natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Salute one another with an holy kiss.
Hälsen varandra med en helig kyss.
The churches of Christ salute you.
Alla Kristi församlingar hälsa eder.
Now I beseech you, brethren, mark them which cause divisions and offences contrary to the doctrine which ye have learned; and avoid them.
Men jag förmanar eder, mina bröder, att hava akt på dem som vålla tvedräkt och kunna bliva eder till fall, i strid med den lära som I haven inhämtat; dragen eder ifrån dem.
For they that are such serve not our Lord Jesus Christ, but their own belly; and by good words and fair speeches deceive the hearts of the simple.
Ty sådana tjäna icke vår Herre Kristus, utan sin egen buk; och genom sina milda ord och sitt fagra tal bedraga de oskyldiga människors hjärtan.
For your obedience is come abroad unto all men.
Eder lydnad är ju känd av alla.
I am glad therefore on your behalf: but yet I would have you wise unto that which is good, and simple concerning evil.
Över eder gläder jag mig därför; men jag skulle önska att I voren visa i fråga om det goda, och menlösa i fråga om det onda.
And the God of peace shall bruise Satan under your feet shortly.
Och fridens Gud skall snart låta Satan bliva krossad under edra fötter.
Timotheus my workfellow, and Lucius, and Jason, and Sosipater, my kinsmen, salute you.
Timoteus, min medarbetare, hälsar eder: så göra ock Lucius och Jason och Sosipater, mina landsmän.
I Tertius, who wrote this epistle, salute you in the Lord.
Jag, Tertius, som har nedskrivit detta brev, hälsar eder i Herren.
Gaius mine host, and of the whole church, saluteth you.
Gajus, min och hela församlingens värd, hälsar eder.
Erastus the chamberlain of the city saluteth you, and Quartus a brother.
Erastus, stadens kamrerare, och brodern Kvartus hälsar eder.
Amen.
se Nya testamentets text i Ordförklaringarna.
Now to him that is of power to stablish you according to my gospel, and the preaching of Jesus Christ, according to the revelation of the mystery, which was kept secret since the world began,
Men honom som förmår styrka eder, enligt det evangelium jag förkunnar och min predikan om Jesus Kristus, ja, enligt den nu avslöjade hemlighet som förut under evärdliga tider har varit outtalad,
But now is made manifest, and by the scriptures of the prophets, according to the commandment of the everlasting God, made known to all nations for the obedience of faith:
men som nu har blivit uppenbarad och, enligt den eviga Gudens befallning, blivit, med stöd av profetiska skrifter, kungjord bland alla hedningar, för att bland dem upprätta trons lydnad –
To God only wise, be glory through Jesus Christ for ever.
honom, den ende vise Guden, tillhör äran, genom Jesus Kristus, i evigheternas evigheter.
Paul, an apostle of Jesus Christ by the will of God, and Timothy our brother, unto the church of God which is at Corinth, with all the saints which are in all Achaia:
Paulus, genom Guds vilja Kristi Jesu apostel, så ock brodern Timoteus, hälsar den Guds församling som finnes i Korint, och tillika alla de heliga som finnas i hela Akaja.
Grace be to you and peace from God our Father, and from the Lord Jesus Christ.
Nåd vare med eder och frid ifrån Gud, vår Fader, och Herren Jesus Kristus.
Blessed be God, even the Father of our Lord Jesus Christ, the Father of mercies, and the God of all comfort;
Lovad vare vår Herres, Jesu Kristi, Gud och Fader, barmhärtighetens Fader och all trösts Gud,
Who comforteth us in all our tribulation, that we may be able to comfort them which are in any trouble, by the comfort wherewith we ourselves are comforted of God.
han som tröstar oss i all vår nöd, så att vi genom den tröst vi själva undfå av Gud kunna trösta dem som äro stadda i allahanda nöd.
For as the sufferings of Christ abound in us, so our consolation also aboundeth by Christ.
