natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For thus saith the LORD, Behold, I will extend peace to her like a river, and the glory of the Gentiles like a flowing stream: then shall ye suck, ye shall be borne upon her sides, and be dandled upon her knees.
Se, jag vill låta frid komma över henne såsom en ström och folkens rikedomar såsom en översvämmande flod, och I skolen så få dia, I skolen bliva burna på armen och skolen få sitta i knäet och bliva smekta.
As one whom his mother comforteth, so will I comfort you; and ye shall be comforted in Jerusalem.
Såsom en moder tröstar sin son, så skall jag trösta eder; ja, i Jerusalem skolen I få tröst.
And when ye see this, your heart shall rejoice, and your bones shall flourish like an herb: and the hand of the LORD shall be known toward his servants, and his indignation toward his enemies.
Och edra hjärtan skola glädja sig, när I fån se detta, och benen i edra kroppar skola hava livskraft såsom spirande gräs; och man skall förnimma, att HERRENS hand är med hans tjänare och att ogunst kommer över hans fiender.
For, behold, the LORD will come with fire, and with his chariots like a whirlwind, to render his anger with fury, and his rebuke with flames of fire.
Ty se, HERREN skall komma i eld, och hans vagnar skola vara såsom en stormvind; och han skall låta sin vrede drabba med hetta och sin näpst med eldslågor.
For by fire and by his sword will the LORD plead with all flesh: and the slain of the LORD shall be many.
Ty HERREN skall hålla dom med eld, och med sitt svärd skall han slå allt kött, och många skola de vara, som bliva slagna av HERREN.
They that sanctify themselves, and purify themselves in the gardens behind one tree in the midst, eating swine's flesh, and the abomination, and the mouse, shall be consumed together, saith the LORD.
De som låta inviga sig och rena sig till gudstjänst i lustgårdar , anförda av en som står där i mitten, de som äta svinkött och annan styggelse, ja, också möss, de skola allasammans förgås, säger HERREN.
For I know their works and their thoughts: it shall come, that I will gather all nations and tongues; and they shall come, and see my glory.
Den tid kommer, då jag skall församla alla folk och tungomål; och de skola komma och se min härlighet.
And I will set a sign among them, and I will send those that escape of them unto the nations, to Tarshish, Pul, and Lud, that draw the bow, to Tubal, and Javan, to the isles afar off, that have not heard my fame, neither have seen my glory; and they shall declare my glory among the Gentiles.
Och jag skall göra ett tecken bland dem; och några av dem som bliva räddade skall jag sända såsom budbärare till hednafolken, till Tarsis, till Pul och Lud, bågskyttfolken, till Tubal och Javan, till havsländerna i fjärran, som icke hava hört något om mig eller sett min härlighet; och de skola förkunna min härlighet bland folken.
And they shall bring all your brethren for an offering unto the LORD out of all nations upon horses, and in chariots, and in litters, and upon mules, and upon swift beasts, to my holy mountain Jerusalem, saith the LORD, as the children of Israel bring an offering in a clean vessel into the house of the LORD.
Och på hästar och i vagnar och bärstolar och på mulåsnor och dromedarer skola de från alla folk föra alla edra bröder fram till mitt heliga berg i Jerusalem såsom ett spisoffer åt HERREN, säger HERREN, likasom Israels barn i rena kärl föra fram spisoffer till HERRENS hus.
And I will also take of them for priests and for Levites, saith the LORD.
Och jämväl sådana skall jag taga till mina präster, till mina leviter, säger HERREN.
For as the new heavens and the new earth, which I will make, shall remain before me, saith the LORD, so shall your seed and your name remain.
Ty likasom de nya himlar och den nya jord, som jag vill göra, bliva beståndande inför mig, säger HERREN, så skall det ock vara med edra barn och med edert namn.
And it shall come to pass, that from one new moon to another, and from one sabbath to another, shall all flesh come to worship before me, saith the LORD.
