natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Thelevel of TNF-α in adolescents with different forms of AH and prehypertension as well as the correlation of this markerwith other cardiovascular risk factors was determined.
Визначено рівень ФНП-α в підлітків з різними формами АГ і передгіпертензією, а також взаємозв'язокцього маркера з іншими факторами кардіоваскулярного ризику.
There is shown a tendency to increase of TNF-αlevels, depending on the degree of stabilization of AH with the highest level of proinflammatory cytokines of TNF-α inthe group of children with stable systolic BP.
Показано тенденцію до збільшення рівнів ФНП-αзалежно від ступеня стабілізації АГ з найбільш високим рівнем прозапальних цитокінів ФНП-α в групі дітей зістабільною формою систолічної АГ.
119 children aged12-17 years with the stable and labile forms of arterial hypertension (AH) and prehypertension hospitalized tocardiopulmonary department due to ambulatory single-measured blood pressure (BP) elevation were observed.
Обстежено119 підлітків з різними формами артеріальної гіпертензії (АГ) - стабільною, лабільною формами іпередгіпертензією у віці 12-17 років, госпіталізованих до дитячого міського кардіопульмонологічного відділенняу зв'язку з підвищенням артеріального тиску (АТ) при його разовому вимірюванні на амбулаторномуетапі.
The positive correlation of TNF-α with the daily BP monitoringindicators, especially with the level of diastolic BP and its variability at night was revealed.
Виявлено позитивну кореляцію ФНП-α з показниками добового моніторуванняАТ, перш за все з рівнем діастолічного АТ (ДАТ) і його варіабельністю в нічний час.
The method of complex pathogenetic therapy of psoriasis aimed at the normalization of function of the hepatobiliary system and enhancement of treatment efficiency has been developed.
Розроблено метод комплексної патогенетичної терапії псоріазу, який сприяє нормалізації функції гепатобіліарної системи, а також підвищенню ефективності лікування.
The positive effect of using Karsil® Forte in the complex pathogenetic therapy of psoriasis has been received.
Отримано позитивний клінічний ефект від використання препарату Карсіл® Форте у комплексному лікуванні псоріазу.
Effects of small doses of DC are comparable or exceed the action of aminoguanidine and corvitin, so DC can be useful in the treatment of postinfarction heart failure.
Ефекти малих доз ДЦ порівнянні або перевищують дію аміногуанідину й корвітину, що визначає перспективність використання ДЦ у лікуванні постінфарктної серцевої недостатності.
It has been established that DC exhibits cardioprotective properties, reducing the formation of products of carbonyl and oxidative modification of biomolecules TBA-active substances, fluorescent end products of glycation (fAGE), aldehyde phenylhydrazones (AFH) and ketone phenylhydrazones (CPH), and a more pronounced effect was shown for the low doses of this drug.
Визначено, що ДЦ виявляє кардіопротекторні властивості, знижуючи утворення продуктів карбонільної і окислювальної модифікації біомолекул ТБК-активних речовин, флуоресціюючих кінцевих продуктів глікації (фКПГ) альдегідфенілгідразонів (АФГ) та кетонфенілгідразонів (КФГ), причому більш виражений ефект спостерігається за малих доз цього препарату.
Despite a large number of studies, the biochemical mechanisms of AMI and post-infarction myocardial remodeling are poorly understood.
Незважаючи на велику кількість досліджень, біохімічні механізми виникнення ІХС та процесу постінфарктного ремоделювання міокарда до кінця не з'ясовані.
Simultaneously, the DC activates enzymes of antioxidant protection, first of all, glutathione peroxidase.
Одночасно ДЦ активує ферменти антиоксидантного захисту, передусім глутатіонпероксидазу.
At the same time, the presence of a multiple-substituted phenol ring can provide the ability of DC to neutralize free radicals, so we hypothesized that it can inhibit the COS.
Водночас наявність багатозаміщеного фенольного кільця може забезпечити здатність ДЦ до знешкодження вільних радикалів.
