natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Actually, we are not quite done yet. We should probably make sure that the display is using Equatorial coordinates before the script tracks the Moon with an accelerated time step. Otherwise, if the display is using Horizontal coordinates, it will rotate very quickly through large angles as the Moon rises and sets. This can be very confusing, and is avoided by setting the View Option UseAltAz to false. To change any View Option, use the changeViewOption function. Add this function to the script, and examine the Function Arguments panel. There is a combobox which contains the list of all options which can be adjusted by changeViewOption. Since we know we want the UseAltAz option, we could simply select it from the combobox. However, the list is quite long, and there is no explanation of what each item is for. It therefore may be easier to press the Browse Tree button, which will open a window containing a tree view of the available options, organized by topic. In addition, each item has a short explanation of what the option does, and the data type of the option's value. We find UseAltAz under the Skymap options category. Just highlight this item and press OK, and it will be selected in the combobox of the Function Arguments panel. Finally, make its value false or 0.
Насправді, це ще не все. Перед тим, як почати стеження за Місяцем у пришвидшеному темпі, нам слід переконатися, що для показу використовуються екваторіальні координати. У іншому випадку, якщо для показу використано горизонтальні координати, відбуватиметься швидке перестрибування на великі кути під час сходів та заходів Місяця. Такі стрибки дуже псують враження від перегляду, для їх уникнення потрібно встановити параметр перегляду UseAltAz у значення false. Щоб змінити будь- який з параметрів перегляду, скористайтеся функцією changeViewOption. Додайте цю функцію до сценарію, а потім зверніть увагу на панель параметрів функції. Там знаходитиметься список всіх параметрів, які можна змінити за допомогою changeViewOption. Оскільки нам потрібен саме параметр UseAltAz, ми можемо просто вибрати його зі списку. Але список є досить довгим, а його пункти ніяким чином не пояснено. Тому може бути зручнішим натиснути кнопку Ієрархічний список, яка відкриє вікно з ієрархічним деревом усіх можливих параметрів, впорядкованим за призначенням цих параметрів. Крім того, кожен пункт цього списку супроводжується коротеньким пояснення щодо призначення параметра і типу даних його значення. UseAltAz можна знайти серед Параметрів зоряної карти. Просто позначте відповідний запис і натисніть кнопку Гаразд, після цього параметр буде позначено у списку на панелі параметрів функції. Щоб завершити справу, зробіть його значенням false або 0.
One more step: changing UseAltAz at the end of the script does us no good; we need this to be changed before anything else happens. So, make sure this function is highlighted in the Current Script box, and press the Move Up button until it is the first function.
Ще одне: зміна UseAltAz наприкінці сценарію не дасть нам бажаного результату — цей параметр слід змінити перед тим, як буде виконано всі інші дії. Отже, переконайтеся, що функцію позначено на панелі поточного сценарію, а потім декілька разів натисніть кнопку Пересунути вгору, щоб відповідна команда стала першою у списку.
Now that we have finished the script, we should save it to disk. Press the Save Script button. This will first open a window in which you can provide a name for the script, and fill in your name as the author. Enter Tracking the Moon for a name, and your name as the author, and press OK. Next, you will see the standard & kde; Save File dialog. Specify a filename for the script and press OK to save the script. Note that if your filename does not end with. kstars, this suffix will be automatically attached. If you are curious, you can examine the script file with any text editor.
Тепер, коли ми завершили написання сценарію, нам слід зберегти його на диск. Щоб це зробити, натисніть кнопку Зберегти сценарій. Після цього буде відкрито вікно, у якому ви зможете ввести назву сценарію і вказати себе у якості автора. Введіть Стеження за Місяцем у поле назви і ваше ім’ я у поле автора, а потім натисніть кнопку Гаразд. У результаті відкриється звичайне діалогове вікно збереження файлів у & kde;. Вкажіть у ньому назву файла сценарію і натисніть кнопку Гаразд, щоб зберегти сценарій. Майте на увазі, що, якщо введена вами назва файла не завершуватиметься на. kstars, цей суфікс буде додано автоматично. Якщо вам цікаво, що саме було записано до файла, ви можете переглянути його у текстовому редакторі.
Now that we have a completed script, we can run it in a couple of ways. From a console prompt, you can simply execute the script as long as an instance of KStars is currently running. Alternatively, you can execute the script from within KStars using the Run Script item in the File menu.
Тепер у нас є готовий сценарій, його можна виконати у декілька способів. Якщо запущено основну програму KStars, ви можете виконати цей сценарій у консолі. Іншим способом виконання сценарію безпосередньо з KStars є використання пункту Запустити сценарій з меню Файл.
