natgillin/translations-raw huggingface dataset:
To offer burnt offerings unto the LORD upon the altar of the burnt offering continually morning and evening, and to do according to all that is written in the law of the LORD, which he commanded Israel;
för att de beständigt skulle offra åt HERREN brännoffer på brännoffersaltaret, morgon och afton, och göra allt vad som var föreskrivet i HERRENS lag, den som han hade givit åt Israel;
And with them Heman and Jeduthun, and the rest that were chosen, who were expressed by name, to give thanks to the LORD, because his mercy endureth for ever;
och jämte dem Heman och Jedutun och de övriga namngivna utvalda, på det att de skulle tacka HERREN, därför att hans nåd varar evinnerligen.
And with them Heman and Jeduthun with trumpets and cymbals for those that should make a sound, and with musical instruments of God.
Och hos dessa, nämligen Heman och Jedutun, förvarades trumpeter och cymbaler åt dem som skulle spela, så ock andra instrumenter som hörde till gudstjänsten.
And the sons of Jeduthun were porters.
Och Jedutuns söner gjorde han till dörrvaktare.
And all the people departed every man to his house: and David returned to bless his house.
Sedan gick allt folket hem, var och en till sitt; men David vände om för att hälsa sitt husfolk.
Now it came to pass, as David sat in his house, that David said to Nathan the prophet, Lo, I dwell in an house of cedars, but the ark of the covenant of the LORD remaineth under curtains.
Då nu David satt i sitt hus, sade han till profeten Natan: »Se, jag bor i ett hus av cederträ, under det att HERRENS förbundsark står under ett tält.»
Then Nathan said unto David, Do all that is in thine heart; for God is with thee.
Natan sade till David: »Gör allt vad du har i sinnet; ty Gud är med dig.»
And it came to pass the same night, that the word of God came to Nathan, saying,
Men om natten kom Guds ord till Natan; han sade:
Go and tell David my servant, Thus saith the LORD, Thou shalt not build me an house to dwell in:
Icke du skall bygga mig det hus som jag skall bo i.
For I have not dwelt in an house since the day that I brought up Israel unto this day; but have gone from tent to tent, and from one tabernacle to another.
Jag har ju icke bott i något hus, från den dag då jag förde Israel hitupp ända till denna dag, utan jag har flyttat ifrån tält till tält, ifrån tabernakel till tabernakel.
Wheresoever I have walked with all Israel, spake I a word to any of the judges of Israel, whom I commanded to feed my people, saying, Why have ye not built me an house of cedars?
Har jag då någonsin, varhelst jag flyttade omkring med hela Israel, talat och sagt så till någon enda av Israels domare, som jag har förordnat till herde för mitt folk:
Now therefore thus shalt thou say unto my servant David, Thus saith the LORD of hosts, I took thee from the sheepcote, even from following the sheep, that thou shouldest be ruler over my people Israel:
Från betesmarken, där du följde fåren, har jag hämtat dig, för att du skulle bliva en furste över mitt folk Israel.
And I have been with thee whithersoever thou hast walked, and have cut off all thine enemies from before thee, and have made thee a name like the name of the great men that are in the earth.
Och jag vill göra dig ett namn, sådant som de störstes namn på jorden.
Also I will ordain a place for my people Israel, and will plant them, and they shall dwell in their place, and shall be moved no more; neither shall the children of wickedness waste them any more, as at the beginning,
Orättfärdiga människor skola icke mer föröda det, såsom fordom skedde,
Moreover I will subdue all thine enemies.
och såsom det har varit allt ifrån den tid då jag förordnade domare över mitt folk Israel; och jag skall kuva alla dina fiender.
Furthermore I tell thee that the LORD will build thee an house.
Så förkunnar jag nu för dig att HERREN skall bygga ett hus åt dig.
And it shall come to pass, when thy days be expired that thou must go to be with thy fathers, that I will raise up thy seed after thee, which shall be of thy sons; and I will establish his kingdom.
