natgillin/translations-raw huggingface dataset:
And he that searcheth the hearts knoweth what is the mind of the Spirit, because he maketh intercession for the saints according to the will of God.
Och han som rannsakar hjärtan, han vet vad Anden menar, ty det är efter Guds behag som han manar gott för de heliga.
And we know that all things work together for good to them that love God, to them who are the called according to his purpose.
Men vi veta att för dem som älska Gud samverkar allt till det bästa, för dem som äro kallade efter hans rådslut.
For whom he did foreknow, he also did predestinate to be conformed to the image of his Son, that he might be the firstborn among many brethren.
Ty dem som förut hava blivit kända av honom, dem har han ock förut bestämt till att bliva hans Sons avbilder, honom lika, så att denne skulle bliva den förstfödde bland många bröder.
Moreover whom he did predestinate, them he also called: and whom he called, them he also justified: and whom he justified, them he also glorified.
Och dem som han har förut bestämt, dem kallar han ock, och dem som han har kallat, dem rättfärdiggör han ock, och dem som han har rättfärdiggjort, dem förhärligar han ock.
What shall we then say to these things?
Vad skola vi nu säga härom?
If God be for us, who can be against us?
Är Gud för oss, vem kan då vara emot oss?
He that spared not his own Son, but delivered him up for us all, how shall he not with him also freely give us all things?
Han som icke har skonat sin egen Son, utan utgivit honom för oss alla, huru skulle han kunna annat än också skänka oss allt med honom?
Who shall lay any thing to the charge of God's elect?
Vem vill anklaga Guds utvalda?
It is God that justifieth.
Gud är den som rättfärdiggör.
Who is he that condemneth?
Vem är den som vill fördöma?
It is Christ that died, yea rather, that is risen again, who is even at the right hand of God, who also maketh intercession for us.
Kristus Jesus är den som har dött, ja, än mer, den som har uppstått; och han sitter på Guds högra sida, han manar ock gott för oss.
Who shall separate us from the love of Christ? shall tribulation, or distress, or persecution, or famine, or nakedness, or peril, or sword?
Månne bedrövelse eller ångest eller förföljelse eller hunger eller nakenhet eller fara eller svärd?
As it is written, For thy sake we are killed all the day long; we are accounted as sheep for the slaughter.
Så är ju skrivet: »För din skull varda vi dödade hela dagen; vi hava blivit aktade såsom slaktfår.»
Nay, in all these things we are more than conquerors through him that loved us.
Nej, i allt detta vinna vi en härlig seger genom honom som har älskat oss.
For I am persuaded, that neither death, nor life, nor angels, nor principalities, nor powers, nor things present, nor things to come,
Ty jag är viss om att varken död eller liv, varken änglar eller andefurstar, varken något som nu är eller något som skall komma,
Nor height, nor depth, nor any other creature, shall be able to separate us from the love of God, which is in Christ Jesus our Lord.
varken någon makt i höjden eller någon makt i djupet, ej heller något annat skapat skall kunna skilja oss från Guds kärlek i Kristus Jesus, vår Herre.
I say the truth in Christ, I lie not, my conscience also bearing me witness in the Holy Ghost,
Jag talar sanning i Kristus, jag ljuger icke – därom bär mitt samvete mig vittnesbörd i den helige Ande –
That I have great heaviness and continual sorrow in my heart.
när jag säger att jag har stor bedrövelse och oavlåtligt kval i mitt hjärta.
For I could wish that myself were accursed from Christ for my brethren, my kinsmen according to the flesh:
Ja, jag skulle önska att jag själv vore förbannad och bortkastad från Kristus, om detta kunde gagna mina bröder, mina fränder efter köttet.
Who are Israelites; to whom pertaineth the adoption, and the glory, and the covenants, and the giving of the law, and the service of God, and the promises;
De äro ju israeliter, dem tillhöra barnaskapet och härligheten och förbunden och lagstiftningen och tempeltjänsten och löftena.
Amen.