Sidereal Time literally means star time. The time we are used to using in our everyday lives is Solar Time. The fundamental unit of Solar Time is a Day: the time it takes the Sun to travel 360 degrees around the sky, due to the rotation of the Earth. Smaller units of Solar Time are just divisions of a Day:
Сидеричний час буквально означає зоряний час. У повсякденному житті ми користуємося сонячним часом. Основною одиницею виміру сонячного часу є день: час, за який Сонце проходить повний оберт у 360 градусів небом через обертання Землі. Менші одиниці сонячного часу є просто похідними одиницями від дня:
1/ 24 Day = 1 Hour
1/ 24 дня = 1 година
1/ 60 Hour = 1 Minute
1/ 60 години = 1 хвилина
1/ 60 Minute = 1 Second
1/ 60 хвилини = 1 секунда
However, there is a problem with Solar Time. The Earth does not actually spin around 360 degrees in one Solar Day. The Earth is in orbit around the Sun, and over the course of one day, it moves about one Degree along its orbit (360 degrees/ 365.25 Days for a full orbit = about one Degree per Day). So, in 24 hours, the direction toward the Sun changes by about a Degree. Therefore, the Earth has to spin 361 degrees to make the Sun look like it has traveled 360 degrees around the Sky.
Але з сонячним часом пов’ язано одну проблему. За один сонячний день Земля обертається на кут, який трохи відрізняється від 360 градусів. Земля обертається навколо Сонця і за один день проходить близько одного градуса вздовж орбіти (360 градусів/ 365, 25 днів на повне обертання = близько одного градуса на день). Отже, за 24 години напрямок на Сонце змінюється приблизно на один градус. Тому Землі потрібно обернутися на 361 градус, щоб Сонце розташовувалося так, наче воно здійснило небом оберт у 360 градусів.
In astronomy, we are concerned with how long it takes the Earth to spin with respect to the fixed stars, not the Sun. So, we would like a timescale that removes the complication of Earth's orbit around the Sun, and just focuses on how long it takes the Earth to spin 360 degrees with respect to the stars. This rotational period is called a Sidereal Day. On average, it is 4 minutes shorter than a Solar Day, because of the extra 1 degree the Earth spins in a Solar Day. Rather than defining a Sidereal Day to be 23 hours, 56 minutes, we define Sidereal Hours, Minutes and Seconds that are the same fraction of a Day as their Solar counterparts. Therefore, one Solar Second = 1.00278 Sidereal Seconds.
У астрономії нам потрібно визначати скільки триватиме оберт Землі відносно нерухомих зірок, а не Сонця. Отже, нам потрібна якийсь часовий вимір, який би не залежав від ефектів, пов’ язаних з обертанням Землі навколо Сонця, і був пов’ язаний з тривалістю оберту Землі на 360 градусів відносно зірок. Такий період обертання і називають сидеричним днем. У середньому цей день на 4 хвилини коротший за сонячний день, через додатковий градус обертання Землі за сонячний день. Замість визначення сидеричного дня у вигляді 23 годин і 56 хвилин, визначають сидеричні години, хвилини і секунди, які є тими самими частинами дня, але вже сидеричного, що і їх сонячні відповідники. Отже, одній сонячній секунді відповідає 1, 00278 сидеричних секунди.
The Sidereal Time is useful for determining where the stars are at any given time. Sidereal Time divides one full spin of the Earth into 24 Sidereal Hours; similarly, the map of the sky is divided into 24 Hours of Right Ascension. This is no coincidence; Local Sidereal Time (LST) indicates the Right Ascension on the sky that is currently crossing the Local Meridian. So, if a star has a Right Ascension of 05h 32m 24s, it will be on your meridian at LST=05:32:24. More generally, the difference between an object's RA and the Local Sidereal Time tells you how far from the Meridian the object is. For example, the same object at LST=06:32:24 (one Sidereal Hour later), will be one Hour of Right Ascension west of your meridian, which is 15 degrees. This angular distance from the meridian is called the object's Hour Angle.
Сидеричний час корисний для визначення розташування зірок у будь- який заданий час. Сидеричний час ділить час одного оберту Землі на 24 сидеричні години; аналогічно, карту неба поділено за 24 годинами прямого сходження. І це не випадковість — місцевий сидеричний час (МСЧ) відповідає позначці прямого сходження на небі, яка зараз перетинає місцевий меридіан. Отже, якщо зірка має пряме сходження 05г 32хв 24с, вона буде на вашому меридіані о МСЧ=05: 32: 24. Якщо говорити загальніше, різниця між ПС об’ єкта і місцевим сидеричним часом повідомить вам про те, як далеко від меридіана знаходиться об’ єкт. Наприклад, той же об’ єкт о МСЧ=06: 32: 24 (на одну сидеричну годину пізніше) знаходитиметься на одну годину прямого сходження західніше за ваш меридіан, що дає значення у кутових одиницях у 15 градусів. Ця кутова відстань від меридіана називається часовим кутом об’ єкта.
