natgillin/translations-raw huggingface dataset:
So that not only this our craft is in danger to be set at nought; but also that the temple of the great goddess Diana should be despised, and her magnificence should be destroyed, whom all Asia and the world worshippeth.
Och det är fara värt, icke allenast att denna vår hantering kommer i missaktning, utan ock att den stora gudinnan Dianas helgedom bliver räknad för intet, och att jämväl denna gudinna, som hela provinsen Asien, ja, hela världen dyrkar, kommer att lida avbräck i sitt stora anseende.»
And when they heard these sayings, they were full of wrath, and cried out, saying, Great is Diana of the Ephesians.
När de hörde detta, blevo de fulla av vrede och skriade: »Stor är efesiernas Diana!»
And the whole city was filled with confusion: and having caught Gaius and Aristarchus, men of Macedonia, Paul's companions in travel, they rushed with one accord into the theatre.
Och hela staden kom i rörelse, och alla stormade på en gång till skådebanan och släpade med sig Gajus och Aristarkus, två macedonier som voro Paulus' följeslagare
And when Paul would have entered in unto the people, the disciples suffered him not.
Paulus ville då gå in bland folket men lärjungarna tillstadde honom det icke.
And certain of the chief of Asia, which were his friends, sent unto him, desiring him that he would not adventure himself into the theatre.
Också några asiarker, som voro hans vänner, sände bud till honom och bådo honom att han icke skulle giva sig in på skådebanan.
Some therefore cried one thing, and some another: for the assembly was confused: and the more part knew not wherefore they were come together.
Och de skriade, den ene så och den andre så; ty menigheten var upprörd, och de flesta visste icke varför de hade kommit tillsammans.
And they drew Alexander out of the multitude, the Jews putting him forward.
Då drog man ur folkhopen fram Alexander, som judarna sköto framför sig.
And Alexander beckoned with the hand, and would have made his defence unto the people.
Och Alexander gav tecken med handen att han ville hålla ett försvarstal inför folket.
But when they knew that he was a Jew, all with one voice about the space of two hours cried out, Great is Diana of the Ephesians.
Men när de märkte att han var jude, begynte de ropa, alla med en mun, och skriade under ett par timmars tid: »Stor är efesiernas Diana!»
And when the townclerk had appeased the people, he said, Ye men of Ephesus, what man is there that knoweth not how that the city of the Ephesians is a worshipper of the great goddess Diana, and of the image which fell down from Jupiter?
Men stadens kansler lugnade folket och sade: »Efesier, finnes då någon människa som icke vet, att efesiernas stad är vårdare av den stora Dianas tempel och den bild av henne, som har fallit ned från himmelen?
Seeing then that these things cannot be spoken against, ye ought to be quiet, and to do nothing rashly.
Eftersom ju ingen kan bestrida detta, bören I hålla eder lugna och icke företaga eder något förhastat.
For ye have brought hither these men, which are neither robbers of churches, nor yet blasphemers of your goddess.
Emellertid haven I dragit fram dessa män, som icke äro helgerånare, ej heller smäda vår gudinna,
Wherefore if Demetrius, and the craftsmen which are with him, have a matter against any man, the law is open, and there are deputies: let them implead one another.
Må de alltså göra upp saken med varandra inför rätta.
But if ye enquire any thing concerning other matters, it shall be determined in a lawful assembly.
Och haven I något att andraga som går därutöver, så må sådant avgöras i den lagliga folkförsamlingen.
For we are in danger to be called in question for this day's uproar, there being no cause whereby we may give an account of this concourse.
På grund av det som i dag har skett löpa vi ju till och med fara att bliva anklagade för upplopp, fastän vi icke hava gjort något ont; och någon giltig anledning till denna folkskockning kunna vi icke heller uppgiva.» Med dessa ord fick han menigheten att skiljas åt.
And after the uproar was ceased, Paul called unto him the disciples, and embraced them, and departed for to go into Macedonia.
Då nu oroligheterna voro stillade, kallade Paulus lärjungarna till sig och talade till dem förmaningens ord; och sedan han hade tagit avsked av dem, begav han sig åstad för att fara till Macedonien.
And when he had gone over those parts, and had given them much exhortation, he came into Greece,
Och när han hade färdats genom det landet och jämväl där talat många förmaningens ord, kom han till Grekland.
And there abode three months.
Där uppehöll han sig i tre månader.
And when the Jews laid wait for him, as he was about to sail into Syria, he purposed to return through Macedonia.
När han sedan tänkte avsegla därifrån till Syrien, beslöt han, eftersom judarna förehade något anslag mot honom, att göra återfärden genom Macedonien.
