natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Role of innovational pedagogical technologies in preparation of future teachers
Роль інноваційних технологій у підготовці майбутніх учителів
The article highlights the role of innovative educational technology in preparing future teachers to the profession.
У статті висвітлюється роль інноваційних педагогічних технологій у підготовці майбутніх учителів до професійної діяльності.
History of Pedagogy
Історія педагогіки
The textbook contains a working program of the discipline «History of Pedagogy», afull lecture course, plans of practical classes, test tasks and topics for independent work ofstudents, a list of recommended reading, as well as a glossary.
Навчально-методичний посібник містить робочу програму навчальноїдисципліни «Історія педагогіки», повний лекційний курс, плани практичних занять,тестові завдання та тематику для самостійної роботи студентів, списокрекомендованої літератури, а також термінологічний словник.
The manual is prepared taking into account the requirements of the current curriculumand is designed for students and teachers of higher pedagogical education, teachers ofsecondary schools.
Посібник підготовлений з урахуванням вимог діючої навчальної програми йрозрахований на студентів та викладачів закладів вищої педагогічної освіти, вчителівзагальноосвітніх закладів.
01); "self-acceptance" (р ≤ .
01);«пустотливість» (р ≤ .
Although playfulnessas a psychological category has been successfully developed in foreign psychology since1975, it is new for Ukrainian psychology (studied since 2013).
Як психологічна категорія грайливість активно й успішно розробляєтьсяв зарубіжній психології (з 1975 року) і є новою для вітчизняної науки(досліджується з 2013 року).
Those individuals who havehigh indices of aggressive and self-defeating humour do not solve problemsby receiving social support or taking commitment.
Ті, що маютьвисокі показники агресивного або самозневажливого гумору, не розв’язуютьпроблемні ситуації шляхом одержання соціальної підтримки або прийняттявідповідальності.
The programme further envisaged a gradual introductionof a designed set of actions during the academic year (their duration dependedon the success of the training previous stages).
Програма передбачала поступове застосування створеногокомплексу заходів протягом навчального року (тривалість терміну обумовленовдосконаленням запропонованого тренінгу).
Individuals who prefer potentiallybeneficial humour styles follow values of self-actualization, of being "here and now",are more spontaneous in their behavior, opt for strategies of finding solutionsto challenging situations through planning their solution.
Особистості, які надають перевагу здоровимстилям гумору, сповідують цінності самоактуалізації, перебувають «тут і тепер»та є більш спонтанними у своїх проявах, а також використовують стратегіювирішення проблемних ситуацій шляхом планування їх вирішення.
Twenty-four scales of playfulness based on the analysis of playfulness diagnosticquestionnaires in psychological discourse have been defined.
Визначено 24 шкали грайливості на підставі аналізу діагностичнихопитувальників грайливості в психологічному дискурсі.
The five actionsof the programme got their respective names: 1) "a seven-stage strategy of solvinginterpersonal and intrapersonal conflicts"; 2) "the specificity of humour as a componentof ludic competence; 3) "a five-stage self-assistance model"; 4) "personality identity";5) "integration".
Спрямованість кожної з п’яти груп заходів відбито безпосередньо в їх назвах:1) «7-рівнева стратегія вирішення міжособистісних і внутрішньоособистіснихконфліктів»; 2) «Специфічні особливості гумору як компонента ігровоїкомпетентності»; 3) «5-ти ступенева модель самодопомоги»; 4) «Особистіснаідентичність»; 5) «Інтеграція».
Finally, the correlations between styles of humour and self-actualizationand coping behavior have been established.
Відстежено відповідність між стилями гумору та показникамисамоактуалізації й копінг-поведінки.
The control stage of the experiment launched after the model testing.
На контрольному етапі експерименту здійснювалися діагностування,обробка й аналіз даних, отриманих після апробації моделі.
Psychological and psycholinguistic features of the development of humour as a component of ludic competence.
Психологічні та психолінгвістичні особливості розвитку гумору як компонента ігрової компетентності
A behavioural pattern of "A Real Humorist" position through a set of skills havebeen investigated including "potentially beneficial humour styles", "joke creationtechniques", "adequate response to the ill humour of others", "to see, to hear, and to feelothers".
Досліджено поведінковий патерн ігрової позиції «Справжній гуморист»через певні групи вмінь: «Здорові стилі гумору», «Техніки створення жарту»,«Способи й прийоми адекватного реагування на нездоровий гумор іншого»,«Бачити, чути, відчувати Іншого».
