natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Today's cameras tend towards 10 mega pixels sensors, although this resolution is already too high for compact cameras and deteriorates the end result. Given the sensor size and quality of optics, 6 mega pixels are optimum for compact cameras. Even DSLR cameras run into their limits at 10-12 mega pixels, for higher resolutions one has to go for full frame sensors (24x36mm) or even bigger formats.
Кількість пікселів у сучасних фотоапаратах прямує до 10 мільйонів, хоча подібна роздільна здатність вже є занадто високою для компактних фотоапаратів і погіршує якість кінцевого результату. За відповідного розміру матриці і якості оптики, оптимальною кількістю пікселів для компактних фотоапаратів є 6 мільйонів. Навіть цифрові дзеркальні фотоапарати досягають своїх граничних можливостей за кількості пікселів у 10- 12 мільйонів. Щоб отримати вищу роздільну здатність слід вдаватися до повнокадрових матриць (24x36 мм) або навіть матриць більших форматів.
So, taking into account the manufacturer mega pixel propaganda it seems save to say that the bulk of future cameras will see less than 20 mega pixels. This gives us an estimation for the necessary storage space per photograph in the long run: & lt; 15 MB per image. Even if file versioning will be introduced (grouping of variations of a photograph under one file reference), the trend is to implement scripting of changes so that a small overhead will be recorded only and not a whole different image per version. With faster hardware this concept will see it's maturity quite soon.
Отже, беручи до уваги наполегливу рекламну кампанію зі збільшення кількості мільйонів пікселів, можна з впевненістю стверджувати, щоб більшу частину фотоапаратів майбутнього буде обладнано матрицями з менше ніж 20 мільйонами пікселів. Таким чином, можна оцінити місце, потрібне для зберігання одного знімка, у майбутньому: & lt; 15 МБ на знімок. Навіть якщо буде додано врахування версій файла (групування різних варіантів фотографії у одному файловому елементі), існує тенденція до використання скриптування змін, отже додаватиметься лише незначна різниця, а не цілий знімок для кожної з версій. З пришвидшенням роботи обладнання ми дуже скоро спостерігатимемо реалізацію подібної ідеї.
In order to estimate the amount of storage space you have to plan for, simply determine the number of photographs you take per year (easy with & digikam; 's timeline sidebar) and multiply it by 15 MB. Most users will keep less than 2000 pictures per year which requires less than 30 GB/ year. Assuming that you will change your hard disk (or whatever media in the future) every 4-5 years, the natural increase in storage capacity will suffice to keep you afloat.
Щоб оцінити плановий об’ єм сховища знімків, просто помножте кількість фотографій, які ви знімаєте протягом року (цю кількість дуже просто визначити за допомогою шкали часу & digikam;) на 15 МБ. Більшість користувачів обмежується менше ніж 2000 знімками на рік, що потребуватиме менше за 30 ГБ/ рік. Якщо припустити, що ви мінятимете ваш жорсткий диск (або будь- який інший майбутній носій даних) кожні 4- 5 років, природного приросту місткості носіїв з головою вистачить на покриття ваших потреб.
The more ambitious ones out there will need more space, much more maybe. Think of buying a file server, Giga-Ethernet comes integrated into motherboards today and it's a flick to fetch the files over the local network. Speaking about modern mobos: they now have external SATA connectors. This makes it really a trifle to buy an external SATA drive and hook it up to your machine. 1000 GB drives will hit the market this year (2008). These are terrific compact storage containers for backup swapping: keep one drive at home and one somewhere else.
Честолюбнішим же фотографам знадобиться більше місця, можливо, набагато більше. Таким людям варто замислитися над придбанням сервера. Гігабітові мережеві картки вже інтегруються у деякі з материнських плат, за їх допомогою отримання файлів локальною мережею буде просто миттєвим. Якщо говорити про сучасні материнські плати: на них вже є зовнішні шлейфи SATA. Отже, достатньо просто придбати зовнішній SATA- диск і з’ єднати його з вашим комп’ ютером. 2008 року на ринку з’ явилися диски місткістю 1000 ГБ. Ці диски є вражаюче компактними контейнерами для даних резервних копій: можете зберігати один такий диск вдома, а один — у якомусь іншому місці.
A 750GB HD costs & euro; 100 today. Do not blame anybody else for data loss! 6% of all PCs will suffer an episode of data loss in any given year. Backup your data often according to a plan, and back it up and test the backup before you do anything dramatic like re-installing your OS, changing disks, resizing partitions and so on.