Ty såsom Kristuslidanden till överflöd komma över oss, så kommer ock genom Kristus tröst till oss i överflödande mått.
And whether we be afflicted, it is for your consolation and salvation, which is effectual in the enduring of the same sufferings which we also suffer: or whether we be comforted, it is for your consolation and salvation.
Och det hopp vi hysa i fråga om eder är fast,
And our hope of you is stedfast, knowing, that as ye are partakers of the sufferings, so shall ye be also of the consolation.
ty vi veta att såsom I delen våra lidanden, så delen I ock den tröst vi undfå.
For we would not, brethren, have you ignorant of our trouble which came to us in Asia, that we were pressed out of measure, above strength, insomuch that we despaired even of life:
Vi vilja nämligen icke lämna eder, käre bröder, i okunnighet om vilken nöd vi fingo utstå i provinsen Asien, och huru övermåttan svårt det blev oss, utöver vår förmåga, så att vi till och med misströstade om livet.
But we had the sentence of death in ourselves, that we should not trust in ourselves, but in God which raiseth the dead:
Ja, vi hade redan i vårt inre likasom fått vår dödsdom, för att vi icke skulle förtrösta på oss själva, utan på Gud, som uppväcker de döda.
Who delivered us from so great a death, and doth deliver: in whom we trust that he will yet deliver us;
Och ur en sådan dödsnöd frälste han oss, och han skall än vidare frälsa oss; ja, till honom hava vi satt vårt hopp att han allt framgent skall frälsa oss.
Ye also helping together by prayer for us, that for the gift bestowed upon us by the means of many persons thanks may be given by many on our behalf.
Och så skola många hembära tacksägelse för oss, för den nåd som genom mångas böner har kommit oss till del.
For our rejoicing is this, the testimony of our conscience, that in simplicity and godly sincerity, not with fleshly wisdom, but by the grace of God, we have had our conversation in the world, and more abundantly to you-ward.
Ty vad vi kunna berömma oss av, och vad vårt samvete bär oss vittnesbörd om, det är att vi i denna världen hava vandrat i Guds helighet och renhet, icke ledda av köttslig vishet, utan av Guds nåd; så framför allt i vårt förhållande till eder.
For we write none other things unto you, than what ye read or acknowledge; and I trust ye shall acknowledge even to the end;
Och jag hoppas att I skolen komma att till fullo förstå
As also ye have acknowledged us in part, that we are your rejoicing, even as ye also are our's in the day of the Lord Jesus.
vad I redan nu delvis förstån om oss: att vi äro eder berömmelse, likasom I ären vår berömmelse, på vår Herre Jesu dag.
And in this confidence I was minded to come unto you before, that ye might have a second benefit;
Och i denna tillförsikt tänkte jag komma först till eder, för att I skullen få ännu ett kärleksbevis.
And to pass by you into Macedonia, and to come again out of Macedonia unto you, and of you to be brought on my way toward Judaea.
Genom eder stad ville jag alltså taga vägen till Macedonien, och jag skulle sedan från Macedonien återigen komma till eder, för att då av eder utrustas för resan till Judeen.
When I therefore was thus minded, did I use lightness? or the things that I purpose, do I purpose according to the flesh, that with me there should be yea yea, and nay nay?
Eller plägar jag kanhända fatta mina beslut efter köttet, så att vad jag säger är på samma gång »ja, ja» och »nej, nej»?
But as God is true, our word toward you was not yea and nay.
Ingalunda; så sant Gud är trofast, vad vi tala till eder är icke »ja och nej».
For the Son of God, Jesus Christ, who was preached among you by us, even by me and Silvanus and Timotheus, was not yea and nay, but in him was yea.
Guds Son, Jesus Kristus, han som bland eder har blivit predikad genom oss -- genom mig och Silvanus och Timoteus -- han kom ju icke såsom »ja och nej», utan »ja» har kommit i och genom honom.
For all the promises of God in him are yea, and in him Amen, unto the glory of God by us.
