natgillin/translations-raw huggingface dataset:
All these are the twelve tribes of Israel: and this is it that their father spake unto them, and blessed them; every one according to his blessing he blessed them.
Alla dessa äro Israels stammar, tolv till antalet, och detta är vad deras fader talade till dem, när han välsignade dem; åt var och en av dem gav han sin särskilda välsignelse.
And he charged them, and said unto them, I am to be gathered unto my people: bury me with my fathers in the cave that is in the field of Ephron the Hittite,
Och han bjöd dem och sade till dem: »Jag skall nu samlas till mitt folk; begraven mig bredvid mina fäder, i grottan på hetiten Efrons åker,
In the cave that is in the field of Machpelah, which is before Mamre, in the land of Canaan, which Abraham bought with the field of Ephron the Hittite for a possession of a buryingplace.
i den grotta som ligger på åkern i Makpela, gent emot Mamre, i Kanaans land, den åker som Abraham köpte till egen grav av hetiten Efron,
There they buried Abraham and Sarah his wife; there they buried Isaac and Rebekah his wife; and there I buried Leah.
där de hava begravit Abraham och hans hustru Sara, där de ock hava begravit Isak och hans hustru Rebecka, och där jag själv har begravit Lea,
The purchase of the field and of the cave that is therein was from the children of Heth.
på den åkern som jämte grottan där köptes av Hets barn.»
And when Jacob had made an end of commanding his sons, he gathered up his feet into the bed, and yielded up the ghost, and was gathered unto his people.
När Jakob hade givit sina söner denna befallning, drog han sina fötter upp i sängen; och han gav upp andan och blev samlad till sina fäder.
And Joseph fell upon his father's face, and wept upon him, and kissed him.
Då föll Josef ned över sin faders ansikte och grät över honom och kysste honom.
And Joseph commanded his servants the physicians to embalm his father: and the physicians embalmed Israel.
Och Josef bjöd läkarna som han hade i sin tjänst att de skulle balsamera hans fader; och läkarna balsamerade Israel.
And forty days were fulfilled for him; for so are fulfilled the days of those which are embalmed: and the Egyptians mourned for him threescore and ten days.
Och egyptierna begräto honom i sjuttio dagar.
And when the days of his mourning were past, Joseph spake unto the house of Pharaoh, saying, If now I have found grace in your eyes, speak, I pray you, in the ears of Pharaoh, saying,
Men när gråtodagarna efter honom voro förbi, talade Josef till Faraos husfolk och sade: »Om jag har funnit nåd för edra ögon, så framfören till Farao dessa mina ord:
Now therefore let me go up, I pray thee, and bury my father, and I will come again.
Min fader har tagit en ed av mig och sagt: ’När jag är död, begrav mig då i den grav som jag har låtit gräva åt mig i Kanaans land.’ Så låt mig nu fara ditupp och begrava min fader; sedan skall jag komma tillbaka igen.»
And Pharaoh said, Go up, and bury thy father, according as he made thee swear.
Farao svarade: »Far ditupp och begrav din fader, efter den ed som han har tagit av dig.»
And Joseph went up to bury his father: and with him went up all the servants of Pharaoh, the elders of his house, and all the elders of the land of Egypt,
Då for Josef upp för att begrava sin fader, och med honom foro alla Faraos tjänare, de äldste i hans hus och alla de äldste i Egyptens land,
And all the house of Joseph, and his brethren, and his father's house: only their little ones, and their flocks, and their herds, they left in the land of Goshen.
därtill allt Josefs husfolk och hans bröder och hans faders husfolk; allenast sina kvinnor och barn, och sina får och fäkreatur lämnade de kvar i landet Gosen.
And there went up with him both chariots and horsemen: and it was a very great company.
Och med honom foro ditupp både vagnar och ryttare; och det var en mycket stor skara.
And they came to the threshingfloor of Atad, which is beyond Jordan, and there they mourned with a great and very sore lamentation: and he made a mourning for his father seven days.