Carbonyl-oxidative stress (COS) is one of the more important triggers of the post-infarction complications in these patients, so the neutralizing of the intermediates and final products of COS are a perspective direction in the treatment of AMI.
Карбонілько-оксидативний стрес (КОС) розглядається як невід'ємний учасник розвитку та прогресування ускладнень у пацієнтів ІХС, тому перспективним напрямом є пошук терапевтичних заходів, що були б здатними до знешкодження проміжних та кінцевих продуктів КОС.
Recently, new studies have appeared concerning the cardioprotective action of the doxycycline (DC).
Останнім часом з‘явились дослідження стосовно кардіопротекторної дії антибіотика тетрациклінового ряду доксицикліну (ДЦ), у яких доведено його роль як інгібітору процесів протеолізу.
Heart diseases, especially acute myocardial infarction (AMI), belong to the most severe illnesses that often lead to death.
Ішемічна хвороба серця (ІХС) є найбільш серйозним та загрозливим за негативними наслідками захворюванням у всьому світі.
The COS-markers and activity of antioxidant enzymes were determined in the blood and subcellular heart fractions of the rats with pituitrin-isoproterenol-induced myocardial damage.
Зміни показників карбонільно-оксидативного стресу в щурів з експериментальною ішемією міокарда під впливом доксицикліну
Flavonoide antioxidants as well as inhibitors of carbonylation and glycation of proteins shown the cardioprotective effects but their use have some limitations.
Серед таких препаратів розглядаються антиоксиданти флавоноїдної структури, а також інгібітори процесів карбонілювання та глікації білків.
The features of the digestive apparatus associated pathology in 124 patients with skin malasseziosis have been investigated.
Особливості супутньої патології органів травлення у хворих на маласезіоз шкіри
Patients with a generalized form of myasthenia gravis with presence of antibodies to acetylcholine receptors, both with an early onset and with late one, had generalized muscle weakness and fatigue as dominantclinical presentation.
Встановлено, що у хворих на генералізовану міастенію незалежно від наявності чи відсутності антитіл до рецепторів ацетилхоліну та незалежно від віку дебюту хвороби в клінічній картині домінують загальна слабкість та стомлюваність, а у хворих з виявленням антитіл до м’язово-специфічної тирозин-кінази домінуючими клінічними проявами є слабкість та стомлюваність орофаціальної мускулатури.
Inpatients with ocular myasthenia, only antibodies to muscle-specific tyrosine kinase (52% of patients) were detected, and the main clinical manifestations are ptosis and ophthalmoplegia.
Було проведено клініко-неврологічне обстеження та визначення антитіл до рецепторів ацетилхоліну та м’язово-специфічної тирозин-кінази у 96 хворих на міастенію (71 – з генералізованою, 25 – з очною формою).
Clinical manifestations in different immunological subtypes of myasthenia gravis may vary.
Клініко-імунологічні співставлення у хворих на міастенію
According to the results of correlation analysis, a significant effect of GV, as well as the value of minimum blood glucose level on AU was established.
Вихідні дані української когорти реєстру DGR свідчать про неналежний глікемічний контроль із вищим середнім рівнем HbA1c та більшою часткою пацієнтів з мікросудинними та макросудинними кардіоваскулярними ускладненнями, ніж у всесвітній когорті.
The purpose was to predict the progression of DKD in patients with type 2 diabetes mellitus depending on the glucose variability (GV) measured by continuous glucose monito-ring.
Отримані в реальній клінічній практиці дані реєстру DGR можуть допомогти зрозуміти прогалини в наданні медичної допомоги хворим із ЦД 2-го типу та висвітлюють необхідність розроблення комплексних національних стратегій лікування ЦД із урахуванням постійної еволюції ППЗ для оптимізації глікемічного контролю та покращання клінічних результатів лікування пацієнтів.
The laboratory examination included determination of glycated hemoglobin, blood creatinine, albuminuria (AU), glomerular filtration rate (GFR) according to CKD-EPI equation.
Середня тривалість ЦД 2-го типу становила (10,27±12,15) року, а середній рівень глікованого гемоглобіну (HbA1c) – (8,62±1,89) %.
