Badshahi-moskeen
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Arkitektur og landskap,Arkitekturhistorie,Islamsk arkitekturhistorie
Badshahi-moskeen er en moské i Lahore, Pakistan. Den ble ferdigbygd i 1673 under stormogulen Aurangzeb. Moskeen er bygd i rød sandstein og har tre marmorkledde hvite kupler over portalen til bønnehallen, og er den nest største i Pakistan (etter Faisal-moskeen i Islamabad).
Den har plass til mer enn 55 000 troende i bønn. I hvert hjørne av den ca. 150 x 150 meter store indre gården er det høye minareter i rød sandstein. Moskeen er et hovedverk innen mughal-arkitekturen, og har arkitektonisk mye til felles med Jama-moskeen i Delhi som ble bygd rundt 1650 under Aurangzebs far sjah Jahan, som også bygde Taj Mahal. Les mer i Store norske leksikon moské islamsk kunst og arkitektur