När de nu kommo till Goren-Haatad, på andra sidan Jordan, höllo de där en mycket stor och högtidlig dödsklagan, och han anställde en sorgefest efter sin fader i sju dagar.
And when the inhabitants of the land, the Canaanites, saw the mourning in the floor of Atad, they said, This is a grievous mourning to the Egyptians: wherefore the name of it was called Abelmizraim, which is beyond Jordan.
Och när landets inbyggare, kananéerna, sågo sorgefesten i Goren-Haatad, sade de: »Det är en högtidlig sorgefestHebr. ébel. som egyptiernaHebr. misrájim. här hålla.» Därav fick stället namnet Abel-Misraim; det ligger på andra sidan Jordan.
And his sons did unto him according as he commanded them:
Och hans söner gjorde med honom såsom han hade bjudit dem:
For his sons carried him into the land of Canaan, and buried him in the cave of the field of Machpelah, which Abraham bought with the field for a possession of a buryingplace of Ephron the Hittite, before Mamre.
hans söner förde honom till Kanaans land och begrovo honom i grottan på åkern i Makpela, den åker som Abraham hade köpt till egen grav av hetiten Efron, gent emot Mamre.
And Joseph returned into Egypt, he, and his brethren, and all that went up with him to bury his father, after he had buried his father.
Och sedan Josef hade begravit sin fader, vände han tillbaka till Egypten med sina bröder och alla dem som hade farit upp med honom för att begrava hans fader.
And when Joseph's brethren saw that their father was dead, they said, Joseph will peradventure hate us, and will certainly requite us all the evil which we did unto him.
Men när Josefs bröder sågo att deras fader var död, tänkte de: »Kanhända skall Josef nu bliva hätsk mot oss och vedergälla oss allt det onda som vi hava gjort mot honom.»
And they sent a messenger unto Joseph, saying, Thy father did command before he died, saying,
Därför sände de bud till Josef och läto säga: »Din fader bjöd oss så före sin död:
And Joseph wept when they spake unto him.
Käre, förlåt dina bröder vad de hava brutit och syndat, i det att de hava handlat så illa mot dig.’ Förlåt alltså nu din faders Guds tjänare vad de hava brutit.» Och Josef grät, när de läto säga detta till honom.
And his brethren also went and fell down before his face; and they said, Behold, we be thy servants.
Sedan kommo ock hans bröder själva och föllo ned för honom och sade: »Se, vi vilja vara tjänare åt dig.»
And Joseph said unto them, Fear not: for am I in the place of God?
Hållen I då mig för Gud?
But as for you, ye thought evil against me; but God meant it unto good, to bring to pass, as it is this day, to save much people alive.
I tänkten ont mot mig, men Gud har tänkt det till godo, för att låta det ske, som nu har skett, och så behålla mycket folk vid liv.
And he comforted them, and spake kindly unto them.
Frukten därför nu icke; jag skall försörja eder och edra kvinnor och barn.» Och han tröstade dem och talade vänligt med dem.
And Joseph dwelt in Egypt, he, and his father's house: and Joseph lived an hundred and ten years.
Och Josef bodde kvar i Egypten med sin faders hus; och Josef blev ett hundra tio år gammal.
And Joseph saw Ephraim's children of the third generation: the children also of Machir the son of Manasseh were brought up upon Joseph's knees.
Och Josef fick se Efraims barn till tredje led; också av Makir, Manasses son, föddes barn i Josefs sköte.
And Joseph said unto his brethren, I die: and God will surely visit you, and bring you out of this land unto the land which he sware to Abraham, to Isaac, and to Jacob.
Och Josef sade till sina bröder: »Jag dör, men Gud skall förvisso se till eder, och föra eder upp från detta land till det land som han med ed har lovat åt Abraham, Isak och Jakob.»
And Joseph took an oath of the children of Israel, saying, God will surely visit you, and ye shall carry up my bones from hence.
Och Josef tog en ed av Israels barn och sade: »När nu Gud ser till eder, fören då mina ben härifrån.»
