natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The window is divided into a number of Tabs. In the General Tab, we present basic data about the current object. This includes names and catalog designations, object type, and magnitude (brightness). Also shown are the object's Equatorial and Horizontal coordinates, as well as its rise, set and transit times.
Це вікно розділено на декілька вкладок. На вкладці Загальне показано загальні дані про поточний об’ єкт. Це, зокрема, його назва, позначення у каталогах, тип об’ єкта і його зоряна величина (яскравість). Також показано координати об’ єкта у екваторіальній і горизонтальній системах координат і час сходу, заходу і кульмінації об’ єкта.
Internet Links
Ресурси інтернету
In the Links tab, you can manage the internet links associated with this object. The Image and Information links associated with the object are listed. These are the links that appear in the popup menu when the object is right -clicked. You can add custom links to the object with the Add Link... button. This will open a window in which you fill in the URL and link text for the new link (you can also test the URL in the web browser from this window). Keep in mind that the custom link can easily point to a file on your local disk, so you can use this feature to index your personal astronomical images or observing logs.
За допомогою вкладки Посилання ви можете керувати посиланнями на ресурси мережі, пов’ язаними з об’ єктом. На цій вкладці показано посилання на зображення об’ єкта і інформацію щодо нього. Це посилання, які з’ являтимуться у контекстному вікні після наведення вказівника миші на об’ єкт і клацання правою кнопкою. Ви можете додати власні посилання, пов’ язані з об’ єктом за допомогою кнопки Додати посилання.... Після натискання на цю кнопку відкриється вікно, у якому ви зможете вказати адресу URL текст посилання (з цього ж вікна ви зможете випробувати доступність адреси URL у переглядачі мережі). Майте на увазі, що ваше посилання може просто вказувати на якийсь з файлів на вашому локальному диску, отже, ви можете скористатися можливістю додавання посилань для створення покажчиків ваших особистих астрономічних знімків або журналів спостереження.
You can also modify or remove any link using the Edit Link... and Remove Link... buttons.
Ви також можете змінити або вилучити будь- яке посилання за допомогою кнопок Редагувати посилання... і Вилучити посилання....
The Advanced Tab allows you to query professional astronomical databases on the internet for information regarding the current object. To use these databases, simply highlight the desired database in the list, and press the View button to see the results of your query in a web browser window. The query is made using the primary name of the object you clicked on to open the Details Dialog. The following databases are available for querying:
Вкладка Додаткові надає вам змогу надіслати запити до професійних астрономічних баз даних у інтернеті щодо інформації стосовно поточного об’ єкта. Щоб скористатися послугами певної бази даних, просто виділіть її у списку і натисніть кнопку Переглянути, щоб побачити результати пошуку за вашим запитом у вікні переглядача інтернету. Запит буде надіслано за основною назвою об’ єкта, який ви використовували для відкриття діалогового вікна відомостей. Ви можете надсилати запити до таких баз даних:
High Energy Astrophysical Archive (HEASARC). Here you can retrieve data about the current object from a number of High-energy observatories, which covers the Ultraviolet, X-ray and Gamma Ray portions of the electromagnetic spectrum.
Архів астрофізики високих енергій (HEASARC). Звідси ви можете отримати дані про поточний об’ єкт, які було надано обсерваторіями, що ведуть спостереження у діапазоні високих енергій, зокрема, у діапазонах ультрафіолетових, рентгенівських та гамма- діапазону електромагнітного спектра.
Multimission Archive at Space Telescope (MAST). The Space Telescope Science Institute provides access to the entire collection of images and spectra taken with the Hubble Space Telescope, as well as several other space-based observatories.
Архіву робіт на космічному телескопі (MAST). Науковий інститут космічного телескопа надає доступ до повної колекції знімків і спектральних даних, отриманих за допомогою космічного телескопа « Хаббл », а також декількох інших космічних обсерваторій.
NASA Astrophysical Data System (ADS). This incredible bibliographic database encompass the entire body of literature published in international peer-review Journals about astronomy and astrophysics. The database is divided into four general subject areas (Astronomy and Astrophysics, Astrophysics Preprints, Instrumentation, and Physics and Geophysics). Each of these has three sub-nodes that query the database in different ways. Keyword search will return articles which listed the object's name as a keyword. Title word search will return articles which included the object name in their Title, and the Title & Keyword search uses both options together.
