-käryjen myötä. 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009
R (ohjelmointikieli)

R on ohjelmointikieli ja ohjelmointiympäristö tilastolliseen laskentaan ja grafiikan tuottamiseen. R on GNU-projekti, joka on samankaltainen kuin Bell Labsilla kehitetty S-kieli ja sen ympäristö. R-kielellä voi tehdä muutamalla rivillä asioita, jotka vaatisivat tunteja taulukkolaskentaohjelmalla tai sivuittain Java-koodia. R ei kuitenkaan sovellu monimutkaisiin tietorakenteisiin, tehokkaseen tiedon kyselyyn tai työskentelyyn tietojoukoilla, jotka eivät mahdu tietokoneen muistiin. Kieltä käytetään data-analyysiin akateemisessa maailmassa ja suurissa yrityksissä. Kielestä sanotaan tulleen lingua franca tiedonlouhinnan edettyä kulta-ajalle. Kielen sanotaan saaneen seuraajia koska tilastotieteilijät, insinöörit ja tieteilijät joilla ei ole ohjelmointiosaamista kokevat sen helpoksi käyttää. Kieleen on julkaistu vuoteen 2017 mennessä yli 10 000 laajennuspakettia. Kielen ovat kehittäneet Aucklandin yliopistossa Uudessa-Seelannissa Ross Ihaka ja Robert Gentleman. R-ohjelmointikielessä on vaikutteita John Chambersin kehittämästä S-kielestä, sekä Scheme-kielestä. Tekijät julkaisivat R:n avoimena lähdekoodina ja se on vapaasti saatavissa GNU GPL -lisenssin alla. Ohjelmaversio 4
Korintin sota

395–387 eaa. Kreikka Antalkidaan rauha Spartan valta-asema säilyi SpartaPeloponnesolaisliitto AteenaArgosKorinttiTheba ja liittolaiset Korintin sota käytiin vuosina 395–387 eaa. Ateena, Argos, Korintti ja Theba yrittivät Persian avustuksella kukistaa Spartan, josta oli peloponnesolaissodan jälkeen tullut Kreikan suurvalta. Ateena oli peloponnesolaissodan takia menettänyt vallassaan olleet alueet, eli niin sanotun Ateenan imperiumin Spartalle. Sodan tärkein syy oli kuitenkin Spartan omavaltainen käyttäytyminen heikompia liittolaisiaan kohtaan. Sparta hyökkäsi muun muassa liittolaisensa Eliin kimppuun, koska se ei ollut spartalaisten mielestä tukenut heitä tarpeeksi sodan aikana. Spartan kaksi vahvinta liittolaista, Korintti ja Theba, olivat taas närkästyneitä siitä, että Sparta oli käyttänyt peloponnesolaissodan jälkeistä tilannetta omaksi edukseen liittolaistensa kustannuksella. Lopulta Theba ja Korintti ajautuivat liittoon Ateenan ja Spartan vanhan vihollisen Argoksen kanssa. Spartan vastustajia tuki myös Persian valtakunta, jota vastaan Spartan kuningas Agesilaos II oli aloittanut sodan vuonna 398 eaa. Agesilaos oli saanut vallattua suuren osan Jooniasta, ja persialaiset toivoivat, että hänen olisi uuden sodan syttyessä pakko palata Kreikkaan. Sota sai alkunsa niin sanotusta Boiotian sodasta, joka alkoi paikallisena kahakkana Luoteis-Kreikassa mutta johon Sparta ja Theba sekaantuivat vuonna 395 eaa. Tämän sodan päätyttyä Theba ja Ateena solmivat Persian yllyttäminä liiton Korintin ja Argoksen kanssa Spartaa vastaan
Sabbath Bloody Sabbath

4. (joulukuu 1973) 5. (23. maaliskuuta 1974) 6. (joulukuu 1973) 11. (1974) 17. (23. helmikuuta 1974) 25. (joulukuu 1973) 49. (1973) Sabbath Bloody Sabbath on Black Sabbath -yhtyeen vuoden 1973 lopulla julkaistu viides studioalbumi. Levy oli edeltäjänsä tapaan kokeileva, ja siinä käytetään kosketinsoittimia runsaammin. Tunnetuimpia kappaleita ovat nimiraita ”Sabbath Bloody Sabbath”, "Killing Yourself to Live" ja "Spiral Architect"
Pelastakaa Lapset

