natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hepatic encephalopathy is a pathological change in the brain functions of non-inflammatory origin, which is manifested by a syndrome of secondary neurological and cognitive disorders caused by a set of deep metabolic disorders, as a result of acute hepatic insufficiency, chronic liver disease or portosystemic shunting of the blood.
Печінкова енцефалопатія — патологічні зміни функцій головного мозку незапального генезу, що проявляються синдромом вторинних неврологічних і когнітивних розладів, спричинених комплексом глибоких метаболічних порушень, в результаті гострої печінкової недостатності, хронічних захворювань печінки або портосистемного шунтування крові.
Comparison of the effectiveness of diagnostic tests showed that am easy to use and accessible number connection test is most effective, however, other tests also have benefits in the clinical evaluation of hepatic encephalopathy in patients with portal hypertension.
Зіставлення ефективності діагностичних тестів показало, що простий у виконанні і доступний тест зв’язку чисел є найбільш ефективним, однак і інші тести мають свої позитивні сторони в клінічній оцінці печінкової енцефалопатії у хворих з портальною гіпертензією.
Syndrome of hepatic encephalopathy was studied in 50 patients with hepatic form of portal hypertension, 30 — with extrahepatic form of portal hypertension and 25 persons without signs of portal hypertension.
Синдром печінкової енцефалопатії вивчено у 50 хворих з печінковою формою портальної гіпертензії, 30 хворих з позапечінковою формою портальної гіпертензії та 25 осіб без ознак портальної гіпертензії.
For the diagnosis, number connection test, сritical flicker frequency test and an electroencephalography were used.
Для діагностики використовували тест зв’язку чисел, флікер-тест та електроенцефалографію.
A simple-to-use and number connection test made it possible to establish manifestations of hepatic encephalopathy in almost all patients, regardless of the presence of portal hypertension and its form.
Тест зв’язку чисел дозволив встановити ознаки печінкової енцефалопатії майже в усіх хворих незалежно від наявності та форми портальної гіпертензії.
The purpose of the study was to evaluate the effectiveness of the number connection test, сritical flicker frequency test and an electroencephalography in the diagnosis of encephalopathy in patients with hepatic and extrahepatic form of portal hypertension.
Мета дослідження: оцінити ефективність тесту зв’язку чисел, флікер-тесту та електроенцефалографії в діагностиці енцефалопатії у хворих з печінковою та позапечінковою формою портальної гіпертензії.
Critical flicker frequency test allowed to diagnose minimal hepatic encephalopathy in 96.
Проведення флікер-тесту дозволило діагностувати мінімальну печінкову енцефалопатію у 96 % хворих з печінковою портальною гіпертензією та 60 % хворих з позапечінковою портальною гіпертензією.
0 % of patients with extrahepatic portal hypertension.
Особливості діагностики енцефалопатії у хворих з синдромом портальної гіпертензії
However, manifestations of hepatic encephalopathy prevailed in patients with hepatic portal hypertension in terms of incidence and severity.
Однак прояви печінкової енцефалопатії за частотою і за вираженістю переважали у хворих з печінковою портальною гіпертензією.
Materials and Methods: 50 patients with atopic dermatitis of various ages (from 6 to 46 years old) were kept under observation.
Під спостереженням знаходилось 50 хворих на атопічний дерматит різного віку (від 6 до 46 років).
The adults were recommended the general regime, dose of Miaser drug and Magne B6; the children – glycine and Magne B6.
Дорослим хворим рекомендували загальний режим, прийом препарату Міасер та Магне В6, дітям – гліцин і Магне В6.
Conclusions: The study of features of the psycho-emotional sphere and autonomic nervous system disorders in patients of different ages with atopic dermatitis allowed developing the differentiated indications and technique of science-based pathogenetic therapy using Miaser drug, Magne B6, glycine and other health activities, and obtaining favorable clinical results with the normalization of all diagnostic tests having been examined.
