natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Therefore the name of the city was called Zoar.
Men skynda att fly undan dit; ty jag kan intet göra, förrän du har kommit dit.» Därav fick staden namnet SoarD. ä. litenhet..
The sun was risen upon the earth when Lot entered into Zoar.
Då nu solen hade gått upp över jorden och Lot hade kommit till Soar,
Then the LORD rained upon Sodom and upon Gomorrah brimstone and fire from the LORD out of heaven;
lät HERREN svavel och eld regna från himmelen, från HERREN, över Sodom och Gomorra;
And he overthrew those cities, and all the plain, and all the inhabitants of the cities, and that which grew upon the ground.
och han omstörtade dessa städer med hela Slätten och alla dem som bodde i städerna och det som växte på marken.
But his wife looked back from behind him, and she became a pillar of salt.
Och Lots hustru, som följde efter honom, såg sig tillbaka; då blev hon en saltstod.
And Abraham gat up early in the morning to the place where he stood before the LORD:
Och när Abraham bittida följande morgon gick till den plats där han hade stått inför HERREN,
And he looked toward Sodom and Gomorrah, and toward all the land of the plain, and beheld, and, lo, the smoke of the country went up as the smoke of a furnace.
och blickade ned över Sodom och Gomorra och över hela Slättlandet, då fick han se en rök stiga upp från landet, lik röken från en smältugn.
And it came to pass, when God destroyed the cities of the plain, that God remembered Abraham, and sent Lot out of the midst of the overthrow, when he overthrew the cities in the which Lot dwelt.
Så skedde då, att när Gud fördärvade städerna på Slätten, tänkte han på Abraham och lät Lot komma undan omstörtningen, då han omstörtade städerna där Lot hade bott.
And Lot went up out of Zoar, and dwelt in the mountain, and his two daughters with him; for he feared to dwell in Zoar: and he dwelt in a cave, he and his two daughters.
Och Lot drog upp från Soar till bergsbygden och bodde där med sina båda döttrar, ty han fruktade för att bo kvar i Soar; och han bodde med sina båda döttrar i en grotta.
And the firstborn said unto the younger, Our father is old, and there is not a man in the earth to come in unto us after the manner of all the earth:
Då sade den äldre till den yngre: »Vår fader är gammal, och ingen man finnes i landet, som kan gå in till oss efter all världens sedvänja.
Come, let us make our father drink wine, and we will lie with him, that we may preserve seed of our father.
Kom, låt oss giva vår fader vin att dricka och lägga oss hos honom, för att vi må skaffa oss livsfrukt genom vår fader.»
And they made their father drink wine that night: and the firstborn went in, and lay with her father; and he perceived not when she lay down, nor when she arose.
Så gåvo de sin fader vin att dricka den natten, och den äldre gick in och lade sig hos sin fader, och han märkte icke när hon lade sig, ej heller när hon stod upp.
And it came to pass on the morrow, that the firstborn said unto the younger, Behold, I lay yesternight with my father: let us make him drink wine this night also; and go thou in, and lie with him, that we may preserve seed of our father.
Dagen därefter sade den äldre till den yngre: »Se, jag låg i natt hos min fader; låt oss också denna natt giva honom vin att dricka, och gå du in och lägg dig hos honom, för att vi må skaffa oss livsfrukt genom vår fader.»
And they made their father drink wine that night also: and the younger arose, and lay with him; and he perceived not when she lay down, nor when she arose.
Så gåvo de också den natten sin fader vin att dricka; och den yngre gick och lade sig hos honom, och han märkte icke när hon lade sig, ej heller när hon stod upp.
Thus were both the daughters of Lot with child by their father.
Så blevo Lots båda döttrar havande genom sin fader.
And the first born bare a son, and called his name Moab: the same is the father of the Moabites unto this day.
Och den äldre födde en son, och hon gav honom namnet Moab; från honom härstamma moabiterna ända till denna dag.
And the younger, she also bare a son, and called his name Benammi: the same is the father of the children of Ammon unto this day.
