Apollon
        
         (fremstillinger i kunsten)
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Bildende kunst,Kunstvitenskap,Motiver i bildende kunst
Apollon ble opprinnelig fremstilt med skjegg som de andre greske gudene. Senere fremstilles han i regelen skjeggløs og som idealet for mannlig ungdom og skjønnhet, naken eller i fotsid drakt og spillende på sin lyre.
En rekke arkaiske votivstatuer av nakne unge menn ble kalt Apollon, men forestiller ham egentlig ikke og kalles gjerne kuroi.Kjente fremstillinger fra antikken er: Apollon fra Tenea Apollon fra Piombino Apollon i Strangford  Apollon i Kassel (som muligens er av Feidias) I vestgavlen på Zevstempelet i Olympia stod Apollon som den edle og alvorlige dommer i kampen mellom lapither og kentaurer (finnes nå i museet, Olympia). Apollon Sauroktonos (Øgledreperen) er laget av Praxiteles, fremstiller ham som en veik yngling, kjent fra en antikk kopi i Louvre. Skopas' Apollon, som kjennes fra mynter og relieffer, synes å ha vært tyngre og mer massiv.En Apollon-figur fra 300-tallet (tilskrevet Leokhares) er kjent gjennom den berømte hellenistiske kopi Apollon fra Belvedere i Vatikanet, som fikk stor betydning for nyklassisismen. Et fremragende eksempel på etruskisk terrakotta-skulptur gir Apollon fra Veji i Villa Giulia-museet, Roma. Les mer i Store norske leksikon Apollon gresk mytologi Litteratur Burkert, Walter: Greek religion, 1985, isbn 0-674-36280-2, Finn boken  Hjortsø, Leo: Greske guder og helter, 1998, isbn 82-525-3525-9, Finn boken