Chaco
        
         (provins i Argentina)
Store norske leksikon,Geografi,Verdens geografi,Sør-Amerikas geografi,Argentinas geografi
Chaco er en provins i Argentina, ved grensen mot Paraguay. Provinsen dekker et areal på 99 633 km2 og har 1 204 541 innbyggere (INDEC, estimat for 2020). Hovedstad og største by er Resistencia.
Chaco omfatter den sørlige delen av slettelandet Gran Chaco, og består av savanne og savanneskog. Elvene Bermejo og Guaycurú renner gjennom området, som ofte er oversvømmet om sommeren. Jordbruk er viktigste næringsvei, med dyrking av bomull, quebracho, hirse og solsikker. I provinsen ligger også Chaco nasjonalpark, et vernet område for quebrachotrær. Turistnæringen er lite utviklet.Chaco er en av få argentinske provinser med flere enn et offisielt språk. De offisielle språkene i Chaco er – i tillegg til sspansk – kom, moqoit og wichí (talt av toba-, mocovi- og wichífolkene). Historie Området ble oppdaget av Sebastian Caboto i 1528, og på 1700-tallet etablerte jesuitter en såkalt reduksjon (misjonsstasjon) ved navn San Fernando del Río Negro i dagens Resistencia. Misjonsstasjonen ble forlatt i 1773 etter at jesuitter var blitt utvist fra Det spanske imperiet, og Chaco-området forble i stor grad ubebodd og uoppdaget av argentinere og europeere fram til slutten av 1800-tallet, etter trippelalliansekrigen.I dag har provinsen mange etterkommere av volgatyskere og mennonitter fra Russland, Tyskland og Canada som kom til området på slutten av 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet. Innvandrerne som bosatte seg i Chaco etablerte meieri- og kjøttindustri og bidro til å utvikle jordbruket. Les mer i Store norske leksikon Argentinas geografi Argentinas befolkning  guaycurú (språkfamilie)