The maximum and minimum blood glucose levels and standard deviation (SD) of glycemia were considered.
Найпоширенішим мікросудинним ускладненням була ретинопатія, а найпоширенішим макросудинним кардіоваскулярним – серцева недостатність.
027); between AU and the minimum blood glucose level, r = 0.
Тільки в п’ятої частини (20,5 %; n=59) пацієнтів було досягнуто глікемічного контролю (HbA1c < 7,0 %).
7 % is due to the minimum level of glycemia and SD of glycemia — multiple correlation coefficient R is 0.
Загалом протидіабетичну терапію отримували 88 % пацієнтів, з яких 27,3 % застосовували інсулін (28 осіб – монотерапія; 57 осіб – комбінована терапія).
Partial coefficient of correlation between AU and SD of glycemia, r = 0.
Клініко-демографічні характеристики ведення пацієнтів із цукровим діабетом 2-го типу та судинними ускладненнями: аналіз української когорти реєстру DISCOVER Global Registry
Мanagement оf patients with constipation at the ambulatory stage.
Ведення пацієнтів із закрепом на амбулаторному етапі
Animals were divided into 5 groups (n = 8 in each).
Тварин було розподілено на 5 груп (n = 8 у кожній).
I – intact, II – control (DILI).
І – інтактна, ІІ – контроль (МІУП).
Bulgaricus at a dose of 1 CFU/kg.
Bulgaricus у дозі 1 КУО/кг.
The studies were carried out on 40 white Wistar male rats weighing 180–220 g. The experimental model of toxic drug induced liver injury (DILI) was reproduced by repeated intragastric administration of isoniazid and rifampicin at a dose of 50 mg/kg and 86 mg/kg of body weight for 28 days.
Дослідження проводили на 40 білих щурах-самцях лінії Wistar масою 180–220 г. Експериментальну модель токсичного медикаментозного ураження печінки (МІУП) відтворювали шляхом повторних внутрішньошлункових введень ізоніазиду та рифампіцину в дозах 50 мг/кг і 86 мг/кг маси тіла протягом 28 діб.
For animals of group IV, a fixed combination of ipidacrine hydrochloride/phenibut was administered at a comparable intragastric regimen at doses of 1/60 mg/kg, and group V intragastrically received therapy that combines the prebiotic lactulose at a dose of 2680 mg/kg and a probiotic containing 4 billion active cells (CFU): Lactobacillus acidophilus, Lactobacillus rhamnosus, Streptococcus thermophilus, Lactobacillus delbrueckii subsp.
Тваринам IV групи в співставному режимі інтрагастрально вводили фіксовану комбінацію іпідакрину гідрохлориду/ фенібуту в дозах 1/60 мг/кг, V група шлунково отримувала комбіновану терапію, що поєднувала пребіотик Лактулозу в дозі 2680 мг/кг та пробіотик, що містить 4 млрд активних клітин (КУО): Lactobacillus acidophilus, Lactobacillus rhamnosus, Streptococcus thermophilus, Lactobacillus delbrueckii subsp.
The data obtained experimentally substantiate the feasibility of restoring the intestinal biocenosis by using pre/probiotics in order to prevent or complex treatment of liver disorders resulting from prolonged tuberculostatic therapy.
Отримані дані експериментально обґрунтовують доцільність відновлення біоценозу кишечника шляхом використання пре/пробіотиків з метою попередження чи комплексного лікування розладів печінки, що виникають внаслідок тривалого використання туберкулостатичної терапії.
It should be noted that correction of the intestinal microbiota by lactulose/yogurt has the greatest hepatoprotective potential then the combination of ipidacrine/phenibut or hepatoprotector S-adenosyl-L-methionine.
Слід зазначити, що корекція стану мікробіоти кишечника лактулозою/йогуртом характеризується найбільшим захисним потенціалом відносно печінки порівняно з використанням комбінації іпідакрин/фенібут чи гепатопротектора – S-аденозил-L-метіоніну.
