Tommaso Campanella
Store norske leksikon,Religion og filosofi,Filosofiens historie,Det 17. og 18. århundres filosofi
Tommaso Campanella var en italiensk filosof. Han var opprinnelig dominikanermunk, men oppgav munkelivet da han kom under innflytelse av Telesio, en av den vitenskapelige renessanses førende menn. Etter deltagelse i en sammensvergelse mot det spanske herredømme i Napoli ble Campanella fengslet i 1599 og holdt innesperret i 27 år, men ble satt fri ved pave Urban 8.s inngripen og flyktet noen år senere til Paris. I fengselet skrev han sine filosofiske verker.
Filosofi Campanellas berømte verk Città del sole (Solstaten) ble skrevet i 1602 og beskriver en kommunistisk idealstat med fire timers arbeidsdag, ingen privateiendom, praktisk talt intet privatliv, og med paven som overhode. Som Giordano Bruno mottok han sterke inntrykk fra Nicolaus fra Kues. Han vendte seg mot den aristoteliske skolastikk og krevde et direkte studium av naturen, både inne i mennesket og utenom det.Den menneskelige bevissthet var for Campanella, som for Descartes, den viktigste filosofiske kjensgjerningen. Forestillingen om den uendelige Gud er medfødt hos mennesket. Denne Gud er i alle ting; selv de såkalte døde ting er på sett og vis besjelet. Campanellas lære munner altså ut i en panteisme som minner om Brunos. I naturfilosofien fulgte han Telesio og hevdet den eksperimentelle metodens berettigelse. Les mer i Store norske leksikon panteisme kommunisme