natgillin/translations-raw huggingface dataset:
And profited in the Jews' religion above many my equals in mine own nation, being more exceedingly zealous of the traditions of my fathers.
ja, att jag gick längre i judiskt väsende än många av mina samtida landsmän och ännu ivrigare nitälskade för mina fäders stadgar.
But when it pleased God, who separated me from my mother's womb, and called me by his grace,
Men när han, som allt ifrån min moders liv har avskilt mig, och som genom sin nåd har kallat mig,
To reveal his Son in me, that I might preach him among the heathen; immediately I conferred not with flesh and blood:
täcktes i mig uppenbara sin Son, för att jag bland hedningarna skulle förkunna evangelium om honom, då begav jag mig strax åstad; jag rådförde mig icke med någon människa,
Neither went I up to Jerusalem to them which were apostles before me; but I went into Arabia, and returned again unto Damascus.
I stället for jag bort till Arabien och vände så åter tillbaka till Damaskus.
Then after three years I went up to Jerusalem to see Peter, and abode with him fifteen days.
Först sedan, tre år därefter, for jag upp till Jerusalem, för att lära känna Cefas, och jag stannade hos honom femton dagar.
But other of the apostles saw I none, save James the Lord's brother.
Men av de andra apostlarna såg jag ingen; allenast Jakob, Herrens broder, såg jag.
Now the things which I write unto you, behold, before God, I lie not.
Och Gud vet att jag icke ljuger i vad jag här skriver till eder.
Afterwards I came into the regions of Syria and Cilicia;
Därefter for jag till Syriens och Ciliciens bygder.
And was unknown by face unto the churches of Judaea which were in Christ:
Men för de kristna församlingarna i Judeen var jag personligen okänd.
But they had heard only, That he which persecuted us in times past now preacheth the faith which once he destroyed.
De hörde allenast huru man sade: »Han som förut förföljde oss, han förkunnar nu evangelium om den tro som han förr ville utrota.»
And they glorified God in me.
Och de prisade Gud för min skull.
Then fourteen years after I went up again to Jerusalem with Barnabas, and took Titus with me also.
Både judar och hedningar bliva rättfärdiga av tro på Kristus, icke av laggärningar.
And I went up by revelation, and communicated unto them that gospel which I preach among the Gentiles, but privately to them which were of reputation, lest by any means I should run, or had run, in vain.
Efter fjorton års förlopp for jag sedan åter upp till Jerusalem, åtföljd av Barnabas; jag tog då också Titus med mig.
But neither Titus, who was with me, being a Greek, was compelled to be circumcised:
Men det var på grund av en uppenbarelse som jag for dit.
And that because of false brethren unawares brought in, who came in privily to spy out our liberty which we have in Christ Jesus, that they might bring us into bondage:
Men icke ens Titus, min följeslagare, som var grek, blev nödgad att låta omskära sig.
To whom we gave place by subjection, no, not for an hour; that the truth of the gospel might continue with you.
Det var nämligen så, att några falska bröder hade kommit att upptagas i församlingen, dit de hade smugit sig in för att bespeja vår frihet, den som vi hava i Kristus Jesus, varefter de ville trälbinda oss.
But of these who seemed to be somewhat, (whatsoever they were, it maketh no matter to me:
Dock gåvo vi icke ens ett ögonblick vika för dem genom en sådan underkastelse; ty vi ville att evangelii sanning skulle bliva bevarad hos eder.
God accepteth no man's person:) for they who seemed to be somewhat in conference added nothing to me:
Och vad angår dem som ansågos något vara -- hurudana de nu voro, det kommer icke mig vid; Gud har icke anseende till personen -- så sökte icke dessa män, de som stodo högst i anseende, att pålägga mig några nya förpliktelser.
