natgillin/translations-raw huggingface dataset:
And I persecuted this way unto the death, binding and delivering into prisons both men and women.
Jag förföljde 'den vägen' ända till döds, och både män och kvinnor lät jag binda och sätta i fängelse;
As also the high priest doth bear me witness, and all the estate of the elders: from whom also I received letters unto the brethren, and went to Damascus, to bring them which were there bound unto Jerusalem, for to be punished.
Också fick jag av dem brev till bröderna i Damaskus; och jag begav mig dit, för att fängsla jämväl dem som voro där och föra dem till Jerusalem, så att de kunde bliva straffade.
And it came to pass, that, as I made my journey, and was come nigh unto Damascus about noon, suddenly there shone from heaven a great light round about me.
Men när jag var på vägen och nalkades Damaskus, hände sig vid middagstiden att ett starkt sken från himmelen plötsligt kringstrålade mig.
And I fell unto the ground, and heard a voice saying unto me, Saul, Saul, why persecutest thou me?
'Saul, Saul, varför förföljer du mig?'
And I answered, Who art thou, Lord?
'Vem är du, Herre?'
And he said unto me, I am Jesus of Nazareth, whom thou persecutest.
'Jag är Jesus från Nasaret, den som du förföljer.'
And they that were with me saw indeed the light, and were afraid; but they heard not the voice of him that spake to me.
Och de som voro med mig sågo väl skenet, men hörde icke rösten av den som talade till mig.
And I said, What shall I do, LORD?
'Vad skall jag göra, Herre?'
And the Lord said unto me, Arise, and go into Damascus; and there it shall be told thee of all things which are appointed for thee to do.
'Stå upp och gå in i Damaskus; där skall allt det bliva dig sagt, som är dig förelagt att göra.'
And when I could not see for the glory of that light, being led by the hand of them that were with me, I came into Damascus.
Men eftersom jag, till följd av det starka skenet, icke mer kunde se togo mina följeslagare mig vid handen och ledde mig, så att jag kom in i Damaskus.
And one Ananias, a devout man according to the law, having a good report of all the Jews which dwelt there,
Där fanns en efter lagen fram man, Ananias, vilken hade gott vittnesbörd om sig av alla judar som bodde där.
Came unto me, and stood, and said unto me, Brother Saul, receive thy sight.
'Saul, min broder, hav din syn igen.'
And the same hour I looked up upon him.
Och i samma stund fick jag min syn igen och såg upp på honom.
And he said, The God of our fathers hath chosen thee, that thou shouldest know his will, and see that Just One, and shouldest hear the voice of his mouth.
'Våra fäders Gud har utsett dig till att känna hans vilja och till att se den Rättfärdige och höra ord från hans mun.
For thou shalt be his witness unto all men of what thou hast seen and heard.
Ty du skall vara hans vittne inför alla människor och vittna om vad du har sett och hört.
And now why tarriest thou? arise, and be baptized, and wash away thy sins, calling on the name of the Lord.
Stå upp och låt döpa dig och avtvå dina synder, och åkalla därvid hans namn.'
And it came to pass, that, when I was come again to Jerusalem, even while I prayed in the temple, I was in a trance;
Men när jag hade kommit tillbaka till Jerusalem, hände sig, medan jag bad i helgedomen, att jag föll i hänryckning
And saw him saying unto me, Make haste, and get thee quickly out of Jerusalem: for they will not receive thy testimony concerning me.
'Skynda dig med hast bort ifrån Jerusalem; ty de skola icke här taga emot ditt vittnesbörd om mig.'
And I said, Lord, they know that I imprisoned and beat in every synagogue them that believed on thee:
'Herre, de veta själva att det var jag som överallt i synagogorna lät fängsla och gissla dem som trodde på dig.
And when the blood of thy martyr Stephen was shed, I also was standing by, and consenting unto his death, and kept the raiment of them that slew him.
Och när Stefanus', ditt vittnes, blod utgöts, var ock jag tillstädes och gillade vad som skedde och vaktade de mäns kläder, som dödade honom.'
And he said unto me, Depart: for I will send thee far hence unto the Gentiles.
Gå; jag vill sända dig åstad långt bort till hedningarna.'»
And they gave him audience unto this word, and then lifted up their voices, and said, Away with such a fellow from the earth: for it is not fit that he should live.
Det är icke tillbörligt att en sådan får leva.»
And as they cried out, and cast off their clothes, and threw dust into the air,
Då de så skriade och därvid revo av sig sina kläder och kastade stoft upp i luften,
The chief captain commanded him to be brought into the castle, and bade that he should be examined by scourging; that he might know wherefore they cried so against him.
bjöd översten att man skulle föra in honom i kasernen, och gav befallning om att man skulle förhöra honom under gisselslag, så att han finge veta varför de så ropade mot honom.
