Nos limitaremos a poner una breve lista de formas y palabras al menos un siglo anteriores, y más, a las que usa habitualmente Isabel de Villena en su Vita Christi: aytal (tal), enans (ans), alscuns (alguns), hoc (sí), tro (fins), fort (molt), poch (chic o petit), esgleya o sgleya (esglesia o sglesia), Deus (Deu), benvyrança i benvyrat (benaventurança i benaventurat), lig (ley), flum (riu), glay (espasa), sinestra (esquerra), folch (ramat), gitar (lançar), tolre (levar), apellar (nomenar), laguiar (tardar), romandre (restar), atrobarets (trobaréu), covench (convengue), pach (pague), colpa (culpa), aer (aire), lombres (lloms ), etc.».