natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Whereas I have not dwelt in any house since the time that I brought up the children of Israel out of Egypt, even to this day, but have walked in a tent and in a tabernacle.
Jag har ju icke bott i något hus, allt ifrån den dag då jag förde Israels barn upp ur Egypten ända till denna dag, utan jag har flyttat omkring i ett tält, i ett tabernakel.
In all the places wherein I have walked with all the children of Israel spake I a word with any of the tribes of Israel, whom I commanded to feed my people Israel, saying, Why build ye not me an house of cedar?
'Varför haven I icke byggt mig ett hus av cederträ?'
Now therefore so shalt thou say unto my servant David, Thus saith the LORD of hosts, I took thee from the sheepcote, from following the sheep, to be ruler over my people, over Israel:
Från betesmarken, där du följde fåren, har jag hämtat dig, för att du skulle bliva en furste över mitt folk Israel.
And I was with thee whithersoever thou wentest, and have cut off all thine enemies out of thy sight, and have made thee a great name, like unto the name of the great men that are in the earth.
Och jag vill göra dig ett namn, så stort som de störstes namn på jorden.
Moreover I will appoint a place for my people Israel, and will plant them, that they may dwell in a place of their own, and move no more; neither shall the children of wickedness afflict them any more, as beforetime,
Orättfärdiga människor skola icke mer förtrycka det, såsom fordom skedde,
And as since the time that I commanded judges to be over my people Israel, and have caused thee to rest from all thine enemies.
och såsom det har varit allt ifrån den tid då jag förordnade domare över mitt folk Israel; och jag skall låta dig få ro för alla dina fiender.
Also the LORD telleth thee that he will make thee an house.
Så förkunnar nu HERREN för dig att HERREN skall uppbygga ett hus åt dig.
And when thy days be fulfilled, and thou shalt sleep with thy fathers, I will set up thy seed after thee, which shall proceed out of thy bowels, and I will establish his kingdom.
När din tid är ute och du vilar hos dina fäder, skall jag efter dig upphöja den son som skall utgå ur ditt liv; och jag skall befästa hans konungadöme.
He shall build an house for my name, and I will stablish the throne of his kingdom for ever.
Han skall bygga ett hus åt mitt namn, och jag skall befästa hans konungatron för evig tid.
If he commit iniquity, I will chasten him with the rod of men, and with the stripes of the children of men:
Jag skall vara hans fader, och han skall vara min son, så att jag visserligen, om han gör något illa, skall straffa honom med ris, såsom människor pläga tuktas, och med plågor, sådana som hemsöka människors barn;
But my mercy shall not depart away from him, as I took it from Saul, whom I put away before thee.
men min nåd skall icke vika ifrån honom, såsom jag lät den vika ifrån Saul, vilken jag lät vika undan för dig.
And thine house and thy kingdom shall be established for ever before thee: thy throne shall be established for ever.
Ditt hus och ditt konungadöme skola bliva beståndande inför dig till evig tid; ja, din tron skall vara befäst för evig tid.»
Then went king David in, and sat before the LORD, and he said, Who am I, O Lord GOD? and what is my house, that thou hast brought me hitherto?
Då gick konung David in och satte sig ned inför HERRENS ansikte och sade: »Vem är jag, Herre, HERRE, och vad är mitt hus, eftersom du har låtit mig komma härtill?
And is this the manner of man, O Lord GOD?
Och detta har ändå synts dig vara för litet, Herre, HERRE; du har ock talat angående din tjänares hus om det som ligger långt fram i tiden. och härom har du talat på människosätt, Herre, HERRE!
And what can David say more unto thee? for thou, Lord GOD, knowest thy servant.
Du känner ju din tjänare, Herre, HERRE.
For thy word's sake, and according to thine own heart, hast thou done all these great things, to make thy servant know them.
För ditt ords skull och efter ditt hjärta har du gjort allt detta stora och förkunnat det för din tjänare.
Wherefore thou art great, O LORD God: for there is none like thee, neither is there any God beside thee, according to all that we have heard with our ears.
