natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The current model used for Pluto's orbit is only good for dates within about 100 years of the present date. If you let the Solar System clock advance beyond this range, you will see Pluto behave very strangely! We are aware of this issue, and will try to improve Pluto's orbit model soon.
Поточна модель, використана для побудови обертання Плутона, добре працює лише у межах 100 років від поточної дати. Якщо годинник інструмента Сонячна система виведе вас з цього діапазону часу, ви побачите, що Плутон поводиться себе досить дивно! Авторам відомо про цю проблему, у наступних версіях вони спробують покращити модель обертання Плутона.
Spiral galaxies are huge collections of billions of stars, most of which are flattened into a disk shape, with a bright, spherical bulge of stars at its center. Within the disk, there are typically bright arms where the youngest, brightest stars are found. These arms wind out from the center in a spiral pattern, giving the galaxies their name. Spiral galaxies look a bit like hurricanes, or like water flowing down a drain. They are some of the most beautiful objects in the sky.
Спіральні галактики — це величезні скупчення мільйонів зірок, більшість з яких зосереджено у плоскій формі диска, з яскравою сферичною опуклістю у центрі. У цьому диску спостерігаються яскраво виражені рукави, де знаходяться молодші, яскравіші зірки. Ці рукави виходять з центру, утворюючи загальний візерунок у вигляді спіралі, звідки подібні галактики і отримали свою назву. Спіральні галактики нагадують формою земні циклони або чорториї на поверхні води. Вони належать до найкрасивіших об’ єктів зоряного неба.
Galaxies are classified using a tuning fork diagram. The end of the fork classifies elliptical galaxies on a scale from the roundest, which is an E0, to those that appear most flattened, which is rated as E7. The tines of the tuning fork are where the two types of spiral galaxies are classified: normal spirals, and barred spirals. A barred spiral is one whose nuclear bulge is stretched out into a line, so it literally looks like it has a bar of stars in its center.
Класифікація галактик проводиться за допомогою камертонної діаграми. На держаку камертона знаходяться еліптичні галактики у порядку від кулястої форми E0, до найбільш дископодібної E7. Зубці камертона утворюють два типи спіральних галактик: звичайні спіральні, і спіральні з перетинкою. Спіральні галактики з перетинкою характерні тим, що у них центральне потовщення витягнуто у лінію, тобто воно виглядає як перетинка з зірок посередині спіралі.
Both types of spiral galaxies are sub-classified according to the prominence of their central bulge of stars, their overall surface brightness, and how tightly their spiral arms are wound. These characteristics are related, so that an Sa galaxy has a large central bulge, a high surface brightness, and tightly-wound spiral arms. An Sb galaxy has a smaller bulge, a dimmer disk, and looser arms than an Sa, and so on through Sc and Sd. Barred galaxies use the same classification scheme, indicated by types SBa, SBb, SBc, and SBd.
Обидва типи спіральних галактик класифікуються за підтипами, відповідно до величини центрального потовщення, середньої яскравості поверхні і кута закручування своїх спіральних рукавів. Ці характеристики є відносними, отже галактика типу Sa має велике центральне потовщення, високу яскравість поверхні і туго закручені спіральні рукави. Галактика типу Sb має менше потовщення, тьмяніший диск і менш тугі рукави ніж галактика Sa, те саме можна продовжити для типів Sc і Sd. Галактики з перетинкою класифікуються так само і мають позначення типів SBa, SBb, SBc і SBd.
There is another class of galaxy called S0, which is morphologically a transitional type between true spirals and ellipticals. Its spiral arms are so tightly wound as to be indistinguishable; S0 galaxies have disks with a uniform brightness. They also have an extremely dominant bulge.
Існує ще один тип галактик, який має позначення S0, який є перехідним типом між справжніми спіральними галактиками і еліптичними галактиками. Спіральні рукави галактик цього типу настільки туго намотано на ядро, що їх важко визначити; S0 виглядають як диски з рівномірною яскравістю поверхні. У цих найбільшою частиною є центральне потовщення.
The Milky Way galaxy, which is home to earth and all of the stars in our sky, is a Spiral Galaxy, and is believed to be a barred spiral. The name Milky Way refers to a band of very faint stars in the sky. This band is the result of looking in the plane of our galaxy's disk from our perspective inside it.