The experimental results indicate that prolonged administration of drug hepatotoxicants, isoniazid and rifampicin, led to liver injury, which was manifested by hepatocytolysis, the development of oxidative stress, inhibition of metabolic processes and a decrease in S100b protein level.
Результати експериментів свідчать про те, що тривале введення медикаментозних гепатотоксикантів – ізоніазиду та рифампіцину призводило до ушкодження печінки, яке проявлялося явищами гепатоцитолізу, розвитком оксидативного стресу, пригніченням метаболічних процесів і зниженням рівня білка S100b.
Moreover, the use of combinations of ipidacrine/phenibut or yogurt/lactulose led to the restoration of the content of S100b protein in the cytosolic fraction in the liver tissue in animals with DILI.
Причому, використання комбінацій іпідакрин/фенібут чи лактулоза/йогурт призводило до відновлення вмісту цитозольної фракції білка S-100b у тканині печінки в тварин з МІУП.
During the last 14 days of the experiment, rats of group III were injected intramuscularly with S-adenosyl-L-methionine at a dose of 35 mg/kg.
Щурам ІІІ групи протягом останніх 14 діб експерименту за 1 год до введення туберкулостатиків внутрішньом’язово вводили S-аденозил-L-метіонін у дозі 35 мг/кг.
In turn, S-adenosyl-Lmethionine, or combinations of ipidacrine/phenibut and lactulose/yogurt after repeated administrations within 14 days, significantly optimized the processes of glucose metabolism, suppressed the oxidative modification of the protein and reduced the severity of hepatocytolysis under isoniazid rifampicin liver injury.
У свою чергу, S-аденозил-L-метіонін чи комбінації іпідакрин/ фенібут і лактулоза/йогурт за повторних, протягом 14 діб, введень сприяли значній оптимізації процесів метаболізму глюкози, пригнічували окисну модифікацію білка та зменшували виразність явищ гепатоцитолізу за умов ізоніазид-рифампіцинового ураження печінки.
The value of this indicator was statistically significant 1,3 times greater when using S-adenosyl-L-methionine as compared with the group of animals with DILI.
У дещо меншому вираженні, однак у 1,3 разу статистично значимо більшими, ніж у групі тварин контролю за відповідних умов були значення цього показника в разі використання S-аденозил-L-метіоніну.
Hepatoprotective properties were assessed by indicators of the relative mass of the liver (per 100 g), activity of alanine aminotransferase in the blood serum, indicators of the oxidative modification of the protein, metabolic (the content of lactate and pyruvate), content of protein S100b and by histological studies of liver tissue.
Гепатопротекторні властивості оцінювали за показниками відносної маси печінки (на 100 г), активністю аланінамінотрансферази в сироватці крові, показниками окисної модифікації білка, метаболічного обміну (вміст лактату та пірувату), кількісного вмісту білка S100b та за результатами гістологічного дослідження тканини печінки.
The aim of the study was to evaluate the effects of the fixed combination of ipidacrine/phenibut, pre/ probiotic and S-adenosyl-L-methionine on the manifestations of hepatotoxicity in rats under long-term administration of isoniazid and rifampicin.
Мета дослідження – вивчення впливу фіксованої комбінації іпідакрину/фенібуту, пре/пробіотика та S-аденозил-L-метіоніну на прояви гепатотоксичності в щурів за умов тривалого введення ізоніазиду та рифампіцину.
Therefore, in future studies it is advisable to use both principles of patients’classification.
Тому в подальших дослідженнях доцільне використання обох принципів класифікації хворих.
Patients with severe and very severe obstruction were of significantly older age (p = 0.
Хворі з важкою і дуже важкою обструкцією мають достовірно більший вік (р = 0,024).
The aim of the study was to compare the clinicaland anthropometric characteristics of patients with COPD, which differ in the degree of airways obstruction andbelong to groups A, B, C, D in accordance with GOLD, 2011 classification.
Метою дослідження було порівняння клинико-антропометрических характеристик хворих ХОЗЛ, що відрізняються по мірі бронхіальної обструкції і відносяться до груп А, В, З, D по класифікації GOLD 2011.
