natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Therefore Saul removed him from him, and made him his captain over a thousand; and he went out and came in before the people.
Därför avlägsnade Saul honom ifrån sig, i det att han gjorde honom till överhövitsman i sin här; han blev så folkets ledare och anförare.
And David behaved himself wisely in all his ways; and the LORD was with him.
Och David hade framgång på alla sina vägar, och HERREN var med honom.
Wherefore when Saul saw that he behaved himself very wisely, he was afraid of him.
Då nu Saul såg att han hade så stor framgång, fruktade han honom än mer.
But all Israel and Judah loved David, because he went out and came in before them.
Men hela Israel och Juda hade David kär, eftersom han var deras ledare och anförare.
For Saul said, Let not mine hand be upon him, but let the hand of the Philistines be upon him.
Och Saul sade till David: »Se, min äldsta dotter, Merab, vill jag giva dig till hustru; skicka dig allenast såsom en tapper man i min tjänst, och för HERRENS krig.» Ty Saul tänkte: »Min hand må icke drabba honom, filistéernas hand må drabba honom.»
And David said unto Saul, Who am I? and what is my life, or my father's family in Israel, that I should be son in law to the king?
Men David svarade Saul: »Vem är jag, vilka hava mina levnadsförhållanden varit, och vad är min faders släkt i Israel, eftersom jag skulle bliva konungens måg?»
But it came to pass at the time when Merab Saul's daughter should have been given to David, that she was given unto Adriel the Meholathite to wife.
När tiden kom att Sauls dotter Merab skulle hava givits åt David, blev hon emellertid given till hustru åt meholatiten Adriel. —
And Michal Saul's daughter loved David: and they told Saul, and the thing pleased him.
Och när man omtalade detta för Saul, behagade det honom.
Wherefore Saul said to David, Thou shalt this day be my son in law in the one of the twain.
Saul tänkte nämligen: »Jag skall giva henne åt honom, för att hon må bliva honom en snara, så att filistéernas hand drabbar honom.» Och Saul sade till David: »För andra gången kan du nu bliva min måg.»
And Saul commanded his servants, saying, Commune with David secretly, and say, Behold, the king hath delight in thee, and all his servants love thee: now therefore be the king's son in law.
Och Saul bjöd sina tjänare att de hemligen skulle tala så med David: »Se, konungen har behag till dig, och alla hans tjänare hava dig kär; du hör nu bliva konungens måg.»
And Saul's servants spake those words in the ears of David.
Och Sauls tjänare talade dessa ord i Davids öron.
And David said, Seemeth it to you a light thing to be a king's son in law, seeing that I am a poor man, and lightly esteemed?
Jag är ju en fattig och ringa man.»
And the servants of Saul told him, saying, On this manner spake David.
Detta omtalade Sauls tjänare för honom och sade: »Så har David sagt.»
But Saul thought to make David fall by the hand of the Philistines.
Då tillsade Saul dem att de skulle säga så till David: »Konungen begär ingen annan brudgåva än förhudarna av ett hundra filistéer, för att hämnd så må tagas på konungens fiender.» Saul hoppades nämligen att han skulle få David fälld genom filistéernas hand.
And when his servants told David these words, it pleased David well to be the king's son in law: and the days were not expired.
När så hans tjänare omtalade för David vad han hade sagt, ville David gärna på det villkoret bliva konungens måg; och innan tiden ännu var förlupen,
Wherefore David arose and went, he and his men, and slew of the Philistines two hundred men; and David brought their foreskins, and they gave them in full tale to the king, that he might be the king's son in law.
Och David tog deras förhudar med sig, och fulla antalet blev överlämnat åt konungen, för att han skulle bliva konungens måg.
And Saul gave him Michal his daughter to wife.
Och Saul gav honom så sin dotter Mikal till hustru.
And Saul saw and knew that the LORD was with David, and that Michal Saul's daughter loved him.
Men Saul såg och förstod att HERREN var med David; Och Sauls dotter Mikal hade honom kär.