Den yngre födde ock en son, och hon gav honom namnet Ben-Ammi; från honom härstamma Ammons barn ända till denna dag.
And Abraham journeyed from thence toward the south country, and dwelled between Kadesh and Shur, and sojourned in Gerar.
Och Abraham bröt upp därifrån och drog till Sydlandet; där uppehöll han sig mellan Kades och Sur, och någon tid bodde han i Gerar.
And Abraham said of Sarah his wife, She is my sister: and Abimelech king of Gerar sent, and took Sarah.
Då sände Abimelek, konungen i Gerar, och lät hämta Sara till sig.
But God came to Abimelech in a dream by night, and said to him, Behold, thou art but a dead man, for the woman which thou hast taken; for she is a man's wife.
Men Gud kom till Abimelek i en dröm om natten och sade till honom: »Se, du måste dö för den kvinnas skull som du har tagit till dig, fast hon är en annan mans äkta hustru.»
But Abimelech had not come near her: and he said, LORD, wilt thou slay also a righteous nation?
Och han svarade: »Herre, vill du då dräpa också rättfärdiga människor?
Said he not unto me, She is my sister? and she, even she herself said, He is my brother: in the integrity of my heart and innocency of my hands have I done this.
Och likaså sade hon: ’Han är min broder.’ I mitt hjärtas oskuld och med rena händer har jag gjort detta.»
And God said unto him in a dream, Yea, I know that thou didst this in the integrity of thy heart; for I also withheld thee from sinning against me: therefore suffered I thee not to touch her.
Då sade Gud till honom i drömmen: »Ja, jag vet att du har gjort detta i ditt hjärtas oskuld, och jag har själv hindrat dig från att synda mot mig; därför har jag icke tillstatt dig att komma vid henne.
Now therefore restore the man his wife; for he is a prophet, and he shall pray for thee, and thou shalt live: and if thou restore her not, know thou that thou shalt surely die, thou, and all that are thine.
Men om du icke giver henne tillbaka, så vet att du skall döden dö, du själv och alla som tillhöra dig.
Therefore Abimelech rose early in the morning, and called all his servants, and told all these things in their ears: and the men were sore afraid.
Då stod Abimelek upp bittida om morgonen och kallade till sig alla sina tjänare och berättade allt detta för dem; och männen blevo mycket förskräckta.
Then Abimelech called Abraham, and said unto him, What hast thou done unto us? and what have I offended thee, that thou hast brought on me and on my kingdom a great sin? thou hast done deeds unto me that ought not to be done.
På otillbörligt sätt har du handlat mot mig.»
And Abimelech said unto Abraham, What sawest thou, that thou hast done this thing?
Och Abimelek sade ytterligare till Abraham: »Vad var din mening, när du gjorde detta?»
And Abraham said, Because I thought, Surely the fear of God is not in this place; and they will slay me for my wife's sake.
Abraham svarade: »Jag tänkte: ’På denna ort fruktar man nog icke Gud; de skola dräpa mig för min hustrus skull.’
And yet indeed she is my sister; she is the daughter of my father, but not the daughter of my mother; and she became my wife.
Hon är också verkligen min syster, min faders dotter, fastän icke min moders dotter; och så blev hon min hustru.
And it came to pass, when God caused me to wander from my father's house, that I said unto her, This is thy kindness which thou shalt shew unto me; at every place whither we shall come, say of me, He is my brother.
Men när Gud sände mig ut på vandring bort ifrån min faders hus, sade jag till henne: ’Bevisa mig din kärlek därmed att du säger om mig, varthelst vi komma, att jag är din broder.’»
And Abimelech took sheep, and oxen, and menservants, and womenservants, and gave them unto Abraham, and restored him Sarah his wife.
Han gav honom ock hans hustru Sara tillbaka.
And Abimelech said, Behold, my land is before thee: dwell where it pleaseth thee.
Och Abimelek sade: »Se, mitt land ligger öppet för dig; du må bo var du finner för gott.»
And unto Sarah he said, Behold, I have given thy brother a thousand pieces of silver: behold, he is to thee a covering of the eyes, unto all that are with thee, and with all other: thus she was reproved.