The Local Sidereal Time is displayed by & kstars; in the Time Info Box, with the label ST (you have to unshade the box by double-clicking it in order to see the sidereal time). Note that the changing sidereal seconds are not synchronized with the changing Local Time and Universal Time seconds. In fact, if you watch the clocks for a while, you will notice that the Sidereal seconds really are slightly shorter than the LT and UT seconds.
Місцевий сидеричний час показано у & kstars; на Панелі часу у полі з позначкою СЧ (вам слід зняти затінення з панелі наведенням вказівника на неї з наступним подвійним клацанням лівою кнопкою миші, щоб побачити сидеричний час). Зауважте, що зміна сидеричних секунд не відповідає зміні секунд місцевого та Всесвітнього часу. Якщо ви поспостерігаєте за годинниками якийсь час, ви зауважите, що сидеричні секунди справді трохи коротші за секунди сонячного часу.
Point to the Zenith (press Z or select Zenith from the Location menu). The Zenith is the point on the sky where you are looking straight up from the ground, and it is a point on your Local Meridian. Note the Right Ascension of the Zenith: it is exactly the same as your Local Sidereal Time.
Розташуйте по центру зображення Зеніт (натисніть клавішу Z або виберіть пункт Зеніт з меню Фокус). Зеніт є точкою неба, у яку ви дивитеся, якщо піднімете погляд вертикально вгору, це також точка на вашому місцевому меридіані. Погляньте, яким є пряме сходження зеніту: воно у точності збігається з вашим місцевим сидеричним часом.
A basic requirement for studying the heavens is determining where in the sky things are. To specify sky positions, astronomers have developed several coordinate systems. Each uses a coordinate grid projected on the Celestial Sphere, in analogy to the Geographic coordinate system used on the surface of the Earth. The coordinate systems differ only in their choice of the fundamental plane, which divides the sky into two equal hemispheres along a great circle. (the fundamental plane of the geographic system is the Earth's equator). Each coordinate system is named for its choice of fundamental plane.
Однією з основних речей, які потрібні для систематичного вивчення неба, є спосіб, у який можна встановлювати розташування об’ єктів на небі. Щоб визначати позицію точок на небі, астрономи розробили декілька систем координат. У кожній з них використовується певна координатна сітка, що проектується на небесну сферу, аналогічно до того, як визначається географічна система координат на поверхні Землі. Системи координат відрізняються одна від одної лише вибором фундаментальної площини, тобто площини, яка поділяє небо на дві рівні півсфери уздовж великого кола (фундаментальною площиною для географічної системи координат на Землі є екватор). Всі системи координат було названо за вибором цієї фундаментальної площини.
The Equatorial Coordinate System
Екваторіальна система координат
Equatorial Coordinates
Екваторіальна система координат
Celestial Equator Celestial Poles Geographic Coordinate System
Небесний екватор Небесні полюси Географічна система координат
Right Ascension
Пряме сходження
Declination
Схилення
The Equatorial coordinate system is probably the most widely used celestial coordinate system. It is also the most closely related to the Geographic coordinate system, because they use the same fundamental plane, and the same poles. The projection of the Earth's equator onto the celestial sphere is called the Celestial Equator. Similarly, projecting the geographic Poles onto the celestial sphere defines the North and South Celestial Poles.
Здається, найпоширенішою серед небесних систем координат є екваторіальна система координат. Її також найтісніше пов’ язано з географічною системою координат, оскільки обидві ці системи використовують одну і ту саму фундаментальну площину і мають однакові полюси. Проекція екватора Земні на небесну сфену називається небесним екватором, а проекції географічних полюсів на небесну сферу визначають північний і південний небесні полюси.
However, there is an important difference between the equatorial and geographic coordinate systems: the geographic system is fixed to the Earth; it rotates as the Earth does. The Equatorial system is fixed to the stars actually, the equatorial coordinates are not quite fixed to the stars. See precession. Also, if Hour Angle is used in place of Right Ascension, then the Equatorial system is fixed to the Earth, not to the stars., so it appears to rotate across the sky with the stars, but of course it is really the Earth rotating under the fixed sky.
