natgillin/translations-raw huggingface dataset:
And now when the even was come, because it was the preparation, that is, the day before the sabbath,
Det var nu tillredelsedag (det är dagen före sabbaten), och det hade blivit afton.
Joseph of Arimathaea, an honourable counsellor, which also waited for the kingdom of God, came, and went in boldly unto Pilate, and craved the body of Jesus.
Josef från Arimatea, en ansedd rådsherre och en av dem som väntade på Guds rike, tog därför nu mod till sig och gick in till Pilatus och utbad sig att få Jesu kropp.
And Pilate marvelled if he were already dead: and calling unto him the centurion, he asked him whether he had been any while dead.
Då förundrade sig Pilatus över att Jesus redan skulle vara död, och han kallade till sig hövitsmannen och frågade honom om det var länge sedan han hade dött.
And when he knew it of the centurion, he gave the body to Joseph.
Och när han av hövitsmannen hade fått veta huru det var, skänkte han åt Josef hans döda kropp.
And he bought fine linen, and took him down, and wrapped him in the linen, and laid him in a sepulchre which was hewn out of a rock, and rolled a stone unto the door of the sepulchre.
Denne köpte då en linneduk och tog honom ned och svepte honom i linneduken och lade honom i en grav som var uthuggen i en klippa; sedan vältrade han en sten för ingången till graven.
And Mary Magdalene and Mary the mother of Joses beheld where he was laid.
Men Maria från Magdala och den Maria som var Joses' moder sågo var han lades.
And when the sabbath was past, Mary Magdalene, and Mary the mother of James, and Salome, had bought sweet spices, that they might come and anoint him.
Och när sabbaten var förliden, köpte Maria från Magdala och den Maria som var Jakobs moder och Salome välluktande kryddor, för att sedan gå åstad och smörja honom.
And very early in the morning the first day of the week, they came unto the sepulchre at the rising of the sun.
Och bittida om morgonen på första veckodagen kommo de till graven, redan vid soluppgången.
And they said among themselves, Who shall roll us away the stone from the door of the sepulchre?
Och de sade till varandra: »Vem skall åt oss vältra bort stenen från ingången till graven?»
And when they looked, they saw that the stone was rolled away: for it was very great.
Den var nämligen mycket stor.
And entering into the sepulchre, they saw a young man sitting on the right side, clothed in a long white garment; and they were affrighted.
Och när de hade kommit in i graven, fingo de se en ung man sitta där på högra sidan, klädd i en vit fotsid klädnad; och de blevo förskräckta.
And he saith unto them, Be not affrighted:
Men han sade till dem: »Varen icke förskräckta.
Ye seek Jesus of Nazareth, which was crucified: he is risen; he is not here: behold the place where they laid him.
Se där är platsen där de lade honom.
But go your way, tell his disciples and Peter that he goeth before you into Galilee: there shall ye see him, as he said unto you.
'Han skall före eder gå till Galileen; där skolen I få se honom, såsom han har sagt eder.'»
And they went out quickly, and fled from the sepulchre; for they trembled and were amazed: neither said they any thing to any man; for they were afraid.
Och i sin fruktan sade de intet till någon.
Now when Jesus was risen early the first day of the week, he appeared first to Mary Magdalene, out of whom he had cast seven devils.
[Men efter sin uppståndelse visade han sig på första veckodagens morgon först för Maria från Magdala, ur vilken han hade drivit ut sju onda andar.
And she went and told them that had been with him, as they mourned and wept.
Hon gick då och omtalade det för dem som hade följt med honom, och som nu sörjde och gräto.
And they, when they had heard that he was alive, and had been seen of her, believed not.
Men när dessa hörde sägas att han levde och hade blivit sedd av henne, trodde de det icke.
After that he appeared in another form unto two of them, as they walked, and went into the country.
Därefter uppenbarade han sig i en annan skepnad för två av dem, medan de voro stadda på vandring utåt landsbygden.
And they went and told it unto the residue: neither believed they them.