Så har du inför alla fått upprättelse.»
So Abraham prayed unto God: and God healed Abimelech, and his wife, and his maidservants; and they bare children.
Och Abraham bad till Gud, och Gud botade Abimelek och hans hustru och hans tjänstekvinnor, så att de åter kunde föda barn.
For the LORD had fast closed up all the wombs of the house of Abimelech, because of Sarah Abraham's wife.
HERREN hade nämligen gjort alla kvinnor i Abimeleks hus ofruktsamma, för Saras, Abrahams hustrus, skull.
And the LORD visited Sarah as he had said, and the LORD did unto Sarah as he had spoken.
Och HERREN såg till Sara, såsom han hade lovat, och HERREN gjorde med Sara såsom han hade sagt.
For Sarah conceived, and bare Abraham a son in his old age, at the set time of which God had spoken to him.
Sara blev havande och födde åt Abraham en son på hans ålderdom, vid den bestämda tid som Gud hade sagt honom.
And Abraham called the name of his son that was born unto him, whom Sarah bare to him, Isaac.
Och Abraham gav den son som var född åt honom, den som Sara hade fött åt honom, namnet Isak.
And Abraham circumcised his son Isaac being eight days old, as God had commanded him.
Och Abraham omskar sin son Isak, när denne var åtta dagar gammal, såsom Gud hade bjudit honom.
And Abraham was an hundred years old, when his son Isaac was born unto him.
Och Abraham var hundra år gammal, när hans son Isak föddes åt honom.
And Sarah said, God hath made me to laugh, so that all that hear will laugh with me.
Och Sara sade: »Gud har berett mig ett löje; var och en som får höra detta skall le mot mig.»
And she said, Who would have said unto Abraham, that Sarah should have given children suck? for I have born him a son in his old age.
Och nu har jag fött honom en son på hans ålderdom!»
And the child grew, and was weaned: and Abraham made a great feast the same day that Isaac was weaned.
Och barnet växte upp och blev avvant; och den dag då Isak avvandes gjorde Abraham ett stort gästabud.
And Sarah saw the son of Hagar the Egyptian, which she had born unto Abraham, mocking.
Då fick Sara se Hagars, den egyptiska kvinnans, son, som denna hade fött åt Abraham, leka och skämta;
Wherefore she said unto Abraham, Cast out this bondwoman and her son: for the son of this bondwoman shall not be heir with my son, even with Isaac.
och hon sade till Abraham: »Driv ut denna tjänstekvinna och hennes son, ty denna tjänstekvinnas son skall icke ärva med min son Isak.»
And the thing was very grievous in Abraham's sight because of his son.
Det talet misshagade Abraham mycket för hans sons skull.
And God said unto Abraham, Let it not be grievous in thy sight because of the lad, and because of thy bondwoman; in all that Sarah hath said unto thee, hearken unto her voice; for in Isaac shall thy seed be called.
Lyssna till Sara i allt vad hon säger dig; ty genom Isak är det som säd skall uppkallas efter dig.
And also of the son of the bondwoman will I make a nation, because he is thy seed.
Men också tjänstekvinnans son skall jag göra till ett folk, därför att han är din säd.»
And Abraham rose up early in the morning, and took bread, and a bottle of water, and gave it unto Hagar, putting it on her shoulder, and the child, and sent her away: and she departed, and wandered in the wilderness of Beersheba.
Och hon begav sig åstad och irrade omkring i Beer-Sebas öken.
And the water was spent in the bottle, and she cast the child under one of the shrubs.
Men när vattnet i lägeln hade tagit slut, kastade hon barnet ifrån sig under en buske
And she sat over against him, and lift up her voice, and wept.
och gick bort och satte sig ett stycke därifrån, på ett bågskotts avstånd, ty hon tänkte: »Jag förmår icke se på, huru barnet dör.» Och där hon nu satt, på något avstånd, brast hon ut i gråt.
And God heard the voice of the lad; and the angel of God called to Hagar out of heaven, and said unto her, What aileth thee, Hagar? fear not; for God hath heard the voice of the lad where he is.