Därför är du ock stor HERRE Gud, ty ingen är dig lik, och ingen Gud finnes utom dig, efter allt vad vi hava hört med våra öron.
And what one nation in the earth is like thy people, even like Israel, whom God went to redeem for a people to himself, and to make him a name, and to do for you great things and terrible, for thy land, before thy people, which thou redeemedst to thee from Egypt, from the nations and their gods?
Och var finnes på jorden något enda folk likt ditt folk Israel, något folk som en Gud själv har gått åstad att förlossa åt sig till ett folk, för att så göra sig ett namn -- ja, för att göra dessa stora ting med eder och dessa fruktansvärda gärningar med ditt land, inför ditt folk, det som du förlossade åt dig från Egypten, från hedningarna och deras gudar.
For thou hast confirmed to thyself thy people Israel to be a people unto thee for ever: and thou, LORD, art become their God.
Och du har berett åt dig ditt folk Israel, dig till ett folk för evig tid, och du, HERRE, har blivit deras Gud.
And now, O LORD God, the word that thou hast spoken concerning thy servant, and concerning his house, establish it for ever, and do as thou hast said.
Så uppfyll nu, HERRE Gud, för evig tid vad du har talat om din tjänare och om hans hus; gör såsom du har talat.
And let thy name be magnified for ever, saying, The LORD of hosts is the God over Israel: and let the house of thy servant David be established before thee.
Och så skall din tjänare Davids hus bestå inför dig.
For thou, O LORD of hosts, God of Israel, hast revealed to thy servant, saying, I will build thee an house: therefore hath thy servant found in his heart to pray this prayer unto thee.
Därför har din tjänare fått frimodighet att bedja till dig denna bön.
And now, O Lord GOD, thou art that God, and thy words be true, and thou hast promised this goodness unto thy servant:
Och nu, Herre, HERRE, du är Gud, och dina ord äro sanning; och du du har lovat din tjänare detta goda,
Therefore now let it please thee to bless the house of thy servant, that it may continue for ever before thee: for thou, O Lord GOD, hast spoken it: and with thy blessing let the house of thy servant be blessed for ever.
Ja, du, Herre, HERRE, har lovat det, och genom din välsignelse skall din tjänares hus bliva välsignat evinnerligen.»
And after this it came to pass that David smote the Philistines, and subdued them: and David took Methegammah out of the hand of the Philistines.
Därvid bemäktigade sig David huvudstaden och tog den ur filistéernas hand.
And he smote Moab, and measured them with a line, casting them down to the ground; even with two lines measured he to put to death, and with one full line to keep alive.
Han slog ock moabiterna och mätte dem med snöre, i det att han lät dem lägga sig ned på jorden: med två snörlängder mätte han ut den del av dem, som skulle dödas, och med en full snörlängd den del som han låt leva.
And so the Moabites became David's servants, and brought gifts.
Så blevo moabiterna David underdåniga och förde till honom skänker.
David smote also Hadadezer, the son of Rehob, king of Zobah, as he went to recover his border at the river Euphrates.
Likaledes slog David Hadadeser, Rehobs son, konungen i Soba, när denne hade dragit åstad för att utsträcka sitt välde till floden.
And David took from him a thousand chariots, and seven hundred horsemen, and twenty thousand footmen: and David houghed all the chariot horses, but reserved of them for an hundred chariots.
Och David tog till fånga av han folk ett tusen sju hundra ryttare och tjugu tusen man fotfolk; och David lät avskära fotsenorna på alla vagnshästarna, utom på ett hundra hästar, som han skonade.
And when the Syrians of Damascus came to succour Hadadezer king of Zobah, David slew of the Syrians two and twenty thousand men.
När sedan araméerna från Damaskus kommo för att hjälpa Hadadeser, konungen i Soba, nedgjorde David tjugutvå tusen man av dem.
Then David put garrisons in Syria of Damascus: and the Syrians became servants to David, and brought gifts.
Och David insatte fogdar bland araméerna i Damaskus, och araméerna blevo David underdåniga och förde till honom skänker.
