natgillin/translations-raw huggingface dataset:
When the ear heard me, then it blessed me; and when the eye saw me, it gave witness to me:
Ja, vart öra som hörde prisade mig då säll, och vart öga som såg bar vittnesbörd om mig;
Because I delivered the poor that cried, and the fatherless, and him that had none to help him.
ty jag räddade den betryckte som ropade, och den faderlöse, den som ingen hjälpare hade.
The blessing of him that was ready to perish came upon me: and I caused the widow's heart to sing for joy.
Den olyckliges välsignelse kom då över mig, och änkans hjärta uppfyllde jag med jubel.
I put on righteousness, and it clothed me: my judgment was as a robe and a diadem.
I rättfärdighet klädde jag mig, och den var såsom min klädnad; rättvisa bar jag såsom mantel och huvudbindel.
I was eyes to the blind, and feet was I to the lame.
Ögon blev jag då åt den blinde, och fötter var jag åt den halte.
I was a father to the poor: and the cause which I knew not I searched out.
Jag var då en fader för de fattiga, och den okändes sak redde jag ut.
And I brake the jaws of the wicked, and plucked the spoil out of his teeth.
Jag krossade den orättfärdiges käkar och ryckte rovet undan hans tänder.
Then I said, I shall die in my nest, and I shall multiply my days as the sand.
Jag tänkte då: »I mitt näste skall jag få dö, mina dagar skola bliva många såsom sanden.
My root was spread out by the waters, and the dew lay all night upon my branch.
Min rot ligger ju öppen för vatten, och i min krona faller nattens dagg.
My glory was fresh in me, and my bow was renewed in my hand.
Min ära bliver ständigt ny, och min båge föryngras i min hand.»
Unto me men gave ear, and waited, and kept silence at my counsel.
Ja, på mig hörde man då och väntade, man lyssnade under tystnad på mitt råd.
After my words they spake not again; and my speech dropped upon them.
Sedan jag hade talat, talade ingen annan; såsom ett vederkvickande flöde kommo mina ord över dem.
And they waited for me as for the rain; and they opened their mouth wide as for the latter rain.
De väntade på mig såsom på regn, de spärrade upp sina munnar såsom efter vårregn.
If I laughed on them, they believed it not; and the light of my countenance they cast not down.
När de misströstade, log jag emot dem, och mitt ansiktes klarhet kunde de icke förmörka.
I chose out their way, and sat chief, and dwelt as a king in the army, as one that comforteth the mourners.
Täcktes jag besöka dem, så måste jag sitta främst; jag tronade då såsom en konung i sin skara, lik en man som har tröst för de sörjande.
But now they that are younger than I have me in derision, whose fathers I would have disdained to have set with the dogs of my flock.
Och nu le de åt mig, människor som äro yngre till åren än jag, män vilkas fäder jag aktade ringa, ja, ej ens hade velat sätta bland mina vallhundar.
Yea, whereto might the strength of their hands profit me, in whom old age was perished?
Vad skulle de också kunna gagna mig med sin hjälp, dessa människor som sakna all manlig kraft?
For want and famine they were solitary; fleeing into the wilderness in former time desolate and waste.
Utmärglade äro de ju av brist och svält; de gnaga sin föda av torra öknen, som redan i förväg är öde och ödslig.
Who cut up mallows by the bushes, and juniper roots for their meat.
Saltörter plocka de där bland snåren, och ginströtter är vad de hava till mat.
They were driven forth from among men, (they cried after them as after a thief;)
Ur människors samkväm drives de ut, man ropar efter dem såsom efter tjuvar.
To dwell in the cliffs of the valleys, in caves of the earth, and in the rocks.
I gruvliga klyftor måste de bo, i hålor under jorden och i bergens skrevor.
Among the bushes they brayed; under the nettles they were gathered together.
Bland snåren häva de upp sitt tjut, under nässlor ligga de skockade,
They were children of fools, yea, children of base men: they were viler than the earth.
en avföda av dårar och ärelöst folk, utjagade ur landet med hugg och slag.
And now am I their song, yea, I am their byword.