Галактика Молочний Шлях, яка є домівкою Землі і всіх інших зірок нашого неба, є спіральною галактикою, і, як вважається, належить до спіральних галактик з перетинкою. Назва Молочний Шлях походить від доріжки дуже тьмяних зірок, що пролягає через усе небо. Ця доріжка — результат того, що ми споглядаємо площину диска нашої галактики з точки всередині диска.
Spiral galaxies are very dynamic entities. They are hotbeds of star formation, and contain many young stars in their disks. Their central bulges tend to be made of older stars, and their diffuse halos are made of the very oldest stars in the Universe. Star formation is active in the disks because that is where the gas and dust are most concentrated; gas and dust are the building blocks of star formation.
Спіральні галактики є дуже динамічними об’ єктами. У них формуються зірки, їх диски складаються з великої кількості молодих зірок. Центральні потовщення утворено старішими зірками, а розсіяні оболонки — з найстаріших зірок, які нам відомі у всесвіті. Утворення зірок відбувається у дисках галактик, оскільки там ми спостерігаємо найбільші скупчення газу і пилу, ці газ і пил є будівельним матеріалом для зірок, що утворюються.
Modern telescopes have revealed that many Spiral galaxies harbor supermassive black holes at their centers, with masses that can exceed that of a billion Suns. Both elliptical and spiral galaxies are known to contain these exotic objects; in fact many astronomers now believe that all large galaxies contain a supermassive black hole in their nucleus. Our own Milky Way is known to harbor a black hole in its core with a mass millions of times bigger than a star's mass.
За допомогою сучасних телескопів було виявлено, що у багатьох спіральних галактиках в центрі знаходиться надмасивна чорна дірка, з масою, що може перевищувати мільйон мас Сонця. Відомо, що ці екзотичні об’ єкти містяться як у еліптичних, так і у спіральних галактиках; тому багато астрономів вважають, що у ядрі всіх великих галактик міститься надмасивна чорна дірка. Відомо, що у центрі нашого Молочного Шляху також міститься чорна дірка з масою, більшою у декілька мільйонів разів за масу зірки.
There are many fine examples of spiral galaxies to be found in & kstars;, and many have beautiful images available in their popup menu. You can find them by using the Find Object window. Here is a list of some spiral galaxies with nice images available:
У & kstars; ви зможете познайомитися з багатьма чудовими прикладами спіральних галактик, доступ до прекрасних зображень яких ви зможете отримати за допомогою контекстних меню цих об’ єктів. Знайти спіральні галактики можна за допомогою вікна Пошуку об’ єктів. Ось список деяких спіральних галактик, для яких є непогані фотографії:
M 64, the Black-Eye Galaxy (type Sa)
M 64, Галактика « Чорне око » (тип Sa)
M 31, the Andromeda Galaxy (type Sb)
M 31, Галактика « Туманність Андромеди » (тип Sb)
M 81, Bode's Galaxy (type Sb)
M 81, Галактика Боде (тип Sb)
M 51, the Whirlpool Galaxy (type Sc)
M 51, Галактика « Вир » (тип Sc)
NGC 300 (type Sd) [use DSS image link]
NGC 300 (тип Sd) [скористайтеся посиланням на зображення DSS]
M 83 (type SBa)
M 83 (тип SBa)
NGC 1530 (type SBb)
NGC 1530 (тип SBb)
NGC 1073 (type SBc)
NGC 1073 (тип SBc)
Stars
Зірки
What are the stars?
Що являють собою зірки?
Stars are gigantic, self-gravitating spheres of (mostly) Hydrogen gas. Stars are also thermonuclear engines; nuclear fusion takes place deep in the cores of stars, where the density is extreme and the temperature reaches tens of millions of degrees Celsius.
Зірки — це гігантські, утримувані у цілісному стані власною гравітацією сфери, що складаються здебільшого з газоподібного водню. Зірки є величезними термоядерними реакторами; реакція злиття ядер відбувається глибоко у надрах зірок, де речовина є надзвичайно стиснутою, а температура досягає десятків мільйонів градусів Цельсія.
Is the Sun a star?
Сонце — це зірка?
Yes, the Sun is a star. It is the dominant centerpiece of our solar system. Compared to other stars, our Sun is rather ordinary; it appears to be so much bigger and brighter to us because it is millions of times closer than any other star.
Так, Сонце також є зіркою. Хоча воно є домінуючим тілом нашої сонячної системи, Сонце нічим не виокремлюється серед інших зірок. Нам воно видається набагато більшим та яскравішим лише через те, що знаходиться у мільйони разів ближче за будь- яку іншу зірку.
