Georgij Dimitrov
Store norske leksikon,Historie,Verdens historie og samtidshistorie,Europa,Bulgarias historie
Georgij Dimitrov var en bulgarsk kommunistisk politiker. Han var Bulgarias statsminister i perioden 1946–1949.
Dimitrov var opprinnelig typograf. Fra 1903 var han med i den revolusjonære fløyen i Bulgarias sosialdemokratiske parti. Han var sekretær i fagbevegelsen fra 1905, og parlamentsmedlem fra 1913. I 1918 ble han idømt 5 års fengsel for pasifistisk agitasjon, men satt på frifot samme år.Ved dannelsen av det bulgarske kommunistpartiet spilte Dimitrov en ledende rolle, og han var fra 1921 medlem av Kominterns eksekutivkomité. Etter den mislykkede kommunistiske oppstanden mot den borgerlige koalisjonsregjeringen under Aleksandr Tsankov i 1923, levde Dimitrov i eksil. I 1934 ble han arrestert i Tyskland og anklaget for å ha stått bak riksdagsbrannen i Berlin. Han ble frifunnet og deportert til Sovjetunionen, der han hadde fått borgerskap i 1933. I 1935 ble han generalsekretær for Komintern og var med på å utforme retningslinjene for folkefrontspolitikken. Han var medlem av Det øverste sovjet i årene 1937–1945.I 1945 frasa Dimitrov seg sitt sovjetborgerskap og vendte tilbake til Bulgaria, der han ble leder for den kommunistdominerte Fedrelandsfronten. Fra 1946 til sin død var han statsminister og gikk energisk inn for å gjøre Bulgaria til et kommunistisk samfunn. I 1947 sluttet han en vennskaps- og bistandspakt med Josip Titos Jugoslavia, men forsøket på å danne en føderasjon av Balkan-land ble møtt med sovjetisk veto.Dimitrov døde i Moskva i juli 1949. Innen kisten med ham kom til Sofia, ble det i rekordfart reist et mausoleum som en spesiell æresbevisning. I 1990 ble liket i all stillhet fjernet fra mausoleet og kremert.Dimitrov skrev blant annet Enhet mot fascisme og krig (norsk utgave i 1972). Les mer i Store norske leksikon Bulgarias historie Kommunistpartiets ledere i Bulgaria