natgillin/translations-raw huggingface dataset:
And Jacob sod pottage: and Esau came from the field, and he was faint:
En gång, då Jakob höll på att koka något till soppa, kom Esau hem från marken, uppgiven av hunger.
And Esau said to Jacob, Feed me, I pray thee, with that same red pottage; for I am faint: therefore was his name called Edom.
Och Esau sade till Jakob: »Låt mig få till livs av det röda, det röda du har där; ty jag är uppgiven av hunger.» Därav fick han namnet EdomD. ä. röd..
And Jacob said, Sell me this day thy birthright.
Men Jakob sade: »Sälj då nu åt mig din förstfödslorätt.»
And Esau said, Behold, I am at the point to die: and what profit shall this birthright do to me?
Esau svarade: »Jag är ju döden nära; vartill gagnar mig då min förstfödslorätt?»
And Jacob said, Swear to me this day; and he sware unto him: and he sold his birthright unto Jacob.
Jakob sade: »Så giv mig nu din ed därpå.» Och han gav honom sin ed och sålde så sin förstfödslorätt till Jakob.
Then Jacob gave Esau bread and pottage of lentiles; and he did eat and drink, and rose up, and went his way: thus Esau despised his birthright.
Så ringa aktade Esau sin förstfödslorätt.
And there was a famine in the land, beside the first famine that was in the days of Abraham.
Men en hungersnöd uppstod i landet, en ny hungersnöd, efter den som hade varit förut, i Abrahams tid.
And Isaac went unto Abimelech king of the Philistines unto Gerar.
Då begav sig Isak till Abimelek, filistéernas konung, i Gerar.
And the LORD appeared unto him, and said, Go not down into Egypt; dwell in the land which I shall tell thee of:
Och HERREN uppenbarade sig för honom och sade: »Drag icke ned till Egypten; bo kvar i det land som jag skall säga dig.
Sojourn in this land, and I will be with thee, and will bless thee; for unto thee, and unto thy seed, I will give all these countries, and I will perform the oath which I sware unto Abraham thy father;
Stanna såsom främling här i landet; jag skall vara med dig och välsigna dig, ty åt dig och din säd skall jag giva alla dessa länder, och skall hålla den ed som jag har svurit din fader Abraham.
And I will make thy seed to multiply as the stars of heaven, and will give unto thy seed all these countries; and in thy seed shall all the nations of the earth be blessed;
Jag skall göra din säd talrik såsom stjärnorna på himmelen, och jag skall giva åt din säd alla dessa länder; och i din säd skola alla folk på jorden välsigna sigSe Välsigna sig i Ordförkl.,
Because that Abraham obeyed my voice, and kept my charge, my commandments, my statutes, and my laws.
därför att Abraham har lyssnat till mina ord och hållit vad jag har bjudit honom hålla, mina bud, mina stadgar och mina lagar.»
And Isaac dwelt in Gerar:
Så stannade Isak kvar i Gerar.
And the men of the place asked him of his wife; and he said, She is my sister: for he feared to say, She is my wife; lest, said he, the men of the place should kill me for Rebekah; because she was fair to look upon.
Och när männen på orten frågade honom om hans hustru, sade han: »Hon är min syster.» Han fruktade nämligen för att säga att hon var hans hustru, ty han tänkte: »Männen här på orten kunde då dräpa mig för Rebeckas skull, eftersom hon är så fager att skåda.»
And it came to pass, when he had been there a long time, that Abimelech king of the Philistines looked out at a window, and saw, and, behold, Isaac was sporting with Rebekah his wife.
Men när han hade varit där en längre tid, hände sig en gång, då Abimelek, filistéernas konung, blickade ut genom fönstret, att han fick se Isak kärligt skämta med sin hustru Rebecka.
And Isaac said unto him, Because I said, Lest I die for her.
Då kallade Abimelek Isak till sig och sade: »Hon är ju din hustru; huru har du då kunnat säga: ’Hon är min syster’?» Isak svarade honom: »Jag fruktade att jag annars skulle bliva dödad för hennes skull.»
