natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This is the NetBIOS name of this computer that is used by Smb4K. By default, it is either the NetBIOS name that is defined in the smb. conf file or the host name.
Це назва NetBIOS вашого комп’ ютера, яку буде використано Smb4K. Типово, цією назвою є або назва NetBIOS, визначена у файлі smb. conf, або назва вузла.
This is the workgroup or domain this computer is or should be in. By default, it is the workgroup that is defined in the smb. conf file.
Це робоча група або домен, до якого має належати комп’ ютер. Типовою є робоча група, визначена у файлі smb. conf.
Socket options:
Параметри сокетів:
These are the TCP socket options that are used by nmblookup, smbmount and smbclient. Socket options are controls on the networking layer of the operating systems which allow the connection to be tuned. See the manual page of smb. conf for more information.
Це параметри сокетів TCP, які буде використано програмами nmblookup, smbmount і smbclient. Параметрами сокетів керується мережевий шар операційних систем, який надає змогу налаштовувати з’ єднання. Докладніше про це можна дізнатися зі сторінки довідника (man) smb. conf.
NetBIOS scope:
Діапазон NetBIOS:
This sets the NetBIOS scope that nmblookup, smbmount and smbclient will operate under. It should not be set unless every machine on your network neighborhood sets this value.
Це значення є діапазоном або областю видимості NetBIOS, у якій діятимуть nmblookup, smbmount і smbclient. Вам не слід вказувати це значення, якщо хоч один з комп’ ютерів мережі не встановлює цього значення.
SMB port:
Порт SMB:
This is the port that is used for connecting to remote servers with the client programs net, smbclient and smbtree. The default value is 139 (NetBIOS). This setting is not used for mounting.
Це порт, який буде використано для встановлення з’ єднань з віддаленими серверами за допомогою клієнтських програм net, smbclient і smbtree. Типовим портом є 139 (NetBIOS). Значення цього параметра не використовуватиметься для монтування.
File system port:
Порт файлової системи:
This is the port that is exclusively used to mount shares from remote servers. The default value is 445 (CIFS file system).
Визначає єдиний порт, який використовуватиметься для монтування спільних ресурсів з віддалених серверів. Типовим портом є 445 (файлова система CIFS).
Try to authenticate with Kerberos. This is only useful in an Active Directory environment. The setting affects the smbclient and smbtree command.
Визначає, чи слід намагатися виконати розпізнавання за допомогою Kerberos. Позначення цього пункту буде корисним лише у середовищах Active Directory. Позначення цього пункту вплине на параметри команд smbclient і smbtree.
Make queries to the remote server using the machine account of the local server. The setting affects the net, smbclient, and smbtree command.
У разі позначення цього пункту запити до віддаленого сервера буде надіслано на основі реєстраційних даних локального облікового запису вашого користувача. Вказане значення буде використано командами net, smbclient і smbtree.
Signing state:
Стан підписування:
Set the signing state. This setting affects the smbclient and smbtree command.
Визначає стан підписування. Це значення буде використано командами smbclient і smbtree.
on
увімкнено
required
обов’ язковий
Client character set:
Набір символів клієнта:
This is the character set that is used by the client side (i. e. your side) either to convert local path names to and from Unicode (CIFS, Linux) or for codepage to charset translations (SMBFS, FreeBSD). If you keep the default setting, Smb4K will try to automatically determine the charset by looking up the "unix charset" option in the smb. conf.
Цей пункт визначає набір символів (кодування), яке використовується на клієнтській стороні (тобто у вашій системі) для перетворення локальних адрес у та з кодування Unicode (CIFS, Linux) або перетворень символів кодових таблиць (SMBFS, FreeBSD). Якщо ви не змінюватимете типового значення, Smb4K спробує визначити набір символів на основі значення параметра « unix charset » з файла smb. conf.
iso8859-1
iso8859- 1
iso8859-2
iso8859- 2
iso8859-3
iso8859- 3
iso8859-4
iso8859- 4
iso8859-5
iso8859- 5
iso8859-6
iso8859- 6
iso8859-7
iso8859- 7
iso8859-8
iso8859- 8
iso8859-9
iso8859- 9
iso8859-13
iso8859- 13
iso8859-14
iso8859- 14
iso8859-15
iso8859- 15
koi8-ru
koi8- ru
euc-jp
euc- jp
euc-kr
euc- kr
tis-620
tis- 620
Server codepage:
Кодова сторінка сервера:
This is the codepage that is used by the server. The setting is only available with the SMBFS file system. If you keep the default setting, Smb4K will try to automatically determine the codepage by looking up the "dos charset" option in the smb. conf file.