Астрофізична система даних НАСА (ADS). Ця неймовірна бібліографічна база даних охоплює всі літературні джерела і публікації у міжнародних рейтингових журналах астрономічного і астрофізичного напрямків. Базу даних поділене на чотири основні предметні частини (Астрономія і астрофізика, препринти з астрофізики, контрольно- вимірювальні прилади та фізика і геофізика). Кожна з частин ділиться на три підвузли для надсилання запитів до бази даних у різний спосіб. Пошук за ключовими словами поверне статті, у яких назва об’ єкта входить до переліку ключових слів. Пошук за словами у назві поверне статті, у яких назва об’ єкта фігурує у назві статті, а Пошук за назвою і ключовими словами поверне всі результати двох попередніх варіантів пошуку.
NASA/ IPAC Extragalactic Database (NED). NED provides encapsulated data and bibliographic links about extragalactic objects. You should only use NED if your target is extragalactic; & ie; if it is itself a galaxy.
База даних позагалактичних об’ єктів НАСА/ IPAC (NED). У NED містяться дані і бібліографічні посилання щодо позагалактичних об’ єктів. NED слід використовувати лише, якщо ваш об’ єкт є позагалактичним, наприклад, сам є галактикою.
Set of Identifications, Measurements, and Bibliography for Astronomical Data (SIMBAD). SIMBAD is similar to NED, except it provides data about all kinds of objects, not just galaxies.
Дані з ідентифікації, вимірів, бібліографічні та астрономічні дані (SIMBAD). SIMBAD подібний до NED, але у цій базі даних містяться дані про об’ єкти всіх типів, не лише галактик.
SkyView provides images from All-Sky surveys that have been performed in dozens of different parts of the spectrum, from Gamma Rays to the Radio. The & kstars; interface will retrieve an image from any of these surveys, centered on the selected object.
SkyView надає зображення з інформації про вигляд зоряного неба у багатьох діапазонах спектра, від гамма- променів до радіочастот. Інтерфейс програми & kstars; отримає зображення з якогось з цих виглядів з виділеним об’ єктом по центру.
Finally, in the Log Tab, you can type in some text that will remain associated with this object's Details window. You could use this to attach personal observing notes, for example.
Нарешті, на вкладці Журнал ви можете ввести якийсь текст, який буде пов’ язано з цим об’ єктом у вікні відомостей. Наприклад, ви можете використати це поле, щоб вказати особисті нотатки щодо спостереження за об’ єктом.
Command-Line mode for Image Generation
Режим керування з командного рядка для створення знімків
Image-dump Mode
Режим скидання зображень
You can use & kstars; to generate an image of the sky without actually launching the GUI portion of the program. To use this feature, start & kstars; from a command prompt using arguments to specify the filename for the image, as well as the desired image dimensions:
& kstars; можна використовувати для створення зображення неба без запуску графічної частини програми. Щоб скористатися цією можливістю, запустіть & kstars; з командного рядка з параметрами, які визначають назву файла зображення, а також бажані розміри зображення:
kstars --dump --filename kstars. png --height 640 --width 480 --script myscript. kstars --date "4 July 1976 12:30:00"
kstars -- dump -- filename kstars. png -- height 640 -- width 480 -- script myscript. kstars -- date "4 July 1976 12: 30: 00"
If no filename is specified, it generates a file named kstars. png. It will attempt to generate an image that matches the extension of your filename. The following extensions are recognized: png, jpg, jpeg, gif, pnm, and bmp. If the filename extension is not recognized, it defaults to the PNG image type.
Якщо назви файла вказано не буде, команда створить файл з назвою kstars. png. Програма намагатиметься створити зображення у форматі, що визначається суфіксом назви вашого файла. Визначено такі суфікси: png, jpg, jpeg, gif, pnm і bmp. Якщо суфікс файла невідомий програмі, буде створено зображення у типовому форматі PNG.
Likewise, if the image width and height are not specified, they default to 640 and 480, respectively.
Так само, якщо ширину і висоту зображення не задано, типовими значеннями цих параметрів будуть числа 640 і 480, відповідно.
By default, & kstars; will read in the options values stored in your $KDEHOME/ share/ config/ kstarsrc file to determine where the image will be centered, and how it is rendered. This means you need to run & kstars; in normal GUI mode, and exit the program when it is set up with the desired options for the generated images. This is not very flexible, so we also provide the ability to execute a & kstars; DCOP script to set the scene before generating the image. The filename you specify as the script argument should be a valid & kstars; DCOP script, such as one created with the Script Builder Tool. The script can be used to set where the image is pointing, set the geographic location, set the time and date, change the Zoom level, and adjust other view options. Some of the DCOP functions make no sense in non-GUI mode (such as waitForKey()); if these functions are encountered while parsing the script, they are simply ignored.
