natgillin/translations-raw huggingface dataset:
And Jesus stood, and commanded him to be brought unto him: and when he was come near, he asked him,
Och när han hade kommit fram, frågade han honom:
And he said, Lord, that I may receive my sight.
»Vad vill du att jag skall göra dig?» Han svarade: »Herre, låt mig få min syn.»
And Jesus said unto him, Receive thy sight: thy faith hath saved thee.
Jesus sade till honom: »Hav din syn; din tro har hjälpt dig.»
And immediately he received his sight, and followed him, glorifying God: and all the people, when they saw it, gave praise unto God.
Och allt folket som såg detta lovade Gud.
And Jesus entered and passed through Jericho.
Och han kom in i Jeriko och gick fram genom staden.
And, behold, there was a man named Zacchaeus, which was the chief among the publicans, and he was rich.
Där fanns en man, vid namn Sackeus, som var förman för publikanerna och en rik man.
And he sought to see Jesus who he was; and could not for the press, because he was little of stature.
Denne ville gärna veta vem som var Jesus och ville se honom, men han kunde det icke för folkets skull, ty han var liten till växten.
And he ran before, and climbed up into a sycomore tree to see him: for he was to pass that way.
Då skyndade han i förväg och steg upp i ett mullbärsfikonträd för att få se honom, ty han skulle komma den vägen fram.
And when Jesus came to the place, he looked up, and saw him, and said unto him, Zacchaeus, make haste, and come down; for to day I must abide at thy house.
När Jesus nu kom till det stället, såg han upp och sade till honom: »Sackeus, skynda dig ned, ty i dag måste jag gästa i ditt hus.»
And he made haste, and came down, and received him joyfully.
Och han skyndade sig ned och tog emot honom med glädje.
And when they saw it, they all murmured, saying, That he was gone to be guest with a man that is a sinner.
Men alla som sågo det knorrade och sade: »Han har gått in för att gästa hos en syndare.»
Behold, Lord, the half of my goods I give to the poor; and if I have taken any thing from any man by false accusation, I restore him fourfold.
Men Sackeus trädde fram och sade till Herren: »Herre, hälften av mina ägodelar giver jag nu åt de fattiga; och om jag har utkrävt för mycket av någon, så giver jag fyradubbelt igen.
And Jesus said unto him, This day is salvation come to this house, forsomuch as he also is a son of Abraham.
Och Jesus sade om honom: »I dag har frälsning vederfarits detta hus, eftersom också han är en Abrahams son.
For the Son of man is come to seek and to save that which was lost.
Ty Människosonen har kommit för att uppsöka och frälsa det som var förlorat.»
And as they heard these things, he added and spake a parable, because he was nigh to Jerusalem, and because they thought that the kingdom of God should immediately appear.
Medan de hörde härpå, framställde han ytterligare en liknelse, eftersom han var nära Jerusalem och de nu menade att Guds rike strax skulle uppenbaras.
He said therefore, A certain nobleman went into a far country to receive for himself a kingdom, and to return.
Han sade alltså: »En man av förnämlig släkt tänkte fara bort till ett avlägset land för att utverka åt sig konungslig värdighet; sedan skulle han komma tillbaka.
And he called his ten servants, and delivered them ten pounds, and said unto them, Occupy till I come.
'Förvalten dessa, till dess jag kommer tillbaka.'
But his citizens hated him, and sent a message after him, saying, We will not have this man to reign over us.
'Vi vilja icke att denne skall bliva konung över oss.»
And it came to pass, that when he was returned, having received the kingdom, then he commanded these servants to be called unto him, to whom he had given the money, that he might know how much every man had gained by trading.
När han sedan kom tillbaka, efter att hava utverkat åt sig den konungsliga värdigheten, lät han kalla till sig de tjänare åt vilka han hade givit penningarna, ty han ville veta vad var och en genom sin förvaltning hade förvärvat.
Then came the first, saying, Lord, thy pound hath gained ten pounds.
'Herre, ditt pund har givit i vinst tio pund.'
And he said unto him, Well, thou good servant: because thou hast been faithful in a very little, have thou authority over ten cities.
Eftersom du har varit trogen i en mycket ringa sak, skall du få makt och myndighet över tio städer.'
And the second came, saying, Lord, thy pound hath gained five pounds.
'Herre, ditt pund har avkastat fem pund.'
And he said likewise to him, Be thou also over five cities.
'Så vare ock du satt över fem städer.'
And another came, saying, Lord, behold, here is thy pound, which I have kept laid up in a napkin:
'Herre, se här är ditt pund; jag har haft det förvarat i en duk.