This dissertation is focused on theoretical analysis, generalization, and empiricalinvestigation of the topic of humour development as a component of ludic competence.
Дисертацію присвячено теоретичному аналізу, узагальненнюта емпіричному дослідженню проблеми розвитку гумору як компонента ігровоїкомпетентності.
The results of formative assessment reveal qualitative shifts in the experimentalgroup based on 6 out of 8 markers of ludic competence (differences between resultsof the second testing of the experimental and control groups), and all markersof the assessed shifts in the experimental group.
За результатами формувального експерименту виявлено якісні змінив експериментальній групі за 6 показниками ігрової компетентностіз 8 (при порівнянні відмінностей у результатах повторного тестуванняміж експериментальною й контрольною групами), а також за всіма показникамиігрової компетентності (при оцінюванні змін-зрушень у експериментальній групі),що доводить ефективність тренінгу ігрової компетентності.
Factor analysis revealed two latent factors of Playfulness that reflect two oppositetendencies in the questionnaire: Creative communicative susceptibility, and Joyfulimpishness that together reflect multi-directional trends in the Questionnaire’s contentand, in a certain sense, can be viewed as ontogenetic and instrumental aspectsof Playfulness.
За результатами факторного аналізу виявлено два латентних факторив структурі грайливості – Креативну комунікативну сприйнятливість і Веселупустотливість, які відбивають дві різноспрямовані тенденції в контентіопитувальника й у певному сенсі відображають онтогенетичнийта інструментальний аспекти Грайливості.
The intensity of personalityplayfulness manifestation allows arguing that its conceptual space is subjectto the playfulness understanding as a stable personality trait.
Широта охопленняособистісних проявів грайливості дозволяє стверджувати, що її концептуальнийпростір підпорядкований лінії досліджень грайливості як стійкої особистісноївластивості.
The summative assessment allowed constructing the internal structure of humourthat included psychological well-being, humour as a tool of self-assistance, and creativecommunicative perceptiveness.
За результатами констатувального експерименту представлено внутрішнюструктуру гумору: Психологічне благополуччя, Гумор як інструментсамодопомоги і Креативна комунікативна сприйнятливість.
The results of the empirical research allowed elaborating a psychologicaland psycholinguistic structure of humour as a component of ludic competenceby defining its elements that correspond to different stages of its developmentand concluding that the suggested model of humour development is robust in termsof forming of its main components.
Отримані результати експериментального дослідження дозволилидеталізувати психолого-психолінгвістичну структуру гумору як компонентаігрової компетентності, визначити його окремі складові, які відповідають різнимступеням його розвитку та зробити висновок про те, що запропонована модельрозвитку гумору є ефективною з погляду повноцінного формуванняїї компонентів.
As a result of the psycholinguistic analysis, the following features of humouras a component of ludic competence have been defined: 1) The cluster analysis showedthat the core of the verbalised concept humour is represented by four semantic groups:laughter, joke, merry-making/joy and show; 2) humour and laughter forman inseparable unity of stimulus and reaction in the linguistic consciousnessof respondents, although scholars studying the nature of humour and laughter considerthem to be two separate phenomena; 3) the cognitive component of humourin the linguistic consciousness of Ukrainians was represented in the peripheral clusterMIND, which accounted for mere 3 per cent.
За допомогою психолінгвістичного інструментарію виявленопсихолінгвістичні особливості гумору як компонента ігрової компетентності:1) ядро вербалізованого концепту «гумор» репрезентується чотирмасемантичними групами: «сміх», «жарт», «веселощі-радість» і «шоу»; 2) гуморі сміх у мовній свідомості утворюють нерозривну єдність – стимул і реакція, у тойчас як у психологічному дискурсі гумор і сміх розглядаються як два самостійнихфеномени; 3) когнітивний компонент гумору в мовній свідомості відображенийу периферійному кластері «РОЗУМ» (3%), тобто більшість українськихреспондентів не пов’язують гумор із когнітивними характеристиками;4) семантичне наповнення ядра концепту «гумор» не залежить від статевоїідентифікації; 5) узагальнений образ гумору представлений реакціями крайньоїпериферії та одиничними реакціями, тобто в молоді відсутній ідеал гумору.
Thus, humour as a componentof ludic competence is viewed as an integral psychological entity.
Отже, можна дійти висновку, що гумор як компонент ігровоїкомпетентності є цілісним психологічним утворенням.