Ty det skall ske, att när din tid är ute och du går till dina fäder skall jag efter dig upphöja din son, en av dina avkomlingar; och jag skall befästa hans konungamakt.
He shall build me an house, and I will stablish his throne for ever.
Han skall bygga ett hus åt mig, och jag skall befästa hans tron för evig tid.
I will be his father, and he shall be my son: and I will not take my mercy away from him, as I took it from him that was before thee:
Jag skall vara hans fader, och han skall vara min son; och min nåd skall jag icke låta vika ifrån honom, såsom jag lät den vika ifrån din företrädare.
But I will settle him in mine house and in my kingdom for ever: and his throne shall be established for evermore.
Jag skall hålla honom vid makt i mitt hus och i mitt rike för evig tid, och hans tron skall vara befäst för evig tid.»
According to all these words, and according to all this vision, so did Nathan speak unto David.
Alldeles i överensstämmelse med dessa ord och med denna syn talade nu Natan till David.
And David the king came and sat before the LORD, and said, Who am I, O LORD God, and what is mine house, that thou hast brought me hitherto?
Då gick konung David in och satte sig ned inför HERRENS ansikte och sade: »Vem är jag, HERRE Gud, och vad är mitt hus, eftersom du har låtit mig komma härtill?
And yet this was a small thing in thine eyes, O God; for thou hast also spoken of thy servant's house for a great while to come, and hast regarded me according to the estate of a man of high degree, O LORD God.
Ja, du har sett till mig på människosätt, for att upphöja mig, HERRE Gud.
What can David speak more to thee for the honour of thy servant? for thou knowest thy servant.
Du känner ju din tjänare.
O LORD, for thy servant's sake, and according to thine own heart, hast thou done all this greatness, in making known all these great things.
HERRE, för din tjänares skull och efter ditt hjärta har du gjort allt detta stora och förkunnat alla dessa stora ting.
O LORD, there is none like thee, neither is there any God beside thee, according to all that we have heard with our ears.
HERRE, ingen är dig lik, och ingen Gud finnes utom dig, efter allt vad vi hava hört med våra öron.
And what one nation in the earth is like thy people Israel, whom God went to redeem to be his own people, to make thee a name of greatness and terribleness, by driving out nations from before thy people whom thou hast redeemed out of Egypt?
Och var finnes på jorden något enda folk som är likt ditt folk Israel, vilket Gud själv har gått åstad att förlossa åt sig till ett folk — för att så göra dig ett stort och fruktansvärt namn, i det att du förjagade hedningarna för ditt folk, det som du hade förlossat ifrån Egypten?
For thy people Israel didst thou make thine own people for ever; and thou, LORD, becamest their God.
Och du har gjort ditt folk Israel till ett folk åt dig för evig tid, och du, HERRE, har blivit deras Gud
Therefore now, LORD, let the thing that thou hast spoken concerning thy servant and concerning his house be established for ever, and do as thou hast said.
Så må nu, HERRE, vad du har talat om din tjänare och om hans hus bliva fast för evig tid; gör såsom du har talat.
Let it even be established, that thy name may be magnified for ever, saying, The LORD of hosts is the God of Israel, even a God to Israel: and let the house of David thy servant be established before thee.
Och så skall din tjänare Davids hus bestå inför dig.
For thou, O my God, hast told thy servant that thou wilt build him an house: therefore thy servant hath found in his heart to pray before thee.
Ty du, min Gud, har uppenbarat för din tjänare att du skall bygga honom ett hus; därför har din tjänare dristat att bedja inför dig.
And now, LORD, thou art God, and hast promised this goodness unto thy servant:
Och nu, HERRE, du är Gud; och då du har lovat din tjänare detta goda,
Now therefore let it please thee to bless the house of thy servant, that it may be before thee for ever: for thou blessest, O LORD, and it shall be blessed for ever.
Ty vad du, HERRE, välsignar, det är välsignat evinnerligen.»
