abiogenesis
Store norske leksikon,Biologi,Vitenskapsgrener i biologien,Biokjemi
Abiogenesis er antagelsen om at en organisme kan oppstå av seg selv, uavhengig av foreldreorganismer. For eksempel hevdet Aristoteles at dyr kunne oppstå fra ethvert tørket legeme som ble fuktet, eller fuktet legeme som ble tørket. Troen på abiogenesis ble først avlivet da Louis Pasteur med sine eksperimenter (1862) viste at liv ikke kan oppstå av seg selv.
I dag omtales abiogenese som en vitenskapelig hypotese der inorganisk materie spontant går sammen og danner organiske molekyler som er i stand til å kopiere seg selv.Det finnes flere konkurrerende hypoteser, men den som har bredest vitenskapelig støtte er RNA-hypotesen. Denne går kort ut på at RNA er det eneste kjente forbindelsen som kan fungere både som arvestoff og enzym. Det gjør at både DNA og proteiner er overflødige. Les mer i Store norske leksikon liv liv – systematisk inndeling RNA