Why do stars shine?
Чому зірки світяться?
The short answer is: star shine because they are very hot. It is really no more complicated than that. Any object heated to thousands of degrees will radiate light, just like stars do.
Якщо відповідати коротко, зірки світяться через те, що вони дуже гарячі. Не більше й не менше. Будь- який об’ єкт, якщо його розігріти до тисяч градусів буде випромінювати світло так само, як зірки.
The obvious next question is: why are stars so hot?
Очевидне наступне питання: а чому зірки такі гарячі?
This is a tougher question. The usual answer is that stars get their heat from the thermonuclear fusion reactions in their cores. However, this cannot be the ultimate cause for the stars' heat, because a star must be hot in the first place for nuclear fusion to be triggered. Fusion can only sustain the hot temperature; it cannot make a star hot. A more correct answer is that stars are hot because they have collapsed. Stars form from diffuse gaseous nebulae; as the nebulous gas condenses to form a star, the gravitational potential energy of the material is released, first as kinetic energy, and ultimately as heat as the density increases.
Це вже складніше питання. Звичайною відповіддю буде така: зірки гарячі, бо у їх надрах відбуваються термоядерні реакції. Але ця відповідь не роз’ яснює питання повністю: адже для запуску термоядерної реакції зірка має спочатку розігрітися. Злиття ядер можливе лише за дуже високої температури — воно не може зробити зірку гарячою. Правильнішою буде відповідь, яка говорить про те, що зірки гарячі, бо їх речовину стиснуто. Зірки формуються з розріджених газових туманностей; під час збирання газу туманності у зірку вивільняється потенційна енергія часток цього газу, спочатку у вигляді кінетичної енергії, а потім, зі зростанням щільності, і у вигляді теплової енергії.
Are stars all the same?
Чи всі зірки однакові?
Stars have many things in common: they are all collapsed spheres of hot, dense gas (mostly Hydrogen), and nuclear fusion reactions are occurring at or near the centers of every star in the sky.
Всі зірки мають багато спільних рис: вони є стиснутими кулями гарячого щільного газу (здебільшого водню), у центрі кожної з зірок на небі відбуваються термоядерні реакції.
However, stars also show a great diversity in some properties. The brightest stars shine almost 100 million times as brightly as the faintest stars. Stars range in surface temperature from only a few thousand degrees to almost 50,000 degrees Celsius. These differences are largely due to differences in mass: massive stars are both hotter and brighter than lower-mass stars. The temperature and Luminosity also depend on the evolutionary state of the star.
Але зірки також можуть значно різнитися за деякими параметрами. Найяскравіші зірки сяють майже у 100 мільйонів разів яскравіше за найтьмяніші зірки. Температура поверхні зірок різниться від декількох тисяч градусів до майже 50. 000 градусів Цельсія. Цю різницю здебільшого спричинено різницею у масі: масивні зірки гарячіші і яскравіші за зірки з малою масою. Температура поверхні та світність також залежать від еволюційного етапу зірки.
What is the Main Sequence?
Що таке « головна послідовність »?
Main sequence
Головна послідовність
The main sequence is the evolutionary state of a star when it is fusing Hydrogen in its core. This is the first (and longest) stage of a star's life (not including protostar phases). What happens to a star after it runs out of core Hydrogen is addressed in the stellar evolution article (coming soon).
Головна послідовність — це етап розвитку зірки, у якому вона спалює у термоядерній реакції водень свого ядра. Це перший (і найдовший) з етапів життя зірки (не беручи до уваги стану протозірки). Питання про те, що стає з зіркою після того, як весь водень ядра буде спалено буде розглянуто у статті про еволюцію зірок (ще не написано).
How long do stars last?
Як довго триває життя зірки?
The lifetime of a star depends very much on its mass. More massive stars are hotter and shine much more brightly, causing them to consume their nuclear fuel much more rapidly. The largest stars (roughly 100 times as massive as the Sun), will run out of fuel in only a few million years; while the smallest stars (roughly ten percent the mass of the Sun), with their much more frugal consumption rate, will shine on (albeit dimly) for trillions of years. Note that this is much longer than the Universe has yet been in existence.