Висновки: Дослідження особливостей порушень психоемоційної сфери, вегетативної нервової системи у хворих на атопічний дерматит різного віку дозволило розробити диференційовані показання і методику науково обґрунтованої патогенетичної терапії з використанням препарату Міасер, Магне В6, гліцину та інших заходів і отримати позитивні клінічні результати з нормалізацією всіх вивчених діагностичних тестів.
The favorable clinical effect with the normalization of all examined indices (the anamnestic data, results of the survey, dermographism, heart rate variability indices) was obtained.
Отримано сприятливий клінічний ефект з нормалізацією всіх вивчених показників (анамнестичні дані, результати опитування, дермографізм, показники варіабельності серцевого ритму).
Along with the conventional treatment of atopic dermatitis, a set of measures for the correction of the autonomic nervous system and the psycho-emotional sphere was superinduced.
Поряд з загальноприйнятим лікуванням атопічного дерматиту, ми додатково призначали комплекс заходів для корекції вегетативної нервової системи і психоемоційної сфери.
In patients with atopic dermatitis aged 16-46 years the lichenoid form prevailed, and according to the data of the anamnesis, neuropsychological studies and Beck depression scale, as well as the study of heart rate variability data, the pronounced imbalance in the autonomic nervous system with predominance of the sympathetic influences was detected.
У хворих на атопічний дерматит у віці 1646 років переважала ліхеноїдна форма, а, за даними анамнезу, нейропсихологічних досліджень і шкали депресії Бека, а також за даними вивчення варіабельності серцевого ритму, встановлено виразний дисбаланс функції вегетативної нервової системи з переважанням симпатичних впливів.
Objective: Increase the efficiency of diagnosis and differential therapy of atopic dermatitis patients of different ages taking into account the state of the autonomic nervous system and psycho-emotional sphere.
Підвищення ефективності діагностики і диференційованої терапії хворих на атопічний дерматит різного віку з урахуванням стану вегетативної нервової системи та психоемоційної сфери.
Results and Discussion: It was found that in 10 children aged 6-14 years the atopic dermatitis usually proceeded in the eczema-like form, and according to the anamnesis and objective data (dermographism, the autonomic nervous system indices) the tone of the parasympathetic part of the autonomic nervous system dominated.
Установлено, що у 10 дітей у віці 6-14 років атопічний дерматит частіше перебігає у виді екземоподобної форми, а, за даними анамнезу і об’єктивними даними (дермографізм, показники вегетативної нервової системи), переважав тонус парасимпатичного відділу вегетативної нервової системи.
Our aim was to estimate perceived health status of Zhovti Vody citizens (population category «В») and the employees of the industrial complex «Eastern Mining Processing Plant» (MPP), who work with radiation sources daily (categories «A» and «B»).
Комплексна оцінка стану суб’єктивного дискомфорту у працівників уранопереробного підприємства та мешканців міста зі штучно підсиленими природними джерелами радіоактивності
The features ofthe formation of the internal picture of the disease, depending on personal predisposition.
Особистісні предиспозиції та внутрішня картина хвороби інвалідів унаслідок захворювань гепатобіліарної системи та підшлункової залози
In the literature available, we have not encountered reports about the development of choroid syndrome in HIVinfected children.
У доступній літературі ми не зустріли повідомлень щодо розвитку хореєподібного синдромуу ВІЛ-інфікованих дітей.
HIV infection is rarely considered a possible etiological factor of neurological pathology, that causes the late diagnosis of the disease and the untimely start of a specific therapy.
ВІЛ-інфекція серед можливих етіологічних факторів неврологічної патології поки розглядаєтьсярідко, що приводить до пізньої діагностики захворювання та несвоєчасного початку специфічної терапії.
HIV-encephalopathy in children manifestswith emotional, cognitive, motor and speech disorders.
ВІЛ-енцефалопатія в дітей проявляється у формі емоційних, когнітивних,рухомих, мовних порушень.
