bit
Store norske leksikon,Teknologi og industri,IT,Datateknologi,Digital representasjon
En bit er ett siffer i to-tallsystemet, det vil si enten 0 eller 1. Bit brukes som enhet for informasjon (informasjonsenhet) og som mål for kapasiteten til digitale elektroniske komponenter. En mikroprosessor kan for eksempel håndtere 8, 16, 32, 64, 128 eller 256 bit av gangen.
Som mål for hastigheter i datakommunikasjon oppgis som regel overførte bit i sekundet, eller avledede enheter som kb/s (kilobit i sekundet, engelsk: kilobits per second kbps), Mb/s (megabit i sekundet, engelsk: Mbps), og videre Gb/s og Tb/s. Overføringshastigheten kalles gjerne bitrate.En bitgruppe eller byte er en serie på 8 bit, og svarer som regel til ett tegn (siffer, bokstav og så videre) i vårt alfanumeriske system. Symbolet for bit er b, og for byte B.Lagringskapasiteter oppgis som regel i byte, eller avledede enheter som kB (kilobyte, egentlig 1024 byte) og MB (megabyte, egentlig 1024 kB). Les mer i Store norske leksikon binære multipler to-tallsystemet byte informasjonsenhet