natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I have power to lay it down, and I have power to take it again.
Jag har makt att giva det, och jag har makt att taga igen det.
This commandment have I received of my Father.
Det budet har jag fått av min Fader.»
There was a division therefore again among the Jews for these sayings.
För dessa ords skull uppstodo åter stridiga meningar bland judarna.
And many of them said, He hath a devil, and is mad; why hear ye him?
Varför hören I på honom?»
Others said, These are not the words of him that hath a devil.
Andra åter sade: »Sådana ord talar icke den som är besatt.
Can a devil open the eyes of the blind?
Icke kan väl en ond ande öppna blindas ögon?»
And it was at Jerusalem the feast of the dedication, and it was winter.
Det var nu vinter,
And Jesus walked in the temple in Solomon's porch.
och Jesus gick fram och åter i Salomos pelargång i helgedomen.
Then came the Jews round about him, and said unto him, How long dost thou make us to doubt?
Då samlade sig judarna omkring honom och sade till honom: »Huru länge vill du hålla oss i ovisshet?
If thou be the Christ, tell us plainly.
Om du är Messias, så säg oss det öppet.»
Jesus answered them, I told you, and ye believed not: the works that I do in my Father's name, they bear witness of me.
De gärningar som jag gör i min Faders namn, de vittna om mig.
But ye believe not, because ye are not of my sheep, as I said unto you.
Men I tron mig icke, ty I ären icke av mina får.
My sheep hear my voice, and I know them, and they follow me:
Mina får lyssna till min röst, och jag känner dem, och de följa mig.
And I give unto them eternal life; and they shall never perish, neither shall any man pluck them out of my hand.
Och jag giver dem evigt liv, och de skola aldrig någonsin förgås, och ingen skall rycka dem ur min hand.
My Father, which gave them me, is greater than all; and no man is able to pluck them out of my Father's hand.
Min Fader, som har givit mig dem, är större än alla, och ingen kan rycka dem ur min Faders hand.
I and my Father are one.
Jag och Fadern äro ett.»
Then the Jews took up stones again to stone him.
Då togo judarna åter upp stenar för att stena honom.
Jesus answered them, Many good works have I shewed you from my Father; for which of those works do ye stone me?
Men Jesus sade till dem: »Många goda gärningar, som komma från min Fader, har jag låtit eder se.
The Jews answered him, saying, For a good work we stone thee not; but for blasphemy; and because that thou, being a man, makest thyself God.
Judarna svarade honom: »Det är icke för någon god gärnings skull som vi vilja stena dig, utan därför att du hädar och gör dig själv till Gud, du som är en människa.»
Jesus answered them, Is it not written in your law, I said, Ye are gods?
'Jag har sagt att I ären gudar'.
If he called them gods, unto whom the word of God came, and the scripture cannot be broken;
Om han nu har kallat för gudar dem som Guds ord kom till -- och skriften kan ju icke bliva om intet --
Say ye of him, whom the Father hath sanctified, and sent into the world, Thou blasphemest; because I said, I am the Son of God?
huru kunnen då I, på den grund att jag har sagt mig vara Guds Son, anklaga mig för hädelse, mig som Fadern har helgat och sänt i världen?
If I do not the works of my Father, believe me not.
Gör jag icke min Faders gärningar, så tron mig icke.
But if I do, though ye believe not me, believe the works: that ye may know, and believe, that the Father is in me, and I in him.
Men gör jag dem, så tron gärningarna, om I än icke tron mig; då skolen I fatta och förstå att Fadern är i mig, och att jag är i Fadern.»
Therefore they sought again to take him: but he escaped out of their hand,
Då ville de åter gripa honom, men han gick sin väg, undan deras händer.
And went away again beyond Jordan into the place where John at first baptized; and there he abode.
Sedan begav han sig åter bort till det ställe på andra sidan Jordan, där Johannes först hade döpt, och stannade kvar där.
And many resorted unto him, and said, John did no miracle: but all things that John spake of this man were true.
