natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A good man out of the good treasure of his heart bringeth forth that which is good; and an evil man out of the evil treasure of his heart bringeth forth that which is evil: for of the abundance of the heart his mouth speaketh.
En god människa bär ur sitt hjärtas goda förråd fram vad gott är, och en ond människa bär ur sitt onda förråd fram vad ont är; ty vad hennes hjärta är fullt av, det talar hennes mun. --
And why call ye me, Lord, Lord, and do not the things which I say?
'Herre, Herre', och gören dock icke vad jag säger?
Whosoever cometh to me, and heareth my sayings, and doeth them, I will shew you to whom he is like:
Var och en som kommer till mig och hör mina ord och gör efter dem, vem han är lik, det skall jag visa eder.
He is like a man which built an house, and digged deep, and laid the foundation on a rock: and when the flood arose, the stream beat vehemently upon that house, and could not shake it: for it was founded upon a rock.
När sedan översvämning kom, störtade sig vattenströmmen mot det huset, men den förmådde dock icke skaka det, eftersom det var så byggt.
But he that heareth, and doeth not, is like a man that without a foundation built an house upon the earth; against which the stream did beat vehemently, and immediately it fell; and the ruin of that house was great.
Och vattenströmmen störtade sig emot det, och strax föll det samman, och det husets fall blev stort.»
Now when he had ended all his sayings in the audience of the people, he entered into Capernaum.
När han nu hade talat allt detta till slut inför folket, gick han in i Kapernaum.
And a certain centurion's servant, who was dear unto him, was sick, and ready to die.
Men där var en hövitsman som hade en tjänare, vilken låg sjuk och var nära döden; och denne var högt skattad av honom.
And when he heard of Jesus, he sent unto him the elders of the Jews, beseeching him that he would come and heal his servant.
Då han nu fick höra om Jesus, sände han till honom några av judarnas äldste och bad honom komma och bota hans tjänare.
And when they came to Jesus, they besought him instantly, saying, That he was worthy for whom he should do this:
När dessa kommo till Jesus, bådo de honom enträget och sade: »Han är värd att du gör honom detta,
For he loveth our nation, and he hath built us a synagogue.
ty han har vårt folk kärt, och det är han som har byggt synagogan åt oss.»
Then Jesus went with them.
Då gick Jesus med dem.
And when he was now not far from the house, the centurion sent friends to him, saying unto him, Lord, trouble not thyself: for I am not worthy that thou shouldest enter under my roof:
Men när han icke var långt ifrån hövitsmannens hus, sände denne några av sina vänner och lät säga till honom: »Herre, gör dig icke omak; ty jag är icke värdig att du går in under mitt tak.
Wherefore neither thought I myself worthy to come unto thee: but say in a word, and my servant shall be healed.
Därför har jag ej heller aktat mig själv värdig att komma till dig Men säg ett ord, så bliver min tjänare frisk.
For I also am a man set under authority, having under me soldiers, and I say unto one, Go, and he goeth; and to another, Come, and he cometh; and to my servant, Do this, and he doeth it.
'Gör det', då gör han så.»
When Jesus heard these things, he marvelled at him, and turned him about, and said unto the people that followed him, I say unto you, I have not found so great faith, no, not in Israel.
Icke ens i Israel har jag funnit så stor tro.»
And they that were sent, returning to the house, found the servant whole that had been sick.
Och de som hade blivit utsända gingo hem igen och funno tjänaren vara frisk.
And it came to pass the day after, that he went into a city called Nain; and many of his disciples went with him, and much people.
Därefter begav han sig till en stad som hette Nain; och med honom gingo hans lärjungar och mycket folk.
Now when he came nigh to the gate of the city, behold, there was a dead man carried out, the only son of his mother, and she was a widow: and much people of the city was with her.
Och se, då han kom nära stadsporten, bars där ut en död, och han var sin moders ende son, och hon var änka; och en ganska stor hop folk ifrån staden gick med henne.
And when the Lord saw her, he had compassion on her, and said unto her, Weep not.
När Herren fick se henne, ömkade han sig över henne och sade till henne: »Gråt icke.»
And he came and touched the bier: and they that bare him stood still.
Och han gick fram och rörde vid båren, och de som buro stannade.
And he said, Young man, I say unto thee, Arise.
Stå upp.»
And he that was dead sat up, and began to speak.
Då satte sig den döde upp och begynte tala.
And he delivered him to his mother.
Och han gav honom åt hans moder.
And there came a fear on all: and they glorified God, saying, That a great prophet is risen up among us; and, That God hath visited his people.
Den stor profet har uppstått ibland oss» och: »Gud har sett till sitt folk.»