Ty Guds löften, så många de äro, hava i honom fått sitt »ja»; därför få de ock genom honom sitt »amen», på det att Gud må bliva ärad genom oss.
Now he which stablisheth us with you in Christ, and hath anointed us, is God;
Men den som befäster oss såväl som eder i Kristus, och den som har smort oss, det är Gud,
Who hath also sealed us, and given the earnest of the Spirit in our hearts.
han som har låtit oss undfå sitt insegel och givit oss Anden till en underpant i våra hjärtan.
Moreover I call God for a record upon my soul, that to spare you I came not as yet unto Corinth.
Jag kallar Gud till vittne över min själ, att det är av skonsamhet mot eder som jag ännu icke har kommit till Korint.
Not for that we have dominion over your faith, but are helpers of your joy: for by faith ye stand.
(Detta säger jag icke, som om vi vore herrar över eder tro; fastmer äro vi edra medarbetare till att bereda eder glädje, ty i tron stån I fasta.)
But I determined this with myself, that I would not come again to you in heaviness.
Jag satte mig nämligen i sinnet att jag icke åter skulle komma till eder med bedrövelse.
For if I make you sorry, who is he then that maketh me glad, but the same which is made sorry by me?
Månne någon annan än den som genom mig hade blivit bedrövad?
And I wrote this same unto you, lest, when I came, I should have sorrow from them of whom I ought to rejoice; having confidence in you all, that my joy is the joy of you all.
Ty jag har den tillförsikten till eder alla, att min glädje är allas eder glädje.
For out of much affliction and anguish of heart I wrote unto you with many tears; not that ye should be grieved, but that ye might know the love which I have more abundantly unto you.
Och det var i stor nöd och hjärteångest, under många tårar, som jag skrev till eder, icke för att I skullen bliva bedrövade, utan för att I skullen förstå den synnerliga kärlek som jag har till eder.
But if any have caused grief, he hath not grieved me, but in part: that I may not overcharge you all.
Men om en viss man har vållat bedrövelse, så är det icke särskilt mig han har bedrövat, utan eder alla, i någon mån -- för att jag nu icke skall tala för strängt.
Sufficient to such a man is this punishment, which was inflicted of many.
Nu är det likväl nog med den näpst som han har fått mottaga från de flesta bland eder.
So that contrariwise ye ought rather to forgive him, and comfort him, lest perhaps such a one should be swallowed up with overmuch sorrow.
I mån alltså nu tvärtom snarare förlåta och trösta honom, så att han icke till äventyrs går under genom sin alltför stora bedrövelse.
Wherefore I beseech you that ye would confirm your love toward him.
Därför uppmanar jag eder att fatta gemensamt beslut om att bemöta honom med kärlek.
For to this end also did I write, that I might know the proof of you, whether ye be obedient in all things.
Ty när jag skrev, var det just för att få veta huru I skullen hålla provet, huruvida I voren lydiga i allting.
To whom ye forgive any thing, I forgive also: for if I forgave any thing, to whom I forgave it, for your sakes forgave I it in the person of Christ;
Den som I förlåten något, honom förlåter ock jag, likasom jag också förut, om jag har haft något att förlåta, har inför Kristi ansikte förlåtit det för eder skull.
Lest Satan should get an advantage of us: for we are not ignorant of his devices.
Jag vill nämligen icke att vi skola lida förfång av Satan; ty vad han har i sinnet, därom äro vi icke i okunnighet.
Furthermore, when I came to Troas to preach Christ's gospel, and a door was opened unto me of the Lord,
Jag kom till Troas för att förkunna evangelium om Kristus, och en dörr till verksamhet i Herren öppnades för mig;
I had no rest in my spirit, because I found not Titus my brother: but taking my leave of them, I went from thence into Macedonia.
Jag tog då avsked av dem som voro där och begav mig till Macedonien.
Now thanks be unto God, which always causeth us to triumph in Christ, and maketh manifest the savour of his knowledge by us in every place.