Och de sade: »Väl gjorde Johannes intet tecken, men allt vad Johannes sade om denne var sant.»
And many believed on him there.
Och många kommo där till tro på honom.
Now a certain man was sick, named Lazarus, of Bethany, the town of Mary and her sister Martha.
Och en man vid namn Lasarus låg sjuk; han var från Betania, den by där Maria och hennes syster Marta bodde.
(It was that Mary which anointed the Lord with ointment, and wiped his feet with her hair, whose brother Lazarus was sick.)
Och nu låg hennes broder Lasarus sjuk.
Therefore his sisters sent unto him, saying, Lord, behold, he whom thou lovest is sick.
Då sände systrarna bud till Jesus och läto säga: »Herre, se, han som du har så kär ligger sjuk.»
When Jesus heard that, he said, This sickness is not unto death, but for the glory of God, that the Son of God might be glorified thereby.
När Jesus hörde detta, sade han: »Den sjukdomen är icke till döds, utan till Guds förhärligande, så att Guds Son genom den bliver förhärligad.»
Now Jesus loved Martha, and her sister, and Lazarus.
Och Jesus hade Marta och hennes syster och Lasarus kära.
When he had heard therefore that he was sick, he abode two days still in the same place where he was.
När han nu hörde att denne låg sjuk, stannade han först två dagar där han var;
Then after that saith he to his disciples, Let us go into Judaea again.
men därefter sade han till lärjungarna: »Låt oss gå tillbaka till Judeen.»
His disciples say unto him, Master, the Jews of late sought to stone thee; and goest thou thither again?
Lärjungarna sade till honom: »Rabbi, nyligen ville judarna stena dig, och åter går du dit?»
If any man walk in the day, he stumbleth not, because he seeth the light of this world.
Jesus svarade: »Dagen har ju tolv timmar; den som vandrar om dagen, han stöter sig icke, ty han ser då denna världens ljus.
But if a man walk in the night, he stumbleth, because there is no light in him.
Men den som vandrar om natten, han stöter sig, ty han har då intet som lyser honom.»
These things said he: and after that he saith unto them, Our friend Lazarus sleepeth; but I go, that I may awake him out of sleep.
Sedan han hade talat detta, sade han ytterligare till dem: »Lasarus, vår vän, har somnat in; men jag går för att väcka upp honom ur sömnen.»
Then said his disciples, Lord, if he sleep, he shall do well.
Då sade hans lärjungar till honom: »Herre, sover han, så bliver han frisk igen.»
Howbeit Jesus spake of his death: but they thought that he had spoken of taking of rest in sleep.
Men Jesus hade talat om hans död; de åter menade att han talade om vanlig sömn.
Then said Jesus unto them plainly, Lazarus is dead.
Då sade Jesus öppet till dem: »Lasarus är död.
And I am glad for your sakes that I was not there, to the intent ye may believe; nevertheless let us go unto him.
Men låt oss nu gå till honom.»
Then said Thomas, which is called Didymus, unto his fellowdisciples, Let us also go, that we may die with him.
Då sade Tomas, som kallades Didymus, till de andra lärjungarna: »Låt oss gå med, för att vi må dö med honom.»
Then when Jesus came, he found that he had lain in the grave four days already.
När så Jesus kom dit, fann han att den döde redan hade legat fyra dagar i graven.
Now Bethany was nigh unto Jerusalem, about fifteen furlongs off:
Nu låg Betania nära Jerusalem, vid pass femton stadier därifrån,
And many of the Jews came to Martha and Mary, to comfort them concerning their brother.
och många judar hade kommit till Marta och Maria för att trösta dem i sorgen över deras broder.
Then Martha, as soon as she heard that Jesus was coming, went and met him: but Mary sat still in the house.
Då nu Maria fick höra att Jesus kom, gick hon honom till mötes; men Maria satt kvar hemma.
Then said Martha unto Jesus, Lord, if thou hadst been here, my brother had not died.