And there accompanied him into Asia Sopater of Berea; and of the Thessalonians, Aristarchus and Secundus; and Gaius of Derbe, and Timotheus; and of Asia, Tychicus and Trophimus.
Och med honom följde Sopater, Pyrrus' son, från Berea, och av tessalonikerna Aristarkus och Sekundus, vidare Gajus från Derbe och Timoteus, slutligen Tykikus och Trofimus från provinsen Asien.
These going before tarried for us at Troas.
Men dessa foro i förväg och inväntade oss i Troas.
And we sailed away from Philippi after the days of unleavened bread, and came unto them to Troas in five days; where we abode seven days.
Sedan, efter det osyrade brödets högtid, avseglade vi andra ifrån Filippi och träffade dem på femte dagen åter i Troas; och där vistades vi i sju dagar.
And upon the first day of the week, when the disciples came together to break bread, Paul preached unto them, ready to depart on the morrow; and continued his speech until midnight.
Och samtalet drog ut ända till midnattstiden;
And there were many lights in the upper chamber, where they were gathered together.
och ganska många lampor voro tända i den sal i övre våningen, där vi voro församlade.
And there sat in a window a certain young man named Eutychus, being fallen into a deep sleep: and as Paul was long preaching, he sunk down with sleep, and fell down from the third loft, and was taken up dead.
Invid fönstret satt då en yngling vid namn Eutykus, och när Paulus talade så länge, föll denne i djup sömn och blev så överväldigad av sömnen, att han störtade ned från tredje våningen; och när man tog upp honom, var han död
And Paul went down, and fell on him, and embracing him said, Trouble not yourselves; for his life is in him.
Då gick Paulus ned och lade sig över honom och fattade om honom och sade: »Klagen icke så; ty livet är ännu kvar i honom.»
When he therefore was come up again, and had broken bread, and eaten, and talked a long while, even till break of day, so he departed.
Sedan gick han åter upp, och bröt brödet och åt, och samtalade ytterligare ganska länge med dem, ända till dess att det dagades; först då begav han sig i väg.
And they brought the young man alive, and were not a little comforted.
Och de förde ynglingen hem levande och kände sig nu icke litet tröstade.
And we went before to ship, and sailed unto Assos, there intending to take in Paul: for so had he appointed, minding himself to go afoot.
Men vi andra gingo i förväg ombord på skeppet och avseglade till Assos, där vi tänkte taga Paulus ombord; ty så hade han förordnat, eftersom han själv tänkte fara land vägen.
And when he met with us at Assos, we took him in, and came to Mitylene.
Och när han sammanträffade med oss i Assos, togo vi honom ombord och kommo sedan till Mitylene.
And we sailed thence, and came the next day over against Chios; and the next day we arrived at Samos, and tarried at Trogyllium; and the next day we came to Miletus.
Dagen därefter lade vi till vid Samos; och sedan vi hade legat över i Trogyllium, kommo vi nästföljande dag till Miletus.
For Paul had determined to sail by Ephesus, because he would not spend the time in Asia: for he hasted, if it were possible for him, to be at Jerusalem the day of Pentecost.
Paulus hade nämligen beslutit att segla förbi Efesus, för att icke fördröja sig i provinsen Asien; ty han påskyndade sin färd, för att, om det bleve honom möjligt, till pingstdagen kunna vara i Jerusalem.
And from Miletus he sent to Ephesus, and called the elders of the church.
Men från Miletus sände han bud till Efesus och kallade till sig församlingens äldste.
And when they were come to him, he said unto them, Ye know, from the first day that I came into Asia, after what manner I have been with you at all seasons,
Och när de hade kommit till honom, sade han till dem: »I veten själva på vad sätt jag hela tiden, ifrån första dagen då jag kom till provinsen Asien, har umgåtts med eder:
Serving the LORD with all humility of mind, and with many tears, and temptations, which befell me by the lying in wait of the Jews:
huru jag har tjänat Herren i all ödmjukhet, under tårar och prövningar, som hava vållats mig genom judarnas anslag.
And how I kept back nothing that was profitable unto you, but have shewed you, and have taught you publickly, and from house to house,
Och I veten att jag icke har dragit mig undan, när det gällde något som kunde vara eder nyttigt, och att jag icke har försummat att offentligen och hemma i husen predika för eder och undervisa eder.
Testifying both to the Jews, and also to the Greeks, repentance toward God, and faith toward our Lord Jesus Christ.
Ty jag har allvarligt uppmanat både judar och greker att göra bättring och vända sig till Gud och tro på vår Herre Jesus.
