Werner Christie
        
         (norsk flyoffiser)
Store norske leksikon,Samfunn,Forsvar og sikkerhet,Militære biografier,Norske militære biografier
Werner Christie var en norsk flyoffiser av generalmajors grad. Christie hadde en lang militær karriere, som inkluderte aktiv tjeneste som jagerflyger under andre verdenskrig. Han avsluttet denne karrieren som kommandør for Luftstridskreftene i Sør-Norge. Deretter var han blant annet leder for utenlandsavdelingen i Norges Røde Kors.
Christies bror, Johan Koren Christie, var også flyoffiser og generalmajor, og en av Norges mest dekorerte piloter under andre verdenskrig. Militær utdanning Etter realartium i 1935 og to års studier ved Technische Hochschule i Berlin, gjennomførte Christie sin flygerutdanning ved Hærens Flyverskole (1935–1939).Etter andre verdenskrig tok han høyere utdanning, med stabsskolen ved Royal Air Force (RAF), i 1946. Senere var han elev ved Forsvarets høgskole (1961–1962). Militær karriere Som nyutdannet flyger ble Christie i 1939 kommandert til nøytralitetsvakt. Deretter fulgte aktiv tjeneste under krigen, og en lang militær karriere med noen sivile avbrudd etter krigens slutt. 9. april 1940 befant Christie seg på Sola flyplass da de tyske fallskjermtroppene inntok flyplassen. Sammen med andre norske soldater ytte han først motstand, før de dro innover i landet for å møte britiske tropper som kom til unnsetning. Da det ble klart at Sør-Norge var tapt, rømte han i mai 1940 via Sverige og Sovjetunionen og Japan til Canada, hvor han meldte seg til tjeneste i Little Norway, fra 1. februar 1941. Her virket han som instruktør.Allerede i 1941 ble Christie sendt til England. Etter et kort opphold ved en britisk treningsenhet, ble han i september tilknyttet 331 skvadron; så til britiske 253 Squadron, og i januar 1942 til den nye norske jagerflyskvadronen, 332 Squadron.Fra 1941 til 1945, gjorde Christie aktiv tjeneste som flyger, med i alt 244 tokt over fiendtlig territorium. Han ble flygeress og kreditert med 11 nedskutte tyske fly.Han steg fra sersjants grad til midlertidig oberstløytnant. Christie ledet den norske 332 og britiske 234 Squadron; deretter to britiske luftvinger (150 Wing og Hudson Wing).18. april 1945 måtte han hoppe ut av sitt brennende fly i fallskjerm over Tyskland. Han ble tatt til fange og satt i fangeleiren Oflag X–C i Lübeck til krigens slutt. Etter to år i sivil sektor gjenopptok Christie i 1949 sin tjeneste i Forsvaret, som luftattaché ved den norske ambassaden i Stockholm, før han vendte tilbake til Norge i 1951.Fra 1951 til 1952 var Christie sjef for utdanningsavdelingen i Luftforsvarets overkommando; deretter flygesjef på Gardermoen (1952) og sjef for Flyvåpenets stabsskole (1954). Fra 1959 til 1961 var han stabssjef og nestkommanderende hos Luftkommandøren. I 1962 ble han utnevnt til oberst, og beordret som sjef for personellstaben i Luftforsvarets Overkommando. Fra 1968 ble Christie generalmajor og sjef for Luftkommando Nord-Norge. Han siste beordring var som kommandør for Luftstridskreftene i Sør-Norge (1971–1975).Werner Christie er høyt dekorert for sin militære karriere og krigsinnsats, inklusive norsk Krigskorset med sverd og St. Olavsmedaljen med ekegren, så vel som britiske ordener, blant andre Distinguished Service Order og Distinguished Flying Cross. Sivil karriere På grunn av begrensede stillingshjemler i Luftforsvaret etter krigen, tok Christie en stilling ved hovedkontoret til SAS, i Stockholm, i 1947. I årene 1956–1959 hadde han et avbrekk fra sin miltiære karriere, som generalsekretær i Norsk Aero Klubb.Etter å ha gått av med pensjon fra Forsvaret jobbet Christie først som konsulent for selskapet Helly Hansen, deretter flere år Norges Røde Kors, der han i 1978–1980 var sjef for utenlandsavdelingen.Werner Christie er også kjent som en aktiv skribent og debattant, med både militære og ikke-militære tema. Les mer i Store norske leksikon Norsk forsvarshistorie Werner Christie i Norsk biografisk leksikon