djevlespill
Store norske leksikon,Historie,Kulturhistorie,Leker
Et djevlespill er en leke som består av en timeglassformet dobbeltkjegle (djevel) av tre eller et annet materiale og to trepinner som er forbundet med en snor. Spillet kalles også diabolo, en blanding av italiensk diavolo og spansk diablo, djevel.
Spillet foregår ved at man holder en pinne i hver hånd, legger dobbeltkjeglen på snoren og så får dobbeltkjeglen til å rotere ved veksevis raskt å heve og senke pinnene så snoren strammes. Spillet består i alle de øvelsene man kan foreta med den spinnende djevelen. Den kan trille oppover snoren, over pinnene, oppover armene og ned igjen, den kan kastes opp i luften og fanges igjen, og så videre.Noen av triksene som brukes er kast, trapeser, knuter, soler, trampolinen, rundt foten, rundt armen, rundt hånden og vertikal diabolo. Historikk Opprinnelsen er usikker, men enkelte hevder at djevlespillet er et av de eldste sjongleringsspill som finnes. Det skal ha vært kjent i Kina fra rundt 1500 fvt.. En misjonær i Kina, fader Amiot, skal ha vært den første som i 1792 introduserte djevlespillet for den vestlige verden. Deretter ble de første eksemplarene brakt til Europa. Navnet diabolo ble først brukt av den franske ingeniøren Gustave Phillippart, som utviklet det moderne djevlespillet først på 1900-tallet. I USA fikk Charles Parker lisens for å bruke navnet diabolo i 1906, og et stort antall spill ble solgt i de følgende år. Salget tapte seg etter hvert, da det ble solgt djevlespill med dårlig kvalitet. Også i Norge har populariteten til dette spillet gått i bølger. En periode på 2000-tallet fikk spillet betydelig utbredelse blant unge mennesker.