natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Then spake the chief butler unto Pharaoh, saying, I do remember my faults this day:
Då talade överste munskänken till Farao och sade: »Jag måste i dag påminna om mina synder.
Pharaoh was wroth with his servants, and put me in ward in the captain of the guard's house, both me and the chief baker:
När Farao en gång var förtörnad på sina tjänare, satte han mig jämte överste bagaren i fängelse i drabanthövitsmannens hus.
And we dreamed a dream in one night, I and he; we dreamed each man according to the interpretation of his dream.
Då hade vi båda, jag och han, under samma natt en dröm, och våra drömmar hade var sin särskilda betydelse.
And there was there with us a young man, an Hebrew, servant to the captain of the guard; and we told him, and he interpreted to us our dreams; to each man according to his dream he did interpret.
För honom förtäljde vi våra drömmar, och han uttydde dem för oss; efter som var och en hade drömt gav han en uttydning.
And it came to pass, as he interpreted to us, so it was; me he restored unto mine office, and him he hanged.
Jag blev åter insatt på min plats, och den andre blev upphängd.»
Then Pharaoh sent and called Joseph, and they brought him hastily out of the dungeon: and he shaved himself, and changed his raiment, and came in unto Pharaoh.
Och han lät raka sig och bytte om kläder och kom inför Farao.
And Pharaoh said unto Joseph, I have dreamed a dream, and there is none that can interpret it: and I have heard say of thee, that thou canst understand a dream to interpret it.
Men jag har hört sägas om dig, att allenast du får höra en dröm, kan du uttyda den.»
God shall give Pharaoh an answer of peace.
Josef svarade Farao och sade: »I min makt står det icke; men Gud skall giva Farao ett lyckosamt svar.»
And Pharaoh said unto Joseph, In my dream, behold, I stood upon the bank of the river:
Då sade Farao till Josef: »Jag drömde att jag stod på stranden av Nilfloden.
And, behold, there came up out of the river seven kine, fatfleshed and well favoured; and they fed in a meadow:
Och jag såg sju kor stiga upp ur floden, feta och vackra, och de betade i vassen.
And, behold, seven other kine came up after them, poor and very ill favoured and leanfleshed, such as I never saw in all the land of Egypt for badness:
Sedan såg jag sju andra kor stiga upp, avfallna och mycket fula och magra; i hela Egyptens land har jag icke sett några så fula som dessa.
And the lean and the ill favoured kine did eat up the first seven fat kine:
Och de magra och fula korna åto upp de sju första, feta korna.
And when they had eaten them up, it could not be known that they had eaten them; but they were still ill favoured, as at the beginning.
Men när de hade sväljt ned dem, kunde man icke märka att de hade sväljt ned dem, utan de förblevo fula såsom förut.
So I awoke.
Därefter vaknade jag.
And I saw in my dream, and, behold, seven ears came up in one stalk, full and good:
Åter drömde jag och såg då sju ax, fulla och vackra, växa på samma strå.
And, behold, seven ears, withered, thin, and blasted with the east wind, sprung up after them:
Sedan såg jag sju andra ax skjuta upp, förtorkade, tunna och svedda av östanvinden;
And the thin ears devoured the seven good ears: and I told this unto the magicians; but there was none that could declare it to me.
Detta omtalade jag för spåmännen; men ingen fanns, som kunde förklara det för mig.»
God hath shewed Pharaoh what he is about to do.
Då sade Josef till Farao: »Faraos drömmar hava en och samma betydelse; vad Gud ämnar göra, det har han förkunnat för Farao.
The seven good kine are seven years; and the seven good ears are seven years: the dream is one.
De sju vackra korna betyda sju år, de sju vackra axen betyda ock sju år; drömmarna hava en och samma betydelse.
And the seven thin and ill favoured kine that came up after them are seven years; and the seven empty ears blasted with the east wind shall be seven years of famine.
Och de sju magra och fula korna som stego upp efter dessa betyda sju år, så ock de sju tomma axen, de som voro svedda av östanvinden; sju hungerår skola nämligen komma.