Типово, щоб визначити точку центра зображення і спосіб показу, & kstars; читає значення параметрів, які зберігаються у файлі $KDEHOME/ share/ config/ kstarsrc. Це означає, що вам слід запустити & kstars; у звичайному графічному режимі, а потім вийти з програми після налаштування потрібних для створення зображень параметрів. Ця система не є аж надто гнучкою, тому автори також додали у програму можливість виконання сценарію DCOP для & kstars;, який, власне, і має визначати параметри зображення перед його створенням. Назву файла, яку ви вкажете як параметр- сценарій, має бути пов’ язано з коректним сценарієм DCOP для & kstars;, наприклад створеним за допомогою Майстра сценаріїв. Сценарій можна використовувати для встановлення центра зображення, географічного розташування, часу і дати, зміни масштабу і налаштування інших параметрів перегляду. Деякі з функцій DCOP не мають ніякого сенсу у неграфічному режимі (наприклад, waitForKey ()); якщо подібні функції присутні у сценарії, під час обробки їх буде проігноровано.
By default, & kstars; will use the system CPU time and date for generating the image. Alternatively, you may specify a time and date with the --date argument. You can also use this argument for specifying the startup date in normal GUI mode.
Типово, & kstars; використовує системні дату і час для створення зображення. Щоб змінити їх, ви можете вказати час і дату за допомогою параметра -- date. Цей параметр також можна використовувати, щоб вказати початкову дату у звичайному графічному режимі.
Ecliptic
Екліптика
The ecliptic is an imaginary Great Circle on the Celestial Sphere along which the Sun appears to move over the course of a year. Of course, it is really the Earth's orbit around the Sun causing the change in the Sun's apparent direction. The ecliptic is inclined from the Celestial Equator by 23.5 degrees. The two points where the Ecliptic crosses the Celestial Equator are known as the Equinoxes.
Екліптика — це уявне велике коло на небесній сфері, яким для земного спостерігача рухається Сонце впродовж року. Звичайно, насправді зміну видимої позиції Сонця спричинено обертанням Землі навколо Сонця. Екліптика утворює з небесним екватором кут у 23, 5 градуси. Дві точки, у яких екліптика перетинається з небесним екватором, називаються точками рівнодень.
Since our solar system is relatively flat, the orbits of the planets are also close to the plane of the ecliptic. In addition, the constellations of the zodiac are located along the ecliptic. This makes the ecliptic a very useful line of reference to anyone attempting to locate the planets or the constellations of the zodiac, since they all literally follow the Sun.
Оскільки наша сонячна система відносно пласка, орбіти всіх планет також знаходяться близько до площини екліптики. Крім того, уздовж екліптики розташовано всі сузір’ я зодіаку. Це робить екліптику дуже корисною для визначення розташування планет і сузір’ їв зодіаку, оскільки вони буквально слідують за Сонцем.
Because of the 23.5-degree tilt of the Ecliptic, the Altitude of the Sun at noon changes over the course of the year, as it follows the path of the Ecliptic across the sky. This causes the seasons. In the Summer, the Sun is high in the sky at noon, and it remains above the Horizon for more than twelve hours. Whereas, in the winter, the Sun is low in the sky at noon, and remains above the Horizon for less than twelve hours. In addition, sunlight is received at the Earth's surface at a more direct angle in the Summer, which means that a given area at the surface receives more energy per second in the Summer than in Winter. The differences in day duration and in energy received per unit area lead to the differences in temperature we experience in Summer and Winter.
Через нахил екліптики у 23, 5 градуси висота Сонця опівдні змінюється протягом року, коли Сонце подорожує екліптикою небом. Це спричиняє зміну пори року. Влітку Сонце опівдні знаходиться високо і залишається над горизонтом більш ніж на дванадцять годин. У той же час, взимку Сонце опівдні знаходиться низько і залишається над горизонтом менше ніж на дванадцять годин. Крім того, влітку поверхня Землі перебуває під більшим кутом до сонячного проміння, отже кожна ділянка земної поверхні отримує більшу частку сонячної енергії, ніж узимку. Різниця у тривалості дня і питомій отриманій енергії призводить до різниці у температурах, які ми спостерігаємо влітку і взимку.
Make sure your location is set to somewhere that is not very near the equator for these experiments. Open the Configure & kstars; window, and switch to Horizontal coordinates, with the Opaque Ground shown. Open the Set Time window (Ctrl; S), and change the Date to sometime in the middle of Summer, and the Time to 12:00 Noon. Back in the Main Window, point toward the Southern Horizon (press S). Note the height of the Sun above the Horizon at Noon in the Summer. Now, change the Date to something in the middle of Winter (but keep the Time at 12:00 Noon). The Sun is now much lower in the Sky. You will also notice that the day durations are different if you open the What's Up Tonight? tool for each date.
