natgillin/translations-raw huggingface dataset:
And he said unto them, In what place soever ye enter into an house, there abide till ye depart from that place.
Och han sade till dem: »När I haven kommit in i något hus, så stannen där, till dess I lämnen den orten.
Verily I say unto you, It shall be more tolerable for Sodom and Gomorrha in the day of judgment, than for that city.
Och om man på något ställe icke tager emot eder och icke hör på eder, så gån bort därifrån, och skudden av stoftet som är under edra fötter, till ett vittnesbörd mot dem.»
And they went out, and preached that men should repent.
Och de gingo ut och predikade att man skulle göra bättring;
And they cast out many devils, and anointed with oil many that were sick, and healed them.
och de drevo ut många onda andar och smorde många sjuka med olja och botade dem.
And king Herod heard of him; (for his name was spread abroad:) and he said, That John the Baptist was risen from the dead, and therefore mighty works do shew forth themselves in him.
Man sade: »Det är Johannes döparen, som har uppstått från de döda, och därför verka dessa krafter i honom.»
And others said, That it is a prophet, or as one of the prophets.
Men andra sade: »Det är Elias.» Andra åter sade: »Det är en profet, lik de andra profeterna.»
But when Herod heard thereof, he said, It is John, whom I beheaded: he is risen from the dead.
Han bar uppstått från de döda.»
For Herod himself had sent forth and laid hold upon John, and bound him in prison for Herodias' sake, his brother Philip's wife: for he had married her.
Herodes hade nämligen sänt åstad och låtit gripa Johannes och binda honom och sätta honom i fängelse, för Herodias', sin broder Filippus' hustrus, skull.
For John had said unto Herod, It is not lawful for thee to have thy brother's wife.
och Johannes hade då sagt till honom: »Det är icke lovligt för dig att hava din broders hustru.»
Therefore Herodias had a quarrel against him, and would have killed him; but she could not:
Därför hyste nu Herodes agg till honom och ville döda honom, men han hade icke makt därtill.
For Herod feared John, knowing that he was a just man and an holy, and observed him; and when he heard him, he did many things, and heard him gladly.
Ty Herodes förstod att Johannes var en rättfärdig och helig man, och han fruktade för honom och gav honom sitt beskydd.
And when a convenient day was come, that Herod on his birthday made a supper to his lords, high captains, and chief estates of Galilee;
Men så kom en läglig dag, i det att Herodes på sin födelsedag gjorde ett gästabud för sina stormän och för krigsöverstarna och de förnämsta männen i Galileen.
And when the daughter of the said Herodias came in, and danced, and pleased Herod and them that sat with him, the king said unto the damsel, Ask of me whatsoever thou wilt, and I will give it thee.
Och konungen sade till flickan: »Begär av mig vadhelst du vill, så skall jag giva dig det.»
And he sware unto her, Whatsoever thou shalt ask of me, I will give it thee, unto the half of my kingdom.
Ja, han lovade henne detta med ed och sade: »Vadhelst du begär av mig, det skall jag giva dig, ända till hälften av mitt rike.»
And she said, The head of John the Baptist.
Då gick hon ut och frågade sin moder: »Vad skall jag begära?» Hon svarade: »Johannes döparens huvud.»
And she came in straightway with haste unto the king, and asked, saying, I will that thou give me by and by in a charger the head of John the Baptist.
Och strax skyndade hon in till konungen och framställde sin begäran och sade: »Jag vill att du nu genast giver mig på ett fat Johannes döparens huvud.»
And the king was exceeding sorry; yet for his oath's sake, and for their sakes which sat with him, he would not reject her.
Då blev konungen mycket bekymrad, men för edens och för bordsgästernas skull ville han icke avvisa henne.
And immediately the king sent an executioner, and commanded his head to be brought: and he went and beheaded him in the prison,
Och denne gick åstad och halshögg honom i fängelset
And brought his head in a charger, and gave it to the damsel: and the damsel gave it to her mother.
och bar sedan fram hans huvud på ett fat och gav det åt flickan, och flickan gav det åt sin moder.
And when his disciples heard of it, they came and took up his corpse, and laid it in a tomb.
Men när hans lärjungar fingo höra härom, kommo de och togo hans döda kropp och lade den i en grav.
And the apostles gathered themselves together unto Jesus, and told him all things, both what they had done, and what they had taught.
Och apostlarna församlade sig hos Jesus och omtalade för honom allt vad de hade gjort, och allt vad de hade lärt folket.
And he said unto them, Come ye yourselves apart into a desert place, and rest a while: for there were many coming and going, and they had no leisure so much as to eat.