Också dessa gingo bort och omtalade det för de andra; men icke heller dem trodde man.
Afterward he appeared unto the eleven as they sat at meat, and upbraided them with their unbelief and hardness of heart, because they believed not them which had seen him after he was risen.
Sedan uppenbarade han sig också för de elva, när de lågo till bords; och han förebrådde dem då deras otro och deras hjärtans hårdhet, i det att de icke hade trott dem som hade sett honom vara uppstånden.
And he said unto them, Go ye into all the world, and preach the gospel to every creature.
Och han sade till dem: »Gån ut i hela världen och prediken evangelium för allt skapat.
He that believeth and is baptized shall be saved; but he that believeth not shall be damned.
Den som tror och bliver döpt, han skall bliva frälst; men den som icke tror, han skall bliva fördömd.
And these signs shall follow them that believe; In my name shall they cast out devils; they shall speak with new tongues;
Och dessa tecken skola åtfölja dem som tro: genom mitt namn skola de driva ut onda andar, de skola tala nya tungomål,
They shall take up serpents; and if they drink any deadly thing, it shall not hurt them; they shall lay hands on the sick, and they shall recover.
ormar skola de taga i händerna, och om de dricka något dödande gift, så skall det alls icke skada dem; på sjuka skola de lägga händerna, och de skola då bliva friska.»
So then after the Lord had spoken unto them, he was received up into heaven, and sat on the right hand of God.
Därefter, sedan Herren Jesus hade talat med dem, blev han upptagen i himmelen och satte sig på Guds högra sida.
And they went forth, and preached every where, the Lord working with them, and confirming the word with signs following.
Och Herren verkade med dem och stadfäste ordet genom de tecken som åtföljde det.]V.
Amen.
9--20 se Nya testamentets text i Ordförklaringarna.
Now king David was old and stricken in years; and they covered him with clothes, but he gat no heat.
Konung David var nu gammal och kommen till hög ålder; och ehuru man höljde täcken över honom, kunde han dock icke hålla sig varm.
Wherefore his servants said unto him, Let there be sought for my lord the king a young virgin: and let her stand before the king, and let her cherish him, and let her lie in thy bosom, that my lord the king may get heat.
Om hon får ligga i din famn, så bliver min herre konungen varm»
So they sought for a fair damsel throughout all the coasts of Israel, and found Abishag a Shunammite, and brought her to the king.
Så sökte de då över hela Israels land efter en skön flicka; och de funno Abisag från Sunem och förde henne till konungen.
And the damsel was very fair, and cherished the king, and ministered to him: but the king knew her not.
Hon var en mycket skön flicka, och hon skötte nu konungen och betjänade honom, men konungen hade intet umgänge med henne.
Then Adonijah the son of Haggith exalted himself, saying, I will be king: and he prepared him chariots and horsemen, and fifty men to run before him.
Men Adonia, Haggits son, hov sig upp och sade: »Det är jag som skall bliva konung.» Och han skaffade sig vagnar och ryttare, därtill ock femtio man som löpte framför honom.
And his father had not displeased him at any time in saying, Why hast thou done so? and he also was a very goodly man; and his mother bare him after Absalom.
Hans fader hade aldrig velat bedröva honom med att säga: »Varför gör du så?» Han var ock mycket fager; och hans moder hade fött honom näst efter Absalom.
And he conferred with Joab the son of Zeruiah, and with Abiathar the priest: and they following Adonijah helped him.
Och han begynte underhandla med Joab, Serujas son, och med prästens Ebjatar, och dessa slöto sig till Adonia och understödde honom.
But Zadok the priest, and Benaiah the son of Jehoiada, and Nathan the prophet, and Shimei, and Rei, and the mighty men which belonged to David, were not with Adonijah.
Men prästen Sadok och Benaja, Jojadas son, samt profeten Natan, Simei, Rei och Davids hjältar höllo icke med Adonia.