Цей пункт визначає кодову сторінку, яка використовується на сервері. Визначити кодову сторінку можна лише для файлових систем SMBFS. Якщо ви не змінюватимете типового значення, Smb4K спробує визначити кодову сторінку у автоматичному режимі на основі значення параметра « dos charset » з файла smb. conf.
This is the user ID (a number) that the files and directories of the mounted share will have. If you are using the CIFS file system and the remote server supports the CIFS Unix Extensions, this setting will be ignored.
Це ідентифікатор (номер) користувача, який використовуватиметься для доступу до файлів та каталогів спільного ресурсу. Якщо ви користуєтеся файловою системою CIFS, а віддалений сервер підтримує CIFS Unix Extentions, значення цього пункту буде проігноровано.
This is the group ID (a number) that the files and directories of the mounted share will have. If you are using the CIFS file system and the remote server supports the CIFS Unix Extensions, this setting will be ignored.
Це ідентифікатор (номер) групи, який використовуватиметься для доступу до файлів та каталогів спільного ресурсу. Якщо ви користуєтеся файловою системою CIFS, а віддалений сервер підтримує CIFS Unix Extentions, значення цього пункту буде проігноровано.
This is the mask that will be used for creating files. It must be defined in octal. In case the CIFS file system is used, this setting only takes effect if the server does not support the CIFS Unix Extensions.
Це маска прав доступу, яку буде використано для створення файлів. Маску слід вказувати у вісімковій формі запису. Якщо ви користуєтеся файловою системою CIFS, значення, вказане у цьому пункті, буде використано лише для серверів, які не підтримують CIFS Unix Extensions.
Directory mask:
Маска каталогів:
This is the mask that will be used for creating directories. It must be defined in octal. In case the CIFS file system is used, this setting only takes effect if the server does not support the CIFS Unix Extensions.
Це маска прав доступу, яку буде використано для створення каталогів. Маску слід вказувати у вісімковій формі запису. Якщо ви користуєтеся файловою системою CIFS, значення, вказане у цьому пункті, буде використано лише для серверів, які не підтримують CIFS Unix Extensions.
Here you can choose if the shares should be mounted in read and write mode or only read-only.
Тут ви можете визначити режим, у якому слід монтувати спільні ресурси: режим читання і запису чи режим лише читання.
The client side (i. e. your side) will check if you have the right UID/ GID to manipulate a file or directory. You might want to switch this feature off if the server(s) support the CIFS Unix Extensions and you are not allowed to access the files and directories. This setting does not affect the normal ACL check.
Визначає, чи слід виконувати перевірки належного UID/ GID для виконання дій над файлами або каталогами на клієнтській стороні (вашому комп’ ютері). Якщо сервер підтримує CIFS Unix Extensions, а ви не можете отримати доступ до файлів і каталогів, вам слід зняти позначку з цього пункту. Позначення цього пункту не скасовуватиме звичайної перевірки за списком керування доступом (ACL).
In case the server supports the CIFS Unix Extensions, the client side (i. e. your side) attempts to set the effective UID and GID of the current process on newly created files, directories and devices. If this feature is turned off, the default UID and GID defined for the share will be used. It is recommended that you read the manual page of mount. cifs before you change this setting.
У разі позначення цього пункту, якщо сервер підтримує CIFS Unix Extensions, клієнтська сторона (ваш комп’ ютер) намагатиметься встановити UID і GID поточного процесу для створених у системі файлів, каталогів та пристроїв. Якщо цей пункт не буде позначено, буде використано типові UID і GID для спільного ресурсу. Перш ніж позначати або знімати позначку з цього пункту, вам слід ознайомитися з вмістом сторінки довідки (man) mount. cifs.
Use inode numbers (unique persistent file identifiers) returned by the server instead of automatically generating temporary inode numbers on the client side.
Визначає, чи слід використовувати номери inode (унікальні сталі ідентифікатори файлів), повернені сервером, замість автоматично створених тимчасових номерів inode, визначених на стороні клієнта (вашого комп’ ютера).
Directly read from and write to files opened on the share. In some cases this can provide better performance than the default behavior which caches reads and writes.