HIV-associated neurological disorders are variable and presented with neurocognitive disorders,encephalopathy, myelopathy, polyneuropathy, aseptic meningitis(meningoencephalitis).
ВІЛ-асоційовані неврологічні розлади варіабельні тапредставлені нейрокогнітивними порушеннями, енцефалопатією, мієлопатією, полінейропатією, асептичнимменінгітом (менінгоенцефалітом).
In adults,chorea syndrome is considered a possible clinical variant of HIVencephalopathy.
У дорослих хворих як можливий клінічний варіант ВІЛ-енцефалопатії розглядається синдром хореї.
Thus, in children withchorea, the diagnosis is possible only with the exclusion of the diseases that cause it, namely: acute rheumatic fever, systemic connective tissue disease, demyelinating diseases, tumours of the central nervous system, Wilson-Konovalov disease, as well as HIV.
Таким чином, у дітей із хореєю діагноз можливий лише при виключенні захворювань, що їївикликають, а саме гострої ревматичної лихоманки, системного захворювання сполучної тканини, демієлінізуючих захворювань, об’ємно-органічної патології центральної нервової системи, хвороби Вільсона — Коновалова, а також ВІЛ-інфекції.
The described clinical case demonstrates the diagnosis of late-stage HIV infection in a 13-year-old child with chorea syndrome.
Описаний клінічний випадок демонструє діагностику пізньої стадії ВІЛ-інфекції вдитини 13 років із синдромом хореї.
The presented clinical observation demonstrates thecomplexity of diagnosing HIV encephalopathy in a child, whichhas been associated with the rare manifestation of this disease inchildhood as generalized hyperkinesis, as well as the concealmentof anamnestic HIV infection in a mother.
Представлене клінічне спостереження демонструє складності діагностики ВІЛ-енцефалопатії в дитини, що було пов’язано з рідкісним проявом даного захворювання в дитячому віці увигляді генералізованих гіперкінезів, а також із приховуванням матір’ю анамнестичних даних щодо наявностів неї ВІЛ-інфекції.
Theneurological manifestations of the disease may be due to the directimpact of HIV on the nervous system, opportunistic infections andmalignancies, neurotoxic effects of antiretroviral treatment, andother systemic complications.
Неврологічні прояви захворювання можуть виникати у зв’язку з прямим впливом ВІЛ на нервову систему, опортуністичними інфекціями та злоякісними новоутвореннями, нейротоксичними ефектами антиретровірусного лікування та іншими системними ускладненнями.
The  results of  sociological research are presented, the prevalence, causes, aims and types of  this phenomenon in  Ukraine and in the world are determined.
Наводяться результати соціологічних досліджень, які визначають поширеність, причини, мету і види цього явища в Україні та в світі.
Analyzed the main types of  violent behavior (econo mic, psychological, physical, sexual) and the components of the causes of cruel behavior in the family: aggressive behavior, violence, violent behavior.
Проаналізовано основні види насильницької поведінки (економічні, психологічні, фізичні, сексуальні) і складники причини жорстокого поводження в сім’ї: агресивна поведінка, насильство, насильницька поведінка.
The  features of  neurotic disorders and their prevalence among people who have experienced domestic violence are considered.
Розглянуті особливості невротичних розладів та їх поширеність серед людей, які піддавалися домашньому насильству.
The  article considered the social, psychological and clinical aspects of domestic violence.
У статті розглянуті соціально-психологічні та клінічні аспекти домашнього насильства.
The sociological and cultural concepts of the features of the spread of the phenomenon of  violence in  fa mil ies are considered.
Розглянуті соціологічні і культурологічні концепції особливостей поширення насильства в сім’ях.
The  stages of  the formation of  violent behavior in  families are analyzed.
Проаналізовано етапи формування жорстокого поводження в сім’ях.