Строк життя зірки великою мірою залежить від її маси. Масивніші зірки гарячіші і світять яскравіше, отже споживають своє ядерне пальне набагато швидше. Найбільші зірки (приблизно у 100 разів масивніші за Сонце) спалюють весь свій водень лише за декілька мільйонів років; найменші ж зірки (з масою приблизно удесятеро меншою за масу Сонця) ощадливіше використовують своє пальне, і сяють (хоча і тьмяно) трильйони років. Зауважте, що це набагато довше за поточний вік Всесвіту.
The Earth is round, and it is always half-illuminated by the Sun. However, because the Earth is spinning, the half that is illuminated is always changing. We experience this as the passing of days wherever we are on the Earth's surface. At any given instant, there are places on the Earth passing from the dark half into the illuminated half (which is seen as dawn on the surface). At the same instant, on the opposite side of the Earth, points are passing from the illuminated half into darkness (which is seen as dusk at those locations). So, at any given time, different places on Earth are experiencing different parts of the day. Thus, Solar time is defined locally, so that the clock time at any location describes the part of the day consistently.
Земля подібна до кулі, тому її завжди наполовину освітлено Сонцем. Але оскільки Земля обертається, та її частина, яку освітлено, постійно змінюється. Ця зміна виглядає для нас з поверхні Землі як зміна дня і ночі. У окремо взятий момент часу на поверхні Землі існують точки, які переходять з темного боку на освітлений (це ми називаємо світанком). У той же час на протилежному боці Землі точки переходять з освітленого боку на темний (у цих місцях настають сутінки). Отже, кожного окремо взятого моменту часу у різних частинах земної поверхні ми спостерігаємо різний час доби. Таким чином, оскільки час за сонцем можна визначити лише локально, годинники у кожному з місць Землі мають показувати відповідний сонячному час доби.
This localization of time is accomplished by dividing the globe into 24 vertical slices called Time Zones. The Local Time is the same within any given zone, but the time in each zone is one Hour earlier than the time in the neighboring Zone to the East. Actually, this is a idealized simplification; real Time Zone boundaries are not straight vertical lines, because they often follow national boundaries and other political considerations.
Цей розподіл часу за місцем розташування спостерігача здійснюється поділом земної кулі на 24 вертикальних сектори, які називають часовими поясами. Локальний час є однаковим для всіх точок окремо взятого поясу, але є меншим на одну годину за час сусіднього східнішого поясу. Насправді, те, про що ми тільки- но говорили, є ідеалізованим спрощенням, границями справжніх часових поясів не є прямі вертикальні лінії, оскільки час розподіл за поясами пролягає державними або адміністративними кордонами.
Note that because the Local Time always increases by an hour when moving between Zones to the East, by the time you move through all 24 Time Zones, you are a full day ahead of where you started. We deal with this paradox by defining the International Date Line, which is a Time Zone boundary in the Pacific Ocean, between Asia and North America. Points just to the East of this line are 24 hours behind the points just to the West of the line. This leads to some interesting phenomena. A direct flight from Australia to California arrives before it departs. Also, the islands of Fiji straddle the International Date Line, so if you have a bad day on the West side of Fiji, you can go over to the East side of Fiji and have a chance to live the same day all over again.
Зауважте, що через те, що місцевий час завжди збільшується на годину під час перетину границі між двома поясами у русі на схід, після перетину всіх 24 часових поясів ми опинимося в умовному « завтра ». Цей парадокс вирішується за допомогою визначення міжнародної лінії зміни дат, яка є границею часових поясів у Тихому океані, між Азією і Північною Америкою. Точки на схід від цієї лінії мають час на 24 години менший за час точок на захід від лінії. Наявність лінії зміни дат призводить до цікавих ефектів: прямий літак з Австралії до Каліфорнії здійснює посадку у часі, який є ранішим за час його вильоту. Крім того, острови Фіджі поділено міжнародною лінією зміни дат, отже, якщо день приніс вам погані звістки на західному боці Фіджі, ви можете перейти на східний бік і прожити цей самий день ще раз спочатку.
KStars Tools
Інструменти KStars
& kstars; comes with a number of tools that allow you to explore some more advanced aspects of astronomy and the night sky.
& kstars; обладнано декількома інструментами, які надають вам змогу вивчати додаткові аспекти астрономічних знань і знань про нічне небо.
Object Details
Відомості щодо об' єкта
AAVSO Lightcurves
Інструмент кривих світності AAVSO
What's Up Tonight?
