natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The patients with a closed abdominal trauma on the background of a brain contusion were divided into two groups according to the method of visualization of abdominal cavity injuries and their removal: group I (n = 29) - videolaparos- copy, group II (n = 34) - laparotomy.
Постраждалі з закритою травмою живота на фоні забою головного мозку були розділені на дві групи відповідно до способу візуалізації ушкоджень з боку органів черевної порожнини та їх усунення: І група (n = 29) – відеолапароскопія, ІІ група (n = 34) – лапаротомія.
Currently, there are ambiguous opinions about the indications, contraindications and effectiveness of laparoscopy, as a diagnostic, and therapeutic method for injuries of the abdominal cavity, combined with a craniocerebral injury.
До теперішнього часу існують неоднозначні думки щодо показань, протипоказань та ефективності лапароскопії, як в якості діагностичного, так і лікувального методу при травмі органів черевної порожнини, що поєднується з черепно-мозковою травмою.
5-fold mortality.
Мета роботи.
To evaluate the effectiveness and safety of endovideosurgical methods in the diagnosis and treatment of complications of a closed abdominal trauma on the background of mild and moderate brain contusion.
Оцінити ефективність та безпечність ендовідеохірургічних методів у діагностиці та лікування ускладнень закритої травми живота на фоні легкого та середнього ступеня тяжкості забою головного мозку.
6% and 2.
Матеріали і методи.
In patients of groups I and II, a gradual recovery of consciousness was noted, and already on the third day, the indices, respectively, were 13.
У хворих І та ІІ групи відмічали поступове відновлення свідомості і вже на третю добу показники відповідно складали 13,4±1,02 бали та 13,3±0,97 бали за шкалою ком Глазго (р=0,943).
At the same time, the level of acidosis in the first hours after surgical intervention (7.
При цьому рівень ацидозу в перші години після операції (7,34±0,02 проти 7,28±0,02 (р=0,038)) та внутрішьочеревного тиску були статистично достовірно нижчими у постраждалих І групи.
The adequate estimation of the disease severity, degree of airway remodeling, efficiency of therapeutic intervention, state of the cardiovascular system, social factors and rehabilitation potential of patient are necessary for the evaluation of vital activity state in patients withasthma.
При оцінці стану життєдіяльності хворих на бронхіальну астму необхідно адекватнооцінювати ступінь тяжкості захворювання, ступінь ремоделювання дихальних шляхів, ефективність терапевтичних заходів,стан серцево-судинної системи, соціальні чинники і реабілітаційний потенціал хворого.
The epidemiology of disability due to asthma was for the firsttime studied in Ukraine.
Вперше в Україні проведено епідеміологічний аналіз інвалідності внаслідок бронхіальної астми, з'ясовані основні причиниінвалідності та методи її профілактики.
He headed Katerynoslav colony for mentally illpeople for over ten years; he was a public figure, enlightener, delegateof the archeological congress, gardener, theatre enthusiast,cooperator and expert at prestigious agricultural, industrial andhandicraft exhibition in Katerynoslav in 1910.
Понад десять років він очолював Катеринославську колонію для душевнохворих,був громадським діячем, просвітянином, делегатом археологічного з’їзду, садівником, аматоромтеатру, кооператором і експертом на престижній сільськогосподарській, промисловій і кустарній виставців Катеринославі 1910 року.
The way of life, professional and public activity of a famouszemstvo doctor Mykhailo Musiiovych Luchnyk (1868 — ?
Досліджено життєвий шлях, професійну й громадську діяльність земського лікаря МихайлаМусійовича Лучника (1868–?).
On the other hand, there is the problem of reliable verification of the diagnosis.
З іншого боку, має місце проблема достовірної верифікації діагнозу.
These facts are explained, on the one hand, by the lack of specific clinical manifestations, which causes the diagnosis of the process in its later stages with often metastatic lesions.