And this rumour of him went forth throughout all Judaea, and throughout all the region round about.
Och detta tal om honom gick ut i hela Judeen och i hela landet däromkring.
And the disciples of John shewed him of all these things.
Och allt detta fick Johannes höra berättas av sina lärjungar.
And John calling unto him two of his disciples sent them to Jesus, saying, Art thou he that should come? or look we for another?
Då kallade Johannes till sig två av sina lärjungar och sände dem till Herren med denna fråga: »Är du den som skulle komma, eller skola vi förbida någon annan?»
When the men were come unto him, they said, John Baptist hath sent us unto thee, saying, Art thou he that should come? or look we for another?
När mannen kommo fram till honom, sade de: »Johannes döparen har sänt oss till dig och låter fråga:
And in that same hour he cured many of their infirmities and plagues, and of evil spirits; and unto many that were blind he gave sight.
Just då höll Jesus på med att bota många som ledo av sjukdomar och plågor, eller som voro besatta av onda andar, och åt många blinda gav han deras syn.
Then Jesus answering said unto them, Go your way, and tell John what things ye have seen and heard; how that the blind see, the lame walk, the lepers are cleansed, the deaf hear, the dead are raised, to the poor the gospel is preached.
Och han svarade och sade till männen: »Gån tillbaka och omtalen för Johannes vad I haven sett och hört: blinda få sin syn, halta gå, spetälska bliva rena, döva höra, döda uppstå, 'för fattiga förkunnas glädjens budskap'.
And blessed is he, whosoever shall not be offended in me.
Och salig är den för vilken jag icke bliver en stötesten.»
And when the messengers of John were departed, he began to speak unto the people concerning John, What went ye out into the wilderness for to see?
När sedan Johannes' sändebud hade gått sin väg, begynte han tala till folket om Johannes: »Varför var det I gingen ut i öknen?
A reed shaken with the wind?
Var det för att se ett rör som drives hit och dit av vinden?
But what went ye out for to see?
Eller varför gingen I ut?
A man clothed in soft raiment?
Var det för att se en människa klädd i fina kläder?
Behold, they which are gorgeously apparelled, and live delicately, are in kings' courts.
De som bära präktiga kläder och leva i kräslighet, dem finnen I ju i konungapalatsen.
But what went ye out for to see?
Varför gingen I då ut?
A prophet?
Ja, jag säger eder:
Yea, I say unto you, and much more than a prophet.
Ännu mer än en profet är han.
This is he, of whom it is written, Behold, I send my messenger before thy face, which shall prepare thy way before thee.
'Se, jag sänder ut min ängel framför dig, och han skall bereda vägen för dig.'
For I say unto you, Among those that are born of women there is not a greater prophet than John the Baptist: but he that is least in the kingdom of God is greater than he.
Bland dem som äro födda av kvinnor har ingen varit större än Johannes; men den som är minst i Guds rike är likväl större än han.
And all the people that heard him, and the publicans, justified God, being baptized with the baptism of John.
Så gav ock allt folket som hörde honom Gud rätt, jämväl publikanerna, och läto döpa sig med Johannes' dop.
But the Pharisees and lawyers rejected the counsel of God against themselves, being not baptized of him.
Men fariséerna och de lagkloke föraktade Guds rådslut i fråga om dem själva och läto icke döpa sig av honom.
And the Lord said, Whereunto then shall I liken the men of this generation? and to what are they like?
Ja, vad äro de lika?
They are like unto children sitting in the marketplace, and calling one to another, and saying, We have piped unto you, and ye have not danced; we have mourned to you, and ye have not wept.
'Vi hava spelat för eder, och I haven icke dansat; vi hava sjungit sorgesång, och I haven icke gråtit.'
For John the Baptist came neither eating bread nor drinking wine; and ye say, He hath a devil.
Ty Johannes döparen har kommit, och han äter icke bröd och dricker ej heller vin, och så sägen I:
The Son of man is come eating and drinking; and ye say, Behold a gluttonous man, and a winebibber, a friend of publicans and sinners!
'Se, vilken frossare och vindrinkare han är, en publikaners och syndares vän!'
But wisdom is justified of all her children.
Men Visheten har fått rätt av alla sina barn.»
And he went into the Pharisee's house, and sat down to meat.
Och en farisé inbjöd honom till en måltid hos sig; och han gick in i fariséens hus och lade sig till bords.
