cirkumfleks
Store norske leksikon,Språk og litteratur,Skriftspråk,Alfabeter og skriftsystemer,Skrifttegn,Latinske bokstaver,Diakritiske tegn
Cirkumfleks har to betydninger: det er navnet på det diakritiske tegnet ^, og er også navn på en toppet tonebevegelse innenfor en lang vokal eller stavelse.
Diakritisk tegn Cirkumfleks brukes i norsk bare i lånord fra fransk og i noen få norske ord for å unngå forveksling. Et eksempel på det siste er i ordet fôr (dyremat). Tegnet er noe vanligere i nynorsk enn bokmål, for eksempel i ord som vêr (vær) og lêr (lær).I fransk kan cirkumfleks stå over alle vokaler unntatt y. ê uttales åpent, [ɛ], og vanligvis viser cirkumfleks at vokalen uttales lang. Bruken av cirkumfleks i fransk rettskrivning markerer normalt at en tidligere s foran konsonant er falt ut, noe som skjedde i middelalderen. Sammenlign fransk goût 'smak' med gusto på portugisisk, spansk og italiensk, og gust på katalansk og rumensk.Esperanto bruker cirkumfleks over konsonanter: ĉ = tsj, ĝ = dsj, ĥ = som i tysk ach, ĵ = stemt sj, ŝ = sj. Tonebevegelse Innen fonetikk betyr cirkumfleks en totoppet tonebevegelse (fallende–stigende, stigende–fallende) innenfor en lang vokal eller stavelse. Les mer i Store norske leksikon aksenttegn og andre diakritiske tegn fonetikk ortografi