ars antiqua
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Musikk,Klassisk musikk,Den klassiske musikkens historie,Klassisk musikk før 1600
Ars antiqua er den flerstemmige musikk fra cirka 1150 til cirka 1300, til forskjell fra ars nova i begynnelsen av 1300-tallet.
Sentrum for ars antiqua var Notre Dame-skolen i Paris med Leonin og Perotin som de betydeligste komponister. Ars antiqua bygde på eldre, enklere typer flerstemmighet (organum), de viktigste former er conductus og motett. Viktige utviklingstrekk er overgangen fra 2-, til 3- og 4-stemmig sats og fra den fleksible rytmikk i gregoriansk sang til nøyaktigere bestemte rytmiske skjemaer. Les mer i Store norske leksikon middelalderen – musikk renessansen – musikk