dekorasjon
        
         (utsmykning)
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Bildende kunst,Kunstvitenskap,Termer og begreper i bildende kunst
Dekorasjon er den kunstneriske utsmykningen av en gjenstand, et byggverk eller et rom. I billedkunst skjelner man mellom plastisk dekorasjon (form) og malerisk dekorasjon (farge), og i bygningskunst mellom ytre og indre dekorasjon.
Med dekorativ kunst menes slike gjenstander hvor selve dekorasjonen utgjør det kunstneriske element. Begrepet er derfor ofte identisk med kunsthåndverk (på fransk og engelsk henholdsvis art décoratif, decorative arts). Plastisk dekorasjon Til plastisk dekorasjon hører utsmykning i rundplastikk eller relieff, bruk av søyler og knekter i form av for eksempel karyatider, lisener, pilastre, gesimser og så videre. Malerisk dekorasjon Til den maleriske hører foruten dekorasjonsmaleri sgraffito, som er kledning med plater av farget marmor, stucco eller fajansefliser, mosaikk og så videre.Mens staffelimaleriet stort sett har ønsket å gi en illusjon av virkelighet, har det dekorative maleriet først og fremst som mål å fungere godt i den fasaden eller det rommet det skal pryde. Det krever derfor flatebehandling mer enn rombehandling, og må, om det skal virke dekorativt, følge særlige lover for behandling av linjer og farge.Dekorasjon oppfyller gjerne best sin hensikt når den retter seg etter det materiale den utføres i, og slutter seg til konstruksjonen av den gjenstanden som skal forsires (for eksempel gotikken). Dette er sterkt blitt fremhevet i det siste hundreåret, men historien viser mange eksempler på at man ikke alltid har fulgt denne regelen, og likevel har skapt dekorasjon av høy kvalitet. Dekorasjonens historie følger den alminnelige stilhistorie. En egen gren av dekorasjon utgjør malingen av teaterdekorasjon. Les mer i Store norske leksikon kunst