arbeidsledighetstrygd
Store norske leksikon,Samfunn,Arbeid og velferd,Folketrygd og pensjon
Arbeidsledighetstrygd er en statlig trygdeordning som skal kompensere for bortfall av arbeidsinntekt og dermed sikre arbeidsføre personer en inntekt i tilfeller hvor de ufrivillig er arbeidsledige.
For å ha rett til dagpenger under arbeidsløshet må man være medlem av Folketrygden og bo eller ha opphold i Norge (med unntak av særregler ved opphold i EØS-land). I tillegg må man være arbeidsfør, arbeidstiden må være redusert med minst 50 prosent uten egen skyld og man må være registrert ved den offentlige arbeidsformidlingen som reell arbeidssøker.Dagpengene beregnes ut i fra et gjennomsnitt av de tre siste års inntekt. Trygde- og arbeidsperioder i de fleste europeiske land kan på visse vilkår gi rett til dagpenger i Norge. Selvstendig næringsdrivende har i prinsippet ikke mulighet til å motta dagpenger.Fra 1908 ga stat og kommune tilskudd til godkjente, frivillig opprettede arbeidsløshetskasser, mens det i 1939 ble etablert en generell offentlig arbeidsledighetstrygd. Fra 1971 ble arbeidsledighetstrygden inkorporert i Folketrygden. Les mer i Store norske leksikon folketrygden arbeidsledighet NAV