Då sade han till dem: »Kommen nu I med mig bort till en öde trakt, där vi få vara allena, och vilen eder något litet.» Ty de fingo icke ens tid att äta; så många voro de som kommo och gingo.
And they departed into a desert place by ship privately.
De foro alltså i båten bort till en öde trakt, där de kunde vara allena.
And the people saw them departing, and many knew him, and ran afoot thither out of all cities, and outwent them, and came together unto him.
Men man såg dem fara sin väg, och många fingo veta det; och från alla städer strömmade då människor tillsammans dit landvägen och kommo fram före dem.
And Jesus, when he came out, saw much people, and was moved with compassion toward them, because they were as sheep not having a shepherd: and he began to teach them many things.
Då ömkade han sig över dem, eftersom de voro »lika får som icke hade någon herde»; och han begynte undervisa dem i mångahanda stycken.
And when the day was now far spent, his disciples came unto him, and said, This is a desert place, and now the time is far passed:
Men när det redan var långt lidet på dagen, trädde hans lärjungar fram till honom och sade: »Trakten är öde, och det är redan långt lidet på dagen.
Send them away, that they may go into the country round about, and into the villages, and buy themselves bread: for they have nothing to eat.
Låt dem skiljas åt, så att de kunna gå bort i gårdarna och byarna häromkring och köpa sig något att äta.»
And they say unto him, Shall we go and buy two hundred pennyworth of bread, and give them to eat?
Men han svarade och sade till dem: »Given I dem att äta.» De svarade honom: »Skola vi då gå bort och köpa bröd för två hundra silverpenningarSe Silverpenning i Ordförklaringarna. och giva dem att äta?»
He saith unto them, How many loaves have ye? go and see.
Men han sade till dem: »Huru många bröd haven I?
And when they knew, they say, Five, and two fishes.
Gån och sen efter.» Sedan de hade gjort så, svarade de: »Fem, och därtill två fiskar.»
And he commanded them to make all sit down by companies upon the green grass.
Då befallde han dem att låta alla i skilda matlag lägga sig ned i gröna gräset.
And they sat down in ranks, by hundreds, and by fifties.
Och de lägrade sig där i skilda hopar, hundra eller femtio i var.
And when he had taken the five loaves and the two fishes, he looked up to heaven, and blessed, and brake the loaves, and gave them to his disciples to set before them; and the two fishes divided he among them all.
Och han bröt bröden och gav dem åt lärjungarna, för att de skulle lägga fram åt folket; också de två fiskarna delade han mellan dem alla.
And they did all eat, and were filled.
Och de åto alla och blevo mätta.
And they took up twelve baskets full of the fragments, and of the fishes.
Sedan samlade man upp överblivna brödstycken, tolv korgar fulla, därtill ock kvarlevor av fiskarna.
And they that did eat of the loaves were about five thousand men.
Och det var fem tusen män som hade ätit.
And straightway he constrained his disciples to get into the ship, and to go to the other side before unto Bethsaida, while he sent away the people.
Strax därefter nödgade han sina lärjungar att stiga i båten och i förväg fara över till Betsaida på andra stranden, medan han själv tillsåg att folket skildes åt.
And when he had sent them away, he departed into a mountain to pray.
Och när han hade tagit avsked av folket, gick han därifrån upp på berget för att bedja.
And when even was come, the ship was in the midst of the sea, and he alone on the land.
När det så hade blivit afton, var båten mitt på sjön, och han var ensam kvar på land.
And he saw them toiling in rowing; for the wind was contrary unto them: and about the fourth watch of the night he cometh unto them, walking upon the sea, and would have passed by them.
Vid fjärde nattväkten kom han då till dem, gående på sjön, och skulle just gå förbi dem.
But when they saw him walking upon the sea, they supposed it had been a spirit, and cried out:
Men när de fingo se honom gå på sjön, trodde de att det var en vålnad och ropade högt;
For they all saw him, and were troubled.
ty de sågo honom alla och blevo förfärade.
And immediately he talked with them, and saith unto them, Be of good cheer: it is I; be not afraid.
Men han begynte strax tala med dem och sade till dem: »Varen vid gott mod; det är jag, varen icke förskräckta.»
And he went up unto them into the ship; and the wind ceased: and they were sore amazed in themselves beyond measure, and wondered.
Och de blevo uppfyllda av stor häpnad;
For they considered not the miracle of the loaves: for their heart was hardened.
ty de hade icke kommit till förstånd genom det som hade skett med bröden, utan deras hjärtan voro förstockade.
And when they had passed over, they came into the land of Gennesaret, and drew to the shore.
