Bentinck
Store norske leksikon,Historie,Historiske hjelpevitenskaper,Slektsforskning og genealogi,Utenlandske slekter
Bentinck, nederlandsk-tysk mediatisert greveslekt som er kjent siden 2. halvdel av 1300-tallet. Flere linjer av slekten lever fortsatt i Nederland; til en av disse hørte Hans Wilhelm von Bentinck (1649–1709), som var en av kong Vilhelm 3 av Englands nærmeste rådgivere og ble engelsk earl of Portland i 1689. Hans eldste sønn Henry Bentinck (1682–1726) ble duke of Portland i 1716. Gjennom ekteskap med døtre av slektene Harley og Cavendish kom senere generasjoner av slekten (nå kalt Cavendish-Bentinck) til å eie store godser, bl.a. Welbeck Abbey i Nottinghamshire. Den 3. duke, William Cavendish-Bentinck (1738–1809), var britisk statsminister 1783 og 1807–09. Tittelen døde ut i 1990 med den 9. duke.
Yngre sønn av den 1. earl of Portland var Wilhelm von Bentinck (1704–74), som ble riksgreve av Bentinck i 1732. Fra hans sønner stammer to tyske grener og en engelsk gren. Den eldre gren fører titlene greve av Bentinck og greve av Waldeck-Limpurg; overhodet for denne gren arvet i 1990 den engelske tittelen earl of Portland. Til den yngre engelske gren hører den britiske admiralen William, greve av Bentinck (1764–1813).