Але між екваторіальною і географічною системами координат є і суттєві відмінності: географічна система координат пов’ язана з Землею; під час обертання Землі обертається і географічна система координат. Екваторіальна ж система координат пов’ язана з розташуванням зірок Насправді, це не зовсім так. Прочитайте статтю щодо прецесії. Крім того, якщо використовувати часовий кут замість прямого сходження, екваторіальну систему координат також можна пов’ язати з Землею, а не з зірками., отже, з Землі все виглядає так, ніби ця система координат обертається на небі разом з зірками, але, звичайно, причиною цього видимого обертання є обертання Землі навколо її осі — небо залишається нерухомим.
The latitudinal (latitude-like) angle of the Equatorial system is called Declination (Dec for short). It measures the angle of an object above or below the Celestial Equator. The longitudinal angle is called the Right Ascension (RA for short). It measures the angle of an object East of the Vernal Equinox. Unlike longitude, Right Ascension is usually measured in hours instead of degrees, because the apparent rotation of the Equatorial coordinate system is closely related to Sidereal Time and Hour Angle. Since a full rotation of the sky takes 24 hours to complete, there are (360 degrees / 24 hours) = 15 degrees in one Hour of Right Ascension.
Широтний (подібний до широти) кут екваторіальної системи координат називається Схиленням (скорочено Схил.). Цей кут вимірюється між прямою, що поєднує об’ єкт з центром Землі і площиною небесного екватора. Кут довготи називається прямим сходженням (скорочено ПС). Він дорівнює куту між площиною, що проходить через об’ єкт і центр Землі перпендикулярно до площини екватора, і площиною весняного рівнодення, виміряному у напрямку на схід. На відміну від довготи, пряме сходження зазвичай вимірюється у годинах, а не у градусах, оскільки видиме обертання екваторіальної системи координат тісно пов’ язано з сидеричним часом і часовим кутом. Оскільки повний оберт неба триває 24 години, у кожній годині прямого сходження (360 градусів / 24 години) = 15 градусів.
The Horizontal Coordinate System
Горизонтальна система координат
Horizontal Coordinates
Горизонтальна система координат
Horizon Zenith
Горизонт Зеніт
Azimuth
Азимут
Altitude
Висота
The Horizontal coordinate system uses the observer's local horizon as the Fundamental Plane. This conveniently divides the sky into the upper hemisphere that you can see, and the lower hemisphere that you ca n't (because the Earth is in the way). The pole of the upper hemisphere is called the Zenith. The pole of the lower hemisphere is called the nadir. The angle of an object above or below the horizon is called the Altitude (Alt for short). The angle of an object around the horizon (measured from the North point, toward the East) is called the Azimuth. The Horizontal Coordinate System is sometimes also called the Alt/ Az Coordinate System.
Фундаментальною площиною горизонтальної системи координат є місцева площина горизонту спостерігача. Ця площина очевидним чином ділить небо на верхню півсферу, яку ми можемо бачити, і нижню півсферу, яку затуляє від нашого погляду поверхня Землі. Полюс верхньої півсфери називається зенітом, а полюс нижньої півсфери — надиром. Кут об’ єкта над або під площиною горизонту називається Висотою (скорочено Вис). Кут між проекцією об’ єкта на площину горизонту до точки Півночі у напрямку на схід називається азимутом. Іноді горизонтальну систему координат називають системою координат висота- азимут.
The Horizontal Coordinate System is fixed to the Earth, not the Stars. Therefore, the Altitude and Azimuth of an object changes with time, as the object appears to drift across the sky. In addition, because the Horizontal system is defined by your local horizon, the same object viewed from different locations on Earth at the same time will have different values of Altitude and Azimuth.
Горизонтальна система координат пов’ язана з Землею, а не з зірками. Отже, з часом висота і азимут об’ єкта змінюються, оскільки для спостерігача об’ єкт рухається небом. Крім того, оскільки горизонтальна система координат залежить від вибору місцевого горизонту, об’ єкт, який спостерігається у різних точках Землі у однаковий час, матиме різні значення висот і азимутів для різних спостерігачів.
Horizontal coordinates are very useful for determining the Rise and Set times of an object in the sky. When an object has Altitude=0 degrees, it is either Rising (if its Azimuth is & lt; 180 degrees) or Setting (if its Azimuth is & gt; 180 degrees).
Горизонтальні координати дуже зручні для визначення часу сходу і заходу небесних об’ єктів. Коли висота об’ єкта дорівнює нулеві, він або сходить (якщо його азимут менший за 180°) або заходить (якщо його азимут більший за 180°).