And, behold, a woman in the city, which was a sinner, when she knew that Jesus sat at meat in the Pharisee's house, brought an alabaster box of ointment,
Nu fanns där i staden en synderska; och när denna fick veta att han låg till bords i fariséens hus, gick hon dit med en alabasterflaska med smörjelse
And stood at his feet behind him weeping, and began to wash his feet with tears, and did wipe them with the hairs of her head, and kissed his feet, and anointed them with the ointment.
och stannade bakom honom vid hans fötter, gråtande, och begynte väta hans fötter med sina tårar och torkade dem med sitt huvudhår och kysste ivrigt hans fötter och smorde dem med smörjelsen.
Now when the Pharisee which had bidden him saw it, he spake within himself, saying, This man, if he were a prophet, would have known who and what manner of woman this is that toucheth him: for she is a sinner.
Men när fariséen som hade inbjudit honom såg detta, sade han vid sig själv: »Vore denne en profet, så skulle han känna till, vilken och hurudan denna kvinna är, som rör vid honom; han skulle då veta att hon är en synderska.»
And he saith, Master, say on.
Då tog Jesus till orda och sade till honom: »Simon, jag har något att säga dig.» Han svarade: »Mästare, säg det.
There was a certain creditor which had two debtors: the one owed five hundred pence, and the other fifty.
Den ene var skyldig honom fem hundra silverpenningar, den andre femtio.
And when they had nothing to pay, he frankly forgave them both.
Men då de icke kunde betala, efterskänkte han skulden för dem båda.
Tell me therefore, which of them will love him most?
Vilken av dem kommer nu att älska honom mest?»
And he said unto him, Thou hast rightly judged.
Simon svarade och sade: »Jag menar den åt vilken han efterskänkte mest.» Då sade han till honom: »Rätt dömde du»
And he turned to the woman, and said unto Simon, Seest thou this woman?
Och så vände han sig åt kvinnan och sade till Simon: »Ser du denna kvinna?
I entered into thine house, thou gavest me no water for my feet: but she hath washed my feet with tears, and wiped them with the hairs of her head.
När jag kom in i ditt hus, gav du mig intet vatten till mina fötter, men hon har vätt mina fötter med sina tårar och torkat dem med sitt hår.
Thou gavest me no kiss: but this woman since the time I came in hath not ceased to kiss my feet.
Du gav mig ingen hälsningskyss, men ända ifrån den stund då jag kom hitin, har hon icke upphört att ivrigt kyssa mina fötter.
My head with oil thou didst not anoint: but this woman hath anointed my feet with ointment.
Du smorde icke mitt huvud med olja, men hon har smort mina fötter med smörjelse.
Wherefore I say unto thee, Her sins, which are many, are forgiven; for she loved much: but to whom little is forgiven, the same loveth little.
Men den som får litet förlåtet, han älskar ock litet.»
And he said unto her, Thy sins are forgiven.
Sedan sade han till henne: »Dina synder äro dig förlåtna.»
And they that sat at meat with him began to say within themselves, Who is this that forgiveth sins also?
Då begynte de som voro bordsgäster jämte honom att säga vid sig själva: »Vem är denne, som till och med förlåter synder?»
And he said to the woman, Thy faith hath saved thee; go in peace.
Gå i frid.»
And it came to pass afterward, that he went throughout every city and village, preaching and shewing the glad tidings of the kingdom of God: and the twelve were with him,
Och med honom följde de tolv,
And certain women, which had been healed of evil spirits and infirmities, Mary called Magdalene, out of whom went seven devils,
Maria, som kallades Magdalena, ur vilken sju onda andar hade blivit utdrivna,
And Joanna the wife of Chuza Herod's steward, and Susanna, and many others, which ministered unto him of their substance.
och Johanna, hustru till Herodes' fogde Kusas, och Susanna och många andra som tjänade dem med sina ägodelar.
And when much people were gathered together, and were come to him out of every city, he spake by a parable:
Då nu mycket folk kom tillhopa, i det att inbyggarna i de särskilda städerna begåvo sig ut till honom, sade han i en liknelse:
A sower went out to sow his seed: and as he sowed, some fell by the way side; and it was trodden down, and the fowls of the air devoured it.
Och när han sådde, föll somt vid vägen och blev nedtrampat, och himmelens fåglar åto upp det.
And some fell upon a rock; and as soon as it was sprung up, it withered away, because it lacked moisture.
Och somt föll på stengrund, och när det hade vuxit upp, torkade det bort, eftersom det icke där hade någon fuktighet.
And some fell among thorns; and the thorns sprang up with it, and choked it.
Och somt föll bland törnen, och törnena växte upp tillsammans därmed och förkvävde det.
And when he had said these things, he cried, He that hath ears to hear, let him hear.