For I feared thee, because thou art an austere man: thou takest up that thou layedst not down, and reapest that thou didst not sow.
Ty jag fruktade för dig, eftersom du är en sträng man; du vill taga upp vad du icke har lagt ned, och skörda vad du icke har sått.'
And he saith unto him, Out of thine own mouth will I judge thee, thou wicked servant.
'Efter dina egna ord vill jag döma dig, du onde tjänare.
Thou knewest that I was an austere man, taking up that I laid not down, and reaping that I did not sow:
Du visste alltså att jag är en sträng man, som vill taga upp vad jag icke har lagt ned, och skörda vad jag icke har sått?
Wherefore then gavest not thou my money into the bank, that at my coming I might have required mine own with usury?
Då hade jag, när jag kom hem, fått uppbära dem med ränta.'
And he said unto them that stood by, Take from him the pound, and give it to him that hath ten pounds.
'Tagen ifrån honom hans pund, och given det åt den som har de tio punden.'
(And they said unto him, Lord, he hath ten pounds.)
'Herre, han har ju redan tio pund.'
For I say unto you, That unto every one which hath shall be given; and from him that hath not, even that he hath shall be taken away from him.
Var och en som har, åt honom skall varda givet; men den som icke har, från honom skall tagas också det han har.
But those mine enemies, which would not that I should reign over them, bring hither, and slay them before me.
Men dessa mina ovänner, som icke ville hava mig till konung över sig, fören dem hit huggen ned dem här inför mig.»
And when he had thus spoken, he went before, ascending up to Jerusalem.
Sedan Jesus hade sagt detta, gick han framför de andra upp mot Jerusalem.
And it came to pass, when he was come nigh to Bethphage and Bethany, at the mount called the mount of Olives, he sent two of his disciples,
När han då nalkades Betfage och Betania, vid det berg som kallas Oljeberget, sände han åstad två av lärjungarna
Saying, Go ye into the village over against you; in the which at your entering ye shall find a colt tied, whereon yet never man sat: loose him, and bring him hither.
Och när I kommen ditin, skolen I finna en åsnefåle stå där bunden, som ingen människa någonsin har suttit på, lösen den och fören den hit.
And if any man ask you, Why do ye loose him? thus shall ye say unto him, Because the Lord hath need of him.
'Herren behöver den.'»
And they that were sent went their way, and found even as he had said unto them.
Och de som hade blivit utsända gingo åstad och funno det så som han hade sagt dem.
And as they were loosing the colt, the owners thereof said unto them, Why loose ye the colt?
Och när de löste fålen, frågade ägaren dem: »Varför lösen I fålen?»
And they said, The Lord hath need of him.
De svarade: »Herren behöver den.»
And they brought him to Jesus: and they cast their garments upon the colt, and they set Jesus thereon.
Och de förde fålen till Jesus och lade sina mantlar på den och läto Jesus sätta sig därovanpå.
And as he went, they spread their clothes in the way.
Och där han färdades fram bredde de ut sina mantlar under honom på vägen.
And when he was come nigh, even now at the descent of the mount of Olives, the whole multitude of the disciples began to rejoice and praise God with a loud voice for all the mighty works that they had seen;
Och då han var nära foten av Oljeberget, begynte hela lärjungaskaran i sin glädje att med hög röst lova Gud för alla de kraftgärningar som de hade sett;
Saying, Blessed be the King that cometh in the name of the Lord: peace in heaven, and glory in the highest.
Frid vare i himmelen och ära i höjden!»
And some of the Pharisees from among the multitude said unto him, Master, rebuke thy disciples.
Och några fariséer som voro med i folkhopen sade till honom: »Mästare, förbjud dina lärjungar att ropa så.»
And he answered and said unto them, I tell you that, if these should hold their peace, the stones would immediately cry out.
Om dessa tiga, skola stenarna ropa.»
And when he was come near, he beheld the city, and wept over it,
Då han nu kom närmare och fick se staden, begynte han gråta över den
Saying, If thou hadst known, even thou, at least in this thy day, the things which belong unto thy peace! but now they are hid from thine eyes.
Men nu är det fördolt för dina ögon.
For the days shall come upon thee, that thine enemies shall cast a trench about thee, and compass thee round, and keep thee in on every side,
Ty den tid skall komma över dig, då dina fiender skola omgiva dig med belägringsvall och innesluta dig och tränga dig på alla sidor.
And shall lay thee even with the ground, and thy children within thee; and they shall not leave in thee one stone upon another; because thou knewest not the time of thy visitation.