Для цього прикладу переконайтеся, що місце розташування вибрано не поряд з екватором. Відкрийте вікно Налаштувати & kstars; і перемкніться на горизонтальні координати, так, щоб було показано непрозору поверхню Землі. Відкрийте вікно Встановити час (Ctrl; S), а потім змініть дату на якусь із дат середини літа, а час на 12: 00 дня. Поверніться до головного вікна, спрямуйте погляд на точку Півдня на горизонті (натисніть клавішу S). Запам’ ятайте висоту Сонця над горизонтом опівдні влітку. Тепер змініть дату на якусь із дат середини зими (час не змінюйте: 12: 00 дня). Тепер Сонце знаходиться на небі набагато нижче. Ви можете також зауважити, що змінилася і тривалість дня, якщо відкриєте вікно інструмента Сьогодні ввечері для кожної з використаних дат.
Elliptical galaxies are spheroidal concentrations of billions of stars that resemble Globular Clusters on a grand scale. They have very little internal structure; the density of stars declines smoothly from the concentrated center to the diffuse edge, and they can have a broad range of ellipticities (or aspect ratios). They typically contain very little interstellar gas and dust, and no young stellar populations (although there are exceptions to these rules). Edwin Hubble referred to Elliptical galaxies as early-type galaxies, because he thought that they evolved to become Spiral Galaxies (which he called late-type galaxies). Astronomers actually now believe the opposite is the case (ie;, that Spiral galaxies can turn into Elliptical galaxies), but Hubble's early- and late-type labels are still used.
Еліптичні галактики — це кулеподібні скупчення мільйонів зірок, які нагадують велетенські сферичні скупчення. Внутрішня частина еліптичних галактик майже позбавлена структури; щільність зірок поступово зменшується від ущільненого центра до розріджених країв. Самі галактики мають різну еліптичну форму (або різне співвідношення розмірів). У цих галактиках, зазвичай надзвичайно мало міжзоряного газу та пилу, а також зовсім немає молодих зірок (хоча існують і виключення з цих правил). Едвін Хаббл вважав еліптичні галактики галактиками раннього типу, оскільки думав, що згодом вони розвиваються у спіральні галактики (які він називав галактиками пізнього типу). Сучасні астрономи вважають, що все якраз навпаки (тобто, що спіральні галактики можуть стати згодом еліптичними), але використані Хабблом назви « ранні » і « пізні » все ще використовуються.
Once thought to be a simple galaxy type, ellipticals are now known to be quite complex objects. Part of this complexity is due to their amazing history: ellipticals are thought to be the end product of the merger of two Spiral galaxies. You can view a computer simulation MPEG movie of such a merger at this NASA HST webpage (warning: the file is 3.4 MB).
Спочатку еліптичні галактики вважали галактиками простого типу, але тепер відомо, що вони є досить складними об’ єктами. Частково цю складність спричинено захопливою історією розвитку таких галактик: вважається, що еліптична галактика — це кінцевий продукт об’ єднання двох спіральних галактик. Результат комп’ ютерного моделювання такого об’ єднання у вигляді відео у форматі MPEG ви можете переглянути на цій сторінці космічного телескопа « Хаббл » НАСА (попередження: розмір файла — 3, 4 Мб).
Elliptical galaxies span a very wide range of sizes and luminosities, from giant Ellipticals hundreds of thousands of light years across and nearly a trillion times brighter than the sun, to dwarf Ellipticals just a bit brighter than the average globular cluster. They are divided to several morphological classes:
Розміри і світність еліптичних галактик значно різняться, від гігантських еліптичних галактик з протяжністю у сотні тисяч світлових років, які приблизно у трильйон разів яскравіші за Сонце, до карликових еліптичних галактик, лише трохи більших за середнього розміру зоряне скупчення. Еліптичні галактики поділяються на декілька морфологічних класів:
cD galaxies:
Галактики cD:
Immense and bright objects that can measure nearly 1 Megaparsec (3 million light years) across. These titans are only found near the centers of large, dense clusters of galaxies, and are likely the result of many galaxy mergers.
Величезні і яскраві об’ єкти, розмір яких може сягати 1 мегапарсека (3 мільйонів світлових років). Таких монстрів можна знайти лише поблизу центрів великих щільних скупчень галактик, скоріше за все, вони є результатом злиття декількох галактик.