Pelastakaa Lapset ry (ruots. Rädda Barnen rf, engl. Save the Children Finland) on suomalainen vuonna 1922 perustettu, poliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton yhdistys, joka tukee erityisesti vaikeissa oloissa eläviä lapsia ja pyrkii edistämään lapsen oikeuksien toteutumista Suomessa ja maailmalla. Pelastakaa Lapset on osa kansainvälistä Save the Children -järjestöä, joka toimii lasten hyväksi noin 100 maassa. Vuoden 2023 lopussa järjestöllä oli 3 800 jäsentä, 71 toimivaa paikallisyhdistystä ja yhdistyksissä toimi yhteensä 900 vapaaehtoista. Järjestön kansainvälisenä strategiana on tehdä yhdessä kaikki, jotta jokainen lapsi jää eloon, oppii ja saa suojelua vuoteen 2030 mennessä. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi järjestö keskittyy kaikkein haavoittuvimmassa asemassa oleviin lapsiin. Liittokokouskaudella 2022-2025 järjestön liittohallituksen puheenjohtajana toimii Salla Vainio ja valtuuston puheenjohtajana Hilkka Pöyliö. Pelastakaa Lasten pääsihteerinä toimii Hanna Markkula-Kivisilta. Save the Children, Kansainvälinen Pelastakaa Lapset -liike on perustettu Lontoossa toukokuussa 1919 Ison-Britannian ensimmäisen maailmansodan jälkeen jatkamien saartojen lapsiuhrien auttamiseksi esimerkiksi Berliinissä ja Wienissä. Järjestön perustivat sisarukset Eglantyne Jebb ja Dorothy Buxton. Perustava kokous pidettiin Royal Albert Hallissa
Hematiitti

Hematiitti Commonsissa Hematiitti eli verikivi on raudan ja hapen yhdiste (Fe2O3). Sana hematiitti on johdettu kreikan sanasta hemos, joka tarkoittaa verta. Hematiitin perusväri on teräksenharmaa, mutta rapautuessaan se muuttuu verenpunaiseksi. Rapautunutta, haurasta hematiittia käytetään väriaineena. Hematiittia esiintyy myös tiiviinä ja punaisena. Eriväristen hematiittien kemiallinen koostumus on sama, mutta niiden kiderakenteet poikkeavat toisistaan. Hematiittia esiintyy yleensä kasaumina, pyöreinä muhkuraisina muodostumina tai kapeina levyinä, jotka kasvavat ristiin. Jälkimmäiset ovat suosittuja keräilijöiden kokoelmissa ja niitä kutsutaan ns. rautaruusuiksi. Hematiitti on yleinen sedimenttisyntyisten kivien rautamalmi suurissa esiintymissä, joita on mm. Kanadassa, Yhdysvalloissa, Ukrainassa ja Brasiliassa. Magnetiitti ja hematiitti ovat koostumukseltaan hyvin samanlaisia ja ne esiintyvät usein samoilla alueilla, minkä takia hematiittia louhitaan usein myös magnetiitin korvikkeena
Kolmas diadokkisota

314 eaa. – 311 eaa. Päättyi selvittämättömänä PtolemaiosLysimakhosKassandros AntigonosPolyperkhon Kolmas diadokkisota käytiin vuosina 314 eaa. – 311 eaa. Aleksanteri Suuren seuraajien eli diadokkien välillä. Toisen diadokkisodan jälkeen Antigonos I oli saanut valtaansa suuren osan Vähästä-Aasiasta. Häntä vastaan asettuivat Egyptin satraappi Ptolemaios I, Traakian satraappi Lysimakhos ja Makedonian hallitsija Kassandros. Antigonos sai tuekseen Polyperkhonin, jolla oli hallinnassaan osa Peloponnesoksesta. Sodan aluksi Antigonos hyökkäsi Syyriaan, joka oli Ptolemaioksen hallinnassa. Ptolemaios kukisti Antigonoksen pojan Demetrioksen Gazan taistelussa vuonna 312 eaa. Samalla Seleukos varmisti itselleen Babylonin ja muut itäiset maakunnat. Antigonos sopi rauhasta Ptolemaioksen, Kassandroksen ja Lysimakhoksen kanssa, mutta jatkoi kuitenkin sotaa Seleukoksen kanssa
Pekka Pesola