Och för sådana har jag nu blivit en visa, de hava mig till ämne för sitt tal;
They abhor me, they flee far from me, and spare not to spit in my face.
med avsky hålla de sig fjärran ifrån mig, de hava ej försyn för att spotta åt mig.
Because he hath loosed my cord, and afflicted me, they have also let loose the bridle before me.
Nej, mig till plåga, lossa de alla band, alla tyglar kasta de av inför mig.
Upon my right hand rise the youth; they push away my feet, and they raise up against me the ways of their destruction.
De göra sig vägar som skola leda till min ofärd.
They mar my path, they set forward my calamity, they have no helper.
De göra sitt bästa till att fördärva mig, de som dock själva äro hjälplösa.
They came upon me as a wide breaking in of waters: in the desolation they rolled themselves upon me.
Såsom genom en bred rämna bryta de in; de vältra sig fram under murarnas brak.
Terrors are turned upon me: they pursue my soul as the wind: and my welfare passeth away as a cloud.
Såsom en storm bortrycka de min ära, och såsom ett moln har min välfärd farit bort.
And now my soul is poured out upon me; the days of affliction have taken hold upon me.
Och nu utgjuter sig min själ inom mig, eländesdagar hålla mig fast.
My bones are pierced in me in the night season: and my sinews take no rest.
Natten bortfräter benen i min kropp, och kvalen som gnaga mig veta ej av vila.
By the great force of my disease is my garment changed: it bindeth me about as the collar of my coat.
Genom övermäktig kraft har mitt kroppshölje blivit vanställt, såsom en livklädnad hänger det omkring mig.
He hath cast me into the mire, and I am become like dust and ashes.
I orenlighet har jag blivit nedstjälpt, och själv är jag nu lik stoft och aska.
I stand up, and thou regardest me not.
Jag ropar till dig, men du svarar mig icke; jag står här, men de bespejar mig allenast.
Thou art become cruel to me: with thy strong hand thou opposest thyself against me.
Du förvandlas för mig till en grym fiende, med din starka hand ansätter du mig.
Thou liftest me up to the wind; thou causest me to ride upon it, and dissolvest my substance.
Du lyfter upp mig i stormvinden och för mig hän, och i bruset låter du mig försmälta av ångest.
For I know that thou wilt bring me to death, and to the house appointed for all living.
Ja, jag förstår att du vill föra mig till döden, till den boning dit allt levande församlas.
Howbeit he will not stretch out his hand to the grave, though they cry in his destruction.
Men skulle man vid sitt fall ej få sträcka ut handen, ej ropa efter hjälp, när ofärd har kommit?
Did not I weep for him that was in trouble? was not my soul grieved for the poor?
Grät jag ej själv över den som hade hårda dagar, och ömkade sig min själ ej över den fattige?
When I looked for good, then evil came unto me: and when I waited for light, there came darkness.
Se, jag väntade mig lycka, men olycka kom; jag hoppades på ljus, men mörker kom.
My bowels boiled, and rested not: the days of affliction prevented me.
Därför sjuder mitt innersta och får ingen ro, eländesdagar hava ju mött mig.
I stood up, and I cried in the congregation.
Med mörknad hud går jag, fastän ej bränd av solen; mitt i församlingen står jag upp och skriar.
I am a brother to dragons, and a companion to owls.
En broder har jag blivit till schakalerna, och en frände är jag vorden till strutsarna.
My skin is black upon me, and my bones are burned with heat.
Min hud har svartnat och lossnat från mitt kött, benen i min kropp äro förbrända av hetta.
My harp also is turned to mourning, and my organ into the voice of them that weep.
I sorgelåt är mitt harpospel förbytt, mina pipors klang i högljudd gråt.
I made a covenant with mine eyes; why then should I think upon a maid?
Ett förbund slöt jag med mina ögon: aldrig skulle jag skåda efter någon jungfru.
For what portion of God is there from above? and what inheritance of the Almighty from on high?
Vilken lott finge jag eljest av Gud i höjden, vilken arvedel av den Allsmäktige därovan?
Is not destruction to the wicked? and a strange punishment to the workers of iniquity?
