natgillin/translations-raw huggingface dataset:
And he said, Thou knowest that the kingdom was mine, and that all Israel set their faces on me, that I should reign: howbeit the kingdom is turned about, and is become my brother's: for it was his from the LORD.
Men så gick konungadömet ifrån mig och blev min broders; genom HERRENS skickelse blev det hans.
And now I ask one petition of thee, deny me not.
Nu har jag en enda bön till dig.
And she said unto him, Say on.
Visa icke bort mig.» Hon svarade honom: »Tala.»
And he said, Speak, I pray thee, unto Solomon the king, (for he will not say thee nay,) that he give me Abishag the Shunammite to wife.
Då sade han: »Säg till konung Salomo — dig visar han ju icke bort — att han giver mig Abisag från Sunem till hustru.»
And Bathsheba said, Well; I will speak for thee unto the king.
Jag skall själv tala med konungen om dig.»
Bathsheba therefore went unto king Solomon, to speak unto him for Adonijah.
Så gick då Bat-Seba in till konung Salomo för att tala med honom om Adonia.
And the king rose up to meet her, and bowed himself unto her, and sat down on his throne, and caused a seat to be set for the king's mother; and she sat on his right hand.
Då stod konungen upp och gick emot henne och bugade sig för henne och satte sig därefter på sin stol; man ställde ock fram en stol åt konungens moder, och hon satte sig på hans högra sida.
Then she said, I desire one small petition of thee; I pray thee, say me not nay.
Därefter sade hon: »Jag har en enda liten bön till dig.
And the king said unto her, Ask on, my mother: for I will not say thee nay.
Visa icke bort mig.» Konungen svarade henne: »Framställ din bön, min moder; jag vill ingalunda visa bort dig.»
And she said, Let Abishag the Shunammite be given to Adonijah thy brother to wife.
Då sade hon: »Låt giva Abisag från Sunem åt din broder Adonia till hustru.»
And king Solomon answered and said unto his mother, And why dost thou ask Abishag the Shunammite for Adonijah? ask for him the kingdom also; for he is mine elder brother; even for him, and for Abiathar the priest, and for Joab the son of Zeruiah.
Du kunde lika gärna begära konungadömet åt honom — han är ju min äldste broder — ja, åt honom och åt prästen Ebjatar och åt Joab, Serujas son.»
Then king Solomon sware by the LORD, saying, God do so to me, and more also, if Adonijah have not spoken this word against his own life.
Och konung Salomo betygade med ed vid HERREN och sade: »Gud straffe mig nu och framgent, om icke Adonia med sitt liv skall få umgälla att han har talat detta.
Now therefore, as the LORD liveth, which hath established me, and set me on the throne of David my father, and who hath made me an house, as he promised, Adonijah shall be put to death this day.
Och nu, så sant HERREN lever, han som har utsett mig och uppsatt mig på min fader Davids tron, och som, enligt sitt löfte, har uppbyggt åt mig ett hus: i dag skall Adonia dödas.»
And king Solomon sent by the hand of Benaiah the son of Jehoiada; and he fell upon him that he died.
Därefter sände konung Salomo åstad och lät utföra detta genom Benaja, Jojadas son; denne stötte ned honom, så att han dog.
And unto Abiathar the priest said the king, Get thee to Anathoth, unto thine own fields; for thou art worthy of death: but I will not at this time put thee to death, because thou barest the ark of the LORD God before David my father, and because thou hast been afflicted in all wherein my father was afflicted.
Och till prästen Ebjatar sade konungen: »Gå bort till ditt jordagods i Anatot, ty du har förtjänat döden; men i dag vill jag icke döda dig, eftersom du har burit Herrens, HERRENS ark framför min fader David, och eftersom du med min fader har lidit allt vad han har fått lida.
So Solomon thrust out Abiathar from being priest unto the LORD; that he might fulfil the word of the LORD, which he spake concerning the house of Eli in Shiloh.
Så drev Salomo bort Ebjatar och lät honom icke längre vara HERRENS präst, för att HERRENS ord skulle uppfyllas, det som han hade talat i Silo över Elis hus.