Frukta icke; ty Gud har hört gossens röst, där han ligger.
Arise, lift up the lad, and hold him in thine hand; for I will make him a great nation.
Gå och lyft upp gossen, och tag honom vid handen; jag skall göra honom till ett stort folk.»
And God opened her eyes, and she saw a well of water; and she went, and filled the bottle with water, and gave the lad drink.
Och hon gick dit och fyllde sin lägel med vatten och gav gossen att dricka.
And God was with the lad; and he grew, and dwelt in the wilderness, and became an archer.
Och Gud var med gossen, och han växte upp och bodde i öknen och blev med tiden en bågskytt.
And he dwelt in the wilderness of Paran: and his mother took him a wife out of the land of Egypt.
Han bodde i öknen Paran; och hans moder tog en hustru åt honom från Egyptens land.
And it came to pass at that time, that Abimelech and Phichol the chief captain of his host spake unto Abraham, saying, God is with thee in all that thou doest:
Vid den tiden kom Abimelek med Pikol, sin härhövitsman, och talade med Abraham och sade: »Gud är med dig i allt vad du gör.
Now therefore swear unto me here by God that thou wilt not deal falsely with me, nor with my son, nor with my son's son: but according to the kindness that I have done unto thee, thou shalt do unto me, and to the land wherein thou hast sojourned.
Så lova mig nu här med ed vid Gud att du icke skall göra dig skyldig till något svek mot mig eller mina barn och efterkommande, utan att du skall bevisa mig och det land där du nu bor såsom främling samma godhet som jag har bevisat dig.»
And Abraham said, I will swear.
Abraham sade: »Det vill jag lova dig.»
And Abraham reproved Abimelech because of a well of water, which Abimelech's servants had violently taken away.
Dock gjorde Abraham Abimelek förebråelser angående en vattenbrunn som Abimeleks tjänare hade tagit ifrån honom.
And Abimelech said, I wot not who hath done this thing: neither didst thou tell me, neither yet heard I of it, but to day.
Men Abimelek svarade: »Jag vet icke vem som har gjort detta; själv har du ingenting sagt mig, och jag har icke hört något därom förrän i dag.»
And Abraham took sheep and oxen, and gave them unto Abimelech; and both of them made a covenant.
Då tog Abraham får och fäkreatur och gav åt Abimelek; och de slöto förbund med varandra.
And Abraham set seven ewe lambs of the flock by themselves.
Men Abraham ställde sju lamm av hjorden avsides.
And Abimelech said unto Abraham, What mean these seven ewe lambs which thou hast set by themselves?
Då sade Abimelek till Abraham: »Vad betyda de sju lammen som du har ställt där avsides?»
And he said, For these seven ewe lambs shalt thou take of my hand, that they may be a witness unto me, that I have digged this well.
Han svarade: »Dessa sju lamm skall du taga emot av mig, för att detta må vara mig till ett vittnesbörd därom att det är jag som har grävt denna brunn.»
Wherefore he called that place Beersheba; because there they sware both of them.
Därav kallades det stället Beer-SebaD. ä. sjubrunnen; i hebreiskan hava orden för »sju» och »ed» likhet med varandra., eftersom de båda där gingo eden.
Thus they made a covenant at Beersheba: then Abimelech rose up, and Phichol the chief captain of his host, and they returned into the land of the Philistines.
När de så hade slutit förbund vid Beer-Seba, stodo Abimelek och hans härhövitsman Pikol upp och vände tillbaka till filistéernas land.
And Abraham planted a grove in Beersheba, and called there on the name of the LORD, the everlasting God.
Och Abraham planterade en tamarisk vid Beer-Seba och åkallade där HERRENS, den evige Gudens, namn.
And Abraham sojourned in the Philistines' land many days.
Och Abraham bodde i filistéernas land en lång tid.
And it came to pass after these things, that God did tempt Abraham, and said unto him, Abraham: and he said, Behold, here I am.
Han sade till honom: »Abraham!» Han svarade: »Här är jag.»
