natgillin/translations-raw huggingface dataset:
There brake he the arrows of the bow, the shield, and the sword, and the battle.
Där bröt han sönder bågens ljungeldar, sköld och svärd och vad till kriget hör.
Thou art more glorious and excellent than the mountains of prey.
Full av ljus och härlighet går du fram ifrån segerbytenas berg.
The stouthearted are spoiled, they have slept their sleep: and none of the men of might have found their hands.
De stormodiga äro avväpnade, de hava slumrat in och sova; alla stridsmännen hava måst låta händerna falla.
At thy rebuke, O God of Jacob, both the chariot and horse are cast into a dead sleep.
För din näpst, du Jakobs Gud, ligga domnade både man och häst.
Thou, even thou, art to be feared: and who may stand in thy sight when once thou art angry?
Du, du är fruktansvärd; vem kan bestå inför dig, när du vredgas?
Thou didst cause judgment to be heard from heaven; the earth feared, and was still,
Från himmelen lät du höra din dom; då förskräcktes jorden och vart stilla,
When God arose to judgment, to save all the meek of the earth.
då när Gud stod upp till dom, till att frälsa alla ödmjuka på jorden.
Surely the wrath of man shall praise thee: the remainder of wrath shalt thou restrain.
Ty människors vrede varder dig till pris; du har vrede till övers att omgjorda dit med.
Vow, and pay unto the LORD your God: let all that be round about him bring presents unto him that ought to be feared.
Gören löften och infrien dem åt HERREN, eder Gud; alla de som äro omkring honom bäre fram skänker åt den Fruktansvärde.
He shall cut off the spirit of princes: he is terrible to the kings of the earth.
Ty han stäcker furstarnas övermod; fruktansvärd är han för konungarna på jorden.
Psalm 77
77 Psalmen
I cried unto God with my voice, even unto God with my voice; and he gave ear unto me.
För sångmästaren, till Jedutun; av Asaf; en psalm.
In the day of my trouble I sought the Lord: my sore ran in the night, and ceased not: my soul refused to be comforted.
Jag vill höja min röst till Gud och ropa; jag vill höja min röst till Gud, för att han må lyssna till mig.
I remembered God, and was troubled:
På min nöds dag söker jag Herren; min hand är utsträckt om natten och förtröttas icke; min själ vill icke låta trösta sig.
I complained, and my spirit was overwhelmed.
Jag vill tänka på Gud och klaga; jag vill utgjuta mitt bekymmer, ty min ande försmäktar.
I am so troubled that I cannot speak.
Mina ögonlock håller du öppna; jag är full av oro och kan icke tala.
I have considered the days of old, the years of ancient times.
Jag tänker på forntidens dagar, på år som längesedan hava gått.
I commune with mine own heart: and my spirit made diligent search.
Jag vill om natten komma ihåg mitt strängaspel; i mitt hjärta vill jag utgjuta mitt bekymmer, och min ande skall eftersinna.
Will the Lord cast off for ever? and will he be favourable no more?
Skall då Herren förkasta evinnerligen och ingen nåd mer bevisa?
Is his mercy clean gone for ever? doth his promise fail for evermore?
Är det då ute med hans godhet för beständigt, har hans ord blivit till intet för alla tider?
Hath God forgotten to be gracious? hath he in anger shut up his tender mercies?
Har Gud förgätit att vara nådig eller i vrede tillslutit sin barmhärtighet?
And I said, This is my infirmity: but I will remember the years of the right hand of the most High.
Nej, detta är min plågas tid, den Högstes högra hand är ej såsom förr.
I will remember the works of the LORD: surely I will remember thy wonders of old.
Jag vill prisa HERRENS gärningar, ja, jag vill tänka på dina fordomtima under;
I will meditate also of all thy work, and talk of thy doings.
jag vill begrunda alla dina gärningar och eftersinna dina verk.
Thy way, O God, is in the sanctuary: who is so great a God as our God?
Gud, i helighet går din väg; vem är en gud så stor som Gud?
Thou art the God that doest wonders: thou hast declared thy strength among the people.