Ofärd kommer ju över de orättfärdiga, och olycka drabbar ogärningsmän.
Doth not he see my ways, and count all my steps?
Ser icke han mina vägar, räknar han ej alla mina steg?
If I have walked with vanity, or if my foot hath hasted to deceit;
Har jag väl umgåtts med lögn, och har min fot varit snar till svek?
Let me be weighed in an even balance that God may know mine integrity.
Nej, må jag vägas på en riktig våg, så skall Gud förnimma min ostrafflighet.
If my step hath turned out of the way, and mine heart walked after mine eyes, and if any blot hath cleaved to mine hands;
Hava mina steg vikit av ifrån vägen, har mitt hjärta följt efter mina ögon, eller låder vid min händer en fläck?
Then let me sow, and let another eat; yea, let my offspring be rooted out.
Då må en annan äta var jag har sått, och vad jag har planterat må ryckas upp med roten.
If mine heart have been deceived by a woman, or if I have laid wait at my neighbour's door;
Har mitt hjärta låtit dåra sig av någon kvinna, så att jag har stått på lur vid min nästas dörr?
Then let my wife grind unto another, and let others bow down upon her.
Då må min hustru mala mjöl åt en annan, och främmande män må då famntaga henne.
For this is an heinous crime; yea, it is an iniquity to be punished by the judges.
Ja, sådant hade varit en skändlighet, en straffbar missgärning hade det varit,
For it is a fire that consumeth to destruction, and would root out all mine increase.
en eld som skulle förtära intill avgrunden och förhärja till roten all min gröda.
If I did despise the cause of my manservant or of my maidservant, when they contended with me;
Har jag kränkt min tjänares eller tjänarinnas rätt, när de hade någon tvist med mig?
What then shall I do when God riseth up? and when he visiteth, what shall I answer him?
Vad skulle jag då göra, när Gud stode upp, och när han hölle räfst, vad kunde jag då svara honom?
Did not he that made me in the womb make him? and did not one fashion us in the womb?
Han som skapade mig skapade ju och dem i moderlivet, han, densamme, har berett dem i modersskötet.
If I have withheld the poor from their desire, or have caused the eyes of the widow to fail;
Har jag vägrat de arma vad de begärde eller låtit änkans ögon försmäkta?
Or have eaten my morsel myself alone, and the fatherless hath not eaten thereof;
Har jag ätit mitt brödstycke allena, utan att den faderlöse och har fått äta därav?
(For from my youth he was brought up with me, as with a father, and I have guided her from my mother's womb;)
Nej, från min ungdom fostrades han hos mig såsom hos en fader, och från min moders liv var jag änkors ledare.
If I have seen any perish for want of clothing, or any poor without covering;
Har jag kunnat se en olycklig gå utan kläder, se en fattig ej äga något att skyla sig med?
If his loins have not blessed me, and if he were not warmed with the fleece of my sheep;
Måste ej fastmer hans länd välsigna mig, och fick han ej värma sig i ull av mina lamm?
If I have lifted up my hand against the fatherless, when I saw my help in the gate:
Har jag lyft min hand mot den faderlöse, därför att jag såg mig hava medhåll i porten?
Then let mine arm fall from my shoulder blade, and mine arm be broken from the bone.
Då må min axel lossna från sitt fäste och min arm brytas av ifrån sin led.
For destruction from God was a terror to me, and by reason of his highness I could not endure.
Jag måste då frukta ofärd ifrån Gud och skulle stå maktlös inför hans majestät.
If I have made gold my hope, or have said to the fine gold, Thou art my confidence;
Har jag satt mitt hopp till guldet och kallat guldklimpen min förtröstan?
If I rejoice because my wealth was great, and because mine hand had gotten much;
Var det min glädje att min rikedom blev så stor, och att min hand förvärvade så mycket?
If I beheld the sun when it shined, or the moon walking in brightness;
Hände det, när jag såg solljuset, huru det sken, och månen, huru härligt den gick fram,
And my heart hath been secretly enticed, or my mouth hath kissed my hand:
att mitt hjärta hemligen lät dåra sig, så att jag med handkyss gav dem min hyllning?
