den som graver en grav for andre, faller selv i den
Store norske leksikon,Ordforklaringer,Uttrykk og ordtak
Den som graver en grav for andre, faller selv i den er en talemåte som advarer mot å legge feller og om at planen ofte slår tilbake på den som prøver å ødelegge for andre.
Ordtaket er benyttet flere steder i Det gamle testamentet:  Salomos ordspråk 26,27: «Den som graver en grav, faller selv i den, den som ruller en stein, får den over seg.»  Salmenes bok 57,7: «De la ut et nett for mine føtter, de presset meg ned. De gravde en fallgrav for meg, men selv falt de ned i graven.»  Forkynneren 10,8: «Den som graver en grav, kan selv falle i den; den som river et grensegjerde, kan bli bitt av en orm.» Dette og nærlydende ordtak finnes hos flere klassiske forfattere, blant annet Hesiod og Cicero, i egyptiske fortellinger skrevet på demotisk samt blant visdomsord på arameisk i papyrusfunnet fra Elefantine-øya sør i Egypt. Det er også et av de danske ordspråkene i Peder Laales samling fra 1300-tallet. Les mer i Store norske leksikon Bibelen egyptisk ordtak Eksterne lenker Bibel.no: Salomos ordspråk, kapittel 26, vers 27 Kilder Grandl, C. (2007). Das altägyptische Sprichwort in der internationalen Sprichwortforschung. Stand, Aufgaben und Bedeutung. Göttinger Miszellen. 215(4), 39–48. Hesiod (2014). Arbeid og dager, vers 265 (A. Rostad, gjendiktning). Gyldendal Cicero, M.T. (1918). Tusculanaen disputationes, 2,39 (M. Pohlenz, red.). Teubner.