And he said, Take now thy son, thine only son Isaac, whom thou lovest, and get thee into the land of Moriah; and upon one of the mountains which I will tell thee of.
Då sade han: »Tag din son Isak, din ende son, som du har kär, och gå bort till Moria land, och offra honom där såsom brännoffer, på ett berg som jag skall säga dig.»
And Abraham rose up early in the morning, and saddled his ass, and took two of his young men with him, and Isaac his son, and clave the wood for the burnt offering, and rose up, and went unto the place of which God had told him.
Bittida följande morgon lastade Abraham sin åsna och tog med sig två sina tjänare och sin son Isak; och sedan han hade huggit sönder ved till brännoffer, bröt han upp och begav sig på väg till den plats som Gud hade sagt honom.
Then on the third day Abraham lifted up his eyes, and saw the place afar off.
När nu Abraham på tredje dagen lyfte upp sina ögon och fick se platsen på avstånd,
And Abraham said unto his young men, Abide ye here with the ass; and I and the lad will go yonder and worship, and come again to you.
När vi hava tillbett, skola vi komma tillbaka till eder.»
And Abraham took the wood of the burnt offering, and laid it upon Isaac his son; and he took the fire in his hand, and a knife; and they went both of them together.
Och Abraham tog veden till brännoffret och lade den på sin son Isak, men själv tog han elden och kniven, och de gingo så båda tillsammans.
And he said, Behold the fire and the wood: but where is the lamb for a burnt offering?
Då talade Isak till sin fader Abraham och sade: »Min fader!» Han svarade: »Vad vill du, min son?» Han sade: »Se, här är elden och veden, men var är fåret till brännoffret?»
And Abraham said, My son, God will provide himself a lamb for a burnt offering: so they went both of them together.
Abraham svarade: »Gud utser nog åt sig fåret till brännoffret, min son.» Så gingo de båda tillsammans.
And they came to the place which God had told him of; and Abraham built an altar there, and laid the wood in order, and bound Isaac his son, and laid him on the altar upon the wood.
När de nu hade kommit till den plats som Gud hade sagt Abraham, byggde han där ett altare och lade veden därpå, sedan band han sin son Isak och lade honom på altaret ovanpå veden.
And Abraham stretched forth his hand, and took the knife to slay his son.
Och Abraham räckte ut sin hand och tog kniven för att slakta sin son.
And the angel of the LORD called unto him out of heaven, and said, Abraham, Abraham: and he said, Here am I.
Abraham!» Han svarade: »Här är jag.»
And he said, Lay not thine hand upon the lad, neither do thou any thing unto him: for now I know that thou fearest God, seeing thou hast not withheld thy son, thine only son from me.
Då sade han: »Låt icke din hand komma vid gossen, och gör honom intet; ty nu vet jag att du fruktar Gud, nu då du icke har undanhållit mig din ende son.»
And Abraham lifted up his eyes, and looked, and behold behind him a ram caught in a thicket by his horns: and Abraham went and took the ram, and offered him up for a burnt offering in the stead of his son.
När då Abraham lyfte upp sina ögon, fick han bakom sig se en vädur, som hade fastnat med sina horn i ett snår; och Abraham gick dit och tog väduren och offrade den till brännoffer i sin sons ställe.
And Abraham called the name of that place Jehovahjireh: as it is said to this day, In the mount of the LORD it shall be seen.
Och Abraham gav den platsen namnet HERREN utser; nu för tiden heter den Berget där HERREN låter se sig.
And the angel of the LORD called unto Abraham out of heaven the second time,
Och HERRENS ängel ropade för andra gången till Abraham från himmelen
And said, By myself have I sworn, saith the LORD, for because thou hast done this thing, and hast not withheld thy son, thine only son:
Eftersom du har gjort detta och icke undanhållit mig din ende son
That in blessing I will bless thee, and in multiplying I will multiply thy seed as the stars of the heaven, and as the sand which is upon the sea shore; and thy seed shall possess the gate of his enemies;
därför skall jag rikligen välsigna dig och göra din säd talrik såsom stjärnorna på himmelen och såsom sanden på havets strand; och din säd skall intaga sina fienders portar.
