Anacletus 2.
Store norske leksikon,Religion og filosofi,Religioner og livssyn,Kristendom,Katolisisme,Paver,Motpaver
Anacletus 2., italiensk geistlig som var motpave i opposisjon til pave Innocens 2 fra 1130 til 1138.
Anacletius ble i 1130 valgt til pave av én del av kardinalene, mens en annen del valgte Innocens 2. Da den tysk-romerske keiseren og den innflytelsesrike Bernhard av Clairvaux erklærte seg for Innocens, ble Anacletus 2 mer og mer isolert. Han regnes som «motpave» og er ikke med i den offisielle pavelisten. Les mer i Store norske leksikon pave motpave katolisisme kristendommens historie katolisismens historie