And the LORD preserved David whithersoever he went.
Så gav HERREN seger åt David, varhelst han drog fram.
And David took the shields of gold that were on the servants of Hadadezer, and brought them to Jerusalem.
Och David tog de gyllene sköldar som Hadadesers tjänare hade burit och förde dem till Jerusalem.
And from Betah, and from Berothai, cities of Hadadezer, king David took exceeding much brass.
Och från Hadadesers städer Beta och Berotai tog konung David koppar i stor myckenhet.
When Toi king of Hamath heard that David had smitten all the host of Hadadezer,
Då nu Toi, konungen i Hamat, hörde att David hade slagit Hadadesers hela här,
Then Toi sent Joram his son unto king David, to salute him, and to bless him, because he had fought against Hadadezer, and smitten him: for Hadadezer had wars with Toi.
sände han sin son Joram till konung David för att hälsa honom och lyckönska honom, därför att han hade givit sig i strid med Hadadeser och slagit honom; ty Hadadeser hade varit Tois fiende.
And Joram brought with him vessels of silver, and vessels of gold, and vessels of brass:
Och han hade med sig kärl av silver, av guld och av koppar.
Which also king David did dedicate unto the LORD, with the silver and gold that he had dedicated of all nations which he subdued;
Också dessa helgade konung David åt HERREN, likasom han hade gjort med det silver och guld han hade tagit från alla de folk som han hade underlagt sig:
Of Syria, and of Moab, and of the children of Ammon, and of the Philistines, and of Amalek, and of the spoil of Hadadezer, son of Rehob, king of Zobah.
från araméerna, moabiterna, Ammons barn, filistéerna och amalekiterna, så ock med det byte han hade tagit från Hadadeser, Rehobs son, konungen i Soba.
And David gat him a name when he returned from smiting of the Syrians in the valley of salt, being eighteen thousand men.
Och när David kom tillbaka från sin seger över araméerna, gjorde han sig ytterligare ett namn i Saltdalen, där han slog aderton tusen man.
And he put garrisons in Edom; throughout all Edom put he garrisons, and all they of Edom became David's servants.
Och han insatte fogdar i Edom, i hela Edom insatte han fogdar; och alla edoméer blevo David underdåniga.
And David reigned over all Israel; and David executed judgment and justice unto all his people.
David regerade nu över hela Israel; och David skipade lag och rätt åt allt sitt folk.
And Joab the son of Zeruiah was over the host; and Jehoshaphat the son of Ahilud was recorder;
Joab, Serujas son, hade befälet över krigshären, och Josafat Ahiluds son, var kansler.
And Zadok the son of Ahitub, and Ahimelech the son of Abiathar, were the priests; and Seraiah was the scribe;
Sadok, Ahitubs son, och Ahimelek, Ebjatars son, voro präster, och Seraja var sekreterare.
And Benaiah the son of Jehoiada was over both the Cherethites and the Pelethites; and David's sons were chief rulers.
Benaja, Jojadas son, hade befälet över keretéerna och peletéerna; dessutom voro Davids söner präster.
And David said, Is there yet any that is left of the house of Saul, that I may shew him kindness for Jonathan's sake?
Och David sade: »Finnes ännu någon kvar av Sauls hus, mot vilken jag kan bevisa barmhärtighet för Jonatans skull?»
And there was of the house of Saul a servant whose name was Ziba.
Nu hade Sauls hus haft en tjänare vid namn Siba; honom hämtade man till David.
And he said, Thy servant is he.
Då sade konungen till honom: »Är du Siba?» Han svarade: »Ja, din tjänare.»
And Ziba said unto the king, Jonathan hath yet a son, which is lame on his feet.
Konungen frågade: »Finnes ingen kvar av Sauls hus, mot vilken jag kan bevisa barmhärtighet, såsom Gud är barmhärtig?» Siba svarade konungen: »Ännu finnes kvar en son till Jonatan, en som är ofärdig i fötterna.»