Du är Gud, en Gud som gör under; du har uppenbarat din makt bland folken.
Thou hast with thine arm redeemed thy people, the sons of Jacob and Joseph.
Med väldig arm förlossade du ditt folk, Jakobs och Josefs barn.
The waters saw thee, O God, the waters saw thee; they were afraid: the depths also were troubled.
Vattnen sågo dig, och Gud, vattnen sågo dig och våndades, själva djupen darrade.
The clouds poured out water: the skies sent out a sound: thine arrows also went abroad.
Molnen göto ut strömmar av vatten, skyarna läto höra sin röst, och dina pilar foro omkring.
The voice of thy thunder was in the heaven: the lightnings lightened the world: the earth trembled and shook.
Ditt dunder ljöd i stormvirveln, ljungeldar lyste upp jordens krets, jorden darrade och bävade.
Thy way is in the sea, and thy path in the great waters, and thy footsteps are not known.
Genom havet gick din väg, din stig genom stora vatten, och dina fotspår fann man icke.
Thou leddest thy people like a flock by the hand of Moses and Aaron.
Så förde du ditt folk såsom en hjord genom Moses och Arons hand.
Psalm 78
78 Psalmen
Give ear, O my people, to my law: incline your ears to the words of my mouth.
Lyssna, mitt folk, till min undervisning; böjen edra öron till min muns ord.
I will utter dark sayings of old:
Jag vill öppna min mun till lärorikt tal, uppenbara förborgade ting ifrån fordom.
Which we have heard and known, and our fathers have told us.
Vad vi hava hört och känna, och vad våra fäder hava förtäljt för oss,
We will not hide them from their children, shewing to the generation to come the praises of the LORD, and his strength, and his wonderful works that he hath done.
det vilja vi icke dölja för deras barn; för ett kommande släkte vilja vi förtälja HERRENS lov och hans makt och de under han har gjort.
For he established a testimony in Jacob, and appointed a law in Israel, which he commanded our fathers, that they should make them known to their children:
Ty han upprättade ett vittnesbörd i Jakob och stiftade en lag i Israel; han påbjöd den för våra fäder, och de skulle kungöra den för sina barn.
That the generation to come might know them, even the children which should be born; who should arise and declare them to their children:
Så skulle det bliva kunnigt för ett kommande släkte, för barn som en gång skulle födas, och dessa skulle stå upp och förtälja det för sina barn.
That they might set their hope in God, and not forget the works of God, but keep his commandments:
Då skulle de sätta sitt hopp till Gud och icke förgäta Guds verk, utan taga hans bud i akt.
And might not be as their fathers, a stubborn and rebellious generation; a generation that set not their heart aright, and whose spirit was not stedfast with God.
Och de skulle icke bliva, såsom deras fäder, ett gensträvigt och upproriskt släkte, ett släkte som icke höll sitt hjärta ståndaktigt, och vars ande icke var trofast mot Gud.
The children of Ephraim, being armed, and carrying bows, turned back in the day of battle.
Efraims barn, välbeväpnade bågskyttar, vände om på stridens dag.
They kept not the covenant of God, and refused to walk in his law;
De höllo icke Guds förbund, och efter hans lag ville de ej vandra.
And forgat his works, and his wonders that he had shewed them.
De glömde hans gärningar och de under han hade låtit dem se.
Marvellous things did he in the sight of their fathers, in the land of Egypt, in the field of Zoan.
Ja, inför deras fäder hade han gjort under, i Egyptens land, på Soans mark.
He divided the sea, and caused them to pass through; and he made the waters to stand as an heap.
Han klöv havet och lät dem gå därigenom och lät vattnet stå såsom en hög.
In the daytime also he led them with a cloud, and all the night with a light of fire.
Han ledde dem om dagen med molnskyn, och hela natten med eldens sken.
He clave the rocks in the wilderness, and gave them drink as out of the great depths.
Han klöv sönder klippor i öknen och gav dem rikligen att dricka, såsom ur väldiga hav.
He brought streams also out of the rock, and caused waters to run down like rivers.
Rinnande bäckar lät han framgå ur klippan och vatten flyta ned såsom strömmar.