Normal Elliptical galaxies
Звичайні еліптичні галактики
Condensed Object with relatively high central surface brightness. They include the giant ellipticals (gE'e), intermediate-luminosity ellipticals (E's), and compact ellipticals.
Щільні об’ єкти з відносно високою яскравістю поверхні. До цього класу входять гігантські еліптичні галактики (gE), еліптичні галактики проміжної світності (E), і компактні еліптичні галактики.
Dwarf elliptical galaxies (dE's)
Карликові еліптичні галактики (dE)
This class of galaxies is fundamentally different from normal ellipticals. Their diameters on the order of 1 to 10 kiloparsec with surface brightness that is much lower than normal ellipticals, giving them a much more diffuse appearance. They display the same characteristic gradual decline of star density from a relatively dense core out to a diffuse periphery.
Цей клас галактик має фундаментальні відмінності від звичайних еліптичних галактик. Діаметр галактик такого класу має порядок від 1 до 10 кілопарсеків, а яскравість їх поверхні набагато менша за яскравість поверхні звичайних еліптичних галактик, тому вони виглядають набагато розрідженішими. Щільність зірок у всіх цих галактиках поступово спадає від відносно щільного ядра до розрідженої периферії.
Dwarf spheroidal galaxies (dSph's)
Карликові сферичні галактики (dSph)
Extreme low-luminosity, low surface-brightness and have only been observed in the vicinity of the Milky Way, and possibly other very nearby galaxy groups, such as the Leo group. Their absolute magnitudes are only -8 to -15 mag. The Draco dwarf spheroidal galaxy has an absolute magnitude of -8.6, making it fainter than the average globular cluster in the Milky Way!
Галактики з дуже низькою світністю, низькою яскравістю поверхні, які можна спостерігати лише поблизу Молочного Шляху і серед дуже близьких груп галактик, наприклад, групи у сузір’ ї Лева. Значення зоряної величини для цього класу галактик коливається у межах від - 8 до - 15. Наприклад, куляста карликова галактика у сузір’ ї Дракона має абсолютну зоряну величину - 8, 6, отже, вона тьмяніша за посереднє кулясте скупчення у Молочному Шляху!
Blue compact dwarf galaxies (BCD's)
Блакитні компактні карликові галактики (BCD)
Small galaxies that are unusually blue. Thehave photometric colors of B-V = 0.0 to 0.30 mag, which is typical for relatively young stars of spectral type A. This suggests that BCDs are currently actively forming stars. These systems also have abundant interstellar gas (unlike other Elliptical galaxies).
Малі галактики, які є незвично блакитними. Їх фотометричні кольори лежать від B- V = 0, 0 до 0, 30, що є типовим для відносно молодих зірок спектрального класу A. Через це існує припущення, що у BCD йде активний процес формування зірок. У таких галактиках також багато надлишкового міжзоряного газу (на відміну від інших еліптичних галактик).
You can see examples of Elliptical galaxies in & kstars;, using the Find Object window (Ctrl; F). Search for NGC 4881, which is the Giant cD galaxy in the Coma cluster of galaxies. M 86 is a normal Elliptical galaxy in the Virgo cluster of galaxies. M 32 is a dwarf Elliptical that is a satellite of our neighbor, the Andromeda galaxy (M 31). M 110 is another satellite of M 31 that is a borderline dwarf spheroidal galaxy (borderline because it is somewhat brighter than most other dwarf spheroidals).
Приклади еліптичних галактик можна побачити і у & kstars;, якщо скористатися вікном пошуку об’ єктів (Ctrl; F). Знайдіть об’ єкт NGC 4881, який є гігантською галактикою класу cD у скупченні галактик Кома. M 86 є звичайною еліптичною галактикою у скупченні галактик у сузір’ ї Діви. M 32 — карликова еліптична галактика, яка є супутником нашого сусіда — галактики « Туманність Андромеди » (M 31). M 110 — ще один супутник M 31 — є проміжним типом карликової сферичної галактики (проміжним, оскільки ця галактика трохи яскравіша за більшість інших сферичних карликових галактик).
Equinoxes
Рівнодення
Celestial Equator Ecliptic
Небесний екватор Екліптика
Most people know the Vernal and Autumnal Equinoxes as calendar dates, signifying the beginning of the Northern hemisphere's Spring and Autumn, respectively. Did you know that the equinoxes are also positions in the sky?
Більшість людей знають, що весняне і осіннє рівнодення — це дати календаря, що позначають у північній півкулі настання весни і осені, відповідно. А чи знаєте ви, що рівнодення — це також точки на небі?