Och Marta sade till Jesus: »Herre, hade du varit här, så vore min broder icke död.
But I know, that even now, whatsoever thou wilt ask of God, God will give it thee.
Men jag vet ändå att allt vad du beder Gud om, det skall Gud giva dig.»
Jesus saith unto her, Thy brother shall rise again.
Jesus sade till henne: »Din broder skall stå upp igen.»
Martha saith unto him, I know that he shall rise again in the resurrection at the last day.
Marta svarade honom: »Jag vet att han skall stå upp, vid uppståndelsen på den yttersta dagen.»
Jesus said unto her, I am the resurrection, and the life: he that believeth in me, though he were dead, yet shall he live:
Den som tror på mig, han skall leva, om han än dör;
And whosoever liveth and believeth in me shall never die.
och var och en som lever och tror på mig, han skall aldrig någonsin dö.
Believest thou this?
Tror du detta?»
I believe that thou art the Christ, the Son of God, which should come into the world.
Hon svarade honom: »Ja, Herre, jag tror att du är Messias, Guds Son, han som skulle komma i världen.»
And when she had so said, she went her way, and called Mary her sister secretly, saying, The Master is come, and calleth for thee.
När hon hade sagt detta, gick hon bort och kallade på Maria, sin syster, och sade hemligen till henne: »Mästaren är här och kallar dig till sig.»
As soon as she heard that, she arose quickly, and came unto him.
När hon hörde detta, stod hon strax upp och gick åstad till honom.
Now Jesus was not yet come into the town, but was in that place where Martha met him.
Men Jesus hade ännu icke kommit in i byn, utan var kvar på det ställe där Marta hade mött honom.
The Jews then which were with her in the house, and comforted her, when they saw Mary, that she rose up hastily and went out, followed her, saying, She goeth unto the grave to weep there.
Då nu de judar, som voro inne i huset hos Maria för att trösta henne, sågo att hon så hastigt stod upp och gick ut, följde de henne, i tanke att hon gick till graven för att gråta där.
Then when Mary was come where Jesus was, and saw him, she fell down at his feet, saying unto him, Lord, if thou hadst been here, my brother had not died.
När så Maria kom till det ställe där Jesus var och fick se honom, föll hon ned för hans fötter och sade till honom: »Herre, hade du varit där, så vore min broder icke död.»
When Jesus therefore saw her weeping, and the Jews also weeping which came with her, he groaned in the spirit, and was troubled.
Då nu Jesus såg henne gråta och såg jämväl att de judar, som hade kommit med henne, gräto, upptändes han i sin ande och blev upprörd
They said unto him, Lord, come and see.
och frågade: »Var haven I lagt honom?» De svarade honom: »Herre, kom och se.» Och Jesus grät.
Jesus wept.
Då sade judarna: »Se huru kär han hade honom!»
Then said the Jews, Behold how he loved him!
Men somliga av dem sade:
And some of them said, Could not this man, which opened the eyes of the blind, have caused that even this man should not have died?
»Kunde icke han, som öppnade den blindes ögon, ock hava så gjort att denne icke hade dött?»
Jesus therefore again groaning in himself cometh to the grave.
Då upptändes Jesus åter i sitt innersta och gick bort till graven.
It was a cave, and a stone lay upon it.
Den var urholkad i berget, och en sten låg framför ingången.
Martha, the sister of him that was dead, saith unto him, Lord, by this time he stinketh: for he hath been dead four days.
Jesus sade: »Tagen bort stenen.» Då sade den dödes syster Marta till honom: »Herre, han luktar redan, ty han har varit död i fyra dygn.»
Jesus saith unto her, Said I not unto thee, that, if thou wouldest believe, thou shouldest see the glory of God?
Jesus svarade henne: »Sade jag dig icke, att om du trodde, skulle du få se Guds härlighet?»
Then they took away the stone from the place where the dead was laid.
Då togo de bort stenen.
And Jesus lifted up his eyes, and said, Father, I thank thee that thou hast heard me.