And they sinned yet more against him by provoking the most High in the wilderness.
Likväl syndade de allt framgent mot honom och voro gensträviga mot den Högste, i öknen.
And they tempted God in their heart by asking meat for their lust.
De frestade Gud i sina hjärtan, i det de begärde mat för sin lystnad.
Yea, they spake against God; they said, Can God furnish a table in the wilderness?
Och de talade mot Gud, de sade: »Kan väl Gud duka ett bord i öknen?
Behold, he smote the rock, that the waters gushed out, and the streams overflowed; can he give bread also? can he provide flesh for his people?
Se, visst slog han klippan, så att vatten flödade och bäckar strömmade fram, men kan han ock giva bröd eller skaffa kött åt sitt folk?»
Therefore the LORD heard this, and was wroth: so a fire was kindled against Jacob, and anger also came up against Israel;
Så förgrymmades då HERREN, när han hörde det; och eld upptändes i Jakob, jag, vrede kom över Israel,
Because they believed not in God, and trusted not in his salvation:
eftersom de icke trodde på Gud och ej förtröstade på hans frälsning.
Though he had commanded the clouds from above, and opened the doors of heaven,
Och han gav befallning åt skyarna i höjden och öppnade himmelens dörrar;
And had rained down manna upon them to eat, and had given them of the corn of heaven.
han lät manna regna över dem till föda, och korn från himmelen gav han dem.
Man did eat angels' food: he sent them meat to the full.
Änglabröd fingo människor äta; han sände dem mat till fyllest.
He caused an east wind to blow in the heaven: and by his power he brought in the south wind.
Han lät östanvinden fara ut på himmelen, och genom sin makt förde han sunnanvinden fram.
He rained flesh also upon them as dust, and feathered fowls like as the sand of the sea:
Och han lät kött regna över dem såsom stoft, bevingade fåglar såsom havets sand;
And he let it fall in the midst of their camp, round about their habitations.
han lät det falla ned i sitt läger, runt omkring sin boning.
So they did eat, and were well filled: for he gave them their own desire;
Då åto de och blevo övermätta; han lät dem få vad de hade lystnad efter.
But while their meat was yet in their mouths,
Men ännu hade de icke stillat sin lystnad, ännu var maten i deras mun,
The wrath of God came upon them, and slew the fattest of them, and smote down the chosen men of Israel.
då kom Guds vrede över dem; han sände död bland deras ypperste och slog ned Israels unga män.
For all this they sinned still, and believed not for his wondrous works.
Likväl syndade de alltjämt och trodde icke på hans under.
Therefore their days did he consume in vanity, and their years in trouble.
Då lät han deras dagar försvinna i förgängelse och deras år i plötslig undergång.
When he slew them, then they sought him: and they returned and enquired early after God.
När han dräpte folket, frågade de efter honom och vände om och sökte Gud.
And they remembered that God was their rock, and the high God their redeemer.
De tänkte då på att Gud var deras klippa, och att Gud den Högste var deras förlossare;
Nevertheless they did flatter him with their mouth, and they lied unto him with their tongues.
och de talade inställsamt för honom med sin mun och skrymtade för honom med sin tunga.
For their heart was not right with him, neither were they stedfast in his covenant.
Men deras hjärtan höllo sig icke ståndaktigt vid honom, och de voro icke trogna i hans förbund.
But he, being full of compassion, forgave their iniquity, and destroyed them not: yea, many a time turned he his anger away, and did not stir up all his wrath.
Därför avvände han ofta sin vrede och lät ej hela sin förtörnelse bryta fram.
For he remembered that they were but flesh; a wind that passeth away, and cometh not again.
Ty han tänkte därpå att de voro kött, en vind som far bort och icke kommer åter.
How oft did they provoke him in the wilderness, and grieve him in the desert!
Huru ofta voro de ej gensträviga mot honom i öknen och bedrövade honom i ödemarken!
Yea, they turned back and tempted God, and limited the Holy One of Israel.
Ja, de frestade Gud allt framgent och förtörnade Israels Helige.
They remembered not his hand, nor the day when he delivered them from the enemy.