Men Gud vare tack, som i Kristus alltid för oss fram i segertåg och genom oss allestädes utbreder hans kunskaps vällukt!
For we are unto God a sweet savour of Christ, in them that are saved, and in them that perish:
Ty vi äro en Kristi välluktande rökelse inför Gud, både ibland dem som bliva frälsta och ibland dem som gå förlorade.
To the one we are the savour of death unto death; and to the other the savour of life unto life.
För dessa senare äro vi en lukt från död till död; för de förra äro vi en lukt från liv till liv.
And who is sufficient for these things?
Vem är nu skicklig härtill?
For we are not as many, which corrupt the word of God: but as of sincerity, but as of God, in the sight of God speak we in Christ.
Jo, vi förfalska ju icke av vinningslystnad Guds ord, såsom så många andra göra; utan av rent sinne, drivna av Gud, förkunna vi ordet i Kristus, inför Gud.
Do we begin again to commend ourselves? or need we, as some others, epistles of commendation to you, or letters of commendation from you?
Eller kanhända ifrån eder?
Ye are our epistle written in our hearts, known and read of all men:
Nej, I ären själva vårt brev, ett brev som är inskrivet i våra hjärtan, känt och läst av alla människor.
Forasmuch as ye are manifestly declared to be the epistle of Christ ministered by us, written not with ink, but with the Spirit of the living God; not in tables of stone, but in fleshy tables of the heart.
Ty det är uppenbart att I ären ett Kristus-brev, avfattat genom oss, skrivet icke med bläck, utan med den levande Gudens Ande, icke på tavlor av sten, utan på tavlor av kött, på människohjärtan.
And such trust have we through Christ to God-ward:
En sådan tillförsikt hava vi genom Kristus till Gud.
Not that we are sufficient of ourselves to think any thing as of ourselves; but our sufficiency is of God;
Icke som om vi av oss själva vore skickliga att tänka ut något, såsom komme det från oss själva, utan den skicklighet vi hava kommer från Gud,
Who also hath made us able ministers of the new testament; not of the letter, but of the spirit: for the letter killeth, but the spirit giveth life.
som också har gjort oss skickliga till att vara tjänare åt ett nytt förbund, ett som icke är bokstav, utan är ande; ty bokstaven dödar, men Anden gör levande.
But if the ministration of death, written and engraven in stones, was glorious, so that the children of Israel could not stedfastly behold the face of Moses for the glory of his countenance; which glory was to be done away:
Om nu redan dödens ämbete, som var med bokstäver inristat på stenar, framträdde i härlighet, så att Israels barn icke kunde se på Moses' ansikte för hans ansiktes härlighets skull, vilken dock var försvinnande,
How shall not the ministration of the spirit be rather glorious?
huru mycket större härlighet skall då icke Andens ämbete hava!
For if the ministration of condemnation be glory, much more doth the ministration of righteousness exceed in glory.
Ty om redan fördömelsens ämbete var härligt, så måste rättfärdighetens ämbete ännu mycket mer överflöda av härlighet.
For even that which was made glorious had no glory in this respect, by reason of the glory that excelleth.
Ja, en så översvinnlig härlighet har detta ämbete, att vad som förr hade härlighet här visar sig vara utan all härlighet.
For if that which is done away was glorious, much more that which remaineth is glorious.
Ty om redan det som var försvinnande framträdde i härlighet, så måste det som bliver beståndande hava en ännu mycket större härlighet.
Seeing then that we have such hope, we use great plainness of speech:
Då vi nu hava ett sådant hopp, gå vi helt öppet till väga
And not as Moses, which put a vail over his face, that the children of Israel could not stedfastly look to the end of that which is abolished:
och göra icke såsom Moses, vilken hängde ett täckelse för sitt ansikte, så att Israels barn icke kunde se huru det som var försvinnande tog en ände.
But their minds were blinded: for until this day remaineth the same vail untaken away in the reading of the old testament; which vail is done away in Christ.
När det gamla förbundets skrifter föreläsas, hänger ju ännu i denna dag samma täckelse oborttaget kvar; ty först i Kristus försvinner det.