Сьогодні жорсткий диск на 750 ГБ коштує приблизно 100 євро. Не звинувачуйте нікого у втраті даних! 6% всіх персональних комп’ ютерів страждають від подібної втрати даних щороку. Виконуйте планове створення резервних копій ваших даних, створюйте резервну копію і перевіряйте її перед кожної значною дією на зразок перевстановлення операційної системи, зміни дисків, зміни розмірів розділів тощо.
Disaster prevention
Запобігання катастрофам
Say, you religiously do your backups every day on a external SATA drive. Then comes the day where lightning strikes. Happy you if the external drive was not connected at that moment!
Припустімо, ви з релігійною упертістю робите резервні копії на зовнішньому диску SATA. Надійде день, коли вдарить блискавка. Добре, якщо ваш зовнішній диск у цей час не буде з’ єднано з комп’ ютером!
Disasters strike locally and destroy a lot. Forget about airplane crashes: fire, water, electricity, kids and theft are dangerous enough to our data. They usually cover a whole room or house.
Катастрофи є локальними і руйнівними нещастями. Забудьте про авіакатастрофи: пожежа, повінь, негаразди з електропостачанням, діти і крадіжка є досить небезпечними для ваших даних. Подібні катастрофи стосуються певної кімнати або будинку.
Therefore disaster control means de-localized storage. Move your backups upstairs, next house, to your bureau (and vise versa), whatever.
Отже, запобігання таким катастрофам означає розподілене зберігання. Зберігайте ваші резервні копії на горищі, у іншому будинку, у письмовому столі (і навпаки) тощо.
There is another good aspect to the physical separation: as said above, panic is often the cause of destroying data, even the backup data. Having a backup not at hand right away may safe your ass one day.
У фізичного відокремлення є і добра сторона: як ми вже говорили, паніка часто спричиняє знищення даних, навіть резервних даних. Створення віддаленої резервної копії може одного дня врятувати ваші дані.
Some backup technicalities explained for laymen.
Декілька технічних подробиць щодо резервного копіювання для початківців.
Full Backup: A complete backup of all the files being backed up. It is a snapshot without history, it represents a full copy at one point in time.
Повна резервна копія: створення повна резервна копія всіх файлів. Це знімок даних без історії, він відповідає повній копії даних у певний момент часу.
Differential Backup: A backup of only the files that have changed since the last full backup. Constitutes a full snapshot of two points in time: the full backup and the last differential one.
Диференційована резервна копія: резервна копія лише тих файлів, які було змінено з часу попереднього створення повної резервної копії. Повний знімок у такому випадку складається з даних для двох моментів часу: моменту часу створення повної резервної копії та останньої диференційованої резервної копії.
Incremental Backup: A backup of only the files that have changed since last whatever backup. Constitutes multiple snapshots. You can recreate the original state at any point in time such a backup was made. This comes closest to a versioning system except that it is only sampled and not continuous.
Додаткове копіювання: створення резервної копії лише тих файлів, які було змінено з часу будь- якого попереднього створення резервної копії. Резервна копія складається з декількох знімків. Ви можете відтворити початковий стан на час створення будь- якої з цих копій. Це робить систему близькою до системи керування версіями за винятком того, що ця система дискретна, а не неперервна.
Best practice: The IT-layman's backup cookbook
Найкраща система захисту: резервування даних для « чайників »
do a full backup in a external storage device.
робіть повні резервні копії зовнішніх пристроїв зберігання даних.
verify its data integrity and put it away (disaster control)
перевіряйте цілісність даних на таких пристроях і вилучайте несправні пристрої (запобігання катастрофам)
have another storage device for frequent backups
тримайте при собі додатковий пристрій зберігання для створення частих резервних копій
swap the devices every other month after having verified data integrity
міняйте пристрої через кожні два місяці після перевірки цілісності даних
A useful rsync recipe to backups
Корисний рецепт rsync для резервного копіювання
Rsync is a wonderful little utility that's amazingly easy to set up on your machines. Rather than have a scripted FTP session, or some other form of file transfer script - rsync copies only the differences of files that have actually changed, compressed and through ssh if you want to for security. That's a mouthful.
Rsync — це чудовий невеличкий інструмент, який фантастично просто налаштувати на ваших комп’ ютерах. Окрім можливості створення запрограмованих сеансів FTP або інших форм програмного передавання файлів, rsync копіює лише відмінності між файлами, які було насправді змінено у стиснутій формі або за допомогою ssh, якщо ви бажаєте вжити заходів безпеки. І це лише невелика частина переліку можливостей.