And Joab fled unto the tabernacle of the LORD, and caught hold on the horns of the altar.
Då nu ryktet härom kom till Joab -- som ju hade slutit sig till Adonia, om han ock icke hade slutit sig till Absalom — flydde han till HERRENS tält och fattade i hornen på altaret.
Then Solomon sent Benaiah the son of Jehoiada, saying, Go, fall upon him.
Men när det blev berättat för konung Salomo att Joab hade flytt till HERRENS tält, och att han stod invid altaret, sände Salomo åstad Benaja, Jojadas son, och sade: »Gå och stöt ned honom.»
And Benaiah came to the tabernacle of the LORD, and said unto him, Thus saith the king, Come forth.
När Benaja så kom till HERRENS tält, sade han till honom: »Så säger konungen:
And Benaiah brought the king word again, saying, Thus said Joab, and thus he answered me.
Gå bort härifrån.» Men han svarade: »Nej; här vill jag dö.» När Benaja framförde detta till konungen och sade: »Så och så har Joab sagt, så har han svarat mig»,
And the king said unto him, Do as he hath said, and fall upon him, and bury him; that thou mayest take away the innocent blood, which Joab shed, from me, and from the house of my father.
sade konungen till honom: »Gör såsom han har sagt, stöt ned honom och begrav honom, så att du befriar mig och min faders hus från skulden för det blod som Joab utan sak har utgjutit.
And the LORD shall return his blood upon his own head, who fell upon two men more righteous and better than he, and slew them with the sword, my father David not knowing thereof, to wit, Abner the son of Ner, captain of the host of Israel, and Amasa the son of Jether, captain of the host of Judah.
Och må HERREN låta hans blod komma tillbaka över hans eget huvud, därför att han stötte ned två män som voro rättfärdigare och bättre än han själv, och dräpte dem med svärd, utan att min fader David visste det, nämligen Abner, Ners son, härhövitsmannen i Israel, och Amasa, Jeters son, härhövitsmannen i Juda.
Their blood shall therefore return upon the head of Joab, and upon the head of his seed for ever: but upon David, and upon his seed, and upon his house, and upon his throne, shall there be peace for ever from the LORD.
Men åt David och hans efterkommande, hans hus och hans tron skall HERREN giva frid till evig tid.
So Benaiah the son of Jehoiada went up, and fell upon him, and slew him: and he was buried in his own house in the wilderness.
Så gick då Benaja, Jojadas son, ditupp och stötte ned honom och dödade honom; och han blev begraven där han bodde i öknen.
And the king put Benaiah the son of Jehoiada in his room over the host: and Zadok the priest did the king put in the room of Abiathar.
Och konungen satte Benaja, Jojadas son, i hans ställe över hären; och prästen Sadok hade konungen satt i Ebjatars ställe.
And the king sent and called for Shimei, and said unto him, Build thee an house in Jerusalem, and dwell there, and go not forth thence any whither.
Därefter sände konungen och lät kalla till sig Simei och sade till honom: »Bygg dig ett hus i Jerusalem och bo där, och därifrån får du icke gå ut, varken hit eller dit.
For it shall be, that on the day thou goest out, and passest over the brook Kidron, thou shalt know for certain that thou shalt surely die: thy blood shall be upon thine own head.
Ditt blod kommer då över ditt eget huvud.»
And Shimei dwelt in Jerusalem many days.
Simei sade till konungen: »Vad du har talat är gott; såsom min herre konungen har sagt, så skall din tjänare göra.» Och Simei bodde i Jerusalem en lång tid.
And it came to pass at the end of three years, that two of the servants of Shimei ran away unto Achish son of Maachah king of Gath.
Men tre år därefter hände sig att två tjänare flydde ifrån Simei till Akis, Maakas son, konungen i Gat.
And they told Shimei, saying, Behold, thy servants be in Gath.
Och man berättade för Simei och sade: »Dina tjänare äro i Gat.»
And Shimei arose, and saddled his ass, and went to Gath to Achish to seek his servants: and Shimei went, and brought his servants from Gath.