In previous works, we analysed the possibilities of using Glycine in conditions of experimental Parkinsonism (catalepsy and tremor states), taking into account the basic amantadine therapy, where it was established that the optimal Amantadine and Glycine dose ratio was Amantadine 50 mg/kg + Glycine 200 mg/kg, which is became the further object of our study.
Метою даної роботи було провести оцінку протипаркінсонічної дії: проявів каталепсії, ригідності та тремору, при вн/шлунковому введені амантадину, гліцину та гліцину сумісно з амантадином за умов експериментальної змішаної форми паркінсонізму, викликаної нейротоксином МФТП (N-метил-4-феніл- 1,2,3,6-тетрагідропіридин).
Аt the initial stages of the Parkinson’s disease the NMDA-receptor inhibitor Amantadine, due to blockade of glutamate transmission, reduces the over-stimulating effect of cortical glutamate neurons on neostriatum that develops against the backdrop of insufficiency of dopamine.
Таким чином, за умов МФТП-індукованого паркінсонізму спо- стерігається достатня антипаркінсонічна дія комбінації амантадин + гліцин в дозі 200 мг/кг.
It is known that Parkinson’s disease, which is also defined as tremulous paralysis, is a prolonged progressive condition that is accompanied by impaired motor function and neuropsychological state of the patient.
Показано, що введення амантадину та амантадину сумісно з гліцином сприяло відновленню кількості перетнутих квадратів практично до показників вихідного стану в тесті «відкрите поле».
We studied the efficacy of antifungal drugs (original preparations of general and local action (Lamisil, Lamisil spray Orungal) and alternative ones (Exifine, Lamicon, Lamicon spray, ketoconazole, griseofulvin etc. ) selected individually depending on the diagnosis, lesion area and disease duration.
Вивчалася ефективність застосування антимікотичних препаратів (оригінальних препаратів загальної та місцевої дії (Ламізил, Ламізил спрей, Орунгал) та альтернативних (Екзифін, Ламікон, Ламікон спрей, кетоконазол, гризеофульвін та ін.
All drugs showed quite high efficiency while having been correctly selected individually.
Усі препарати показали досить високу ефективність при правильному індивідуально підібраному застосуванні.
The best effect is achieved by the combined using of antifungal drugs of general and local action.
Кращий ефект у лікуванні досягається при комбінованому поєднанні антимікотичних препаратів загальної та місцевої дії.
The age of patients ranged from 33to 79 years (65.
Вік пацієнтів коливався від 33 до 79 років (середній – 65,4 року).
Allage groups had TIA associated with MAH structure impairment, retinopathy, MSP of the brain (in 82% of men and67% of women), this leads to the interpretation of such TIA as non-random events preceded by systemic disorders,which are the basis for the prediction and prevention of such conditions.
У всіхвікових групах ТІА виявлялись на фоні порушень структури МАГ, ретинопатії, МСП головного мозку (у 82%чоловіків та 67% жінок), що призводить до трактовки таких ТІА як невипадкових подій, яким передуютьсистемні порушення, що становить основу побудування прогнозу та профілактики таких станів.
A study of 104 patients with a transient ischemic attacks (TIA) in the form of visual disorders wasconducted to assess the factors that affect the development and probable localization of TIA.
Проведено дослідження 104 пацієнтів з транзиторними ішемічними атаками (ТІА) у виглядізорових порушень з метою оцінки факторів, що впливають на розвиток та вірогідно локалізацію ТІА.
Significantdifferences in the frequency of TIA occurrence in terms of gender were not detected in all age subgroups.
Достовірних відмінностей частоти ТІА за статтю не виявлено у всіх вікових підгрупах.
09%,showing a qualitative difference with the group of study.
визначались у 12 або 26,09%, що становило якісну різницю згрупою дослідження.
Determination of markers for the prognosis of the development of cortical TIA or TIA in a. ophthalmica pools are still an open issue, as well as the chances of the TIAdevelopment in other areas of cerebral blood supply.