Och nymånadsdag efter nymånadsdag och sabbatsdag efter sabbatsdag skall det ske, att allt kött kommer och tillbeder inför mig, säger HERREN.
And they shall go forth, and look upon the carcases of the men that have transgressed against me: for their worm shall not die, neither shall their fire be quenched; and they shall be an abhorring unto all flesh.
Och man skall gå ut och se med lust, huru de människor, som avföllo från mig, nu ligga där döda; ty deras mask skall icke dö, och deras eld skall icke utsläckas, och de skola vara till vämjelse för allt kött.
How doth the city sit solitary, that was full of people! how is she become as a widow! she that was great among the nations, and princess among the provinces, how is she become tributary!
Hon som var så mäktig bland folken, en furstinna bland länderna, hon måste nu göra trältjänst.
She weepeth sore in the night, and her tears are on her cheeks: among all her lovers she hath none to comfort her: all her friends have dealt treacherously with her, they are become her enemies.
Alla hennes närmaste hava varit trolösa mot henne; de hava blivit hennes fiender.
Judah is gone into captivity because of affliction, and because of great servitude: she dwelleth among the heathen, she findeth no rest: all her persecutors overtook her between the straits.
Alla hennes förföljare hava fallit över henne, mitt i hennes trångmål.
The ways of Zion do mourn, because none come to the solemn feasts: all her gates are desolate: her priests sigh, her virgins are afflicted, and she is in bitterness.
Hennes jungfrur äro bedrövade, och själv sörjer hon bittert.
Her adversaries are the chief, her enemies prosper; for the LORD hath afflicted her for the multitude of her transgressions: her children are gone into captivity before the enemy.
Hennes barn hava måst gå i fångenskap, bortdrivna av ovännen.
And from the daughter of Zion all her beauty is departed: her princes are become like harts that find no pasture, and they are gone without strength before the pursuer.
Hennes furstar likna hjortar som icke finna något bete; vanmäktiga söka de fly bort, undan sina förföljare.
Jerusalem remembered in the days of her affliction and of her miseries all her pleasant things that she had in the days of old, when her people fell into the hand of the enemy, and none did help her: the adversaries saw her, and did mock at her sabbaths.
Nu då hennes folk har fallit för ovännens hand och hon icke har någon hjälpare nu se hennes ovänner med hån på hennes undergång.
Jerusalem hath grievously sinned; therefore she is removed: all that honoured her despise her, because they have seen her nakedness: yea, she sigheth, and turneth backward.
Därför suckar hon ock själv och drager sig undan.
Her filthiness is in her skirts; she remembereth not her last end; therefore she came down wonderfully: she had no comforter.
Därför vart hennes fall så gruvligt; ingen finnes, som tröstar henne.
O LORD, behold my affliction: for the enemy hath magnified himself.
Se, HERRE, till mitt elände, ty fienden förhäver sig.
The adversary hath spread out his hand upon all her pleasant things: for she hath seen that the heathen entered into her sanctuary, whom thou didst command that they should not enter into thy congregation.
Ovännen räckte ut sin hand efter allt vad dyrbart hon ägde; ja, hon fick se huru hedningar kommo in i hennes helgedom, just sådana som du hade förbjudit att komma in i din församling.
All her people sigh, they seek bread; they have given their pleasant things for meat to relieve the soul: see, O LORD, and consider; for I am become vile.
Se, HERRE, och akta på huru föraktad jag har blivit.
Is it nothing to you, all ye that pass by? behold, and see if there be any sorrow like unto my sorrow, which is done unto me, wherewith the LORD hath afflicted me in the day of his fierce anger.
Akten härpå och sen till: kan någon plåga vara lik den varmed jag har blivit hemsökt, den varmed HERREN har bedrövat mig på sin glödande vredes dag?
From above hath he sent fire into my bones, and it prevaileth against them: he hath spread a net for my feet, he hath turned me back: he hath made me desolate and faint all the day.
Förödelse lät han gå över mig, han gjorde mig maktlös för alltid.