Och de skola slå ned dig till jorden, tillika med dina barn, som äro i dig, och skola icke lämna kvar i dig sten på sten, därför att du icke aktade på den tid då du var sökt.»
And he went into the temple, and began to cast out them that sold therein, and them that bought;
Och han gick in i helgedomen och begynte driva ut dem som sålde därinne;
Saying unto them, It is written, My house is the house of prayer: but ye have made it a den of thieves.
Men I haven gjort det till en rövarkula.»
And he taught daily in the temple.
Och han undervisade var dag i helgedomen.
But the chief priests and the scribes and the chief of the people sought to destroy him,
Och översteprästerna och de skriftlärde och folkets förnämste män sökte efter tillfälle att förgöra honom;
And could not find what they might do: for all the people were very attentive to hear him.
men de kunde icke finna någon utväg därtill, ty allt folket höll sig till honom och hörde honom.
And it came to pass, that on one of those days, as he taught the people in the temple, and preached the gospel, the chief priests and the scribes came upon him with the elders,
Och en dag, då han undervisade folket i helgedomen och förkunnade evangelium, trädde översteprästerna och de skriftlärde, tillika med de äldste, fram
And spake unto him, saying, Tell us, by what authority doest thou these things? or who is he that gave thee this authority?
Och vem är det som har rivit dig sådan myndighet?»
And he answered and said unto them, I will also ask you one thing; and answer me:
Han svarade och sade till dem: »Också jag vill ställa en fråga till eder; svaren mig på den.
The baptism of John, was it from heaven, or of men?
Johannes' döpelse, var den från himmelen eller från människor?»
And they reasoned with themselves, saying, If we shall say, From heaven; he will say, Why then believed ye him not?
'Varför trodden I honom då icke?'
But and if we say, Of men; all the people will stone us: for they be persuaded that John was a prophet.
'Från människor', då kommer allt folket att stena oss, ty de äro förvissade om att Johannes var en profet.»
And they answered, that they could not tell whence it was.
De svarade alltså att de icke visste varifrån den var.
And Jesus said unto them, Neither tell I you by what authority I do these things.
Då sade Jesus till dem: »Så säger icke heller jag eder med vad myndighet jag gör detta.»
Then began he to speak to the people this parable; A certain man planted a vineyard, and let it forth to husbandmen, and went into a far country for a long time.
Och han framställde för folket denna liknelse: »En man planterade en vingård och lejde ut den åt vingårdsmän och för utrikes för lång tid.
And at the season he sent a servant to the husbandmen, that they should give him of the fruit of the vineyard: but the husbandmen beat him, and sent him away empty.
När sedan rätta tiden var inne, sände han en tjänare till vingårdsmännen, för att de åt denne skulle lämna någon del av vingårdens frukt.
And again he sent another servant: and they beat him also, and entreated him shamefully, and sent him away empty.
Också honom misshandlade och skymfade de och läto honom gå tomhänt bort.
And again he sent a third: and they wounded him also, and cast him out.
Men också denne slogo de blodig och drevo bort honom.
Then said the lord of the vineyard, What shall I do?
'Vad skall jag göra?
I will send my beloved son: it may be they will reverence him when they see him.
Jo, jag vill sända min älskade son; för honom skola de väl ändå hava försyn.'
But when the husbandmen saw him, they reasoned among themselves, saying, This is the heir: come, let us kill him, that the inheritance may be ours.
'Denne är arvingen; låt oss dräpa honom, för att arvet må bliva vårt.'
What therefore shall the lord of the vineyard do unto them?
Och de förde honom ut ur vingården och dräpte honom. »Vad skall nu vingårdens herre göra med dem?
And when they heard it, they said, God forbid.
Jo, han skall komma och förgöra de vingårdsmännen och lämna vingården åt andra.» När de hörde detta, sade de: »Bort det!»
And he beheld them, and said, What is this then that is written, The stone which the builders rejected, the same is become the head of the corner?
'Den sten som byggningsmännen förkastade, den har blivit en hörnsten'?
Whosoever shall fall upon that stone shall be broken; but on whomsoever it shall fall, it will grind him to powder.
Var och en som faller på den stenen, han skall bliva krossad; men den som stenen faller på, honom skall den söndersmula.»
And the chief priests and the scribes the same hour sought to lay hands on him; and they feared the people: for they perceived that he had spoken this parable against them.
Ty de förstodo att det var om dem som han hade talat i denna liknelse.
And they watched him, and sent forth spies, which should feign themselves just men, that they might take hold of his words, that so they might deliver him unto the power and authority of the governor.
