den athanasianske trosbekjennelsen
Store norske leksikon,Religion og filosofi,Religioner og livssyn,Kristendom,Kristen teologi og troslære
Den athanasianske trosbekjennelsen er den yngste av de tre oldkirkelige trosbekjennelsene i kristendommen. Den handler om treenigheten og Jesu to naturer.
Trosbekjennelsen består av 40 artikler som fordeler seg på to hoveddeler. Den første bekjenner troen på treenigheten, hvor Faderen, Sønnen og Den Hellige Ånd er like guddommelige, skal tilbes til samme grad, og utgjør én enhet. Den andre hoveddelen understreker oldkirkens lære om Kristus som både sann Gud og sant menneske. Ut fra innholdet tar bekjennelsen sterk avstand fra arianismen, der man mente at Sønnen og Den Hellige Ånd var underordnet Faderen.Sannsynligvis oppstod trosbekjennelsen i Sør-Gallia eller Spania på 500-tallet. Navnet kommer av at teksten tradisjonelt har vært tillagt Athanasios (295–373), men det er usannsynlig at han er forfatteren. Andre navn på trosbekjennelsen er Symbolum quicunque etter begynnelsesordet på latin, eller bare Q.I den romersk-katolske kirke og i den anglikanske kirke brukes trosbekjennelsen i gudstjenesten på visse dager i kirkeåret. I Den norske kirke er den en bekjennelsesskrift, men brukes ikke liturgisk. De ortodokse kirkene anerkjenner den ikke. Les mer i Store norske leksikon den apostoliske trosbekjennelse den nikenske trosbekjennelse trosbekjennelse