Ці факти пояснюються, з одного боку, відсутністю специфічних клінічних проявів, що обумовлює діагностування процесу на пізніх його стадіях із часто метастатичним ураженням.
The division of ovarian cancer into type 1 and type 2 indicates different patterns of ontogeny.
Поділ раку яєчників на тип 1 і тип 2 свідчить про різні шляхи онтогенезу.
Among the panel of immunohistochemical antibodies are the cytokeratin fractions (cytokeratin 7, cytokeratin 20), the nature of staining on Ki-67, p53, WT-1, EMA and CA-125.
Серед панелі імуногістохімічних антитіл - фракції цитокератинів (цитокератин 7, цитокератин 20), характер забарвлення на Кі-67, р53, WT-1, ЕМА та СА-125.
These data make it possible to speak about the diagnostic value of each indicator for the investigated epithelial tumors of the ovaries.
Ці дані дали змогу говорити про діагностичне значення кожного покажчика для досліджених епітеліальних пухлин яєчників.
A retrospective analysis of 169 ovarian epithelial tumors, including 37 cases of benign tumors, 120 cases of borderline tumors and 12 highly differentiated carcinomas of various histological types, included the evaluation of immunohistochemical features with subsequent statistical processing of the results obtained.
Ретроспективний аналіз 169 епітеліальних новоутворень яєчників, серед яких 37 випадків доброякісних пухлин, 120 випадків пограничних пухлин та 12 високодиференційованих карцином різних гістологічних видів, включав оцінку імуногістохімічних особливостей із наступною статистичною обробкою отриманих результатів.
The objective of the study is to improve the complex of differential diagnostic morphological criteria for the verification of benign, borderline and malignant ovarian tumors, based on the latest international classifications.
Мета дослідження полягає в удосконаленні комплексу диференційно-діагностичних морфологічних критеріїв верифікації доброякісних, пограничних та злоякісних новоутворень яєчників, спираючись на останні міжнародні класифікації.
Among the histological characteristics of importance were: epithelium cover, the degree of expression of polymorphism, the indicator of mitotic activity.
Серед гістологічних характеристик значення мали: покривний епітелій, ступінь виразності поліморфізму, показник мітотичної активності.
In all groups of epithelial tumors of the ovary, certain groups and differences of different histological features (changes in the structure of the cover epithelium, polymorphism of tumor cells) and features of immunophenotypes of the investigated tumors were revealed.
У всіх групах епітеліальних пухлин яєчників виявлені певні сукупності та відмінності різних гістологічних ознак (зміни у будові покривного епітелію, поліморфізм клітин пухлини) та особливості імунофенотипів досліджених новоутворень.
Among neoplastic gynecologic diseases, ovarian cancer is in the top five in mortality, ranking fourth.
Серед неопластичних гінекологічних захворювань рак яєчників входить у першу п’ятірку за летальністю, посідаючи 4-те місце.
The findings suggest that deviant behavior may worsen the degree of mental disorder in HIV-infected patients.
Отримані дані свідчать про те, що девіантна поведінка може погіршити ступінь психічного розладу у ВІЛ-інфікованих пацієнтів.
1% is observed in the presence of deviant forms of behavior (p <0.
Збільшення їх частоти в 92,1% спостерігається при наявності девіантних форм поведінки (р <0,001).
According to a survey of 114 HIV infected patients, depressive disorders were found to be the most frequent nonpsychotic mental disorder that occurs in people with HIV / AIDS.
За результатами дослідження встановлено, що депресивні розлади є найбільш частими непсихотическими психічними розладами, що зустрічаються у хворих з ВІЛ / СНІД.
The frequency of anxiety and depressive disorders is 43.
Аналіз рівня депресії та тривожності у ВІЛ інфікованих в залежності від наявності девіантної поведінки
Changes in the representation of resident recruited immune cells in adipose tissue during obesity is characterized by the accumulation of pro-inflammatory cells (neutrophils, M1 Mϕ, mast cells, NK, Th1, Th17, Th22 cells) and depletion of regulatory and anti-inflammatory populations (eosinophils, M2 Mϕ, ILC2, iNKT, γδ T, Th2, Treg, B1 cells).