A reasonable backup approach for images could be this one:
Розумним підходом до створення резервних копій зображень буде такий:
backup important images right away (after dumping them to a computer) to DVD/ optical media
створюйте резервні копії важливих зображень одразу ж (після збереження їх на комп’ ютері) на DVD або інших оптичних носіях
do daily incremental backup of the work space
виконуйте щоденне нарощувальне резервне копіювання робочих тек
do a weekly differential backup and delete integral backups of week-2 (two weeks ago)
щотижня створюйте диференційовану резервну копію і вилучайте загальні резервні копії двотижневої давності
do a monthly differential backup and delete backup of month-2
щомісяця створюйте диференційовану резервну копію і вилучайте резервну копію двомісячної давності
if not physically separated already, separate it now (swapping-in another backup drive)
якщо ви ще не відокремили носії зберігання фізично, зробіть це зараз (створюйте копію на іншому резервному диску)
This protocol tries to leave you enough time to spot losses and to recover fully at the same time keeping the backup volume at & lt; 130% of the working space. You end up with a daily version of the last 7-14 days, a weekly snapshot for at least one month, and a snapshot of every month. Any more thinning should be done by hand after a full verification.
За використання цього протоколу у вас залишається достатньо часу для визначення втрат і відновлення повноцінної копії, у той же час розмір резервної копії складає & lt; 130% від розмірів робочої копії. Вам знадобляться щоденні версії за попередні 7- 14 днів, щотижневий знімок протягом принаймні одного місяця і один знімок кожного місяця. Додаткове зменшення об’ єму даних можна виконати вручну після повної перевірки.
script to follow.... TBD
скрипт для виконання... Ще не написано
For German speaking *nix users: link
Для користувачів * nix, які розуміють німецьку, буде корисним це посилання
Themes: metadata, IPTC stored in image files, XMP files associated, keep the originals, storage, scalability, media, retrieval of images and metadata, copying image data over to the next generation of media, applications, operating systems, virtualization, viewing device... use of the www.
Теми: метадані, дані IPTC файлів зображень, прив’ язка файлів XMP, збереження оригіналів, сховище, масштабованість, носії, звантаження зображень і метадані, копіювання даних зображень на носії наступного покоління, програми, операційні системи, віртуалізація, пристрій перегляду... користування www.
In order for your valuable images to survive the next 40 years or so (because that's about the time that you will become really interested to revisit those nice old photographs of you as a child, adolescent & etc;) there are two strategies to be observed:
Для того, щоб ваші дорогоцінні зображення пережили 40 або більше років (оскільки приблизно такий самий час ви зберігатимете цікавість до перегляду тих чудових старих фотографій з вашого дитинства, юності тощо), можна скористатися двома стратегіями:
Keep up with technology, do n't lag behind more than a couple of years.
Йдіть у ногу з технологією, не залишайтеся позаду більше ніж на пару років.
Save your photos in an open, non-proprietary standard.
Зберігайте дані ваших фотографій у відкритих, непатентованих форматах.
How to keep up with technology?
Як іти нога у ногу з новітніми технологіями?
As the future is unforeseeable by nature, everything said today is to be taken with caution, and to be reviewed as we advance. Unfortunately there is no shortcut possible to some basic vigilance. Every 5-8 years at least one should ask oneself the question of backwards compatibility of current systems. The less variants we used in the past the less questions are to be answered in the future.
Оскільки майбутнє непередбачуване за своєю природою, все, що сказано сьогодні, слід сприймати із застереженнями і переглядати з плином часу. На жаль не можемо вам надати ніяких додаткових порад, окрім збереження пильності. Принаймні кожні 5- 8 років ви маєте задати собі питання щодо зворотної сумісності сучасних систем. Чим меншою кількістю варіантів ви користувалися у минулому, тим на меншу кількість питань вам доведеться відповідати у майбутньому.
Of course every time you change your computer system (machine, operating system, applications, DRM) you have to ask yourself the same questions. Today, if you want to switch to Windows Vista, you have to ask yourself three times if you still can import your pictures, and, more important so, if you are ever able to move them onto some other system or machine. Chances are good that you cannot. I see many people struggling around me, because Vista enforces a strict DRM regime. How can you proof to Vista that you are actually the owner of your pictures copyright?
