bataljon
Store norske leksikon,Samfunn,Forsvar og sikkerhet,Militærvesen,Hær og landforsvar
En bataljon er en militær avdeling; i Norge innen Hæren og Luftforsvaret. En bataljon som militær organisasjon inngår i en større struktur, oftest et regiment eller en brigade. En hærbataljon består oftest av et hovedkvarter og to til tre kompanier, eskadroner (kavaleriet) eller batterier (artilleriet).
I Norge er en bataljon den største taktiske enheten som settes opp med personell fra ett enkelt våpen (troppeart). Bataljoner settes opp i de fleste våpenarter (troppearter), og vil variere i størrelse og struktur. I en norsk brigade inngår for eksempel tre til fire manøverbataljoner, også kalt kampbataljoner. Disse består av enheter fra infanteriet og kavaleriet. Andre bataljoner i et brigadesystem utgjør støtteenheter.Personellstyrken i en bataljon kan variere fra 400 til 1200 soldater. Enkelte norske bataljoner, som et ledelsesnivå med begrenset operativ kapasitet, kan være mindre. Betegnelsen bataljonsstridsgruppe brukes om en kampavdeling som er redusert i forhold til en fullt oppsatt bataljon.Hærens Brigade Nord er en mekanisert infanteribrigade, der de tre (planlagt fire) manøverbataljonene – 2. bataljon, Panserbataljonen og Telemark bataljon – består av infanteri og kavaleri. Også den nye Porsanger bataljon er mekanisert, mens Hans Majestet Kongens garde er en infanteribataljon.Infanteribataljoner i Norge består normalt av stab, stabskompani med jegere, samband, sanitet og tren, tre til fire geværkompanier og et støttekompani med bombekastere, samt panservern og pionertropper. En kavaleribataljon består av stabseskadron, en treneskadron, to stridsvogneskadroner og to stormeskadroner. En feltartilleribataljon består av stabsbatteri og to eller tre kanonbatterier, vanligvis med seks kanoner i hvert batteri. Les mer i Store norske leksikon Hæren brigade Brigade Nord