Simei begav sig alltså åstad och hämtade sina tjänare från Gat.
And it was told Solomon that Shimei had gone from Jerusalem to Gath, and was come again.
Men när det blev berättat för Salomo att Simei hade begivit sig från Jerusalem till Gat och kommit tillbaka,
And the king sent and called for Shimei, and said unto him, Did I not make thee to swear by the LORD, and protested unto thee, saying, Know for a certain, on the day thou goest out, and walkest abroad any whither, that thou shalt surely die? and thou saidst unto me, The word that I have heard is good.
'Vad du har sagt är gott, och jag har hört det.'
Why then hast thou not kept the oath of the LORD, and the commandment that I have charged thee with?
Varför har du då icke aktat på din ed vid HERREN och på det bud som jag har givit dig?»
The king said moreover to Shimei, Thou knowest all the wickedness which thine heart is privy to, that thou didst to David my father: therefore the LORD shall return thy wickedness upon thine own head;
HERREN skall nu låta din ondska komma tillbaka över ditt eget huvud.
And king Solomon shall be blessed, and the throne of David shall be established before the LORD for ever.
Men konung Salomo skall bliva välsignad, och Davids tron skall bliva befäst inför HERREN till evig tid.»
So the king commanded Benaiah the son of Jehoiada; which went out, and fell upon him, that he died.
På konungens befallning gick därefter Benaja, Jojadas son, fram och stötte ned honom, så att han dog.
And the kingdom was established in the hand of Solomon.
Och konungadömet blev befäst i Salomos hand.
And Solomon made affinity with Pharaoh king of Egypt, and took Pharaoh's daughter, and brought her into the city of David, until he had made an end of building his own house, and the house of the LORD, and the wall of Jerusalem round about.
Och Salomo befryndade sig med Farao, konungen i Egypten; han tog Faraos dotter till hustru och förde henne in i Davids stad, och där fick hon bo, till dess han hade byggt sitt hus färdigt, så ock HERRENS hus och muren runt omkring Jerusalem.
Only the people sacrificed in high places, because there was no house built unto the name of the LORD, until those days.
Emellertid offrade folket på höjderna, eftersom ännu vid denna tid intet hus hade blivit byggt åt HERRENS namn.
And Solomon loved the LORD, walking in the statutes of David his father: only he sacrificed and burnt incense in high places.
Och Salomo älskade HERREN och vandrade efter sin fader Davids stadgar, utom att han frambar offer på höjderna och tände offereld där.
And the king went to Gibeon to sacrifice there; for that was the great high place: a thousand burnt offerings did Solomon offer upon that altar.
Och konungen begav sig till Gibeon för att offra där, ty detta var den förnämsta offerhöjden; tusen brännoffer offrade Salomo på altaret där.
In Gibeon the LORD appeared to Solomon in a dream by night: and God said, Ask what I shall give thee.
I Gibeon uppenbarade sig nu HERREN för Salomo i en dröm om natten; Gud sade: »Bed mig om vad du vill att jag skall giva dig.»
And Solomon said, Thou hast shewed unto thy servant David my father great mercy, according as he walked before thee in truth, and in righteousness, and in uprightness of heart with thee; and thou hast kept for him this great kindness, that thou hast given him a son to sit on his throne, as it is this day.
Och du bevarade åt honom denna stora nåd och gav honom en son till efterträdare på hans tron, såsom ju nu har skett.
I know not how to go out or come in.
Ja, nu har du, HERRE, min Gud, gjort din tjänare till konung efter min fader David; men jag är en helt ung man, som icke rätt förstår att vara ledare och anförare.
And thy servant is in the midst of thy people which thou hast chosen, a great people, that cannot be numbered nor counted for multitude.
Och din tjänare är här bland ditt folk, det som du har utvalt, ett folk som är så talrikt att det icke kan räknas eller täljas för sin myckenhets skull.
Give therefore thy servant an understanding heart to judge thy people, that I may discern between good and bad: for who is able to judge this thy so great a people?