Pekka Antero Pesola (27. helmikuuta 1925 Soini – 28. maaliskuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, varatuomari ja pankinjohtaja. Pesola oli Liberaalisen Kansanpuolueen kansanedustaja Uudenmaan vaalipiiristä vuosina 1966–1970. Valituksi tullessaan Pesola syrjäytti eduskunnasta kansanpuoluelaisen Aaro Stykkin, ja vuonna 1970 Seppo Westerlund vuorostaan syrjäytti Pesolan eduskunnasta. Pesolalla oli ylemmän oikeustutkinnon koulutus vuodelta 1951. Hän sai hovioikeudelta varatuomarin arvon vuonna 1954. Ammatiltaan Pesola oli pankinjohtaja Kansallis-Osake-Pankissa. Pesola oli KOP:n Tapiolan konttorin johtaja vuosina 1959–1975 ja sen jälkeen johtajana KOP:n kiinteistöosaston palveluksessa. Pesola oli Espoon kauppalanvaltuuston ja kauppalanhallituksen jäsen sekä Espoon kauppalan järjestysoikeuden lakimiesjäsen. Pesola oli Espoon Edistysseuran puheenjohtaja vuodesta 1959 alkaen. Pesola oli lisäksi Vapaamielisten liiton varapuheenjohtaja, LKP:n hallituksen jäsen, Suomen asuntoliiton neuvottelukunnan, Pää­kaupunki­seudun yhteis­työ­valtuus­kunnan hallituksen ja Helsingin seudun kesäyliopiston hallituksen jäsen
Hannu Toivonen (jääkiekkoilija)

Hannu Pekka Toivonen (s. 18. toukokuuta 1984 Kalvola) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka on viimeksi edustanut ECHL-liigassa pelaavaa Maine Marinersia kaudella 2018–2019. Urallaan Toivonen on pelannut Suomen SM-liigassa, Ruotsin Allsvenskanissa, Itävallan EBEL-liigassa ja Pohjois-Amerikassa NHL-, AHL- ja ECHL-liigoissa. Suomessa hän on edustanut HPK:ta, jossa oli voittamassa SM-pronssia, Ilvestä, SaiPaa , Sportia ja HIFK:ta sekä NHL:ssä Boston Bruinsia ja St. Louis Bluesia. Toivonen puki ensimmäisen kerran miesten otteluihin HPK:n pelipaidan kaudella 2001–2002. Kesän 2002 NHL:n varaustilaisuudessa Toivonen varattiin Boston Bruinsiin hieman yllättäen jo draftin ensimmäisellä kierroksella. Kaudella 2002–2003 Toivonen toimi HPK:ssa Joni Puurulan kakkosmaalivahtina ja pelasi 24 runkosarja- sekä kaksi pudotuspeliottelua. Kesällä 2003 Toivonen teki kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen Bostonin kanssa. Ensimmäiset kaksi kautta Toivonen pelasi Pohjois-Amerikassa farmisarja AHL:ssä, jossa hän edusti Providence Bruinsia. Toisella AHL-kaudellaan Toivonen nousi Providencen ykkösmaalivahdiksi ja pelasi 54 ottelua, joista voitti 29
Parhaan naissivuosan Oscar-palkinto

Parhaan naissivuosan Oscar-palkinto on Yhdysvaltain elokuva-akatemian vuosittain jakama elokuvapalkinto. Se annetaan elokuva-alalla työskenneelle naisnäyttelijälle, joka on tehnyt erinomaisen suorituksen sivuroolissa. Ensimmäinen Oscar-gaala järjestettiin vuonna 1929, mutta palkinto parhaasta naissivuosasta jaettiin ensimmäisen kerran yhdeksännessä Oscar-gaalassa vuonna 1937. Ensimmäisen palkinnon vastaanotti Gale Sondergaard roolistaan elokuvassa Seikkailija – Anthony Adverse. Nykyään ehdokkaat päätetään siirtoäänivaalitavalla elokuva-akatemian näyttelijäosaston sisällä; voittajan valitsevat koko akatemian äänestyskelpoiset jäsenet äänienemmistöllä. Palkinto on jaettu yhteensä 86 eri henkilölle. Useimmin parhaasta naissivuosasta on ollut ehdolla Thelma Ritter (6 kertaa), joka ei kuitenkaan voittanut sitä kertaakaan. Kaksi näyttelijää on saanut palkinnon kahdesti, Shelley Winters ja Dianne Wiest. Alkujaan parhaasta naissivuosasta annettiin vain palkintolaatta, Oscar-patsaan voittaja on saanut vuodesta 1943 lähtien. Vuoden 2025 gaalassa palkittu Zoë Saldaña on tuorein voittaja tässä kategoriassa roolistaan elokuvassa Emilia Pérez.
Syyskuun 11. päivän terroritekojen salaliittoteoriat