This is the thing which I have spoken unto Pharaoh:
Detta menade jag, när jag sade till Farao:
What God is about to do he sheweth unto Pharaoh.
Vad Gud ämnar göra, det har han låtit Farao veta.
Behold, there come seven years of great plenty throughout all the land of Egypt:
Se, sju år skola komma med stor ymnighet över hela Egyptens land.
And there shall arise after them seven years of famine; and all the plenty shall be forgotten in the land of Egypt; and the famine shall consume the land;
Men efter dem skola sju hungerår inträffa, sådana, att man skall förgäta all den förra ymnigheten i Egyptens land, och hungersnöden skall förtära landet.
And the plenty shall not be known in the land by reason of that famine following; for it shall be very grievous.
Och man skall icke hava något minne av den förra ymnigheten i landet, för den hungersnöds skull som sedan kommer, ty den skall bliva mycket svår.
And for that the dream was doubled unto Pharaoh twice; it is because the thing is established by God, and God will shortly bring it to pass.
Men att Farao har haft drömmen två gånger, det betyder att detta är av Gud bestämt, och att Gud skall låta det ske snart.
Now therefore let Pharaoh look out a man discreet and wise, and set him over the land of Egypt.
Må nu alltså Farao utse en förståndig och vis man, som han kan sätta över Egyptens land.
Let Pharaoh do this, and let him appoint officers over the land, and take up the fifth part of the land of Egypt in the seven plenteous years.
Må Farao göra så; må han ock förordna tillsyningsmän över landet och taga upp femtedelen av avkastningen i Egyptens land under de sju ymniga åren.
And let them gather all the food of those good years that come, and lay up corn under the hand of Pharaoh, and let them keep food in the cities.
Må man under dessa kommande goda år samla in allt som kan tjäna till föda och hopföra säd under Faraos vård i städerna, för att tjäna till föda, och må man sedan förvara den,
And that food shall be for store to the land against the seven years of famine, which shall be in the land of Egypt; that the land perish not through the famine.
Så skall landet icke behöva förgås genom hungersnöden.»
And the thing was good in the eyes of Pharaoh, and in the eyes of all his servants.
Det talet behagade Farao och alla hans tjänare.
And Pharaoh said unto his servants, Can we find such a one as this is, a man in whom the Spirit of God is?
Och Farao sade till sina tjänare: »Kunna vi finna någon i vilken Guds Ande så är som i denne?»
And Pharaoh said unto Joseph, Forasmuch as God hath shewed thee all this, there is none so discreet and wise as thou art:
Och Farao sade till Josef: »Eftersom Gud har kungjort för dig allt detta, finnes ingen som är så förståndig och vis som du.
Thou shalt be over my house, and according unto thy word shall all my people be ruled: only in the throne will I be greater than thou.
Du skall förestå mitt hus, och efter dina befallningar skall allt mitt folk rätta sig; allenast däri att tronen förbliver min vill jag vara förmer än du.»
And Pharaoh said unto Joseph, See, I have set thee over all the land of Egypt.
Ytterligare sade Farao till Josef: »Jag sätter dig nu över hela Egyptens land.»
And Pharaoh took off his ring from his hand, and put it upon Joseph's hand, and arrayed him in vestures of fine linen, and put a gold chain about his neck;
Och Farao tog ringen av sin hand och satte den på Josefs hand och lät kläda honom i kläder av fint linne och hängde den gyllene kedjan om hans hals.
And he made him to ride in the second chariot which he had; and they cried before him, Bow the knee: and he made him ruler over all the land of Egypt.
Och han satte honom över hela Egyptens land.
And Pharaoh said unto Joseph, I am Pharaoh, and without thee shall no man lift up his hand or foot in all the land of Egypt.
Och Farao sade till Josef: »Jag är Farao; utan din vilja skall ingen i hela Egyptens land lyfta hand eller fot.»
