Wolf Biermann
Store norske leksikon,Språk og litteratur,Litteratur i verden,Europa,Tysklands litteratur,Tysklands litteratur 1950-2000
Wolf Biermann er en tysk lyriker og visesanger. Wolf Biermann, som bodde i Øst-Tyskland (DDR) fram til 1976, er en av de aller mest kjente tyske visesangerne, kjent både for sine regimekritiske sanger og sitt politiske engasjement.
Biografi  Wolf Biermann ble født i en arbeiderfamilie i Hamburg. Faren, som var jøde og kommunist, ble deportert til konsentrasjonsleiren Auschwitz i 1943 hvor han ble drept. I 1950 deltok Biermann på et politisk ungdomsarrangement for unge sosialister både fra Vest-Tyskland og Øst-Tyskland i Øst-Berlin; i 1953 bestemte han seg for å flytte til DDR. Fra 1955 til 1957 og 1959 til 1963 studerte Biermann først økonomi, senere filosofi og matematikk på Humboldt-universitetet i Øst-Berlin. Fra 1957 til 1959 arbeidet han som regiassistent på Berliner Ensemble, teatret som Bertolt Brecht hadde bygd opp. I 1960 skrev han sine første dikt og debuterte som visesanger.I 1964 var Biermann på en konsertturné i Vest-Tyskland. I 1965 kom diktsamlingen Die Drahtharfe og plata Wolf Biermann (Ost) zu Gast bei Wolfgang Neuss (West) ut, også i Vest-Tyskland, noe som medførte forbud mot både å opptre og publisere i DDR; dermed hadde Biermann i praksis yrkesforbud i eget land. Etter mer enn ti år med yrkesforbud og under overvåkning av overvåkningspolitiet Stasi fikk Biermann i november 1976 utreisetillatelse i forbindelse med en turné i Vest-Tyskland. Da han gikk av scenen etter den første konserten i Köln, fikk han beskjed om at han hadde blitt fratatt sitt østtyske statsborgerskap og ikke kunne returnere. Utvisningen av Biermann i 1976 ble en av de viktigste milepælene i DDR sin kulturhistorie, og medførte protester fra en rekke forfattere og kulturpersonligheter, blant annet Jurek Becker, Volker Braun, Stefan Heym, Sarah Kirsch, Heiner Müller og Christa Wolf. Mange av de som protesterte, forlot kort tid senere DDR.I Vest-Tyskland fortsatte Biermann sitt politiske engasjement, både gjennom kritikk av DDR og gjennom deltakelse i den vesttyske fredsbevegelsen og antiatomkraftbevegelsen. I desember 1989, en måned etter at Berlinmuren falt, holdt Biermann sin første konsert på mange tiår i DDR. Etter den tyske gjenforeningen forlangte Biermann et omfattende oppgjør med DDR, blant annet med overvåkningspolitiet (Stasi). Forfatterskap Wolf Biermanns kunstneriske verk består av lyrikk, kortprosa og sanger (han skrev både tekst og melodi). Forbildene fant han særlig i politisk lyrikk, inspirert blant annet av Bertolt Brecht, Heinrich Heine og François Villon. Overraskende poeng, vulgære ord side ved side med vare stemninger, kjappe skifter mellom humor og spott kjennetegner tekstene. Sangene hans kombinerer det høylydte med det forsiktige, og både overrasker og provoserer publikum. Biermann debuterte i 1964 med Die Drahtharfe, en samling dikt, ballader og sanger (norsk oversettelse Songar til piggtrådharpe: dikt, balladar og viser, 1971). Samlingen viser hvilke forfattere og kunstnere Biermann lot seg inspirere av, nemlig Bertolt Brecht, Heinrich Heine og François Villon. Blant de mest kjente diktene i denne samlingen er «Warte nicht auf beßre Zeiten». I 1965 kom Deutschland. Ein Wintermärchen, med tydelig henvisning til Heinrich Heine. I 1968 fulgte Mit Marx und Engelszungen, også denne en samling ballader og dikt med utgangspunkt i