And Ziba said unto the king, Behold, he is in the house of Machir, the son of Ammiel, in Lodebar.
Konungen frågade honom »Var är han?» Siba svarade konungen: »Han är nu i Makirs, Ammiels sons, hus i Lo-Debar.»
Then king David sent, and fetched him out of the house of Machir, the son of Ammiel, from Lodebar.
Då sände konung David och lät hämta honom från Makirs, Ammiels sons, hus i Lo-Debar.
Now when Mephibosheth, the son of Jonathan, the son of Saul, was come unto David, he fell on his face, and did reverence.
När så Mefiboset, Sauls son Jonatans son, kom in till David, föll han ned på sitt ansikte och bugade sig.
And he answered, Behold thy servant!
Då sade David: »Mefiboset!» Han svarade: »Ja, din tjänare hör.»
And David said unto him, Fear not: for I will surely shew thee kindness for Jonathan thy father's sake, and will restore thee all the land of Saul thy father; and thou shalt eat bread at my table continually.
David sade till honom: »Frukta icke, ty jag vill bevisa barmhärtighet mot dig för din fader Jonatans skull, och jag vill giva dig allt din faders Sauls jordagods tillbaka, och du skall äta vid mitt bord beständigt.»
And he bowed himself, and said, What is thy servant, that thou shouldest look upon such a dead dog as I am?
Då bugade han sig och sade: »Vad är jag, din tjänare, eftersom du vänder dig till en sådan död hund som jag är?»
Then the king called to Ziba, Saul's servant, and said unto him, I have given unto thy master's son all that pertained to Saul and to all his house.
Därefter tillkallade konungen Siba, Sauls tjänare, och sade till honom; »Allt som Saul och hela hans hus har ägt giver jag åt din herres son.
Now Ziba had fifteen sons and twenty servants.
Och du med dina söner och dina tjänare skall bruka jorden åt honom och inbärga skörden, för att din herres son må hava bröd att äta, dock skall Mefiboset, din herres son, beständigt äta vid mitt bord.» Siba hade nämligen femton söner och tjugu tjänare.
As for Mephibosheth, said the king, he shall eat at my table, as one of the king's sons.
Då sade Siba till konungen: »Din tjänare skall i alla stycken göra såsom min herre konungen bjuder sin tjänare.» »Ja», svarade han, »Mefiboset skall äta vid mitt bord, såsom vore han en av konungens söner.»
And Mephibosheth had a young son, whose name was Micha.
Mefiboset hade en liten son, som hette Mika.
And all that dwelt in the house of Ziba were servants unto Mephibosheth.
Och alla som bodde i Sibas hus blevo Mefibosets tjänare.
So Mephibosheth dwelt in Jerusalem: for he did eat continually at the king's table; and was lame on both his feet.
Och han var halt på båda fötterna.
And it came to pass after this, that the king of the children of Ammon died, and Hanun his son reigned in his stead.
David slår dem och deras bundsförvanter araméerna.
Then said David, I will shew kindness unto Hanun the son of Nahash, as his father shewed kindness unto me.
En tid härefter dog Ammons barns konung, och hans son Hanun blev konung efter honom.
And David sent to comfort him by the hand of his servants for his father.
Då sade David: »Jag vill bevisa Hanun, Nahas' son, vänskap, likasom hans fader bevisade mig vänskap.» Och David sände några av sina tjänare för att trösta honom i hans sorg efter fadern.
And David's servants came into the land of the children of Ammon.
När så Davids tjänare kommo till Ammons barns land,
And the princes of the children of Ammon said unto Hanun their lord, Thinkest thou that David doth honour thy father, that he hath sent comforters unto thee? hath not David rather sent his servants unto thee, to search the city, and to spy it out, and to overthrow it?
Nej, för att undersöka staden, för att bespeja och sedan fördärva den har David sänt sina tjänare till dig.»
Wherefore Hanun took David's servants, and shaved off the one half of their beards, and cut off their garments in the middle, even to their buttocks, and sent them away.