Syyskuun 11. päivän iskujen salaliittoteoriat ovat New Yorkin World Trade Center -torneja ja Pentagonia kohti Yhdysvalloissa syyskuussa 2001 tehtyjen terrori-iskujen tapahtumia ja taustoja selittäviä teorioita, joiden mukaan iskuja ei järjestänyt Al-Qaida vaan joukko henkilöitä Yhdys­valtain hallituksessa, ase­voimissa ja viran­omaisissa, tai että tällaiset tahot tavalla tai toisella myötä­vaikuttivat asiaan. Syyskuun 11. tapahtumien virallisesta teoriasta poikkeavaa todistusaineistoa tutkivaa ja uutta virallista tutkimusta ajavaa kansanliikettä kutsutaan yleisesti nimellä 9/11-totuusliike. Se koostuu muun muassa arkkitehdeista, insinööreistä, professoreista, iskujen uhrien omaisista, iskujen silminnäkijöistä ja tiedustelupalvelun ja armeijan työntekijöistä. Totuusliikkeen edustajien julkaisemien tutkimusten mukaan New Yorkin World Trade Centerin tuho ei ollut mahdollista pelkän lentokoneen osuman ja tulipalon takia, vaan lukuisat todisteet viittaavat siihen, että rakennusten tuhoamisessa käytettiin räjähteitä ja United Airlinesin lento 93 ammuttiin alas. Totuusliikkeen mukaan reittiliikennelentokoneen syöksy Pentagoniin onnistui vain ajamalla Washingtonin ilmapuolustus alas. Totuusliikkeen mukaan iskuihin syyllistyi henkilöitä Bushin hallinnon johdossa, kuten Dick Cheney, Donald Rumsfeld ja Paul Bremer, jotka olivat avainasemassa mahdollistamassa iskujen toteutumisen, estämässä iskujen kunnollisen tutkimisen ja hyötymässä iskujen verukkeella aloitetuista sodista. Totuusliikettä yhdistää virallisen selityksen, erityisesti Yhdysvaltain hallituksen näkemysten, torjuminen. Syyskuun 11. päivän iskuista lähtien monet silminnäkijät, tiedustelupalvelun työntekijät, pelastushenkilöt, arkkitehdit ja insinöörit ym. ovat kertoneet tapahtumista, jotka poikkeavat virallisesta teoriasta
Beringinmeri

Beringinmeri (ven. Бе́рингово мо́ре, engl. Bering Sea) on Tyynenmeren pohjoisimman osan muodostava merialue. Muusta Tyynestämerestä Beringinmeren rajaavat Alaskan niemimaa ja Aleuttien saaristo. Pohjoisessa Beringinmeren erottaa Pohjoisesta jäämerestä 90 kilometriä leveä Beringinsalmi, jonka löysi vuonna 1648 tutkimusmatkailija Semjon Dežnjov. Tanskalaissyntyinen Vitus Bering tutki aluetta sata vuotta myöhemmin, ja meri nimettiin hänen mukaansa. Beringinmeri on ravinteikas ja siellä esiintyy paljon merieläimiä ja merilintuja. Valtaosa maailman silmälasihaahkoista elää Beringinmerellä.
Semjon Dežnjov

Semjon Ivanovitš Dežnjov (ven. Семён Ива́нович Дежнёв, noin 1605 Veliki Ustjug – 1673 Moskova) oli venäläinen kasakka ja tutkimusmatkailija. Tutkimusretkellään vuonna 1648 hän saapui alueelle, joka nykyään tunnetaan Beringinsalmena. Hänen löytönsä osoitti, että Euraasian ja Amerikan mantereet eivät ole yhteydessä toisiinsa. Dežnjov purjehti Beringinsalmen läpi pohjoisesta etelään matkalla Kolymajoen suulta Anadyrille.lähde? Dežnjovin mukaan on nimetty Aasian itäisin kohta Dežnevinniemi.lähde?
Patricia Routledge