Використовувати безпосереднє читання і запис файлів, відкритих на спільному ресурсі. Здебільшого, позначення цього пункту покращує швидкодію порівняно з типовою поведінкою, коли система кешує дії з читання та запису.
Translate six of the seven reserved characters (including the colon, question mark, pipe, asterisk, greater than and less than characters but not the backslash) to remap range (above 0xF000). This allows you to open files that were created with such characters. This has no effect if the server does not support Unicode.
Переносити шість з семи зарезервованих символів (зокрема двокрапку, знак питання, символ вертикальної риски, зірочку та символи знаків « більше » та « менше », але не зворотну риску) до вищого діапазону (за 0xF000). Якщо ви позначите цей пункт, ви зможете відкривати файли, назви яких містять ці символи. Позначення пункту не матиме наслідків для серверів, які не підтримують Unicode.
Here you can enter advanced options for the CIFS file system in a comma-separated list (refer to the manual page of mount. cifs to learn more). The list will be added AS IS to the "-o" argument of mount. cifs. Please do not enter options that have already been defined in the configuration dialog.
Тут ви можете вказати додаткові параметри файлової системи CIFS як список відокремлених комами значень (щоб дізнатися більше, зверніться до сторінки довідки (man) mount. cifs). Список параметрів буде додано БЕЗ ПЕРЕВІРКИ до параметра « - o » mount. cifs. Будь ласка, не вписуйте у це поле параметрів, які вже було вказано у діалоговому вікні налаштування.
Protocol hint:
Підказка протоколу:
Here you can choose the protocol that will be used by the net command for the communication with remote servers if appropriate. In most cases the automatic detection will work fine and you should not need to change the default setting. However, if you experience problems, use the RPC protocol for newer operating systems (Windows NT4 and above) and the RAP protocol for older ones (Windows 98/ NT3 and below). Functions that need the ADS protocol (for Active Directory environments) have not been implemented yet, so you can ignore that one for now.
Тут ви можете обрати протокол, який за потреби буде використано для обміну даними з віддаленими серверами за допомогою команди net. Здебільшого, автоматичного визначення протоколу буде достатньо. Отже у зміні типового значення потреби не виникатиме. Але, якщо у вас виникають проблеми, скористайтеся протоколом RPC для новіших операційних систем (Windows NT4 та новіших) або протоколом RAP для застарілих операційних систем (Windows 98/ NT3 та старіших). Функції, потрібні для роботи протоколу ADS (середовища Active Directory) ще не реалізовано, отже ви можете ігнорувати відповідний пункт.
This option is used to determine what naming services and in what order are used to resolve host names and IP addresses. It takes a space-separated list of up to four different name resolution options. Those are: lmhost, host, wins, bcast. See the manual page of smbclient for further information.
Значення цього пункту буде використано для визначення служб назв та їх порядку використання для визначення назв вузлів та адрес IP. Тут слід вказати список відокремлених пробілами не більше ніж чотирьох варіантів визначення назв. Серед варіантів: lmhost, host, wins, bcast. Докладніші відомості можна отримати зі сторінки довідки (man) програми smbclient.
Buffer size:
Розмір буфера:
This option changes the transmit/ send buffer size when getting or putting a file from/ to the server. The default is 65520 bytes. Setting this value smaller has been observed to speed up file transfers to and from Windows 9x servers.
За допомогою цього пункту можна змінити розмір буфера отримання або надсилання даних під час обміну даними з сервером. Типовий розмір встановлено на рівні 65520 байтів. Зменшення цього значення пришвидшує обмін даними з серверами під керуванням Windows 9x.
Broadcast address:
Трансляційна адреса:
Queries performed with nmblookup will be send to the given broadcast address. Without this option the default behavior is to send the queries to the broadcast address of the network interface that was either auto-detected or defined in the "interfaces" parameter of the smb. conf file.
Запити, створені nmblookup, буде надіслано за вказаною у цьому пункті адресою. Якщо адреси не буде вказано, запити надсилатимуться за адресою трансляції мережевого інтерфейсу, яку буде визначено або автоматично, або на основі значення параметра « interfaces » з файла smb. conf.
Try and bind to UDP port 137 to send and receive UDP datagrams. The reason for this option is a bug in Windows 95 where it ignores the source port of the requesting packet and only replies to UDP port 137. Unfortunately, on most Unix systems super user privileges are needed to bind to this port. Please read the manual page of nmblookup for more information.
