Édouard Colonne
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Musikk,Klassisk musikk,Internasjonale dirigenter
Édouard Colonne var en italiensk-fransk dirigent og fiolinist, en sentral skikkelse i musikklivet i Paris på slutten av 1800-tallet og grunnlegger av Orchestre Colonne.
Bakgrunn Colonne kom fra en italiensk-jødisk musikerfamilie, og studerte ved Konservatoriet i Paris fra 1855. Han var fiolinist ved Parisoperaen i 1858–1867, og spilte annenfiolin i Lamoureux-kvartetten. Concerts Colonne Sammen med musikkforleggeren Georges Hartmann etablerte Colonne i 1873 konsertserien Concerts Nationaux på Théâtre Odéon. Etter to sesonger flyttet de til Théâtre du Châtelet. Dette ble begynnelsen på orkestertradisjonen som ble kjent som Concerts Colonne, og som fikk stor betydning for musikklivet i Paris. På disse konsertene fremmet Colonne blant annet musikk av komponister som i tiden var omstridt, som Hector Berlioz, Richard Wagner og Gustav Mahler. Colonne dirigerte stort sett konsertene selv, men lot også tidens komponister dirigere egne verker. Han var en stor beundrer av Edvard Grieg, og lot Grieg lede orkesteret i egne verker i 1889, 1894 og 1903. Dirigenten Pierre Monteux begynte sin karriere hos Colonne, som bratsjist fra 1893 og som assistentdirigent fra 1894. Colonne ble en grammofonpionér gjennom sin innspillinger av orkestermusikk for Pathé-selskapet i 1906. Orchestre Colonne Orchestre Colonne har vært et ledende orkester i Pars også i det 20. århundre. Deres spillested er det tradisjonsrike konserthuset Salle Wagram. Orkesteret gjestet de skandinaviske hovedstedene i oktober 1950 med sin daværende sjefdirigent Paul Paray. På programmet i Calmeyergatens Misjonshus i Oslo stod blant annet symfonier av Ludwig van Beethoven og Robert Schumann foruten Griegs a-mollkonsert med den franske pianistinnen Jeanne-Marie Darré som solist. Les mer i Store norske leksikon Musikk i Frankrike