Då tog Hanun Davids tjänare och lät raka av dem halva skägget och skära av deras kläder mitt på, ända uppe vid sätet, och lät dem så gå.
When they told it unto David, he sent to meet them, because the men were greatly ashamed: and the king said, Tarry at Jericho until your beards be grown, and then return.
Och konungen lät säga: »Stannen i Jeriko, till dess edert skägg hinner växa ut, och kommen så tillbaka.»
And when the children of Ammon saw that they stank before David, the children of Ammon sent and hired the Syrians of Bethrehob and the Syrians of Zoba, twenty thousand footmen, and of king Maacah a thousand men, and of Ishtob twelve thousand men.
Då nu Ammons barn insågo att de hade gjort sig förhatliga för David, sände de bort och lejde från Aram-Bet-Rehob och Aram-Soba tjugu tusen man fotfolk, av konungen i Maaka ett tusen man och av Tobs män tolv tusen.
And the children of Ammon came out, and put the battle in array at the entering in of the gate: and the Syrians of Zoba, and of Rehob, and Ishtob, and Maacah, were by themselves in the field.
Och Ammons barn drogo ut och ställde upp sig till strid framför stadsporten; men de från Aram-Soba och Rehob, ävensom Tobs män och maakatéerna, ställde upp sig för sig själva på fältet.
When Joab saw that the front of the battle was against him before and behind, he chose of all the choice men of Israel, and put them in array against the Syrians:
Då Joab nu såg att han hade fiender både framför sig och bakom sig, gjorde han ett urval bland allt Israels utvalda manskap och ställde sedan upp sig mot araméerna.
And the rest of the people he delivered into the hand of Abishai his brother, that he might put them in array against the children of Ammon.
Men det övriga folket överlämnade han åt sin broder Absai, vilken med dem ställde upp sig mot Ammons barn.
And he said, If the Syrians be too strong for me, then thou shalt help me: but if the children of Ammon be too strong for thee, then I will come and help thee.
Och han sade: »Om araméerna bliva mig övermäktiga, så skall du komma mig till hjälp; och om Ammons barn bliva dig övermäktiga, så vill jag tåga till din hjälp.
Be of good courage, and let us play the men for our people, and for the cities of our God: and the LORD do that which seemeth him good.
Sedan må HERREN göra vad honom täckes.»
And Joab drew nigh, and the people that were with him, unto the battle against the Syrians: and they fled before him.
Därefter ryckte Joab fram med sitt folk till strid mot araméerna och de flydde för honom.
And when the children of Ammon saw that the Syrians were fled, then fled they also before Abishai, and entered into the city.
Men när Ammons barn sågo att araméerna flydde, flydde också de för Abisai och begåvo sig in i staden.
So Joab returned from the children of Ammon, and came to Jerusalem.
Då drog Joab bort ifrån Ammons barn och begav sig tillbaka till Jerusalem.
And when the Syrians saw that they were smitten before Israel, they gathered themselves together.
Då alltså araméerna sågo att de hade blivit slagna av Israel, församlade de sig allasammans.
And Hadarezer sent, and brought out the Syrians that were beyond the river: and they came to Helam; and Shobach the captain of the host of Hadarezer went before them.
Och Hadadeser sände bud att de araméer som bodde på andra sidan floden skulle rycka ut; dessa kommo då till Helam, anförda av Sobak, Hadadesers härhövitsman.
And the Syrians set themselves in array against David, and fought with him.
När detta blev berättat för David, församlade han hela Israel och gick över Jordan och kom till Helam; och araméerna ställde upp sig i slagordning mot David och gåvo sig i strid med honom.
And the Syrians fled before Israel; and David slew the men of seven hundred chariots of the Syrians, and forty thousand horsemen, and smote Shobach the captain of their host, who died there.
Men araméerna flydde för Israel, och David dräpte av araméerna manskapet på sju hundra vagnar, så ock fyrtio tusen ryttare; deras härhövitsman Sobak slog han ock där till döds.
And when all the kings that were servants to Hadarezer saw that they were smitten before Israel, they made peace with Israel, and served them.