But contrariwise, when they saw that the gospel of the uncircumcision was committed unto me, as the gospel of the circumcision was unto Peter;
Tvärtom; de sågo att jag hade blivit betrodd med att förkunna evangelium för de oomskurna, likasom Petrus hade fått de omskurna på sin del --
(For he that wrought effectually in Peter to the apostleship of the circumcision, the same was mighty in me toward the Gentiles:)
ty densamme som hade stått Petrus bi vid hans apostlaverksamhet bland de omskurna, han hade ock stått mig bi bland hedningarna --
And when James, Cephas, and John, who seemed to be pillars, perceived the grace that was given unto me, they gave to me and Barnabas the right hands of fellowship; that we should go unto the heathen, and they unto the circumcision.
och när de nu förnummo vilken nåd som hade blivit mig given, räckte de mig och Barnabas handen till samarbete, både Jakob och Cefas och Johannes, de män som räknades för själva stödjepelarna; vi skulle verka bland hedningarna, och de bland de omskurna.
Only they would that we should remember the poor; the same which I also was forward to do.
Allenast skulle vi tänka på de fattiga; och just detta har jag också vinnlagt mig om att göra.
But when Peter was come to Antioch, I withstood him to the face, because he was to be blamed.
Men när Cefas kom till Antiokia, trädde jag öppet upp mot honom, ty han hade befunnits skyldig till en försyndelse.
For before that certain came from James, he did eat with the Gentiles: but when they were come, he withdrew and separated himself, fearing them which were of the circumcision.
Förut hade han nämligen ätit tillsammans med hedningarna; men så kommo några män dit från Jakob, och efter deras ankomst drog han sig tillbaka och höll sig undan, av fruktan för de omskurna.
And the other Jews dissembled likewise with him; insomuch that Barnabas also was carried away with their dissimulation.
Till samma skrymteri gjorde sig också de andra judarna skyldiga, och så blev till och med Barnabas indragen i deras skrymteri.
But when I saw that they walked not uprightly according to the truth of the gospel, I said unto Peter before them all, If thou, being a Jew, livest after the manner of Gentiles, and not as do the Jews, why compellest thou the Gentiles to live as do the Jews?
Men när jag såg att de icke vandrade med fasta steg, enligt evangelii sanning, sade jag till Cefas i allas närvaro: »Om du, som är en jude, kan leva efter hednisk sed i stället för efter judisk, varför vill du då nödga hedningarna att leva efter judiskt sätt?»
We who are Jews by nature, and not sinners of the Gentiles,
Vi för vår del äro väl på grund av vår härkomst judar och icke »hedniska syndare»;
Knowing that a man is not justified by the works of the law, but by the faith of Jesus Christ, even we have believed in Jesus Christ, that we might be justified by the faith of Christ, and not by the works of the law: for by the works of the law shall no flesh be justified.
Ty av laggärningar bliver intet kött rättfärdigt.
But if, while we seek to be justified by Christ, we ourselves also are found sinners, is therefore Christ the minister of sin?
Men om nu jämväl vi, i det vi sökte att bliva rättfärdiga i Kristus, hava befunnits vara syndare, då är ju Kristus en syndatjänare?
For if I build again the things which I destroyed, I make myself a transgressor.
Om så vore att jag byggde upp igen detta samma som jag redan har brutit ned, då bevisade jag därmed, att jag var en överträdare.
For I through the law am dead to the law, that I might live unto God.
Ty jag för min del har genom lagen dött bort ifrån lagen, för att jag skall leva för Gud.
I am crucified with Christ: neverthless I live; yet not I, but Christ liveth in me: and the life which I now live in the flesh I live by the faith of the Son of God, who loved me, and gave himself for me.
och nu lever icke mer jag, utan Kristus lever i mig; och det liv som jag nu lever i köttet, det lever jag i tron på Guds Son, som har älskat mig och utgivit sig själv för mig.
I do not frustrate the grace of God: for if righteousness come by the law, then Christ is dead in vain.
Om rättfärdighet kunde vinnas genom lagen, då hade ju Kristus icke behövt lida döden.
O foolish Galatians, who hath bewitched you, that ye should not obey the truth, before whose eyes Jesus Christ hath been evidently set forth, crucified among you?