Så giv nu din tjänare ett hörsamt hjärta, så att han kan vara domare för ditt folk och skilja mellan gott och ont; ty vem förmår väl eljest att vara domare för detta ditt stora folk?»
And the speech pleased the LORD, that Solomon had asked this thing.
Detta, att Salomo bad om sådant, täcktes Herren.
And God said unto him, Because thou hast asked this thing, and hast not asked for thyself long life; neither hast asked riches for thyself, nor hast asked the life of thine enemies; but hast asked for thyself understanding to discern judgment;
Och Gud sade till honom: »Eftersom du har bett om sådant och icke bett om ett långt liv, ej heller bett om rikedom eller bett om dina fienders liv, utan har bett om att få förstånd till att akta på vad rätt är,
Behold, I have done according to thy words: lo, I have given thee a wise and an understanding heart; so that there was none like thee before thee, neither after thee shall any arise like unto thee.
se, därför vill jag göra såsom du önskar; se, jag giver dig ett så vist och förståndigt hjärta, att din like icke har funnits före dig, och att din like ej heller skall uppstå efter dig.
And I have also given thee that which thou hast not asked, both riches, and honour: so that there shall not be any among the kings like unto thee all thy days.
Därtill giver jag dig ock vad du icke har bett om, nämligen både rikedom och ära, så att i all din tid ingen konung skall vara din like.
And if thou wilt walk in my ways, to keep my statutes and my commandments, as thy father David did walk, then I will lengthen thy days.
Och om du vandrar på mina vägar, så att du håller mina stadgar och bud, såsom din fader David gjorde, då skall jag låta dig länge leva.»
And Solomon awoke; and, behold, it was a dream.
Därefter vaknade Salomo och fann att det var en dröm.
And he came to Jerusalem, and stood before the ark of the covenant of the LORD, and offered up burnt offerings, and offered peace offerings, and made a feast to all his servants.
Och när han kom till Jerusalem, trädde han fram inför Herrens förbundsark och offrade brännoffer och frambar tackoffer; och därefter gjorde han ett gästabud för alla sina tjänare.
Then came there two women, that were harlots, unto the king, and stood before him.
Vid den tiden kommo två skökor till konungen och trädde fram inför honom.
And the one woman said, O my lord, I and this woman dwell in one house; and I was delivered of a child with her in the house.
Och jag födde barn där i huset hos henne.
And it came to pass the third day after that I was delivered, that this woman was delivered also: and we were together; there was no stranger with us in the house, save we two in the house.
Och vi voro tillsammans, utan att någon främmande var hos oss i huset; allenast vi båda voro i huset.
And this woman's child died in the night; because she overlaid it.
Men en natt dog denna kvinnas son, ty hon hade legat ihjäl honom.
And she arose at midnight, and took my son from beside me, while thine handmaid slept, and laid it in her bosom, and laid her dead child in my bosom.
Då stod hon upp om natten och tog min son från min sida, under det att din tjänarinna sov, och lade honom i sin famn, men sin döde son lade hon i min famn.
And when I rose in the morning to give my child suck, behold, it was dead: but when I had considered it in the morning, behold, it was not my son, which I did bear.
Men när jag såg nogare på honom om morgonen, fick jag se att det icke var min son, den som jag hade fött.»
And the other woman said, Nay; but the living is my son, and the dead is thy son.
Då sade den andra kvinnan: »Det är icke så.
And this said, No; but the dead is thy son, and the living is my son.
Min son är den som lever, och din son är den som är död.» Men den första svarade: »Det är icke så.
Thus they spake before the king.
Din son är den som är död, och min son är den som lever.» Så tvistade de inför konungen.
Then said the king, The one saith, This is my son that liveth, and thy son is the dead: and the other saith, Nay; but thy son is the dead, and my son is the living.
Och den andra säger:
And the king said, Bring me a sword.
'Det är icke så.
And they brought a sword before the king.
Din son är den som är död, och min son är den som lever.'»
And the king said, Divide the living child in two, and give half to the one, and half to the other.