It revealed 19 psycholinguistic meanings,excluding false ones, where 12 meanings accounted for more than 1 per cent: "cheerfuland joyful state", "intention to attract the attention of the opposite or one’s own sex","child-like spontaneity", "agility, physical activity of an animal", "daring andprovocative behavior", "agility, physical behavior of a human being", "ease","changeability", "behavior during a sexual intercourse", "carelessness", "mentalactivity", "deliberate deceit", "unique distinctness", "an adult changing their behaviorto match that of a child", "aimless moving of an object", "airiness", game (falsemeaning), "playing games" (false meaning), "game addiction" (false meaning).
За методом опису психолінгвістичного значення на вибірці в 1600 осібвиявлено 19 психолінгвістичних значень грайливості, 3 з яких хибні: жваво-радісний стан; прагнення привернути увагу представників протилежної або своєїстаті; безпосередність поведінки дитини; рухливість, рухова активність тварини;зухвало смілива, запальна поведінка; рухливість, рухова активність людини;легкість; мінливість (явищ природи, матеріальних об’єктів тощо); поведінка під чассексу; безтурботність; розумова активність; умисне введення в оману (обман);неповторна своєрідність; підроблення дорослого під поведінку дитини; безглуздоприводити в рух будь-який предмет; легкість; хибні – гра; грати в ігри; ігровазалежність.
Thus the author attempted to substantiate a possibilityof applying in psychology the results of the held psycholinguistic experimentas a means of operationalizing theoretical constructs in general and humouras a component of ludic competence, in particular.
Розширеноуявлення щодо можливостей використання психолінгвістичного експериментуяк засобу операціоналізації теоретичних конструктів узагалі та гуморуяк компонента ігрової компетентності зокрема.
As multiple linear regression analysis showed, amonghumour development predictors being simultaneously its assessment criteria were "Self-Acceptance" and "Human as an Open System" as markers of psychological well-beingand "Self-Enhancing Humour" as a marker of beneficial humour style.
Предикторамирозвитку гумору, які можуть слугувати критеріями оцінювання цього розвитку,за результатом множинного лінійного регресійного аналізу, є Самоприйняття та«Людина як відкрита система» як показники психологічного благополуччя,а також Самопідтримувальний стиль гумору як показник здорового стилю гумору.
The first chapter "The Theoretical and Methodological Basesof the Development of Humour as a Component of Ludic Competence" addressespsychological and psycholinguistic approached to the study of playfulness/ ludiccompetence and humour as a component of ludic competence as well as the essentialfeatures and polar forms of humour enriched by considering a behavioural patternof the ludic position "A Real Humourist".
У першому розділі – «Теоретико-методологічні засади проблемирозвитку гумору як компонента ігрової компетентності» – розглянутопсихологічні та психолінгвістичні підходи до дослідження феноменівграйливості / ігрової компетентності та гумору як компонента ігровоїкомпетентності; розкрито суттєві ознаки й визначено полюсні форми гумору;описано поведінковий патерн ігрової позиції «Справжній гуморист».
The main specific features of humour represented as scales of the playfulnessmanifested in the complex relations of cognitive, affective, and conative aspectsof humour include the following: humans have and develop a natural sense of humouron the basis of their playful attitude and formation of certain "habits"; humouras a "game with concepts" is revealed both as a human ability to understand and producejokes; humour is a means of having fun peculiar for individuals with high playfulness,since they have an internal motive for merrymaking, a power to create a fun atmosphere,an active participation in it. Humour is embodied in beneficial humour styles relatedto well-being based on self-esteem and individual sense of happiness.
Описано специфічні особливості гумору як шкали і / або компонентаграйливості, які виявляються в складному взаємозв’язку когнітивних, афективнихі поведінкових проявів гумору: природне почуття гумору виникає й розвиваєтьсяна основі грайливого ставлення за допомогою формування цілком певних«звичок»; гумор як «гра з ідеями» виявляє себе як у здатності людини розумітисмішне, так і в здатності його генерувати; гумор є засобом досягнення веселощівдля людини з високими показниками грайливості, характерною рисою якої євнутрішня мотивація до пошуку та прояву веселощів, здатність створюватинавколо себе веселу атмосферу, виявляти ініціативу й активно брати участь уцьому; гумор утілюється в здорових стилях гумору; гумор пов’язаний ізпсихологічним благополуччям, а саме з такими його показниками, як самооцінка йсуб’єктивне відчуття щастя.
A set of psycho-diagnostic methods based on the mentioned humour developmentcriteria including ludic competence, potentially beneficial humour styles, emotionalintelligence, coping strategies, self-actualization, psychological well-being, actualabilities, has been designed.