Now after this it came to pass, that David smote the Philistines, and subdued them, and took Gath and her towns out of the hand of the Philistines.
Hans inre styrelse och hans ämbetsmän.
And he smote Moab; and the Moabites became David's servants, and brought gifts.
Därvid tog han Gat med underlydande orter ur filistéernas hand.
And David smote Hadarezer king of Zobah unto Hamath, as he went to stablish his dominion by the river Euphrates.
Han slog ock moabiterna; så blevo moabiterna David underdåniga och förde till honom skänker.
And David took from him a thousand chariots, and seven thousand horsemen, and twenty thousand footmen:
Likaledes slog David Hadareser, konungen i Soba, vid Hamat, när denne hade dragit åstad för att befästa sitt välde vid floden Frat.
David also houghed all the chariot horses, but reserved of them an hundred chariots.
Och David tog ifrån honom ett tusen vagnar och tog till fånga sju tusen ryttare och tjugu tusen man fotfolk; och David lät avskära fotsenorna på alla vagnshästarna, utom på ett hundra hästar, som han skonade.
And when the Syrians of Damascus came to help Hadarezer king of Zobah, David slew of the Syrians two and twenty thousand men.
När sedan araméerna från Damaskus kommo för att hjälpa Hadareser, konungen i Soba, nedgjorde David tjugutvå tusen man av dem.
Then David put garrisons in Syriadamascus; and the Syrians became David's servants, and brought gifts.
Och David insatte fogdar bland araméerna i Damaskus; och araméerna blevo David underdåniga och förde till honom skänker.
Thus the LORD preserved David whithersoever he went.
Så gav HERREN seger åt David, varhelst han drog fram.
And David took the shields of gold that were on the servants of Hadarezer, and brought them to Jerusalem.
Och David tog de gyllene sköldar som Hadaresers tjänare hade burit och förde dem till Jerusalem.
Likewise from Tibhath, and from Chun, cities of Hadarezer, brought David very much brass, wherewith Solomon made the brasen sea, and the pillars, and the vessels of brass.
Och från Hadaresers städer Tibhat och Kun tog David koppar i stor myckenhet; därav gjorde sedan Salomo kopparhavet, pelarna och kopparkärlen.
Now when Tou king of Hamath heard how David had smitten all the host of Hadarezer king of Zobah;
Då nu Tou, konungen i Hamat, hörde att David hade slagit Hadaresers, konungens i Soba, hela här,
He sent Hadoram his son to king David, to enquire of his welfare, and to congratulate him, because he had fought against Hadarezer, and smitten him; (for Hadarezer had war with Tou;) and with him all manner of vessels of gold and silver and brass.
Han sände ock alla slags kärl av guld, silver och koppar.
Them also king David dedicated unto the LORD, with the silver and the gold that he brought from all these nations; from Edom, and from Moab, and from the children of Ammon, and from the Philistines, and from Amalek.
Också dessa helgade konung David åt HERREN, likasom han hade gjort med det silver och guld han hade hemfört från alla andra folk: från edoméerna, moabiterna, Ammons barn, filistéerna och amalekiterna.
Moreover Abishai the son of Zeruiah slew of the Edomites in the valley of salt eighteen thousand.
Och sedan Absai, Serujas son, hade slagit edoméerna i Saltdalen, aderton tusen man,
And he put garrisons in Edom; and all the Edomites became David's servants.
insatte han fogdar i Edom; och alla edoméer blevo David underdåniga.
So David reigned over all Israel, and executed judgment and justice among all his people.
David regerade nu över hela Israel; och han skipade lag och rätt åt allt sitt folk.
And Joab the son of Zeruiah was over the host; and Jehoshaphat the son of Ahilud, recorder.
Joab, Serujas son, hade befälet över krigshären, och Josafat, Ahiluds son, var kansler.
And Zadok the son of Ahitub, and Abimelech the son of Abiathar, were the priests; and Shavsha was scribe;
Sadok, Ahitubs son, och Abimelek, Ebjatars son, voro präster, och Sausa var sekreterare.
