Bardu
Store norske leksikon,Geografi,Norges geografi,Troms og Finnmark,Bardu
Bardu er en kommune i Troms og Finnmark fylke, opprettet som egen kommune ved utskillelse fra Ibestad i 1854. Bardu omfatter Bardudalen med dens øvre del Østerdalen og Altevatnet ovenfor, likeledes sidedalene Salangsdalen og Sørdalen i vest, samt store fjellområder omkring. Disse strekker seg helt i til riksgrensen mot Sverige i øst og sør.
Kommunen grenser mot Målselv i nordøst, Kiruna kommune i Sverige i øst og sør, Narvik i Nordland i sørvest, Lavangen og Salangen i vest og Sørreisa i nordvest. Bardu er eneste kommune i Troms uten kystlinje.Setermoen er administrasjonssenter i Bardu kommune. Natur og geologi Kommunen har flere storslagne fjell, mange med is- og snøkledde topper. Kommunens høyeste fjell er Rohkunborri (1659 meter over havet), og dette finner man sør for Altevatnet. Etter Rohkunborri er Kistefjell (1633 meter over havet) på grensen mot Målselv øst for Altevatnet høyeste fjell. Barduelva, som kommer fra Altevatnet, faller rundt 400 meter på de første 25 kilometerne, og danner her flere fossefall. Lenger ned er Østerdalen flatere, vid og åpen. Fra kommunesenteret Setermoen går Barduelva nordover ut av kommunen og løper sammen med Målselva like nedenfor Bardufossen. Bardudalen ligger i ly for sjøluft og har forholdsvis varme somrer. Den har skogkledde lier opp til 400—500 meter, med stort sett bjørkeskog. På elveslettene er det mest furu. Altevatnet med dets innerste del Leinavatn (regulert; 473—489 meter over havet) strekker seg fra Innset, den øverste grenda i Østerdalen, i sørøstlig retning helt inn til svenskegrensen. Mellom Altevatnet og svenskegrensen lengst sør i kommunen ligger Rohkunborri nasjonalpark. Den omfatter også øvre del av Sørdalen i vest med dype juv og høye, til dels brekledde fjell omkring. Berggrunnen i Bardu består hovedsakelig av glimmerskifer av kaledonsk opprinnelse (se kaledonske orogenese) som stedvis, særlig sør for Altevatnet, er gjennombrutt av dypbergarter som gabbro og amfibolitt. Helt i øst er det underliggende grunnfjellet blottet. Her består berggrunnen hovedsakelig av granitt og granodioritt. Berggrunnen i kommunen er dekket av løse jordlag av morene og elveavsetninger. Glimmerskifermorenen er næringsrik og bidrar til den rike vegetasjonen og de gode jordbruksvilkårene i dalene. Klima Bardu er eneste kommune i regionen Troms som ikke har kystlinje, og det er således innlandsklima som naturlig preger kommunen. Dette betyr som regel kjølig vinter og varm sommer. Høyeste registrerte temperatur i Bardu etter andre verdenskrig ble målt i 2018, da gradestokken på Bardufoss viste 33,5 grader celsius. Laveste temperatur i samme periode ble registrert i 1978, da kvikksølvet krøp ned til 38,1 kuldegrader. Middeltemperaturen i kommunen ligger på 1,2 grader celsius. Bardu er en relativt tørr kommune, værmessig. Gjennomsnittlig årsnedbør registrert fra 1947 til i dag ligger på 792 millimeter. Bosetning Bosetningen følger dalførene, med størst tetthet i de flate partiene omkring administrasjonssenteret Setermoen, kommunens eneste tettsted. I tettstedet bor 62 prosent av Bardus folkemengde (2022). Tettstedsandelen er til sammenligning 73,7 prosent i fylket som helhet. Den sørøstlige halvdelen av kommunen er ubebodd. I tillegg til den fastboende befolkningen på Setermoen er det et betydelig antall soldater ved de militære avdelingene i området. Bardu hadde sterk vekst i folketallet i takt med de militære etableringene på Setermoen fra 1950-årene og frem til midt på 1970-tallet. Siden har folketallet i kommunen stort sett vært stabilt. I tiårsperioden 2012—2022 økte kommunens folketall med gjennomsnittlig 0,27 prosent årlig, mot 0,4 prosent i Troms og Finnmark fylke. Næringsliv Setermoen er landets største hærgarnison, og dette dominerer kommunens næringsliv. Hele 71 prosent av arbeidsplassene i kommunen er således i offentlig administrasjon og forvaltning, inkludert forsvar, mot 46 prosent i hele Troms (2022). For øvrig har næringen varehandel og overnattings-/serveringsvirksomhet elleve prosent av arbeidsplassene, mens industri og bergverk bare har én prosent. Dersom man inkluderer bygge- og anleggsvirksomhet og kraft- og vannforsyning/renovasjon kommer andelen opp i seks prosent. Primærnæringene hadde samme år tre prosent av kommunens arbeidsplasser. I jord- og skogbruket er melkeproduksjon, sauehold og potetdyrking viktigste driftsformer. Bardu har etter Målselv størst skogavvirkning blant kommunene i fylket. Bardu er den største kraftkommunen i regionen Troms