Därefter sade konungen: »Tagen hit ett svärd.» Och när man hade burit svärdet fram till konungen,
Then spake the woman whose the living child was unto the king, for her bowels yearned upon her son, and she said, O my lord, give her the living child, and in no wise slay it.
sade konungen: »Huggen det levande barnet i två delar, och given den ena hälften åt den ena och den andra hälften åt den andra.»
But the other said, Let it be neither mine nor thine, but divide it.
Men då sade den kvinna vilkens son det levande barnet var till konungen — ty hennes hjärta upprördes av kärlek till sonen -- hon sade: »Hör mig, herre; given henne det levande barnet; döden det icke.» Men den andra sade: »Må det vara varken mitt eller ditt; huggen det itu.»
Then the king answered and said, Give her the living child, and in no wise slay it: she is the mother thereof.
Hon är dess moder.»
And all Israel heard of the judgment which the king had judged; and they feared the king: for they saw that the wisdom of God was in him, to do judgment.
När nu hela Israel fick höra talas om den dom som konungen hade fällt, häpnade de över konungen, ty de sågo att Guds vishet var i honom till att skipa rätt.
So king Solomon was king over all Israel.
Hans vishet.
And these were the princes which he had; Azariah the son of Zadok the priest,
Asarja, Sadoks son, var präst;
Elihoreph and Ahiah, the sons of Shisha, scribes; Jehoshaphat the son of Ahilud, the recorder.
Elihoref och Ahia, Sisas söner, voro sekreterare; Josafat, Ahiluds son, var kansler;
And Benaiah the son of Jehoiada was over the host: and Zadok and Abiathar were the priests:
Benaja, Jojadas son, var överbefälhavare; Sadok och Ebjatar voro präster;
And Azariah the son of Nathan was over the officers: and Zabud the son of Nathan was principal officer, and the king's friend:
Asarja, Natans son, var överfogde; Sabud, Natans son, en präst, var konungens vänSe Vän i Ordförkl.;
And Ahishar was over the household: and Adoniram the son of Abda was over the tribute.
Ahisar var överhovmästare; Adoniram, Abdas son, hade uppsikten över de allmänna arbetena.
And Solomon had twelve officers over all Israel, which provided victuals for the king and his household: each man his month in a year made provision.
Och Salomo hade satt över hela Israel tolv fogdar, som skulle sörja för vad konungen och hans hus behövde; var och en hade årligen sin månad, då han skulle sörja för dessa behov.
And these are their names:
Och följande voro deras namn:
The son of Hur, in mount Ephraim:
Ben-Hur i Efraims bergsbygd;
The son of Dekar, in Makaz, and in Shaalbim, and Bethshemesh, and Elonbethhanan:
Ben-Deker i Makas, Saalbim, Bet-Semes, Elon, Bet-Hanan;
The son of Hesed, in Aruboth; to him pertained Sochoh, and all the land of Hepher:
Ben-Hesed i Arubbot, vilken hade Soko och hela Heferlandet;
The son of Abinadab, in all the region of Dor; which had Taphath the daughter of Solomon to wife:
Ben-Abinadab i hela Nafat-Dor — denne fick Salomos dotter Tafat till hustru --;
Baana the son of Ahilud; to him pertained Taanach and Megiddo, and all Bethshean, which is by Zartanah beneath Jezreel, from Bethshean to Abelmeholah, even unto the place that is beyond Jokneam:
Baana, Ahiluds son, i Taanak och Megiddo och i hela den del av Bet-Sean, som ligger på sidan om Saretan, nedanför Jisreel, från Bet-Sean ända till Abel-Mehola och bortom Jokmeam;
The son of Geber, in Ramothgilead; to him pertained the towns of Jair the son of Manasseh, which are in Gilead; to him also pertained the region of Argob, which is in Bashan, threescore great cities with walls and brasen bars:
Ben-Geber i Ramot i Gilead; han hade Manasses son Jairs byar, som ligga i Gilead; han hade ock landsträckan Argob, som ligger i Basan, sextio stora städer med murar och kopparbommar;
Ahinadab the son of Iddo had Mahanaim:
Ahinadab, Iddos son, i Mahanaim;
Ahimaaz was in Naphtali; he also took Basmath the daughter of Solomon to wife:
Ahimaas i Naftali; också han hade tagit en dotter av Salomo, Basemat, till hustru;
Baanah the son of Hushai was in Asher and in Aloth:
Baana, Husais son, i Aser och Alot;
Jehoshaphat the son of Paruah, in Issachar:
Josafat, Paruas son, i Isaskar;
Shimei the son of Elah, in Benjamin:
Simei, Elas son, i Benjamin;
Geber the son of Uri was in the country of Gilead, in the country of Sihon king of the Amorites, and of Og king of Bashan; and he was the only officer which was in the land.