Звичайно ж, кожного разу, коли ви змінюватимете вашу комп’ ютерну систему (обладнання, операційну систему, програми, DRM), вам слід задавати собі ті самі питання. Сьогодні, якщо ви бажаєте перейти на використання Windows Vista, вам слід тричі подумати про те, чи зможете ви імпортувати ваші зображення, і, що ще важливіше, чи зможете ви перевести ці зображення на якусь іншу систему або комп’ ютер. Досить ймовірно, що ви не зможете цього зробити. Автор спостерігав за багатьма людьми, які зіткнулися з проблемами, оскільки Vista примусово використовується строгий режим DRM. Як ви зможете довести Vista, що ви насправді є власником авторських прав на ваші зображення?
Basically the questions should be answered along the line explained in this document: use and change to open standards supported by a manifold of applications.
Загалом кажучи, на ці питання можна відповісти згідно до основної думки цього документа: використовуйте і переходьте на відкриті стандарти, що підтримуються багатьма програмами.
Virtualization becomes available now for everybody. So if you have an old system that is important for reading your images, keep it, install it as a virtual machine for later.
Зараз віртуалізацією може скористатися будь- хто. Отже, якщо у вас є операційна система, яка є важливою для читання ваших зображень, не викидайте диски з нею: за потреби встановіть її у віртуальній машині.
Otherwise the advice is quite simple: every time you change your computer architecture, your storage and backup technology, your file format, check it out, go through your library and convert to a newer standard if necessary. And keep to open standards.
Інша порада дуже проста: кожного разу, коли змінюєте архітектуру вашого комп’ ютера, ваше сховище даних та технологію створення резервних копій, ваш формат файлів, огляньте вашу бібліотеку і, за потреби, перетворіть файли зображень у файли у новому форматі. І користуйтеся відкритими стандартами.
Scalability
Масштабованість
Scalability is the tech-geek expression of the (easy) capability of a system to be resized, which always means up-sized.
Масштабованість — це слово на технічному жаргоні, яке позначає (просту) можливість зміни розмірів сховища системи, що завжди означає збільшення.
EMVS / LVM Todo
EMVS / LVM (ще не написано)
Lets assume you planned for scalability and dedicated the container you want to increase to a separate disk or partition. On *nix systems like & Linux; you then can copy and resize the container to the new disk:
Припустімо, що ви плануєте збільшення розмірів системи і зберігаєте сховище, розміри якого бажаєте збільшити, на окремому диску або розділі. У системах * nix, зокрема & Linux;, ви згодом зможете скопіювати і змінити розміри сховища на новому диску:
Check with dmesg if your new disk is recognized by the system, but do n't mount it.
Перевірте за допомогою dmesg, чи може бути новий диск розпізнано системою, але не монтуйте його.
& dollar; dd if=/ dev/ sdb[#] of=/ dev/ sdc # source is / dev/ sdb, new disk is / dev/ sdc & dollar; parted resize / dev/ sdc1 0 & lt; disk size in MBgt; # works on ext2,3, fat16, 32 and reiserfs & dollar; resize2fs / dev/ sadc1 #resize_reiserfs in case
& dollar; dd if=/ dev/ sdb [#] of=/ dev/ sdc # джерело у / dev/ sdb, новий диск — / dev/ sdc & dollar; parted resize / dev/ sdc1 0 & lt; disk size in MBgt; # працює для ext2, 3, fat16, 32 і reiserfs & dollar; resize2fs / dev/ sadc1 # у нашому випадку зміна розміру reiserfs
Todo
Ще не написано
Use open, non-proprietary standards as file formats
Використання відкритих, непатентованих форматів файлів
The short history of the digital era in the past 20 years has proven over and over again that proprietary formats are not the way to go when you want your data to be intelligible 10 years into the future. Microsoft is certainly the well known culprit of that sort because of its domineering market share. But other companies are actually (if inadvertently) worse since they may not stay long enough in the market at all or have a small user/ contributor base only. In the case of Microsoft one has at least the advantage of many people sharing the same problems. Finding a solution has therefore much more success. Still, in some cases Microsoft is using Open Source documentation to understand their own systems, so badly maintained have been their own documentation. Usually with any given MSoffice suite one cannot properly read a document created with the same application two major versions earlier.
