absolutisme
Store norske leksikon,Religion og filosofi,Filosofiens fagdisipliner,Politisk og økonomisk filosofi
Absolutisme er en generell betegnelse på en styreform hvor den styrende har uinnskrenket makt. Eneveldige eller absolutte kongedømmer ble etablert i flere europeiske land på 1600-tallet, og ble i de fleste sammenhenger avløst av konstitusjonelle monarkier eller republikker i århundrene som fulgte. I vår egen tid kan styreformene i blant annet Eswatini, Saudi-Arabia, Brunei, Qatar og Oman regnes som absolutistiske.
I en mer innskrenket betydning kan absolutisme også betegne styreformer der den styrende har uinnskrenket makt, men der denne samtidig respekterer et sett av stående lover eller en grunnlov. Eksempler på denne styreformen i vår tid er Vatikanstaten, der paven er gitt uinnskrenket makt gjennom en grunnlov, og De forente arabiske emirater, der forholdet mellom emiratene er regulert i et sett av felles lover, men der hver enkelt emir har enevoldsmakt innenfor grensene til sitt eget emirat. Les mer i Store norske leksikon styreform enevelde diktatur