De betänkte icke vad hans hand hade uträttat på den tid då han förlossade dem från ovännen,
How he had wrought his signs in Egypt, and his wonders in the field of Zoan.
då han gjorde sina tecken i Egypten och sina under på Soans mark.
And had turned their rivers into blood; and their floods, that they could not drink.
Där förvandlade han deras strömmar till blod, så att de ej kunde dricka ur sina rinnande vatten;
He sent divers sorts of flies among them, which devoured them; and frogs, which destroyed them.
han sände bland dem flugsvärmar, som åto dem, och paddor, som voro dem till fördärv.
He gave also their increase unto the caterpiller, and their labour unto the locust.
Han gav deras gröda åt gräsmaskar och deras arbetes frukt åt gräshoppor;
He destroyed their vines with hail, and their sycomore trees with frost.
han slog deras vinträd med hagel och deras fikonträd med hagelstenar;
He gave up their cattle also to the hail, and their flocks to hot thunderbolts.
han gav deras husdjur till pris åt hagel och deras boskap åt ljungeldar.
He cast upon them the fierceness of his anger, wrath, and indignation, and trouble, by sending evil angels among them.
Han sände över dem sin vredes glöd, förgrymmelse och ogunst och nöd, en skara av olycksänglar.
He made a way to his anger; he spared not their soul from death, but gave their life over to the pestilence;
Han gav fritt lopp åt sin vrede; han skonade icke deras själ från döden, utan gav deras liv till pris åt pesten.
And smote all the firstborn in Egypt; the chief of their strength in the tabernacles of Ham:
Och han slog allt förstfött i Egypten, kraftens förstling i Hams hyddor.
But made his own people to go forth like sheep, and guided them in the wilderness like a flock.
Och han lät sitt folk bryta upp såsom en fårhjord och förde dem såsom en boskapshjord genom öknen.
And he led them on safely, so that they feared not: but the sea overwhelmed their enemies.
Han ledde dem säkert, så att de icke behövde frukta; men deras fiender övertäcktes av havet.
And he brought them to the border of his sanctuary, even to this mountain, which his right hand had purchased.
Och han lät dem komma till sitt heliga land, till det berg som hans högra hand hade förvärvat.
He cast out the heathen also before them, and divided them an inheritance by line, and made the tribes of Israel to dwell in their tents.
Han förjagade hedningarna för dem och gav dem deras land till arvslott och lät Israels stammar bo i deras hyddor.
Yet they tempted and provoked the most high God, and kept not his testimonies:
Men i sin gensträvighet frestade de Gud den Högste och höllo icke hans vittnesbörd;
But turned back, and dealt unfaithfully like their fathers: they were turned aside like a deceitful bow.
de veko trolöst tillbaka, de såsom deras fäder, de vände om, lika en båge som sviker.
For they provoked him to anger with their high places, and moved him to jealousy with their graven images.
De förtörnade honom med sina offerhöjder och retade honom genom sina beläten.
When God heard this, he was wroth, and greatly abhorred Israel:
Gud förnam det och vart förgrymmad och förkastade Israel med harm.
So that he forsook the tabernacle of Shiloh, the tent which he placed among men;
Och han försköt sin boning i Silo, det tält han hade slagit upp bland människorna;
And delivered his strength into captivity, and his glory into the enemy's hand.
han gav sin maktSe Makt i Ordförkl. i fångenskap och sin ära i fiendehand.
He gave his people over also unto the sword; and was wroth with his inheritance.
Ja, han gav sitt folk till pris åt svärdet, och på sin arvedel förgrymmades han.
The fire consumed their young men; and their maidens were not given to marriage.
Deras unga män förtärdes av eld, och deras jungfrur blevo utan brudsång.
Their priests fell by the sword; and their widows made no lamentation.
Deras präster föllo för svärd, och inga änkor kunde hålla klagogråt.
Then the LORD awaked as one out of sleep, and like a mighty man that shouteth by reason of wine.
Då vaknade Herren såsom ur en sömn, han reste sig, lik en hjälte som hade legat dövad av vin.