And as they bound him with thongs, Paul said unto the centurion that stood by, Is it lawful for you to scourge a man that is a Roman, and uncondemned?
Men när de redan hade sträckt ut honom till gissling, sade Paulus till den hövitsman som stod där: »Är det lovligt för eder att gissla en romersk medborgare, och det utan dom och rannsakning?»
When the centurion heard that, he went and told the chief captain, saying, Take heed what thou doest: for this man is a Roman.
När hövitsmannen hörde detta, gick han till översten och underrättade honom härom och sade: »Vad är det du tänker göra?
He said, Yea.
Mannen är ju romersk medborgare.»
And the chief captain answered, With a great sum obtained I this freedom.
Då gick översten dit och frågade honom: »Säg mig, är du verkligen romersk medborgare?» Han svarade: »Ja.»
And Paul said, But I was free born.
Mig har det kostat en stor summa penningar att köpa den medborgarrätten.» Men Paulus sade: »Jag däremot har den redan genom födelsen.»
Then straightway they departed from him which should have examined him: and the chief captain also was afraid, after he knew that he was a Roman, and because he had bound him.
Och när översten nu hade fått veta att han var romersk medborgare, blev också han förskräckt, vid tanken på att han hade låtit fängsla honom.
On the morrow, because he would have known the certainty wherefore he was accused of the Jews, he loosed him from his bands, and commanded the chief priests and all their council to appear, and brought Paul down, and set him before them.
Sedan lät han föra Paulus ditned och ställde honom inför dem.
And Paul, earnestly beholding the council, said, Men and brethren, I have lived in all good conscience before God until this day.
Och Paulus fäste ögonen på Rådet och sade: »Mina bröder, allt intill denna dag har jag vandrat inför Gud med ett i allo gott samvete.»
And the high priest Ananias commanded them that stood by him to smite him on the mouth.
Då befallde översteprästen Ananias dem som stodo bredvid honom, att de skulle slå honom på munnen.
Then said Paul unto him, God shall smite thee, thou whited wall: for sittest thou to judge me after the law, and commandest me to be smitten contrary to the law?
Du sitter här för att döma mig efter lagen, och ändå bjuder du, tvärtemot lagen, att man skall slå mig!»
And they that stood by said, Revilest thou God's high priest?
Då sade de som stodo därbredvid: »Smädar du Guds överstepräst?»
Then said Paul, I wist not, brethren, that he was the high priest: for it is written, Thou shalt not speak evil of the ruler of thy people.
'Mot en hövding i ditt folk skall du icke tala onda ord.'»
But when Paul perceived that the one part were Sadducees, and the other Pharisees, he cried out in the council, Men and brethren, I am a Pharisee, the son of a Pharisee: of the hope and resurrection of the dead I am called in question.
Det är för vårt hopps skull, för de dödas uppståndelses skull, som jag står här inför rätta.»
And when he had so said, there arose a dissension between the Pharisees and the Sadducees: and the multitude was divided.
Knappt hade han sagt detta, förrän en strid uppstod mellan fariséerna och sadducéerna, så att hopen blev delad.
For the Sadducees say that there is no resurrection, neither angel, nor spirit: but the Pharisees confess both.
Sadducéerna säga nämligen att det icke finnes någon uppståndelse, ej heller någon ängel eller ande, men fariséerna bekänna sig tro på både det ena och det andra.
And there arose a great cry: and the scribes that were of the Pharisees' part arose, and strove, saying, We find no evil in this man: but if a spirit or an angel hath spoken to him, let us not fight against God.
Kanhända har en ande eller en ängel verkligen talat med honom.»
And when there arose a great dissension, the chief captain, fearing lest Paul should have been pulled in pieces of them, commanded the soldiers to go down, and to take him by force from among them, and to bring him into the castle.
Då nu en så häftig strid hade uppstått, fruktade översten att de skulle slita Paulus i stycken, och bjöd manskapet gå ned och rycka honom undan dem och föra honom till kasernen.
And the night following the Lord stood by him, and said, Be of good cheer, Paul: for as thou hast testified of me in Jerusalem, so must thou bear witness also at Rome.
Natten därefter kom Herren och stod framför honom och sade: »Var vid gott mod; ty såsom du har vittnat om mig i Jerusalem, så måste du ock vittna i Rom.»
And when it was day, certain of the Jews banded together, and bound themselves under a curse, saying that they would neither eat nor drink till they had killed Paul.
