bildekodek
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Elektronikk,Elektronikk,Fjernsynsteknikk
Bildekodek er utstyr som brukes for å overføre levende bilder i telesystemer med redusert overføringshastighet, forutsatt en gitt bildekvalitet. Dette oppnås ved bildekoding.
I en bildekodek blir bildesignalet kodet til digital form, og ved avanserte digitale signalbehandlingsteknikker blir overflødig informasjon i signalet fjernet. Dette kan gi en reduksjon av nødvendig overføringshastighet, kompresjon, med en faktor av størrelsesorden hundre, og kompresjonsteknikkene er under stadig utvikling. På mottakersiden sørger bildekodeken på tilsvarende måte for å dekode signalet til sin opprinnelige form.Bildekodek ble først benyttet i videokonferansesystemer og i bildetelefoni. Utviklingen av kompresjonsteknikken har nå gjort det mulig å gå over til heldigital TV-overføring via satellitt, kabel og bakkebaserte sendere i kringkastingsbåndene. Les mer i Store norske leksikon TV