Інструмент « Сьогодні ввечері »
Jupiter Moons Tool
Інструмент місяців Юпітера
Observing List Tool
Інструмент списку спостереження
The time on our clocks is essentially a measurement of the current position of the Sun in the sky, which is different for places at different Longitudes because the Earth is round (see Time Zones).
Час, який показують наші годинники є нічим іншим, як відповідником поточного розташування Сонця на небі, яке, очевидно, через те, що Земля подібна до кулі, є різним для місць, які мають різні координати довготи (докладніше про це можна дізнатися зі статті Часові пояси).
However, it is sometimes necessary to define a global time, one that is the same for all places on Earth. One way to do this is to pick a place on the Earth, and adopt the Local Time at that place as the Universal Time, abbreviated UT. (The name is a bit of a misnomer, since Universal Time has little to do with the Universe. It would perhaps be better to think of it as global time).
Але іноді потрібно визначити якийсь загальний час, який би був однаковим для всіх точок на поверхні Землі. Одним зі способів визначення такого часу є вибір місця на Землі, місцевий час якого можна було б вважати Всесвітнім часом, скорочено UT (Universal Time або Всесвітній час). (Ця назва є не зовсім коректною, оскільки Всесвітній час має мало спільного зі Всесвітом. Краще за все вважати, що насправді це загальноземний час).
The geographic location chosen to represent Universal Time is Greenwich, England. The choice is arbitrary and historical. Universal Time became an important concept when European ships began to sail the wide open seas, far from any known landmarks. A navigator could reckon the ship's longitude by comparing the Local Time (as measured from the Sun's position) to the time back at the home port (as kept by an accurate clock on board the ship). Greenwich was home to England's Royal Observatory, which was charged with keeping time very accurately, so that ships in port could re-calibrate their clocks before setting sail.
Географічною точкою, яка визначає Всесвітній час вибрано Гринвіч, що у Великобританії. Цей вибір було спричинено лише історичними обставинами. Всесвітній час став дуже важливим поняттям, коли європейські кораблі почали подорожі морями, далеко від відомих ділянок суходолу. Штурман міг оцінювати довготу, під якою знаходився корабель, порівнюючи місцевий час (який можна було виміряти за розташуванням Сонця) з часом рідного порту корабля (який показував точний годинник на борту корабля). Гринвіч — це місто, де розташовано Королівську Обсерваторію Великобританії, завданням цієї обсерваторії було надточне обчислення часу для того, щоб кораблі, які у портах Об’ єднаного королівства могли звіряти корабельні годинники перед плаванням.
Set the geographic location to Greenwich, England using the Set Location window (Ctrl; G). Note that the Local Time (LT )and the Universal Time (UT) are now the same.
Встановіть у вікні Встановити розташування (Ctrl; G) географічне розташування Гринвіч, Великобританія. Зауважте, що тепер місцевий час (МЧ) і Всесвітній час (ГЧ) стали однаковими.
Further Reading: The history behind the construction of the first clock that was accurate and stable enough to be used on ships to keep Universal Time is a fascinating tale, and one told expertly in the book Longitude, by Dava Sobel.
Що ще можна прочитати: Історія пов’ язана з винаходом першого годинника, який був достатньо точним і надійним, щоб його можна було використовувати на кораблях для визначення Всесвітнього часу, може бути предметом захопливого оповідання, докладну розповідь ви зможете знайти у книжці Довгота Дави Собеля.
What's Up Tonight? Tool
Інструмент « Сьогодні ввечері »
The What's Up Tonight Tool
Інструмент « Сьогодні ввечері »
The What's Up Tonight? (WUT) tool displays a list of objects that will be visible at night from any location, on any date. By default, the Date and Location are taken from the current settings in the main window, but you can change either value using the Change Date and Change Location buttons at the top of the WUT window.
Інструмент « Сьогодні ввечері » показує список об’ єктів, які будуть видимими протягом ночі у будь- які точці Землі, у будь- який час. Типово, дату і місце буде взято з поточних параметрів головного вікна, але ви можете змінити кожне з цих значень за допомогою кнопок Змінити дату і Змінити розташування вгорі вікна інструменту.
The WUT tool also displays a short almanac of data for the selected date: the rise and set times for the Sun and moon, the duration of the night, and the Moon's illumination fraction.
Інструмент « Сьогодні ввечері » також показує короткий альманах даних для вибраної дати: час сходу і заходу Сонця і Місяця, тривалість ночі і фазу Місяця.