За визначеними критеріями розвитку гумору (ігрова компетентність, здоровістилі гумору, емоційний інтелект, копінг-стратегії, самоактуалізація,психологічне благополуччя, актуальні здібності) та відповідними групамиїх показників створено комплекс психодіагностичних методик.
The experimental research embraced 4,727 participants, 1,600 of themparticipated in the study of psycholinguistic meaning of playfulness definition.
На експериментальному етапі дослідження загальна кількістьвипробовуваних склала 4727 осіб.
This "motivational predisposition" forms the basis of ludic positions of effectivesocial interaction: "sensitivity" (sensitive) – "aesthete"; "imagination" – "sculptor";"ease" (easy) –"balance-master"; "flirting" (flirtatious) –"diplomat"; "impishness"(impish) – "frolicsome fellow"; "humour" (funny) – "real humourist"; "fugue" (fugue)– "holy fool".
Компоненти грайливості / ігрової компетентності стали підґрунтям ігровихпозицій ефективної соціальної взаємодії, які відображають досвід вияву ігровоїкомпетентності в різних стандартних і нестандартних ситуаціях: сензитивність(сензитивний) – Емпат; гумор (гумористичний) – Справжній гуморист; легкість(легкий) – Еквілібрист; уява – Скульптор; флірт (який фліртує) – Дипломат;пустотливість (пустотливий) – Пустун; ф’юг (ф’югічний) – Юродивий.
Three aspects of studying playfulness have been singled out: cognitiveplayfulness; playfulness as a highly desirable trait in potential long-term mates;playfulness as a stable personality trait.
Виділено три напрями вивчення грайливості: грайливість як когнітивнасфера особистості; грайливість як провідна риса характеру для встановленняй підтримування тривалих партнерських і романтичних стосунків; грайливістьяк стійка особистісна властивість.
The second chapter "The Empirical Investigation of Humouras a Component of Ludic Competence" highlights psychological and psycholinguisticfeatures of humour as a component of ludic competence, a conceptual model of humourdevelopment, methods of humour development diagnostic, and the descriptionof the sample.
У другому розділі – «Емпіричне дослідження гумору як компонентаігрової компетентності» – виявлено психологічні та психолінгвістичніособливості гумору як компонента ігрової компетентності; побудованоконцептуальну модель розвитку гумору; створено методику діагностики розвиткуігрової компетентності; подано поширену характеристику досліджуваних.
The actions includedfive steps, notably diagnostic and analytical, motivational and encouraging, projectiveand prognostic, arrangement and implementation, supervision and reflection.
Застосування всіх груп заходів здійснювалося у п’ять етапів(діагностично-аналітичний, мотиваційно-стимулювальний, проєктувально-прогностичний, організаційно-реалізаційний, контрольно-рефлексивний),особливість змісту яких обумовлено тематикою певної групи заходіві відповідним характером вирішуваних проблем.
The following components of playfulness being part of ludic competence havebeen defined based on the theoretical and empirical analysis, the analysis of playfulness’components and scales, and the description of psycholinguistic meaning: sensitivity,humour, lightness, imagination, flirting, impishness, fugue.
На підставі результатів теоретичних і емпіричних досліджень грайливості,аналізу компонентів і шкал грайливості, опису психолінгвістичних значеньвизначено такі компоненти грайливості: сензитивність, гумор, легкість, уява,флірт, пустотливість, ф’юг, які є також компонентами ігрової компетентності.
Ludic competence is formed alongside with the development of playfulness, whichis a stable personality trait in the modern world of gamification.
Підґрунтям формування ігрової компетентності в сучасному світігейміфікації є розвиток грайливості як стійкої особистісної властивості.
The set of actions aimed at "A RealHumorist" ludic position behavioural pattern acquisition.
Комплекс заходів мав на метіопанування поведінкового патерну ігрової позиції «Справжній гуморист».
The author is the first among the Ukrainian psychologists to designand experimentally prove a method of measuring ludic competence by introducing"Ludic Competence Questionnaire".
Уперше у вітчизняній психології сконструйовано, перевірено та апробованометодику діагностики ігрової компетентності – «Опитувальник ігровоїкомпетентності» (ОІК).
The third chapter "The Experimental Programme of Introducing the Modelof Humour Development as a Ludic Competence" is focused on the verificationof the humour development as a ludic competence model based on its designedimplementation programme.