Dem tillhöra ock fäderna, och från dem är Kristus kommen efter köttet, han som är över allting, Gud, högtlovad i evighet, amen.
Not as though the word of God hath taken none effect.
Detta säger jag icke som om Guds löftesord skulle hava blivit om intet.
For they are not all Israel, which are of Israel:
Ty »Israel», det är icke detsamma som alla de som härstamma från Israel.
Neither, because they are the seed of Abraham, are they all children: but, In Isaac shall thy seed be called.
Nej, det heter: »Genom Isak är det som säd skall uppkallas efter dig.»
That is, They which are the children of the flesh, these are not the children of God: but the children of the promise are counted for the seed.
Icke de äro Guds barn, som äro barn efter köttet, men de som äro barn efter löftet, de räknas för säd.
For this is the word of promise, At this time will I come, and Sarah shall have a son.
Ty ett löftesord var det ordet: »Vid denna tid skall jag komma tillbaka, och då skall Sara hava en son.»
And not only this; but when Rebecca also had conceived by one, even by our father Isaac;
Än mer: så skedde ock, när Rebecka genom en och samme man, nämligen vår fader Isak, blev moder till sina barn.
(For the children being not yet born, neither having done any good or evil, that the purpose of God according to election might stand, not of works, but of him that calleth;)
Ty förrän dessa voro födda, och innan de ännu hade gjort vare sig gott eller ont, blev det ordet henne sagt – för att Guds utkorelse-rådslut skulle bliva beståndande, varvid det icke skulle bero på någons gärningar, utan på honom som kallar –
It was said unto her, The elder shall serve the younger.
det ordet: »Den äldre skall tjäna den yngre.»
As it is written, Jacob have I loved, but Esau have I hated.
Så är ock skrivet: »Jakob älskade jag, men Esau hatade jag.»
Is there unrighteousness with God?
Kan väl orättfärdighet finnas hos Gud?
For he saith to Moses, I will have mercy on whom I will have mercy, and I will have compassion on whom I will have compassion.
Han säger ju till Moses: »Jag skall vara barmhärtig mot den jag vill vara barmhärtig emot, och jag skall förbarma mig över den jag vill förbarma mig över.»
So then it is not of him that willeth, nor of him that runneth, but of God that sheweth mercy.
Alltså beror det icke på någon människas vilja eller strävan, utan på Guds barmhärtighet.
For the scripture saith unto Pharaoh, Even for this same purpose have I raised thee up, that I might shew my power in thee, and that my name might be declared throughout all the earth.
Ty skriften säger till Farao: »Just därtill har jag låtit dig uppstå, att jag skall visa min makt på dig, och att mitt namn skall varda förkunnat på hela jorden.»
Therefore hath he mercy on whom he will have mercy, and whom he will he hardeneth.
Alltså är han barmhärtig mot vem han vill, och vem han vill förhärdar han.
Thou wilt say then unto me, Why doth he yet find fault?
Nu torde du säga till mig: »Vad har han då att förebrå oss?
For who hath resisted his will?
Kan väl någon stå emot hans vilja?»
Nay but, O man, who art thou that repliest against God?
O människa, vem är då du, som vill träta med Gud?
Shall the thing formed say to him that formed it, Why hast thou made me thus?
Icke skall verket säga till sin mästare: »Varför gjorde du mig så?»
Hath not the potter power over the clay, of the same lump to make one vessel unto honour, and another unto dishonour?
Har icke krukmakaren den makten över leret, att han av samma lerklump kan göra ett kärl till hedersamt bruk, ett annat till mindre hedersamt?
What if God, willing to shew his wrath, and to make his power known, endured with much longsuffering the vessels of wrath fitted to destruction:
Men om nu Gud, när han ville visa sin vrede och uppenbara sin makt, likväl i stor långmodighet hade fördrag med »vredens kärl», som voro färdiga till fördärv, vad har du då att säga?