And Adonijah slew sheep and oxen and fat cattle by the stone of Zoheleth, which is by Enrogel, and called all his brethren the king's sons, and all the men of Judah the king's servants:
Och Adonia slaktade får och fäkreatur och gödkalvar vid Soheletstenen, som ligger vid Rogelskällan; och han inbjöd dit alla sina bröder, konungens söner, och alla de Juda män som voro i konungens tjänst.
But Nathan the prophet, and Benaiah, and the mighty men, and Solomon his brother, he called not.
Men profeten Natan, Benaja, hjältarna och sin broder Salomo inbjöd han icke.
Wherefore Nathan spake unto Bathsheba the mother of Solomon, saying, Hast thou not heard that Adonijah the son of Haggith doth reign, and David our lord knoweth it not?
Då sade Natan så till Bat-Seba, Salomos moder: »Du har väl hört att Adonia, Haggits son, har blivit konung, utan att vår herre David vet därom?
Now therefore come, let me, I pray thee, give thee counsel, that thou mayest save thine own life, and the life of thy son Solomon.
Men jag vill nu giva dig ett råd, för att du må kunna rädda ditt liv och din son Salomos liv.
Go and get thee in unto king David, and say unto him, Didst not thou, my lord, O king, swear unto thine handmaid, saying, Assuredly Solomon thy son shall reign after me, and he shall sit upon my throne? why then doth Adonijah reign?
Varför har då Adonia blivit konung?'
Behold, while thou yet talkest there with the king, I also will come in after thee, and confirm thy words.
Och medan du ännu är där och talar med konungen, skall jag efter dig komma in och bekräfta dina ord.»
And Bathsheba went in unto the king into the chamber: and the king was very old; and Abishag the Shunammite ministered unto the king.
Konungen var nu mycket gammal; och Abisag från Sunem betjänade konungen.
And Bathsheba bowed, and did obeisance unto the king.
Och Bat-Seba bugade sig och föll ned för konungen.
And the king said, What wouldest thou?
Då frågade konungen: »Vad önskar du?»
And she said unto him, My lord, thou swarest by the LORD thy God unto thine handmaid, saying, Assuredly Solomon thy son shall reign after me, and he shall sit upon my throne.
'Din son Salomo skall bliva konung efter mig; han skall sitta på min tron.'
And now, behold, Adonijah reigneth; and now, my lord the king, thou knowest it not:
Men se, nu har Adonia blivit konung, fastän du, min herre konung, ännu icke har fått veta det.
And he hath slain oxen and fat cattle and sheep in abundance, and hath called all the sons of the king, and Abiathar the priest, and Joab the captain of the host: but Solomon thy servant hath he not called.
Och han har slaktat tjurar och gödkalvar och får i myckenhet, och han har inbjudit alla konungens söner och prästen Ebjatar och härhövitsmannen Joab; men din tjänare Salomo har han icke inbjudit.
And thou, my lord, O king, the eyes of all Israel are upon thee, that thou shouldest tell them who shall sit on the throne of my lord the king after him.
På dig, min herre konung, äro nu hela Israels ögon riktade, i förväntan att du skall kungöra för dem vem som skall sitta på min herre konungens tron efter honom.
Otherwise it shall come to pass, when my lord the king shall sleep with his fathers, that I and my son Solomon shall be counted offenders.
Eljest torde hända, att när min herre konungen har gått till vila hos sina fäder, då bliva jag och min son Salomo hållna såsom brottslingar.»
And, lo, while she yet talked with the king, Nathan the prophet also came in.
Medan hon ännu höll på att tala med konungen, kom profeten Natan.
And when he was come in before the king, he bowed himself before the king with his face to the ground.
Och man anmälde det för konungen och sade: »Profeten Natan är här.» När han så kom inför konungen, föll han ned till jorden på sitt ansikte för konungen.
And Nathan said, My lord, O king, hast thou said, Adonijah shall reign after me, and he shall sit upon my throne?
Och Natan sade: »Min herre konung, är det väl du som har sagt att Adonia skall bliva konung efter dig, och att han skall sitta på din tron?