And he smote his enemies in the hinder parts: he put them to a perpetual reproach.
Och han slog sina ovänner tillbaka, evig smälek lät han komma över dem.
Moreover he refused the tabernacle of Joseph, and chose not the tribe of Ephraim:
Han förkastade ock Josefs hydda och utvalde icke Efraims stam.
But chose the tribe of Judah, the mount Zion which he loved.
Men han utvalde Juda stam, Sions berg, som han älskade.
And he built his sanctuary like high palaces, like the earth which he hath established for ever.
Och han byggde sin helgedom hög såsom himmelen, fast såsom jorden, som han har grundat för evigt.
He chose David also his servant, and took him from the sheepfolds:
Och han utvalde sin tjänare David och tog honom ifrån fårhjordens fållor.
From following the ewes great with young he brought him to feed Jacob his people, and Israel his inheritance.
Ja, ifrån fåren hämtade han honom och satte honom till en herde för Jakob, sitt folk, och för Israel, sin arvedel.
So he fed them according to the integrity of his heart; and guided them by the skilfulness of his hands.
Och han var deras herde med redligt hjärta och ledde dem med förståndig hand.
Psalm 79
79 Psalmen
O god, the heathen are come into thine inheritance; thy holy temple have they defiled; they have laid Jerusalem on heaps.
Gud, hedningarna hava fallit in i din arvedel, de hava orenat ditt heliga tempel, de hava gjort Jerusalem till en stenhop.
The dead bodies of thy servants have they given to be meat unto the fowls of the heaven, the flesh of thy saints unto the beasts of the earth.
De hava givit dina tjänares kroppar till mat åt himmelens fåglar, dina frommas kött åt markens djur.
Their blood have they shed like water round about Jerusalem; and there was none to bury them.
De hava utgjutit deras blod såsom vatten, runt omkring Jerusalem, och ingen fanns, som begrov dem.
We are become a reproach to our neighbours, a scorn and derision to them that are round about us.
Vi hava blivit till smälek för våra grannar, till spott och hån för dem som bo omkring oss.
How long, LORD? wilt thou be angry for ever? shall thy jealousy burn like fire?
Huru länge, o HERRE, skall du så oavlåtligen vredgas, huru länge skall din nitälskan brinna såsom eld?
Pour out thy wrath upon the heathen that have not known thee, and upon the kingdoms that have not called upon thy name.
Utgjut din förtörnelse över hedningarna, som ej känna dig, och över de riken som icke åkalla ditt namn.
For they have devoured Jacob, and laid waste his dwelling place.
Ty de hava uppätit Jakob, och hans boning hava de förött.
O remember not against us former iniquities: let thy tender mercies speedily prevent us: for we are brought very low.
Tänk ej, oss till men, på förfädernas missgärningar, låt din barmhärtighet snarligen komma oss till mötes, ty vi äro i stort elände.
Help us, O God of our salvation, for the glory of thy name: and deliver us, and purge away our sins, for thy name's sake.
Hjälp oss, du vår frälsnings Gud, för ditt namns äras skull; rädda oss och förlåt oss våra synder för ditt namns skull.
Wherefore should the heathen say, Where is their God? let him be known among the heathen in our sight by the revenging of the blood of thy servants which is shed.
Varför skulle hedningarna få säga: »Var är nu deras Gud?» Låt det inför våra ögon bliva kunnigt på hedningarna huru du hämnas dina tjänares utgjutna blod.
Let the sighing of the prisoner come before thee; according to the greatness of thy power preserve thou those that are appointed to die;
Låt de fångnas klagan komma inför ditt ansikte, låt efter din arms väldighet dödens barn bliva vid liv.
And render unto our neighbours sevenfold into their bosom their reproach, wherewith they have reproached thee, O Lord.
Och giv våra grannar sjufalt tillbaka i deras sköte den smädelse varmed de hava smädat dig, Herre.
So we thy people and sheep of thy pasture will give thee thanks for ever: we will shew forth thy praise to all generations.
Men vi som äro ditt folk och får i din hjord, vi vilja tacka dig evinnerligen, vi vilja förtälja ditt lov från släkte till släkte.