And Pharaoh called Joseph's name Zaphnathpaaneah; and he gave him to wife Asenath the daughter of Potipherah priest of On.
Och Farao gav Josef namnet Safenat-Panea och gav honom till hustru Asenat, dotter till Poti-Fera, prästen i On.
And Joseph went out over all the land of Egypt.
Och Josef begav sig ut och besåg Egyptens land.
And Joseph was thirty years old when he stood before Pharaoh king of Egypt.
Josef var trettio år gammal, när han stod inför Farao, konungen i Egypten.
And Joseph went out from the presence of Pharaoh, and went throughout all the land of Egypt.
Och Josef gick ut ifrån Farao och färdades omkring i hela Egyptens land.
And in the seven plenteous years the earth brought forth by handfuls.
Och landet gav under de sju ymniga åren avkastning i överflöd
And he gathered up all the food of the seven years, which were in the land of Egypt, and laid up the food in the cities: the food of the field, which was round about every city, laid he up in the same.
I var särskild stad lade han upp de födoämnen som man hämtade ifrån fälten däromkring.
And Joseph gathered corn as the sand of the sea, very much, until he left numbering; for it was without number.
Så hopförde Josef säd i stor myckenhet, såsom sanden i havet, till dess man måste upphöra att hålla räkning på den, eftersom det var omöjligt att hålla räkning på den.
And unto Joseph were born two sons before the years of famine came, which Asenath the daughter of Potipherah priest of On bare unto him.
Och åt Josef föddes två söner, innan något hungerår kom; de föddes åt honom av Asenat, dotter till Poti-Fera, prästen i On.
For God, said he, hath made me forget all my toil, and all my father's house.
Och Josef gav åt den förstfödde namnet ManasseEfter ett hebreiskt ord som betyder förgäta., »ty», sade han, »Gud har låtit mig förgäta all min olycka och hela min faders hus.»
For God hath caused me to be fruitful in the land of my affliction.
Och åt den andre gav han namnet EfraimEfter ett hebreiskt ord som betyder vara fruktsam., »ty», sade han, »Gud har gjort mig fruktsam i mitt lidandes land».
And the seven years of plenteousness, that was in the land of Egypt, were ended.
Men de sju ymniga åren som först hade kommit i Egyptens land gingo till ända;
And the seven years of dearth began to come, according as Joseph had said: and the dearth was in all lands; but in all the land of Egypt there was bread.
Och hungersnöd uppstod i alla andra länder; men i Egyptens land fanns bröd överallt.
And when all the land of Egypt was famished, the people cried to Pharaoh for bread: and Pharaoh said unto all the Egyptians, Go unto Joseph; what he saith to you, do.
Och när hela Egyptens land begynte hungra och folket ropade till Farao efter bröd, sade Farao till alla egyptier: »Gån till Josef, och gören vad han säger eder.»
And the famine was over all the face of the earth:
När nu alltså hungersnöd var över hela landet, öppnade Josef alla förrådshus och sålde säd åt egyptierna.
And Joseph opened all the storehouses, and sold unto the Egyptians; and the famine waxed sore in the land of Egypt.
Men hungersnöden blev allt större i Egyptens land;
And all countries came into Egypt to Joseph for to buy corn; because that the famine was so sore in all lands.
och från alla länder kom man till Josef i Egypten för att köpa säd, ty hungersnöden blev allt större i alla länder.
Now when Jacob saw that there was corn in Egypt, Jacob said unto his sons, Why do ye look one upon another?
Men när Jakob förnam att säd fanns i Egypten, sade han till sina söner: »Varför stån I så rådlösa?»
And he said, Behold, I have heard that there is corn in Egypt: get you down thither, and buy for us from thence; that we may live, and not die.
Och han sade vidare: »Se, jag har hört att i Egypten finnes säd; faren ditned och köpen därifrån säd åt oss, för att vi må leva och icke dö.»
And Joseph's ten brethren went down to buy corn in Egypt.
Då foro tio av Josefs bröder ned för att köpa säd i Egypten.
