elveguder
Store norske leksikon,Religion og filosofi,Historiske religioner,Klassisk religion
Elveguder er guddommer som ble dyrket både i Hellas og på romerske områder i antikken. Man tenkte seg at elven ble behersket av en guddom, hvis gunst det var viktig å vinne, slik at elven skulle la seg nyttegjøre og bringe velferd. Elveguder blir oftest fremstilt som eldre, skjeggete menn med små horn.
Mest kjent er en hellenistisk (aleksandrinsk) statue av Nilguden omgitt av små barn som symboliserer Nilens stigning, denne er i Vatikanmuseet. En annen kjent fremstilling er statuen av Tigrisguden, siden omarbeidet til Tiberguden, på Kapitol i Roma, som er fra romersk keisertid. Av og til tenkte man seg elevguder i tyreham. Man antok at elvegudene hadde evne til å forutsi fremtiden og til å forvandle seg. Konger og adelsætter søkte ofte å føre sin stamtavle tilbake til deres eiendoms elveguder. Les mer i Store norske leksikon personifikasjon gresk mytologi