This also were an iniquity to be punished by the judge: for I should have denied the God that is above.
Nej, också det hade varit en straffbar missgärning; därmed hade jag ju förnekat Gud i höjden.
If I rejoice at the destruction of him that hated me, or lifted up myself when evil found him:
Har jag glatt mig åt min fiendes ofärd och fröjdats, när olycka träffade honom?
Neither have I suffered my mouth to sin by wishing a curse to his soul.
Nej, jag tillstadde ej min mun att synda så, ej att med förbannelse begära hans liv.
If the men of my tabernacle said not, Oh that we had of his flesh! we cannot be satisfied.
Och kan mitt husfolk icke bevittna att envar fick mätta sig av kött vid mitt bord?
The stranger did not lodge in the street: but I opened my doors to the traveller.
Främlingen behövde ej stanna över natten på gatan, mina dörrar lät jag stå öppna utåt vägen.
If I covered my transgressions as Adam, by hiding mine iniquity in my bosom:
Har jag på människovis skylt mina överträdelser och gömt min missgärning i min barm,
Did I fear a great multitude, or did the contempt of families terrify me, that I kept silence, and went not out of the door?
av fruktan för den stora hopen och av rädsla för stamfränders förakt, så att jag teg och ej gick utom min dörr?
Oh that one would hear me! behold, my desire is, that the Almighty would answer me, and that mine adversary had written a book.
Den Allsmäktige må nu svara mig; ack att jag finge min vederparts motskrift!
Surely I would take it upon my shoulder, and bind it as a crown to me.
Sannerligen, jag skulle då bära den högt på min skuldra, såsom en krona skulle jag fästa den på mig.
I would declare unto him the number of my steps; as a prince would I go near unto him.
Jag ville då göra honom räkenskap för alla mina steg, lik en furste skulle jag då träda inför honom.
If my land cry against me, or that the furrows likewise thereof complain;
Har min mark höjt rop över mig, och hava dess fåror gråtit med varandra?
If I have eaten the fruits thereof without money, or have caused the owners thereof to lose their life:
Har jag förtärt dess gröda obetald eller utpinat dess brukares liv?
Let thistles grow instead of wheat, and cockle instead of barley.
Då må törne växa upp för vete, och ogräs i stället för korn.
The words of Job are ended.
Slut på Jobs tal.
So these three men ceased to answer Job, because he was righteous in his own eyes.
Han förebrår Jobs vänner att de icke hava kunnat svara honom rätt.
Then was kindled the wrath of Elihu the son of Barachel the Buzite, of the kindred of Ram: against Job was his wrath kindled, because he justified himself rather than God.
Mot Job upptändes han av vrede, därför att denne menade sig hava rätt mot Gud;
Also against his three friends was his wrath kindled, because they had found no answer, and yet had condemned Job.
och mot hans tre vänner upptändes hans vrede, därför att de icke funno något svar varmed de kunde vederlägga Job.
Now Elihu had waited till Job had spoken, because they were elder than he.
Hittills hade Elihu dröjt att tala till Job, därför att de andra voro äldre till åren än han.
When Elihu saw that there was no answer in the mouth of these three men, then his wrath was kindled.
Men då nu Elihu såg att de tre männen icke mer hade något att svara, upptändes hans vrede.
And Elihu the son of Barachel the Buzite answered and said, I am young, and ye are very old; wherefore I was afraid, and durst not shew you mine opinion.
Därför höll jag mig tillbaka och var försagd och lade ej fram för eder min mening.
I said, Days should speak, and multitude of years should teach wisdom.
Jag tänkte: »Må åldern tala, och må årens mängd förkunna visdom.»
But there is a spirit in man: and the inspiration of the Almighty giveth them understanding.
Dock, på anden i människorna kommer det an, den Allsmäktiges livsfläkt giver dem förstånd.
Great men are not always wise: neither do the aged understand judgment.
Icke de åldriga äro alltid visast, icke de äldsta förstå bäst vad rätt är.
Therefore I said, Hearken to me; I also will shew mine opinion.
