dataskjerm
Store norske leksikon,Teknologi og industri,IT,Datateknologi,Periferienheter
En dataskjerm er en enhet som viser grafisk informasjon fra en datamaskin. Dataskjermen muliggjør en enkel dialog mellom programvare og bruker, og er en forutsetning for bruk av kontrollenheter slik som en mus.
Tidligere var dataskjermen en separat enhet, som ble tilkoblet datamaskinens grafikkutganger via en skjermkabel. Bærbare datamaskiner og smarttelefoner har i dag dataskjermen innebygget, ofte i form av en berøringsskjerm.Bildet på en dataskjerm er delt opp i mange små bildepunkter (piksler) i et rutenett (matrise). Hvert bildepunkt kan gjengi en farge ved å kombinere ulike nivåer av av rødt, grønt og blått. Produktet av antall rader og kolonner kalles oppløsning. Størrelsen (oppløsningen) til en dataskjerm oppgis i tommer, målt diagonalt på skjermen, og forholdet mellom antall bildepunkter og den fysiske størrelsen gir et må for pikseltettet. LCD-skjermer De fleste dataskjermer fra omtrent 2000 og nyere er basert på LCD-teknologi (Liquid Crystal Display). I sin enkleste form består en LCD-skjerm av et finmasket ledningsnett mellom to glassplater, fylt med væske av flytende krystaller. Når det legges en spenning på deler av ledningsnettet, endres krystallenes evne til å slippe lys gjennom fra en bakenforliggende reflektor eller lyskilde. De spenningsbelagte punktene fremstår som mørke på en ellers lys skjerm.En LCD-skjerm er vanligvis noen få centimeter tykk, mens en eldre katodeskjerm sjelden er tynnere enn 20-30 cm. Overgangen til LCD-skjermer var derfor svært merkbar også med tanke på plassbesparelse på skrivebordet og mulig avstand til skjermen for brukeren. I tillegg gir LCD-skjermer vesentlig klarere bilder med høyere oppløsning, i tillegg til raskere oppdateringsfrekvens.OLED-skjermer tar over mye av TV-markedet på grunn av skarpere farger og bedre fargegjengivelse. Denne teknologien har imidlertid problemer med at bildet kan delvis brenne seg fast på skjermen dersom samme bilde vises for lenge. Av den grunn er teknologien mer upraktisk på en dataskjerm. Katodeskjermer De vanligste dataskjermene fra 1970-tallet av brukte katodestrålerør (CRT). På en CRT-skjerm formes bildet ved at et magnetfelt styrer en strøm av elektroner mot skjermens fosforbelagte bakside. Der elektronstrålen treffer skjermen, får den fosforet til å gløde. Strålen sveiper over skjermen så hurtig og gjenoppfrisker bildet så hyppig at det synes å stå stille. Jo høyere oppfriskningstakten er, jo mer stabilt blir bildet.I løpet av 1980- og 90-årene ble fargeskjermer enerådende. Billedrøret i en fargeskjerm har tre elektronstråler og fosforbelegg som avgir rødt, grønt eller blått lys avhengig av hvilken stråle som treffer det. Forskjellige farger oppnås ved at rødt, grønt og blått blandes i innbyrdes forskjellige styrkeforhold. Standarden VGA (Video Graphics Array) ble innført av IBM i 1987, og kan vise opptil 16,7 millioner forskjellige farger.På katoderørskjermer angir ikke målet for størrelsen selve billedarealet, men hele skjermens front, inkludert den delen brukeren ikke ser. På flatskjermer gjelder målet hele billedarealet, slik at en flatskjerm på 15" har en bildeflate tilsvarende en katoderørskjerm på nærmere 17". Alternativer Det er få praktiske forskjeller på en dataskjerm og en TV-skjerm, og i praksis kan alle TV-er også benyttes som en dataskjerm. Forutsetningen er at de støtter datamaskinens video-utganger (HDMI, DVI, VGA med flere) eller at man har overganger. Projektorer kan også benyttes som en visningsenhet for informasjon fra en datamaskin, men da i hovedsak som en sekundær enhet i tillegg til dataskjermen. Grafikkort Oppløsningen og antall farger som vises på skjermen, avgjøres av datamaskinens grafikkort, også kalt skjermkontroller. Dette kortet har egen grafikkprosessor (GPU) og minne. Les mer i Store norske leksikon datamaskin grafikkort TV