Biermanns personlige situasjon som kneblet kunstner, og i 1972 Meine Genossen, allerede titlene var en provokasjon for myndighetene i DDR. I 1970 ga han ut Der Dra-Dra. Die Große Drachentöterschau in acht Akten mit Musik (norsk oversettelse Dra-dra: det store drakedrepar-spelet i åtte akter med songar, 1971), et notehefte med dialoger og dikt. Preußischer Ikarus (1978) er en samling sanger, ballader, dikt og kortprosa. Også her viser forfatteren til sin kneblede arbeidssituasjon i DDR, blant annet gjennom den berømte verselinjen «…ach! kommen bin ich/vom Regen in die Jauche» (Jeg kom fra regnet til kloakken), men samlingen inneholder også en rekke kjærlighetsdikt. På 1980-tallet kom blant annet Verdrehte Welt – das seh’ ich gerne. Lieder, Balladen, Gedichte, Prosa(1982), Klartexte im Getümmel. 13 Jahre im Westen(1990), et lyrisk resymé av hans erfaringer i Vest-Tyskland. Fra 1990-tallet kom flere utgivelser som inkluderte tidligere dikt blant annet Alle Lieder(1991), Alle Gedichte (1995) og Die Gedichte und Lieder 1960 bis 2001 (2003), men også nye diktsamlinger, for eksempel Der Sturz des Dädalus (1992), Paradies uff Erden. Ein Berliner Bilderbogen(1999), Heimat. Neue Gedichte (2006) og Im Bernstein der Balladen. Lieder und Gedichte (2016). Biermann har også lagd en rekke gjendiktninger til tysk, blant annet fra jiddisk, Großen Gesang vom ausgerotteten jüdischen Volk (1994) av den jødiske forfatteren Jitzchak Katzenelson (1886-1944), som ble drept i Auschwitz, og av William Shakespeare (Das ist die feinste Liebeskunst, 2005). I 2016 ga Biermann ut sin selvbiografi: Warte nicht auf bessere Zeiten, tittelen er et sitat fra et av hans tidligste dikt. Utmerkelser Wolf Biermann har mottatt en rekke utmerkelser for sitt litterære arbeid, blant annet  Georg-Büchner-prisen (1991) Heinrich-Heine-prisen (1993) Den tyske nasjonalprisen (1998) Joachim-Ringelnatz-prisen for lyrikk (2006) Ernst-Toller-prisen (2018)  I tillegg har han mottatt en rekke utmerkelser som musiker. Biermann er æresborger av Berlin (siden 2007) og æresdoktor i filosofi ved Humboldt-universitetet i Berlin (siden 2008). Betydning Med unntak av enkeltdikt i en antologi i 1964 ble Wolf Biermann aldri trykket i DDR; alle hans bok- og plateutgivelser fram til 1989 var i Vest-Tyskland. Likevel var enkelte av hans tekster i omløp under hånden i DDR, og han holdt huskonserter for venner og bekjente i sin leilighet i Chausseestraße 131 i Øst-Berlin, som ble avlyttet av overvåkningspolitiet (Stasi), noe han henspiller på i sin «Stasi-Ballade» med refrenget «Die Stasi war mein Eckermann». Det var i Vest-Tyskland han ble kjent, først gjennom bok- og plateutgivelser, fra 1976 gjennom konsertturnéer, hvor han ikke bare spilte og sang, men også verbalt ga uttrykk for sine synspunkter på regimet i DDR og, etter 1989, på blant annet det han mente var et mangelfullt oppgjør. Trass i yrkesforbud i DDR ble han landets mest prominente kritiker. Han ble dermed tidlig en legende, kjent også utenfor det tyskspråklige området.Biermann er en av de mestselgende tyskspråklige lyrikerne, noe tallrike plateutgivelser har bidratt til. Han er oversatt til en rekke språk, blant annet til norsk (nynorsk). Det eksisterer en rekke utgaver av forfatterskapet. Les mer i Store norske leksikon Tysklands litteratur Eksterne lenker Wolf Biermann i databasen til LeMO (Lebendiges Museum Online) Wolf Biermann i Deutsche Biographie Forfatterens hjemmeside