ballade
        
         (musikk)
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Musikk,Musikkteori,Musikalske former
Ballade er en musikksjanger med ulike men beslektede betydninger innen middelaldermusikk, romantisk musikk, jazz og populærmusikk.
Mot slutten av middelalderen ble trubadurenes og trouvèrenes dansevise, balladen, i Frankrike en av de viktigste former i kunstmusikken. I romantisk musikk på 1800-tallet betegner ballade oftest en vokalkomposisjon med episk innhold – strofisk eller gjennomkomponert – med klaverakkompagnement, for eksempel hos Carl Loewe og Franz Schubert. I samme periode nyttes ballade også om et énsatset karakterstykke for klaver i fri, improvisatorisk form (Frédéric Chopin, Franz Liszt, Johannes Brahms, Edvard Grieg), noen ganger også for orkester.I jazz står ballade for en lyrisk melodi i langsomt tempo, for eksempel Body and Soul og Stardust. Også innen popmusikk betegner ballade en vise i langsomt tempo. Direkte lån fra eller stilistisk tilknytning til folkemusikken er her ofte merkbart. Les mer i Store norske leksikon ballade ballade – episk folkevise musikk i romantikken jazz populærmusikk musikk