Erasmus-prisen
Store norske leksikon,Historie,Verdens historie og samtidshistorie,Europa,Europas øvrige historie
Erasmus-prisen er en nederlandsk pris som ble innstiftet i 1958 av Den europeiske kulturstiftelse (grunnlagt 1954). Prisen har navn etter humanisten Erasmus av Rotterdam. Den utdeles årlig til personer eller institusjoner som har ytt særlige bidrag til fremme av europeisk kultur, og en del av prisbeløpet skal vinneren i samråd med stiftelsens ledelse anvende til tiltak som kan fremme europeisk ånd og sivilisasjon. Prisbeløpet er (2021) 150 000 euro.
Prisvinnere I parentes er angitt det område/emne hvor prisvinnerne har gjort den innsats som de har fått prisen for.   År Prisvinner     1958 Det østerrikske folk   1959  Robert Schuman, Frankrike (politikk) og Karl Jaspers, Vest-Tyskland (filosofi)   1960  Marc Chagall, Frankrike (malerkunst) og Oskar Kokoschka, Østerrike (malerkunst)   1962  Romano Guardini, Vest-Tyskland (kristen humanisme)   1963  Martin Buber, Østerrike (teologi)   1964 Den internasjonale akademiske union (allmennvitenskapelig arbeid)   1965  Charlie Chaplin, Storbritannia (filmkunst) og Ingmar Bergman, Sverige (filmkunst)   1966  Herbert Read, Storbritannia (kunsthistorie) og René Huyghe, Frankrike (kunsthistorie)   1967  Jan Tinbergen, Nederland (økonometri)   1968  Henry Moore, Storbritannia (billedhuggerkunst)   1969  Gabriel Marcel, Frankrike (filosofi) og Carl Friedrich von Weizsäcker, Vest-Tyskland (filosofi)   1970  Hans Scharoun, Vest-Tyskland (arkitektur)   1971  Olivier Messiaen, Frankrike (musikk)   1972  Jean Piaget, Sveits (psykologi)   1973  Claude Lévi-Strauss, Frankrike (kulturantropologi)   1974  Ninette de Valois, Storbritannia (ballett) og Maurice Béjart, Frankrike (ballett)   1975  Ernst Gombrich, Storbritannia (kunsthistorie) og Willem Sandberg, Nederland (museumsvitenskap)   1976  Amnesty International (menneskerettigheter) og René David, Frankrike (rettsvitenskap)   1977 Werner Kaegi, Sveits (historie) og Jean Monnet, Frankrike (politikk)   1978 La Marionettistica Fratelli Napoli Catania og Tandarica, Italia (teater), Yves Joly, Frankrike (teater) og Bread and Puppet Theater, Storbritannia (teater)   1979  Die Zeit, Vest-Tyskland (journalistikk) og Neue Zürcher Zeitung, Sveits (journalistikk)   1980  Nikolaus Harnoncourt, Østerrike (musikk) og Gustav Leonhardt, Nederland (musikk)   1981 Jean Prouvé, Frankrike (industridesign)   1982 Edward Schillebeeckx, Belgia (teologi)   1983  Raymond Aron, Frankrike (sosialfilosofi), Isaiah Berlin, Storbritannia (sosialfilosofi), Leszek Kolakowski, Polen (sosialfilosofi) og Marguerite Yourcenar, Frankrike (litteratur)   1984 Massimo Pallottino, Italia (arkeologi)   1985 Paul Delouvrier, Frankrike (byplanlegging)   1986  Václav Havel, Tsjekkoslovakia   1987 Alexander King, Storbritannia (teknologi og samfunn)   1988 Jacques Ledoux, Belgia (filmkultur)   1989 Den internasjonale juristkommisjon (menneskerettigheter)   1990  Grahame Clark, Storbritannia (forhistorie)   1991  Bernard Haitink, Nederland (musikk)   1992  Simon Wiesenthal, Østerrike og Archivo General de Indias, Spania   1993  Peter Stein, Tyskland (teater)   1994  Sigmar Polke, Tyskland (billedkunst)   1995  Renzo Piano, Italia (arkitektur)   1996 William McNeill, Canada (historie)   1997  Jacques Delors, Frankrike (politikk)   1998  Mauricio Kagel, Argentina (musikk) og Peter Sellars, USA (teater)   1999  Mary Robinson, Irland (menneskerettigheter)   2000 Hans van Manen, Nederland (koreografi)   2001 Adam Michnik, Polen (kultur, politikk) og Claudio Magris, Italia (kultur, politikk)   2002  Bernd og Hilla Becher, Tyskland (fotografi)   2003 Alan Davidson, Storbritannia (mathistorie)   2004  Sadik al-Azm, Syria (religion, filosofi), Fatema Mernissi, Marokko (religion, modernitet) og Abdulkarim Soroush, Iran (religion, toleranse)   2005 Simon Schaffer, Storbritannia (historie, vitenskap) og Steven Shapin, USA (historie, vitenskap   2006 Pierre Bernard, Frankrike (grafisk design)   2007 Péter Forgács, Ungarn (film)   2008 Ian Buruma, Nederland (journalistikk)   2009 Antonio Cassese, Italia (juss), Benjamin Ferencz, USA (juss)   2010 José Antonio Abreu, Venezuela (musikk)   2011 Joan Busquets, Spania (arkitektur)   2012 Daniel Dennett, USA (filosofi)   2013  Jürgen Habermas, Tyskland (filosofi)   2014 Frie Leysen, Belgia (kultur)   2015  Wikipedia (leksikon)   2016 A.S. Byatt, Storbritannia (litteratur)   2017 Michèle Lamont, Canada (sosiologi)   2018 Barbara Ehrenreich, USA (journalistikk)   2019  John Adams, USA (musikk)   2020 Ikke utdelt   2021  Grayson Perry, Storbritannia (kunst)   2022 David Grossman, Israel (litteratur) Les mer i Store norske leksikon Europas historie