And now, behold, I go bound in the spirit unto Jerusalem, not knowing the things that shall befall me there:
Och se, bunden i anden begiver jag mig nu till Jerusalem, utan att veta vad där skall vederfaras mig;
Save that the Holy Ghost witnesseth in every city, saying that bonds and afflictions abide me.
allenast det vet jag, att den helige Ande i den ene staden efter den andra betygar för mig och säger att bojor och bedrövelser vänta mig.
But none of these things move me, neither count I my life dear unto myself, so that I might finish my course with joy, and the ministry, which I have received of the Lord Jesus, to testify the gospel of the grace of God.
Dock anser jag mitt liv icke vara av något värde för mig själv, om jag blott får väl fullborda mitt lopp och vad som hör till det ämbete jag har mottagit av Herren Jesus: att vittna om Guds nåds evangelium.
And now, behold, I know that ye all, among whom I have gone preaching the kingdom of God, shall see my face no more.
Och se, jag vet nu att I icke mer skolen få se mitt ansikte, I alla bland vilka jag har gått omkring och predikat om riket.
Wherefore I take you to record this day, that I am pure from the blood of all men.
Därför betygar jag för eder nu i dag att jag icke bär skuld för någons blod.
For I have not shunned to declare unto you all the counsel of God.
Ty jag har icke undandragit mig att förkunna för eder allt Guds rådslut.
Take heed therefore unto yourselves, and to all the flock, over the which the Holy Ghost hath made you overseers, to feed the church of God, which he hath purchased with his own blood.
Så haven nu akt på eder själva och på hela den hjord i vilken den helige Ande har satt eder till föreståndare, till att vara herdar för Guds församling, som han har vunnit med sitt eget blod.
For I know this, that after my departing shall grievous wolves enter in among you, not sparing the flock.
Jag vet, att sedan jag har skilts från eder svåra ulvar skola komma in bland eder, och att de icke skola skona hjorden.
Also of your own selves shall men arise, speaking perverse things, to draw away disciples after them.
Ja, bland eder själva skola män uppträda, som tala vad förvänt är, för att locka lärjungarna att följa sig.
Therefore watch, and remember, that by the space of three years I ceased not to warn every one night and day with tears.
Vaken därför, och kommen ihåg att jag i tre års tid, natt och dag, oavlåtligen under tårar har förmanat var och en särskild av eder.
And now, brethren, I commend you to God, and to the word of his grace, which is able to build you up, and to give you an inheritance among all them which are sanctified.
Och nu anbefaller jag eder åt Gud och hans nådesord, åt honom som förmår uppbygga eder och giva åt eder eder arvedel bland alla som äro helgade.
I have coveted no man's silver, or gold, or apparel.
Silver eller guld eller kläder har jag icke åstundat av någon.
Yea, ye yourselves know, that these hands have ministered unto my necessities, and to them that were with me.
I veten själva att dessa mina händer hava gjort tjänst, för att skaffa nödtorftigt uppehälle åt mig och åt dem som hava varit med mig.
I have shewed you all things, how that so labouring ye ought to support the weak, and to remember the words of the Lord Jesus, how he said, It is more blessed to give than to receive.
'Saligare är att giva än att taga.'»
And when he had thus spoken, he kneeled down, and prayed with them all.
När han hade sagt detta, föll han ned på sina knän och bad med dem alla.
And they all wept sore, and fell on Paul's neck, and kissed him,
Och de begynte alla att gråta bitterligen och föllo Paulus om halsen och kysste honom innerligt;
Sorrowing most of all for the words which he spake, that they should see his face no more.
och mest sörjde de för det ordets skull som han hade sagt, att de icke mer skulle få se hans ansikte.
And they accompanied him unto the ship.
Och så ledsagade de honom till skeppet.
And it came to pass, that after we were gotten from them, and had launched, we came with a straight course unto Coos, and the day following unto Rhodes, and from thence unto Patara:
Sedan vi hade skilts ifrån dem, lade vi ut och foro raka vägen till Kos och kommo dagen därefter till Rodus och därifrån till Patara.
And finding a ship sailing over unto Phenicia, we went aboard, and set forth.
Där funno vi ett skepp som skulle fara över till Fenicien; på det gingo vi ombord och lade ut.
Now when we had discovered Cyprus, we left it on the left hand, and sailed into Syria, and landed at Tyre: for there the ship was to unlade her burden.
Och när vi hade fått Cypern i sikte, lämnade vi denna ö på vänster hand och seglade till Syrien och landade vid Tyrus; ty där skulle skeppet lossa sin last.
And finding disciples, we tarried there seven days: who said to Paul through the Spirit, that he should not go up to Jerusalem.