Зміни представництва резидентних рекрутованих імунних клітин, у жировій тканині під час ожиріння характеризуються акумуляцією прозапальних клітин (нейтрофіли, M1-Mϕ, тучні, NK-, ­Th1-, ­Th17-, Th22-клітини) і виснаженням регуляторних і протизапальних популяцій (еозинофіли, M2-Mϕ, ICL2, iNKT, γδT-, ­Th2-, Treg-, B1-клітини).
The literature review presents modern ideas about the role of αβ T cells, which are represented by the main groups: CD4+, CD8+ T lymphocytes and double-negative CD4–CD8– T and double-positive CD4+CD8+ T cells of the adaptive immune system of the organism in the development of metainflammation of adipose tissue in obesity.
У літературному огляді наведені сучасні уявлення стосовно ролі αβТ-клітин, які представлені основними групами: CD4+-, CD8+Т-лімфоцитами та двічі негативними CD4–CD8–-Т- і двічі позитивними CD4+CD8+-Т-клітинами адаптивної імунної системи організму, у розвитку метазапалення жирової тканини при ожирінні.
In obesity, CD8+ T cells and M1 Mϕ macrophages eliminate hypertrophied adipocytes.
При ожирінні CD8+-Т-клітини і M1-Mϕ елімінують гіпертрофовані адипоцити.
Despite the progress achieved in disclosing the role of the adaptive immune system in the development of obesity, the antigens associated with adipose tissue, the mechanisms of their generation have not been identified so far, the role of most tissue-specific alarmins has not been determined; the mechanisms that determine the timing, sequence and activity of recruitment of various types of immunocytes are not known.
Незважаючи на досягнуті успіхи в розкритті ролі адаптивної імунної системи при розвитку ожиріння, до сьогодні не ідентифіковані асоційовані з ожирінням антигени жирової тканини, механізми їх генерації, не визначена роль більшості тканиноспецифічних алармінів; не відомі механізми, що визначають час, послідовність й активність рекрутування різних типів імуноцитів.
A decrease in the activity of Treg cells increases the pro-inflammatory potential of adipose tissue.
Зниження активності Treg-клітин збільшує прозапальний потенціал жирової тканини.
The physical connection of cells performing the function of energy storage with immunological memory cells is a special mechanism for the body’s survival during periods of nutritional deficiency.
Фізичний зв’язок клітин, що виконують функцію накопичення енергії, із клітинами імунологічної пам’яті являє собою особливий механізм виживання організму в періоди дефіциту харчування.
Excess adipose tissue and the appearance of pro-inflammatory hypertrophied adipocytes change the spectrum and ratio of produced adipokines and cytokines, which leads to the recruitment and activation of pro-inflammatory immunocytes and depletion of the pool of anti-inflammatory cells of the innate and adaptive immune system in adipose tissue.
Надлишок жирової тканини і поява прозапальних гіпертрофованих адипоцитів змінюють спектр і співвідношення продукованих адипокінів і цитокінів, що призводить до рекрутування й активації прозапальних імуноцитів і виснаження пулу протизапальних клітин вродженої й адаптивної імунної системи в жировій тканині.
According to the modern concept, obesity is associated with adipocyte hypertrophy, impaired adipogenesis, the development of metainflammation of adipose tissue that in the early adaptive phase is characterized by the rapid reactivation of memory T cells.
Відповідно до сучасної концепції ожиріння асоціюється з гіпертрофією адипоцитів, порушенням адипогенезу, розвитком метазапалення жирової тканини, що відрізняється в ранній адаптивній фазі швидкою реактивацією Т-клітин пам’яті.
