concilium plebis
Store norske leksikon,Historie,Verdens historie og samtidshistorie,Europa,Romerrikets historie
Plebeierforsamlingen var en av flere folkeforsamlinger (se comitia) i det gamle Roma under republikken. Den var forbeholdt plebeierne.
Opprinnelig var plebeierforsamlingen denne standens mottrekk mot de mektige patrisierne som kontrollerte makten i den tidlige republikken. Forsamlingen valgte egne embetsmenn, med folketribunen som den viktigste, og etter 287 fvt. ble vedtak fattet i plebeierforsamlinger (plebiscita) gitt lovs form og gjort bindende for hele folket. Etter dette ble plebeierforsamlingen for de fleste praktiske formål slått sammen med tribusforsamlingen (comitia tributa). Patrisierne fikk imidlertid aldri tilgang til concilium plebis og valgene av plebeiernes embetsmenn. Les mer i Store norske leksikon Romerrikets historie