Dessa sade nu genom Andens tillskyndelse till Paulus att han icke borde begiva sig till Jerusalem.
And when we had accomplished those days, we departed and went our way; and they all brought us on our way, with wives and children, till we were out of the city: and we kneeled down on the shore, and prayed.
Och på stranden föllo vi ned på våra knän och bådo
And when we had taken our leave one of another, we took ship; and they returned home again.
Därefter stego vi ombord på skeppet, och de andra vände tillbaka hem igen.
And when we had finished our course from Tyre, we came to Ptolemais, and saluted the brethren, and abode with them one day.
Och vi hälsade på hos bröderna där och stannade hos dem en dag.
And the next day we that were of Paul's company departed, and came unto Caesarea: and we entered into the house of Philip the evangelist, which was one of the seven; and abode with him.
Där togo vi in hos evangelisten Filippus, en av de sju, och stannade kvar hos honom.
And the same man had four daughters, virgins, which did prophesy.
Denne hade fyra ogifta döttrar, som ägde profetisk gåva.
And as we tarried there many days, there came down from Judaea a certain prophet, named Agabus.
Under den tid av flera dagar, som vi stannade där, kom en profet, vid namn Agabus, dit ned från Judeen.
And when he was come unto us, he took Paul's girdle, and bound his own hands and feet, and said, Thus saith the Holy Ghost, So shall the Jews at Jerusalem bind the man that owneth this girdle, and shall deliver him into the hands of the Gentiles.
'Den man som detta bälte tillhör, honom skola judarna så binda i Jerusalem, och sedan skola de överlämna honom i hedningarnas händer.'»
And when we heard these things, both we, and they of that place, besought him not to go up to Jerusalem.
När vi hörde detta, bådo såväl vi själva som bröderna i staden honom att han icke skulle begiva sig upp till Jerusalem.
Then Paul answered, What mean ye to weep and to break mine heart? for I am ready not to be bound only, but also to die at Jerusalem for the name of the Lord Jesus.
Jag är ju redo icke allenast att låta mig bindas, utan ock att dö i Jerusalem, för Herren Jesu namns skull.»
And when he would not be persuaded, we ceased, saying, The will of the Lord be done.
Då han alltså icke lät övertala sig, gåvo vi oss till freds och sade: »Ske Herrens vilja.»
And after those days we took up our carriages, and went up to Jerusalem.
Efter de dagarnas förlopp gjorde vi oss i ordning och begåvo oss upp till Jerusalem.
There went with us also certain of the disciples of Caesarea, and brought with them one Mnason of Cyprus, an old disciple, with whom we should lodge.
Från Cesarea följde också några av lärjungarna med oss, och dessa förde oss till en viss Mnason från Cypern, en gammal lärjunge, som vi skulle gästa hos.
And when we were come to Jerusalem, the brethren received us gladly.
Och när vi kommo till Jerusalem, togo bröderna emot oss med glädje.
And the day following Paul went in with us unto James; and all the elders were present.
Dagen därefter gick Paulus med oss andra till Jakob; dit kommo ock alla de äldste.
And when he had saluted them, he declared particularly what things God had wrought among the Gentiles by his ministry.
Och sedan han hade hälsat dem förtäljde han för dem alltsammans, det ena med det andra, som Gud genom hans arbete hade gjort bland hedningarna.
And when they heard it, they glorified the Lord, and said unto him, Thou seest, brother, how many thousands of Jews there are which believe; and they are all zealous of the law:
Och de sade till honom: »Du ser, käre broder, huru många tusen judar det är som hava kommit till tro, och alla nitälska de för lagen.
And they are informed of thee, that thou teachest all the Jews which are among the Gentiles to forsake Moses, saying that they ought not to circumcise their children, neither to walk after the customs.
Nu har det blivit dem sagt om dig, att du lär alla judar som bo spridda bland hedningarna att avfalla från Moses, i det du säger att de icke behöva omskära sina barn, ej heller i övrigt vandra efter vad stadgat är.
What is it therefore? the multitude must needs come together: for they will hear that thou art come.
Helt visst skall man få höra att du har kommit hit.
Do therefore this that we say to thee:
Gör därför såsom vi nu vilja säga dig.
We have four men which have a vow on them;
Vi hava här fyra män som hava bundit sig genom ett löfte.
Them take, and purify thyself with them, and be at charges with them, that they may shave their heads: and all may know that those things, whereof they were informed concerning thee, are nothing; but that thou thyself also walkest orderly, and keepest the law.
Då skola alla förstå att intet av allt det som har blivit dem sagt om dig äger någon grund, utan att också du vandrar efter lagen och håller den.