And that he might make known the riches of his glory on the vessels of mercy, which he had afore prepared unto glory,
Och om han gjorde detta för att tillika få uppenbara sin härlighets rikedom på »barmhärtighetens kärl», som han förut hade berett till härlighet?
Even us, whom he hath called, not of the Jews only, but also of the Gentiles?
Och till att vara sådana har han ock kallat oss, icke allenast dem som äro av judisk börd, utan jämväl dem som äro av hednisk.
As he saith also in Osee, I will call them my people, which were not my people; and her beloved, which was not beloved.
Så säger han ock hos Oseas: »Det folk som icke var mitt folk, det skall jag kalla 'mitt folk', och henne som jag icke älskade skall jag kalla 'min älskade'.
And it shall come to pass, that in the place where it was said unto them, Ye are not my people; there shall they be called the children of the living God.
'I ären icke mitt folk', där skola de kallas 'den levande Gudens barn'.»
Esaias also crieth concerning Israel, Though the number of the children of Israel be as the sand of the sea, a remnant shall be saved:
Men Esaias utropar om Israel: »Om än Israels barn vore till antalet såsom sanden i havet, så skall dock allenast en kvarleva bliva frälst.
For he will finish the work, and cut it short in righteousness: because a short work will the Lord make upon the earth.
Ty dom skall Herren hålla på jorden, en slutdom, som avgör saken med hast.»
And as Esaias said before, Except the Lord of Sabaoth had left us a seed, we had been as Sodoma, and been made like unto Gomorrha.
Och det är såsom redan Esaias har sagt: »Om Herren Sebaot icke hade lämnat en avkomma kvar åt oss, då vore vi såsom Sodom, vi vore Gomorra lika.»
That the Gentiles, which followed not after righteousness, have attained to righteousness, even the righteousness which is of faith.
Jo, att hedningarna, som icke foro efter rättfärdighet, hava vunnit rättfärdighet, nämligen den rättfärdighet som kommer av tro,
But Israel, which followed after the law of righteousness, hath not attained to the law of righteousness.
under det att Israel, som for efter en rättfärdighetslag, icke har kommit till någon sådan lag.
Wherefore?
Varför?
Because they sought it not by faith, but as it were by the works of the law.
Därför att de icke sökte den på trons väg, utan såsom något som skulle vinnas på gärningarnas väg.
For they stumbled at that stumblingstone;
De stötte sig mot stötestenen,
As it is written, Behold, I lay in Sion a stumblingstone and rock of offence: and whosoever believeth on him shall not be ashamed.
såsom det är skrivet: »Se, jag lägger i Sion en stötesten och en klippa som skall bliva dem till fall; men den som tror på den skall icke komma på skam.»
Brethren, my heart's desire and prayer to God for Israel is, that they might be saved.
Mina bröder, mitt hjärtas åstundan och min bön till Gud för dem är att de må bliva frälsta.
For I bear them record that they have a zeal of God, but not according to knowledge.
Dock göra de detta icke med rätt insikt.
For they being ignorant of God's righteousness, and going about to establish their own righteousness, have not submitted themselves unto the righteousness of God.
De förstå nämligen icke rättfärdigheten från Gud, utan söka att komma åstad en sin egen rättfärdighet och hava icke givit sig under rättfärdigheten från Gud.
For Christ is the end of the law for righteousness to every one that believeth.
Ty lagen har fått sin ände i Kristus, till rättfärdighet för var och en som tror.
For Moses describeth the righteousness which is of the law, That the man which doeth those things shall live by them.
Moses skriver ju om den rättfärdighet som kommer av lagen, att den människa som övar sådan rättfärdighet skall leva genom den.
But the righteousness which is of faith speaketh on this wise, Say not in thine heart, Who shall ascend into heaven?
Men den rättfärdighet som kommer av tro säger så: »Du behöver icke fråga i ditt hjärta:
(that is, to bring Christ down from above:)
'Vem vill fara upp till himmelen (nämligen för att hämta Kristus ned)?'