For he is gone down this day, and hath slain oxen and fat cattle and sheep in abundance, and hath called all the king's sons, and the captains of the host, and Abiathar the priest; and, behold, they eat and drink before him, and say, God save king Adonijah.
'Leve konung Adonia!'
But me, even me thy servant, and Zadok the priest, and Benaiah the son of Jehoiada, and thy servant Solomon, hath he not called.
Men mig, din tjänare, och prästen Sadok och Benaja, Jojadas son, och din tjänare Salomo har han icke inbjudit.
Is this thing done by my lord the king, and thou hast not shewed it unto thy servant, who should sit on the throne of my lord the king after him?
Kan väl detta hava utgått från min herre konungen, utan att du har låtit dina tjänare vet vem som skall sitta på min herre konungens tron efter honom?»
And she came into the king's presence, and stood before the king.
Då svarade konung David och sade: »Kallen hit till mig Bat-Seba.» När hon nu kom inför konungen och stod inför konungen,
And the king sware, and said, As the LORD liveth, that hath redeemed my soul out of all distress,
betygade konungen med ed och sade: »Så sant HERREN lever, han som har förlossat mig från all nöd:
Even as I sware unto thee by the LORD God of Israel, saying, Assuredly Solomon thy son shall reign after me, and he shall sit upon my throne in my stead; even so will I certainly do this day.
'Din son Salomo skall bliva konung efter mig; han skall sitta på min tron i mitt ställe', så vill jag denna dag göra.»
Then Bathsheba bowed with her face to the earth, and did reverence to the king, and said, Let my lord king David live for ever.
Då bugade sig Bat-Seba, med ansiktet mot jorden, och föll ned för konungen och sade: »Må min herre, konung David, leva evinnerligen!»
And king David said, Call me Zadok the priest, and Nathan the prophet, and Benaiah the son of Jehoiada.
Och konung David sade: »Kallen till mig prästen Sadok och profeten Natan och Benaja, Jojadas son.
And they came before the king.
När dessa kommo inför konungen,
The king also said unto them, Take with you the servants of your lord, and cause Solomon my son to ride upon mine own mule, and bring him down to Gihon:
sade konungen till dem: »Tagen eder herres tjänare med eder och sätten min son Salomo på min egen mulåsna och fören honom med till Gihon.
And let Zadok the priest and Nathan the prophet anoint him there king over Israel: and blow ye with the trumpet, and say, God save king Solomon.
'Leve konung Salomo!'
Then ye shall come up after him, that he may come and sit upon my throne; for he shall be king in my stead: and I have appointed him to be ruler over Israel and over Judah.
Ty det är honom jag har förordnat att vara furste över Israel och Juda.»
And Benaiah the son of Jehoiada answered the king, and said, Amen: the LORD God of my lord the king say so too.
Så bjude ock HERREN, min herre konungens Gud.
As the LORD hath been with my lord the king, even so be he with Solomon, and make his throne greater than the throne of my lord king David.
Ja, må han göra hans tron ännu mäktigare än min herres, konung Davids, tron.»
So Zadok the priest, and Nathan the prophet, and Benaiah the son of Jehoiada, and the Cherethites, and the Pelethites, went down, and caused Solomon to ride upon king David's mule, and brought him to Gihon.
Så gingo nu prästen Sadok och profeten Natan och Benaja, Jojadas son, ditned, jämte keretéerna och peletéerna, och satte Salomo på konung Davids mulåsna och förde honom till Gihon.
And Zadok the priest took an horn of oil out of the tabernacle, and anointed Solomon.
Och prästen Sadok tog oljehornet ur tältet och smorde Salomo.
And they blew the trumpet; and all the people said, God save king Solomon.
Därefter stötte de i basun, och allt folket ropade: »Leve konung Salomo!»
And all the people came up after him, and the people piped with pipes, and rejoiced with great joy, so that the earth rent with the sound of them.
Sedan följde allt folket honom upp, under det att de blåste på flöjter och visade sin glädje med ett så stort jubel, att jorden kunde rämna av deras rop.