Установлення маркерів прогнозу розвиткукіркових ТІА або ТІА в басейнах a. ophthalmica залишаються неповністю вирішеною проблемою, як і шансирозвитку ТІА і в інших регіонах церебрального кровопостачання.
Frequency of TIA tended to increase (in the a. ophthalmica pool) with an increase in thegrade of stenosis of the MAH and retinopathy.
Окресленатенденція до збільшення частоти ТІА (у басейні a. ophthalmica) при зростанні ступеня стенозу МАГ іретинопатії.
During the MRI, the presence of microstructural pathology ofthe brain was assessed; "leukoaraiosis" was considered; foci up to 2-3 mm that are vascular by genesis.
При МРТ оцінено наявність мікроструктурноїпатології (МСП) головного мозку, враховано «лейкоареоз», васкулярні за генезом вогнища до 2-3 мм.
Neurological andophthalmological status, structural characteristics of the brain and major arteries of the head (MAH) with the use ofmagnetic resonance therapy (MRT) and ultrasonic dopplerography were assessed.
Оціненоневрологічний та офтальмологічний статус, структурні характеристики головного мозку та магістральнихартерій голови (МАГ) методами магнітно-резонансної томографії (МРТ) та ультразвукової допплерографії.
The control group had retinopathy of the 1st stage in 12 or 26.
У групі контролю ретинопатії 1 ст.
TIA localization did not correlate with the grade of structural disorders of the MAH and the nature ofretinopathy in all age groups.
Залежностей локалізації ТІА відрівня структурних порушень МАГ та характеру ретинопатії не виявлено у всіх вікових групах.
The study did not reveal any differences in the frequency ofTIA (according to presentations to a medical institution) in patients of different age groups, which indicates theinfluence of others factors that are not related to aging, such as TIA factors.
У проведеному дослідженні не виявлено відмінностей частоти ТІА (за зверненнями домедичної установи) пацієнтів різних вікових груп, що означає вплив інших, ніж вікові, факторів таких ТІА,маркерами яких і вірогідними чинниками є стан МАГ та мікросудин.
In young patients with TIA, arterial hypertension was associated with signs of microstructural pathology (MSP) of the brain in85.
У пацієнтів молодоговіку з ТІА АГ, поєднану з ознаками МСП головного мозку, виявлено у 85,58%,.
Thus, according to clinical and anamnestic data, transientischemia in the patients, who have applied to medical institutions with complaints of transient vision disorder(impairment) and who have been diagnosed with TIA is detected mainly in the a. ophthalmica blood supply pool (89 or85.
Таким чином, у пацієнтів, що звернулись домедичних закладів зі скаргами на минущі порушення зору і в яких діагностовано ТІА, клінічно та анамнестичновиявляється транзиторна ішемія переважно в басейні кровопостачання a. ophthalmica у 89 (85,58 %), значнорідше (у 15 або 14,42%) у кіркових зонах зорового аналізатору без відмінностей за статтю і віком.
The control group consisted of 46 patients with an average age of 67.
Контрольна група – 46 пацієнтів середнімвіком 67,8 р. без транзиторних ішемічних подій і порушень зору.
A retrospective analysis of mortality cases in infectious hospital is performed.
Проведено ретроспективний аналіз нозологічних форм летальних випадків в інфекційному стаціонарі.
Prevalence and stages of progressionof chronic viral hepatitis inpatients with co-infection of HIV / hepatitis within total mortality cases among patients with HIV infection were studied.
Вивчалась поширеність та стадії прогресування хронічних вірусних гепатитів у хворих на ко-інфекцію ВІЛ/гепатит у загальній структурі летальності серед хворих на ВІЛ-інфекцію.
The study is devoted to the problem of treatment of patients with skin malasseziasis (SM).
Комплексна таргетна терапія маласезіозу шкіри
Significant prevalence and the possibility of transformation into organic pathology determinethe relevance of functional disorders of the gallbladder and sphincter of Oddi in children.