But Benjamin, Joseph's brother, Jacob sent not with his brethren; for he said, Lest peradventure mischief befall him.
Men Benjamin, Josefs broder, blev icke av Jakob sänd åstad med sina bröder, ty han fruktade att någon olycka kunde hända honom.
And the sons of Israel came to buy corn among those that came: for the famine was in the land of Canaan.
Så kommo då, bland de andra, också Israels söner för att köpa säd; ty hungersnöd rådde i Kanaans land.
And Joseph was the governor over the land, and he it was that sold to all the people of the land: and Joseph's brethren came, and bowed down themselves before him with their faces to the earth.
Då nu Josefs bröder kommo dit, föllo de ned till jorden på sitt ansikte inför honom.
And they said, From the land of Canaan to buy food.
När då Josef fick se sina bröder, kände han igen dem; men han ställde sig främmande mot dem och tilltalade dem hårt och frågade dem: »Varifrån kommen I?» De svarade: »Från Kanaans land, för att köpa säd till föda åt oss.»
And Joseph knew his brethren, but they knew not him.
Och fastän Josef kände igen sina bröder, kände de icke igen honom.
And Joseph remembered the dreams which he dreamed of them, and said unto them, Ye are spies; to see the nakedness of the land ye are come.
Och han sade till dem: »I ären spejare, I haven kommit för att se efter, var landet är utan skydd.»
And they said unto him, Nay, my lord, but to buy food are thy servants come.
De svarade honom: »Nej, herre, dina tjänare hava kommit för att köpa säd till föda åt sig.
We are all one man's sons; we are true men, thy servants are no spies.
Vi äro alla söner till en och samma man; vi äro redliga män, dina tjänare äro inga spejare.»
And he said unto them, Nay, but to see the nakedness of the land ye are come.
Men han sade till dem: »Jo, I haven kommit för att se efter, var landet är utan skydd.»
And they said, Thy servants are twelve brethren, the sons of one man in the land of Canaan; and, behold, the youngest is this day with our father, and one is not.
De svarade: »Vi, dina tjänare, äro tolv bröder, söner till en och samma man i Kanaans land; men den yngste är nu hemma hos vår fader, och en är icke mer till.»
And Joseph said unto them, That is it that I spake unto you, saying, Ye are spies:
Josef sade till dem: »Det är såsom jag sade eder:
Hereby ye shall be proved:
I ären spejare.
By the life of Pharaoh ye shall not go forth hence, except your youngest brother come hither.
Och på detta sätt vill jag pröva eder: så sant Farao lever, I skolen icke slippa härifrån, med mindre eder yngste broder kommer hit.
Send one of you, and let him fetch your brother, and ye shall be kept in prison, that your words may be proved, whether there be any truth in you: or else by the life of Pharaoh surely ye are spies.
Ty om så icke är, då ären I spejare, så sant Farao lever.»
And he put them all together into ward three days.
Därefter lät han hålla dem allasammans i fängelse under tre dagar.
And Joseph said unto them the third day, This do, and live; for I fear God:
Men på tredje dagen sade Josef till dem: »Om I viljen leva, så gören på detta sätt, ty jag fruktar Gud:
If ye be true men, let one of your brethren be bound in the house of your prison: go ye, carry corn for the famine of your houses:
ären I redliga män, så må en av eder, I bröder, stanna såsom fånge i huset där I haven suttit fängslade; men I andra mån fara eder väg, och föra hem med eder den säd som I haven köpt till hjälp mot hungersnöden hemma hos eder.
And they did so.
Fören sedan eder yngste broder hit till mig; om så edra ord visa sig vara sanna, skolen I slippa att dö.» Och de måste göra så.
And they said one to another, We are verily guilty concerning our brother, in that we saw the anguish of his soul, when he besought us, and we would not hear; therefore is this distress come upon us.