So Joseph died, being an hundred and ten years old: and they embalmed him, and he was put in a coffin in Egypt.
Och man balsamerade honom, och han lades i en kista, i Egypten.
Paul, and Silvanus, and Timotheus, unto the church of the Thessalonians which is in God the Father and in the Lord Jesus Christ:
Paulus och Silvanus och Timoteus hälsa tessalonikernas församling i Gud, Fadern, och Herren Jesus Kristus.
Grace be unto you, and peace, from God our Father, and the Lord Jesus Christ.
Nåd och fridav Gud, vår Fader, och Herren Jesu Kristus vare med eder.
We give thanks to God always for you all, making mention of you in our prayers;
Vi tacka Gud alltid för eder alla, när vi tänka på eder i våra böner.
Remembering without ceasing your work of faith, and labour of love, and patience of hope in our Lord Jesus Christ, in the sight of God and our Father;
Ty oavlåtligen ihågkomma vi inför vår Gud och Fader edra gärningar i tron och edert arbete i kärleken och eder ståndaktighet i hoppet, i vår Herre Jesus Kristus.
Knowing, brethren beloved, your election of God.
Vi veta ju, käre bröder, i Guds älskade, huru det var, när I bleven utvalda:
For our gospel came not unto you in word only, but also in power, and in the Holy Ghost, and in much assurance; as ye know what manner of men we were among you for your sake.
I veten ock på vad sätt vi uppträdde bland eder, till edert bästa.
And ye became followers of us, and of the Lord, having received the word in much affliction, with joy of the Holy Ghost.
Och I å eder sida bleven våra efterföljare och därmed Herrens, i det att I, mitt under stort betryck, togen emot ordet med glädje i helig ande.
So that ye were ensamples to all that believe in Macedonia and Achaia.
Så bleven I själva ett föredöme för alla de troende i Macedonien och Akaja.
For from you sounded out the word of the Lord not only in Macedonia and Achaia, but also in every place your faith to God-ward is spread abroad; so that we need not to speak any thing.
Ty från eder har genljudet av Herrens ord gått vidare ut; icke allenast i Macedonien och Akaja, utan allestädes har eder tro på Gud blivit känd, så att vi för vår del icke behöva tala något därom.
For they themselves shew of us what manner of entering in we had unto you, and how ye turned to God from idols to serve the living and true God;
Ty själva förkunna de om oss, med vilken framgång vi begynte vårt arbete hos eder, och huru I från avgudarna omvänden eder till Gud, till att tjäna den levande och sanne Guden,
And to wait for his Son from heaven, whom he raised from the dead, even Jesus, which delivered us from the wrath to come.
och till att vänta hans Son från himmelen, honom som han har uppväckt från de döda, Jesus, som frälsar oss undan den kommande vredesdomen.
For yourselves, brethren, know our entrance in unto you, that it was not in vain:
I veten ju själva, käre bröder, att det icke var utan kraft vi begynte vårt arbete hos eder.
But even after that we had suffered before, and were shamefully entreated, as ye know, at Philippi, we were bold in our God to speak unto you the gospel of God with much contention.
Nej, fastän vi, såsom i veten, i Filippi förut hade fått utstå lidande och misshandling, hade vi dock frimodighet i vår Gud till att förkunna för eder Guds evangelium, under mycken kamp.
For our exhortation was not of deceit, nor of uncleanness, nor in guile:
Ty vad vi tala till tröst och förmaning, det har icke sin grund i villfarelse eller i orent uppsåt, ej heller sker det med svek;
But as we were allowed of God to be put in trust with the gospel, even so we speak; not as pleasing men, but God, which trieth our hearts.
utan därför att vi av Gud hava prövats värdiga att få evangelium oss betrott, tala vi i enlighet därmed, icke för att vara människor till behag, utan för att vara Gud till behag, honom som prövar våra hjärtan.
For neither at any time used we flattering words, as ye know, nor a cloke of covetousness; God is witness:
Aldrig någonsin hava vi uppträtt med smickrets ord, det veten I, ej heller så, att vi skulle få en förevändning att bereda oss vinning -- Gud är vårt vittne.