Och Jesus lyfte upp sina ögon och sade: »Fader, jag tackar dig för att du har hört mig.
And I knew that thou hearest me always: but because of the people which stand by I said it, that they may believe that thou hast sent me.
Jag visste ju förut att du alltid hör mig; men för folkets skull, som står här omkring, säger jag detta, för att de skola tro att det är du som har sänt mig.»
And when he thus had spoken, he cried with a loud voice, Lazarus, come forth.
När han hade sagt detta, ropade han med hög röst: »Lasarus, kom ut.»
And he that was dead came forth, bound hand and foot with graveclothes: and his face was bound about with a napkin.
Och han som hade varit död kom ut, med händer och fötter inlindade i bindlar och med ansiktet inhöljt i en duk.
Jesus saith unto them, Loose him, and let him go.
Jesus sade till dem: »Lösen honom, och låten honom gå.»
Then many of the Jews which came to Mary, and had seen the things which Jesus did, believed on him.
Många judar, som hade kommit till Maria och hade sett vad Jesus hade gjort, trodde då på honom.
But some of them went their ways to the Pharisees, and told them what things Jesus had done.
Men några av dem gingo bort till fariséerna och omtalade för dem vad Jesus hade gjort.
Then gathered the chief priests and the Pharisees a council, and said, What do we? for this man doeth many miracles.
Då sammankallade översteprästerna och fariséerna en rådsförsamling och sade: »Vad skola vi taga oss till?
If we let him thus alone, all men will believe on him: and the Romans shall come and take away both our place and nation.
Om vi skola låta honom så fortfara, skola alla tro på honom, och romarna komma då att taga ifrån oss både land och folk.»
And one of them, named Caiaphas, being the high priest that same year, said unto them, Ye know nothing at all,
Men en av dem, Kaifas, som var överstepräst för det året, sade till dem: »I förstån intet,
Nor consider that it is expedient for us, that one man should die for the people, and that the whole nation perish not.
och I besinnen icke huru mycket bättre det är för eder att en man dör för folket, än att hela folket förgås.»
And this spake he not of himself: but being high priest that year, he prophesied that Jesus should die for that nation;
Detta sade han icke av sig själv, utan genom profetisk ingivelse, eftersom han var överstepräst för det året; ty Jesus skulle dö för folket.
And not for that nation only, but that also he should gather together in one the children of God that were scattered abroad.
Ja, icke allenast »för folket»; han skulle dö också för att samla och förena Guds förskingrade barn.
Then from that day forth they took counsel together for to put him to death.
Från den dagen var deras beslut fattat att döda honom.
Jesus therefore walked no more openly among the Jews; but went thence unto a country near to the wilderness, into a city called Ephraim, and there continued with his disciples.
Så vandrade då Jesus icke längre öppet bland judarna, utan drog sig undan till en stad som hette Efraim, på landsbygden, i närheten av öknen; där stannade han kvar med sina lärjungar.
And the Jews' passover was nigh at hand: and many went out of the country up to Jerusalem before the passover, to purify themselves.
Men judarnas påsk var nära, och många begåvo sig då, före påsken, från landsbygden upp till Jerusalem för att helga sig.
Then sought they for Jesus, and spake among themselves, as they stood in the temple, What think ye, that he will not come to the feast?
Skall han då alls icke komma till högtiden?»
Now both the chief priests and the Pharisees had given a commandment, that, if any man knew where he were, he should shew it, that they might take him.
Och översteprästerna och fariséerna hade utfärdat påbud om att den som finge veta var han fanns skulle giva det till känna, för att de måtte kunna gripa honom.
Then Jesus six days before the passover came to Bethany, where Lazarus was, which had been dead, whom he raised from the dead.
Sex dagar före påsk kom nu Jesus till Betania, där Lasarus bodde, han som av Jesus hade blivit uppväckt från de döda.
There they made him a supper; and Martha served: but Lazarus was one of them that sat at the table with him.
Där gjorde man då för honom ett gästabud, och Marta betjänade dem, men Lasarus var en av dem som lågo till bords jämte honom.