Och de vaktade på honom och sände ut några som försåtligen skulle låtsa sig vara rättsinniga män, för att dessa skulle fånga honom genom något hans ord, så att de skulle kunna överlämna honom åt överheten, i landshövdingens våld.
And they asked him, saying, Master, we know that thou sayest and teachest rightly, neither acceptest thou the person of any, but teachest the way of God truly:
Dessa frågade honom och sade: »Mästare, vi veta att du talar och undervisar rätt och icke har anseende till personen, utan lär om Guds väg vad sant är.
Is it lawful for us to give tribute unto Caesar, or no?
Är det lovligt för oss att giva kejsaren skatt, eller är det icke lovligt?»
But he perceived their craftiness, and said unto them, Why tempt ye me?
Men han märkte deras illfundighet och sade till dem:
Shew me a penny.
»Låten mig se en penning.
They answered and said, Caesar's.
Vems bild och överskrift bär den?» De svarade: »Kejsarens.»
And he said unto them, Render therefore unto Caesar the things which be Caesar's, and unto God the things which be God's.
Då sade han till dem: »Given alltså kejsaren vad kejsaren tillhör, och Gud vad Gud tillhör.»
And they could not take hold of his words before the people: and they marvelled at his answer, and held their peace.
Och de förmådde icke fånga honom genom något hans ord inför folket, utan förundrade sig över hans svar och tego.
Then came to him certain of the Sadducees, which deny that there is any resurrection; and they asked him,
Dessa frågade honom
Saying, Master, Moses wrote unto us, If any man's brother die, having a wife, and he die without children, that his brother should take his wife, and raise up seed unto his brother.
och sade: »Mästare, Moses har givit oss den föreskriften, att om någon har en broder som är gift, men dör barnlös, så skall han taga sin broders hustru till akta och skaffa avkomma åt sin broder.
There were therefore seven brethren: and the first took a wife, and died without children.
Den förste tog sig en hustru, men dog barnlös.
And the second took her to wife, and he died childless.
Då tog den andre i ordningen henne
And the third took her; and in like manner the seven also: and they left no children, and died.
Men de dogo alla, utan att någon av dem lämnade barn efter sig.
Last of all the woman died also.
Slutligen dog ock hustrun.
Therefore in the resurrection whose wife of them is she? for seven had her to wife.
De hade ju alla sju tagit henne till hustru.»
And Jesus answering said unto them, The children of this world marry, and are given in marriage:
Jesus svarade dem: »Med den nuvarande tidsålderns barn är det så, att män taga sig hustrur, och hustrur givas åt män;
But they which shall be accounted worthy to obtain that world, and the resurrection from the dead, neither marry, nor are given in marriage:
men de som bliva aktade värdiga att få del i den nya tidsåldern och i uppståndelsen från de döda, med dem är det så, att varken män tag sig hustrur, eller hustrur givas män.
Neither can they die any more: for they are equal unto the angels; and are the children of God, being the children of the resurrection.
De kunna ju ej heller mer dö ty de äro lika änglarna och äro, Guds söner, eftersom de hava blivit delaktiga av uppståndelsen.
Now that the dead are raised, even Moses shewed at the bush, when he calleth the Lord the God of Abraham, and the God of Isaac, and the God of Jacob.
Men att de döda uppstå, det har ock Moses, på det ställe där det talas om törnbusken, givit till känna, när han kallar Herren 'Abrahams Gud och Isaks Gud och Jakobs Gud';
For he is not a God of the dead, but of the living: for all live unto him.
Och han är en Gud icke för döda, utan för levande, ty för honom leva alla.»
Then certain of the scribes answering said, Master, thou hast well said.
Då svarade några av de skriftlärde och sade: »Mästare, du har talat rätt.»
And after that they durst not ask him any question at all.
De dristade sig nämligen icke att vidare ställa någon fråga på honom.
And he said unto them, How say they that Christ is David's son?
Men han sade till dem: »Huru kan man säga att Messias är Davids son?
And David himself saith in the book of Psalms, The LORD said unto my Lord, Sit thou on my right hand,
Sätt dig på min högra sida,
Till I make thine enemies thy footstool.
till dess jag har lagt dina fiender dig till en fotapall.'
David therefore calleth him Lord, how is he then his son?
David kallar honom alltså 'herre'; huru kan han då vara hans son?»
Then in the audience of all the people he said unto his disciples,
Och han sade till sina lärjungar, så att allt folket hörde det:
Beware of the scribes, which desire to walk in long robes, and love greetings in the markets, and the highest seats in the synagogues, and the chief rooms at feasts;
»Tagen eder till vara för de skriftlärde, som gärna gå omkring i fotsida kläder och gärna vilja bliva hälsade på torgen och gärna sitta främst i synagogorna och på de främsta platserna vid gästabuden --
Which devour widows' houses, and for a shew make long prayers: the same shall receive greater damnation.
