Dorestad
Store norske leksikon,Historie,Arkeologi,Europeisk arkeologi
Dorestad, frisisk by i merovingertid og eldre vikingtid, nå Wijk bij Duurstede, sørøst for Utrecht i det nåværende Nederland.
Byen lå strategisk godt plassert ved Rhinens utløp og var velegnet som utgangspunkt for handel med England og Norden. Både historiske kilder og arkeologiske funn viser at byen har stått i nær forbindelse med Norden, for eksempel ble de første kristne i Birka døpt i Dorestad. Byen oppstod på 600-tallet, og på 800-tallet var byen det viktigste handelssentrum i Nord-Europa. Etter 834 ble Dorestad plyndret av vikinger nesten hvert eneste år og ble til slutt ødelagt ved en flom i 863. Arkeologiske utgravninger har gitt rike resultater. Les mer i Store norske leksikon vikingtiden