med en samlet maskininstallasjon på 239,6 MW og en midlere årsproduksjon på 1244 gigawattimer (GWh) per 2022. Det er fem kraftverk i kommunen, alle i Barduelva. Størst midlere årsproduksjon har Straumsmo kraftverk med 704 GWh (i drift fra 1966) og Innset kraftverk med 500 GWh (i drift fra 1960). Størst fallhøyde har et mindre kraftverk i en sidelv til Barduelva, Dittielva, med 286 meter. Av de bosatte yrkesaktive i Bardu har 23 prosent arbeid utenfor kommunen (2022). De fleste av disse finner man i Målselv, mens øvrige er spredt i de øvrige nabokommunene og i Tromsø. Samferdsel E6 fra sør går gjennom kommunen via Salangsdalen, kommunesenteret Setermoen og nedre del av Barduelvas dalføre i nord. Ved Brandvoll i Salangsdalen tar fylkesvei 851 av fra E6 vestover til Sjøvegan i Salangen, og ved Elverum i nord går fylkesvei 87 opp Målselvdalen til Øverbygd og videre gjennom Tamokdalen tilbake til E6 ved Øvergård på Balsfjordeidet. Fra Setermoen går fylkesvei 847 opp langs Barduelva til Innset nedenfor Altevatnet. Like utenfor kommunegrensen i nord, mellom E6 og Barduelvas munning i Målselva, ligger Bardufoss lufthavn, som tilhører stamrutenettet. Flyplassen ble vedtatt bygget i 1935, og tok imot det første flyet i 1938. Administrativ inndeling og offentlige institusjoner Setermoen har militært sykehus, alders- og sykehjem, idretts- og svømmehall, samt hopp- og alpinanlegg. Bardu hører til Troms politidistrikt, Nord-Troms og Senja tingrett og Hålogaland lagmannsrett. Kommunen er med i regionrådet Midt-Troms regionråd sammen med Berg, Målselv, Salangen, Senja og Sørreisa. Bardu er del av Indre Troms næringsregion sammen med Dyrøy, Gratangen, Lavangen og Salangen. Bardu kommune tilsvarer soknet Bardu i Senja prosti (Nord-Hålogaland bispedømme) i Den norske kirke. Mot slutten av 1800-tallet hørte Bardu til Senjen og Tromsø fogderi i Tromsø amt. For statistiske formål er Bardu kommune (per 2022) inndelt i ett delområde med til sammen 18 grunnkretser: Åsen, Strand, Ala, Kirkemo, Stein, Fosshaug/Bardujord, Breidablikk, Sørdalen, Viken/Dybdal, Nesmoen/Toftaker, Haugli, Midtli, Kroken, Forseth/Lund, Håkstad, Altevann, Staggonjunes og Stordalen. Historikk og kultur Bardu fikk ikke fast bosetning før sist på 1700-tallet. Da ble området sammen med Målselv og Øverbygd, etter initiativ fra fogd Jens Holmboe i Senjen og Tromsøen fogderi, bosatt av innflyttere fra hovedsakelig Østerdalen og Gudbrandsdalen, senere også fra Trøndelag. Bygningsforhold, dialekt og stedsnavn bærer sterkt preg av denne innflyttingen. På Eggen gård ved Bardujord i Østerdalen står den vesle stua (3×4 meter) hvor de to første innvandrerne, Ole Olsen og John Simonsen fra Tynset, i 1791 overvintret med sine familier. Bardu kirke på Setermoen er en åttekantet tømmerkirke, oppført 1829 som kopi av Tynset kirke. I tillegg til kirken, har kommunen i alt tre kapell; Nedre Bardu kapell, Øvre Bardu kapell og Salangsdalen kapell. Ved Lundamo i Salangsdalen ligger Bardu bygdetun, med bygninger fra 1860-årene, både gårdsbebyggelse og en gammel skolebygning. Det er en dyrepark på Lund lenger sør i Salangsdalen, Polar Park (åpnet i 1994), med blant annet arktiske dyr. «Innset-byen», som ble reist av kraftutbyggerne, er bevart og foreslått fredet. Her er minnestein over de første bureiserne. Altevatnet med fjellområdet omkring er et populært hytte- og utfartsområde for store deler av Troms. I kirkeparken på Setermoen finner man Prolog stasjon, som er en kunstinstallasjon som ble åpnet 8. mai 2010, og symboliserer den første «jernbanestasjonen» på den vurderte forlengelsen av Nord-Norgebanen. Navn og kommunevåpen Kommunevåpenet (godkjent i 1980) har en svart gående jerv mot en gullfarget bakgrunn. Det finnes en fast jervstamme i kommunen. Navnet er ikke sikkert forklart, men kommer trolig av samisk Beardu, en landskapsbenevning med betydningen ‘lang og bratt fjellside mot en dal’. Les mer i Store norske leksikon Troms og Finnmark Eksterne lenker Bardu kommunes nettsider Litteratur Bardu kommune 150 år : utviklinga 1954-2004, [2004], Finn boken  Eggen, Eystein: Bardu bygdebok, 1950-60, 2 b., Finn boken  Hasvold, P.M.: Bardu : et tilbakeblik : Bardudalens første bebyggelse og senere utvikling [...], 1924 Hovde, Kjell, red.: Historiske bildeminner fra Bardu, 1997-, 2 b., Finn boken  Jensvold, Alvin: Nybyggerne i Barduskogen, 1998, isbn 82-994798-0-0, Finn boken   Jubileumsskrift Bardu 1791-1991, red. av Bardu historielag, [1991?], Finn boken  Prestbakmo, Hans: Natur, tanker og mennesker i grenseland, 2002, isbn 82-996221-0-7, Finn boken