natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Therefore is the name of it called ; because the LORD did there confound the language of all the earth: and from thence did the LORD scatter them abroad upon the face of all the earth.
Därav fick den namnet Babel, eftersom HERREN där förbistradeHebr. balál. hela jordens tungomål; därifrån spridde ock HERREN ut dem över hela jorden.
These are the generations of Shem:
Detta är berättelsen om Sems släkt.
Shem was an hundred years old, and begat Arphaxad two years after the flood:
När Sem var hundra år gammal, födde han Arpaksad, två år efter floden.
And Shem lived after he begat Arphaxad five hundred years, and begat sons and daughters.
Och sedan Sem hade fött Arpaksad, levde han fem hundra år och födde söner och döttrar.
And Arphaxad lived five and thirty years, and begat Salah:
När Arpaksad var trettiofem år gammal, födde han Sela.
And Arphaxad lived after he begat Salah four hundred and three years, and begat sons and daughters.
Och sedan Arpaksad hade fött Sela, levde han fyra hundra tre år och födde söner och döttrar.
And Salah lived thirty years, and begat Eber:
När Sela var trettio år gammal, födde han Eber.
And Salah lived after he begat Eber four hundred and three years, and begat sons and daughters.
Och sedan Sela hade fött Eber, levde han fyra hundra tre år och födde söner och döttrar.
And Eber lived four and thirty years, and begat Peleg:
När Eber var trettiofyra år gammal, födde han Peleg.
And Eber lived after he begat Peleg four hundred and thirty years, and begat sons and daughters.
Och sedan Eber hade fött Peleg, levde han fyra hundra trettio år och födde söner och döttrar.
And Peleg lived thirty years, and begat Reu:
När Peleg var trettio år gammal, födde han Regu.
And Peleg lived after he begat Reu two hundred and nine years, and begat sons and daughters.
Och sedan Peleg hade fött Regu, levde han två hundra nio år och födde söner och döttrar.
And Reu lived two and thirty years, and begat Serug:
När Regu var trettiotvå år gammal, födde han Serug.
And Reu lived after he begat Serug two hundred and seven years, and begat sons and daughters.
Och sedan Regu hade fött Serug, levde han två hundra sju år och födde söner och döttrar.
And Serug lived thirty years, and begat Nahor:
När Serug var trettio år gammal, födde han Nahor.
And Serug lived after he begat Nahor two hundred years, and begat sons and daughters.
Och sedan Serug hade fött Nahor, levde han två hundra år och födde söner och döttrar.
And Nahor lived nine and twenty years, and begat Terah:
När Nahor var tjugunio år gammal, födde han Tera.
And Nahor lived after he begat Terah an hundred and nineteen years, and begat sons and daughters.
Och sedan Nahor hade fött Tera, levde han ett hundra nitton år och födde söner och döttrar.
And Terah lived seventy years, and begat Abram, Nahor, and Haran.
När Tera var sjuttio år gammal, födde han Abram, Nahor och Haran.
Now these are the generations of Terah:
Och detta är berättelsen om Teras släkt.
Terah begat Abram, Nahor, and Haran; and Haran begat Lot.
Och Haran födde Lot.
And Haran died before his father Terah in the land of his nativity, in Ur of the Chaldees.
Och Haran dog hos sin fader Tera i sitt fädernesland, i det kaldeiska Ur.
And Abram and Nahor took them wives: the name of Abram's wife was Sarai; and the name of Nahor's wife, Milcah, the daughter of Haran, the father of Milcah, and the father of Iscah.
Och Abram och Nahor togo sig hustrur; Abrams hustru hette Sarai, och Nahors hustru hette Milka, dotter till Haran, som var fader till Milka och Jiska.
But Sarai was barren; she had no child.
Men Sarai var ofruktsam och hade inga barn.
And Terah took Abram his son, and Lot the son of Haran his son's son, and Sarai his daughter in law, his son Abram's wife; and they went forth with them from Ur of the Chaldees, to go into the land of Canaan; and they came unto Haran, and dwelt there.
