burjater
Store norske leksikon,Historie,Verdens historie og samtidshistorie,Asia,Folkegrupper i Asia,Folkegrupper i Sentral-Asia
Burjater, burjeter er et mongolsk folk i det sørøstlige Sibir, omkring den sørlige delen av Bajkalsjøen. De fleste bor i republikken Burjatija i Russland, mens mindre grupper holder til i Mongolia og Kina. De snakker et mongolsk språk (burjatisk). Helt opp til moderne tid har burjatene for det meste vært nomader, bodd i jurter (filttelt) og holdt flokker av hester og hornkveg. Under russisk påvirkning har jordbruk vunnet innpass. Det drives også jakt og fiske, men i mindre grad enn tidligere. Burjatenes jern- og sølvarbeider, vevde stoffer og lærvarer selges over store deler av Sibir.
Burjatenes opprinnelse er uklar. En teori går ut på at de har sin opprinnelse fra flere ulike stammer som slo seg ned i området på 1300- og 1400-tallet. De hadde en egen religion, som fra slutten av 1600-tallet ble påvirket av lamaistisk buddhisme. Resultatet ble en religion som hadde trekk fra både sjamanisme, åndetro og buddhisme. Noen burjater gikk også over til gresk-ortodoks kristendom. Les mer i Store norske leksikon Sibir Russland