Av tro blev Abraham rättfärdig, och löftet till honom upphävdes icke genom den långt senare utgivna lagen, som allenast skulle vara en uppfostrare till Kristus.
This only would I learn of you, Received ye the Spirit by the works of the law, or by the hearing of faith?
Kom det sig av laggärningar att I undfingen Anden, eller kom det sig därav att I lyssnaden i tro?
Are ye so foolish? having begun in the Spirit, are ye now made perfect by the flesh?
I, som haven begynt i Anden, viljen I nu sluta i köttet?
Have ye suffered so many things in vain? if it be yet in vain.
Haven I då upplevat så mycket förgäves -- om det nu verkligen har varit förgäves?
He therefore that ministereth to you the Spirit, and worketh miracles among you, doeth he it by the works of the law, or by the hearing of faith?
Alltså, att han som förlänade eder Anden och utförde kraftgärningar bland eder gjorde detta, kom det sig av laggärningar eller därav att I lyssnaden i tro,
Even as Abraham believed God, and it was accounted to him for righteousness.
i enlighet med det ordet: »Abraham trodde Gud, och det räknades honom till rättfärdighet»?
Know ye therefore that they which are of faith, the same are the children of Abraham.
Så mån I nu veta att de som låta det bero på tro, de äro Abrahams barn.
And the scripture, foreseeing that God would justify the heathen through faith, preached before the gospel unto Abraham, saying, In thee shall all nations be blessed.
Och eftersom skriften förutsåg att det var av tro som hedningarna skulle bliva rättfärdiggjorda av Gud, så gav den i förväg åt Abraham detta glada budskap: »I dig skola alla folk varda välsignade.»
So then they which be of faith are blessed with faithful Abraham.
Alltså bliva de som låta det bero på tro välsignade tillika med Abraham, honom som trodde.
For as many as are of the works of the law are under the curse: for it is written, Cursed is every one that continueth not in all things which are written in the book of the law to do them.
Det är nämligen skrivet: »Förbannad vare var och en som icke förbliver vid allt som är skrivet i lagens bok, och icke gör därefter.»
But that no man is justified by the law in the sight of God, it is evident: for, The just shall live by faith.
Och att ingen i kraft av lag bliver rättfärdig inför Gud, det är uppenbart, eftersom det heter: »Den rättfärdige skall leva av tro.»
And the law is not of faith: but, The man that doeth them shall live in them.
Men i lagen beror det icke på tro; tvärtom heter det: »Den som gör efter dessa stadgar skall leva genom dem.»
Christ hath redeemed us from the curse of the law, being made a curse for us: for it is written, Cursed is every one that hangeth on a tree:
Det är ju skrivet: »Förbannad är var och en som är upphängd på trä.»
That the blessing of Abraham might come on the Gentiles through Jesus Christ; that we might receive the promise of the Spirit through faith.
Vi friköptes, för att den välsignelse som hade givits åt Abraham skulle i Jesus Kristus komma också hedningarna till del, så att vi genom tron skulle undfå den utlovade Anden.
Brethren, I speak after the manner of men; Though it be but a man's covenant, yet if it be confirmed, no man disannulleth, or addeth thereto.
Icke ens när fråga är om en människas testamentsförordnande, kan någon upphäva det eller lägga något därtill, sedan det en gång har vunnit gällande kraft.
Now to Abraham and his seed were the promises made.
Nu gåvos löftena åt Abraham, så ock åt hans »säd».
He saith not, And to seeds, as of many; but as of one, And to thy seed, which is Christ.
Det heter icke: »och åt dem som komma av din säd», såsom när det talas om många; utan det heter, såsom när det talas om en enda: »och åt din säd», vilken är Kristus.
And this I say, that the covenant, that was confirmed before of God in Christ, the law, which was four hundred and thirty years after, cannot disannul, that it should make the promise of none effect.