Och Tera tog med sig sin son Abram och sin sonson Lot, Harans son, och sin sonhustru Sarai, som var hans son Abrams hustru; och de drogo tillsammans ut från det kaldeiska Ur på väg till Kanaans land; men när de kommo till Haran, bosatte de sig där.
And the days of Terah were two hundred and five years: and Terah died in Haran.
Och Teras ålder blev två hundra fem år; därefter dog Tera i Haran.
Now the LORD had said unto Abram, Get thee out of thy country, and from thy kindred, and from thy father's house, unto a land that I will shew thee:
Och HERREN sade till Abram: »Gå ut ur ditt land och från din släkt och från din faders hus, bort till det land som jag skall visa dig.
And I will make of thee a great nation, and I will bless thee, and make thy name great; and thou shalt be a blessing:
Så skall jag göra dig till ett stort folk; jag skall välsigna dig och göra ditt namn stort, och du skall bliva en välsignelse.
And I will bless them that bless thee, and curse him that curseth thee: and in thee shall all families of the earth be blessed.
Och jag skall välsigna dem som välsigna dig, och den som förbannar dig skall jag förbanna, och i dig skola alla släkter på jorden varda välsignade.»
So Abram departed, as the LORD had spoken unto him; and Lot went with him: and Abram was seventy and five years old when he departed out of Haran.
Och Abram var sjuttiofem år gammal, när han drog ut från Haran.
And Abram took Sarai his wife, and Lot his brother's son, and all their substance that they had gathered, and the souls that they had gotten in Haran; and they went forth to go into the land of Canaan; and into the land of Canaan they came.
Och Abram tog sin hustru Sarai och sin brorson Lot och alla ägodelar som de hade förvärvat och tjänarna som de hade skaffat sig i Haran; och de drogo åstad på väg mot Kanaans land
And Abram passed through the land unto the place of Sichem, unto the plain of Moreh.
Och Abram drog fram i landet ända till den heliga platsen vid Sikem, till Mores terebint.
And the Canaanite was then in the land.
Och på den tiden bodde kananéerna där i landet.
And the LORD appeared unto Abram, and said, Unto thy seed will I give this land: and there builded he an altar unto the LORD, who appeared unto him.
Men HERREN uppenbarade sig för Abram och sade: »Åt din säd skall jag giva detta land.» Då byggde han där ett altare åt HERREN, som hade uppenbarat sig för honom.
And he removed from thence unto a mountain on the east of Bethel, and pitched his tent, having Bethel on the west, and Hai on the east: and there he builded an altar unto the LORD, and called upon the name of the LORD.
Sedan flyttade han därifrån till bergsbygden öster om Betel och slog där upp sitt tält, så att han hade Betel i väster och Ai i öster; och han byggde där ett altare åt HERREN och åkallade HERRENS namn.
And Abram journeyed, going on still toward the south.
Sedan bröt Abram upp därifrån och drog sig allt längre mot Sydlandet.
And there was a famine in the land: and Abram went down into Egypt to sojourn there; for the famine was grievous in the land.
Men hungersnöd uppstod i landet, och Abram drog ned till Egypten för att bo där någon tid, eftersom hungersnöden var så svår i landet.
And it came to pass, when he was come near to enter into Egypt, that he said unto Sarai his wife, Behold now, I know that thou art a fair woman to look upon:
Men när han nalkades Egypten sade han till sin hustru Sarai: »Jag vet ju att du är en skön kvinna.
Therefore it shall come to pass, when the Egyptians shall see thee, that they shall say, This is his wife: and they will kill me, but they will save thee alive.
Om nu egyptierna tänka, när de få se dig: ’Hon är hans hustru’, så skola de dräpa mig, under det att de låta dig leva.
Say, I pray thee, thou art my sister: that it may be well with me for thy sake; and my soul shall live because of thee.
Säg därför att du är min syster, så att det går mig väl för din skull, och så att jag för din skull får leva.»
And it came to pass, that, when Abram was come into Egypt, the Egyptians beheld the woman that she was very fair.
Då nu Abram kom till Egypten, sågo egyptierna att hon var en mycket skön kvinna.
The princes also of Pharaoh saw her, and commended her before Pharaoh: and the woman was taken into Pharaoh's house.