Men de sade till varandra: »Förvisso hava vi dragit skuld över oss genom det som vi gjorde mot vår broder; ty vi sågo hans själs ångest, när han bad oss om misskund, och vi ville dock icke lyssna till honom.
And Reuben answered them, saying, Spake I not unto you, saying, Do not sin against the child; and ye would not hear? therefore, behold, also his blood is required.
Men I lyssnaden icke till mig; se, därför utkräves nu hans blod.»
And they knew not that Joseph understood them; for he spake unto them by an interpreter.
Men de visste icke att Josef förstod detta, ty han talade med dem genom tolk.
And he turned himself about from them, and wept; and returned to them again, and communed with them, and took from them Simeon, and bound him before their eyes.
Sedan vände han sig åter till dem och talade med dem; och han tog Simeon ut ur deras krets och lät fängsla honom inför deras ögon.
Then Joseph commanded to fill their sacks with corn, and to restore every man's money into his sack, and to give them provision for the way: and thus did he unto them.
Och man gjorde så med dem.
And they laded their asses with the corn, and departed thence.
Och de lastade säden på sina åsnor och foro därifrån.
And as one of them opened his sack to give his ass provender in the inn, he espied his money; for, behold, it was in his sack's mouth.
Men när vid ett viloställe en av dem öppnade sin säck för att giva foder åt sin åsna, fick han se sina penningar ligga överst i säcken.
And he said unto his brethren, My money is restored; and, lo, it is even in my sack: and their heart failed them, and they were afraid, saying one to another, What is this that God hath done unto us?
Då sade han till sina bröder: »Mina penningar hava blivit lagda hit tillbaka; se, de äro här i min säck.» Då blevo de utom sig av häpnad och sågo förskräckta på varandra och sade: »Vad har Gud gjort mot oss!»
And they came unto Jacob their father unto the land of Canaan, and told him all that befell unto them; saying,
När de kommo hem till sin fader Jakob i Kanaans land, berättade de för honom allt vad som hade hänt dem och sade:
The man, who is the lord of the land, spake roughly to us, and took us for spies of the country.
»Mannen som var herre där i landet tilltalade oss hårt och behandlade oss såsom om vi ville bespeja landet.
And we said unto him, We are true men; we are no spies:
Men vi sade till honom: ’Vi äro redliga män och inga spejare;
We be twelve brethren, sons of our father; one is not, and the youngest is this day with our father in the land of Canaan.
vi äro tolv bröder, samma faders söner; en är icke mer till, och den yngste är nu hemma hos vår fader i Kanaans land.’
And the man, the lord of the country, said unto us, Hereby shall I know that ye are true men; leave one of your brethren here with me, and take food for the famine of your households, and be gone:
Men mannen som var herre i landet svarade oss: ’Därav skall jag veta att I ären redliga män: lämnen kvar hos mig en av eder, I bröder; tagen så vad I haven köpt till hjälp mot hungersnöden hemma hos eder, och faren eder väg.
And bring your youngest brother unto me: then shall I know that ye are no spies, but that ye are true men: so will I deliver you your brother, and ye shall traffick in the land.
Då skall jag giva eder broder tillbaka åt eder, och I skolen fritt få draga omkring i landet.’»
And it came to pass as they emptied their sacks, that, behold, every man's bundle of money was in his sack: and when both they and their father saw the bundles of money, they were afraid.
Och då de och deras fader fingo se penningpungarna, blevo de förskräckta.
Joseph is not, and Simeon is not, and ye will take Benjamin away: all these things are against me.
Och Jakob, deras fader, sade till dem: »I gören mig barnlös; Josef är borta, Simeon är borta, Benjamin viljen I ock taga ifrån mig; över mig kommer allt detta.»
And Reuben spake unto his father, saying, Slay my two sons, if I bring him not to thee: deliver him into my hand, and I will bring him to thee again.
Anförtro honom åt mig, jag skall föra honom tillbaka till dig.»
And he said, My son shall not go down with you; for his brother is dead, and he is left alone: if mischief befall him by the way in the which ye go, then shall ye bring down my gray hairs with sorrow to the grave.