Ett förordnande som Gud redan hade givit gällande kraft kan icke genom en lag, som utgavs fyra hundra trettio år därefter, hava blivit ogiltigt, så att löftet därmed har gjorts om intet.
For if the inheritance be of the law, it is no more of promise: but God gave it to Abraham by promise.
Om det nämligen vore på grund av lag som arvet skulle undfås, så vore det icke på grund av löfte.
Wherefore then serveth the law?
Vartill tjänade då lagen?
It was added because of transgressions, till the seed should come to whom the promise was made; and it was ordained by angels in the hand of a mediator.
Jo, på det att överträdelserna skulle komma i dagen, blev den efteråt given, för att gälla till dess att »säden» skulle komma, han åt vilken löftet hade blivit givet; och den utgavs genom änglar och överlämnades i en medlares hand.
Now a mediator is not a mediator of one, but God is one.
Men den som är medlare är icke medlare för allenast en enda.
Is the law then against the promises of God?
Bort det!
God forbid: for if there had been a law given which could have given life, verily righteousness should have been by the law.
Om en lag hade blivit given, som kunde göra levande, då skulle rättfärdigheten verkligen komma av lagen.
But the scripture hath concluded all under sin, that the promise by faith of Jesus Christ might be given to them that believe.
Men nu har skriften inneslutit alltsammans under synd, för att det som var utlovat skulle, av tro på Jesus Kristus, komma dem till del som tro.
But before faith came, we were kept under the law, shut up unto the faith which should afterwards be revealed.
Men förrän tron kom, voro vi inneslutna under lagen och höllos i förvar under den, i förbidan på den tro som en gång skulle uppenbaras.
Wherefore the law was our schoolmaster to bring us unto Christ, that we might be justified by faith.
Så har lagen blivit vår uppfostrare till Kristus, för att vi skola bliva rättfärdiga av tro.
But after that faith is come, we are no longer under a schoolmaster.
Men sedan tron har kommit, stå vi icke mer under uppfostrare.
For ye are all the children of God by faith in Christ Jesus.
Alla ären I Guds barn genom tron, i Kristus Jesus;
For as many of you as have been baptized into Christ have put on Christ.
ty I alla, som haven blivit döpta till Kristus, haven iklätt eder Kristus.
There is neither Jew nor Greek, there is neither bond nor free, there is neither male nor female: for ye are all one in Christ Jesus.
Här är icke jude eller grek, här är icke träl eller fri, här är icke man och kvinna: alla ären I ett i Kristus Jesus.
And if ye be Christ's, then are ye Abraham's seed, and heirs according to the promise.
Hören I nu Kristus till, så ären I därmed ock Abrahams säd, arvingar enligt löftet.
Now I say, That the heir, as long as he is a child, differeth nothing from a servant, though he be lord of all;
Fordom, när vi voro barn, trälade vi under falska gudamakter, men Gud har frigjort oss och upptagit oss till sina barn.
But is under tutors and governors until the time appointed of the father.
Så länge arvingen är barn, finnes ingen skillnad mellan honom och en träl, fastän han är herre över alla ägodelarna;
Even so we, when we were children, were in bondage under the elements of the world:
ty han står under förmyndare och förvaltare, intill den tid som fadern har bestämt.
But when the fulness of the time was come, God sent forth his Son, made of a woman, made under the law,
Men när tiden var fullbordad, sände Gud sin Son, född av kvinna och ställd under lagen,
To redeem them that were under the law, that we might receive the adoption of sons.
för att han skulle friköpa dem som stodo under lagen, så att vi skulle få söners rätt.
And because ye are sons, God hath sent forth the Spirit of his Son into your hearts, crying, Abba, Father.
Fader!»
Wherefore thou art no more a servant, but a son; and if a son, then an heir of God through Christ.
Så är du nu icke mer träl, utan son; och är du son, så är du ock arvinge, insatt därtill av Gud.
Howbeit then, when ye knew not God, ye did service unto them which by nature are no gods.