Då alltså Hadadesers alla lydkonungar sågo att de hade blivit slagna av israeliterna, ingingo de fred med dem och blevo dem underdåniga.
So the Syrians feared to help the children of Ammon any more.
Efter detta fruktade araméerna för att vidare hjälpa Ammons barn.
But David tarried still at Jerusalem.
Följande år, vid den tid då konungarna plägade draga i fält, sände David åstad Joab och med honom sina tjänare och hela Israel; och de härjade Ammons barns land och belägrade Rabba, medan David stannade kvar i Jerusalem.
And it came to pass in an eveningtide, that David arose from off his bed, and walked upon the roof of the king's house: and from the roof he saw a woman washing herself; and the woman was very beautiful to look upon.
Då hände sig en afton, när David hade stått upp från sitt läger och gick omkring på konungshusets tak, att han från taket fick se en kvinna som badade; och kvinnan var mycket fager att skåda.
And one said, Is not this Bathsheba, the daughter of Eliam, the wife of Uriah the Hittite?
David sände då åstad och förfrågade sig om kvinnan, och man sade: »Det är Bat-Seba, Eliams dotter, hetiten Urias hustru.»
And David sent messengers, and took her; and she came in unto him, and he lay with her; for she was purified from her uncleanness: and she returned unto her house.
Sedan återvände hon hem.
And the woman conceived, and sent and told David, and said, I am with child.
Men kvinnan blev havande; hon sände då åstad och lät underrätta David därom och säga: »Jag är havande.»
And Joab sent Uriah to David.
Då sände David till Joab detta bud: »Sänd till mig hetiten Uria.» Så sände då Joab Uria till David.
And when Uriah was come unto him, David demanded of him how Joab did, and how the people did, and how the war prospered.
Och när Uria kom till David, frågade denne om det stod väl till med Joab och med folket, och huru kriget gick.
And Uriah departed out of the king's house, and there followed him a mess of meat from the king.
Därefter sade David till Uria: »Gå nu ned till ditt hus och två dina fötter.» När då Uria gick ut ur konungens hus, sändes en gåva från konungen efter honom.
But Uriah slept at the door of the king's house with all the servants of his lord, and went not down to his house.
Men Uria lade sig till vila vid ingången till konungshuset, jämte hans herres alla andra tjänare, och gick icke ned till sitt eget hus.
And when they had told David, saying, Uriah went not down unto his house, David said unto Uriah, Camest thou not from thy journey? why then didst thou not go down unto thine house?
Detta berättade man för David och sade: »Uria har icke gått ned till sitt hus.» Då sade David till Uria: »Du kommer ju från resan; varför har du då icke gått ned till ditt hus?»
And Uriah said unto David, The ark, and Israel, and Judah, abide in tents; and my lord Joab, and the servants of my lord, are encamped in the open fields; shall I then go into mine house, to eat and to drink, and to lie with my wife? as thou livest, and as thy soul liveth, I will not do this thing.
Så sant du lever, så sant din själ lever: jag vill icke göra så.»
So Uriah abode in Jerusalem that day, and the morrow.
Då sade David till Uria: »Stanna här också i dag, så vill jag i morgon sända dig åstad.» Så stannade då Uria i Jerusalem den dagen och den följande.
And when David had called him, he did eat and drink before him; and he made him drunk: and at even he went out to lie on his bed with the servants of his lord, but went not down to his house.
Men om aftonen gick han ut och lade sig på sitt läger tillsammans med sin herres tjänare, och gick icke ned till sitt hus.
And it came to pass in the morning, that David wrote a letter to Joab, and sent it by the hand of Uriah.
Följande morgon skrev David ett brev till Joab och sände det med Uria.
And he wrote in the letter, saying, Set ye Uriah in the forefront of the hottest battle, and retire ye from him, that he may be smitten, and die.
I brevet skrev han så: »Ställen Uria längst fram, där striden är som häftigast, och dragen eder sedan tillbaka från honom, så att han bliver slagen till döds.»