And Abimelech said, What is this thou hast done unto us? one of the people might lightly have lien with thy wife, and thou shouldest have brought guiltiness upon us.
Och så hade du dragit skuld över oss.»
And Abimelech charged all his people, saying, He that toucheth this man or his wife shall surely be put to death.
Sedan bjöd Abimelek allt folket och sade: »Den som kommer vid denne man eller vid hans hustru, han skall straffas med döden.»
Then Isaac sowed in that land, and received in the same year an hundredfold: and the LORD blessed him.
Och Isak sådde där i landet och fick det året hundrafalt, ty HERREN välsignade honom.
And the man waxed great, and went forward, and grew until he became very great:
Och han blev en mäktig man; hans makt blev större och större, så att han till slut var mycket mäktig.
For he had possession of flocks, and possession of herds, and great store of servants: and the Philistines envied him.
Han ägde så många får och fäkreatur och så många tjänare, att filistéerna begynte avundas honom.
For all the wells which his father's servants had digged in the days of Abraham his father, the Philistines had stopped them, and filled them with earth.
Och alla de brunnar som hans faders tjänare hade grävt i hans fader Abrahams tid, dem hade filistéerna kastat igen och fyllt med grus.
And Abimelech said unto Isaac, Go from us; for thou art much mightier than we.
Och Abimelek sade till Isak: »Drag bort ifrån oss; ty du har blivit oss alltför mäktig.»
And Isaac departed thence, and pitched his tent in the valley of Gerar, and dwelt there.
Då drog Isak bort därifrån och slog upp sitt läger i Gerars dal och bodde där.
And Isaac digged again the wells of water, which they had digged in the days of Abraham his father; for the Philistines had stopped them after the death of Abraham: and he called their names after the names by which his father had called them.
Och Isak lät åter gräva ut de vattenbrunnar som hade blivit grävda i hans fader Abrahams tid, men som filistéerna efter Abrahams död hade kastat igen; och han gav dem åter de namn som hans fader hade givit dem.
And Isaac's servants digged in the valley, and found there a well of springing water.
Och Isaks tjänare grävde i dalen och funno där en brunn med rinnande vatten.
And the herdmen of Gerar did strive with Isaac's herdmen, saying, The water is ours: and he called the name of the well Esek; because they strove with him.
Men herdarna i Gerar begynte tvista med Isaks herdar och sade: »Vattnet är vårt.» Då gav han den brunnen namnet EsekD. ä. kiv., eftersom de hade kivat med honom.
And they digged another well, and strove for that also: and he called the name of it Sitnah.
Därefter grävde de en annan brunn, men om den kommo de ock i tvist; då gav han den namnet SitnaD. ä. fientlighet..
And he removed from thence, and digged another well; and for that they strove not: and he called the name of it Rehoboth; and he said, For now the LORD hath made room for us, and we shall be fruitful in the land.
Därför gav han denna namnet RehobotD. ä. utrymme., i det han sade: »Nu har ju HERREN givit oss utrymme, så att vi kunna föröka oss i landet.»
And he went up from thence to Beersheba.
Sedan drog han därifrån upp till Beer-Seba.
And the LORD appeared unto him the same night, and said, I am the God of Abraham thy father: fear not, for I am with thee, and will bless thee, and multiply thy seed for my servant Abraham's sake.
Frukta icke, ty jag är med dig, och jag skall välsigna dig och göra din säd talrik, för min tjänare Abrahams skull.»
And he builded an altar there, and called upon the name of the LORD, and pitched his tent there: and there Isaac's servants digged a well.
Och Isaks tjänare grävde där en brunn.
Then Abimelech went to him from Gerar, and Ahuzzath one of his friends, and Phichol the chief captain of his army.
Och Abimelek begav sig till honom från Gerar med Ahussat, sin vänSe Vän i Ordförkl., och Pikol, sin härhövitsman.
And Isaac said unto them, Wherefore come ye to me, seeing ye hate me, and have sent me away from you?
Men Isak sade till dem: »Varför kommen I till mig, I som haten mig och haven drivit mig ifrån eder?»
