basset hound
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Landbruk,Husdyr,Hund,Hunderaser
Basset hound er en kortbent, drivende hund. Hunderasen stammer fra gamle franske jakthunder som ble importert til England i 1860-årene og krysset med blodhund. Den ble anerkjent som rase i 1887. Tidligere er den vesentlig brukt som en langsomtjagende, drivende hund. Den er nå populær som selskapshund.
Beskrivelse Lang kropp, utpreget tung med meget løs, rikelig hud. Mankehøyde 33-38 cm. Den har stort, langt hode med hvelvet skalle, moderat stopp, innsunkne øyne med mildt uttrykk og meget lange, hengende ører. Den har høyt båret hale Pelsen er kort, tett, glatt, og noe grov. Fargene varierer fra hvit, svart, rød, og gul eller kombinasjoner av disse. Les mer i Store norske leksikon Hund Hunderaser  Hunderase (oversikt)  basset