När det sedan hade blivit dag, sammangaddade sig judarna och förpliktade sig med dyr ed att varken äta eller dricka, förrän de hade dräpt Paulus.
And they were more than forty which had made this conspiracy.
Och det var mer än fyrtio män som så hade sammansvurit sig.
And they came to the chief priests and elders, and said, We have bound ourselves under a great curse, that we will eat nothing until we have slain Paul.
Dessa gingo till översteprästerna och de äldste och sade: »Vi hava med dyr ed förpliktat oss att ingenting smaka, förrän vi hava dräpt Paulus.
Now therefore ye with the council signify to the chief captain that he bring him down unto you to morrow, as though ye would enquire something more perfectly concerning him: and we, or ever he come near, are ready to kill him.
Vi skola då vara redo att röja honom ur vägen, innan han hinner fram.»
And when Paul's sister's son heard of their lying in wait, he went and entered into the castle, and told Paul.
Han kom därför till kasernen och gick ditin och omtalade för Paulus vad han hade hört.
Then Paul called one of the centurions unto him, and said, Bring this young man unto the chief captain: for he hath a certain thing to tell him.
Paulus bad då att en av hövitsmännen skulle komma till honom, och sade: »För denne yngling till översten; ty han har en underrättelse att lämna honom.»
So he took him, and brought him to the chief captain, and said, Paul the prisoner called me unto him, and prayed me to bring this young man unto thee, who hath something to say unto thee.
Denne tog honom då med sig och förde honom till översten och sade: »Fången Paulus har kallat mig till sig och bett mig föra denne yngling till dig, ty han har något att säga dig.»
Then the chief captain took him by the hand, and went with him aside privately, and asked him, What is that thou hast to tell me?
Då tog översten honom vid handen och gick avsides med honom och frågade honom: »Vad är det för en underrättelse du har att lämna mig?»
And he said, The Jews have agreed to desire thee that thou wouldest bring down Paul to morrow into the council, as though they would enquire somewhat of him more perfectly.
Han svarade: »Judarna hava kommit överens om att bedja dig att du i morgon låter föra Paulus ned till Rådet, detta under föregivande att det tänker skaffa sig grundligare kunskap om honom.
But do not thou yield unto them: for there lie in wait for him of them more than forty men, which have bound themselves with an oath, that they will neither eat nor drink till they have killed him: and now are they ready, looking for a promise from thee.
Och nu äro de redo och vänta allenast på att du skall bevilja deras begäran.»
So the chief captain then let the young man depart, and charged him, See thou tell no man that thou hast shewed these things to me.
Översten bjöd då ynglingen att icke för någon omtala att han hade yppat detta för honom, och lät honom sedan gå.
And he called unto him two centurions, saying, Make ready two hundred soldiers to go to Caesarea, and horsemen threescore and ten, and spearmen two hundred, at the third hour of the night;
Därefter kallade han till sig två av hövitsmännen och sade till dem: »Låten två hundra krigsmän göra sig redo att i natt vid tredje timmen avgå till Cesarea, så ock sjuttio ryttare och två hundra spjutbärare.»
And provide them beasts, that they may set Paul on, and bring him safe unto Felix the governor.
Och han tillsade dem att skaffa åsnor, som de skulle låta Paulus rida på så att han oskadd kunde föras till landshövdingen Felix.
And he wrote a letter after this manner:
Och han skrev ett brev, så lydande:
Claudius Lysias unto the most excellent governor Felix sendeth greeting.
»Klaudius Lysias hälsar den ädle landshövdingen Felix.
This man was taken of the Jews, and should have been killed of them: then came I with an army, and rescued him, having understood that he was a Roman.
Då kom jag tillstädes med mitt manskap och tog honom ifrån dem, sedan jag hade fått veta att han var romersk medborgare.
And when I would have known the cause wherefore they accused him, I brought him forth into their council:
Men då jag också ville veta vad de anklagade honom för, lät jag ställa honom inför deras Stora råd.
Whom I perceived to be accused of questions of their law, but to have nothing laid to his charge worthy of death or of bonds.
Jag fann då att anklagelsen mot honom gällde några tvistefrågor i deras lag, men att han icke var anklagad för något som förtjänade död eller fängelse.
And when it was told me how that the Jews laid wait for the man, I sent straightway to thee, and gave commandment to his accusers also to say before thee what they had against him.
Sedan har jag fått kännedom om att något anslag förehaves mot honom, och därför sänder jag honom nu strax till dig.
Farewell.
Jag har jämväl bjudit hans anklagare att inför dig föra sin talan mot honom.»