And they said, We saw certainly that the LORD was with thee: and we said, Let there be now an oath betwixt us, even betwixt us and thee, and let us make a covenant with thee;
De svarade: »Vi hava tydligt sett att HERREN är med dig; därför tänkte vi: ’Låt oss giva varandra en ed, vi och du, så att vi sluta ett förbund med dig,
That thou wilt do us no hurt, as we have not touched thee, and as we have done unto thee nothing but good, and have sent thee away in peace: thou art now the blessed of the LORD.
att du icke skall göra oss något ont, likasom vi å vår sida icke hava kommit vid dig, och likasom vi icke hava gjort dig annat än gott och hava låtit dig fara i frid.’ Du är nu HERRENS välsignade.»
And he made them a feast, and they did eat and drink.
Då gjorde han ett gästabud för dem, och de åto och drucko.
And they rose up betimes in the morning, and sware one to another: and Isaac sent them away, and they departed from him in peace.
Bittida följande morgon svuro de varandra eden; sedan lät Isak dem gå, och de foro ifrån honom i frid.
And it came to pass the same day, that Isaac's servants came, and told him concerning the well which they had digged, and said unto him, We have found water.
Samma dag kommo Isaks tjänare och berättade för honom om den brunn som de hade grävt och sade till honom: »Vi hava funnit vatten.»
And he called it Shebah: therefore the name of the city is Beersheba unto this day.
Därav heter staden Beer-Seba ännu i dag.
And Esau was forty years old when he took to wife Judith the daughter of Beeri the Hittite, and Bashemath the daughter of Elon the Hittite:
När Esau var fyrtio år gammal, tog han till hustrur Judit, dotter till hetiten Beeri, och Basemat, dotter till hetiten Elon.
Which were a grief of mind unto Isaac and to Rebekah.
Men dessa blevo en hjärtesorg för Isak och Rebecka.
And it came to pass, that when Isaac was old, and his eyes were dim, so that he could not see, he called Esau his eldest son, and said unto him, My son: and he said unto him, Behold, here am I.
När Isak hade blivit gammal och hans ögon voro skumma, så att han icke kunde se, kallade han till sig Esau, sin äldste son, och sade till honom: »Min son!» Han svarade honom: »Vad vill du?»
And he said, Behold now, I am old, I know not the day of my death:
Då sade han: »Se, jag är gammal och vet icke när jag skall dö.
Now therefore take, I pray thee, thy weapons, thy quiver and thy bow, and go out to the field, and take me some venison;
Så tag nu dina jaktredskap, ditt koger och din båge, och gå ut i marken och jaga villebråd åt mig;
And make me savoury meat, such as I love, and bring it to me, that I may eat; that my soul may bless thee before I die.
red sedan till åt mig en smaklig rätt, en sådan som jag tycker om, och bär in den till mig till att äta, på det att min själ må välsigna dig, förrän jag dör.»
And Rebekah heard when Isaac spake to Esau his son.
Men Rebecka hörde huru Isak talade till sin son Esau.
And Esau went to the field to hunt for venison, and to bring it.
Och medan Esau gick ut i marken för att jaga villebråd till att föra hem,
And Rebekah spake unto Jacob her son, saying, Behold, I heard thy father speak unto Esau thy brother, saying,
sade Rebecka till sin son Jakob: »Se, jag har hört din fader tala så till din broder Esau:
Bring me venison, and make me savoury meat, that I may eat, and bless thee before the LORD before my death.
’Hämta mig villebråd och red till åt mig en smaklig rätt, på det att jag må äta och sedan välsigna dig inför HERREN, förrän jag dör.’
Now therefore, my son, obey my voice according to that which I command thee.
Så hör nu vad jag säger, min son, och gör vad jag bjuder dig.
Go now to the flock, and fetch me from thence two good kids of the goats; and I will make them savoury meat for thy father, such as he loveth:
Gå bort till hjorden och hämta mig därifrån två goda killingar, så vill jag av dem tillreda en smaklig rätt åt din fader, en sådan som han tycker om.
And thou shalt bring it to thy father, that he may eat, and that he may bless thee before his death.