The yoke of my transgressions is bound by his hand: they are wreathed, and come up upon my neck: he hath made my strength to fall, the LORD hath delivered me into their hands, from whom I am not able to rise up.
Herren gav mig i händerna på människor som jag ej kan stå emot.
The LORD hath trodden under foot all my mighty men in the midst of me: he hath called an assembly against me to crush my young men: the LORD hath trodden the virgin, the daughter of Judah, as in a winepress.
Ja, vinpressen trampade Herren till ofärd för jungfrun dottern Juda.
For these things I weep; mine eye, mine eye runneth down with water, because the comforter that should relieve my soul is far from me: my children are desolate, because the enemy prevailed.
Förödelse har gått över mina barn, ty fienden har blivit mig övermäktig.
Jerusalem is as a menstruous woman among them.
Sion räcker ut sina händer, men ingen finnes, som tröstar henne; mot Jakob bådade HERREN upp ovänner från alla sidor; Jerusalem har blivit en styggelse ibland dem.
The LORD is righteous; for I have rebelled against his commandment: hear, I pray you, all people, and behold my sorrow: my virgins and my young men are gone into captivity.
Hören då, alla I folk, och sen min plåga: mina jungfrur och mina unga män fingo gå i fångenskap.
I called for my lovers, but they deceived me: my priests and mine elders gave up the ghost in the city, while they sought their meat to relieve their souls.
Mina präster och mina äldste förgingos i staden, medan de tiggde sig mat för att stilla sin hunger.
Behold, O LORD; for I am in distress: my bowels are troubled; mine heart is turned within me; for I have grievously rebelled: abroad the sword bereaveth, at home there is as death.
Ute har svärdet förgjort mina barn, och inomhus pesten.
They have heard that I sigh: there is none to comfort me: all mine enemies have heard of my trouble; they are glad that thou hast done it: thou wilt bring the day that thou hast called, and they shall be like unto me.
Dock, dem skall det gå såsom mig.
Let all their wickedness come before thee; and do unto them, as thou hast done unto me for all my transgressions: for my sighs are many, and my heart is faint.
Låt all deras ondska komma inför ditt ansikte, och hemsök dem, likasom du har hemsökt mig för alla mina överträdelsers skull ty många äro mina suckar, och mitt hjärta är sjukt.
How hath the LORD covered the daughter of Zion with a cloud in his anger, and cast down from heaven unto the earth the beauty of Israel, and remembered not his footstool in the day of his anger!
Han vårdade sig icke om sin fotapall på sin vredes dag.
The LORD hath swallowed up all the habitations of Jacob, and hath not pitied: he hath thrown down in his wrath the strong holds of the daughter of Judah; he hath brought them down to the ground: he hath polluted the kingdom and the princes thereof.
Utan skonsamhet fördärvade Herren alla Jakobs boningar; i sin förgrymmelse bröt han ned dottern Judas fästen, ja, han slog dem till jorden, han oskärade riket och dess furstar.
He hath cut off in his fierce anger all the horn of Israel: he hath drawn back his right hand from before the enemy, and he burned against Jacob like a flaming fire, which devoureth round about.
Jakob förbrände han lik en lågande eld, som förtär allt runt omkring.
He hath bent his bow like an enemy: he stood with his right hand as an adversary, and slew all that were pleasant to the eye in the tabernacle of the daughter of Zion: he poured out his fury like fire.
Över dottern Sions hydda utgöt han sin vrede såsom en eld.
The LORD was as an enemy: he hath swallowed up Israel, he hath swallowed up all her palaces: he hath destroyed his strong holds, and hath increased in the daughter of Judah mourning and lamentation.
Herren kom såsom en fiende och fördärvade Israel, han fördärvade alla dess palats, han förstörde dess fästen; så hopade han över dottern Juda jämmer på jämmer.
And he hath violently taken away his tabernacle, as if it were of a garden: he hath destroyed his places of the assembly: the LORD hath caused the solemn feasts and sabbaths to be forgotten in Zion, and hath despised in the indignation of his anger the king and the priest.