Och när Faraos hövdingar fingo se henne, prisade de henne för Farao, och så blev kvinnan tagen in i Faraos hus.
And he entreated Abram well for her sake: and he had sheep, and oxen, and he asses, and menservants, and maidservants, and she asses, and camels.
Och Abram blev av honom väl behandlad för hennes skull, så att han fick får, fäkreatur och åsnor, tjänare och tjänarinnor, åsninnor och kameler.
And the LORD plagued Pharaoh and his house with great plagues because of Sarai Abram's wife.
Men HERREN hemsökte Farao och hans hus med stora plågor för Sarais, Abrams hustrus, skull.
And Pharaoh called Abram, and said, What is this that thou hast done unto me? why didst thou not tell me that she was thy wife?
Varför lät du mig icke veta att hon var din hustru?
Why saidst thou, She is my sister? so I might have taken her to me to wife: now therefore behold thy wife, take her, and go thy way.
Se, här har du nu din hustru, tag henne och gå.»
And Pharaoh commanded his men concerning him: and they sent him away, and his wife, and all that he had.
Och Farao gav sina män befallning om honom, att de skulle ledsaga honom till vägs med hans hustru och allt vad han ägde.
And Abram went up out of Egypt, he, and his wife, and all that he had, and Lot with him, into the south.
Så drog då Abram upp från Egypten med sin hustru och allt vad han ägde, och Lot jämte honom, till Sydlandet.
And Abram was very rich in cattle, in silver, and in gold.
Och Abram var mycket rik på boskap och på silver och guld.
And he went on his journeys from the south even to Bethel, unto the place where his tent had been at the beginning, between Bethel and Hai;
Och han färdades ifrån lägerplats till lägerplats och kom så från Sydlandet ända till Betel, till det ställe där hans tält förut hade stått, mellan Betel och Ai,
Unto the place of the altar, which he had made there at the first: and there Abram called on the name of the LORD.
Och där åkallade Abram HERRENS namn.
And Lot also, which went with Abram, had flocks, and herds, and tents.
Men Lot, som drog med Abram, hade också får och fäkreatur och tält.
And the land was not able to bear them, that they might dwell together: for their substance was great, so that they could not dwell together.
Och landet räckte icke till för dem, så att de kunde bo tillsammans; ty deras ägodelar voro för stora för att de skulle kunna bo tillsammans;
And there was a strife between the herdmen of Abram's cattle and the herdmen of Lot's cattle: and the Canaanite and the Perizzite dwelled then in the land.
Tillika bodde på den tiden kananéerna och perisséerna där i landet.
And Abram said unto Lot, Let there be no strife, I pray thee, between me and thee, and between my herdmen and thy herdmen; for we be brethren.
Då sade Abram till Lot: »Icke skall någon tvist vara mellan mig och dig, och mellan mina herdar och dina herdar; vi äro ju fränder.
Is not the whole land before thee? separate thyself, I pray thee, from me: if thou wilt take the left hand, then I will go to the right; or if thou depart to the right hand, then I will go to the left.
Skilj dig ifrån mig; vill du åt vänster, så går jag åt höger, och vill du åt höger, så går jag åt vänster.»
And Lot lifted up his eyes, and beheld all the plain of Jordan, that it was well watered every where, before the LORD destroyed Sodom and Gomorrah, even as the garden of the LORD, like the land of Egypt, as thou comest unto Zoar.
Innan HERREN fördärvade Sodom och Gomorra, var den nämligen såsom HERRENS lustgård, såsom Egyptens land, ända fram emot Soar.
Then Lot chose him all the plain of Jordan; and Lot journeyed east: and they separated themselves the one from the other.
Och Lot bröt upp och drog österut, och de skildes så från varandra.
Abram dwelled in the land of Canaan, and Lot dwelled in the cities of the plain, and pitched his tent toward Sodom.
Abram förblev boende i Kanaans land, och Lot bodde i städerna på Slätten och drog med sina tält ända inemot Sodom.
But the men of Sodom were wicked and sinners before the LORD exceedingly.
Men folket i Sodom var mycket ont och syndigt inför HERREN.