Och du skall bära in den till din fader till att äta, på det att han må välsigna dig, förrän han dör.»
And Jacob said to Rebekah his mother, Behold, Esau my brother is a hairy man, and I am a smooth man:
Men Jakob sade till sin moder Rebecka: »Min broder Esau är ju luden, och jag är slät.
My father peradventure will feel me, and I shall seem to him as a deceiver; and I shall bring a curse upon me, and not a blessing.
Kanhända tager min fader på mig, och jag bliver då av honom hållen för en bespottare och skaffar mig förbannelse i stället för välsignelse.»
And his mother said unto him, Upon me be thy curse, my son: only obey my voice, and go fetch me them.
Då sade hans moder till honom: »Den förbannelsen komme över mig, min son; hör nu allenast vad jag säger, och gå och hämta dem åt mig.»
And he went, and fetched, and brought them to his mother: and his mother made savoury meat, such as his father loved.
Då gick han och hämtade dem och bar dem till sin moder; och hans moder tillredde en smaklig rätt, en sådan som hans fader tyckte om.
And Rebekah took goodly raiment of her eldest son Esau, which were with her in the house, and put them upon Jacob her younger son:
Och Rebecka tog Esaus, sin äldre sons, högtidskläder, som hon hade hos sig i huset, och satte dem på Jakob, sin yngre son.
And she put the skins of the kids of the goats upon his hands, and upon the smooth of his neck:
Och med skinnen av killingarna beklädde hon hans händer och den släta delen av hans hals.
And she gave the savoury meat and the bread, which she had prepared, into the hand of her son Jacob.
Sedan lämnade hon åt sin son Jakob den smakliga rätten och brödet som hon hade tillrett.
And he came unto his father, and said, My father: and he said, Here am I; who art thou, my son?
Vem är du, min son?»
And Jacob said unto his father, I am Esau thy first born; I have done according as thou badest me: arise, I pray thee, sit and eat of my venison, that thy soul may bless me.
Jag har gjort såsom du tillsade mig; sätt dig upp och ät av mitt villebråd, på det att din själ må välsigna mig.»
And he said, Because the LORD thy God brought it to me.
Men Isak sade till sin son: »Huru har du så snart kunnat finna något, min son?» Han svarade: »HERREN, din Gud, skickade det i min väg.»
And Isaac said unto Jacob, Come near, I pray thee, that I may feel thee, my son, whether thou be my very son Esau or not.
Då sade Isak till Jakob: »Kom hit, min son, och låt mig taga på dig och känna om du är min son Esau eller icke.»
And Jacob went near unto Isaac his father; and he felt him, and said, The voice is Jacob's voice, but the hands are the hands of Esau.
Och Jakob gick fram till sin fader Isak; och när denne hade tagit på honom, sade han: »Rösten är Jakobs röst, men händerna äro Esaus händer.»
And he discerned him not, because his hands were hairy, as his brother Esau's hands: so he blessed him.
Och han kände icke igen honom, ty hans händer voro ludna såsom hans broder Esaus händer; och han välsignade honom.
And he said, I am.
Men han frågade: »Är du verkligen min son Esau?» Han svarade: »Ja.»
And he brought it near to him, and he did eat: and he brought him wine, and he drank.
Då sade han: »Bär hit maten åt mig och låt mig äta av min sons villebråd, på det att min själ må välsigna dig.» Och han bar fram den till honom, och han åt; och han räckte honom vin, och han drack.
And his father Isaac said unto him, Come near now, and kiss me, my son.
Därefter sade hans fader Isak till honom: »Kom hit och kyss mig, min son.»
And he came near, and kissed him: and he smelled the smell of his raiment, and blessed him, and said, See, the smell of my son is as the smell of a field which the LORD hath blessed:
När han då gick fram och kysste honom, kände han lukten av hans kläder och välsignade honom; han sade: »Se, av min son utgår doft, lik doften av en mark, som HERREN har välsignat.
Therefore God give thee of the dew of heaven, and the fatness of the earth, and plenty of corn and wine:
Så give dig Gud av himmelens dagg och av jordens fetma och säd och vin i rikligt mått.
