natgillin/translations-raw huggingface dataset:
We will now demonstrate Precession by changing the Date to a very remote year, and observing that the location of the Celestial Pole is no longer near Polaris. Open the Set Time window (Ctrl; S), and set the date to the year 8000 (currently, & kstars; cannot handle dates much more remote than this, but this date is sufficient for our purposes). Notice that the sky display is now centred at a point between the constellations Cygnus and Cepheus. Verify that this is actually the pole by slewing left and right: the sky rotates about this point; in the year 8000, the North celestial pole will no longer be near Polaris.
Тепер спробуємо побачити прецесію. Змінимо дату на дуже віддалену від теперішньої, а потім поспостерігаємо, як точка небесного полюса віддаляється від Полярної зірки. Щоб здійснити заплановане, відкрийте вікно Встановити час (Ctrl; S), і встановіть рік у значення 8000 (у цій версії програми & kstars; обробка даних для дат дуже віддалених від цієї дати неможлива, але для нашої мети можливостей програми достатньо). Зауважте, що тепер центр зображення знаходиться у точці між сузір’ ями Лебедя і Цефея. Перевірте, що це справді полюс прокручуванням клавішами стрілок ліворуч і праворуч: небо обертатиметься навколо цієї точки — у 8000 році Північний небесний полюс вже не знаходитиметься поряд з Полярною зіркою.
The above screenshot shows a typical view of the KStars program. You can see the sky display centered on Betelgeuse, the brightest star in the constellation Orion. Orion has just risen above the eastern horizon. Stars are displayed with realistic colors and relative brightnesses. M 42, the Orion Nebula, is visible on the right side of the screen, just above the horizon. If you look closely, you can also see the Sun and the planet Mercury in the upper left. In three corners of the sky display, there are on-screen text labels displaying data on the current time (LT: 06:44:58 20 June 2004), the current Geographic Location (Tucson, Arizona, USA), and the current object in the center of the display (Focused on: Betelgeuse (alpha Orionis)). Above the sky display, there are two toolbars. The main toolbar contains shortcuts for menu functions, as well as a time-step widget which controls how fast the simulation clock runs. The view toolbar contains buttons that toggle the display of different kinds of objects in the sky. At the bottom of the window, there is a status bar which displays the name of any object you click on, and the sky coordinates (both Right Ascension/ Declination and Azimuth/ Altitude) of the mouse cursor.
На знімку вікна, наведеному вище, показано типовий вигляд вікна програми KStars. На цьому знімку показано карту зоряного неба з Бетельгейзе, найяскравішою зіркою у сузір’ ї Оріона, у центрі. Оріон тільки- но зійшов над східною частиною горизонту. Зірки показано їх справжніми кольорами і відносною яскравістю. У трьох кутах карти неба показано екранні позначки з даним щодо поточного часу (МЧ: 16: 38: 42 23 січня 2008), поточного географічного розташування (Тусон, Аризона, США) і поточного об’ єкта у центрі зображення (Фокус на: Бетельгейзе (альфа Оріона)). Над картою неба розташовано дві панелі інструментів. На головній панелі інструментів розташовано кнопки, що відповідають деяким з функцій меню, а також віджет кроку за часом, який керує швидкістю плину часу у програмі. На панелі інструментів перегляду містяться кнопки, які вмикають або вимикають показ різних типів небесних об’ єктів. Внизу вікна ви можете бачити рядок стану, у якому буде показано назву будь- якого об’ єкта, який ви позначите на карті, і небесні координати (у вигляді пар Пряме сходження/ Схилення і Азимут/ Висота) точки під вказівником миші.
Now that we have the time and location set, let us have a look around. You can pan the display using the arrow keys. If you hold down the & Shift; key before panning, the scrolling speed is doubled. The display can also be panned by clicking and dragging with the mouse. Note that while the display is scrolling, not all objects are displayed. This is done to cut down on the CPU load of recomputing object positions, which makes the scrolling smoother (you can configure what gets hidden while scrolling in the Configure & kstars; window). There are seven ways to change the magnification (or Zoom level) of the display:
Тепер, коли вже встановлено час і розташування, погляньмо на ті можливості, що надає нам головне вікно програми. Зображення карти неба можна рухати за допомогою клавіш зі стрілками. Якщо перед під час пересування зображення, утримувати натиснутою клавішу & Shift; швидкість пересування зображення зросте. Змінити частину карти, яку ви бачитимете перед собою, можна також затисканням лівої кнопки миші з наступним перетягуванням вказівника. Можливо, ви помітите, що під час зміни області перегляду з карти зникають деякі з об’ єктів. Так зроблено спеціально, щоб зменшити навантаження на ЦП під час переобчислення точок розташування об’ єктів. Таке обрізання списку об’ єктів робить відображення процесу зміни області перегляду плавнішим (перелік об’ єктів, які підлягають приховуванню під час зміни області перегляду, можна змінити у вікні налаштування & kstars;). Крім того, існує декілька способів зміни масштабу (або рівня збільшення) зображення, цю дію можна виконати за допомогою:
Select Zoom to Angular Size... from the View menu. This allows you to specify the the field-of-view angle for the display, in degrees.