När de hade farit över till andra stranden, kommo de till Gennesarets land och lade till där.
And when they were come out of the ship, straightway they knew him,
Och när de stego ur båten, kände man strax igen honom;
And ran through that whole region round about, and began to carry about in beds those that were sick, where they heard he was.
och man skyndade omkring med bud i hela den trakten, och folket begynte då överallt bära de sjuka på sängar dit där man hörde att han var.
And whithersoever he entered, into villages, or cities, or country, they laid the sick in the streets, and besought him that they might touch if it were but the border of his garment: and as many as touched him were made whole.
Och de bådo honom att åtminstone få röra vid hörntofsen på hans mantel; och alla som rörde vid den blevo hulpna.
Then came together unto him the Pharisees, and certain of the scribes, which came from Jerusalem.
Och fariséerna, så ock några skriftlärde som hade kommit från Jerusalem, församlade sig omkring honom;
And when they saw some of his disciples eat bread with defiled, that is to say, with unwashen, hands, they found fault.
och de fingo då se några av hans lärjungar äta med »orena», det är otvagna, händer.
For the Pharisees, and all the Jews, except they wash their hands oft, eat not, holding the tradition of the elders.
Nu är det så med fariséerna och alla andra judar, att de icke äta något utan att förut, till åtlydnad av de äldstes stadgar, noga hava tvagit sina händer,
And many other things there be, which they have received to hold, as the washing of cups, and pots, brasen vessels, and of tables.
likasom de icke heller, när de komma från torget, äta något utan att förut hava tvagit sig; många andra stadgar finnas ock, som de av ålder pläga hålla, såsom att skölja bägare och träkannor och kopparskålar.
Then the Pharisees and scribes asked him, Why walk not thy disciples according to the tradition of the elders, but eat bread with unwashen hands?
Därför frågade honom nu fariséerna och de skriftlärde: »Varför vandra icke dina lärjungar efter de äldstes stadgar, utan äta med orena händer?»
He answered and said unto them, Well hath Esaias prophesied of you hypocrites, as it is written, This people honoureth me with their lips, but their heart is far from me.
'Detta folk ärar mig med sina läppar, men deras hjärtan äro långt ifrån mig;
Howbeit in vain do they worship me, teaching for doctrines the commandments of men.
och fåfängt dyrka de mig, eftersom de läror de förkunna äro människobud.'
For laying aside the commandment of God, ye hold the tradition of men, as the washing of pots and cups: and many other such like things ye do.
I sätten Guds bud å sido och hållen människors stadgar.»
And he said unto them, Full well ye reject the commandment of God, that ye may keep your own tradition.
Ytterligare sade han till dem: »Rätt så; I upphäven Guds bud för att hålla edra egna stadgar!
For Moses said, Honour thy father and thy mother; and, Whoso curseth father or mother, let him die the death:
'Hedra din fader och din moder' och 'Den som smädar sin fader eller sin moder, han skall döden dö.'
But ye say, If a man shall say to his father or mother, It is Corban, that is to say, a gift, by whatsoever thou mightest be profited by me; he shall be free.
'Vad du av mig kunde hava fått till hjälp, det giver jag i stället såsom korban' (det betyder offergåva),
And ye suffer him no more to do ought for his father or his mother;
då kunnen I icke tillstädja honom att vidare göra något för sin fader eller sin moder.
Making the word of God of none effect through your tradition, which ye have delivered: and many such like things do ye.
Och mycket annat sådant gören I.»
And when he had called all the people unto him, he said unto them, Hearken unto me every one of you, and understand:
Därefter kallade han åter folket till sig och sade till dem: »Hören mig alla och förstån.
There is nothing from without a man, that entering into him can defile him: but the things which come out of him, those are they that defile the man.
Intet som utifrån går in i människan kan orena henne, men vad som går ut ifrån människan, detta är det som orenar henne.»
If any man have ears to hear, let him hear.
Se Nya testamentets text i Ordförklaringarna.
And when he was entered into the house from the people, his disciples asked him concerning the parable.
När han sedan hade lämnat folket och kommit inomhus, frågade hans lärjungar honom om detta bildliga tal.
And he saith unto them, Are ye so without understanding also?
Han svarade dem: »Ären då också I så utan förstånd?
Do ye not perceive, that whatsoever thing from without entereth into the man, it cannot defile him;
Insen I icke att intet som utifrån går in i människan kan orena henne,
Because it entereth not into his heart, but into the belly, and goeth out into the draught, purging all meats?
eftersom det icke går in i hennes hjärta, utan ned i buken, och har sin naturliga utgång?» Härmed förklarade han all mat för ren.
