Kristian Elster
        
         (den eldre)
Store norske leksikon,Språk og litteratur,Norsk og samisk litteratur,Norges litteratur 1800-tallet
Kristian Elster var en norsk forfatter. Han vokste opp i Førde i Sunnfjord, der faren var sorenskriver. Hans litterære debut, det historiske drama Eystein Meyla, oppført i 1863, fikk streng medfart av kritikken. Han arbeidet en tid som kritiker og journalist, reiste i 1867 til Tyskland for å utdanne seg til forstmann. Fra høsten 1869 var han litteratur- og teaterkritiker i Aftenbladet, dessuten oversatte han føljetongene i bladet og introduserte blant andre Turgenjev, Spielhagen og Fritz Reuter for det norske publikum. Som kritiker var han en banebryter for den nye realistiske litteraturen. I 1873 ble han forstassistent i Trondheim.
Sykdom og andre vanskeligheter gjorde at Elster ble hindret i å fortsette sin skjønnlitterære produksjon. I 1877 fikk han i et månedsskrift trykt den fine og dypt eiendommelige fortellingen Solskyer. I 1879 fulgte Tora Trondal, en bredt anlagt roman om brytningene mellom bonde- og embetsmannskultur. Farlige folk (1881) foregår i bymiljø og gir et bilde av de sosiale og politiske konflikter i samtiden.Elsters romaner og noveller, til sammen to små bind, hører til det ypperste i sin tids norske litteratur. Hans studium Om modsætningen mellem det vestlige og østlige Norge ble utgitt i 1946. Les mer i Store norske leksikon Kristian Elster i Norsk biografisk leksikon Litteratur Bache-Wiig, Harald: «Kristian Elster d.e. og den nasjonale dannelse» i Aarnes, Sigurd Aa., red.: «Laserne» : studier i den dansk-norske felleslitteratur etter 1814, 1994, 163-182, isbn 82-03-17407-8 Dahl, Willy : Kristian Elster : veien fra Grundtvig til Marx, 1977, isbn 82-05-10571-5, Finn boken  Halvorsen, J.B.: Norsk Forfatter-Lexikon [...], B. 2, 1888, 216-221 Kjetsaa, Geir: «Elster som Turgenevs oversetter» i Edda 69 (1969), 162-173 Nilsson, Josef: Kristian Elster : 1841-1881, 1942 («Förteckning över K.E.s tryckta skrifter»: 254-261), Finn boken  Nygaard, K.: «Kristian Elster som teatermann» i Edda 79 (1979), 109-125