Psalm 80
80 Psalmen
Give ear, O Shepherd of Israel, thou that leadest Joseph like a flock; thou that dwellest between the cherubims, shine forth.
Lyssna, du Israels herde, du som leder Josef såsom din hjord; du som tronar på keruberna, träd fram i glans.
Before Ephraim and Benjamin and Manasseh stir up thy strength, and come and save us.
Låt din makt vakna upp till att gå framför Efraim och Benjamin och Manasse, och kom till vår frälsning.
Turn us again, O God, and cause thy face to shine; and we shall be saved.
Gud, upprätta oss, och låt ditt ansikte lysa, så att vi varda frälsta.
O LORD God of hosts, how long wilt thou be angry against the prayer of thy people?
HERRE Gud Sebaot, huru länge skall du vredgas vid ditt folks bön?
Thou feedest them with the bread of tears; and givest them tears to drink in great measure.
Du har låtit dem äta tårebröd och givit dem tårar att dricka i fullt mått.
Thou makest us a strife unto our neighbours: and our enemies laugh among themselves.
Du gör oss till ett trätoämne för våra grannar, och våra fiender bespotta oss.
Turn us again, O God of hosts, and cause thy face to shine; and we shall be saved.
Gud Sebaot, upprätta oss, och låt ditt ansikte lysa, så att vi varda frälsta.
Thou hast brought a vine out of Egypt: thou hast cast out the heathen, and planted it.
Ett vinträd flyttade du från Egypten, du förjagade hedningarna och planterade det.
Thou preparedst room before it, and didst cause it to take deep root, and it filled the land.
Du röjde rum för det, och det slog rötter och uppfyllde landet.
The hills were covered with the shadow of it, and the boughs thereof were like the goodly cedars.
Bergen blevo betäckta av dess skugga och Guds cedrar av dess rankor;
She sent out her boughs unto the sea, and her branches unto the river.
det utbredde sina revor ända till havet och sina telningar intill floden.
Why hast thou then broken down her hedges, so that all they which pass by the way do pluck her?
Varför har du då brutit ned dess hägnad, så att alla vägfarande riva till sig därav?
The boar out of the wood doth waste it, and the wild beast of the field doth devour it.
Vildsvinet från skogen frossar därpå, och djuren på marken äta därav.
Return, we beseech thee, O God of hosts: look down from heaven, and behold, and visit this vine;
Gud Sebaot, vänd åter, skåda ned från himmelen och se härtill, och låt dig vårda om detta vinträd.
And the vineyard which thy right hand hath planted, and the branch that thou madest strong for thyself.
Skydda trädet som din högra hand har planterat, och den son som du har fostrat åt dig.
It is burned with fire, it is cut down: they perish at the rebuke of thy countenance.
Det är förbränt av eld och kringhugget; för ditt ansiktes näpst förgås de.
Let thy hand be upon the man of thy right hand, upon the son of man whom thou madest strong for thyself.
Håll din hand över din högra hands man, över den människoson som du har fostrat åt dig.
So will not we go back from thee: quicken us, and we will call upon thy name.
Då skola vi icke vika ifrån dig; behåll oss vid liv, så skola vi åkalla ditt namn.
Turn us again, O LORD God of hosts, cause thy face to shine; and we shall be saved.
HERRE Gud Sebaot, upprätta oss; låt ditt ansikte lysa, så att vi varda frälsta.
Psalm 81
81 Psalmen
Sing aloud unto God our strength: make a joyful noise unto the God of Jacob.
Höjen glädjerop till Gud, vår starkhet, höjen jubel till Jakobs Gud.
Take a psalm, and bring hither the timbrel, the pleasant harp with the psaltery.
Stämmen upp lovsång och låten pukor ljuda, ljuvliga harpor tillsammans med psaltare.
Blow up the trumpet in the new moon, in the time appointed, on our solemn feast day.
Stöten i basun vid nymånaden, vid fullmånen, på vår högtidsdag.
For this was a statute for Israel, and a law of the God of Jacob.
Ty detta är en stadga för Israel, en Jakobs Guds rätt.