Вибору пункту Збільшити до кутового розміру... з меню Перегляд. Цей варіант надасть вам змогу вказати кут поля зору зображення у градусах.
Zoom out until you can see a green curve; this represents your local horizon. If you have not adjusted the default & kstars; configuration, the display will be solid green below the horizon, representing the solid ground of the Earth. There is also a white curve, which represents the celestial equator, and a tan curve, which represents the Ecliptic, the path that the Sun appears to follow across the sky over the course of a year. The Sun is always found somewhere along the Ecliptic, and the planets are never far from it.
Зменшіть масштаб зображення, аж доки не побачите зеленої кривої — вона відповідає лінії місцевого горизонту. Якщо ви не змінювали типових налаштувань & kstars;, область зображення під горизонтом буде суцільного зеленого кольору, що позначає тверду поверхню Землі. На зображенні ви також побачите білу криву, яка позначає небесний екватор, і коричневу криву, яка позначає екліптику, шлях, яким здійснює свій видимий рух небом протягом року Сонце. Сонце завжди знаходиться на екліптиці, а планети ніколи від неї не віддаляються.
& kstars; displays thousands of celestial objects: stars, planets, comets, asteroids, clusters, nebulae and galaxies. You can interact with displayed objects to perform actions on them or obtain more information about them. Clicking on an object will identify it in the status bar, and simply hovering the mouse cursor on an object will label it temporarily in the map. Double-clicking will re-centre the display on the object and begin tracking it (so that it will remain centred as time passes). Right clicking an object opens the object 's popup menu, which provides more options.
& kstars; може показувати тисячі небесних об’ єктів: зірок, планет, комет, астероїдів, скупчень, туманностей і галактик. Ви можете виконувати дії з позначками об’ єктів і отримувати за допомогою позначок інформацію щодо об’ єктів. Якщо навести вказівник миші на об’ єкт і клацнути лівою кнопкою, ідентифікаційні дані об’ єкта буде показано у рядку стану. Якщо просто провести вказівник миші над позначкою об’ єкта, поряд з нею на карті тимчасово з’ явиться позначка з назвою об’ єкта. Наведення вказівника з наступним подвійним клацанням лівою кнопкою розташує позначку об’ єкта у центрі зображення карти і накаже програмі стежити за нею (отже, з плином часу позначка залишатиметься у центрі екрана). Якщо ж замість лівої кнопки клацнути один раз правою, з’ явиться контекстне меню об’ єкта, у якому ви можете вибрати параметри або дії, пов’ язані з об’ єктом.
The top section contains information labels (which are not selectable). The top one to three labels display the object 's name(s) and object type. The next three labels show the object 's rise, transit and set times. If the rise and set times say "circumpolar", it means that the object is always above the horizon for the present location.
У верхній частині меню розташовано декілька рядків з інформацією щодо об’ єкта: назву об’ єкта (« M42 »; « Туманність Оріона »), тип об’ єкта (« газова туманність »), і сузір’ я, у якому розташовано об’ єкт (« Ori »). У трьох наступних рядках розміщено інформацію про час сходу, заходу і кульмінації об’ єкта. Якщо у полях для часів сходу і заходу написано « полярний об’ єкт », це означає, що об’ єкт завжди знаходиться над горизонтом у вибраному вами місці спостереження.
The middle section contains items for performing actions on the object, such as Center and Track, Angular Distance To... (which enters the Angular Distance Mode, allowing you to measure the angle between objects in the sky), Details... (which opens the object 's Object Details window), Attach Label and Add/ Remove Trail (only available for Solar System bodies).
У середньому розділі розташовано пункти для дій, які можна виконувати з вибраним об’ єктом, а саме, Центрувати і стежити, Відомості... і Долучити напис. Повний список всіх дій і опис кожної з них ви можете знайти у розділі довідки про контекстне меню.