Geber, Uris son, i Gileads land, det land som hade tillhört Sihon, amoréernas konung, och Og, konungen i Basan; ty allenast en enda fogde fanns i det landet.
Judah and Israel were many, as the sand which is by the sea in multitude, eating and drinking, and making merry.
Juda och Israel voro då talrika, så talrika som sanden vid havet; och man åt och drack och var glad.
And Solomon reigned over all kingdoms from the river unto the land of the Philistines, and unto the border of Egypt: they brought presents, and served Solomon all the days of his life.
Så var nu Salomo herre över alla riken ifrån floden till filistéernas land och ända ned till Egyptens gräns; de förde skänker till Salomo och voro honom underdåniga, så länge han levde.
And Solomon's provision for one day was thirty measures of fine flour, and threescore measures of meal,
Och vad Salomo för var dag behövde av livsmedel var: trettio korer fint mjöl och sextio korer vanligt mjöl,
Ten fat oxen, and twenty oxen out of the pastures, and an hundred sheep, beside harts, and roebucks, and fallowdeer, and fatted fowl.
tio gödda oxar, tjugu valloxar och hundra far, förutom hjortar, gaseller, dovhjortar och gödda fåglar.
For he had dominion over all the region on this side the river, from Tiphsah even to Azzah, over all the kings on this side the river: and he had peace on all sides round about him.
Ty han rådde över hela landet på andra sidan floden, ifrån Tifsa ända till Gasa, över alla konungar på andra sidan floden; och han hade fred på alla sidor, runt omkring,
And Judah and Israel dwelt safely, every man under his vine and under his fig tree, from Dan even to Beersheba, all the days of Solomon.
Så att Juda och Israel sutto i trygghet, var och en under sitt vinträd och sitt fikonträd, ifrån Dan ända till Beer-Seba, så länge Salomo levde.
And Solomon had forty thousand stalls of horses for his chariots, and twelve thousand horsemen.
Och Salomo hade fyrtio tusen spann vagnshästar och tolv tusen ridhästar.
And those officers provided victual for king Solomon, and for all that came unto king Solomon's table, every man in his month: they lacked nothing.
Och de nämnda fogdarna sörjde var sin månad för konung Salomos behov, och för allas som hade tillträde till konung Salomos bord; de läto intet fattas.
Barley also and straw for the horses and dromedaries brought they unto the place where the officers were, every man according to his charge.
Och kornet och halmen för hästarna och travarna förde de, var och en i sin ordning, till det ställe där han uppehöll sig.
And God gave Solomon wisdom and understanding exceeding much, and largeness of heart, even as the sand that is on the sea shore.
Och Gud gav Salomo vishet och förstånd i mycket rikt mått och så mycken insikt, att den kunde liknas vid sanden på havets strand,
And Solomon's wisdom excelled the wisdom of all the children of the east country, and all the wisdom of Egypt.
så att Salomos vishet var större än alla österlänningars vishet och all Egyptens vishet.
For he was wiser than all men; than Ethan the Ezrahite, and Heman, and Chalcol, and Darda, the sons of Mahol: and his fame was in all nations round about.
Han var visare än alla andra människor, visare än esraiten Etan och Heman och Kalkol och Darda, Mahols söner; och ryktet om honom gick ut bland alla folk runt omkring.