And he said, That which cometh out of the man, that defileth the man.
Och han tillade: »Vad som går ut ifrån människan, detta är det som orenar människan.
For from within, out of the heart of men, proceed evil thoughts, adulteries, fornications, murders,
Ty inifrån, från människornas hjärtan, utgå deras onda tankar, otukt, tjuveri, mord,
Thefts, covetousness, wickedness, deceit, lasciviousness, an evil eye, blasphemy, pride, foolishness:
äktenskapsbrott, girighet, ondska, svek, lösaktighet, avund, hädelse, övermod, oförsynt väsende.
All these evil things come from within, and defile the man.
Allt detta onda går inifrån ut, och det orenar människan.»
And from thence he arose, and went into the borders of Tyre and Sidon, and entered into an house, and would have no man know it: but he could not be hid.
Dock kunde han icke förbliva obemärkt,
For a certain woman, whose young daughter had an unclean spirit, heard of him, and came and fell at his feet:
utan en kvinna, vilkens dotter var besatt av en oren ande, kom, strax då hon hade fått höra om honom, och föll ned för hans fötter;
The woman was a Greek, a Syrophenician by nation; and she besought him that he would cast forth the devil out of her daughter.
Och hon bad honom att han skulle driva ut den onde anden ur hennes dotter.
But Jesus said unto her, Let the children first be filled: for it is not meet to take the children's bread, and to cast it unto the dogs.
Men han sade till henne: »Låt barnen först bliva mättade; det är ju otillbörligt att taga brödet från barnen och kasta det åt hundarna.»
And she answered and said unto him, Yes, Lord: yet the dogs under the table eat of the children's crumbs.
Hon svarade och sade till honom: »Ja, Herre; också äta hundarna under bordet allenast av barnens smulor.»
And he said unto her, For this saying go thy way; the devil is gone out of thy daughter.
Gå; den onde anden har farit ut ur din dotter.»
And when she was come to her house, she found the devil gone out, and her daughter laid upon the bed.
Och när hon kom hem, fann hon flickan ligga på sängen och såg att den onde anden hade farit ut.
And again, departing from the coasts of Tyre and Sidon, he came unto the sea of Galilee, through the midst of the coasts of Decapolis.
Sedan begav han sig åter bort ifrån Tyrus' område och tog vägen över Sidon och kom, genom Dekapolis' område, till Galileiska sjön.
And they bring unto him one that was deaf, and had an impediment in his speech; and they beseech him to put his hand upon him.
Och man förde till honom en som var döv och nästan stum och bad honom att lägga handen på denne.
And he took him aside from the multitude, and put his fingers into his ears, and he spit, and touched his tongue;
Då tog han honom avsides ifrån folket och satte sina fingrar i hans öron och spottade och rörde vid hans tunga
And looking up to heaven, he sighed, and saith unto him, Ephphatha, that is, Be opened.
och såg upp till himmelen, suckade och sade till honom: »Effata» (det betyder: »Upplåt dig»).
And straightway his ears were opened, and the string of his tongue was loosed, and he spake plain.
Då öppnades hans öron, och hans tungas band löstes, och han talade redigt och klart.
And he charged them that they should tell no man: but the more he charged them, so much the more a great deal they published it;
Och Jesus förbjöd dem att omtala detta för någon; men ju mer han förbjöd dem, dess mer förkunnade de det.
And were beyond measure astonished, saying, He hath done all things well: he maketh both the deaf to hear, and the dumb to speak.
Och folket häpnade övermåttan och sade: »Allt har han väl beställt: de döva låter han höra och de stumma tala.»
In those days the multitude being very great, and having nothing to eat, Jesus called his disciples unto him, and saith unto them,
Då vid samma tid åter mycket folk hade kommit tillstädes, och de icke hade något att äta, kallade han sina lärjungar till sig och sade till dem:
I have compassion on the multitude, because they have now been with me three days, and have nothing to eat:
»Jag ömkar mig över folket, ty det är redan tre dagar som de hava dröjt kvar hos mig, och de hava intet att äta.
And if I send them away fasting to their own houses, they will faint by the way: for divers of them came from far.
Om jag nu låter dem fastande gå ifrån mig hem, så uppgivas de på vägen; somliga av dem hava ju kommit långväga ifrån.»
And his disciples answered him, From whence can a man satisfy these men with bread here in the wilderness?
Då svarade hans lärjungar honom: »Varifrån skall man här i en öken kunna få bröd till att mätta dessa med?»
And they said, Seven.
Han frågade dem: »Huru många bröd haven I?» De svarade: »Sju.»