Значна розповсюдженість та можливість трансформації в органічну патологію обумовлюють актуальність функціональних розладів жовчного міхура та сфінктера Одді в дітей.
By themethod of simple randomization, mice were divided into 2 groups: experimental group (n = 17) - animals that were receivedursodeoxycholic acid at a dose of 100.
Методом простої рандомізації миші були розподілені на 2 групи: експериментальна (n = 17) – тварини, які отримували урсодезоксихолеву кислоту в дозі 100,0 мг/кг та контрольна (n = 13) – інтактні (дистильована вода).
Gallbladder morphological examination was performed using light and electron microscopy methods.
Дослідженнязразків жовчного міхура мишей проводили методами світлової та трансмісійної електронної мікроскопії.
Also in theexperimental group was characterized by the presence of immature collagen fibrils along with normal striated fibers that wasa sign of the rearrangement of the endomysium structure.
Також в експериментальній групі тварин відзначалась наявністьнезрілих колагенових фібрил поряд із звичайними посмугованими волокнами, що було ознакоюперебудови структури ендомізію.
The effect of ursodeoxycholic acid on the muscularmembrane of the gallbladder wall of mice of the experimental group is morphologically manifested by signs of moderat ehypertrophy of smooth myocytes, activation of their intracellular transport and increased activity of interstitial fibroblasts.
Вплив урсодезоксихолевої кислоти на м’язову оболонкустінки жовчного міхура мишей експериментальної групи морфологічно проявляється ознаками помірноїгіпертрофії гладких міоцитів, активацією їх внутрішньоклітинного транспорту та зростанням активностіфібробластів інтерстицію.
Objective: to determine the histo-ultrastructural changes of cells of themuscular wall of the gallbladder wall of experimental mice under the action of ursodeoxycholic acid.
Мета: визначити гістологічні та ультраструктурні зміни клітин м’язової оболонки стінки жовчного міхура експериментальних мишей під дією урсодезоксихолевої кислоти.
The proposed hypothesis is that theincreased differentiation of fibroblasts into the smooth muscle cells of the gallbladder wall in the experimental model of miceoccurs under the influence of ursodeoxycholic acid.
Запропонована гіпотеза – підвищена диференціація фібробластів у гладком'язові клітини стінки жовчного міхура на експериментальній моделі мишей відбувається під впливом урсодезоксихолевої кислоти.
In addition, ursodeoxycholic acid administration led to an increase in the number of caveolae and micropinocytic vesicles near the cell membrane of smooth muscle cells.
Окрім того, введення урсодезоксихолевої кислотипризводило до зростання кількості кавеол та мікропіноцитозних пухирців поблизу плазматичноїмембрани гладкого міоцита, розміри яких варіювали.
Analysis of the components of the interstitium of the mice gallbladder muscular layer of theexperimental group revealed the nuclear activity of fibroblasts due to the decondensation of chromatin.
Аналіз компоненів інтерстицію м’язової оболонкижовчного міхура виявив зростання ядерної активності фібробластів за рахунок деконденсації хроматинупід дією урсодезоксихолевої кислоти.
After the ursodeoxycholic acid administration an increase in thecontent and activity of the elements of the contractile and energy apparatus of leiomyocytes were found.
На ультраструктурному рівні відзначалося збільшення вмісту та активності елементівскоротливого та енергетичного апаратів лейоміоцитів.
Impact of ursodeoxycholic acid on thegallbladder muscular layer characterized by moderate hypertrophy of the gallbladder smooth muscle myocytes that containmetabolically active pale nuclei and prominent nucleoli.
Після дії урсодезоксихолевої кислоти визначалися ознаки помірної гіпертрофії гладкихміоцитів м’язової оболонки стінки жовчного міхура, що містили метаболічно активні світлі ядра тавиразні ядерця.