And the LORD said unto Abram, after that Lot was separated from him, Lift up now thine eyes, and look from the place where thou art northward, and southward, and eastward, and westward:
Och HERREN sade till Abram, sedan Lot hade skilt sig från honom: »Lyft upp dina ögon och se, från den plats där du står, mot norr och söder och öster och väster.»
For all the land which thou seest, to thee will I give it, and to thy seed for ever.
Ty hela det land som du nu ser skall jag giva åt dig och din säd för evärdlig tid.
And I will make thy seed as the dust of the earth: so that if a man can number the dust of the earth, then shall thy seed also be numbered.
Och jag skall låta din säd bliva såsom stoftet på jorden; kan någon räkna stoftet på jorden, så skall ock din säd kunna räknas.
Arise, walk through the land in the length of it and in the breadth of it; for I will give it unto thee.
Stå upp och drag igenom landet efter dess längd och dess bredd, ty åt dig skall jag giva det.»
Then Abram removed his tent, and came and dwelt in the plain of Mamre, which is in Hebron, and built there an altar unto the LORD.
Och Abram drog åstad med sina tält och kom och bosatte sig vid Mamres terebintlund invid Hebron; och han byggde där ett altare åt HERREN.
And it came to pass in the days of Amraphel king of Shinar, Arioch king of Ellasar, Chedorlaomer king of Elam, and Tidal king of nations;
På den tid då Amrafel var konung i Sinear, Arjok konung i Ellasar, Kedorlaomer konung i Elam och Tideal konung över Goim, hände sig
That these made war with Bera king of Sodom, and with Birsha king of Gomorrah, Shinab king of Admah, and Shemeber king of Zeboiim, and the king of Bela, which is Zoar.
att dessa begynte krig mot Bera, konungen i Sodom, Birsa, konungen i Gomorra, Sinab, konungen i Adma, Semeber, konungen i Seboim, och mot konungen i Bela, det är Soar.
All these were joined together in the vale of Siddim, which is the salt sea.
De förenade sig alla och tågade till Siddimsdalen, där Salthavet nu är.
Twelve years they served Chedorlaomer, and in the thirteenth year they rebelled.
I tolv år hade de varit under Kedorlaomer, men i det trettonde året hade de avfallit.
And in the fourteenth year came Chedorlaomer, and the kings that were with him, and smote the Rephaims in Ashteroth Karnaim, and the Zuzims in Ham, and the Emims in Shaveh Kiriathaim,
Så kom nu i det fjortonde året Kedorlaomer med de konungar som voro på hans sida; och de slogo rafaéerna i Asterot-Karnaim, suséerna i Ham, eméerna i Save-Kirjataim
And the Horites in their mount Seir, unto Elparan, which is by the wilderness.
och horéerna på deras berg Seir och drevo dem ända till El-Paran vid öknen.
And they returned, and came to Enmishpat, which is Kadesh, and smote all the country of the Amalekites, and also the Amorites, that dwelt in Hazezontamar.
Sedan vände de om och kommo till En-Mispat, det är Kades, och härjade amalekiternas hela land; de slogo ock amoréerna som bodde i Hasason-Tamar.
And there went out the king of Sodom, and the king of Gomorrah, and the king of Admah, and the king of Zeboiim, and the king of Bela (the same is Zoar;) and they joined battle with them in the vale of Siddim;
Då drogo konungen i Sodom, konungen i Gomorra, konungen i Adma, konungen i Seboim och konungen i Bela, det är Soar, ut och ställde upp sig i Siddimsdalen till strid mot dem —
With Chedorlaomer the king of Elam, and with Tidal king of nations, and Amraphel king of Shinar, and Arioch king of Ellasar; four kings with five.
mot Kedorlaomer, konungen i Elam, Tideal, konungen över Goim, Amrafel, konungen i Sinear, och Arjok, konungen i Ellasar, fyra konungar mot de fem.
And the vale of Siddim was full of slimepits; and the kings of Sodom and Gomorrah fled, and fell there; and they that remained fled to the mountain.
Och konungarna i Sodom och Gomorra måste fly och föllo då i dessa, och de som kommo undan flydde till bergsbygden.