Excessive production of interferon γ and tumor necrosis factor α leads to the development of insulin resistance, and interleukin 17 — to degradation of the extracellular matrix of adipose tissue and impaired adipogenesis.
Надлишкова продукція IFN-γ і TNF-α призводить до розвитку інсулінорезистентності, а IL-17 — до деградації екстрацелюлярного матриксу жирової тканини і порушення адипогенезу.
The data of mo­dern studies on the immunopathogenesis of metainflammation of adipose tissue and the creation of drugs that will improve the efficiency and individualize anti-inflammatory therapy in obese patients are presented.
Наведені дані сучасних досліджень імунопатогенезу метазапалення жирової тканини і створення лікарських засобів, що дозволять підвищити ефективність й індивідуалізувати протизапальну терапію у хворих з ожирінням.
The results of comparative clinical and laboratory studies and observations of 40 women with chronic urogenital infectious inflammatory pathology have been presented.
Представлено результати порівняльного клінічного та лабораторного дослідження та спостереження 40 жінок з хронічною урогенітальною інфекційною запальною патологією.
Good therapeutic efficacy and safety of Inflamafertinum as nonspecific immunomodulatory agent and corrector of tissue metabolism in patients with chronic urogenital infectious inflammatory pathology have been shown.
Показано хорошу терапевтичну ефективність і безпеку застосування Інфламафертину як неспецифічного імуномодулюючого засобу та коректора тканинного метаболізму в лікуванні пацієнтів з хронічною урогенітальною інфекційною запальною патологією.
The efficiency of drug Inflamafertinum in the combined treatment of patients with sexually transmitted diseases has been investigated.
Досліджено ефективність препарату Інфламафертин у комплексній терапії хворих з захворюваннями, що передаються статевим шляхом.
The basic methods of diagnostics and complex pharmacological correction of the dermatosis are presented.
Викладено сучасні методи діагностики й комплексної фармакологічної корекції дерматозу.
The detailed analysis of mechanisms of the disease onset and development is carried out, the basic signaling factors controlling the hair follicle growth cycle under AGA are considered.
Проведено докладний аналіз механізмів виникнення й розвитку захворювання, розглянуті основні сигнальні фактори, що контролюють цикл росту волосяного фолікула при АГА.
Current views on etiology, pathogenesis, peculiarities of the androgenetic alopecia (AGA) clinical course are generalized.
Узагальнено сучасні погляди на етіологію, патогенез, особливості клінічного перебігу андрогенетичної алопеції (АГА).
The data on the modern methods of treatment and prevention of Reiter’s disease are presented.
Наведено дані про сучасні методи лікування та профілактики хвороби Рейтера.
The course of the disease, clinical picture of lesions of skin, eyes, musculoskeletal system and others organs are considered in details.
Докладно розглянуто перебіг хвороби та клінічну картину ураження шкіри, очей, опорнорухового апарату та інших органів.
The current data on Reiter’s disease, its history, etiology, epidemiology and pathogenesis are discussed methodically and consistently.
Методично та послідовно розібрано сучасні дані про хворобу Рейтера, її історію, етіологію, епідеміологію та патогенез.
The problems are defined and ways of the further studying of pathogenesis of this dermatosis are offered.
Сучасні погляди на проблему вугрової хвороби та перспективні шляхи подальшого дослідження патогенезу цього дерматозу
To investigate the acoustic characteristics of the liver tissue of patients with nonalcoholic and alcoholic fatty liver disease (FLD) on the background of obesity (OB) and pathology of the biliary tract (BT), depending on the body mass index (BMI).
Структурні зміни печінкової тканини у хворих з жировою хворобою печінки неалкогольного та алкогольного генезу на тлі ожиріння і патології біліарного тракту за даними ультразвукового дослідження
The conception of ACSC in modern conditions does not lose its relevance due to the possibility ofstrengthening the health systems at the expense of primary care and balancing the needs and measures of prompt response in connection with the threat COVID-19.