Or, Who shall descend into the deep?
ej heller:
(that is, to bring up Christ again from the dead.)
'Vem vill fara ned till avgrunden (nämligen för att hämta Kristus upp ifrån de döda?'»
The word is nigh thee, even in thy mouth, and in thy heart: that is, the word of faith, which we preach;
Vad säger den då? »Ordet är dig nära, i din mun och i ditt hjärta (nämligen ordet om tron, det som vi predika).»
That if thou shalt confess with thy mouth the Lord Jesus, and shalt believe in thine heart that God hath raised him from the dead, thou shalt be saved.
Ty om du med din mun bekänner Jesus vara Herre och i ditt hjärta tror att Gud har uppväckt honom från de döda, då bliver du frälst.
For with the heart man believeth unto righteousness; and with the mouth confession is made unto salvation.
Ty genom hjärtats tro bliver man rättfärdig, och genom munnens bekännelse bliver man frälst.
For the scripture saith, Whosoever believeth on him shall not be ashamed.
Skriften säger ju: »Ingen som tror på honom skall komma på skam.»
For there is no difference between the Jew and the Greek: for the same Lord over all is rich unto all that call upon him.
Det är ingen åtskillnad mellan jude och grek; alla hava ju en och samme Herre, och han har rikedomar att giva åt alla som åkalla honom.
For whosoever shall call upon the name of the Lord shall be saved.
Ty »var och en som åkallar Herrens namn, han skall varda frälst».
How then shall they call on him in whom they have not believed? and how shall they believe in him of whom they have not heard? and how shall they hear without a preacher?
Och huru skulle de kunna höra, om ingen predikade?
And how shall they preach, except they be sent? as it is written, How beautiful are the feet of them that preach the gospel of peace, and bring glad tidings of good things!
Så är och skrivet: »Huru ljuvliga äro icke fotstegen av de män som frambära gott budskap!»
But they have not all obeyed the gospel.
Dock, icke alla hava blivit evangelium lydiga.
For Esaias saith, Lord, who hath believed our report?
Esaias säger ju: »Herre, vem trodde vad som predikades för oss?»
So then faith cometh by hearing, and hearing by the word of God.
Alltså kommer tron av predikan, men predikan i kraft av Kristi ord.
But I say, Have they not heard?
Hava de kanhända icke hört predikas?
Yes verily, their sound went into all the earth, and their words unto the ends of the world.
Jo, visserligen; det heter ju: »Deras tal har gått ut över hela jorden, och deras ord till världens ändar.»
But I say, Did not Israel know?
Har Israel kanhända icke förstått det?
First Moses saith, I will provoke you to jealousy by them that are no people, and by a foolish nation I will anger you.
Redan Moses säger: »Jag skall uppväcka eder avund mot ett folk som icke är ett folk; mot ett hednafolk utan förstånd skall jag reta eder till vrede.»
But Esaias is very bold, and saith, I was found of them that sought me not; I was made manifest unto them that asked not after me.
Och Esaias går så långt, att han säger: »Jag har låtit mig finnas av dem som icke sökte mig, jag har låtit mig bliva uppenbar för dem som icke frågade efter mig.»
But to Israel he saith, All day long I have stretched forth my hands unto a disobedient and gainsaying people.
Men om Israel säger han: »Hela dagen har jag uträckt mina händer till ett ohörsamt och gensträvigt folk.»
I say then, Hath God cast away his people?
En kvarleva av Israel är redan upptagen till nåd.
For I also am an Israelite, of the seed of Abraham, of the tribe of Benjamin.
Jag är ju själv en israelit, av Abrahams säd och av Benjamins stam.
God hath not cast away his people which he foreknew.
Gud har icke förskjutit sitt folk, som redan förut hade blivit känt av honom.
Wot ye not what the scripture saith of Elias? how he maketh intercession to God against Israel saying,
Eller veten I icke vad skriften säger, där den talar om Elias, huru denne inför Gud träder upp mot Israel med dessa ord:
Lord, they have killed thy prophets, and digged down thine altars; and I am left alone, and they seek my life.
