akkord
        
         (musikk)
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Musikk,Musikkteori,Tonalitet
En akkord er en samklang av tre eller flere toner, oftest bygd opp av terser. Akkorder deles i treklanger, firklanger (for eksempel septimakkord) og femklanger (for eksempel noneakkord).
I dur/moll-preget musikk er tersoppbygde akkorder vanlige. Ved utvidet tonalitet og i atonalitet er både kvart- og sekundoppbygde treklanger vanlige. Omvendinger Ligger grunntonen i bassen, er akkorden i grunnstilling; ligger en av de andre tonene i bassen, sies akkorden å være i omvending, førsteomvending hvis tersen ligger i bassen, annenomvending hvis kvinten ligger i bassen. Konsonans og dissonans Akkordene kan være konsonerende, det vil si at samtlige toner danner konsonans med grunntonen, eller dissonerende, som vil si at en eller flere toner danner dissonans med grunntonen. Dissonerende akkorder krever etter klassisk harmonilære oppløsning, det vil si at dissonerende toner må etter bestemte regler føres videre til konsonerende. Består akkorden utelukkende av toner innenfor tonearten, kalles den tonal, hører en eller flere toner ikke hjemme i tonearten, kalles den alterert. Les mer i Store norske leksikon harmonilære brutt akkord