Förut, innan I ännu känden Gud, voren I trälar under gudar som till sitt väsende icke voro gudar.
But now, after that ye have known God, or rather are known of God, how turn ye again to the weak and beggarly elements, whereunto ye desire again to be in bondage?
Men nu, sedan I haven lärt känna Gud och, vad mer är, haven blivit kända av Gud, huru kunnen I nu vända tillbaka till de svaga och arma »makter», under vilka I åter på nytt viljen bliva trälar?
Ye observe days, and months, and times, and years.
I akten ju på dagar och på månader och på särskilda tider och år. --
I am afraid of you, lest I have bestowed upon you labour in vain.
Jag är bekymrad för eder och fruktar att jag till äventyrs har arbetat förgäves för eder.
Brethren, I beseech you, be as I am; for I am as ye are: ye have not injured me at all.
Bliven såsom jag är, eftersom jag har blivit såsom I voren.
Ye know how through infirmity of the flesh I preached the gospel unto you at the first.
I veten ju att det var på grund av kroppslig svaghet som jag första gången kom att förkunna evangelium för eder.
And my temptation which was in my flesh ye despised not, nor rejected; but received me as an angel of God, even as Christ Jesus.
Och fastän mitt kroppsliga tillstånd då väl hade kunnat innebära en frestelse för eder, så sågen I det ändå icke med ringaktning eller leda, utan togen emot mig såsom en Guds ängel, ja, såsom Kristus Jesus själv.
Where is then the blessedness ye spake of? for I bear you record, that, if it had been possible, ye would have plucked out your own eyes, and have given them to me.
Det vittnesbördet kan jag nämligen giva eder, att I då, om så hade varit möjligt, skullen hava rivit ut edra ögon och givit dem åt mig.
Am I therefore become your enemy, because I tell you the truth?
Så har jag då blivit eder ovän därigenom att jag säger eder sanningen!
They zealously affect you, but not well; yea, they would exclude you, that ye might affect them.
Man söker med iver att vinna eder för sig, men icke med en god iver; nej, del vilja avspärra eder från andra, för att I med så mycket större iver skolen hålla eder till dem.
But it is good to be zealously affected always in a good thing, and not only when I am present with you.
Och det är nu gott att I bliven omfattade med ivrig omsorg, i en god sak, alltid, och icke allenast när jag är tillstädes hos eder,
My little children, of whom I travail in birth again until Christ be formed in you,
I mina barn, som jag nu åter med vånda måste föda till livet, intill dess att Kristus har tagit gestalt i eder.
I desire to be present with you now, and to change my voice; for I stand in doubt of you.
Jag skulle önska att jag just nu vore hos eder och kunde göra min röst rätt bevekande.
Tell me, ye that desire to be under the law, do ye not hear the law?
Sägen mig, I som viljen stå under lagen: haven I icke hört vad lagen säger?
For it is written, that Abraham had two sons, the one by a bondmaid, the other by a freewoman.
Det är ju skrivet att Abraham fick två söner, en med sin tjänstekvinna, och en med sin fria hustru.
But he who was of the bondwoman was born after the flesh; but he of the freewoman was by promise.
Men tjänstekvinnans son är född efter köttet, då däremot den fria hustruns son är född i kraft av löftet.
Which things are an allegory: for these are the two covenants; the one from the mount Sinai, which gendereth to bondage, which is Agar.
Av dessa kommer det ena från berget Sina och föder sina barn till träldom, och detta har sin förebild i Agar.
For this Agar is mount Sinai in Arabia, and answereth to Jerusalem which now is, and is in bondage with her children.
Berget Sina kallas nämligen i Arabien för Agar och svarar emot det nuvarande Jerusalem, ty detta lever med sina barn i träldom.
But Jerusalem which is above is free, which is the mother of us all.
Men det Jerusalem som är därovan, det är fritt, och det är vår moder.
For it is written, Rejoice, thou barren that bearest not; break forth and cry, thou that travailest not: for the desolate hath many more children than she which hath an husband.