The bottom section contains links to images and/ or informative webpages about the selected object. If you know of an additional & URL; with information or an image of the object, you can add a custom link to the object 's popup menu using the Add Link... item.
У нижній частині меню розташовано посилання на зображення і/ або веб- сторінки з інформацією про вибраний об’ єкт. Якщо вам відомі якісь додаткові адреси URL з інформацією або зображеннями об’ єкта, ви можете додати ці адреси до контекстного меню за допомогою пункту Додати посилання....
The window contains a list of all the named objects that & kstars; is aware of. Many of the objects only have a numeric catalogue name (for example, NGC 3077), but some objects have a common name as well (for example, Whirlpool Galaxy). You can filter the list by name and by object type. To filter by name, enter a string in the edit box at the top of the window; the list will then only contain names which start with that string. To filter by type, select a type from the combo box at the bottom of the window.
У цьому вікні міститься список всіх об’ єктів з назвами, які відомі & kstars;. Багато з об’ єктів мають лише числовий шифр каталогу (наприклад, NGC 3077), але частина має власні назви (наприклад, Галактика « Вихор »). Ви можете відфільтрувати список за назвою та типом об’ єкта. Щоб виконати фільтрування за назвою, введіть у поле вгорі вікна якийсь потрібний рядок символів — у списку залишаться лише ті назви, які починаються з введеного вами рядка. Фільтрування за типом можна виконати за допомогою спадного списку внизу вікна.
To centre the display on an object, highlight the desired object in the list, and press Ok. Note that if the object is below the horizon, the program will warn you that you may not see anything except the ground (you can make the ground invisible in the Display Options window, or by pressing the Ground button in the View toolbar).
Щоб розташувати об’ єкт у центрі зображення, позначте бажаний об’ єкт у списку і натисніть кнопку Гаразд. Зауважте, що, якщо об’ єкт знаходитиметься під лінією горизонту, програма попередить вас про те, що ви не побачите нічого окрім поверхні Землі (цю поверхню можна зробити невидимою у вікні Параметрів показу або натисканням кнопки Поверхня на панелі інструментів перегляду).
& kstars; will automatically begin tracking on an object whenever one is centred in the display, either by using the Find Object window, by double-clicking on it, or by selecting Center and Track from its right -click popup menu. You can disengage tracking by panning the display, pressing the Lock icon in the Main toolbar, or selecting Track Object from the Pointing menu.
& kstars; автоматично починає стеження за об’ єктом, що опиняється у центрі зображення через те, що було використано інструмент Знайти об’ єкт, наведення вказівника з подвійним клацанням лівою кнопкою миші, або вибір пункту Центрувати і стежити з контекстного меню, що викликається клацанням правою кнопкою миші. Скасувати стеження можна за допомогою зміни області перегляду, натисканням кнопки з піктограмою замка на головній панелі інструментів або вибору пункту Зупинити стеження з меню Фокус.
Attached to centred object
Додаються до об’ єкта у центрі зображення
When tracking on a Solar System body, & kstars; will automatically attach an orbit trail, showing the path of the body across the sky. You will likely need to change the clock 's timestep to a large value (such as 1 day) to see the trail.
Якщо стеження ведеться за об’ єктом сонячної системи, & kstars; автоматично долучає до об’ єкта лінію його орбіти, яка показує шлях руху об’ єкта небом. Щоб побачити орбіту, вам, скоріше за все, доведеться змінити крок за часом годинника програми на більше значення (наприклад, 1 день).
Objects in the Sky
Клавіатурні скорочення для дій
Retrograde Motion is most often used in reference to the motion of the outer planets (Mars, Jupiter, Saturn, and so forth). Though these planets appear to move from east to west on a nightly basis in response to the spin of the Earth, they are actually drifting slowly eastward with respect to the stationary stars, which can be observed by noting the position of these planets for several nights in a row. This motion is normal for these planets, however, and not considered Retrograde Motion. However, since the Earth completes its orbit in a shorter period of time than these outer planets, we occasionally overtake an outer planet, like a faster car on a multiple-lane highway. When this occurs, the planet we are passing will first appear to stop its eastward drift, and it will then appear to drift back toward the west. This is Retrograde Motion, since it is in a direction opposite that which is typical for planets. Finally, as the Earth swings past the the planet in its orbit, they appear to resume their normal west-to-east drift on successive nights.
