randomisering
Store norske leksikon,Samfunn,Samfunnsfag,Forskningsmetode
Randomisering betyr tilfeldig utvelging av personer eller andre enheter for en empirisk undersøkelse. Generelt kan begrepet brukes om framgangsmåten for å trekke et sannsynlighetsutvalg, særlig et enkelt tilfeldig utvalg.
Først og fremst brukes begrepet randomisering i tilknytning til eksperimentelle undersøkelsesopplegg. Her innebærer randomisering at enhetene til undersøkelsen ikke bare trekkes tilfeldig fra undersøkelsens univers, men også fordeles tilfeldig på to eller flere grupper. En eller flere av gruppene er eksperimentgrupper, som eksponeres for en bestemt behandling eller påvirkning (årsaksfaktor), og en eller flere av gruppene er kontrollgrupper, som ikke eksponeres for denne årsaksfaktoren.Randomiseringen skal sikre at det i utgangspunktet bare er tilfeldige forskjeller mellom gruppene, slik at mer systematiske forskjeller mellom eksperimentgruppene og kontrollgruppene etter eksperimentet kan forstås som en virkning av den årsaksfaktoren som eksperimentgruppene ble eksponert for. Les mer i Store norske leksikon randomisert kontrollstudie randomisert klinisk forsøk