Nor of men sought we glory, neither of you, nor yet of others, when we might have been burdensome, as the apostles of Christ.
Ej heller hava vi sökt pris av människor, vare sig av eder eller av andra,
But we were gentle among you, even as a nurse cherisheth her children:
fastän vi såsom Kristi apostlar väl hade kunnat uppträda med myndighet.
So being affectionately desirous of you, we were willing to have imparted unto you, not the gospel of God only, but also our own souls, because ye were dear unto us.
I sådan ömhet om eder ville vi gärna icke allenast göra också eder delaktiga av Guds evangelium, utan till och med offra våra liv för eder, ty I haden blivit oss kära.
For ye remember, brethren, our labour and travail: for labouring night and day, because we would not be chargeable unto any of you, we preached unto you the gospel of God.
I kommen ju ihåg, käre bröder, vårt arbete och vår möda, huru vi, under det att vi predikade för eder Guds evangelium, strävade natt och dag, för att icke bliva någon av eder till tunga.
Ye are witnesses, and God also, how holily and justly and unblameably we behaved ourselves among you that believe:
I själva ären våra vittnen, och Gud är vårt vittne, I veten, och han vet huru heligt och rättfärdigt och ostraffligt vi förhöllo oss mot eder, I som tron.
As ye know how we exhorted and comforted and charged every one of you, as a father doth his children,
Likaledes veten I huru vi förmanade och uppmuntrade var och en av eder, såsom en fader sina barn,
That ye would walk worthy of God, who hath called you unto his kingdom and glory.
och huru vi uppfordrade eder att föra en vandel som vore värdig Gud, honom som kallar eder till sitt rike och sin härlighet.
For this cause also thank we God without ceasing, because, when ye received the word of God which ye heard of us, ye received it not as the word of men, but as it is in truth, the word of God, which effectually worketh also in you that believe.
Därför tacka vi ock oavlåtligen Gud för att I, när I undfingen det Guds ord som vi predikade, icke mottogen det såsom människoord, utan såsom Guds ord, vilket det förvisso är, ett ord som ock är verksamt i eder som tron.
For ye, brethren, became followers of the churches of God which in Judaea are in Christ Jesus: for ye also have suffered like things of your own countrymen, even as they have of the Jews:
Ty I haven av edra egna landsmän fått lida detsamma som de hava lidit av judarna --
Who both killed the Lord Jesus, and their own prophets, and have persecuted us; and they please not God, and are contrary to all men:
av dem som dödade både Herren Jesus och profeterna och förjagade oss, och som äro misshagliga för Gud och fiender till alla människor,
Forbidding us to speak to the Gentiles that they might be saved, to fill up their sins alway: for the wrath is come upon them to the uttermost.
Så uppfylla de alltjämt sina synders mått.
But we, brethren, being taken from you for a short time in presence, not in heart, endeavoured the more abundantly to see your face with great desire.
Men då vi nu hava måst vara skilda från eder, käre bröder -- visserligen allenast för en kort tid och i utvärtes måtto, icke till hjärtat -- hava vi blivit så mycket mer angelägna att få se edra ansikten och känt stor åstundan därefter.
Wherefore we would have come unto you, even I Paul, once and again; but Satan hindered us.
Ty vi hava varit redo att komma till eder -- jag, Paulus, för min del både en och två gånger -- men Satan har hindrat oss.
Are not even ye in the presence of our Lord Jesus Christ at his coming?
Ty vem är vårt hopp och vår glädje och vår berömmelses krona inför vår Herre Jesus vid hans tillkommelse, vem, om icke just I?
For ye are our glory and joy.
Ja, I ären vår ära och vår glädje.
