Baldvin 2.
Store norske leksikon,Historie,Verdens historie og samtidshistorie,Europa,Det bysantinske rike
Baldvin 2. var latinsk keiser i Konstantinopel fra 1228 til 1261. Det latinske keiserdømmet ble opprettet da vesteuropeiske korsfarere erobret Konstantinopel, hovedstaden i Bysants (det østromerske riket). Baldvin var sønn av Peter av Courtenay og Baldvin 1s nevø. Han var den siste latinske keiser i Konstantinopel, og ble fordrevet i 1261 da byen ble erobret av Mikael 8 Palaiologos.
Da hans bror Robert av Courtenay døde var Baldvin kun 11 år da han ble keiser, og Johannes av Brienne ble hans formynder. Han giftet seg med Johannes' datter og ved Johannes' død returnerte han til Konstantinopel fra et lengre opphold i vest. Baldvin 2 ble kronet til keiser i 1240. Han oppholdt seg allikevel for det meste i vest i jakten på penger og støtte for sitt svake keiserdømme. Baldvin rømte byen da Mikael 8s feltherre, Alexios Strategopulos, angrep i 1261.Han planla i ettertid en gjenerobring av Konstantinopel og allierte seg med med venetianerne, men uten at det materialiserte seg i et angrep. Les mer i Store norske leksikon korstog Latinske keiserdømme Bysants keisere i Det bysantinske riket