Comet
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Transport,Luftfart,Luftfartøy,Sivilflytyper,Passasjerfly
Comet var et britisk firemotors passasjerfly. Comet var verdens første jet-passasjerfly, og var utviklet og bygd av den britiske flyfabrikk de Havilland Aircraft Co.
Historie Comet fløy første gang 27. juli 1949, og ble først tatt i bruk av BOAC (British Overseas Airways Corp) som fraktfly i januar 1952. Første kommersielle flygning med passasjerer var på strekningen London–Johannesburg 2. mai 1952. Etter en rekke alvorlige nedstyrtninger, forårsaket av en strukturell feil med trykkabinen, ble alle fly satt på bakken i april 1954.Forbedrede versjoner ble senere tatt i bruk av RAF, og BOAC satte Comet 4 i trafikk mellom London og New York i 1958. BOAC tok Comet ut av trafikk i 1965, men flytypen var i kommersiell trafikk med flyselskapet Dan-Air frem til 1981. I alt ble 114 Comet produsert. Spesifikasjoner Varianten Comet 4C var utstyrt med fire turbojetmotorer (se flymotor), hver med en skyvkraft på 46,7 kilonewton, og flyet hadde normalt kapasitet for opptil 101 passasjerer. Vingespenn: 32,87 meter Lengde: 35,97 meter Maksimal startvekt: 73,5 tonn  Marsjfart: 810 kilometer i timen Rekkevidde: 4265 kilometer Les mer i Store norske leksikon flygning fly