Then took Mary a pound of ointment of spikenard, very costly, and anointed the feet of Jesus, and wiped his feet with her hair: and the house was filled with the odour of the ointment.
Och huset uppfylldes med vällukt av smörjelsen.
Then saith one of his disciples, Judas Iscariot, Simon's son, which should betray him,
Men Judas Iskariot, en av hans lärjungar, den som skulle förråda honom, sade då:
Why was not this ointment sold for three hundred pence, and given to the poor?
»Varför sålde man icke hellre denna smörjelse för tre hundra silverpenningar och gav dessa åt de fattiga?»
This he said, not that he cared for the poor; but because he was a thief, and had the bag, and bare what was put therein.
Detta sade han, icke därför, att han frågade efter de fattiga, utan därför, att han var en tjuv och plägade taga vad som lades i penningpungen, vilken han hade om hand.
Then said Jesus, Let her alone: against the day of my burying hath she kept this.
Men Jesus sade: »Låt henne vara; må hon få fullgöra detta för min begravningsdag.
For the poor always ye have with you; but me ye have not always.
De fattiga haven I ju alltid ibland eder, men mig haven I icke alltid.»
Much people of the Jews therefore knew that he was there: and they came not for Jesus' sake only, but that they might see Lazarus also, whom he had raised from the dead.
Nu hade det blivit känt för den stora hopen av judarna att Jesus var där, och de kommo dit, icke allenast för hans skull, utan ock för att se Lasarus, som han hade uppväckt från de döda.
But the chief priests consulted that they might put Lazarus also to death;
Då beslöto översteprästerna att döda också Lasarus.
Because that by reason of him many of the Jews went away, and believed on Jesus.
Ty för hans skull gingo många judar bort och trodde på Jesus.
On the next day much people that were come to the feast, when they heard that Jesus was coming to Jerusalem,
När dagen därefter det myckna folk som hade kommit till högtiden fick höra att Jesus var på väg till Jerusalem,
Took branches of palm trees, and went forth to meet him, and cried, Hosanna:
togo de palmkvistar och gingo ut för att möta honom och ropade: »Hosianna!
Blessed is the King of Israel that cometh in the name of the Lord.
Välsignad vare han som kommerSe Messias i Ordförkl., i Herrens namn, han som är Israels konung.»
And Jesus, when he had found a young ass, sat thereon; as it is written,
Och Jesus fick sig en åsnefåle och satte sig upp på den, såsom det är skrivet:
Fear not, daughter of Sion: behold, thy King cometh, sitting on an ass's colt.
Se, din konung kommer, sittande på en åsninnas fåle.»
These things understood not his disciples at the first: but when Jesus was glorified, then remembered they that these things were written of him, and that they had done these things unto him.
Detta förstodo hans lärjungar icke då strax, men när Jesus hade blivit förhärligad, då kommo de ihåg att detta var skrivet om honom, och att man hade gjort detta med honom.
The people therefore that was with him when he called Lazarus out of his grave, and raised him from the dead, bare record.
Så gav nu folket honom sitt vittnesbörd, de som hade varit med honom, när han kallade Lasarus ut ur graven och uppväckte honom från de döda.
For this cause the people also met him, for that they heard that he had done this miracle.
Därför kom också det övriga folket emot honom, eftersom de hörde att han hade gjort det tecknet.
The Pharisees therefore said among themselves, Perceive ye how ye prevail nothing? behold, the world is gone after him.
Då sade fariséerna till varandra: »I sen att I alls intet kunnen uträtta; hela världen löper ju efter honom.»
And there were certain Greeks among them that came up to worship at the feast:
Nu voro där ock några greker, av dem som plägade fara upp för att tillbedja under högtiden.
The same came therefore to Philip, which was of Bethsaida of Galilee, and desired him, saying, Sir, we would see Jesus.
Dessa kommo till Filippus, som var från Betsaida i Galileen, och bådo honom och sade: »Herre, vi skulle vilja se Jesus.»
