Francis Herbert Bradley
Store norske leksikon,Religion og filosofi,Filosofiens historie,Det 19. århundres filosofi
Francis Herbert Bradley var en engelsk filosof og en ledende frontfigur for den nyhegelianske britiske idealismen. Bradley underviste ved Oxford og var bror av litteraturviteren Andrew Cecil Bradley.
Bradley angrep empirismen og dens utilitaristiske etikk i sin innflytelsesrike Ethical Studies (Etiske studier) fra 1876. I tråd med Georg Wilhelm Friedrich Hegels sosialfilosofi argumenterte han for at individet står i et avhengighetsforhold til samfunnet. I Appearance and Reality (Skinn og virkelighet) fra 1892 forsvarte han en idealistisk metafysikk ut fra Hegels dialektiske logikk. Alle begreper vi anvender for å forstå verden, bærer i seg selvmotsigelser, men vi kan likevel få grep om virkeligheten gjennom begrepet om det absolutte. Verker The Collected Works of F.H. Bradley. Mander, William J. og Keene, Carol, red. Bristol 1999. Les mer i Store norske leksikon britisk idealisme filosofiens historie nyhegelianisme Litteratur Allard, James. The Logical Foundations of Bradley’s Metaphysics: Judgment, Inference, and Truth. Cambridge 2005. Mander, William J. An Introduction to Bradley’s Metaphysics, Oxford 1994. Manser, Anthony & Guy Stock, red.: The philosophy of F.H. Bradley, 1984 Winsnes, A.H.: Den annen front, 1932