As touching the Gentiles which believe, we have written and concluded that they observe no such thing, save only that they keep themselves from things offered to idols, and from blood, and from strangled, and from fornication.
Vad åter angår de hedningar som hava kommit till tro, så hava vi här beslutit och jämväl skrivit till dem, att de böra taga sig till vara för kött från avgudaoffer och för blod och för köttet av förkvävda djur och för otukt.»
Then Paul took the men, and the next day purifying himself with them entered into the temple, to signify the accomplishment of the days of purification, until that an offering should be offered for every one of them.
Så tog då Paulus männen med sig och lät följande dag helga sig tillsammans med dem; sedan gick han in i helgedomen och gav till känna när den tid skulle gå till ända, för vilken de hade låtit helga sig, den tid före vars utgång offer skulle frambäras för var och en särskild av dem.
And when the seven days were almost ended, the Jews which were of Asia, when they saw him in the temple, stirred up all the people, and laid hands on him,
Och de grepo honom
Crying out, Men of Israel, help:
och ropade: »I män av Israel, kommen till hjälp!
This is the man, that teacheth all men every where against the people, and the law, and this place: and further brought Greeks also into the temple, and hath polluted this holy place.
Därtill har han nu ock fört greker in i helgedomen och oskärat denna heliga plats.»
(For they had seen before with him in the city Trophimus an Ephesian, whom they supposed that Paul had brought into the temple.)
De hade nämligen förut sett efesiern Trofimus i staden tillsammans med honom och menade att Paulus hade fört denne in i helgedomen.
And all the city was moved, and the people ran together: and they took Paul, and drew him out of the temple: and forthwith the doors were shut.
Och då de nu hade gripit Paulus, släpade de honom ut ur helgedomen, varefter portarna genast stängdes igen.
And as they went about to kill him, tidings came unto the chief captain of the band, that all Jerusalem was in an uproar.
Men just som de stodo färdiga att dräpa honom, anmäldes det hos översten för den romerska vakten att hela Jerusalem var i uppror.
Who immediately took soldiers and centurions, and ran down unto them: and when they saw the chief captain and the soldiers, they left beating of Paul.
Och när de fingo se översten och krigsmännen, upphörde de att slå Paulus
Then the chief captain came near, and took him, and commanded him to be bound with two chains; and demanded who he was, and what he had done.
Och han frågade vem han var och vad han hade gjort.
And some cried one thing, some another, among the multitude: and when he could not know the certainty for the tumult, he commanded him to be carried into the castle.
Då han alltså för larmets skull icke kunde få något säkert besked, bjöd han att man skulle föra honom till kasernen.
And when he came upon the stairs, so it was, that he was borne of the soldiers for the violence of the people.
Och när han kom fram till trappan, trängde folket så våldsamt på, att han måste bäras av krigsmännen,
For the multitude of the people followed after, crying, Away with him.
ty folkhopen följde efter och skriade: »Bort med honom!»
Who said, Canst thou speak Greek?
Då nu Paulus skulle föras in i kasernen, sade han till översten: »Tillstädjes det mig att säga något till dig?» Han svarade: »Kan du tala grekiska?
Art not thou that Egyptian, which before these days madest an uproar, and leddest out into the wilderness four thousand men that were murderers?
Är du då icke den egyptier som för en tid sedan ställde till 'dolkmännens'Se Dolkmän i Ordförkl. uppror, de fyra tusens, och förde dem ut i öknen?»
But Paul said, I am a man which am a Jew of Tarsus, a city in Cilicia, a citizen of no mean city: and, I beseech thee, suffer me to speak unto the people.
Men jag beder dig, tillstäd mig att tala till folket.»
And when he had given him licence, Paul stood on the stairs, and beckoned with the hand unto the people.
Då gav Paulus från trappan, där han stod, med handen ett tecken åt folket.
And when there was made a great silence, he spake unto them in the Hebrew tongue, saying,
Och sedan där hade blivit helt tyst, talade han till dem på hebreiskaSe i Ordförkl. och sade:
Men, brethren, and fathers, hear ye my defence which I make now unto you.
»Bröder och fäder, hören vad jag nu inför eder vill tala till mitt försvar.»
(And when they heard that he spake in the Hebrew tongue to them, they kept the more silence: and he saith,)
Och han fortsatte:
I am verily a man which am a Jew, born in Tarsus, a city in Cilicia, yet brought up in this city at the feet of Gamaliel, and taught according to the perfect manner of the law of the fathers, and was zealous toward God, as ye all are this day.
Och jag var en man som nitälskade för Gud, såsom I allasammans i dag gören.