And Saul was yet the more afraid of David; and Saul became David's enemy continually.
Då fruktade Saul ännu mer för David, och så blev Saul Davids fiende för hela livet.
Then the princes of the Philistines went forth: and it came to pass, after they went forth, that David behaved himself more wisely than all the servants of Saul; so that his name was much set by.
Men filistéernas furstar drogo i fält; och så ofta de drogo ut, hade David större framgång än någon annan av Sauls tjänare, så att hans namn blev mycket berömt.
And Saul spake to Jonathan his son, and to all his servants, that they should kill David.
Sauls förnyade mordanslag och Davids flykt.
But Jonathan Saul's son delighted much in David: and Jonathan told David, saying, Saul my father seeketh to kill thee: now therefore, I pray thee, take heed to thyself until the morning, and abide in a secret place, and hide thyself:
Tag dig alltså till vara i morgon och håll dig gömd på någon plats där du kan vara dold.
And I will go out and stand beside my father in the field where thou art, and I will commune with my father of thee; and what I see, that I will tell thee.
Men själv vill jag gå ut och ställa mig bredvid min fader på marken, där du är, och jag vill tala om dig med min fader; om jag då märker något, skall jag sedan omtala det för dig.
And Jonathan spake good of David unto Saul his father, and said unto him, Let not the king sin against his servant, against David; because he hath not sinned against thee, and because his works have been to thee-ward very good:
Och Jonatan talade till Davids bästa med sin fader Saul och sade till honom: »Konungen må icke försynda sig på sin tjänare David ty han har icke försyndat sig mot dig, utan vad han har gjort har varit till stort gagn för dig.
For he did put his life in his hand, and slew the Philistine, and the LORD wrought a great salvation for all Israel: thou sawest it, and didst rejoice: wherefore then wilt thou sin against innocent blood, to slay David without a cause?
Varför skulle du då försynda dig på oskyldigt blod genom att döda David utan sak?»
And Saul hearkened unto the voice of Jonathan: and Saul sware, As the LORD liveth, he shall not be slain.
Och Saul lyssnade till Jonatans ord; och Saul svor: »Så sant HERREN lever, han skall icke dödas.»
And Jonathan called David, and Jonathan shewed him all those things.
Sedan kallade Jonatan David till sig; och Jonatan omtalade för honom allt som hade blivit sagt.
And Jonathan brought David to Saul, and he was in his presence, as in times past.
Därefter förde Jonatan David till Saul, och han var i hans tjänst såsom förut.
And there was war again: and David went out, and fought with the Philistines, and slew them with a great slaughter; and they fled from him.
När så kriget åter begynte, drog David ut och stridde mot filistéerna och tillfogade dem ett stort nederlag, så att de flydde för honom.
And the evil spirit from the LORD was upon Saul, as he sat in his house with his javelin in his hand: and David played with his hand.
Men en ond ande från HERREN kom över Saul, där han satt i sitt hus med spjutet i handen, under det att David spelade på harpan.
And Saul sought to smite David even to the wall with the javelin: but he slipped away out of Saul's presence, and he smote the javelin into the wall: and David fled, and escaped that night.
Och David flydde och kom undan samma natt.
Saul also sent messengers unto David's house, to watch him, and to slay him in the morning: and Michal David's wife told him, saying, If thou save not thy life to night, to morrow thou shalt be slain.
Men Mikal, Davids hustru, omtalade detta för honom och sade: »Om du icke i natt räddar ditt liv, så är du i morgon dödens man.»
So Michal let David down through a window: and he went, and fled, and escaped.
Därefter släppte Mikal ned David genom fönstret; och han begav sig på flykten och kom så undan.
And Michal took an image, and laid it in the bed, and put a pillow of goats' hair for his bolster, and covered it with a cloth.
Sedan tog Mikal husguden och lade honom i sängen och satte myggnätet av gethår över huvudgärden och höljde täcket över honom.