But even unto this day, when Moses is read, the vail is upon their heart.
Ja, ännu i dag hänger ett täckelse över deras hjärtan, då Moses föreläses.
Nevertheless when it shall turn to the Lord, the vail shall be taken away.
Men när de en gång omvända sig till Herren, tages täckelset bort.
Now the Lord is that Spirit: and where the Spirit of the Lord is, there is liberty.
Och Herren är Anden, och där Herrens Ande är, där är frihet.
But we all, with open face beholding as in a glass the glory of the Lord, are changed into the same image from glory to glory, even as by the Spirit of the Lord.
Men vi alla som med avhöljt ansikte återspegla Herrens härlighet, vi förvandlas till hans avbilder, i det vi stiga från den ena härligheten till den andra, såsom när den Herre verkar, som själv är ande.
Therefore seeing we have this ministry, as we have received mercy, we faint not;
Därför, då vi nu, genom den barmhärtighet som har vederfarits oss, hava detta ämbete, så fälla vi icke modet.
But have renounced the hidden things of dishonesty, not walking in craftiness, nor handling the word of God deceitfully; but by manifestation of the truth commending ourselves to every man's conscience in the sight of God.
Nej, vi hava frånsagt oss allt skamligt hemlighetsväsen och gå icke illfundigt till väga, ej heller förfalska vi Guds ord, utan framlägga öppet sanningen och anbefalla oss så, inför Gud, hos var människas samvete.
But if our gospel be hid, it is hid to them that are lost:
Och om vårt evangelium nu verkligen är bortskymt av ett täckelse, så finnes det täckelset hos dem som gå förlorade.
In whom the god of this world hath blinded the minds of them which believe not, lest the light of the glorious gospel of Christ, who is the image of God, should shine unto them.
Ty de otrognas sinnen har denna tidsålders gud så förblindat, att de icke se det sken som utgår från evangelium om Kristi, Guds egen avbilds, härlighet.
For we preach not ourselves, but Christ Jesus the Lord; and ourselves your servants for Jesus' sake.
Vi predika ju icke oss själva, utan Kristus Jesus såsom Herre, och oss såsom tjänare åt eder, för Jesu skull.
For God, who commanded the light to shine out of darkness, hath shined in our hearts, to give the light of the knowledge of the glory of God in the face of Jesus Christ.
Ty den Gud som sade: »Ljus skall lysa fram ur mörkret», han är den som har låtit ljus gå upp i våra hjärtan, för att kunskapen om Guds härlighet, som strålar fram i Kristi ansikte, skall kunna sprida sitt sken.
But we have this treasure in earthen vessels, that the excellency of the power may be of God, and not of us.
Men denna skatt hava vi i lerkärl, för att den översvinnliga kraften skall befinnas vara Guds och icke något som kommer från oss.
We are troubled on every side, yet not distressed; we are perplexed, but not in despair;
Vi äro på allt sätt i trångmål, dock icke utan utväg; vi äro rådvilla, dock icke rådlösa;
Persecuted, but not forsaken; cast down, but not destroyed;
vi äro förföljda, dock icke givna till spillo; vi äro slagna till marken, dock icke förlorade.
Always bearing about in the body the dying of the Lord Jesus, that the life also of Jesus might be made manifest in our body.
Alltid bära vi Jesu dödsmärken på vår kropp, för att också Jesu liv skall bliva uppenbarat i vår kropp.
For we which live are alway delivered unto death for Jesus' sake, that the life also of Jesus might be made manifest in our mortal flesh.
Ja, ännu medan vi leva, överlämnas vi för Jesu skull beständigt åt döden, på det att ock Jesu liv må bliva uppenbarat i vårt dödliga kött.
So then death worketh in us, but life in you.
Så utför nu döden sitt verk i oss, men i eder verkar livet.