Katherine Patricia Routledge [ˈraʊtlɪdʒ] (s. 17. helmikuuta 1929 Birkenhead, Cheshire) on englantilainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten komediasarjasta Pokka pitää, jossa hän esiintyi Hyacinth Bucketin roolissa. Suomessa on esitetty myös etsiväsarjaa Hetty ratkaisee (Hetty Wainthropp Investigates), jossa Routledge esitti nimiroolia. Routledge tunnetaan myös musiikkiteatterirooleistaan sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa. Hän teki debyyttinsä New Yorkin Broadwaylla vuonna 1966. Vuonna 1968 Routledge sai Tony-palkinnon Alice Challicen roolistaan Broadway-musikaalissa Darling Of The Day ja vuonna 1988 Olivier-palkinnon roolistaan Leonard Bernsteinin pienoisoopperassa Candide. Vuonna 1996 hänet äänestettiin Britannian kaikkien aikojen suosituimmaksi televisionäyttelijäksi. Vuonna 2017 hänet nimettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan ritarikomentajaksi (DBE, Dame Patricia). Suomalaiset äänestivät Routledgen vuoden ulkomaalaiseksi televisiokasvoksi naisesiintyjien sarjassa vuoden 2001 alussa pidetyssä Telvis-gaalassa. Routledge asuu kaakkoisenglantilaisessa Chichesterin kaupungissa West Sussexissa
Dioptaasi

Dioptaasi Commonsissa Dioptaasi on vihreä ja lasikiiltoinen silikaattimineraali, jonka väri johtuu sen sisältämästä kuparista. Sen nimi on yhdistelmä kreikan kielisistä sanoista "nähdä läpi" (dia optima). Sen näytteet ovat yleensä syvänvihreitä, omamuotoisia kiteitä, jotka ovat kvartsissa (jos näyte on Venäjältä) tai kalsiitissa (jos näyte on Namibiasta). Venäjä (Kazakstan) ja Namibia (Tsumeb) ovat yleisimmät dioptaasin alkuperämaat. Dioptaasi on harvinainen mineraali, eikä sitä esiinny edellä mainittujen löytöpaikkojen lisäksi kuin muutamassa muussa paikassa. Se on kuparimalmin hapettumistuote. Ensimmäisen kerran dioptaasia tavattiin kuparikaivoksessa 1700-luvulla, ja sitä luultiin silloin smaragdiksi. Se on kuitenkin pehmeämpää kuin smaragdi (Mohsin asteikolla noin 5) ja sillä on trigoninen kiderakenne, joten asiaan perehtynyt voi erottaa sen smaragdista helposti.lähde? Dioptaasilla ei ole erityistä käyttötarkoitusta. Mineraalien keräilijät ovat kuitenkin kiinnostuneita sen upeasta ulkonäöstä. Niinpä sitä myydään Internet-kaupoissakin vaihtelevaan hintaan. Vaatimattomamman näytteen saattaa saada jopa 20 dollarilla, mutta kauneimmat näytteet maksavat satoja dollareita
Itä-Siperian meri

Itä-Siperian meri (ven. Восточно-Сибирское море, Vostotšno-Sibirskoje more) on merialue Pohjoisessa jäämeressä. Se rajoittuu länsipuolella Uuden-Siperian saariin ja itäpuolella Wrangelinsaareen. Viereiset merialueet ovat Laptevinmeri lännessä ja Tšuktšimeri idässä. Laptevinmereen se liittyy kolmen salmen, Tšuktšimereen yhden salmen (Longinsalmi) välityksellä. Merialueen pinta-ala on noin 936 000 kilometriä. Meren syvyys on suurimmillaan 155 metriä, mutta voi länsi- ja keskiosissa olla vain 9–20 metriä. Meri on jäätyneenä suurimman osan vuotta. Venäläiset purjehtivat merellä jo 1600-luvulla. Semjon Dežnjov purjehti vuonna 1648 rannikkoa Kolymasta Anadyrjoelle ja Beringinsalmelle. Merkittävin satamakaupunki on Pevek.
Beaufortinmeri