Både högtid och sabbat lät HERREN bliva förgätna i Sion, och i sin vredes förgrymmelse försköt han både konung och präst.
The LORD hath cast off his altar, he hath abhorred his sanctuary, he hath given up into the hand of the enemy the walls of her palaces; they have made a noise in the house of the LORD, as in the day of a solemn feast.
De hovo upp rop i HERRENS hus såsom på en högtidsdag.
The LORD hath purposed to destroy the wall of the daughter of Zion: he hath stretched out a line, he hath not withdrawn his hand from destroying: therefore he made the rampart and the wall to lament; they languished together.
Han lät sorg komma över vallar och murar; förfallna ligga de nu alla.
Her gates are sunk into the ground; he hath destroyed and broken her bars: her king and her princes are among the Gentiles: the law is no more; her prophets also find no vision from the LORD.
Hennes konung och furstar leva bland hedningar, ingen lag finnes mer; hennes profeter undfå ej heller någon syn från HERREN.
The elders of the daughter of Zion sit upon the ground, and keep silence: they have cast up dust upon their heads; they have girded themselves with sackcloth: the virgins of Jerusalem hang down their heads to the ground.
Dottern Sions äldste sitta där stumma på jorden, de hava strött stoft på sina huvuden och höljt sig i sorgdräkt; Jerusalems jungfrur sänka sina huvuden mot jorden.
Mine eyes do fail with tears, my bowels are troubled, my liver is poured upon the earth, for the destruction of the daughter of my people; because the children and the sucklings swoon in the streets of the city.
Mina ögon äro förtärda av gråt, mitt innersta är upprört, min lever är såsom utgjuten på jorden för dottern mitt folks skada; ty barn och spenabarn försmäkta på gatorna i staden.
They say to their mothers, Where is corn and wine? when they swooned as the wounded in the streets of the city, when their soul was poured out into their mothers' bosom.
De ropa till sina mödrar: »Var få vi bröd och vin?» Ty försmäktande ligga de såsom slagna på gatorna i staden; ja, de uppgiva sin anda i sina mödrars famn.
What thing shall I take to witness for thee? what thing shall I liken to thee, O daughter of Jerusalem? what shall I equal to thee, that I may comfort thee, O virgin daughter of Zion? for thy breach is great like the sea: who can heal thee?
Din skada är ju stor såsom ett hav; vem kan hela dig?
Thy prophets have seen vain and foolish things for thee: and they have not discovered thine iniquity, to turn away thy captivity; but have seen for thee false burdens and causes of banishment.
Dina profeters syner voro falskhet och flärd, de blottade icke för dig din missgärning, så att du kunde bliva upprättad; de utsagor de förkunnade för dig voro falskhet och förförelse.
All that pass by clap their hands at thee; they hiss and wag their head at the daughter of Jerusalem, saying, Is this the city that men call The perfection of beauty, The joy of the whole earth?
Alla vägfarande slå ihop händerna, dig till hån; de vissla och skaka huvudet åt dottern Jerusalem: »Är detta den stad som man kallade ’skönhetens fullhet’, ’hela jordens fröjd’?»
All thine enemies have opened their mouth against thee: they hiss and gnash the teeth: they say, We have swallowed her up: certainly this is the day that we looked for; we have found, we have seen it.
Ja, detta är den dag som vi bidade efter; nu hava vi upplevat och sett den.»
The LORD hath done that which he had devised; he hath fulfilled his word that he had commanded in the days of old: he hath thrown down, and hath not pitied: and he hath caused thine enemy to rejoice over thee, he hath set up the horn of thine adversaries.
Och han har låtit fienden glädjas över dig, han har upphöjt dina ovänners horn.
Their heart cried unto the LORD, O wall of the daughter of Zion, let tears run down like a river day and night: give thyself no rest; let not the apple of thine eye cease.
Du dottern Sions mur, låt dina tårar rinna som en bäck, både dag och natt; låt dig icke förtröttas, unna ditt öga ingen ro.
