Es diferencia dels que fins aleshores s’havien imposat des del nord econòmic per adaptar-se a les necessitats de cada societat, és a dir, es tracta d’una forma d’entendre la comunicació com una eina que permeti simplement el que la paraula diu, que fonamenti democràticament participació de les persones en els processos comunicatius i el seu enriquiment personal, sense cap objectiu que suposi treure un profit desigual, o bé que generi actituds parcials.