And Adonijah and all the guests that were with him heard it as they had made an end of eating.
Men Adonia och alla de inbjudna som han hade hos sig hörde detta, just då de hade slutat att äta.
And when Joab heard the sound of the trumpet, he said, Wherefore is this noise of the city being in an uproar?
När Joab nu hörde basunljudet, sade han: »Varför höres detta larm från staden?»
And while he yet spake, behold, Jonathan the son of Abiathar the priest came; and Adonijah said unto him, Come in; for thou art a valiant man, and bringest good tidings.
Medan han ännu talade, kom Jonatan, prästen Ebjatars son; och Adonia sade: »Kom hit, ty du är en rättskaffens man och har nog ett gott glädjebudskap att förkunna.»
And Jonathan answered and said to Adonijah, Verily our lord king David hath made Solomon king.
Jonatan svarade och sade till Adonia: »Nej, vår herre, konung David, har gjort Salomo till konung.
And the king hath sent with him Zadok the priest, and Nathan the prophet, and Benaiah the son of Jehoiada, and the Cherethites, and the Pelethites, and they have caused him to ride upon the king's mule:
Och konungen har med honom sänt åstad prästen Sadok och profeten Natan och Benaja, Jojadas son, jämte keretéerna och peletéerna, och de hava satt honom på konungens mulåsna.
And Zadok the priest and Nathan the prophet have anointed him king in Gihon: and they are come up from thence rejoicing, so that the city rang again.
Därefter hava prästen Sadok och profeten Natan i Gihon smort honom till konung, och sedan hava de dragit upp därifrån under jubel, och hela staden har kommit i rörelse.
This is the noise that ye have heard.
Härav kommer det buller som I haven hört.
And also Solomon sitteth on the throne of the kingdom.
Salomo sitter nu ock på konungatronen.
And moreover the king's servants came to bless our lord king David, saying, God make the name of Solomon better than thy name, and make his throne greater than thy throne.
Vidare hava konungens tjänare kommit och lyckönskat vår herre konung David, och sagt:
And the king bowed himself upon the bed.
'Din Gud låte Salomos namn bliva ännu större än ditt namn, och hans tron ännu mäktigare än din tron.'
And also thus said the king, Blessed be the LORD God of Israel, which hath given one to sit on my throne this day, mine eyes even seeing it.
'Lovas vare HERREN, Israels Gud, som i dag har satt en efterträdare på min tron, så att jag med egna ögon har fått se det!»
And all the guests that were with Adonijah were afraid, and rose up, and went every man his way.
Då blevo alla de inbjudna som voro hos Adonia förskräckta och stodo upp och gingo bort, var och en sin väg.
And Adonijah feared because of Solomon, and arose, and went, and caught hold on the horns of the altar.
Men Adonia fruktade så för Salomo, att han stod upp och gick bort och fattade i hornen på altaret.
And it was told Solomon, saying, Behold, Adonijah feareth king Solomon: for, lo, he hath caught hold on the horns of the altar, saying, Let king Solomon swear unto me today that he will not slay his servant with the sword.
'Konung Salomo måste lova mig i dag med ed att han icke skall döda sin tjänare med svärd.'»
And Solomon said, If he will shew himself a worthy man, there shall not an hair of him fall to the earth: but if wickedness shall be found in him, he shall die.
Då sade Salomo: »Om han vill vara en rättskaffens man, så skall icke ett hår av hans huvud falla till jorden; men om något ont bliver funnet hos honom, så skall han dö.»
So king Solomon sent, and they brought him down from the altar.
Därefter sände konung Salomo åstad och lät hämta honom från altaret; och han kom och föll ned för konung Salomo.
And he came and bowed himself to king Solomon: and Solomon said unto him, Go to thine house.
Då sade Salomo till honom: »Gå hem till ditt.»