Коротка історія цифрової ери протягом останніх 20 років знову і знову доводить нам, що пропрієтарні формат не є надійними, якщо ви бажаєте користуватися вашими даними протягом наступних 10 років з часу запису. Яскравим прикладом подібного ставлення до користувачів є Microsoft через домінування цієї компанії на ринку. Але інші компанії є насправді (навіть ненавмисно) ще гіршими, оскільки ці компанії можуть не втриматися на ринку достатньо довго або мають лише невелику базу користувачів та розробників. У випадку з Microsoft ви матимете принаймні перевагу у тому, що ваші проблеми поділятиме досить багато людей. Ймовірність успіху у пошуку розв’ язання проблеми у такому разі значно зросте. Крім того, подеколи Microsoft використовує документацію до вільного програмного забезпечення, щоб зрозуміти поведінку власної системи, настільки поганим є стан власної документації корпорації. Зазвичай, наприклад, у комплексу програм MSoffice виникають проблеми з читанням документів, створених за допомогою таких самих програм або парою версій старіших за поточні.
Image formats have had a longer live time than office documents and are a bit less affected by obsolescence.
Формати зберігання зображень живуть довше за формати офісних документів, отже дещо менше вражені хворобою застарівання.
Open Source standards have the huge advantage of having an open specification. Even if one day in the future there'll be no software to read it anymore, one can recreate such software, a task becoming simpler every year.
Відкриті стандарти мають величезну перевагу у відкритості специфікації. Навіть якщо одного дня у майбутньому ви не зможете знайти програмного забезпечення для читання даних у відкритому форматі, ви завжди зможете відтворити таке програмне забезпечення, подібне відтворення буде простішим з кожним роком.
JPEG has been around for a while now, and whilst it's a lossy format losing a bit every time you make a modification and save it, it is ubiquitous, supports JFIF, EXIF, IPTC and XMP metadata, has good compression ratios and can be read by all imaging software. Because of its metadata limitation, lossy nature, absence of transparency and 8 bit color channel depth, we do not recommend it. JPEG2000 is better, can be employed lossless, but lacks in user base.
JPEG зараз повсюди, і хоча це формат зберігання даних з втратою якості, якість зображення у якому падає після кожної зміни і збереження, цей формат можна зустріти будь- де, він підтримує метадані у форматі JFIF, EXIF, IPTC і XMP, має непогані характеристики стискання і може бути прочитаний будь- яким програмним забезпеченням для роботи з зображеннями. Через обмеження метаданих, природну втрату якості, відсутність прозорості і 8- бітову глибину кольорів, ми не рекомендуємо користуватися цим форматом. Формат JPEG2000 є кращим, реалізовує стискання без втрат, але не користується популярністю.
GIF is a proprietary. patented format and slowly disappearing from the market. Do n't use it.
GIF є патентованим форматом, він повільно зникає з ринку. Не використовуйте цей формат.
PNG has been invented as a Open Source standard to replace GIF, but it does much more. It is lossless, supports XMP, EXIF and IPTC metadata, 16 bit color encoding and full transparency. PNG can store gamma and chromaticity data for improved color matching on heterogeneous platforms. Its drawback are a relatively big footprints (but smaller than TIFF) and slow compression. We recommend it.
PNG було створено як відкритий стандарт для заміни GIF, але цей формат переріс подібні завдання. У ньому можна зберігати дані без втрат, передбачено підтримку метаданих XMP, EXIF і IPTC, кодування 16- бітових кольорів і повна прозорість. PNG може зберігати гаму і дані хроматичності для покращення показу кольорів на різних платформах. Його недоліками є відносно великий розмір файлів (втім, менший за розмір TIFF) і повільне стискання. Рекомендуємо користуватися цим форматом.
TIFF has been widely accepted as an image format. TIFF can exist in uncompressed form or in a container using a lossless compression algorithm (Deflate). It maintains high image quality but at the expense of much larger file sizes. Some cameras let you save your images in this format. The problem is that the format has been altered by so many people that there are now 50 or more flavors and not all are recognizable by all applications.
TIFF раніше широко використовувався для зберігання зображень. Зображення у форматі TIFF можна зберігати у нестисненій формі або у контейнері, стиснутому за допомогою алгоритму стискання без втрат (Deflate). У форматі передбачено зберігання зображень з високою якістю, але це призводить до створення файлів невиправдано великого розміру. Зберігання зображень у цьому форматі передбачено на деяких фотоапаратах. Проблеми формату полягають у тому, що його вже було змінено стільки разів, що зараз існує понад 50 його різновидів і не з усіма з них можна працювати у довільно вибраній програмі.