And they took all the goods of Sodom and Gomorrah, and all their victuals, and went their way.
Så togo de allt gods som fanns i Sodom och Gomorra, och alla livsmedel där, och tågade bort;
And they took Lot, Abram's brother's son, who dwelt in Sodom, and his goods, and departed.
de togo ock med sig Lot, Abrams brorson, och hans ägodelar, när de tågade bort; ty denne bodde i Sodom.
And there came one that had escaped, and told Abram the Hebrew; for he dwelt in the plain of Mamre the Amorite, brother of Eshcol, and brother of Aner: and these were confederate with Abram.
Men en av de räddade kom och berättade detta för Abram, hebréen; denne bodde vid den terebintlund som tillhörde amoréen Mamre, Eskols och Aners broder, och dessa voro i förbund med Abram.
And when Abram heard that his brother was taken captive, he armed his trained servants, born in his own house, three hundred and eighteen, and pursued them unto Dan.
Då nu Abram hörde att hans frände var fången, lät han sina mest beprövade tjänare, sådana som voro födda i hans hus, tre hundra aderton män, rycka ut, och förföljde fienderna ända till Dan.
And he divided himself against them, he and his servants, by night, and smote them, and pursued them unto Hobah, which is on the left hand of Damascus.
Och han delade sitt folk och överföll dem så om natten med sina tjänare och slog dem, och förföljde dem sedan ända till Hoba, norr om Damaskus,
And he brought back all the goods, and also brought again his brother Lot, and his goods, and the women also, and the people.
och tog tillbaka allt godset; sin frände Lot och hans ägodelar tog han ock tillbaka, ävensom kvinnorna och det övriga folket.
And the king of Sodom went out to meet him after his return from the slaughter of Chedorlaomer, and of the kings that were with him, at the valley of Shaveh, which is the king's dale.
Då han nu var på återvägen, sedan han hade slagit Kedorlaomer och de konungar som voro på hans sida, gick konungen i Sodom honom till mötes i Savedalen, det är Konungsdalen.
And Melchizedek king of Salem brought forth bread and wine: and he was the priest of the most high God.
Och Melki-Sedek, konungen i Salem, lät bära ut bröd och vin; denne var präst åt Gud den Högste.
And he blessed him, and said, Blessed be Abram of the most high God, possessor of heaven and earth:
Och han välsignade honom och sade: »Välsignad vare Abram av Gud den Högste, himmelens och jordens skapare!
And he gave him tithes of all.
Och välsignad vare Gud den Högste, som har givit dina ovänner i din hand!» Och Abram gav honom tionde av allt.
And the king of Sodom said unto Abram, Give me the persons, and take the goods to thyself.
Och konungen i Sodom sade till Abram: »Giv mig folket; godset må du behålla för dig själv.»
And Abram said to the king of Sodom, I have lift up mine hand unto the LORD, the most high God, the possessor of heaven and earth,
Men Abram svarade konungen i Sodom: »Jag lyfter min hand upp till HERREN, till Gud den Högste, himmelens och jordens skapare, och betygar
That I will not take from a thread even to a shoelatchet, and that I will not take any thing that is thine, lest thou shouldest say, I have made Abram rich:
Du skall icke kunna säga: ’Jag har riktat Abram.’
Save only that which the young men have eaten, and the portion of the men which went with me, Aner, Eshcol, and Mamre; let them take their portion.
Aner, Eskol och Mamre, de må få sin del.»
After these things the word of the LORD came unto Abram in a vision, saying, Fear not, Abram:
Herrens förbund med Abram.
I am thy shield, and thy exceeding great reward.
En tid härefter kom HERRENS ord i en syn till Abram; han sade: »Frukta icke, Abram, jag är din sköld, din lön skall bliva mycket stor.»
And Abram said, LORD God, what wilt thou give me, seeing I go childless, and the steward of my house is this Eliezer of Damascus?
Jag går ju barnlös bort, och arvinge till mitt hus bliver en man från Damaskus, Elieser.»
And Abram said, Behold, to me thou hast given no seed: and, lo, one born in my house is mine heir.