Термін « зворотний рух » найчастіше використовується щодо руху зовнішніх планет (Марса, Юпітера, Сатурна тощо). Хоча здається, що ці планети весь час рухаються зі сходу на захід ніч від ночі через обертання Землі, насправді вони повільно посуваються у напрямку на схід відносно нерухомих зірок, що можна спостерігати, якщо позначати декілька ночей поспіль розташування цих планет відносно зірок. Такий рух є нормальним для цих планет, він не вважається зворотним. Але, оскільки Земля обертається навколо Сонця швидше за ці планети, вона іноді обганяє зовнішню планету, як швидший автомобіль обганяє повільніші на автостраді з декількома смугами руху. Коли трапляється така ситуація, планета, яку ми обганяємо, спочатку неначебто призупиняє свій рух на схід, а потім, як видається, починає рухатися у зворотному напрямку, на захід. Це вже зворотний рух, оскільки він відбувається у напрямку, який є звичайним для планети. Нарешті, Земля залишає позаду цю планету на її орбіті, і та у наступні ночі знову відновлює свій звичайний рух з заходу на схід.
KDE applications can be controlled externally from another program, from a console prompt, or from a shell script using the Desktop COmmunication Protocol (DCOP). KStars takes advantage of this feature to allow rather complex behaviours to be scripted and played back at any time. This can be used, for example, to create a classroom demo to illustrate an astronomical concept.
Програмами для KDE можна керувати з інших програм, термінала або скрипту командної оболонки за допомогою протоколу обміну інформацією між процесамиl (DCOP). У KStars цю можливість використано, щоб надати вам змогу записувати сценарії поведінки програми, які можна буде згодом за потреби відтворити. Такі сценарії можна використовувати, наприклад, для створення методичних сюжетів з ілюстраціями певних астрономічних концепцій.
The problem with DCOP scripts is, writing them is a bit like programming, and can seem a daunting task to those who do not have programming experience. The Script Builder Tool provides a GUI point-and-click interface for constructing KStars DCOP scripts, making it very easy to create complex scripts.
Проблема зі сценаріями DBus полягає в тому, що для їх написання вам потрібні будуть навички програміста, а це, певно, поставить у досить складне становище тих, хто не має досвіду у програмуванні. Майстер сценаріїв надає вам доступ до графічного інтерфейсу, у якому ви крок за кроком зможете створювати сценарії DCOP для KStars за допомогою миші, таким чином значно спрощується процес створення складних сценаріїв.
Before explaining how to use the Script Builder, I provide a very brief introduction to all of the GUI components; for more infomation, use the "What 's This?" function.
Перш ніж перейти до пояснень щодо користування Майстром сценаріїв, ми здійснимо коротенький огляд всіх компонентів його графічного інтерфейсу; щоб дізнатися про них більше, скористайтеся функціональною кнопкою « Що це? ».
In the centre of the window, there is a column of buttons which operate on individual script functions. From top to bottom, they are: Add Function, Remove Function, Copy Function, Move Up, and Move Down. Add Function adds the currently-highlighted function in the Function Browser to the Current Script box (you can also add a function by double-clicking on it). The rest of the buttons operate on the function highlighted in the Current Script box, either removing it, duplicating it, or changing its position in the current script.
У центрі вікна розміщено стовпчик кнопок, призначених для роботи з окремими функціями сценарію. Згори вниз, це: Додати функцію, Вилучити функцію, Копіювати функцію, Пересунути вгору і Пересунути вниз. Кнопка Додати функцію додає поточну позначену функцію з панелі переглядача функцій на панель поточного сценарію (додати функцію можна також наведенням на неї вказівника миші з наступним подвійним клацанням лівою кнопкою). Решта кнопок виконують дії з позначеною на панелі поточного сценарію функцією, зокрема, вилучають, дублюють або змінюють її розташування у поточному сценарії.
If we are going to track the Moon, we will need to point the display at it first. The lookToward function is used to do this. Highlight this function in the Function Browser, and note the documentation displayed in the panel below the Browser. Press the Add Function button to add this function to the Current Script box. The Function Arguments panel will now contain a combobox labelled dir, short for direction. This is the direction in which the display should be pointed. The combobox contains only the cardinal compass points, not the Moon or any other objects. You can either enter Moon in the box manually, or press the Object button to use the Find Object window to select the Moon from the list of named objects. Note that, as usual, centring on an object automatically engages object-tracking mode, so there is no need to add the setTracking function after lookToward.
