diligence
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Transport,Umotorisert transport,Hestekjøretøyer
Diligence, stor firehjulet vogn, trukket av to eller flere hester. Disse vognene kjørte tidligere i faste ruter langs landeveier der det var stort transportbehov. Diligencene fraktet både personer, gods og post.
Den første diligence-ruten ble etablert omkring 1720 på strekningen Paris–Lyon. Diligencene ble kjørt mellom skysstasjoner, der det ble byttet hester. Her var det også mulig å få servering og innkvartering.Hestediligencene hadde sin glansperiode på 1800-tallet før jernbanenettet ble utbygd og bilene etter hvert dekket transportbehovet på veiene. Diligencer i Norge Den norske Express, også kalt den norske sølvpost, som først og fremst fraktet pakkepost mellom København og Kongsberg, var visstnok den første diligencen i drift i Norge. I perioden 1770–1813 tok den også med passasjerer til bestemte takster. Skillet mellom Danmark og Norge i 1814 gjorde slutt på denne internasjonale ruten.I første halvpart av 1800-tallet ble det gjort mange forsøk på å etablere diligenceruter på Østlandet, men de fleste ble lagt ned etter kort tid grunnet økonomiske problemer. Det ble for eksempel gjort flere forsøk på å etablere private ruter på strekningen Christiania–Drammen, men trafikken tok slutt da jernbanen kom i 1872.I 1877–1897 bevilget Stortinget årlig midler til offentlig personbefordring i turisttiden på strekningene Lillehammer–Veblungsnes (Nes) (1877–1897), Gjøvik–Odnes (1878–1895), Odnes–Lærdal (1878–1896), og Gudvangen–Voss–Eide (1884–1895). Stortinget bevilget også penger til diligencefart på strekningen Lillehammer–Støren i 1877, men ruten ble lagt ned etter bare tre år på grunn av etableringen av Rørosbanen.I 1882 gikk det to diligencer i uken frem og tilbake mellom Lillehammer og Veblungsnes. Turen tok vel to dager med 10–11 timer i vognen hver dag. Det var plass til opptil fire personer.Kjøretøyene som ble benyttet mellom byene på Østlandet, var for det meste lukkede vogner. På noen strekninger (blant annet i Gudbrandsdalen og på Vestlandet) ble det benyttet mindre kalesjevogner. Les mer i Store norske leksikon hestekjøretøy kalesjevogn Litteratur Høie, Bjørn K. (2007). Hest og vogn i Norge. Eget forlag. Olsen, Svein Magne (2001). Hestekjøretøy. Med hjul og meier på norske veier. Landbruksforlaget, Oslo.