Vynález se týká epoxidového telechelického předpolymeru s vysokou epoxidovou funkčností.  Moderní kompozity, používané v letecké, raketové nebo jiné náročné technice, musí  splňovat vysoké požadavky na mechanické parametry v širokém rozsahu pracovních teplot. U  kompozitú s vláknitým nebo tkanivovým skeletem se podstatného zlepšení parametrů dosahuje  používáním speciálních kovových mónokrystalických vláken, uhlíkových vláken a podobně.  Důležitou složkou kompozitú, v podstatné míře rohodující o jejich parametrech, je však také  organické pojivo. Jako pojivá se nejčastěji používají epoxidové, polyuretánové, fenol-  -formaldehydové nebo polyimidové pryskyřice. Epoxidové pojivá jsou známa dobrými mechanickými  parametry a vynikající adhezí i k uhlíkatým vláknům, ale jejich používání je limitováno  v poměrně úzkém rozmezí pracovních teplot, daném jednak tvarovou stabilitou za tepla,  jednak dlouhodobou tepelnou odolností. Tepelná odolnost i tvarová stabilita za tepla jsou  dány strukturou sítě pojivá, vytvářenou reakcí tvrdidla s epoxidovou složkou, přičemž výraznou  roli hraje výchozí funkčnost epoxidové složky i funkčnost tvrdidla. Vedle funkčnosti  reagujících složek, která ovlivňuje hustotu sítě vytvrzeného pojivá, je dána závažná  role i pravidelné struktuře sítě s minimem poruch. Pouze pravidelná a hustá sít pojivá má  výborné mechanické parametry v širokém rozsahu teplot.  Známé typy epoxidových pojiv kompozitú vycházejí z klasických epoxidových pryskyřic,  novolakových epoxidů nebo epoxidů na bázi tetrakis-(hydroxyfenyl) etanu. Závažným nedostatkem  těchto epoxidových složek je vysoká polydisperzita mérů s různou molekulovou hmotností ·  a epoxidovou funkčností. Takové epoxidové složky pojiv generují vysoký stupeň nepravidelnosti  polymerní sítě pojivá s četnými poruchami.
Output: The invention relates to an epoxy telechelic prepolymer having a high epoxy functionality.  Modern composites, used in aerospace, rocket or other demanding techniques, must  meet high requirements for mechanical parameters over a wide range of operating temperatures. AT  a composite with a fibrous or tissue skeleton is achieved substantially  by the use of special metal-crystal fibers, carbon fibers and the like.  However, it is also an important component of the composite, largely related to their parameters  organic binder. Epoxy, polyurethane, phenol-  -formaldehyde or polyimide resins. Epoxy binders are known to be good mechanical  parameters and excellent adhesion to carbon fibers, but their use is limited  in a relatively narrow range of operating temperatures, given, on the one hand, by thermal stability,  long-term heat resistance. Thermal resistance and shape stability are hot  given by the structure of the binder network formed by the reaction of the hardener with the epoxy component, while being marked  the initial functionality of the epoxy component and the hardener functionality play a role. Besides functionality  of the reactants that affect the density of the cured binder network is severe  role and regular network structure with minimal failures. Only a regular and dense network of binders has  excellent mechanical parameters over a wide temperature range.  Known types of epoxy binder composites are based on conventional epoxy resins,  of novolak epoxides or epoxides based on tetrakis (hydroxyphenyl) ethane. Severe deficiency  of these epoxy constituents is the high polydispersity of the mers with different molecular weights.  and epoxy functionality. Such epoxy binders generate a high degree of irregularity  polymer networks binders with numerous failures.