byhøymol
Store norske leksikon,Biologi,Planteriket,Dekkfrøete planter,Tofrøbladete planter,Nellikordenen,Slireknefamilien,Syreslekta
Byhøymol er en flerårig urt i slireknefamilien. Byhøymol er vanlig i kyststrøk der den kan opptre som ugress i eng og beite.
Beskrivelse Byhøymol har en sterkt grenet pælerot. Bladene sitter i rosett, er langstilkede, bredt avlange med hjerteformet grunn, og blir opptil 25 cm lange. Stengelen blir ofte over 1 m høy og er gjerne rødfarget. Blomstene finnes i en stor, åpen topp uten blad. Byhøymol formerer seg hovedsakelig med frø, men kan også formere seg vegetativt ved oppdeling av roten. Hver plante kan produsere ca. 4000 frø. Frøet er svært seiglivet, og kan passere fordøyelseskanalen hos husdyr og ligge mannsaldre i jorden uten å miste spireevnen. Utbredelse Byhøymol vokser på dyrket mark, langs veikanter, på avfallsplasser og annen skrotmark nordover til Nordland. Den er vanligst i kyststrøk og kan der være et brysomt ugress i eng og beite. Husdyrene vraker byhøymola, og planten er vanskeligere å bekjempe enn de andre høymolartene. Systematikk Nivå Norsk navn Vitenskapelig navn     Art Byhøymol Rumex obtusifolius   Slekt  Syreslekta   Familie Slireknefamilien Polygonaceae   Orden     Klasse Tofrøbladete planter Dicotyledoneae   Rekke Dekkfrøete planter Angiospermae   Rike Planteriket Plantae