Åke
        
         (kansler)
Store norske leksikon,Historie,Norsk og nordisk historie,Norges historie,Norges historie fra 1050 til 1300
Åke var en norsk tjenestemann og geistlig. Var formodentlig utdannet ved et universitet i utlandet, var prost ved Apostelkirken i Bergen.
Åke ble kansler for hertug Håkon Magnusson 1293 eller før, og fortsatte i stillingen da Håkon ble konge 1299. Han hadde nok innflytelse på utformingen av de viktige rettarbøtene (forordningene) Håkon utstedte som hertug.I Håkons kongstid må Åke ha vært hovedmannen bak kongens utbygging av Mariakirken i Oslo til hovedkapell. I Poitiers 1308 utvirket han de viktige pavebrevene som gav Håkon rettsgrunnlag for å organisere en egen kongelig geistlighet, halvt løsrevet fra bispekirken. Han førte ordet på kongens vegne da striden mellom erkebiskop Jørund og hans domkapittel ble bilagt, muligens 1303. Åke var kansler til 1312 og opptrer deretter ikke i kildene. Les mer i Store norske leksikon Åke i Norsk biografisk leksikon