And Benaiah the son of Jehoiada was over the Cherethites and the Pelethites; and the sons of David were chief about the king.
Benaja, Jojadas son, hade befälet över keretéerna och peletéerna; men Davids söner voro de förnämste vid konungens sida.
Now it came to pass after this, that Nahash the king of the children of Ammon died, and his son reigned in his stead.
David slår dem och deras bundsförvanter araméerna.
And David said, I will shew kindness unto Hanun the son of Nahash, because his father shewed kindness to me.
En tid härefter dog Nahas, Ammons barns konung, och hans son blev konung efter honom.
And David sent messengers to comfort him concerning his father.
Då sade David: »Jag vill bevisa Hanun, Nahas' son, vänskap, eftersom hans fader bevisade mig vänskap.» Och David skickade sändebud för att trösta honom i hans sorg efter fadern.
So the servants of David came into the land of the children of Ammon to Hanun, to comfort him.
När så Davids tjänare kommo till Ammons barns land, till Hanun, för att trösta honom,
But the princes of the children of Ammon said to Hanun, Thinkest thou that David doth honour thy father, that he hath sent comforters unto thee? are not his servants come unto thee for to search, and to overthrow, and to spy out the land?
Nej, för att undersöka och fördärva och bespeja landet hava hans tjänare kommit till dig.»
Wherefore Hanun took David's servants, and shaved them, and cut off their garments in the midst hard by their buttocks, and sent them away.
Då tog Hanun Davids tjänare och lät raka dem och skära av deras kläder mitt på, ända uppe vid sätet, och lät dem så gå.
And he sent to meet them: for the men were greatly ashamed.
Och man kom och berättade för David vad som hade hänt männen; då sände han bud emot dem, ty männen voro ju mycket vanärade.
And the king said, Tarry at Jericho until your beards be grown, and then return.
Och konungen lät säga: »Stannen i Jeriko, till dess edert skägg hinner växa ut, och kommen så tillbaka.»
And when the children of Ammon saw that they had made themselves odious to David, Hanun and the children of Ammon sent a thousand talents of silver to hire them chariots and horsemen out of Mesopotamia, and out of Syriamaachah, and out of Zobah.
Då nu Ammons barn insågo att de hade gjort sig förhatliga för David, sände Hanun och Ammons barn ett tusen talenter silver för att leja sig vagnar och ryttare från Aram-Naharaim, från Aram-Maaka och från Soba.
So they hired thirty and two thousand chariots, and the king of Maachah and his people; who came and pitched before Medeba.
De lejde sig trettiotvå tusen vagnar, ävensom hjälp av konungen i Maaka med hans folk; dessa kommo och lägrade sig framför Medeba.
And the children of Ammon gathered themselves together from their cities, and came to battle.
Ammons barn församlade sig ock från sina städer och kommo för att strida.
And when David heard of it, he sent Joab, and all the host of the mighty men.
När David hörde detta, sände han åstad Joab med hela hären, de tappraste krigarna.
And the children of Ammon came out, and put the battle in array before the gate of the city: and the kings that were come were by themselves in the field.
Och Ammons barn drogo ut och ställde upp sig till strid vid ingången till staden; men de konungar som hade kommit dit ställde upp sig för sig själva på fältet.
Now when Joab saw that the battle was set against him before and behind, he chose out of all the choice of Israel, and put them in array against the Syrians.
Då Joab nu såg att han hade fiender både framför sig och bakom sig, gjorde han ett urval bland allt Israels utvalda manskap och ställde sedan upp sig mot araméerna.
And the rest of the people he delivered unto the hand of Abishai his brother, and they set themselves in array against the children of Ammon.
Men det övriga folket överlämnade han åt sin broder Absai, och dessa fingo ställa upp sig mot Ammons barn.
And he said, If the Syrians be too strong for me, then thou shalt help me: but if the children of Ammon be too strong for thee, then I will help thee.
