borater
Store norske leksikon,Realfag,Kjemi,Uorganisk kjemi
Borater er en gruppe kjemiske forbindelser som inneholder bor og oksygen. Det skilles mellom vannfrie og vannholdige borater, mellom orto-, meta-, di-, tetra- og perborater.
Det teknisk viktigste boratet er boraks, som har kjemisk formel Na2B4O5(OH)4·8H2O. Boraks finnes som mineral. Andre eksempler på bormineraler er ulexitt, NaCaB5O6(OH)6·5H2O, colemanitt, Ca2B6O8(OH)6·2H2O og kernitt, Na2B4O5(OH)4·2H2O.Borater blir brukt for bløtgjøring av hardt vann, da alkalimetallboratene feller kalsium- og magnesium-ioner som tungt løselige borater. Det mest brukte er natriumperborat, som er noe løselig i vann. Løsningen er basisk og avgir langsomt oksygen. Oppvarming påskynder oksygenavgivelsen.Perboratene blir blant annet brukt i vaske-, bleke- og rensemidler, i kosmetiske preparater (blant annet kremer mot fregner), og i desinfeksjonsmidler. Les mer i Store norske leksikon perborater boraks