Якщо позначити цей пункт, програма виконає спробу прив’ язатися до порту UDP 137 для надсилання і отримання датаграм UDP. Причиною появи цього пункту у інтерфейсі програми є вада у Windows 95, пов’ язана з ігноруванням системою даних про порт джерела пакета запису — система відповідає на порт UDP 137. На жаль, на більшості систем Unix для прив’ язки до цього порту потрібні права доступу суперкористувача (адміністратора). З докладнішими відомостями можна ознайомитися на сторінці довідки (man) nmblookup.
Let smbtree query the network nodes by sending requests as broadcasts instead of querying the local master browser.
Позначення цього пункту дозволить smbtree опитувати вузли мережі надсиланням запитів у формі трансляцій без опитування локального головного навігатора.
Synchronization prefix:
Префікс синхронізації:
This is the path where Smb4K will store the files and directories during synchronization. If you plan to synchronize only with one remote share, then you can put the data directly in this directory. If you want to synchronize with several remote shares, then you should create a subdirectory for each share and choose the appropriate one in the synchronization dialog.
Цей пункт визначає шлях, за яким Smb4K зберігатиме файли і каталоги під час синхронізації. Якщо ви плануєте виконання синхронізації лише з одним віддаленим спільним ресурсом, ви можете просто додавати дані безпосередньо до цього каталогу. Якщо синхронізацію доведеться виконувати з декількома віддаленими спільними ресурсами, ви можете створити підкаталог для кожного спільного ресурсу і обирати відповідний каталог за допомогою діалогового вікна синхронізації.
Use archive mode (-a, --archive). This is a short form of -rlptgoD.
Визначає, чи слід використовувати режим архівування (- a, -- archive). Скорочена форма - rlptgoD.
Recurse into directories (-r, --recursive).
Визначає, чи слід рекурсивно заходити в каталоги (- r, -- recursive).
Update files in the destination directory that are older than in the source directory (-u, --update).
Визначає, чи слід оновлювати ті файли у каталозі призначення, часова мітка яких є старішою за часову мітку відповідного файла у каталозі джерела (- u, -- update).
Update destination files in-place (--inplace). By default, rsync first creates a new copy of a file and moves it into place after its transfer finished. If you enable this feature, no copy will be created but the destination file will immediately be overwritten instead. An exception to this is if you combine this option with --backup.
Визначає, чи слід оновлювати файли призначення на місці (-- inplace). Типово, rsync спочатку створює нову копію файла і пересуває її на місце після завершення перенесення. Якщо пункт буде позначено, програма не створюватиме копій, а негайно перезаписуватиме файл призначення. Винятком з цього правила є випадок, коли використовуватиметься ще і параметр -- backup.
Use relative paths (-R, --relative). This means that the full path names specified on the command line are sent to the server rather than just the last parts of the file names.
Визначає, чи слід використовувати відносні шляхи (- R, -- relative). Це означає, що адреси, вказані у командному рядку, буде надіслано на сервер повністю, замість надсилання лише останньої частини з назвами файлів.
Do not send implied directories
Не надсилати потенційні каталоги
Do not send implied directories with --relative (--no-implied-dirs). This means that the corresponding path elements on the destination system are left unchanged if they exist, and any missing implied directories are created with default attributes. This even allows these implied path elements to have big differences, such as being a symlink to a directory on one side of the transfer, and a real directory on the other side.
Якщо буде позначено цей пункт, програма не надсилатиме потенційних каталогів за допомогою аргументів параметра -- relative (-- no- implied- dirs). Це означає, що відповідні елементи шляху у системі призначення залишаться незмінними, якщо вони існують. Всі відсутні потенційні каталоги буде створено з типовими атрибутами. Використання цього пункту дозволить таким каталогам бути дуже різними елементами, зокрема символічним посиланням на каталог на одній зі сторін перенесення і справжнім каталогом на іншій стороні.
Transfer directories without recursing (-d, --dirs). This means that all top-level subdirectories are transferred but without their contents.
Переносити каталоги без рекурсивного входження до них (- d, -- dirs). Це означає, що буде передано дані лише підкаталогів верхнього рівня, без їх вмісту.
Compress data during transfer (-z, --compress). This significantly reduces the amount of data that is being transferred. You may want to use this option, if you have a slow connection.
Стискати дані під час передавання (- z, -- compress). Значно зменшує обсяг даних, які слід передати. Цим пунктом можна скористатися за умов повільного з’ єднання.