Och han sade: »Om araméerna bliva mig övermäktiga, så skall du komma mig till hjälp; och om Ammons barn bliva dig övermäktiga, så vill jag hjälpa dig.
Be of good courage, and let us behave ourselves valiantly for our people, and for the cities of our God: and let the LORD do that which is good in his sight.
Sedan må HERREN göra vad honom täckes.
So Joab and the people that were with him drew nigh before the Syrians unto the battle; and they fled before him.
Därefter ryckte Joab fram med sitt folk till strid mot araméerna, och de flydde för honom.
And when the children of Ammon saw that the Syrians were fled, they likewise fled before Abishai his brother, and entered into the city.
Men när Ammons barn sågo att araméerna flydde, flydde också de för hans broder Absai och begåvo sig in i staden.
Then Joab came to Jerusalem.
Då begav sig Joab till Jerusalem.
And when the Syrians saw that they were put to the worse before Israel, they sent messengers, and drew forth the Syrians that were beyond the river: and Shophach the captain of the host of Hadarezer went before them.
Då alltså araméerna sågo att de hade blivit slagna av Israel, sände de bud att de araméer som bodde på andra sidan floden skulle rycka ut, anförda av Sofak, Hadaresers härhövitsman.
So when David had put the battle in array against the Syrians, they fought with him.
När detta blev berättat för David, församlade han hela Israel och gick över Jordan, och då han kom fram till dem, ställde han upp sig i slagordning mot dem; och när David hade ställt upp sig till strid mot araméerna, gåvo dessa sig i strid med honom.
But the Syrians fled before Israel; and David slew of the Syrians seven thousand men which fought in chariots, and forty thousand footmen, and killed Shophach the captain of the host.
Men araméerna flydde undan för Israel, och David dräpte av araméerna manskapet på sju tusen vagnar, så ock fyrtio tusen man fotfolk; härhövitsmannen Sofak dödade han ock.
And when the servants of Hadarezer saw that they were put to the worse before Israel, they made peace with David, and became his servants: neither would the Syrians help the children of Ammon any more.
Efter detta ville araméerna icke vidare hjälpa Ammons barn.
But David tarried at Jerusalem.
Följande år, vid den tid då konungarna plägade draga i fält, tågade Joab ut med krigshären och härjade Ammons barns land, och kom så och belägrade Rabba, medan David stannade kvar i Jerusalem.
And Joab smote Rabbah, and destroyed it.
Och Joab intog Rabba och förstörde det.
And David took the crown of their king from off his head, and found it to weigh a talent of gold, and there were precious stones in it; and it was set upon David's head: and he brought also exceeding much spoil out of the city.
Och han förde ut byte från staden i stor myckenhet.
And he brought out the people that were in it, and cut them with saws, and with harrows of iron, and with axes.
Och folket därinne förde han ut och söndersargade dem med sågar och tröskvagnar av järn och med bilor.
Even so dealt David with all the cities of the children of Ammon.
Så gjorde David mot Ammons barns alla städer.
And David and all the people returned to Jerusalem.
Sedan vände David med allt folket tillbaka till Jerusalem.
And it came to pass after this, that there arose war at Gezer with the Philistines; at which time Sibbechai the Hushathite slew Sippai, that was of the children of the giant: and they were subdued.
Därefter uppstod en strid med filistéerna vid Geser; husatiten Sibbekai slog då ned Sippai, en av rafaéernas avkomlingar; så blevo de kuvade.
And there was war again with the Philistines; and Elhanan the son of Jair slew Lahmi the brother of Goliath the Gittite, whose spear staff was like a weaver's beam.
Åter stod en strid med filistéerna; Elhanan, Jaurs son, slog då ned Lami, gatiten Goljats broder, som hade ett spjut vars skaft liknade en vävbom.
And yet again there was war at Gath, where was a man of great stature, whose fingers and toes were four and twenty, six on each hand, and six on each foot and he also was the son of the giant.