Men somt föll i god jord, och när det hade vuxit upp, bar det hundrafaldig frukt.» Sedan han hade talat detta, sade han med hög röst: »Den som har öron till att höra, han höre.»
And his disciples asked him, saying, What might this parable be?
Då frågade hans lärjungar honom vad denna liknelse betydde.
And he said, Unto you it is given to know the mysteries of the kingdom of God: but to others in parables; that seeing they might not see, and hearing they might not understand.
Han sade: »Eder är givet att lära känna Guds rikes hemligheter, men åt de andra meddelas de i liknelser, för att de med seende ögon intet skola se och med hörande öron intet förstå'.
Now the parable is this:
Så är nu detta liknelsens mening:
The seed is the word of God.
Säden är Guds ord.
Those by the way side are they that hear; then cometh the devil, and taketh away the word out of their hearts, lest they should believe and be saved.
Och att den såddes vid vägen, det är sagt om dem som hava hört ordet, men sedan kommer djävulen och tager bort det ur deras hjärtan, för att de icke skola komma till tro och bliva frälsta.
They on the rock are they, which, when they hear, receive the word with joy; and these have no root, which for a while believe, and in time of temptation fall away.
Och att den såddes på stengrunden det är sagt om dem, som när de få höra ordet, taga emot det med glädje, men icke hava någon rot; de tro allenast till en tid, och i frestelsens stund avfalla de.
And that which fell among thorns are they, which, when they have heard, go forth, and are choked with cares and riches and pleasures of this life, and bring no fruit to perfection.
Och att den föll bland törnena, det är sagt om dem, som när de hava hört ordet, gå bort och låta sig förkvävas av rikedomens omsorger och njutandet av livets goda och så icke föra något fram till mognad.
But that on the good ground are they, which in an honest and good heart, having heard the word, keep it, and bring forth fruit with patience.
Men att den föll i den goda jorden, det är sagt om dem, som när de hava hört ordet, behålla det i rättsinniga och goda hjärtan och bära frukt i ståndaktighet.
No man, when he hath lighted a candle, covereth it with a vessel, or putteth it under a bed; but setteth it on a candlestick, that they which enter in may see the light.
Ingen tänder ett ljus och gömmer det sedan under ett kärl eller sätter det under en bänk, utan man sätter det på en ljusstake, för att de som komma in skola se skenet.
For nothing is secret, that shall not be made manifest; neither any thing hid, that shall not be known and come abroad.
Ty intet är fördolt, som icke skall bliva uppenbart, ej heller är något undangömt, som icke skall bliva känt och komma i dagen.
Take heed therefore how ye hear: for whosoever hath, to him shall be given; and whosoever hath not, from him shall be taken even that which he seemeth to have.
Ty den som har, åt honom skall varda givet; men den som icke har, från honom skall tagas också det han menar sig hava.»
Then came to him his mother and his brethren, and could not come at him for the press.
Och hans moder och hans bröder kommo och sökte honom, men för folkets skull kunde de icke komma in till honom.
And it was told him by certain which said, Thy mother and thy brethren stand without, desiring to see thee.
Då sade man till honom: »Din moder och dina broder stå härutanför och vilja träffa dig.»
And he answered and said unto them, My mother and my brethren are these which hear the word of God, and do it.
Men han svarade och sade till dem: »Min moder och mina bröder äro dessa, som höra Guds ord och göra det.»
Now it came to pass on a certain day, that he went into a ship with his disciples: and he said unto them, Let us go over unto the other side of the lake.
En dag steg han med sina lärjungar i en båt och sade till dem: »Låt oss fara över sjön till andra sidan.» Och de lade ut.
And they launched forth.
Och medan de seglade fram, somnade han.
But as they sailed he fell asleep: and there came down a storm of wind on the lake; and they were filled with water, and were in jeopardy.
Men en stormvind for ned över sjön, och deras båt begynte fyllas med vatten, så att de voro i fara.
Then he arose, and rebuked the wind and the raging of the water: and they ceased, and there was a calm.
Då gingo de fram och väckte upp honom och sade: »Mästare, Mästare, vi förgås.» När han så hade vaknat, näpste han vinden och vattnets vågor, och de stillades, och det blev lugnt.
And he said unto them, Where is your faith?
Därefter sade han till dem: »Var är eder tro?» Men de hade blivit häpna och förundrade sig och sade till varandra: »Vem är då denne?
And they being afraid wondered, saying one to another, What manner of man is this! for he commandeth even the winds and water, and they obey him.
Han befaller ju både vindarna och vattnet, och de lyda honom.»
And they arrived at the country of the Gadarenes, which is over against Galilee.
Så foro de över till gerasenernas land, som ligger mitt emot Galileen.