Wherefore when we could no longer forbear, we thought it good to be left at Athens alone;
Därför, när vi icke mer kunde uthärda, beslöto vi att stanna ensamma kvar i Aten,
And sent Timotheus, our brother, and minister of God, and our fellowlabourer in the gospel of Christ, to establish you, and to comfort you concerning your faith:
och sände åstad Timoteus, vår broder och Guds tjänare vid förkunnandet av evangelium om Kristus, för att han skulle styrka och uppmuntra eder i eder tro,
That no man should be moved by these afflictions: for yourselves know that we are appointed thereunto.
Ty I veten själva att sådana äro oss förelagda.
For verily, when we were with you, we told you before that we should suffer tribulation; even as it came to pass, and ye know.
Så har nu ock skett, det veten I.
For this cause, when I could no longer forbear, I sent to know your faith, lest by some means the tempter have tempted you, and our labour be in vain.
Det var också därför som jag sände honom åstad, när jag icke mer kunde uthärda; ty jag ville veta något om eder tro, eftersom jag fruktade att frestaren till äventyrs hade så frestat eder, att vårt arbete skulle bliva utan frukt.
But now when Timotheus came from you unto us, and brought us good tidings of your faith and charity, and that ye have good remembrance of us always, desiring greatly to see us, as we also to see you:
Men nu, då Timoteus har kommit till oss från eder och förkunnat för oss det glada budskapet om eder tro och kärlek, och sagt oss att I alltjämt haven oss i god hågkomst, och att I längten efter att se oss, likasom vi längta efter eder,
Therefore, brethren, we were comforted over you in all our affliction and distress by your faith:
nu hava vi i fråga om eder, käre bröder, genom eder tro fått hugnad i all vår nöd och allt vårt lidande.
For now we live, if ye stand fast in the Lord.
Ty nu leva vi, eftersom I stån fasta i Herren.
For what thanks can we render to God again for you, for all the joy wherewith we joy for your sakes before our God;
Ja, huru skola vi nog kunna tacka Gud för eder, till gengäld för all den glädje som vi genom eder hava inför vår Gud?
Night and day praying exceedingly that we might see your face, and might perfect that which is lacking in your faith?
Natt och dag är det vår innerligaste bön, att vi må få se edra ansikten och avhjälpa vad som kan brista i eder tro.
Now God himself and our Father, and our Lord Jesus Christ, direct our way unto you.
Men vår Gud och Fader själv och vår Herre Jesus må för oss jämna vägen till eder.
And the Lord make you to increase and abound in love one toward another, and toward all men, even as we do toward you:
Och eder må Herren giva en allt större och mer överflödande kärlek till varandra, ja, till alla människor, en sådan kärlek som vi hava till eder,
To the end he may stablish your hearts unblameable in holiness before God, even our Father, at the coming of our Lord Jesus Christ with all his saints.
så att edra hjärtan styrkas till att vara ostraffliga i helighet inför vår Gud och Fader vid vår Herre Jesu tillkommelse, när han kommer med alla sina heliga.
Furthermore then we beseech you, brethren, and exhort you by the Lord Jesus, that as ye have received of us how ye ought to walk and to please God, so ye would abound more and more.
Ytterligare, käre bröder, bedja vi nu och förmana eder i Herren Jesus att allt mer förkovra eder i en sådan vandel som I haven fått lära av oss att I skolen föra, Gud till behag -- en sådan vandel som I redan fören.
For ye know what commandments we gave you by the Lord Jesus.
I veten ju vilka bud vi hava givit eder genom Herren Jesus.
For this is the will of God, even your sanctification, that ye should abstain from fornication:
Ty detta är Guds vilja, detta som hör till eder helgelse, att I avhållen eder från otukt,
That every one of you should know how to possess his vessel in sanctification and honour;
och att var och en av eder vet att hava sin egen maka i helgelse och ära,
Not in the lust of concupiscence, even as the Gentiles which know not God:
icke i begärelses lusta såsom hedningarna -- vilka icke känna Gud --
That no man go beyond and defraud his brother in any matter: because that the Lord is the avenger of all such, as we also have forewarned you and testified.
och att ingen i sitt förhållande till sin broder kränker honom eller gör honom något förfång, ty Herren är en hämnare över allt detta, såsom vi redan förut hava sagt och betygat för eder.
