absorpsjon
        
         (partikkelstråling)
Store norske leksikon,Realfag,Fysikk,Varme- og stofflære
Absorpsjon av partikkelstråling, det vil si alfa- og betastråler, består i at strålingen blir svekket når den trenger inn i et stoff.
Absorpsjon av partikkelstråling skiller seg fra absorpsjonen av elektromagnetisk stråling ved at strålingsintensiteten ikke avtar gradvis. Alle stråler av samme partikkelslag og med samme energi tilbakelegger praktisk talt samme veilengde i et stoff før de stoppes. Denne veilengden kalles strålens rekkevidde i stoffet. Strålens rekkevidde øker med partikkelenergien og avtar med økende ladning og masse hos partiklene. Rekkevidden avtar også når massetettheten av det absorberende stoffet øker. Les mer i Store norske leksikon absorpsjon - strålingsfysikk