And when he went forth to land, there met him out of the city a certain man, which had devils long time, and ware no clothes, neither abode in any house, but in the tombs.
Och när han hade stigit i land, kom en man från staden emot honom, en som var besatt av onda andar, och som under ganska lång tid icke hade haft kläder på sig och icke bodde i hus, utan bland gravarna.
When he saw Jesus, he cried out, and fell down before him, and with a loud voice said, What have I to do with thee, Jesus, thou Son of God most high?
Då nu denne fick se Jesus, skriade han och föll ned för honom och sade med hög röst: »Vad har du med mig att göra, Jesus, du Guds, den Högstes, son?
I beseech thee, torment me not.
Jag beder dig, plåga mig icke.»
(For he had commanded the unclean spirit to come out of the man.
Jesus skulle nämligen just bjuda den orene anden att fara ut ur mannen.
For oftentimes it had caught him: and he was kept bound with chains and in fetters; and he brake the bands, and was driven of the devil into the wilderness.)
Ty i lång tid hade han farit svårt fram med mannen; och väl hade denne varit fängslad med kedjor och fotbojor och hållits i förvar, men han hade slitit sönder bojorna och hade av den onde anden blivit driven ut i öknarna.
And he said, Legion: because many devils were entered into him.
Jesus frågade honom: »Vad är ditt namn?» Han svarade: »Legion.» Ty det var många onda andar som hade farit in i honom.
And they besought him that he would not command them to go out into the deep.
Och dessa bådo Jesus att han icke skulle befalla dem att fara ned i avgrunden.
And there was there an herd of many swine feeding on the mountain: and they besought him that he would suffer them to enter into them.
Och de bådo honom att han ville tillstädja dem att fara in i svinen.
And he suffered them.
Och han tillstadde dem det.
Then went the devils out of the man, and entered into the swine: and the herd ran violently down a steep place into the lake, and were choked.
Och hjorden störtade sig utför branten ned i sjön och drunknade.
When they that fed them saw what was done, they fled, and went and told it in the city and in the country.
Men när herdarna sågo vad som hade skett, flydde de och berättade härom i staden och på landsbygden.
Then they went out to see what was done; and came to Jesus, and found the man, out of whom the devils were departed, sitting at the feet of Jesus, clothed, and in his right mind: and they were afraid.
När de då kommo till Jesus, funno de mannen, ur vilken de onda andarna hade blivit utdrivna, sitta invid Jesu fötter, klädd och vid sina sinnen; och de betogos av häpnad.
They also which saw it told them by what means he that was possessed of the devils was healed.
Och de som hade sett händelsen omtalade för dem huru den besatte hade blivit botad.
Then the whole multitude of the country of the Gadarenes round about besought him to depart from them; for they were taken with great fear: and he went up into the ship, and returned back again.
Så steg han då i en båt för att vända tillbaka.
Now the man out of whom the devils were departed besought him that he might be with him: but Jesus sent him away, saying,
Men Jesus tillsade honom att gå, med de orden:
And he went his way, and published throughout the whole city how great things Jesus had done unto him.
»Vänd tillbaka hem, och förtälj huru stora ting Gud har gjort med dig.» Då gick han bort och förkunnade i hela staden huru stora ting Jesus hade gjort med honom.
And it came to pass, that, when Jesus was returned, the people gladly received him: for they were all waiting for him.
När Jesus kom tillbaka, mottogs han av folket; ty alla väntade de på honom.
And, behold, there came a man named Jairus, and he was a ruler of the synagogue: and he fell down at Jesus' feet, and besought him that he would come into his house:
Denne föll ned för Jesu fötter och bad honom att han skulle komma till hans hus;
For he had one only daughter, about twelve years of age, and she lay a dying.
ty han hade ett enda barn, en dotter, vid pass tolv år gammal, som låg för döden.
But as he went the people thronged him.
Men under det att han var på väg dit, trängde folket hårt på honom.
And a woman having an issue of blood twelve years, which had spent all her living upon physicians, neither could be healed of any,
Nu var där en kvinna som hade haft blodgång i tolv år och icke hade kunnat botas av någon.
Came behind him, and touched the border of his garment: and immediately her issue of blood stanched.
Hon närmade sig honom bakifrån och rörde vid hörntofsen på hans mantel, och strax stannade hennes blodgång
When all denied, Peter and they that were with him said, Master, the multitude throng thee and press thee, and sayest thou, Who touched me?
Men Jesus frågade: »Vem var det som rörde vid mig?» Då alla nekade till att hava gjort det, sade Petrus: »Mästare, hela folkhopen trycker och tränger dig ju.»