Концепція ЗПАЛ у сучасних умовах не втрачає своєї актуальності через можливість зміцнення систем охорони здоров’я за рахунок первинної ланки та збалансування потреб і заходів оперативного реагування на загрозу COVID-19.
The purpose of the study was to identify the most relevant ambulatory care sensitive conditions (ACSCs) for the adult population (over 18 years old) in Ukraine (an exhaustive list of 8 to 10 diseases) and to identify the highest priority marker ACSCs as indicators of the effectiveness of primary care (2 to 4 diseases).
Мета дослідження – виявлення найбільш актуальних на теперішній час захворювань, що піддаються амбулаторному лікуванню (ЗПАЛ) для дорослого населення (старше 18-ти років) України (вичерпний перелік з 8–10 захворювань) та визначення найбільш пріоритетних – маркерних ЗПАЛ, як індикаторів ефективності надання первинної допомоги (2–4 захворювання).
The survey was conducted on a standardized questionnaire for self-analysis of ACSC after a lot of preparatory work to determine the list of ambulatory-sensitive conditions and analyze available statistical information on the hospital discharges.
Опитування проводилося за стандартизованою анкетою для самоаналізу ЗПАЛ після великої підготовчої роботи щодо визначення переліку амбулаторно-чутливих станів та аналізу наявної статистичної інформації щодо їх рівнів госпіталізації.
In accordance with the WHO methodological recommendations for assessing ACSC in theEuropean Region, a multistage study adapted to national realities involving 104 key informants – representatives of interested parties: general practitioners, specialists, health managers and a dedicated expert group.
Згідно методологічних рекомендацій ВООЗ щодо оцінки ЗПАЛ в Європейському регіоні,проведене багатоступеневе адаптоване до національних реалій дослідження за участю 104 ключових інформаторів –представників зацікавлених сторін: сімейних лікарів, вузьких спеціалістів, організаторів охорони здоров’я та виділеноїгрупи експертів.
According to the integrated assessment of statistical data and the opinions of the respondents, the most significant ACSC s in Ukraine that require special attention include: pneumonia, perforated/bleeding ulcer, pyelonephritis (for acute diseases); diabetes, hypertension, angina Pectoris, chronic obstructive pulmonary disease, asthma (for chronic diseases); diphtheria, tuberculosis, measles (for Immunization-preventable conditions)Conclusions.
До найбільш значущих для України ЗПАЛ які потребують особливої уваги за інтегрованою оцінкоюстатистичних даних та думок опитаних респондентів відносяться пневмонія, проривна або кровоточива виразка шлунку та 12-палої кишки й інфекції нирок (для гострих захворювань); діабет, гіпертонічна хвороба/артеріальна гіпертензія, стенокардія, ХОЗЛ та бронхіальна астма (для хронічних захворювань); дифтерія, туберкульоз органів дихання та кір (для захворювань, яким можна запобігти за допомогою імунізації).
It has been determined that such ACSCs as pneumonia, diabetes, hypertension, angina pectoris and tuberculosis are the representative markers of the effectiveness of providing PHC in Ukraine.
Визначено, що у якості репрезентативних маркерів ефективності надання ПМСД в Україні виступають такіЗПАЛ, пневмонія, цукровий діабет, артеріальна гіпертензія, стенокардія та туберкульоз легень.
Coronavirus infection is a systemic pathology resulting in impairment of the nervous system.
Коронавірусна інфекція є системною патологією, що викликає ураження нервової системи.
Modern aspects of neuropathogenesis and neurological manifestations of COVID-19Abstract.
Сучасні аспекти нейропатогенезу й неврологічних проявів COVID-19
The structural and functional changes in various organs andsystems and many neurological symptoms are determined to persistafter COVID-19.
Встановлено, що структурні й функціональні зміни в різнихорганах і системах, а також багато неврологічних симптомів зберігаються після COVID-19 тривалийчас.
