Chuck Berry
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Musikk,Populærmusikk,Pop og rock,Internasjonal pop og rock
Chuck Berry var en amerikansk sanger og musiker, og en av rockens største innovatører, stilskapere, gitarister og låtskrivere. Han har inspirert tusener av rockemusikere med sin blanding av blues, country, rockabilly og vittige tekster som appellerte til både hvit og svart ungdom. Berry ble også kjent for sitt sceneshow, der han framførte sin særegne «duckwalk» mens han spilte gitar.
Takket være Muddy Waters fikk han kontrakt med Chess Records. Debutsinglen Maybellene ble en stor slager i 1955. I USA hadde han også store hits med Roll Over Beethoven i 1956, School Day (Ring! Ring! Goes The Bell) og Rock & Roll Music i 1957, Sweet Little Sixteen, Johnny B. Goode og Carol i 1958, samt Almost Grown og Back In The U.S.A. i 1959. Berrys største britiske suksesser er Memphis Tennessee (1963), No Particular Place To Go (1964) og My Ding-A-Ling (1972), som også gikk til topps i USA.Etter 1979 ga han ikke ut noen nye studioalbum, men han fortsatte å turnere verden over, og holdt som åttiåring konserter i blant annet Norge. Berry ble innvalgt i Rock and Roll Hall of Fame i 1986. Året etter kom konsert-/dokumentarfilmen Hail! Hail! Rock 'n' Roll og selvbiografien Chuck Berry: The Autobiography. Han døde før han rakk å utgi sitt første nye album på 38 år, Chuck. Det kom ut i juni 2017. Les mer i Store norske leksikon rock musikk i USA Eksterne lenker Chuck Berry