We having the same spirit of faith, according as it is written, I believed, and therefore have I spoken; we also believe, and therefore speak;
Men såsom det är skrivet: »Jag tror, därför talar jag ock», så tro också vi, eftersom vi hava samma trons Ande; därför tala vi ock,
Knowing that he which raised up the Lord Jesus shall raise up us also by Jesus, and shall present us with you.
ty vi veta att han som uppväckte Herren Jesus, han skall ock uppväcka oss med Jesus och ställa oss inför sig tillsammans med eder.
For all things are for your sakes, that the abundant grace might through the thanksgiving of many redound to the glory of God.
Allt sker nämligen för eder skull, på det att nåden, genom att komma allt flera till del, må bliva så mycket större och verka en allt mer överflödande tacksägelse, Gud till ära.
For which cause we faint not; but though our outward man perish, yet the inward man is renewed day by day.
Därför fälla vi icke modet; om ock vår utvärtes människa förgås, så förnyas likväl vår invärtes människa dag efter dag.
For our light affliction, which is but for a moment, worketh for us a far more exceeding and eternal weight of glory;
Ty vår bedrövelse, som varar ett ögonblick och väger föga, bereder åt oss, i översvinnligen rikt mått, en härlighet som väger översvinnligen tungt och varar i evighet --
While we look not at the things which are seen, but at the things which are not seen: for the things which are seen are temporal; but the things which are not seen are eternal.
åt oss som icke hava till ögonmärke de ting som synas, utan dem som icke synas; ty de ting som synas, de vara allenast en tid, med de som icke synas, de vara i evighet.
For we know that if our earthly house of this tabernacle were dissolved, we have a building of God, an house not made with hands, eternal in the heavens.
Ty vi veta, att om vår kroppshydda, vår jordiska boning, nedbrytes, så hava vi en byggnad som kommer från Gud, en boning som icke är gjord med händer, en evig boning i himmelen.
For in this we groan, earnestly desiring to be clothed upon with our house which is from heaven:
Därför sucka vi ju ock av längtan att få överkläda oss med vår himmelska hydda;
If so be that being clothed we shall not be found naked.
ty hava vi en gång iklätt oss denna, skola vi sedan icke komma att befinnas nakna.
For we that are in this tabernacle do groan, being burdened: not for that we would be unclothed, but clothed upon, that mortality might be swallowed up of life.
Ja, vi som ännu leva här i kroppshyddan, vi sucka och äro betungade, eftersom vi skulle vilja undgå att avkläda oss och i stället få överkläda oss, så att det som är dödligt bleve uppslukat av livet.
Now he that hath wrought us for the selfsame thing is God, who also hath given unto us the earnest of the Spirit.
Och den som har berett oss till just detta, det är Gud, som till en underpant har givit oss Anden.
Therefore we are always confident, knowing that, whilst we are at home in the body, we are absent from the Lord:
Vi veta väl att vi äro borta ifrån Herren, så länge vi äro hemma i kroppen;
(For we walk by faith, not by sight:)
ty vi vandra här i tro och icke i åskådning.
We are confident, I say, and willing rather to be absent from the body, and to be present with the Lord.
Men vi äro vid gott mod och skulle helst vilja flytta bort ifrån kroppen och komma hem till Herren.
Wherefore we labour, that, whether present or absent, we may be accepted of him.
Därför söka vi ock vår ära i att vara honom till behag, vare sig vi äro hemma eller borta.
For we must all appear before the judgment seat of Christ; that every one may receive the things done in his body, according to that he hath done, whether it be good or bad.
Ty vi måste alla, sådana vi äro, träda fram inför Kristi domstol, för att var och en skall få igen sitt jordelivs gärningar, alltefter som han har handlat, vare sig han har gjort gott eller ont.
Knowing therefore the terror of the Lord, we persuade men; but we are made manifest unto God; and I trust also are made manifest in your consciences.
Då vi alltså veta vad det är att frukta Herren, söka vi att »vinna människor», men för Gud är det uppenbart hurudana vi äro; och jag hoppas att det också är uppenbart för edra samveten.