And when Saul sent messengers to take David, she said, He is sick.
När sedan Saul sände sina män med uppdrag att hämta David, sade hon: »Han är sjuk.»
And Saul sent the messengers again to see David, saying, Bring him up to me in the bed, that I may slay him.
Då sände Saul dit männen med uppdrag att skaffa sig tillträde till David själv och sade: »Bären honom i sängen hitupp till mig, så att jag får döda honom.»
And when the messengers were come in, behold, there was an image in the bed, with a pillow of goats' hair for his bolster.
Men när männen kommo in, fingo de se att det var husguden som låg i sängen, med myggnätet över huvudgärden.
And Saul said unto Michal, Why hast thou deceived me so, and sent away mine enemy, that he is escaped?
Då sade Saul till Mikal: »Varför har du så bedragit mig och släppt min fiende, så att han har kommit undan?» Mikal svarade Saul: »Han sade till mig:
And Michal answered Saul, He said unto me, Let me go; why should I kill thee?
'Släpp mig; eljest dödar jag dig.'»
So David fled, and escaped, and came to Samuel to Ramah, and told him all that Saul had done to him.
När David nu hade flytt och kommit undan, begav han sig till Samuel i Rama och omtalade för denne allt vad Saul hade gjort honom.
And he and Samuel went and dwelt in Naioth.
Och han och Samuel gingo till Najot och stannade där.
And it was told Saul, saying, Behold, David is at Naioth in Ramah.
Och det blev berättat för Saul att David var i Najot vid Rama.
And Saul sent messengers to take David: and when they saw the company of the prophets prophesying, and Samuel standing as appointed over them, the Spirit of God was upon the messengers of Saul, and they also prophesied.
Men när Sauls utskickade fingo se skaran av profeterna i profetisk hänryckning, och fingo se Samuel stå där såsom deras anförare, kom Guds Ande över dem, så att också de fattades av hänryckning.
And when it was told Saul, he sent other messengers, and they prophesied likewise.
När man omtalade detta för Saul, sände han dit andra män; men också de fattades av hänryckning.
And Saul sent messengers again the third time, and they prophesied also.
Och när han då ytterligare, för tredje gången, sände dit män med samma uppdrag, fattades också dessa av hänryckning.
And one said, Behold, they be at Naioth in Ramah.
Då begav han sig själv till Rama; och när han kom till den stora brunnen i Seku, frågade han: »Var äro Samuel och David?» Man svarade: »De äro i Najot vid Rama.»
And he went thither to Naioth in Ramah: and the Spirit of God was upon him also, and he went on, and prophesied, until he came to Naioth in Ramah.
Men Guds Ande kom också över honom, så att han hela vägen gick i profetisk hänryckning, ända till dess att han kom fram till Najot vid Rama.
And he stripped off his clothes also, and prophesied before Samuel in like manner, and lay down naked all that day and all that night.
Då kastade också han av sig sina kläder, i det att också han blev fattad av hänryckning inför Samuel; och han föll ned och låg där naken hela den dagen och hela natten.
Wherefore they say, Is Saul also among the prophets?
Därför plägar man säga: »Är ock Saul bland profeterna?»
And David fled from Naioth in Ramah, and came and said before Jonathan, What have I done? what is mine iniquity? and what is my sin before thy father, that he seeketh my life?
Vilken missgärning, vilken synd har jag begått mot dig fader, eftersom han står efter mitt liv?»
And he said unto him, God forbid; thou shalt not die: behold, my father will do nothing either great or small, but that he will shew it me: and why should my father hide this thing from me? it is not so.
Nej, så skall icke ske.»
And David sware moreover, and said, Thy father certainly knoweth that I have found grace in thine eyes; and he saith, Let not Jonathan know this, lest he be grieved: but truly as the LORD liveth, and as thy soul liveth, there is but a step between me and death.
Men så sant HERREN lever, och så sant du själv lever: det är icke mer än ett steg mellan mig och döden.»