»Herre, de hava dräpt dina profeter och rivit ned dina altaren; jag allena är kvar, och de stå efter mitt liv»?
I have reserved to myself seven thousand men, who have not bowed the knee to the image of Baal.
Och vad får han då för svar av Gud? »Jag har låtit bliva kvar åt mig sju tusen män, som icke hava böjt knä för Baal.»
Even so then at this present time also there is a remnant according to the election of grace.
Likaså finnes ock, i den tid som nu är, en kvarleva, i kraft av en utkorelse som har skett av nåd.
But if it be of works, then it is no more grace: otherwise work is no more work.
Men har den skett av nåd, så har den icke skett på grund av gärningar; annars vore nåd icke mer nåd.
What then?
Huru är det alltså?
Israel hath not obtained that which he seeketh for; but the election hath obtained it, and the rest were blinded.
Vad Israel står efter, det har det icke fått; allenast de utvalda hava fått det, medan de andra hava blivit förstockade.
(According as it is written, God hath given them the spirit of slumber, eyes that they should not see, and ears that they should not hear;) unto this day.
Så är ju skrivet: »Gud har givit dem en sömnaktighetens ande, ögon som de icke kunna se med och öron som de icke kunna höra med; så är det ännu i dag.»
And David saith, Let their table be made a snare, and a trap, and a stumblingblock, and a recompence unto them:
Och David säger: »Må deras bord bliva dem till en snara, så att de bliva fångade; må det bliva dem till ett giller, så att de få sin vedergällning.
Let their eyes be darkened, that they may not see, and bow down their back alway.
Må deras ögon förmörkas, så att de icke se; böj deras rygg alltid.»
I say then, Have they stumbled that they should fall?
Var det då för att de skulle komma på fall som de stapplade?
God forbid: but rather through their fall salvation is come unto the Gentiles, for to provoke them to jealousy.
Men genom deras fall har frälsningen kommit till hedningarna, för att de själva skola »uppväckas till avund».
Now if the fall of them be the riches of the world, and the diminishing of them the riches of the Gentiles; how much more their fulness?
Och har nu redan deras fall varit till rikedom för världen, och har deras fåtalighet varit till rikedom för hedningarna, huru mycket mer skall icke deras fulltalighet så bliva!
For I speak to you Gentiles, inasmuch as I am the apostle of the Gentiles, I magnify mine office:
Eftersom jag nu är en hedningarnas apostel, håller jag mitt ämbete högt –
If by any means I may provoke to emulation them which are my flesh, and might save some of them.
om jag till äventyrs så skulle kunna »uppväcka avund» hos dem som äro mitt kött och blod och frälsa några bland dem.
For if the casting away of them be the reconciling of the world, what shall the receiving of them be, but life from the dead?
Ty om redan deras förkastelse hade med sig världens försoning, vad skall då deras upptagande hava med sig, om icke liv från de döda?
For if the firstfruit be holy, the lump is also holy: and if the root be holy, so are the branches.
Om förstlingsbrödet är heligt, så är ock hela degen helig; och om roten är helig, så äro ock grenarna heliga.
And if some of the branches be broken off, and thou, being a wild olive tree, wert graffed in among them, and with them partakest of the root and fatness of the olive tree;
Men om nu några av grenarna hava brutits bort, och du, som är av ett vilt olivträd, har blivit inympad bland grenarna och med dem har fått delaktighet i det äkta olivträdets saftrika rot,
Boast not against the branches.
så må du icke därför förhäva dig över grenarna.
But if thou boast, thou bearest not the root, but the root thee.
Nej, om du skulle vilja förhäva dig, så besinna att det icke är du som bär roten, utan att roten bär dig.
Thou wilt say then, The branches were broken off, that I might be graffed in.
Nu säger du kanhända: »Det var för att jag skulle bliva inympad som en del grenar brötos bort.»