Där var en reslig man som hade sex fingrar och sex tår, tillsammans tjugufyra; han var ock en avkomling av rafaéerna.
But when he defied Israel, Jonathan the son of Shimea David's brother slew him.
Denne smädade Israel; då blev han nedgjord av Jonatan, son till Simea, Davids broder.
These were born unto the giant in Gath; and they fell by the hand of David, and by the hand of his servants.
Dessa voro avkomlingar av rafaéerna i Gat; och de föllo för Davids och hans tjänares hand.
And Satan stood up against Israel, and provoked David to number Israel.
Men Satan trädde upp mot Israel och uppeggade David till att räkna Israel.
And David said to Joab and to the rulers of the people, Go, number Israel from Beersheba even to Dan; and bring the number of them to me, that I may know it.
Då sade David till Joab och till folkets andra hövitsman: »Gån åstad och räknen Israel, från Beer-Seba ända till Dan, och given mig besked därom, så att jag får veta huru många de äro.»
And Joab answered, The LORD make his people an hundred times so many more as they be: but, my lord the king, are they not all my lord's servants? why then doth my lord require this thing? why will he be a cause of trespass to Israel?
Varför skulle man därmed draga skuld över Israel?
Nevertheless the king's word prevailed against Joab.
Likväl blev konungens befallning gällande, trots Joab.
Wherefore Joab departed, and went throughout all Israel, and came to Jerusalem.
Alltså drog Joab ut och for omkring i hela Israel, och kom så hem igen till Jerusalem.
And all they of Israel were a thousand thousand and an hundred thousand men that drew sword: and Judah was four hundred threescore and ten thousand men that drew sword.
Och Joab uppgav för David vilken slutsumma folkräkningen utvisade: i Israel funnos tillsammans elva hundra tusen svärdbeväpnade män, och i Juda funnos fyra hundra sjuttio tusen svärdbeväpnade man.
But Levi and Benjamin counted he not among them: for the king's word was abominable to Joab.
Men Levi och Benjamin hade han icke räknat jämte de andra, ty konungens befallning var en styggelse för Joab.
And God was displeased with this thing; therefore he smote Israel.
Vad som hade skett misshagade Gud, och han hemsökte Israel.
And David said unto God, I have sinned greatly, because I have done this thing: but now, I beseech thee, do away the iniquity of thy servant; for I have done very foolishly.
Då sade David till Gud: »Jag har syndat storligen däri att jag har gjort detta; men tillgiv nu din tjänares missgärning, ty jag har handlat mycket dåraktigt.»
And the LORD spake unto Gad, David's seer, saying,
Men HERREN talade till Gad, Davids siare, och sade:
Go and tell David, saying, Thus saith the LORD, I offer thee three things: choose thee one of them, that I may do it unto thee.
Tre ting lägger jag fram för dig; välj bland dem ut åt dig ett som du vill att jag skall göra dig.»
So Gad came to David, and said unto him, Thus saith the LORD, Choose thee
Då gick Gad in till David och sade till honom: »Så säger HERREN:
Either three years' famine; or three months to be destroyed before thy foes, while that the sword of thine enemies overtaketh thee; or else three days the sword of the LORD, even the pestilence, in the land, and the angel of the LORD destroying throughout all the coasts of Israel.
Tag vilketdera du vill: antingen hungersnöd i tre år, eller förödelse i tre månader genom dina ovänners anfall, utan att du kan undkomma dina fienders svärd, eller HERRENS svärd och pest i landet under tre dagar, i det att HERRENS ängel sprider fördärv inom hela Israels område.
Now therefore advise thyself what word I shall bring again to him that sent me.
Eftersinna nu vilket svar jag skall giva honom som har sänt mig.»
And David said unto Gad, I am in a great strait: let me fall now into the hand of the LORD; for very great are his mercies: but let me not fall into the hand of man.
Men låt mig då falla i HERRENS hand, ty hans barmhärtighet är mycket stor; i människohand vill jag icke falla.»