Now the days of David drew nigh that he should die; and he charged Solomon his son, saying,
Då nu tiden tillstundade att David skulle dö, bjöd han sin son Salomo och sade:
I go the way of all the earth: be thou strong therefore, and shew thyself a man;
»Jag går nu all världens väg; så var då frimodig och visa dig såsom en man.
And keep the charge of the LORD thy God, to walk in his ways, to keep his statutes, and his commandments, and his judgments, and his testimonies, as it is written in the law of Moses, that thou mayest prosper in all that thou doest, and whithersoever thou turnest thyself:
Och håll vad HERREN, din Gud, bjuder dig hålla, så att du vandrar på hans vägar och håller hans stadgar, hans bud och rätter och vittnesbörd, såsom det är skrivet i Moses lag, på det att du må hava framgång i allt vad du gör, och överallt dit du vänder dig;
That the LORD may continue his word which he spake concerning me, saying, If thy children take heed to their way, to walk before me in truth with all their heart and with all their soul, there shall not fail thee (said he) a man on the throne of Israel.
'Om dina barn hava akt på sin väg, så att de vandra inför mig i trohet och av allt sitt hjärta och av all sin själ, då' — sade han — 'skall på Israels tron aldrig saknas en avkomling av dig.'
Moreover thou knowest also what Joab the son of Zeruiah did to me, and what he did to the two captains of the hosts of Israel, unto Abner the son of Ner, and unto Amasa the son of Jether, whom he slew, and shed the blood of war in peace, and put the blood of war upon his girdle that was about his loins, and in his shoes that were on his feet.
Vidare: du vet väl vad Joab, Serujas son, har gjort mot mig, huru han gjorde mot de två härhövitsmännen i Israel, Abner, Ners son, och Amasa, Jeters son, huru han dräpte dem, så att han i fredstid utgöt blod, likasom hade det varit krig, och, likasom hade det varit krig, lät blod komma på bältet som han hade omkring sina länder, och på skorna som han hade på sina fötter.
Do therefore according to thy wisdom, and let not his hoar head go down to the grave in peace.
Så gör nu efter din vishet, och låt icke hans grå hår få med frid fara ned i dödsriket.
But shew kindness unto the sons of Barzillai the Gileadite, and let them be of those that eat at thy table: for so they came to me when I fled because of Absalom thy brother.
Men mot gileaditen Barsillais söner skall du bevisa godhet, så att de få vara med bland dem som äta vid ditt bord; ty på sådant sätt bemötte de mig, när jag flydde för din broder Absalom.
And, behold, thou hast with thee Shimei the son of Gera, a Benjamite of Bahurim, which cursed me with a grievous curse in the day when I went to Mahanaim: but he came down to meet me at Jordan, and I sware to him by the LORD, saying, I will not put thee to death with the sword.
'Jag skall icke döda dig med svärd.'
Now therefore hold him not guiltless: for thou art a wise man, and knowest what thou oughtest to do unto him; but his hoar head bring thou down to the grave with blood.
Men nu må du icke låta honom bliva ostraffad, ty du är en vis man och vet väl vad du bör göra med honom, så att du låter hans grå hår med blod fara ned i dödsriket.»
So David slept with his fathers, and was buried in the city of David.
och David gick till vila hos sina fäder och blev begraven i Davids stad.
And the days that David reigned over Israel were forty years: seven years reigned he in Hebron, and thirty and three years reigned he in Jerusalem.
Den tid David regerade över Israel var fyrtio år; i Hebron regerade han i sju år, och i Jerusalem regerade han i trettiotre år.
Then sat Solomon upon the throne of David his father; and his kingdom was established greatly.
Och Salomo satte sig på sin fader Davids tron, och han konungamakt blev starkt befäst.
And Adonijah the son of Haggith came to Bathsheba the mother of Solomon.
Men Adonia, Haggits son, kom till Bat-Seba, Salomos moder.
And he said, Peaceably.
Hon frågade då: »Har du gott att meddela?» Han svarade: »Ja.»
And she said, Say on.
Därefter sade han: »Jag har något att tala med dig om.» Hon svarade: »Tala.»