And in thy seed shall all the nations of the earth be blessed; because thou hast obeyed my voice.
Och i din säd skola alla folk på jorden välsigna sigSe Välsigna i Ordförkl., därför att du lyssnade till mina ord.»
So Abraham returned unto his young men, and they rose up and went together to Beersheba; and Abraham dwelt at Beersheba.
Och Abraham bodde i Beer-Seba.
And it came to pass after these things, that it was told Abraham, saying, Behold, Milcah, she hath also born children unto thy brother Nahor;
En tid härefter blev så berättat för Abraham: »Se, Milka har ock fött barn åt din broder Nahor.»
Huz his firstborn, and Buz his brother, and Kemuel the father of Aram,
Barnen voro Us, hans förstfödde, och Bus, dennes broder, och Kemuel, Arams fader,
And Chesed, and Hazo, and Pildash, and Jidlaph, and Bethuel.
vidare Kesed, Haso, Pildas, Jidlaf och Betuel.
And Bethuel begat Rebekah: these eight Milcah did bear to Nahor, Abraham's brother.
Dessa åtta föddes av Milka åt Nahor, Abrahams broder.
And his concubine, whose name was Reumah, she bare also Tebah, and Gaham, and Thahash, and Maachah.
Och hans bihustru, som hette Reuma, födde ock barn, nämligen Teba, Gaham, Tahas och Maaka.
And Sarah was an hundred and seven and twenty years old: these were the years of the life of Sarah.
Och Sara blev ett hundra tjugusju år gammal; så gammal blev Sara.
And Sarah died in Kirjatharba; the same is Hebron in the land of Canaan: and Abraham came to mourn for Sarah, and to weep for her.
Och Abraham kom och höll dödsklagan efter Sara och begrät henne.
And Abraham stood up from before his dead, and spake unto the sons of Heth, saying,
Därefter stod Abraham upp och gick bort ifrån den döda och talade så till Hets barn:
I am a stranger and a sojourner with you: give me a possession of a buryingplace with you, that I may bury my dead out of my sight.
Låten mig nu få en egen grav hos eder, så att jag kan föra min döda dit och begrava henne.»
And the children of Heth answered Abraham, saying unto him,
Då svarade Hets barn Abraham och sade till honom:
Hear us, my lord: thou art a mighty prince among us: in the choice of our sepulchres bury thy dead; none of us shall withhold from thee his sepulchre, but that thou mayest bury thy dead.
Ingen av oss skall vägra att giva dig sin grav till att där begrava din döda.»
And Abraham stood up, and bowed himself to the people of the land, even to the children of Heth.
Men Abraham stod upp och bugade sig för landets folk, Hets barn;
And he communed with them, saying, If it be your mind that I should bury my dead out of my sight; hear me, and intreat for me to Ephron the son of Zohar,
och han talade med dem och sade: »Om I tillstädjen att jag för ut min döda och begraver henne, så hören mig och läggen eder ut för mig hos Efron, Sohars son,
That he may give me the cave of Machpelah, which he hath, which is in the end of his field; for as much money as it is worth he shall give it me for a possession of a buryingplace amongst you.
Mot full betalning i eder krets må han giva mig den till egen grav.»
And Ephron dwelt among the children of Heth: and Ephron the Hittite answered Abraham in the audience of the children of Heth, even of all that went in at the gate of his city, saying,
Och Efron, hetiten, svarade Abraham i närvaro av Hets barn, alla som bodde inom hans stadsport; han sade:
Nay, my lord, hear me: the field give I thee, and the cave that is therein, I give it thee; in the presence of the sons of my people give I it thee: bury thy dead.
Jag skänker dig åkern; grottan som finnes där skänker jag dig ock; jag skänker dig den inför mina landsmäns ögon; begrav där din döda.»
And Abraham bowed down himself before the people of the land.
Men Abraham bugade sig för landets folk;
And he spake unto Ephron in the audience of the people of the land, saying, But if thou wilt give it, I pray thee, hear me:
och han talade till Efron i närvaro av landets folk och sade: »Värdes dock höra mig.