Let people serve thee, and nations bow down to thee: be lord over thy brethren, and let thy mother's sons bow down to thee: cursed be every one that curseth thee, and blessed be he that blesseth thee.
Förbannad vare den som förbannar dig, och välsignad vare den som välsignar dig!»
And it came to pass, as soon as Isaac had made an end of blessing Jacob, and Jacob was yet scarce gone out from the presence of Isaac his father, that Esau his brother came in from his hunting.
Men när Isak hade givit Jakob sin välsignelse och Jakob just hade gått ut från sin fader Isak, kom hans broder Esau hem från jakten.
And he also had made savoury meat, and brought it unto his father, and said unto his father, Let my father arise, and eat of his son's venison, that thy soul may bless me.
Därefter tillredde också han en smaklig rätt och bar in den till sin fader och sade till sin fader: »Må min fader stå upp och äta av sin sons villebråd, på det att din själ må välsigna mig.»
And he said, I am thy son, thy firstborn Esau.
Hans fader Isak frågade honom: »Vem är du?» Han svarade: »Jag är Esau, din förstfödde son.»
And Isaac trembled very exceedingly, and said, Who? where is he that hath taken venison, and brought it me, and I have eaten of all before thou camest, and have blessed him? yea, and he shall be blessed.
Välsignad skall han ock förbliva.»
And when Esau heard the words of his father, he cried with a great and exceeding bitter cry, and said unto his father, Bless me, even me also, O my father.
När Esau hörde sin faders ord, brast han ut i högljudd och bitter klagan och sade till sin fader: »Välsigna också mig, min fader.»
And he said, Thy brother came with subtilty, and hath taken away thy blessing.
Men han svarade: »Din broder har kommit med svek och tagit din välsignelse.»
And he said, Is not he rightly named Jacob? for he hath supplanted me these two times: he took away my birthright; and, behold, now he hath taken away my blessing.
Då sade han: »Han heter ju JakobSe noten till 25:26., och han har nu också två gånger bedragit mig.
And he said, Hast thou not reserved a blessing for me?
Min förstfödslorätt har han tagit, och se, nu har han ock tagit min välsignelse.» Och han frågade: »Har du då ingen välsignelse kvar för mig?»
And Isaac answered and said unto Esau, Behold, I have made him thy lord, and all his brethren have I given to him for servants; and with corn and wine have I sustained him: and what shall I do now unto thee, my son?
Isak svarade och sade till Esau: »Se, jag har satt honom till en herre över dig, och alla hans bröder har jag givit honom till tjänare, och med säd och vin har jag begåvat honom; vad skall jag då nu göra för dig, min son?»
And Esau said unto his father, Hast thou but one blessing, my father? bless me, even me also, O my father.
Esau sade till sin fader: »Har du då allenast den enda välsignelsen, min fader?
And Esau lifted up his voice, and wept.
Välsigna också mig, min fader.» Och Esau brast ut i gråt.
And Isaac his father answered and said unto him, Behold, thy dwelling shall be the fatness of the earth, and of the dew of heaven from above;
Då svarade hans fader Isak och sade till honom: »Se, fjärran ifrån jordens fetma skall din boning vara och utan dagg från himmelen ovanefter.
And by thy sword shalt thou live, and shalt serve thy brother; and it shall come to pass when thou shalt have the dominion, that thou shalt break his yoke from off thy neck.
Men det skall ske, när du samlar din kraft, att du river hans ok från din hals.»
And Esau hated Jacob because of the blessing wherewith his father blessed him: and Esau said in his heart, The days of mourning for my father are at hand; then will I slay my brother Jacob.
Och Esau sade vid sig själv: »Snart skola de dagar komma, då vi få sörja vår fader; då skall jag dräpa min broder Jakob.»
And these words of Esau her elder son were told to Rebekah: and she sent and called Jacob her younger son, and said unto him, Behold, thy brother Esau, as touching thee, doth comfort himself, purposing to kill thee.
