dronninggambit
Store norske leksikon,Sport og spill,Spill,Sjakk
Dronninggambit er et åpningssystem i sjakk der både hvit og svart starter med å flytte bonden som står foran dronninga. Hvit angriper straks svarts sentrum og utvikler brikkene raskt. I trekk 2 tilbyr hvit å ofre en bonde, og det kalles en gambit.
Dronninggambit er på tross av dette kjent som en solid åpning som ofte anbefales til spillere som vil ha en trygg start på partiet uten at de risikerer å falle i noen taktiske feller. Offeret kan avslås, eller det kan mottas ved at svarts d-bonde slår på c4 i trekk 2 eller senere i åpningen.I 2020 ble en sju episoders Netflix-serie med tittelen The Queen's Gambit den mest sette serien på strømmetjenesten noensinne. Serien baserer seg på en bok som har fått tittelen fra sjakkåpningen dronninggambit. Hovedpersonen begynner å spille sjakk som liten jente, og vi følger hennes utvikling som sjakkspiller og menneske. Serien har blitt godt mottatt av sjakkmiljøet som stort sett mener at alt rundt sjakken er riktig fremstilt. Åpningstrekkene Dronninggambit starter med disse trekkene:   trekk hvit svart     1 bonde fra feltet d2 til d4 bonde fra feltet d7 til d5   2 bonde fra feltet c2 til c4 Vanlige fortsettelser Svarts to vanligste svar på trekk 2, er å støtte sentrum med en bonde. Hvits bondeoffer i trekk 2 utfordrer stabiliteten i sentrum. Om svart forsvarer bonden på d5 ved å flytte bonden fra feltet c7 til c6, får vi en overgang til slavisk forsvar. Dette fører til stillinger som skiller seg tydelig fra dronninggambit.Svarts andre solide valg, er å spille bonden fra feltet e7 til e6. Det kalles avslått dronninggambit.Om svart velger å slå på c4 med bonden på d5 kalles det mottatt dronninggambit. Da kan fortsettelsene bli langt mer taktiske. Varianten er solid for begge farger. Midtspillene man ender i er godt analysert med fokus på bondestrukturen (hvor bøndene står), og hvilke offiserer man bytter av.   trekk hvit svart     2  bonde fra feltet e7 til e6   3 springer fra feltet b1 til c3 springer fra feltet g8 til f6    Hvit utvikler ofte svartsfeltsløperen (løperen på feltet c1), til feltene f4 eller g5. Svarts stilling er litt mer innestengt på grunn av bondetrekket i trekk 2. Samtidig har svart ingen spesielle svakheter som hvit kan angripe. En god andel av partiene mellom like sterke spillere ender i remis. Når en av sidene vinner, er det ofte på grunn av et vellykket bondebrudd, altså en åpning av stillingen med en bonde så offiserene kan komme i angrep. Når svart tar imot bondeofferet, må hvit velge mellom å forsøke å utnytte at svarts har gitt opp sentrumskontrollen eller å spille posisjonelt for å vinne tilbake bonden raskt. Siden det er mer posisjonelle spillere som velger dronninggambit, velger de fleste å gå for en posisjonell variant der de sperrer sin egen svartfeltsløper inne, men stopper svarts mest aktive svar. En vanlig trekkrekkefølge i den er som følger:   trekk hvit svart     2  bonde på d5 slår bonde på c4   3 springer fra feltet b1 til c3 springer fra feltet g8 til f6   4 bonde fra feltet e2 til e3 bonde fra feltet e7 til e6   5 løper på f1 slår bonde på c4 bonde fra feltet c7 til c5    Om hvit velger å ikke sperre løperen på c1 inne med bonden, så får svart muligheten til å gå raskt til motangrep på sentrum. Da fortsetter åpningen ofte slik:   trekk hvit svart     2  bonde på d5 slår bonde på c4   3 bonde fra feltet e2 til e4 bonde fra feltet e7 til e5   4 springer fra feltet g1 til f3 bonde på e5 slår bonde på d4   5 løper på f1 slår bonde på c4 Den fjerde mest spilte varianten, er at svart flytter springeren fra b8 til c6 i trekk to. Åpningen er kalt opp etter russeren Mikhail Chigorin, som var en sterk kreativ og taktisk spiller for 150 år siden. Svart angriper hvits sentrum direkte med offiserer, men risikerer motangrep. Stormester Aleksandr Morozevitsj har skrevet en bok om chigorins forsvar. Om svart spiller bonde fra feltet e7 til e5 i trekk to, kalles det albins motgambit. Varianten ble kjent etter at Albin Adolf spilte det med svart og tapte mot Emanuel Lasker i 1893. Varianten er i dag spilt av flere aggressive toppspillere, deriblant Jan Nepomnjasjtsjijog Aleksandr Morozevitsj, spesielt når tenketiden er kort. Les mer i Store norske leksikon sjakk engelsk åpning spansk åpning italiensk åpning siciliansk forsvar kongegambit