differensialtermisk analyse
Store norske leksikon,Realfag,Geologi,Krystallografi
Differensialtermisk analyse, analysemetode som består i å registrere varmetoninger som opptrer ved oppvarming av et fast stoff, oftest til 1000–1200 °C.
Registreringen foregår ved hjelp av termoelementer som måler temperaturforskjellen (ΔT) i forhold til et termisk inaktivt stoff (for eksempel aluminiumoksid) som oppvarmes samtidig. Varmetoningen kan skyldes avgivelse av vann eller gasser, omvandlinger eller reaksjoner, og kan være endoterm (binding av varme) eller eksoterm (avgivelse av varme).Mange mineraler har karakteristiske DTA-kurver, som kan brukes til bestemmelse av disse. Metoden kan kombineres med termogravimetrisk analyse analyse, TGA (DTG). Les mer i Store norske leksikon krystallografi