Och Abram sade ytterligare: »Mig har du icke givit någon livsfrukt; en av mitt husfolk skall bliva min arvinge.»
And, behold, the word of the LORD came unto him, saying, This shall not be thine heir; but he that shall come forth out of thine own bowels shall be thine heir.
Men se, HERRENS ord kom till honom; han sade: »Nej, denne skall icke bliva din arvinge, utan en som utgår från ditt eget liv skall bliva din arvinge.»
And he brought him forth abroad, and said, Look now toward heaven, and tell the stars, if thou be able to number them: and he said unto him, So shall thy seed be.
Och han förde honom ut och sade: »Skåda upp till himmelen, och räkna stjärnorna, om du kan räkna dem.» Och han sade till honom: »Så skall din säd bliva.»
And he believed in the LORD; and he counted it to him for righteousness.
Och han trodde på HERREN; och han räknade honom det till rättfärdighet.
And he said unto him, I am the LORD that brought thee out of Ur of the Chaldees, to give thee this land to inherit it.
Och han sade till honom: »Jag är HERREN, som har fört dig ut från det kaldeiska Ur för att giva dig detta land till besittning.»
And he said, LORD God, whereby shall I know that I shall inherit it?
Han svarade: »Herre, HERRE, varav skall jag veta att jag skall besitta det?»
And he said unto him, Take me an heifer of three years old, and a she goat of three years old, and a ram of three years old, and a turtledove, and a young pigeon.
Då sade han till honom: »Tag åt mig en treårig kviga, en treårig get och en treårig vädur, därtill en turturduva och en ung duva.»
And he took unto him all these, and divided them in the midst, and laid each piece one against another: but the birds divided he not.
Och han tog åt honom alla dessa djur och styckade dem mitt itu och lade styckena mitt emot varandra; dock styckade han icke fåglarna.
And when the fowls came down upon the carcases, Abram drove them away.
Och rovfåglarna slogo ned på de döda kropparna, men Abram drev bort dem.
And when the sun was going down, a deep sleep fell upon Abram; and, lo, an horror of great darkness fell upon him.
När nu solen var nära att gå ned och en tung sömn hade fallit på Abram, se, då kom en förskräckelse över honom och ett stort mörker.
And he said unto Abram, Know of a surety that thy seed shall be a stranger in a land that is not theirs, and shall serve them; and they shall afflict them four hundred years;
Och han sade till Abram: »Det skall du veta, att din säd skall komma att leva såsom främlingar i ett land som icke tillhör dem, och de skola där vara trälar, och man skall förtrycka dem; så skall ske i fyra hundra år.»
And also that nation, whom they shall serve, will I judge: and afterward shall they come out with great substance.
Sedan skola de draga ut med stora ägodelar.
And thou shalt go to thy fathers in peace; thou shalt be buried in a good old age.
Men du själv skall gå till dina fäder i frid och bliva begraven i en god ålder.
But in the fourth generation they shall come hither again: for the iniquity of the Amorites is not yet full.
Ty ännu hava icke amoréerna fyllt sin missgärnings mått.»
And it came to pass, that, when the sun went down, and it was dark, behold a smoking furnace, and a burning lamp that passed between those pieces.
Då nu solen hade gått ned och det hade blivit alldeles mörkt, syntes en rykande ugn med flammande låga, som for fram mellan styckena.
In the same day the LORD made a covenant with Abram, saying, Unto thy seed have I given this land, from the river of Egypt unto the great river, the river Euphrates:
På den dagen slöt HERREN ett förbund med Abram och sade: »Åt din säd skall jag giva detta land, från Egyptens flod ända till den stora floden, till floden Frat:
The Kenites, and the Kenizzites, and the Kadmonites,
kainéernas, kenaséernas, kadmonéernas,
And the Hittites, and the Perizzites, and the Rephaims,
hetiternas, perisséernas, rafaéernas,
And the Amorites, and the Canaanites, and the Girgashites, and the Jebusites.
amoréernas, kananéernas, girgaséernas och jebuséernas land.»
Now Sarai Abram's wife bare him no children: and she had an handmaid, an Egyptian, whose name was .
Hagar och Ismael.