Copy symlinks as symlinks (-l, --links).
Копіювати символічні посилання як символічні посилання (- l, -- links).
Transform symlinks into the items they are pointing to (-L, --copy-links).
Перетворювати символічні посилання на елементи, на які ці посилання вказують (- L, -- copy- links).
Transform unsafe symlinks into the items they are pointing to (--copy-unsafe-links). This means that only those symlinks are transformed that point to items that are outside the copied tree. Absolute symlinks are treated the same way. This option has no additional effect if --copy-links has also been specified.
Перетворювати небезпечні символічні посилання на елементи, на які вони вказують (-- copy- unsafe- links). Це означає, що перетворення буде застосовано лише до тих символічних посилань, які вказують на елементи, розташовані поза деревом каталогів, які копіюються. Подібній же обробці підлягатимуть абсолютні символічні посилання. Позначення пункту не призведе до видимих наслідків, якщо вказано параметр -- copy- links.
Ignore symlinks that point outside the copied tree (--safe-links). All absolute symlinks are also ignored. If you use this option in conjunction with --relative you might get unexpected results.
Ігнорувати символічні посилання, які вказують на елементи, розташовані поза деревом каталогів, які копіюються (-- safe- links). Буде проігноровано також і всі абсолютні символічні посилання. Використання цього параметра разом з параметром -- relative може призвести до несподіваних наслідків.
Preserve hard links (-H, --hard-links). This options causes rsync to preserve the hard links that are found during the transfer. Without it, hard links are treated as though they were separate files.
Зберігати жорсткі посилання (- H, -- hard- links). У разі використання цього параметра rsync зберігатиме жорсткі посилання, які буде знайдено під час передавання даних. Якщо параметр не буде використано, жорсткі посилання вважатимуться окремими файлами.
Treat symlinked directories on the receiving side as though they were real ones (-K, --keep-dirlinks). This only works if the symlink matches a real directory from the sending side. Without this option, the receiver's symlink will be deleted and replaced with a real directory.
Обробляти символічні посилання на каталоги на стороні отримання даних так, наче ці посилання є справжніми каталогами (- K, -- keep- dirlinks). Цей параметр працюватиме, лише якщо символічне посилання відповідає справжньому каталогу на стороні надсилання. Якщо параметр не буде використано, символічне посилання на стороні отримання даних буде вилучено і замінено справжнім каталогом.
Preserve permissions (-p, --perms). The permissions of the destination file will be same as the source file. For what happens if this option is switched off, please read rsync's manual page.
Зберігати права доступу (- p, -- perms). Права доступу до файла призначення збігатимуться з правами доступу до файла джерела. Щоб дізнатися про те, що станеться, якщо ви не позначатимете цей пункт, ознайомтеся зі сторінкою довідки (man) rsync.
Preserve the group (-g, --group). The group of the destination file will be set to the same value as the source file.
Зберігати групу (- g, -- group). Параметр належності файла групі користувачів буде однаковим для файла джерела і призначення.
Preserve the owner (-o, --owner). The owner of the destination file will be set to the same value as the source file, but only if the receiving rsync is run as the super user. Without this option, the owner is set to the invoking user on the receiving side.
Зберігати власника (- o, -- owner). Для параметра власника файла призначення буде встановлено те саме значення, що і для файла джерела, але лише якщо rsync було запущено від імені суперкористувача (адміністратора). Якщо параметр не буде використано, значення параметра власника буде визначено за параметрами облікового запису користувача, який запустив програму на стороні отримання даних.
Preserve device and special files (-D, --devices --specials). This option causes rsync to transfer character and block devices as well as special files such as named sockets and fifos. It works only partially if rsync is not run as super user and the --super option is not specified.
Зберігати файли пристроїв та спеціальні файли (- D, -- devices -- specials). Позначення цього пункту призведе до того, що rsync передаватиме символьні і блокові пристрої, а також спеціальні файли як іменовані сокети і fifo. Дія відповідного параметра буде лише частковою, якщо rsync запущено не від імені суперкористувача і якщо не вказано параметр -- super.
Preserve times (-t, --times). The modification times are transferred along with the files. For what happens if this option is switched off, please read rsync's manual page.
Зберігати часові мітки (- t, -- times). Дані про час зміни файлів буде передано разом з самими файлами. Щоб дізнатися про те, що станеться, якщо ви не позначатимете цей пункт, ознайомтеся зі сторінкою довідки (man) rsync.