Then said Jonathan unto David, Whatsoever thy soul desireth, I will even do it for thee.
Då sade Jonatan till David: »Vadhelst du önskar skall jag göra för dig.»
And David said unto Jonathan, Behold, to morrow is the new moon, and I should not fail to sit with the king at meat: but let me go, that I may hide myself in the field unto the third day at even.
David sade till Jonatan: »I morgon är ju nymånad, och jag skulle då rätteligen sitta till bords med konungen; men låt mig nu gå och gömma mig ute på marken till i övermorgon afton.
If thy father at all miss me, then say, David earnestly asked leave of me that he might run to Bethlehem his city: for there is a yearly sacrifice there for all the family.
'David utbad sig tillstånd av mig att få göra ett hastigt besök i sin stad, Bet-Lehem, där hela släkten nu firar sin årliga offerfest.'
If he say thus, It is well; thy servant shall have peace: but if he be very wroth, then be sure that evil is determined by him.
Men om han bliver vred, så märker du därav att han har beslutit min ofärd.
Therefore thou shalt deal kindly with thy servant; for thou hast brought thy servant into a covenant of the LORD with thee: notwithstanding, if there be in me iniquity, slay me thyself; for why shouldest thou bring me to thy father?
Men om det finnes någon missgärning hos mig, så döda mig du, ty varför skulle du föra mig till din fader?»
And Jonathan said, Far be it from thee: for if I knew certainly that evil were determined by my father to come upon thee, then would not I tell it thee?
Om jag märker att min fader har beslutit att låta ofärd komma över dig, skall jag förvisso omtala det för dig.»
Then said David to Jonathan, Who shall tell me? or what if thy father answer thee roughly?
Men David sade till Jonatan: »Vem skall omtala för mig detta, eller säga mig om din fader giver dig ett hårt svar?»
And they went out both of them into the field.
Jonatan sade till David: »Kom, låt oss gå ut på marken.» Och de gingo båda ut på marken.
And Jonathan said unto David, O LORD God of Israel, when I have sounded my father about to morrow any time, or the third day, and, behold, if there be good toward David, and I then send not unto thee, and shew it thee;
Och Jonatan sade till David: »Vid HERREN» Israels Gud: om jag finner att det låter gott för David, när jag i morgon eller i övermorgon vid denna tid utforskar min fader, så skall jag förvisso sända bud till dig och uppenbara det för dig.
The LORD do so and much more to Jonathan: but if it please my father to do thee evil, then I will shew it thee, and send thee away, that thou mayest go in peace: and the LORD be with thee, as he hath been with my father.
Och HERREN vare då med dig, såsom han har varit med min fader.
And thou shalt not only while yet I live shew me the kindness of the LORD, that I die not:
Och nog skall du väl, om jag då ännu är i livet, ja, nog skall du väl bevisa barmhärtighet mot mig, såsom HERREN är barmhärtig, så att jag slipper att dö?
But also thou shalt not cut off thy kindness from my house for ever: no, not when the LORD hath cut off the enemies of David every one from the face of the earth.
Icke skall du väl någonsin taga bort din barmhärtighet från mitt hus, icke ens då när HERREN har tagit bort alla Davids fiender ifrån jorden?»
So Jonathan made a covenant with the house of David, saying, Let the LORD even require it at the hand of David's enemies.
Jonatan slöt då ett förbund med Davids hus; och HERREN utkrävde sedan av Davids fiender vad de hade förskyllt.
And Jonathan caused David to swear again, because he loved him: for he loved him as he loved his own soul.
Och Jonatan besvor David ytterligare vid sin kärlek till honom, ty han hade honom lika kär som han hade sitt eget liv;
Then Jonathan said to David, To morrow is the new moon: and thou shalt be missed, because thy seat will be empty.
Jonatan sade till honom: »I morgon är nymånad, och du skall då saknas, ty din plats kommer ju att stå tom.