The Ecliptic Coordinate System
Екліптична система координат
The Ecliptic coordinate system uses the Ecliptic for its Fundamental Plane. The Ecliptic is the path that the Sun appears to follow across the sky over the course of a year. It is also the projection of the Earth's orbital plane onto the Celestial Sphere. The latitudinal angle is called the Ecliptic Latitude, and the longitudinal angle is called the Ecliptic Longitude. Like Right Ascension in the Equatorial system, the zeropoint of the Ecliptic Longitude is the Vernal Equinox.
Фундаментальною площиною екліптичної системи координат є екліптика. Екліптикою називають шлях, яким, як здається з Землі, рухається Сонце протягом року. Екліптика також є проекцією орбіти Землі на небесну сферу. Широтний кут цієї системи називається екліптичною широтою, а кут довготи — екліптичною довготою. Подібно до прямого сходження у екваторіальній системі, точкою відліку екліптичної довготи є точка весняного рівнодення.
What do you think such a coordinate system would be useful for? If you guessed charting solar system objects, you are right! Each of the planets (except Pluto) orbits the Sun in roughly the same plane, so they always appear to be somewhere near the Ecliptic (ie;, they always have small ecliptic latitudes).
Як ви вважаєте, для чого зручна така система координат? Якщо вашою відповіддю була відповідь: « для спостереження за об’ єктами сонячної системи », ви не помилилися! Всі планети (окрім Плутона) обертаються навколо Сонця у одній площині, отже, вони завжди знаходяться поряд з екліптикою (інакше кажучи, у них завжди малі значення екліптичної широти).
The Galactic Coordinate System
Галактична координатна система
Galactic Coordinates
Галактичні координати
Milky Way
Молочний Шлях
The Galactic coordinate system uses the Milky Way as its Fundamental Plane. The latitudinal angle is called the Galactic Latitude, and the longitudinal angle is called the Galactic Longitude. This coordinate system is useful for studying the Galaxy itself. For example, you might want to know how the density of stars changes as a function of Galactic Latitude, to how much the disk of the Milky Way is flattened.
У галактичній системі координат фундаментальною площиною є площина диска Молочного Шляху. Широтний кут називається галактичною широтою, а кут довготи — галактичною довготою. Ця координатна система корисна для вивчення нашої галактики. Наприклад, корисно знати, як змінюється щільність зірок у залежності від галактичної широти, щоб оцінити рівень сплющеності Молочного Шляху.
Solar System Viewer
Переглядач Сонячної системи
The Solar System Viewer
Переглядач Сонячної системи
This tool displays a model of our solar system as seen from above. The Sun is drawn as a yellow dot in the center of the plot, and the orbits of the planets are drawn as ellipses with the correct shapes and orientations. The current position of each planet along its orbit is drawn as a colored dot, along with a name label. The display can be zoomed in and out with the + and - keys, and the display can be recentered with the arrow keys, or by double-clicking anywhere in the window with the mouse. You can also center on a planet with the 0ndash; 9 keys (0 is the Sun; 9 is Pluto). If you center on a planet, it will be tracked as time passes in the tool.
Цей інструмент відображає вигляд згори на модель нашої сонячної системи. Сонце позначено жовтою точкою у центрі зображення, орбіти планет показано у вигляді еліпсів зі збереженням пропорцій і орієнтації. Поточну позицію кожної планети на її орбіті показано кольоровою точкою, поряд з якою знаходиться відповідний напис. Зображення можна збільшувати або зменшувати за допомогою клавіш + і -, змінити розташування центра зображення можна за допомогою клавіш зі стрілками або подвійним клацання лівою кнопкою у бажаній позиції центра на екрані. Ви також можете розмістити по центру екрана будь- яку з планет за допомогою клавіш 0ndash; 9 (0 відповідає Сонцю; 9 — Плутону). Якщо ви розташуєте планету по центру, центр зображення буде рухатися за планетою з плином часу моделі інструмента.
The Solar System Viewer has its own clock, independent of the clock in the main & kstars; window. There is a timestep control widget here, similar to the one in the main window's toolbar. However, this control defaults to a timestep of 1 day (so that the motions of the planets can be seen), and it starts out with the clock paused when the tool is opened.
Переглядач сонячної системи має свій власний годинник, час якого не залежить від часу на годиннику головного вікна & kstars;. Тут також є віджет керування кроком за часом, подібний до віджета панелі інструментів головного вікна. Але типовим значенням цього засобу керування є часовий крок у 1 день (отже, рух планет можна побачити), після запуску плин часу у інструменті призупинено.