Arise, cry out in the night: in the beginning of the watches pour out thine heart like water before the face of the LORD: lift up thy hands toward him for the life of thy young children, that faint for hunger in the top of every street.
Stå upp, ropa högt i natten, när dess väkter begynna, utgjut ditt hjärta såsom vatten inför Herrens ansikte; lyft upp till honom dina händer för dina barns liv, ty de försmäkta av hunger i alla gators hörn.
Behold, O LORD, and consider to whom thou hast done this.
Se, HERRE, och akta på vem du så har hemsökt.
Shall the women eat their fruit, and children of a span long? shall the priest and the prophet be slain in the sanctuary of the Lord?
Skall man i Herrens helgedom dräpa präster och profeter?
The young and the old lie on the ground in the streets: my virgins and my young men are fallen by the sword; thou hast slain them in the day of thine anger; thou hast killed, and not pitied.
Du dräpte på din vredes dag, du slaktade utan förskoning.
Thou hast called as in a solemn day my terrors round about, so that in the day of the LORD's anger none escaped nor remained: those that I have swaddled and brought up hath mine enemy consumed.
Dem som jag hade burit i min famn och fostrat, dem förgjorde min fiende.
I AM the man that hath seen affliction by the rod of his wrath.
Jag är en man som har prövat elände under hans vredes ris.
He hath led me, and brought me into darkness, but not into light.
Mig har han fört och låtit vandra genom mörker och genom ljus.
Surely against me is he turned; he turneth his hand against me all the day.
Ja, mot mig vänder han sin hand beständigt, åter och åter.
My flesh and my skin hath he made old; he hath broken my bones.
Han har uppfrätt mitt kött och min hud, han har krossat benen i mig.
He hath builded against me, and compassed me with gall and travail.
Han har kringskansat och omvärvt mig med gift och vedermöda.
He hath set me in dark places, as they that be dead of old.
I mörker har han lagt mig såsom de längesedan döda.
He hath hedged me about, that I cannot get out: he hath made my chain heavy.
Han har kringmurat mig, så att jag ej kommer ut, han har lagt på mig tunga fjättrar.
Also when I cry and shout, he shutteth out my prayer.
Huru jag än klagar och ropar, tillstoppar han öronen för min bön.
He hath inclosed my ways with hewn stone, he hath made my paths crooked.
Med huggen sten har han murat för mina vägar, mina stigar har han gjort svåra.
He was unto me as a bear lying in wait, and as a lion in secret places.
En lurande björn är han mot mig, ett lejon som ligger i försåt.
He hath turned aside my ways, and pulled me in pieces: he hath made me desolate.
Han förde mig på villoväg och rev mig i stycken, förödelse lät han gå över mig.
He hath bent his bow, and set me as a mark for the arrow.
Han spände sin båge och satte mig upp till ett mål för sin pil.
He hath caused the arrows of his quiver to enter into my reins.
Ja, pilar från sitt koger sände han in i mina njurar.
I was a derision to all my people; and their song all the day.
Jag blev ett åtlöje för hela mitt folk en visa för dem hela dagen.
He hath filled me with bitterness, he hath made me drunken with wormwood.
Han mättade mig med bittra örter, han gav mig malört att dricka.
He hath also broken my teeth with gravel stones, he hath covered me with ashes.
Han lät mina tänder bita sönder sig på stenar, han höljde mig med aska.
I forgat prosperity.
Ja, du förkastade min själ och tog bort min frid; jag visste ej mer vad lycka var.
And I said, My strength and my hope is perished from the LORD:
Jag sade: »Det är ute med min livskraft och med mitt hopp till HERREN.»
Remembering mine affliction and my misery, the wormwood and the gall.
Tänk på mitt elände och min husvillhet, på malörten och giftet!
My soul hath them still in remembrance, and is humbled in me.
Stadigt tänker min själ därpå och är bedrövad i mig.