Beaufortinmeri on merialue Luoteisterritorioiden, Yukonin ja Alaskan pohjoispuolella ja länteen Kanadan arktisista saarista. Alue on osa Pohjoista jäämerta. Sen tarkoista rajoista on erilaisia määritelmiä. Jos Beaufortinmeri määritellään Alaskan Point Barrowin, Prinssi Patrickin saaren, Banksinsaaren ja Tšuktšimeren väliseksi alueeksi, sen pinta-ala on noin 476 000 km². Se on saanut nimensä Sir Francis Beaufortin mukaan. Mackenzie-joki tuo Beaufortinmeren lounaisosaan suuria määriä makeaa vettä ja sedimenttiä. Beaufortinmeren pohjasta on etsitty öljyä ja maakaasua 1960-luvulta asti.
Laptevinmeri

Laptevinmeri (ven. мо́ре Ла́птевых jak. Лаптевтар байҕаллара, aik. Nordenskiöldinmeri) on merialue Pohjoisella jäämerellä. Se sijaitsee Siperian pohjoisrannikon, Taimyrin niemimaan, Severnaja Zemljan ja Uuden-Siperian saarten välissä. Viereiset merialueet ovat Karanmeri ja Itä-Siperian meri. Laptevinmeri on Pohjoisen jäämeren reunameri, jota reunustavat lännessä Taimyrin niemimaan ja Severnaja Zemljan sekä idässä Uuden-Siperian saaret. Sen pinta-ala on noin 714 000 neliökilometriä. Sen keskisyvyys on 578 metriä ja suurin syvyys 2 980 metriä. Laptevinmeren rannikkolla on useita isoja lahtia, ja monet joet muodostavat laajoja suistoja. Suurin mereen laskeva joista on Lena. Muita jokia ovat Jana, Olenjok, Anabar ja Hatanga
Mätässyvä

Koordinaatit: 60°58′35″N, 34°26′4″E Mätysova (myös Mätässyvä, Mättäinen, Mätäskylä; ven. Мятусово, Mjatusovo) on kylä Leningradin alueen Podporožjen piirin Podporožjen kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Syvärin pohjoisrannalla 20 kilometriä Podporožjesta koilliseen. Kylässä on 9 asukasta (vuonna 2018). Vaaženin pogostaan kuulunut Mätysova mainitaan vuonna 1563. Myöhemmin se oli samannimisen seurakunnan ja volostin keskus. Volosti kuului Aunuksen kihlakuntaan ja koostui Mätysovan, Hevronjinon, Palatšinskojen, Pidman, Veliki navolokin ja Volostnoi-navolokin kyläkunnista. Se rajoittui lännessä Vaaženiin, pohjoisessa Latvaan, idässä Ostretšinyyn ja etelässä Lotinapellon kihlakuntaan. Vuonna 1905 volostissa oli 47 kylää ja 5 334 asukasta. Mätysovan kylässä asukkaita oli 387. Eräissä volostin kylissä oli 1900-luvulle saakka lyydiläistä asutusta. Mätysova jäi vuonna 1920 Karjalan työkansan kommuuniin ulkopuolelle, ja se liitettiin Lotinapellon kihlakuntaan
Sateenkaarihallitus

Keskusta Vasemmisto Sateenkaarihallitus on hallitus, joka muodostetaan useista eri puolueista, jossa on sekä oikeistoa, vasemmistoa ja puoluekentän keskellä olevia puolueita. Sateenkaarihallituksia käytetään mm. silloin, kun taloudella menee huonosti ja tarvitaan vaikeita päätöksiä. Muulloin sateenkaarihallitukset ovat ongelmallisia, koska eri puolueet eivät helposti pääse sopimukseen päätettävistä asioista ja täytyy tehdä ns. lehmänkauppoja. Suomessa oli sateenkaarihallitus vuosina 1995–2003 (Lipposen I ja II hallitus) sekä vuosina 2011–2014 (Kataisen hallitus sekä Stubbin hallitus vihreiden eroon syyskuussa 2014 asti). Sateenkaarihallitus keksittiin käsitteenä kuvaamaan Paavo Lipposen ensimmäistä hallitus, jossa oli mukana sekä kokoomuksen että vasemmistoliiton ministereitä. Lipposen johtamalle laajalle hallituskoalitiolle ennustettiin omalaatuisena liittoumana lyhyttä tulevaisuutta, mutta se osoittautui pitkäikäisemmäksi kuin mikään aiempi hallitus Suomen historiassa.