Distribution of patients by groups with different risk for future exacerbations is not a mirror image of gradation in accordance with the degree of airway obstruction.
Розподіл хворих по групах ризику майбутніх загострень не є дзеркальним відображенням градації відповідно до міри обструкції дихальних шляхів.
At the same time, the distribution of patients according to the GOLD, 2011 classification, demonstrate that all groups did not differ on any of the anthropometric indicators, including gender and age (p > 0.
В той же час при розподілі пацієнтів по класифікації GOLD 2011, усі групи хворих не відрізняються ні по одному з антропометричних показників, у тому числі по статі і за віком (р > 0,050).
Anthropometric data, body mass index, medical history, dyspnea by mMRC scale,and spirometry was performed for all patients.
У всіх пацієнтів реєструвалися антропометричні дані, розраховувався індекс маси тіла, вивчався медичний анамнез, оцінювалась задишка за шкалою mMRC, проводилася спірометрія.
A total of 112 ambulatory COPD patientsin remission made the study sample.
Обстежені 112 амбулаторних хворих ХОЗЛ у фазі ремісії.
There was confirmed that outpatients with COPD is a heterogeneousgroup, in which the majority are those with moderate (48.
Підтверджено, що амбулаторні хворі з ХОЗЛ - це різнорідна група, в якій більшість складають особи з помірною (48,22 %) і важкою (30,36 %) обструкцією дихальних шляхів.
Despite the vast majority of men among outpatients, the percentage of women among patients with mild to moderate obstruction (22.
Незважаючи на переважну більшість чоловіків серед амбулаторних хворих, встановлено, що відсоток жінок достовірно (р = 0,002) вище серед пацієнтів з легкою і помірною обструкцією (22,58±5,31%) в порівнянні з особами з важкою або дуже важкою мірою обмеження повітряного потоку в дихальних шляхах (6,00±3,36 %).
The control group consisted of 15 practically healthy persons, comparable by age andsex.
Групу контролю склали 15 практично здорових осіб, порівнянних за віком і статтю.
Patients were prescribed antihypertensivetherapy: Amlodipine 5 mg and Lisinopril 5 mg once a day per os during 10–14 days.
Хворим призначалась антигіпертензивнатерапія: амлодипін 5 мг та лізиноприл 5 мг 1 раз на добу per os протягом 10–14 днів.
In patients with arterial hypertension in combination with osteoarthritis the degree of platelet aggregation with ADP, collagen and thrombin, and von Willebrand factor were significantly decreased as a result of treatment with a combination of Lisinopril 5 mg and Amlodipine 5 mg, which indicates a reliable trend toward normalization of platelet aggregation function and further reduction of the riskof cardiovascular events.
У хворих на артеріальну гіпертензію в поєднанні з остеоартрозом в результаті лікування комбінацією лізиноприл 5 мг і амлодипін 5 мг ступінь агрегації тромбоцитів з АДФ, колагеном та тромбіном, а також фактор Віллебранда достовірно знижувалися, що свідчить про нормалізацію агрегаційної функції тромбоцитів і подальше зменшення ризику серцево-судинних подій.
It was 29 patients with arterial hypertension stage II, 1–2 degrees (HT), in combination with kneeosteoarthritis stage II (OA), at the age of 40–65 years.
Обстежено 29 осіб, хворих на артеріальну гіпертензію II стадії в поєднанні з остеоартрозом колінних суглобів віком 40–65 років.
Patients had general clinical studies, optical aggregation and ultrastructural examination of platelets before and after treatment.
Для оцінки агрегаційної властивості тромбоцитів проводили оптичну агрегатометрію та ультраструктурне дослідження гранул тромбоцитів до та після лікування.
Materials and research methods.
Матеріали і методи дослідження.
Under our supervision, there were 60 patients aging over 50 years.
Під нашим спостереженням знаходилася 60 хворими у віці старше 50 років.
It should be noted that adverse reactions when taking the drug Histafen were recorded in 3 patients only; in 2 of them an increase in hunger was noted and one patient indicated a slight pain in the epigastric region, which was transient in nature and did not require drug withdrawal.