For God hath not called us unto uncleanness, but unto holiness.
Gud har ju icke kallat oss till orenhet, utan till att leva i helgelse.
He therefore that despiseth, despiseth not man, but God, who hath also given unto us his holy Spirit.
Den som icke vill veta av detta, han förkastar alltså icke en människa, utan Gud, honom som giver sin helige Ande till att bo i eder.
But as touching brotherly love ye need not that I write unto you: for ye yourselves are taught of God to love one another.
Om broderlig kärlek är det icke behövligt att skriva till eder, ty I haven själva fått lära av Gud att älska varandra;
And indeed ye do it toward all the brethren which are in all Macedonia: but we beseech you, brethren, that ye increase more and more;
Men vi förmana eder, käre bröder, att allt mer förkovra eder häri
And that ye study to be quiet, and to do your own business, and to work with your own hands, as we commanded you;
och att sätta eder ära i att leva i stillhet och sköta vad eder åligger och arbeta med edra händer, enligt vad vi hava bjudit eder,
That ye may walk honestly toward them that are without, and that ye may have lack of nothing.
så att I skicken eder höviskt mot dem som stå utanför och icke behöven anlita någons hjälp.
But I would not have you to be ignorant, brethren, concerning them which are asleep, that ye sorrow not, even as others which have no hope.
Vi vilja icke lämna eder, käre bröder, i okunnighet om huru det förhåller sig med dem som avsomna, för att I icke skolen sörja såsom de andra, de som icke hava något hopp.
For if we believe that Jesus died and rose again, even so them also which sleep in Jesus will God bring with him.
Ty lika visst som Jesus, såsom vi tro, har dött och har uppstått, lika visst skall ock Gud genom Jesus föra dem som äro avsomnade fram jämte honom.
For this we say unto you by the word of the Lord, that we which are alive and remain unto the coming of the Lord shall not prevent them which are asleep.
Såsom ett ord från Herren säga vi eder nämligen detta, att vi som leva och lämnas kvar till Herrens tillkommelse ingalunda skola komma före dem som äro avsomnade.
For the Lord himself shall descend from heaven with a shout, with the voice of the archangel, and with the trump of God: and the dead in Christ shall rise first:
Och först skola de i Kristus döda uppstå;
Then we which are alive and remain shall be caught up together with them in the clouds, to meet the Lord in the air: and so shall we ever be with the Lord.
sedan skola vi som då ännu leva och hava lämnats kvar bliva jämte dem bortryckta på skyar upp i luften, Herren till mötes; och så skola vi alltid få vara hos Herren.
Wherefore comfort one another with these words.
Så trösten nu varandra med dessa ord.
But of the times and the seasons, brethren, ye have no need that I write unto you.
Förmaningar och slutönskan.
For yourselves know perfectly that the day of the Lord so cometh as a thief in the night.
Vad åter angår tid och stund härför, så är det icke behövligt att därom skriva till eder, käre bröder.
For when they shall say, Peace and safety; then sudden destruction cometh upon them, as travail upon a woman with child; and they shall not escape.
Bäst de säga: »Allt står väl till, och ingen fara är på färde», då kommer plötsligt fördärv över dem, såsom födslovåndan över en havande kvinna, och de skola förvisso icke kunna fly undan.
But ye, brethren, are not in darkness, that that day should overtake you as a thief.
Men I, käre bröder, I leven icke mörker, så att den dagen kan komma över eder såsom en tjuv;
Ye are all the children of light, and the children of the day: we are not of the night, nor of darkness.
Ja, vi höra icke natten eller mörkret till;
Therefore let us not sleep, as do others; but let us watch and be sober.
låtom oss alltså icke sova såsom de andra, utan låtom oss vaka och vara nyktra.
For they that sleep sleep in the night; and they that be drunken are drunken in the night.
De som sova, de sova om natten, och de som dricka sig druckna, de äro druckna om natten;