Hör mig; jag vill lägga fram min mening, också jag.
Behold, I waited for your words; I gave ear to your reasons, whilst ye searched out what to say.
Se, jag väntade på vad I skullen tala, jag lyssnade efter förstånd ifrån eder, efter skäl som I skullen draga fram.
Yea, I attended unto you, and, behold, there was none of you that convinced Job, or that answered his words:
Men se, ingen fanns, som vederlade Job, ingen bland eder, som kunde svara på hans ord.
God thrusteth him down, not man.
Nu mån I icke säga: »Vi möttes av vishet; Gud, men ingen människa, kan nedslå denne.»
Now he hath not directed his words against me: neither will I answer him with your speeches.
Skäl mot min mening har han icke lagt fram, ej heller skall jag bemöta honom med edra bevis.
They were amazed, they answered no more: they left off speaking.
Se, nu stå de bestörta och svara ej mer, målet i munnen hava de mist.
When I had waited, (for they spake not, but stood still, and answered no more;)
Och jag skulle vänta, då de nu intet kunna säga, då de stå där och ej mer hava något svar!
I said, I will answer also my part, I also will shew mine opinion.
Nej, också jag vill svara i min ordning, jag vill lägga fram min mening, också jag.
For I am full of matter, the spirit within me constraineth me.
Ty, fullt upp har jag av skäl, anden i mitt inre vill spränga mig sönder.
Behold, my belly is as wine which hath no vent; it is ready to burst like new bottles.
Ja, mitt inre är såsom instängt vin, likt en lägel med nytt vin är det nära att brista.
I will open my lips and answer.
Så vill jag då tala och skaffa mig luft, jag vill upplåta mina läppar och svara.
Let me not, I pray you, accept any man's person, neither let me give flattering titles unto man.
Jag får ej hava anseende till personen, och jag skall ej till någon tala inställsamma ord.
For I know not to give flattering titles; in so doing my maker would soon take me away.
Nej, jag förstår ej att tala inställsamma ord; huru lätt kunde ej eljest min skapare rycka mig bort!
Wherefore, Job, I pray thee, hear my speeches, and hearken to all my words.
Men hör nu, Job, mina ord, och lyssna till allt vad jag vill säga.
Behold, now I have opened my mouth, my tongue hath spoken in my mouth.
Se, jag upplåter nu mina läppar, min tunga tager till orda i min mun.
My words shall be of the uprightness of my heart: and my lips shall utter knowledge clearly.
Ur ett redbart hjärta framgår mitt tal, och vad mina läppar förstå säga de ärligt ut.
The spirit of God hath made me, and the breath of the Almighty hath given me life.
Guds ande är det som har gjort mig, den Allsmäktiges fläkt beskär mig liv.
If thou canst answer me, set thy words in order before me, stand up.
Om du förmår, så må du nu svara mig; red dig till strid mot mig, träd fram.
I also am formed out of the clay.
Se, jag är likställd med dig inför Gud, jag är danad av en nypa ler, också jag.
Behold, my terror shall not make thee afraid, neither shall my hand be heavy upon thee.
Ja, fruktan för mig behöver ej förskräcka dig, ej heller kan min myndighet trycka dig ned.
Surely thou hast spoken in mine hearing, and I have heard the voice of thy words, saying,
Men nu sade du så inför mina öron, så ljödo de ord jag hörde:
I am clean without transgression, I am innocent; neither is there iniquity in me.
»Ren är jag och fri ifrån överträdelse, oskyldig är jag och utan missgärning;
Behold, he findeth occasions against me, he counteth me for his enemy,
men se, han finner på sak mot mig, han aktar mig såsom sin fiende.
He putteth my feet in the stocks, he marketh all my paths.
Han sätter mina fötter i stocken, vaktar på alla mina vägar.»
Behold, in this thou art not just:
Nej, häri har du orätt, svarar jag dig.
I will answer thee, that God is greater than man.
Gud är ju förmer än en människa.
Why dost thou strive against him? for he giveth not account of any of his matters.
Huru kan du gå till rätta med honom, såsom gåve han aldrig svar i sin sak?