Слід зазначити, що побічні реакції при прийомі препарату Гистафен були зареєстровані тільки у трьох пацієнтів: у двох з них відмічено підвищення відчуття голоду, один хворий указував на незначний біль в епігастральній області, яка носила транзиторний характер, що не вимагало відміни лікарського засобу.
Violation of the daily activity of patients while taking Histafen was not recorded.
Порушення денної активності пацієнтів під час прийому Гистафену не реєструвалося.
The complex treatment of the observed patients with the use of blockers of histamine H1 receptors and serotonin 5-HT1 receptors included 30 patients of the main group who were prescribed Histafen (sechifenadine) and 30 patients of the comparison group treated with Loratodine.
До комплексного лікування спостережуваних хворих з використанням блокаторів гістамінових H1-рецепторів і серотонінових 5-HT1-рецепторов включили 30 хворих основної групи, яким було призначено Гістафен (сехіфенадин) і 30 хворих групи порівняння, які отримували Лоратодин.
The observed patients took both drugs for 14 days.
один раз на добу Обидва препарати хворі, які були під нашим спостереженням, приймали протягом 14 днів.
Clinical and laboratory examination and dynamic observation consisted of conducting a general clinical examination and treatment of thematic patients with a subsequent analysis of the results.
Клініко-лабораторне обстеження та динамічне спостереження полягало у проведенні загальноклінічних обстежень та лікування тематичних хворих з подальшим аналізом отриманих результатів.
The use of the drug Histafen in the treatment of patients with senile itching made it possible to achieve pronounced positive dynamics with rapid relief of subjective symptoms.
Використання препарату Гістафен у терапії хворих на сенільний свербіж дозволило досягти вираженої позитивної динаміки з швидкою ліквідацією суб’єктивних симптомів.
The purpose of the work is evaluating the efficacy and tolerability of the drug Histafen (sechifenadine) in comparison with the drug Loratodin in patients with senile itching.
Мета роботи – оцінка ефективності та переносимості препарату Гістафен (сехіфенадин) у порівнянні з препаратом Лоратодин у хворих на сенільний свербіж.
), the rest is lead.
), решта свинець.
The results of the calculations obtained in this paper are in good agreement with the experimental data.
Отримані результати розрахунків добре узгоджуються з експериментальними даними.
To determine the structural condition of alloys we use microstructure analysis, differential thermal and X-ray structural analyses.
Для визначення структурного стану сплавів використовували мікроструктурний, рентгеноструктурний та диференційний термічний аналізи.
With accounting for the first degree approximation of high-temperature expansion of the thermodynamic potential in expression for the Gibbs energy of a melt of the binary Pb-Sb alloy we find the curve of thermodynamic stability of the liquid depending on the antimony content in alloy.
З врахуванням внеску наближення першого ступеня високотемпературного розвинення термодинамічного потенціалу в виразі для енергії Гіббса рідини бінарного сплаву Pb-Sb отримано лінію термодинамічної стійкості розплаву в залежності від вмісту сурми в сплаві.
This approach enables to give the most complete description of the alloys’ melt from the thermodynamic point of view and to determine a thermodynamic stability curve, above which there are no microcomplexes in the phase.
Використаний у даній роботі підхід дає можливість надати найбільш повний з термодинамічної точки зору опис розплаву сплавів та визначити лінію термодинамічної стійкості, вище якої в фазі відсутні будь-які мікрокомплекси.
The phase composition of alloys was determined in relation to the temperature of the liquid heating above the liquidus curve and to the cooling rate.
Було визначено фазовий склад сплавів в залежності від температури нагріву розплаву вище лінії ліквідусу та швидкості охолодження.
In this paper we study the structural condition and thermodynamic functions of a melt of the Pb-Sb.
Термодинаміка та структурний стан сплавів системи Pb-Sb
The use of anti-diarrhea bacteriophage was ineffective.
Використання антисиньогнійного бактеріофагу було неефективним.