Penetratedthe brain, COVID-19 can impact the other organs and systemsand the body in general.
Проникнувши вголовний мозок, COVID-19 може впливати на роботу інших органів і систем, а також організму в цілому.
The involvement of thecentral nervous system in COVID-19 is diverse by clinical manifestations and main mechanisms.
Залучення центральної нервової системи при COVID-19 різнорідне як за клінічними проявами, так і заосновними механізмами.
Regardless of the numerous clinical reports aboutthe neurological and psychiatric symptoms of COVID-19 as beforeit is difficult to determine if they are associated with the direct orindirect impact of viral infection or they are secondary to hypoxia,sepsis, cytokine reaction, and multiple organ failure.
Незважаючи на численні клінічні звіти про неврологічні й психіатричні симптоми COVID-19, як іраніше, складно встановити, чи пов’язані вони з прямим або непрямим впливом вірусної інфекції, чи євторинними щодо гіпоксії, сепсису, цитокінової реакції і поліорганної недостатності.
Due to the multi-factor mechanisms(viral, immune, hypoxic, hypercoagulation), the SARS-CoV-2infection can cause a wide range of neurological disorders involving both the central and peripheral nervous system and end organs.
У результаті впливубагатофакторних механізмів (вірусні, імунні, гіпоксичні, гіперкоагуляційні) інфекція SARS-CoV-2 можевикликати цілий спектр неврологічних захворювань, залучаючи як центральну, так і периферичну нервовусистему, а також ефекторні органи.
Dizziness, headache, altered level of consciousness, acute cerebrovascular diseases, hypogeusia, hyposmia, peripheral neuropathies,sleep disorders, delirium, neuralgia, myalgia are the most commonsigns.
Найбільш часто зустрічаються запаморочення, головний біль, змінарівня свідомості, гострі цереброваскулярні захворювання, гіпогевзія, гіпосмія, периферичні невропатії,порушення сну, делірій, невралгія, міалгія.
Given the multi-factor pathogenesis of COVID-19resulting in long-term persistence of the clinical symptoms due toimpaired neuroplasticity and neurogenesis followed by cholinergicdeficiency, the usage of Neuroxon® 1000 mg a day with twice-daydosing for 30 days.
З урахуванням багатофакторного патогенезу COVID-19, що приводить до тривалого персистування клінічних симптомів урезультаті порушення нейропластичності й нейрогенезу з формуванням холінергічної недостатності, доцільне застосування препарату Нейроксон® у дозуванні 1000 мг на добу, розділених на 2 прийоми, протягом30 днів.
The mechanisms of interrelationsbetween SARS-CoV-2 and the nervous system include a directvirus-induced lesion of the central nervous system, inflammatorymediated impairment, thrombus burden, and impairment causedby hypoxia and homeostasis.
Механізми взаємодії SARS-CoV-2 з нервовою системою включають пряме пошкодження вірусом центральної нервової системи, запально-опосередковане пошкодження, тромботичнепошкодження, а також ураження в результаті гіпоксії і порушення гомеостазу.
Given the mechanisms of impairment, thesurvivors after COVID-19 with the infection penetrated the brainare more susceptible to more serious diseases such as Parkinson’sdisease, cognitive decline, multiple sclerosis, and other autoimmune diseases.
З огляду на механізми ушкодження особи, які вижили після COVID-19, у яких інфекція досягла головногомозку, можуть стати сприйнятливими до інших серйозних захворювань, таких як хвороба Паркінсона,зниження когнітивних функцій, розсіяний склероз та інші автоімунні захворювання.
Also, a long-term follow-up and control over theCOVID-19 patients are recommended for the prophylaxis, timelydetermination, and correction of long-term complications.
Також доцільним видається рекомендувати більш тривалий медичний нагляд і контроль за людьми,які перехворіли на COVID-19, для профілактики, своєчасного виявлення й корекції віддалених ускладнень.