For God speaketh once, yea twice, yet man perceiveth it not.
Både på ett sätt och på två talar Gud, om man också ej aktar därpå.
In a dream, in a vision of the night, when deep sleep falleth upon men, in slumberings upon the bed;
I drömmen, i nattens syn, när sömnen har fallit tung över människorna och de vila i slummer på sitt läger,
Then he openeth the ears of men, and sealeth their instruction,
då öppnar han människornas öron och sätter inseglet på sina varningar till dem,
That he may withdraw man from his purpose, and hide pride from man.
när han vill avvända någon från en ogärning eller hålla högmodet borta ifrån en människa.
He keepeth back his soul from the pit, and his life from perishing by the sword.
Så bevarar han hennes själ från graven och hennes liv ifrån att förgås genom vapen.
He is chastened also with pain upon his bed, and the multitude of his bones with strong pain:
Hon bliver ock agad genom plågor på sitt läger och genom ständig oro, allt intill benen.
So that his life abhorreth bread, and his soul dainty meat.
Hennes sinne får leda vid maten, och hennes själ vid den föda hon älskade.
His flesh is consumed away, that it cannot be seen; and his bones that were not seen stick out.
Hennes hull förtvinar, till dess intet är att se, ja, hennes ben täras bort intill osynlighet.
Yea, his soul draweth near unto the grave, and his life to the destroyers.
Så nalkas hennes själ till graven och hennes liv hän till dödens makter.
If there be a messenger with him, an interpreter, one among a thousand, to shew unto man his uprightness:
Men om en ängel då finnes, som vakar över henne, en medlare, någon enda av de tusen, och denne får lära människan hennes plikt,
I have found a ransom.
då förbarmar Gud sig över henne och säger; »Fräls henne, så att hon slipper fara ned i graven; lösepenningen har jag nu fått.»
His flesh shall be fresher than a child's: he shall return to the days of his youth:
Hennes kropp får då ny ungdomskraft, hon bliver åter såsom under sin styrkas dagar.
He shall pray unto God, and he will be favourable unto him: and he shall see his face with joy: for he will render unto man his righteousness.
När hon då beder till Gud, är han henne nådig och låter henne se sitt ansikte med jubel; han giver så den mannen hans rättfärdighet åter.
He looketh upon men, and if any say, I have sinned, and perverted that which was right, and it profited me not;
Så får denne då sjunga inför människorna och säga: »Väl syndade jag, och väl kränkte jag rätten, dock vederfors mig ej vad jag hade förskyllt;
He will deliver his soul from going into the pit, and his life shall see the light.
ty han förlossade min själ, så att den undslapp graven, och mitt liv får nu med lust skåda ljuset.»
Lo, all these things worketh God oftentimes with man,
Se, detta allt kommer Gud åstad, både två gånger och tre, för den mannen,
To bring back his soul from the pit, to be enlightened with the light of the living.
till att rädda hans själ från graven, så att han får njuta av de levandes ljus.
Mark well, O Job, hearken unto me: hold thy peace, and I will speak.
Akta nu härpå, du Job, och hör mig; tig, så att jag får tala.
If thou hast anything to say, answer me: speak, for I desire to justify thee.
Dock, har du något att säga, så svara mig; tala, ty gärna gåve jag dig rätt.
If not, hearken unto me: hold thy peace, and I shall teach thee wisdom.
Varom icke, så är det du som må höra på mig; du må tiga, så att jag får lära dig vishet.
Furthermore Elihu answered and said,
Och Elihu tog till orda och sade:
Hear my words, O ye wise men; and give ear unto me, ye that have knowledge.
Hören, I vise, mina ord; I förståndige, lyssnen till mig.
For the ear trieth words, as the mouth tasteth meat.
Örat skall ju pröva orden, och munnen smaken hos det man vill äta.
Let us choose to us judgment: let us know among ourselves what is good.
Må vi nu utvälja åt oss vad rätt är, samfällt söka förstå vad gott är.
For Job hath said, I am righteous: and God hath taken away my judgment.
Gud har förhållit mig min rätt.