När man nu berättade för Rebecka vad hennes äldre son Esau hade sagt, sände hon och lät kalla till sig sin yngre son Jakob och sade till honom: »Se, din broder Esau vill hämnas på dig och dräpa dig.
Now therefore, my son, obey my voice; and arise, flee thou to Laban my brother to Haran;
Så hör nu vad jag säger, min son: stå upp och fly till min broder Laban i Haran,
And tarry with him a few days, until thy brother's fury turn away;
och stanna någon tid hos honom, till dess din broders förbittring har upphört,
Until thy brother's anger turn away from thee, and he forget that which thou hast done to him: then I will send, and fetch thee from thence: why should I be deprived also of you both in one day?
Varför skall jag mista eder båda på samma gång?»
And Rebekah said to Isaac, I am weary of my life because of the daughters of Heth: if Jacob take a wife of the daughters of Heth, such as these which are of the daughters of the land, what good shall my life do me?
Om Jakob tager hustru bland Hets döttrar, en sådan som dessa, någon bland landets döttrar, varför skulle jag då leva?»
And Isaac called Jacob, and blessed him, and charged him, and said unto him, Thou shalt not take a wife of the daughters of Canaan.
Då kallade Isak till sig Jakob och välsignade honom; och han bjöd honom och sade till honom: »Tag dig icke till hustru någon av Kanaans döttrar,
Arise, go to Padanaram, to the house of Bethuel thy mother's father; and take thee a wife from thence of the daughters of Laban thy mother's brother.
utan stå upp och begiv dig till Paddan-Aram, till Betuels, din morfaders, hus, och tag dig en hustru därifrån, någon av Labans, din morbroders, döttrar.
And God Almighty bless thee, and make thee fruitful, and multiply thee, that thou mayest be a multitude of people;
Och må Gud den Allsmäktige välsigna dig och göra dig fruktsam och föröka dig, så att skaror av folk komma av dig;
And give thee the blessing of Abraham, to thee, and to thy seed with thee; that thou mayest inherit the land wherein thou art a stranger, which God gave unto Abraham.
må han giva åt dig Abrahams välsignelse, åt dig och din säd med dig, så att du får taga i besittning det land som Gud har givit åt Abraham, och där du nu bor såsom främling.»
And Isaac sent away Jacob: and he went to Padanaram unto Laban, son of Bethuel the Syrian, the brother of Rebekah, Jacob's and Esau's mother.
Så sände Isak åstad Jakob, och denne begav sig till Paddan-Aram, till araméen Laban, Betuels son, som var broder till Rebecka, Jakobs och Esaus moder.
When Esau saw that Isaac had blessed Jacob, and sent him away to Padanaram, to take him a wife from thence; and that as he blessed him he gave him a charge, saying, Thou shalt not take a wife of the daughters of Canaan;
När nu Esau såg att Isak hade välsignat Jakob och sänt honom till Paddan-Aram för att därifrån taga sig hustru — ty han hade välsignat honom och bjudit honom och sagt: »Du skall icke taga till hustru någon av Kanaans döttrar» —
And that Jacob obeyed his father and his mother, and was gone to Padanaram;
och när han såg att Jakob hade lytt sin fader och moder och begivit sig till Paddan-Aram,
And Esau seeing that the daughters of Canaan pleased not Isaac his father;
då märkte Esau att Kanaans döttrar misshagade hans fader Isak;
Then went Esau unto Ishmael, and took unto the wives which he had Mahalath the daughter of Ishmael Abraham's son, the sister of Nebajoth, to be his wife.
och Esau gick bort till Ismael och tog Mahalat, Abrahams son Ismaels dotter, Nebajots syster, till hustru åt sig, utöver de hustrur han förut hade.
And Jacob went out from Beersheba, and went toward Haran.
Men Jakob begav sig från Beer-Seba på väg till Haran.
And he lighted upon a certain place, and tarried there all night, because the sun was set; and he took of the stones of that place, and put them for his pillows, and lay down in that place to sleep.
Och han kom då till den heliga platsen och stannade där över natten, ty solen hade gått ned; och han tog en av stenarna på platsen för att hava den till huvudgärd och lade sig att sova där.