This I recall to my mind, therefore have I hope.
Men detta vill jag besinna, och därför skall jag hoppas:
It is of the LORD's mercies that we are not consumed, because his compassions fail not.
HERRENS nåd är det att det icke är ute med oss, ty det är icke slut med hans barmhärtighet.
They are new every morning: great is thy faithfulness.
Den är var morgon ny, ja, stor är din trofasthet.
The LORD is my portion, saith my soul; therefore will I hope in him.
HERREN är min del, det säger min själ mig; därför vill jag hoppas på honom.
The LORD is good unto them that wait for him, to the soul that seeketh him.
HERREN är god mot dem som förbida honom, mot den själ som söker honom.
It is good that a man should both hope and quietly wait for the salvation of the LORD.
Det är gott att hoppas i stillhet på hjälp från HERREN.
It is good for a man that he bear the yoke of his youth.
Det är gott för en man att han får bära ett ok i sin ungdom.
He sitteth alone and keepeth silence, because he hath borne it upon him.
Må han sitta ensam och tyst, när ett sådant pålägges honom.
He putteth his mouth in the dust; if so be there may be hope.
Må han sänka sin mun i stoftet; kanhända finnes ännu hopp.
He giveth his cheek to him that smiteth him: he is filled full with reproach.
Må han vända kinden till åt den som slår honom och låta mätta sig med smälek.
For the LORD will not cast off for ever:
Ty Herren förkastar icke för evig tid;
But though he cause grief, yet will he have compassion according to the multitude of his mercies.
utan om han har bedrövat, så förbarmar han sig igen, efter sin stora nåd.
For he doth not afflict willingly nor grieve the children of men.
Ty icke av villigt hjärta plågar han människors barn och vållar dem bedrövelse.
To crush under his feet all the prisoners of the earth.
Att man krossar under sina fötter alla fångar i landet,
To turn aside the right of a man before the face of the most High,
att man vränger en mans rätt inför den Högstes ansikte,
To subvert a man in his cause, the LORD approveth not.
att man gör orätt mot en människa i någon hennes sak, skulle Herren icke se det?
Who is he that saith, and it cometh to pass, when the Lord commandeth it not?
Vem sade, och det vart, om det ej var Herren som bjöd?
Out of the mouth of the most High proceedeth not evil and good?
Kommer icke från den Högstes mun både ont och gott?
Wherefore doth a living man complain, a man for the punishment of his sins?
Varför knorrar då en människa här i livet, varför en man, om han drabbas av sin synd?
Let us search and try our ways, and turn again to the LORD.
Låtom oss rannsaka våra vägar och pröva dem och omvända oss till HERREN.
Let us lift up our heart with our hands unto God in the heavens.
Låtom oss upplyfta våra hjärtan, såväl som våra händer, till Gud i himmelen.
We have transgressed and have rebelled: thou hast not pardoned.
Vi hava varit avfälliga och gensträviga, och du har icke förlåtit det.
Thou hast covered with anger, and persecuted us: thou hast slain, thou hast not pitied.
Du har höljt dig i vrede och förföljt oss, du har dräpt utan förskoning.
Thou hast covered thyself with a cloud, that our prayer should not pass through.
Du har höljt dig i moln, så att ingen bön har nått fram.
Thou hast made us as the offscouring and refuse in the midst of the people.
Ja, orena och föraktade låter du oss stå mitt ibland folken.
All our enemies have opened their mouths against us.
Alla våra fiender spärra upp munnen emot oss.
Fear and a snare is come upon us, desolation and destruction.
Faror och fallgropar möta oss fördärv och skada.
Mine eye runneth down with rivers of water for the destruction of the daughter of my people.
Vattenbäckar rinna ned från mitt öga för dottern mitt folks skada.
Mine eye trickleth down, and ceaseth not, without any intermission.
Mitt öga flödar utan uppehåll och förtröttas icke,
Till the LORD look down, and behold from heaven.
till dess att HERREN blickar ned från himmelen och ser härtill.