Якщо ми маємо намір стежити за Місяцем, спершу нам слід розташувати його у центрі зображення. Для цього скористаємося функцією lookToward. Позначте цю функцію у Переглядачі функцій і вивчіть документацію щодо неї, показану на панелі під Переглядачем. Натисніть кнопку Додати функцію, щоб додати цю функцію на панель поточного сценарію. Тепер панель параметрів функції показує спадний список з підписом Напр., скорочення від « напрямок ». Це напрямок, у якому слід розташувати центр зображення. У спадному списку будуть лише румби компаса, але не Місяць або інші об’ єкти. Ви можете або напряму ввести у поле для введення Місяць, або натиснути кнопку Об’ єкт, щоб скористатися вікном Пошук об’ єкта для вибору Місяця серед об’ єктів з відомими назвами. Зауважте, що у цьому випадку, як і завжди, розташування об’ єкта у центрі зображення автоматично вмикає режим стеження за об’ єктом, отже додавати у сценарій після функції lookTowards ще і функцію setTracking немає ніякого сенсу.
To finish up, let us reset the clock 's timestep to the normal value of 1 second. Add another instance of setClockScale, and set its value to 1 sec.
На завершення, повернемо крок за часом до його звичайного значення у 1 секунду. Ще раз додайте у сценарій функцію setClockScale, а потім встановіть значення її параметра у 1 секунду.
Actually, we are not quite done yet. We should probably make sure that the display is using Equatorial coordinates before the script tracks the Moon with an accelerated time step. Otherwise, if the display is using Horizontal coordinates, it will rotate very quickly through large angles as the Moon rises and sets. This can be very confusing, and is avoided by setting the View Option UseAltAz to false. To change any View Option, use the changeViewOption function. Add this function to the script, and examine the Function Arguments panel. There is a combobox which contains the list of all options which can be adjusted by changeViewOption. Since we know we want the UseAltAz option, we could simply select it from the combobox. However, the list is quite long, and there is no explanation of what each item is for. It therefore may be easier to press the Browse Tree button, which will open a window containing a tree view of the available options, organised by topic. In addition, each item has a short explanation of what the option does, and the data type of the option 's value. We find UseAltAz under the Skymap options category. Just highlight this item and press OK, and it will be selected in the combobox of the Function Arguments panel. Finally, make its value false or 0.
Насправді, це ще не все. Перед тим, як почати стеження за Місяцем у пришвидшеному темпі, нам слід переконатися, що для показу використовуються екваторіальні координати. У іншому випадку, якщо для показу використано горизонтальні координати, відбуватиметься швидке перестрибування на великі кути під час сходів та заходів Місяця. Такі стрибки дуже псують враження від перегляду, для їх уникнення потрібно встановити параметр перегляду UseAltAz у значення false. Щоб змінити будь- який з параметрів перегляду, скористайтеся функцією changeViewOption. Додайте цю функцію до сценарію, а потім зверніть увагу на панель параметрів функції. Там знаходитиметься список всіх параметрів, які можна змінити за допомогою changeViewOption. Оскільки нам потрібен саме параметр UseAltAz, ми можемо просто вибрати його зі списку. Але список є досить довгим, а його пункти ніяким чином не пояснено. Тому може бути зручнішим натиснути кнопку Ієрархічний список, яка відкриє вікно з ієрархічним деревом усіх можливих параметрів, впорядкованим за призначенням цих параметрів. Крім того, кожен пункт цього списку супроводжується коротеньким пояснення щодо призначення параметра і типу даних його значення. UseAltAz можна знайти серед Параметрів зоряної карти. Просто позначте відповідний запис і натисніть кнопку Гаразд, після цього параметр буде позначено у списку на панелі параметрів функції. Щоб завершити справу, зробіть його значенням false або 0.
However, there is a problem with Solar Time. The Earth does not actually spin around 360 degrees in one Solar Day. The Earth is in orbit around the Sun, and over the course of one day, it moves about one Degree along its orbit (360 degrees/ 365.25 Days for a full orbit = about one Degree per Day). So, in 24 hours, the direction toward the Sun changes by about a Degree. Therefore, the Earth has to spin 361 degrees to make the Sun look like it has travelled 360 degrees around the Sky.
Але з сонячним часом пов’ язано одну проблему. За один сонячний день Земля обертається на кут, який трохи відрізняється від 360 градусів. Земля обертається навколо Сонця і за один день проходить близько одного градуса вздовж орбіти (360 градусів/ 365, 25 днів на повне обертання = близько одного градуса на день). Отже, за 24 години напрямок на Сонце змінюється приблизно на один градус. Тому Землі потрібно обернутися на 361 градус, щоб Сонце розташовувалося так, наче воно здійснило небом оберт у 360 градусів.