And when thou hast stayed three days, then thou shalt go down quickly, and come to the place where thou didst hide thyself when the business was in hand, and shalt remain by the stone Ezel.
Men gå i övermorgon skyndsamt ned till den plats där du gömde dig den dag då ogärningen skulle hava skett, och uppehåll dig bredvid Eselstenen.
And I will shoot three arrows on the side thereof, as though I shot at a mark.
Jag vill då själv i dess närhet avskjuta mina tre pilar, såsom sköte jag till måls.
And, behold, I will send a lad, saying, Go, find out the arrows.
Sedan skall jag skicka min tjänare att gå och söka upp pilarna.
If I expressly say unto the lad, Behold, the arrows are on this side of thee, take them; then come thou: for there is peace to thee, and no hurt; as the LORD liveth.
Om jag då säger till tjänaren: »Se, pilarna ligga bakom dig, närmare hitåt', så tag du upp dem och kom fram, ty då kan du vara trygg och ingenting är på färde, så sant HERREN lever.
But if I say thus unto the young man, Behold, the arrows are beyond thee; go thy way: for the LORD hath sent thee away.
'Se, pilarna ligga framför dig, längre bort', så gå dina färde, ty då sänder HERREN dig bort.
And as touching the matter which thou and I have spoken of, behold, the LORD be between thee and me for ever.
Och i fråga om det som jag och du nu hava talat, är HERREN vittne mellan mig och dig till evig tid.»
So David hid himself in the field: and when the new moon was come, the king sat him down to eat meat.
Och när nymånaden var inne, satte konungen sig till bords för att äta.
And the king sat upon his seat, as at other times, even upon a seat by the wall: and Jonathan arose, and Abner sat by Saul's side, and David's place was empty.
Men Davids plats stod tom.
Nevertheless Saul spake not any thing that day: for he thought, Something hath befallen him, he is not clean; surely he is not clean.
Saul sade dock intet den dagen, ty han tänkte: »Något har hänt honom; han är nog icke ren, säkerligen är han icke ren.»
And it came to pass on the morrow, which was the second day of the month, that David's place was empty: and Saul said unto Jonathan his son, Wherefore cometh not the son of Jesse to meat, neither yesterday, nor to day?
Men när Davids plats stod tom också dagen efter nymånadsdagen, dagen därefter, sade Saul till sin son Jonatan: »Varför har Isais son varken i går eller i dag kommit till måltiden?»
And Jonathan answered Saul, David earnestly asked leave of me to go to Bethlehem:
Jonatan svarade Saul: »David utbad sig tillstånd av mig att få gå till Bet-Lehem;
And he said, Let me go, I pray thee; for our family hath a sacrifice in the city; and my brother, he hath commanded me to be there: and now, if I have found favour in thine eyes, let me get away, I pray thee, and see my brethren.
'Låt mig gå, ty vi fira en släktofferfest i staden, och min broder har själv bjudit mig att komma; om jag har funnit nåd för dina ögon, så låt mig nu slippa härifrån för att besöka mina bröder.'
Therefore he cometh not unto the king's table.
Därför har han icke kommit till konungens bord.»
Then Saul's anger was kindled against Jonathan, and he said unto him, Thou son of the perverse rebellious woman, do not I know that thou hast chosen the son of Jesse to thine own confusion, and unto the confusion of thy mother's nakedness?
Visste jag då icke att du hade funnit behag i Isais son, till skam för dig själv och till skam för din moders blygd!
For as long as the son of Jesse liveth upon the ground, thou shalt not be established, nor thy kingdom.
Ty så länge Isais son lever på jorden, är varken du eller din konungamakt säker.
Wherefore now send and fetch him unto me, for he shall surely die.
Sänd därför nu åstad och låt hämta honom hit till mig, ty han är dödens barn.»
And Jonathan answered Saul his father, and said unto him, Wherefore shall he be slain? what hath he done?
Vad har han gjort?»
And Saul cast a javelin at him to smite him: whereby Jonathan knew that it was determined of his father to slay David.