Well; because of unbelief they were broken off, and thou standest by faith.
För sin otros skull blevo de bortbrutna, och du får vara kvar genom din tro.
Be not highminded, but fear:
Hav då inga högmodiga tankar, utan lev i fruktan.
For if God spared not the natural branches, take heed lest he also spare not thee.
Ty har Gud icke skonat de naturliga grenarna, så skall han icke heller skona dig.
Behold therefore the goodness and severity of God: on them which fell, severity; but toward thee, goodness, if thou continue in his goodness: otherwise thou also shalt be cut off.
Guds stränghet mot dem som föllo och hans godhet mot dig, om du nämligen håller dig fast vid hans godhet; annars bliver också du borthuggen.
And they also, if they abide not still in unbelief, shall be graffed in: for God is able to graff them in again.
Men jämväl de andra skola bliva inympade, om de icke hålla fast vid sin otro; Gud är ju mäktig att åter inympa dem.
For if thou wert cut out of the olive tree which is wild by nature, and wert graffed contrary to nature into a good olive tree: how much more shall these, which be the natural branches, be graffed into their own olive tree?
Ty om du har blivit borthuggen från ditt av naturen vilda olivträd och mot naturen inympats i ett ädelt olivträd, huru mycket snarare skola då icke dessa kunna inympas i sitt eget äkta olivträd, det som de efter naturen tillhöra!
For I would not, brethren, that ye should be ignorant of this mystery, lest ye should be wise in your own conceits; that blindness in part is happened to Israel, until the fulness of the Gentiles be come in.
Förstockelse har drabbat en del av Israel och skall fortfara intill dess hedningarna i fulltalig skara hava kommit in;
And so all Israel shall be saved: as it is written, There shall come out of Sion the Deliverer, and shall turn away ungodliness from Jacob:
och så skall hela Israel bliva frälst, såsom det är skrivet: »Från Sion skall förlossaren komma, han skall skaffa bort all ogudaktighet från Jakob.
For this is my covenant unto them, when I shall take away their sins.
Och när jag borttager deras synder, då skall detta vara det förbund, som jag gör med dem.»
As concerning the gospel, they are enemies for your sakes: but as touching the election, they are beloved for the father's sakes.
Se vi nu på evangelium, så äro de hans ovänner, för eder skull; men se vi på utkorelsen, så äro de hans älskade, för fädernas skull.
For the gifts and calling of God are without repentance.
Ty sina nådegåvor och sin kallelse kan Gud icke ångra.
For as ye in times past have not believed God, yet have now obtained mercy through their unbelief:
Såsom I förut voren ohörsamma mot Gud, men nu genom dessas ohörsamhet haven fått barmhärtighet,
Even so have these also now not believed, that through your mercy they also may obtain mercy.
så hava nu ock dessa varit ohörsamma, för att de, genom den barmhärtighet som har vederfarits eder, också själva skola få barmhärtighet.
For God hath concluded them all in unbelief, that he might have mercy upon all.
Ty Gud har givit dem alla till pris åt ohörsamhet, för att sedan förbarma sig över dem alla.
O the depth of the riches both of the wisdom and knowledge of God! how unsearchable are his judgments, and his ways past finding out!
Huru outgrundliga äro icke hans domar, och huru outrannsakliga hans vägar!
For who hath known the mind of the Lord? or who hath been his counsellor?
Ty »vem har lärt känna Herrens sinne, eller vem har varit hans rådgivare?
Or who hath first given to him, and it shall be recompensed unto him again?
Eller vem har först givit honom något, som han alltså bör betala igen?»
Amen.
Honom tillhör äran i evighet, amen.
I beseech you therefore, brethren, by the mercies of God, that ye present your bodies a living sacrifice, holy, acceptable unto God, which is your reasonable service.
Så förmanar jag nu eder, mina bröder, vid Guds barmhärtighet, att frambära edra kroppar till ett levande, heligt och Gud välbehagligt offer – eder andliga tempeltjänst.