Then the soldiers, as it was commanded them, took Paul, and brought him by night to Antipatris.
Så togo nu krigsmännen Paulus, såsom det hade blivit dem befallt, och förde honom om natten till Antipatris.
On the morrow they left the horsemen to go with him, and returned to the castle:
Dagen därefter vände de själva tillbaka till kasernen och läto ryttarna färdas vidare med honom.
Who, when they came to Caesarea and delivered the epistle to the governor, presented Paul also before him.
När dessa kommo till Cesarea, lämnade de fram brevet till landshövdingen och förde jämväl Paulus fram inför honom.
And when he understood that he was of Cilicia;
Sedan han hade läst brevet, frågade han från vilket landskap han var; och när han hade fått veta att han var från Cilicien, sade han:
And he commanded him to be kept in Herod's judgment hall.
»Jag skall höra vad du har att säga, när också dina anklagare hava kommit tillstädes.» Och så bjöd han att man skulle förvara honom i Herodes' borg.
And after five days Ananias the high priest descended with the elders, and with a certain orator named Tertullus, who informed the governor against Paul.
Paulus anklagas inför Felix, försvarar sig, kvarhålles såsom fånge i Cesarea.
And when he was called forth, Tertullus began to accuse him, saying, Seeing that by thee we enjoy great quietness, and that very worthy deeds are done unto this nation by thy providence,
Fem dagar därefter for översteprästen Ananias ditned med några av de äldste och en sakförare, Tertullus; dessa anmälde inför landshövdingen klagomål mot Paulus.
We accept it always, and in all places, most noble Felix, with all thankfulness.
Och sedan denne hade blivit förekallad, begynte Tertullus sitt anklagelsetal; han sade:
Notwithstanding, that I be not further tedious unto thee, I pray thee that thou wouldest hear us of thy clemency a few words.
»Att vi genom dig åtnjuta mycken frid och ro, och att genom din försorg, ädle Felix, goda åtgärder hava blivit vidtagna för detta folk, det erkänna vi på allt sätt och allestädes, med många tacksägelser.
For we have found this man a pestilent fellow, and a mover of sedition among all the Jews throughout the world, and a ringleader of the sect of the Nazarenes:
Men för att icke alltför länge besvära dig beder jag att du, i din mildhet, ville höra allenast några få ord av oss.
Who also hath gone about to profane the temple: whom we took, and would have judged according to our law.
Vi hava funnit att denne är en fördärvlig man, som uppväcker strid bland alla judar i hela världen, och att han är en huvudman för nasaréernas parti.
But the chief captain Lysias came upon us, and with great violence took him away out of our hands,
Han har ock försökt att oskära helgedomen; därför grepo vi honom,
Commanding his accusers to come unto thee: by examining of whom thyself mayest take knowledge of all these things, whereof we accuse him.
och du kan nu själv anställa rannsakning med honom och så skaffa dig kännedom om allt det som vi anklaga honom för.»
And the Jews also assented, saying that these things were so.
De andra judarna instämde häri och påstodo att det förhöll sig så.
Then Paul, after that the governor had beckoned unto him to speak, answered, Forasmuch as I know that thou hast been of many years a judge unto this nation, I do the more cheerfully answer for myself:
Då landshövdingen nu gav tecken åt Paulus att han skulle tala, tog han till orda och sade: »Eftersom jag vet att du nu i många år har varit domare över detta folk, försvarar jag min sak med frimodighet.
Because that thou mayest understand, that there are yet but twelve days since I went up to Jerusalem for to worship.
Du kan själv lätt förvissa dig om att det icke är mer än tolv dagar sedan jag kom upp till Jerusalem för att tillbedja.
And they neither found me in the temple disputing with any man, neither raising up the people, neither in the synagogues, nor in the city:
Och varken i helgedomen eller i synagogorna eller ute i staden har man funnit mig tvista med någon eller ställa till folkskockning.
Neither can they prove the things whereof they now accuse me.
Ej heller kunna de inför dig bevisa det som de nu anklaga mig för.
But this I confess unto thee, that after the way which they call heresy, so worship I the God of my fathers, believing all things which are written in the law and in the prophets:
Men det bekänner jag för dig att jag, i enlighet med 'den vägen', vilken de kalla en partimening, så tjänar mina fäders Gud, att jag tror allt vad som är skrivet i lagen och i profeterna,
And have hope toward God, which they themselves also allow, that there shall be a resurrection of the dead, both of the just and unjust.
och att jag har samma hopp till Gud som dessa hysa, att de döda skola uppstå, både rättfärdiga och orättfärdiga.
And herein do I exercise myself, to have always a conscience void to offence toward God, and toward men.