Del skola få en dess hårdare dom.»
And he looked up, and saw the rich men casting their gifts into the treasury.
Och när han såg upp, fick han se huru de rika lade ned sina gåvor i offerkistorna.
And he saw also a certain poor widow casting in thither two mites.
Därvid fick han ock se huru en fattig änka lade ned två skärvar.
And he said, Of a truth I say unto you, that this poor widow hath cast in more than they all:
Denna fattiga änka lade dit mer än alla de andra.
For all these have of their abundance cast in unto the offerings of God: but she of her penury hath cast in all the living that she had.
Ty det var av sitt överflöd som alla dessa lade ned något bland gåvorna, men hon lade dit av sitt armod allt vad hon hade i sin ägo.»
And as some spake of the temple, how it was adorned with goodly stones and gifts, he said,
Och då några talade om helgedomen, huru den var uppförd av härliga stenar och prydd med helgedomsskänker, sade han:
As for these things which ye behold, the days will come, in the which there shall not be left one stone upon another, that shall not be thrown down.
»Dagar skola komma, då av allt detta som I nu sen icke skall lämnas sten på sten, utan allt skall bliva nedbrutet.»
And they asked him, saying, Master, but when shall these things be? and what sign will there be when these things shall come to pass?
Och vad bliver tecknet till att tiden är inne, då detta kommer att ske?»
And he said, Take heed that ye be not deceived: for many shall come in my name, saying, I am Christ; and the time draweth near: go ye not therefore after them.
Men följen dem icke.
But when ye shall hear of wars and commotions, be not terrified: for these things must first come to pass; but the end is not by and by.
Och när I fån höra krigslarm och upprorslarm, så bliven icke förfärade; ty sådant måste först komma, men därmed är icke strax änden inne.»
Then said he unto them, Nation shall rise against nation, and kingdom against kingdom:
Därefter sade han till dem: »Folk skall resa sig upp mot folk och rike mot rike;
And great earthquakes shall be in divers places, and famines, and pestilences; and fearful sights and great signs shall there be from heaven.
och det skall bliva stora jordbävningar, så ock hungersnöd och farsoter på den ena orten efter den andra, och skräcksyner skola visa sig och stora tecken på himmelen.
But before all these, they shall lay their hands on you, and persecute you, delivering you up to the synagogues, and into prisons, being brought before kings and rulers for my name's sake.
Men före allt detta skall man gripa eder, man skall förfölja eder och draga eder inför synagogorna och sätta eder i fängelse och föra eder fram inför konungar och landshövdingar, för mitt namns skull.
And it shall turn to you for a testimony.
Så skolen I få tillfälle att frambära vittnesbörd.
Settle it therefore in your hearts, not to meditate before what ye shall answer:
Märken därför noga att I icke förut mån göra eder bekymmer för huru I skolen försvara eder.
For I will give you a mouth and wisdom, which all your adversaries shall not be able to gainsay nor resist.
Ty jag skall giva eder sådana ord och sådan vishet, att ingen av edra vedersakare skall kunna stå emot eller säga något emot.
And ye shall be betrayed both by parents, and brethren, and kinsfolks, and friends; and some of you shall they cause to be put to death.
I skolen bliva förrådda till och med av föräldrar och bröder och fränder och vänner; och somliga av eder skall man döda.
And ye shall be hated of all men for my name's sake.
Och I skolen bliva hatade av alla för mitt namns skull.
But there shall not an hair of your head perish.
Men icke ett hår på edra huvuden skall gå förlorat.
In your patience possess ye your souls.
Genom att vara ståndaktiga skolen I vinna edra själar.
And when ye shall see Jerusalem compassed with armies, then know that the desolation thereof is nigh.
Men när I fån se Jerusalem omringas av krigshärar, då skolen I veta att dess ödeläggelse är nära.
Then let them which are in Judaea flee to the mountains; and let them which are in the midst of it depart out; and let not them that are in the countries enter thereinto.
Då må de som äro i Judeen fly bort till bergen, och de som äro inne i staden må draga ut därifrån och de som äro ute på landsbygden må icke gå ditin.
For these be the days of vengeance, that all things which are written may be fulfilled.
Ty detta är en hämndens tid, då allt som är skrivet skall uppfyllas.
But woe unto them that are with child, and to them that give suck, in those days! for there shall be great distress in the land, and wrath upon this people.
Ty stor nöd skall då komma i landet, och en vredesdom över detta folk.