blåhai
Store norske leksikon,Biologi,Dyreriket,Ryggstrengdyr,Virveldyr,Haier og skater,Gråhaier,Blåhaifamilien,Prionace
Blåhai, Prionace glauca, er en art bruskfisk og hører til blåhaifamilien. Den er plassert på den internasjonale rødlisten som svært truet.
Beskrivelse Blåhaien har den klassiske hai-formen, og kan bli tre til fem meter lang. Den slanke kroppen er blågrå på ryggen, mens sidene og buken er lysere og finnene mørkere. Brystfinnene er lange og krumme og nesten svarte.Tennene til blåhaien er trekantede og skarpe med takket rand. Dette antyder at den er en typisk rovfisk, men den er neppe farlig for mennesker. Utbredelse Blåhaien er alminnelig i tropiske og tempererte områder av alle hav. Den foretrekker temperaturer mellom 12 til 20 grader Celsius. I norske farvann er blåhai kun en sjelden gjest; den har opptrådt spredt fra Varangerfjorden til svenskegrensen. De fleste individene er registrert på Vestlandet. Med få unntak har dette vært yngre, ikke kjønnsmodne blåhaier på under to meters lengde. Fiske og bestand Arten er ikke gjenstand for rettet fiske, men den er en viktig bifangst i omfattende fiskerier med liner og drivgarn på åpent hav. Det er uklart hvordan beskatningen påvirker bestanden. Vern Arten er plasser på den internasjonale rødlisten som nær truet. Les mer i Store norske leksikon haier gråhaifamilien bruskfisk