Så är ju skrivet: »Jubla, du ofruktsamma, du som icke föder barn; brist ut och ropa, du som icke bliver moder, Ty den ensamma skall hava många barn, flera än den som har man.»
Now we, brethren, as Isaac was, are the children of promise.
Och I, mina bröder, ären löftets barn, likasom Isak var.
But as then he that was born after the flesh persecuted him that was born after the Spirit, even so it is now.
Men likasom förr i tiden den son som var född efter köttet förföljde den som var född efter Anden, så är det ock nu.
Cast out the bondwoman and her son: for the son of the bondwoman shall not be heir with the son of the freewoman.
Dock, vad säger skriften? »Driv ut tjänstekvinnan och hennes son; ty tjänstekvinnans son skall förvisso icke ärva med den fria hustruns son.»
So then, brethren, we are not children of the bondwoman, but of the free.
Alltså, mina bröder, vi äro icke barn av en tjänstekvinna, utan av den fria hustrun.
Stand fast therefore in the liberty wherewith Christ hath made us free, and be not entangled again with the yoke of bondage.
Stån därför fasta, och låten icke något nytt träldomsok läggas på eder.
Behold, I Paul say unto you, that if ye be circumcised, Christ shall profit you nothing.
Se, jag säger eder, jag Paulus, att om I låten omskära eder, så bliver Kristus eder till intet gagn.
For I testify again to every man that is circumcised, that he is a debtor to do the whole law.
Och för var och en som låter omskära sig betygar jag nu åter att han är pliktig att fullgöra hela lagen.
Christ is become of no effect unto you, whosoever of you are justified by the law; ye are fallen from grace.
I haven kommit bort ifrån Kristus, I som viljen bliva rättfärdiga i kraft av lagen; I haven fallit ur nåden.
For we through the Spirit wait for the hope of righteousness by faith.
Vi vänta nämligen genom ande, av tro, den rättfärdighet som är vårt hopp.
For in Jesus Christ neither circumcision availeth any thing, nor uncircumcision; but faith which worketh by love.
Ty i Kristus Jesus betyder det intet huruvida någon är omskuren eller oomskuren; allt beror på huruvida han har en tro som är verksam genom kärlek.
Ye did run well; who did hinder you that ye should not obey the truth?
Vem har nu lagt hinder i eder väg, så att I icke mer lyden sanningen?
This persuasion cometh not of him that calleth you.
Till sådant kom ingen maning från honom som har kallat eder.
A little leaven leaveneth the whole lump.
Litet surdeg syrar hela degen.
I have confidence in you through the Lord, that ye will be none otherwise minded: but he that troubleth you shall bear his judgment, whosoever he be.
För min del har jag i Herren den tillförsikten till eder, att I icke häri skolen tänka på annat sätt; men den som vållar förvirring bland eder, han skall bära sin dom, vem han än må vara.
And I, brethren, if I yet preach circumcision, why do I yet suffer persecution? then is the offence of the cross ceased.
Om så vore, mina bröder, att jag själv ännu predikade omskärelse, varför skulle jag då ännu alltjämt lida förföljelse?
I would they were even cut off which trouble you.
Jag skulle önska att de män som uppvigla eder läte omskära sig ända till avstympning.
For, brethren, ye have been called unto liberty; only use not liberty for an occasion to the flesh, but by love serve one another.
Fastmer mån I tjäna varandra genom kärleken.
For all the law is fulfilled in one word, even in this; Thou shalt love thy neighbour as thyself.
Ty hela lagens uppfyllelse ligger i ett enda budord, nämligen detta: »Du skall älska din nästa såsom dig själv.»
But if ye bite and devour one another, take heed that ye be not consumed one of another.
Men om I bitens inbördes och äten på varandra, så mån I se till, att I icke bliven uppätna av varandra.
This I say then, Walk in the Spirit, and ye shall not fulfil the lust of the flesh.
Vandren i ande, så skolen I förvisso icke göra vad köttet har begärelse till.