Jens-Martin Eriksen
Store norske leksikon,Språk og litteratur,Litteratur i verden,Europa,Danmarks litteratur,Danmarks litteratur på 1900-tallet
Jens-Martin Eriksen er en dansk forfatter. Han har utforsket den postmoderne tilstanden, fremfor alt i romaner med lange frittflytende indre monologer i et rytmisk, huggende språk, først i den punk-inspirerte debutromanen Nani (1985), om en postmoderne tilværelse uten etablert orden.
Flere av Eriksens romaner har et dobbeltgjengermotiv, blant annet Jim og jeg (1989). I Den hvide væg (1990) forteller han en rystende incesthistorie. Vold, selvdestruksjon, utstøtthet og språktap er hovedtemaer i De uforsonlige (1992), Memoire (1992) og Det inderste rum (1994). En mer åpen politisk roman er Vinter ved daggry (1997) som er preget av sjokket over de barbariske handlingene på Balkan i 1990-årene. I 2000 utga han Jonatan Svidts forbrydelse. Nye beretninger og i 2002 Politiske texter, som inneholder to skuespill og åtte tekster om tomme liv og politisk korrekthet. Betydelig oppmerksomhet vakte Hadets anatomi. Rejser i Bosnien og Serbien (2002) og Krigens scenografi – nye rejser i Bosnien og Serbien (2004), begge skrevet sammen med Frederik Stjernfelt.Romaneksperimentet Forfatteren forsvinder ind i sin roman – kærlighetshistorie av Lenny Tristano utkom 2005. Timernes bro (2006) er en samling reportasjer og essayer fra reiser Sørøst-Asia. Han har også utgitt blant annet reise- og essayboken Fra skorpionernes verden (2011),om religiøs og nasjonalistisk fanatisme på Balkan og i Europa, og De anstændige (2013), om religionens rolle i det moderne samfunnet. Les mer i Store norske leksikon Danmarks litteratur litteratur roman essay reiselitteratur Eksterne lenker Dansk Biografisk Leksikon: Jens-Martin Eriksen Jens-Martin Eriksens hjemmeside