У третьому розділі – «Програма розвитку гумору як компонента ігровоїкомпетентності» – здійснено перевірку концептуальної моделі розвитку гуморуяк компонента ігрової компетентності за розробленою програмою її реалізації;визначено ефективність функціонування моделі, проаналізовано отриманірезультати дослідження.
Being the main component in the model,the procedure and activity envision the actions aimed at both developing ludiccompetence and "A Real Humorist" ludic position behavioural pattern acquisition.
Провідноює процесуально-діяльнісна складова, за якою стратегія розвитку гуморупередбачає діяльність з розвитку ігрової компетентності й діяльністьіз опанування поведінкового патерну ігрової позиції «Справжній гуморист».
194 participants compriseda sample of summative assessment of humour development, 33 of them (20-26 y. o. )took part in the experiment aiming to introduce the designed model of humourdevelopment.
Вибірка експериментального дослідженняпсихолінгвістичних значень грайливості охопила 1600 осіб; компонентівграйливості – 2030 осіб; вибірка апробації, валідизації та стандартизаціїавторської методики діагностики ігрової компетентності – 903 особи; вибіркаконстатувального етапу дослідження розвитку гумору – 194 особи, із нихв експерименті з упровадженням розробленої моделі розвитку гумору яккомпонента ігрової компетентності взяли участь 33 особи у віці від 20 до 26 років.
This approach is based on the method of describingpsycholinguistic meanings in order to single out basic parameters of ludiccompetence/playfulness with the help of psychological and linguistic tools.
Використано новий підхід до визначеннякомпонентів / шкал грайливості – психолінгвістичний, підґрунтям якого є методопису психолінгвістичного значення, що дозволило визначитикомпоненти / шкали грайливості за допомогою як психологічних, так і мовнихінструментів.
Ludic competence is definedas а system of inner resources to which a personality turns in order to balance theirpersonality against external conditions of the social environment on the basis of positiveemotions, e. g. interest and joy, which are frequently expressed in a very emotional wayand accompanied by tension or excitement.
Надано дефініцію грайливості як творчої адаптації особистостідо реальності свого «Я» (індивідуальна ідентичність) і до реальності Світу(соціальна ідентичність), що дозволяє сприймати складні ситуації як виклик,а не як загрозу й тим самим зберігати цілісність і єдність особистості; а такождефініцію ігрової компетентності як системи внутрішніх ресурсів, до якоїзвертається людина з метою найкращого врівноважування своєї індивідуальностідо зовнішніх умов соціального оточення на основі позитивних емоцій – інтересуй радості, часто їх афективного прояву, що супроводжується напруженнямабо збудженням.
"A Real Humorist" is determined as a ludicposition that corresponds to "philosophical humour".
Доведено, що гумор як компонент ігрової компетентності втілюєтьсяв ігровій позиції «Справжній гуморист».
These outcomes prove the effectivenessof the ludic competence training.
Упровадження цієї моделі здійснювалося за розробленою програмоюїї реалізації − тренінгом ігрової компетентності – на формувальному етапіексперименту.
The author defines and describes the polar forms of humor, i. e. "tediousness"and "buffoonery" (poles of deficiency and excess), and the optimal form of itsdevelopment, i. e. "philosophical humor".
Відповідно «блазнювання» як надлишок і «занудство»як дефіцит почуття гумору є полюсними формами гумору як компонента ігровоїкомпетентності, найкращим проявом якого є «філософський гумор».
The authorfinds out psychological and psycholinguistic structure of the youth’s humour,its features of development and empirically verifies a designed author’s conceptualmodel of humour development.
У роботі подано всебічний аналіз феномену гумору як компонентаграйливості / ігрової компетентності в психолого-психолінгвістичному дискурсі:виявлено психологічну та психолінгвістичну структуру гумору молоді, визначенопсихологічні та психолінгвістичні особливості його розвитку, емпіричноверифіковано авторську концептуальну модель розвитку гумору.
The components of the model include motivation and purpose,procedures and activity, reflections and results.
Побудовано концептуальну модель розвитку гумору як компонента ігровоїкомпетентності, у структурі якої виділено й розкрито мотиваційно-цільову,процесуально-діяльнісну та рефлексивно-результативну складові.
The assessmentwas based both on the overall changes in the ludic competence developmentand humour development in accordance with the defined indices.
За результатами кожної групи заходів проводилося діагностуванняекспериментальної групи щодо динаміки опанування поведінкового патерну«Справжній гуморист», яка визначалася з урахуванням змін у розвитку ігровоїкомпетентності взагалі й у розвитку гумору зокрема відповідно до визначенихпоказників.