Philip cometh and telleth Andrew: and again Andrew and Philip tell Jesus.
Filippus gick och sade detta till Andreas; Andreas och Filippus gingo och sade det till Jesus.
And Jesus answered them, saying, The hour is come, that the Son of man should be glorified.
Jesus svarade dem och sade: »Stunden är kommen att Människosonen skall förhärligas.
Verily, verily, I say unto you, Except a corn of wheat fall into the ground and die, it abideth alone: but if it die, it bringeth forth much fruit.
Om icke vetekornet faller i jorden och dör, så förbliver det ett ensamt korn; men om det dör, så bär det mycken frukt.
He that loveth his life shall lose it; and he that hateth his life in this world shall keep it unto life eternal.
Den som älskar sitt liv, han mister det, men den som hatar sitt liv i denna världen, han skall behålla det och skall hava evigt liv.
If any man serve me, let him follow me; and where I am, there shall also my servant be: if any man serve me, him will my Father honour.
Om någon tjänar mig, så skall min Fader ära honom.
Now is my soul troubled; and what shall I say?
Nu är min själ i ångest; vad skall jag väl säga?
Father, save me from this hour: but for this cause came I unto this hour.
Dock, just därför har jag kommit till denna stund.
Then came there a voice from heaven, saying, I have both glorified it, and will glorify it again.
Fader, förhärliga ditt namn.» Då kom en röst från himmelen: »Jag har redan förhärligat det, och jag skall ytterligare förhärliga det.»
The people therefore, that stood by, and heard it, said that it thundered: others said, An angel spake to him.
Folket, som stod där och hörde detta, sade då: »Det var ett tordön.» Andra sade: »Det var en ängel som talade med honom.»
Jesus answered and said, This voice came not because of me, but for your sakes.
Då svarade Jesus och sade: »Denna röst kom icke för min skull, utan för eder skull.»
Now is the judgment of this world: now shall the prince of this world be cast out.
Nu går en dom över denna världen, nu skall denna världens furste utkastas.
And I, if I be lifted up from the earth, will draw all men unto me.
Och när jag har blivit upphöjd från jorden, skall jag draga alla till mig.»
This he said, signifying what death he should die.
Med dessa ord gav han till känna på vad sätt han skulle dö.
The people answered him, We have heard out of the law that Christ abideth for ever: and how sayest thou, The Son of man must be lifted up? who is this Son of man?
Huru kan du då säga att Människosonen måste bliva upphöjd?
Then Jesus said unto them, Yet a little while is the light with you.
Jesus sade till dem: »Ännu en liten tid är ljuset ibland eder.
Walk while ye have the light, lest darkness come upon you: for he that walketh in darkness knoweth not whither he goeth.
Vandren medan I haven ljuset, på det att mörkret icke må få makt med eder; den som vandrar i mörkret, han vet ju icke var han går.
These things spake Jesus, and departed, and did hide himself from them.
Tron på ljuset, medan I haven ljuset, så att I bliven ljusets barn.» Detta talade Jesus och gick sedan bort och dolde sig för dem.
But though he had done so many miracles before them, yet they believed not on him:
Men fastän han hade gjort så många tecken inför dem, trodde de icke på honom.
That the saying of Esaias the prophet might be fulfilled, which he spake, Lord, who hath believed our report? and to whom hath the arm of the Lord been revealed?
Ty det ordet skulle fullbordas, som profeten Esaias säger: »Herre, vem trodde, vad som predikades för oss, och för vem var Herrens arm uppenbar?»
Therefore they could not believe, because that Esaias said again,
Alltså kunde de icke tro; Esaias säger ju ytterligare:
He hath blinded their eyes, and hardened their heart; that they should not see with their eyes, nor understand with their heart, and be converted, and I should heal them.
»Han har förblindat deras ögon och förstockat deras hjärtan, så att de icke kunna se med sina ögon eller förstå med sina hjärtan och omvända sig och bliva helade av mig.»