bakkeeffekt
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Transport,Luftfart,Flyteknikk,Flyets oppbygning
Bakkeeffekt er en aerodynamisk effekt merkbar på fly og helikoptre i lave høyder over havflaten eller jevne flater på landjorden. Mens man tidligere trodde at effekten – først og fremst økt løft – skyldtes en slags luftpute skapt av nedoverbøyd luft fra vingene, later det til at den i hovedsak oppstår på grunn av redusert luftmotstand. Virkningen er mer sammensatt for helikoptre.
For fly blir effekten mer fremtredende jo nærmere man kommer overflaten, med et maksimum når høyden tilsvarer omkring halvparten av vingespennet. Her sørger bakken for at dannelsen av vingetippvirvler reduseres, og resultatet er høyere hastighet og større (opptil 40 prosent) løft fordi indusert motstand avtar.Effekten kan være et faremoment for uerfarne flygere, men vil også kunne utnyttes av spesialkonstruerte fly. Slike fly ble fra rundt 1960 utviklet i Sovjetunionen under betegnelsen ekranoplan, WIG/WIGE (av Wing in Ground Effect) eller GEV (Ground Effect Vehicles) fly. Les mer i Store norske leksikon aerodynamikk