Hans broder är ju död, och han är allena kvar; om nu någon olycka hände honom på den resa I viljen företaga, så skullen I bringa mina grå hår med sorg ned i dödsriket.»
And the famine was sore in the land.
Men hungersnöden var svår i landet.
And it came to pass, when they had eaten up the corn which they had brought out of Egypt, their father said unto them, Go again, buy us a little food.
Och när de hade förtärt den säd som de hade hämtat från Egypten, sade deras fader till dem: »Faren tillbaka och köpen litet säd till föda åt oss.»
And Judah spake unto him, saying, The man did solemnly protest unto us, saying, Ye shall not see my face, except your brother be with you.
Men Juda svarade honom och sade: »Mannen betygade högtidligt och sade till oss: ’I fån icke komma inför mitt ansikte, med mindre eder broder är med eder.’
If thou wilt send our brother with us, we will go down and buy thee food:
Om du nu låter vår broder följa med oss, så skola vi fara ned och köpa säd till föda åt dig.
But if thou wilt not send him, we will not go down: for the man said unto us, Ye shall not see my face, except your brother be with you.
Men om du icke låter honom följa med oss, så vilja vi icke fara, ty mannen sade till oss: ’I fån icke komma inför mitt ansikte, med mindre eder broder är med eder.’
And Israel said, Wherefore dealt ye so ill with me, as to tell the man whether ye had yet a brother?
Då sade Israel: »Varför gjorden I så illa mot mig och berättaden för mannen att I haden ännu en broder?»
And they said, The man asked us straitly of our state, and of our kindred, saying, Is your father yet alive? have ye another brother? and we told him according to the tenor of these words: could we certainly know that he would say, Bring your brother down?
Kunde vi veta att han skulle säga: ’Fören eder broder hitned’?»
And Judah said unto Israel his father, Send the lad with me, and we will arise and go; that we may live, and not die, both we, and thou, and also our little ones.
Och Juda sade till sin fader Israel: »Låt ynglingen följa med mig, så vilja vi stå upp och begiva oss åstad, för att vi må leva och icke dö, vi själva och du och våra kvinnor och barn.
I will be surety for him; of my hand shalt thou require him: if I bring him not unto thee, and set him before thee, then let me bear the blame for ever:
Om jag icke för honom åter till dig och ställer honom inför ditt ansikte, så vill jag vara en syndare inför dig i all min tid.
For except we had lingered, surely now we had returned this second time.
Sannerligen, om vi icke hade dröjt så länge, så skulle vi redan hava varit tillbaka för andra gången.»
And their father Israel said unto them, If it must be so now, do this; take of the best fruits in the land in your vessels, and carry down the man a present, a little balm, and a little honey, spices, and myrrh, nuts, and almonds:
Då svarade deras fader Israel dem: »Måste det så vara, så gören nu på detta sätt: tagen av landets bästa frukt i edra säckar och fören det till mannen såsom skänk, litet balsam och litet honung, dragantgummi och ladanum, pistacienötter och mandlar.
And take double money in your hand; and the money that was brought again in the mouth of your sacks, carry it again in your hand; peradventure it was an oversight:
Kanhända var det ett misstag.
Take also your brother, and arise, go again unto the man:
Tagen ock eder broder med eder, och stån upp och faren tillbaka till mannen.
And God Almighty give you mercy before the man, that he may send away your other brother, and Benjamin.
Men Gud den Allsmäktige låte eder finna barmhärtighet inför mannen, så att han tillstädjer eder andre broder och Benjamin att återvända med eder.
If I be bereaved of my children, I am bereaved.
Men skall jag bliva barnlös, så må det då ske.»
And the men took that present, and they took double money in their hand, and Benjamin; and rose up, and went down to Egypt, and stood before Joseph.
Då togo männen de nämnda skänkerna och togo med sig dubbla summan penningar, därtill ock Benjamin, och stodo upp och foro ned till Egypten och trädde inför Josef.