And he commanded the people to sit down on the ground: and he took the seven loaves, and gave thanks, and brake, and gave to his disciples to set before them; and they did set them before the people.
Ock han tog de sju bröden, tackade Gud och bröt dem och gav åt sina lärjungar, för att de skulle lägga fram dem; och de lade fram åt folket.
And they had a few small fishes: and he blessed, and commanded to set them also before them.
De hade ock några få småfiskar; och när han hade välsignat dessa, bjöd han att man likaledes skulle lägga fram dem.
So they did eat, and were filled: and they took up of the broken meat that was left seven baskets.
Och man samlade sedan upp sju korgar med överblivna stycken.
And they that had eaten were about four thousand: and he sent them away.
Sedan lät han dem skiljas åt.
And straightway he entered into a ship with his disciples, and came into the parts of Dalmanutha.
Och strax därefter steg han i båten med sina lärjungar och for till trakten av Dalmanuta.
And the Pharisees came forth, and began to question with him, seeking of him a sign from heaven, tempting him.
Och fariséerna kommo ditut och begynte disputera med honom; de ville sätta honom på prov och begärde av honom något tecken från himmelen.
And he sighed deeply in his spirit, and saith, Why doth this generation seek after a sign? verily I say unto you, There shall no sign be given unto this generation.
Åt detta släkte skall intet tecken givas.»
And he left them, and entering into the ship again departed to the other side.
Så lämnade han dem och steg åter i båten och for över till andra stranden.
Now the disciples had forgotten to take bread, neither had they in the ship with them more than one loaf.
Och de hade förgätit att taga med sig bröd; icke mer än ett enda bröd hade de med sig i båten.
And he charged them, saying, Take heed, beware of the leaven of the Pharisees, and of the leaven of Herod.
Och han bjöd dem och sade: »Sen till, att I tagen eder till vara för fariséernas surdeg och för Herodes' surdeg.»
And they reasoned among themselves, saying, It is because we have no bread.
Då talade de med varandra om att de icke hade bröd med sig.
And when Jesus knew it, he saith unto them, Why reason ye, because ye have no bread? perceive ye not yet, neither understand? have ye your heart yet hardened?
Äro edra hjärtan så förstockade?
Having eyes, see ye not? and having ears, hear ye not? and do ye not remember?
I haven ju öron; hören I då icke?
They say unto him, Twelve.
Och kommen I icke ihåg huru många korgar fulla av stycken I samladen upp, när jag bröt de fem bröden åt de fem tusen?» De svarade honom: »Tolv.»
And they said, Seven.
»Och när jag bröt de sju bröden åt de fyra tusen, huru många korgar fulla av stycken samladen I då upp?» De svarade: »Sju.»
And he said unto them, How is it that ye do not understand?
Då sade han till dem: »Förstån I då ännu ingenting?»
And he cometh to Bethsaida; and they bring a blind man unto him, and besought him to touch him.
Och man förde till honom en som var blind och bad honom att han skulle röra vid denne.
And he took the blind man by the hand, and led him out of the town; and when he had spit on his eyes, and put his hands upon him, he asked him if he saw ought.
Då tog han den blinde vid handen och ledde honom utanför byn; sedan spottade han på hans ögon och lade händerna på honom och frågade honom: »Ser du något?»
And he looked up, and said, I see men as trees, walking.
Han såg då upp och svarade: »Jag kan urskilja människorna; jag ser dem gå omkring, men de likna träd.»
After that he put his hands again upon his eyes, and made him look up: and he was restored, and saw every man clearly.
Därefter lade han åter händerna på hans ögon, och nu såg han tydligt och var botad och kunde jämväl på långt håll se allting klart.
And he sent him away to his house, saying, Neither go into the town, nor tell it to any in the town.
Och Jesus bjöd honom gå hem och sade: »Gå icke ens in i byn.»
And Jesus went out, and his disciples, into the towns of Caesarea Philippi: and by the way he asked his disciples, saying unto them, Whom do men say that I am?
På vägen dit frågade han sina lärjungar och sade till dem: »Vem säger folket mig vara?»
And they answered, John the Baptist; but some say, Elias; and others, One of the prophets.
De svarade och sade: »Johannes döparen; andra säga dock Elias, andra åter säga:
And he saith unto them, But whom say ye that I am?
'Det är en av profeterna.'»
And Peter answereth and saith unto him, Thou art the Christ.
Då frågade han dem: »Vem sägen då I mig vara?» Petrus svarade och sade till honom: »Du är Messias.»
And he charged them that they should tell no man of him.
Då förbjöd han dem strängeligen att för någon säga detta om honom.