Den dominikanske republikks geografi
Store norske leksikon,Geografi,Verdens geografi,Nord- og Mellom-Amerika,Den dominikanske republikk
Den dominikanske republikk omfatter to tredjedeler av øya Hispaniola i Karibia. Landet er oppdelt av flere fjellkjeder som løper omtrent parallelt fra nordvest mot sørøst.
Langs nordkysten ligger Cordillera Septentrional, som sjelden når over 750 meter over havet. Sør for disse fjellene ligger den fruktbare Cibaodalen, landets beste jordbruksdistrikt, som dels drenerer vestover gjennom elven Yaque del Norte, dels østover gjennom Yuna. Dalen avgrenses mot sør av landets dominerende fjellkjede, Cordillera Central, som består av en kjerne av krystallinske skifre og lavaer, med sedimentære lag nord og sør for denne kjernen. Høyeste topp er Pico Duarte (3175 meter over havet), som også er Karibias høyeste punkt.Lenger sør skiller San Juan-dalføret Cordillera Central fra Sierra de Neiba. Denne er igjen skilt fra de sørlige kystfjellene, Sierra de Bahoruco (1630 meter over havet) og av et lavlandsområde med innsjøen Enriquillo, som ligger 45 meter under havets nivå og er det laveste punkt i Karibia. Den østlige del av landet består av lavland, bortsett fra Cordillera Oriental som flankerer sørbredden av Samanábukta. Les mer i Store norske leksikon Klima i den Dominikanske republikk Den dominikanske republikks befolkning Planteliv i Den dominikanske republikk Dyreliv i Den dominikanske republikk