bølgeleder
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Elektronikk,Elektronikk,Radioteknikk
Bølgeleder er en hul sylinder av elektrisk ledende materiale til bruk for overføring av elektromagnetiske bølger, idet bølgeforplantningen finner sted i sylinderens hulrom. I praksis er bølgelederens tverrsnitt ofte rektangulært, men andre former forekommer også. Bruk av bølgeledere er oftest begrenset til frekvenser større enn om lag to GHz (bølgelengde lik 20 centimeter) fordi dimensjonene ellers blir uhensiktsmessig store.
I alminnelighet kan bølgeforplantning i en bølgeleder finne sted i forskjellige modi. En modus er karakterisert ved et bestemt forløp av de elektriske og magnetiske kraftlinjer i et vilkårlig tverrsnitt av bølgelederen. For at bølgeforplantning i en bestemt modus skal være mulig i en bølgeleder, må den overførte bølges frekvens være større enn en kritisk frekvens som er karakteristisk for vedkommende modus. En praktisk konsekvens av dette er at bølgelederens tverrsnitt får ulike dimensjoner for ulike frekvensbånd innen det frekvensområde hvor bruk av bølgeledere er aktuelt.I forhold til koaksialkablene er strømvarmetapene i en bølgeleder små. Bølgeledere foretrekkes derfor oftest som fremføringslinje mellom sender/mottager og antenne i radar-, radiolinje- og satellittsystemer.Bølgeleder benyttes også i det optiske området, se fiberoptikk. I dette tilfelle forplantes lys inne i tynne (ca. 50 μ) kvartsfibrer omgitt av et tynt lag mykere glass, og hele fiberen er normalt gitt et overtrekk av plast. Les mer i Store norske leksikon antenne radioteknikk