Därför lägger också jag mig vinn om att alltid hava ett okränkt samvete inför Gud och människor.
Now after many years I came to bring alms to my nation, and offerings.
Så kom jag nu, efter flera års förlopp, tillbaka för att överlämna några allmosor till mitt folk och för att frambära offer.
Whereupon certain Jews from Asia found me purified in the temple, neither with multitude, nor with tumult.
Därunder påträffades jag i helgedomen, sedan jag hade låtit helga mig, utan att hava vållat någon folkskockning eller något larm,
Who ought to have been here before thee, and object, if they had ought against me.
av några judar från provinsen Asien, vilka nu borde vara här tillstädes inför dig och framställa sina klagomål, om de hava något att anklaga mig för.
Or else let these same here say, if they have found any evil doing in me, while I stood before the council,
Eller ock må dessa som äro här tillstädes säga vad orätt de funno mig skyldig till, när jag stod inför Stora rådet,
Except it be for this one voice, that I cried standing among them, Touching the resurrection of the dead I am called in question by you this day.
'Det är för de dödas uppståndelses skull som jag i dag står inför rätta här bland eder.'»
And when Felix heard these things, having more perfect knowledge of that way, he deferred them, and said, When Lysias the chief captain shall come down, I will know the uttermost of your matter.
Men Felix, som mycket väl kände till »den vägen», uppsköt målet och sade: »När översten Lysias kommer hit ned, vill jag undersöka eder sak.»
And he commanded a centurion to keep Paul, and to let him have liberty, and that he should forbid none of his acquaintance to minister or come unto him.
Och han befallde hövitsmannen att hålla honom i förvar, dock så, att man skulle behandla honom milt och icke hindra någon av hans närmaste från att vara honom till tjänst.
And after certain days, when Felix came with his wife Drusilla, which was a Jewess, he sent for Paul, and heard him concerning the faith in Christ.
Någon tid därefter infann sig Felix tillsammans med sin hustru Drusilla, som var judinna; och han lät hämta Paulus och hörde honom om tron på Kristus Jesus.
And as he reasoned of righteousness, temperance, and judgment to come, Felix trembled, and answered, Go thy way for this time; when I have a convenient season, I will call for thee.
Men när Paulus talade med dem om rättfärdighet och återhållsamhet och om den tillstundande domen, blev Felix förskräckt och sade: »Gå din väg för denna gång; när jag får läglig tid, vill jag kalla dig till mig.»
He hoped also that money should have been given him of Paul, that he might loose him: wherefore he sent for him the oftener, and communed with him.
Han hoppades också att han skulle få penningar av Paulus, varför han ock ganska ofta lät hämta honom och samtalade med honom.
But after two years Porcius Festus came into Felix' room: and Felix, willing to shew the Jews a pleasure, left Paul bound.
Och eftersom Felix ville göra judarna sig bevågna, lämnade han Paulus kvar i fängelset.
Now when Festus was come into the province, after three days he ascended from Caesarea to Jerusalem.
Tre dagar efter det att Festus hade tillträtt hövdingdömet for han från Cesarea upp till Jerusalem.
Then the high priest and the chief of the Jews informed him against Paul, and besought him,
Översteprästerna och de förnämsta bland judarna anmälde då inför honom klagomål mot Paulus.
And desired favour against him, that he would send for him to Jerusalem, laying wait in the way to kill him.
De ville nämligen lägga försåt för honom, så att de kunde döda honom under vägen.
But Festus answered, that Paul should be kept at Caesarea, and that he himself would depart shortly thither.
Festus svarade då att Paulus hölls i förvar i Cesarea, och att han själv tänkte inom kort fara dit tillbaka.
Let them therefore, said he, which among you are able, go down with me, and accuse this man, if there be any wickedness in him.
Och han tillade: »De bland eder som det vederbör må alltså fara dit ned med mig och framlägga sin anklagelse mot mannen, om han är skyldig till något ont.»
And when he had tarried among them more than ten days, he went down unto Caesarea; and the next day sitting on the judgment seat commanded Paul to be brought.
Dagen därefter satte han sig på domarsätet och bjöd att Paulus skulle föras fram.
And when he was come, the Jews which came down from Jerusalem stood round about, and laid many and grievous complaints against Paul, which they could not prove.
Men de förmådde icke bevisa dem,
While he answered for himself, Neither against the law of the Jews, neither against the temple, nor yet against Caesar, have I offended any thing at all.
ty Paulus försvarade sig och visade att han icke på något sätt hade försyndat sig, vare sig mot judarnas lag eller mot helgedomen eller mot kejsaren.