Då svängde Saul spjutet mot honom för att genomborra honom; och nu märkte Jonatan att hans fader hade beslutit att döda David.
So Jonathan arose from the table in fierce anger, and did eat no meat the second day of the month: for he was grieved for David, because his father had done him shame.
Och Jonatan stod upp från bordet i vredesmod och åt intet på den andra nymånadsdagen, ty han var bedrövad för Davids skull, därför att hans fader hade gjort sådan orätt mot denne.
And it came to pass in the morning, that Jonathan went out into the field at the time appointed with David, and a little lad with him.
Följande morgon gick Jonatan ut på marken, vid den tid han hade utsatt för David; och han hade en liten gosse med sig.
And as the lad ran, he shot an arrow beyond him.
Och han sade till gossen: »Spring och sök reda på pilarna som jag skjuter av.» Medan nu gossen sprang, sköt han pilen över honom.
And when the lad was come to the place of the arrow which Jonathan had shot, Jonathan cried after the lad, and said, Is not the arrow beyond thee?
Och när gossen kom till det ställe dit Jonatan hade avskjutit pilen, ropade Jonatan efter gossen och sade: »Pilen ligger ju framför dig, längre bort.»
And Jonathan's lad gathered up the arrows, and came to his master.
Och Jonatan ropade ytterligare efter gossen: »Fort, skynda dig, stanna icke!» Och gossen som Jonatan hade med sig tog upp pilen och kom till sin herre.
But the lad knew not any thing: only Jonathan and David knew the matter.
Men gossen visste icke varom fråga var; allenast Jonatan och David visste det.
And Jonathan gave his artillery unto his lad, and said unto him, Go, carry them to the city.
Och Jonatan lämnade sina vapen åt gossen som han hade med sig och sade till honom: »Gå och bär dem in i staden.»
And as soon as the lad was gone, David arose out of a place toward the south, and fell on his face to the ground, and bowed himself three times: and they kissed one another, and wept one with another, until David exceeded.
Men sedan gossen hade gått, reste David sig upp på södra sidan; och han föll ned till jorden på sitt ansikte och bugade sig tre gånger; och de kysste varandra och gräto med varandra, och David grät överljutt.
And Jonathan said to David, Go in peace, forasmuch as we have sworn both of us in the name of the LORD, saying, The LORD be between me and thee, and between my seed and thy seed for ever.
'HERREN vare vittne mellan mig och dig, mellan mina efterkommande och dina, till evig tid.'»
And he arose and departed: and Jonathan went into the city.
Sedan stod han upp och gick sina färde, men Jonatan gick in i staden igen.
Then came David to Nob to Ahimelech the priest: and Ahimelech was afraid at the meeting of David, and said unto him, Why art thou alone, and no man with thee?
Men Ahimelek blev förskräckt, när han fick se David, och frågade honom: »Varför kommer du ensam och har ingen med dig?»
And David said unto Ahimelech the priest, The king hath commanded me a business, and hath said unto me, Let no man know any thing of the business whereabout I send thee, and what I have commanded thee: and I have appointed my servants to such and such a place.
Och mina män har jag visat till det och det stället.
Now therefore what is under thine hand? give me five loaves of bread in mine hand, or what there is present.
Giv mig nu vad du har till hands, fem bröd eller vad som kan finnas.»
And the priest answered David, and said, There is no common bread under mine hand, but there is hallowed bread; if the young men have kept themselves at least from women.
Prästen svarade David och sade »Vanligt bröd har jag icke till hands; allenast heligt bröd finnes — om eljest dina män hava avhållit sig från kvinnor.»
And David answered the priest, and said unto him, Of a truth women have been kept from us about these three days, since I came out, and the vessels of the young men are holy, and the bread is in a manner common, yea, though it were sanctified this day in the vessel.
Därför, om också vårt förehavande är av helt vanligt slag, är det dock i dag heligt, vad våra tillhörigheter angår.»