natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Come now therefore, and let us slay him, and cast him into some pit, and we will say, Some evil beast hath devoured him: and we shall see what will become of his dreams.
Så få vi se huru det går med hans drömmar.»
And Reuben heard it, and he delivered him out of their hands; and said, Let us not kill him.
Men när Ruben hörde detta, ville han rädda honom undan deras händer och sade: »Låt oss icke slå ihjäl honom.»
And Reuben said unto them, Shed no blood, but cast him into this pit that is in the wilderness, and lay no hand upon him; that he might rid him out of their hands, to deliver him to his father again.
Ytterligare sade Ruben till dem: »Utgjuten icke blod; kasten honom i brunnen här i öknen, men bären icke hand på honom.» Han ville nämligen rädda honom undan deras händer och föra honom tillbaka till hans fader.
And it came to pass, when Joseph was come unto his brethren, that they stript Joseph out of his coat, his coat of many colours that was on him;
Då nu Josef kom fram till sina bröder, togo de av honom hans livklädnad, den fotsida klädnaden som han hade på sig,
And they took him, and cast him into a pit: and the pit was empty, there was no water in it.
och grepo honom och kastade honom i brunnen; men brunnen var tom, intet vatten fanns däri.
And they sat down to eat bread: and they lifted up their eyes and looked, and, behold, a company of Ishmeelites came from Gilead with their camels bearing spicery and balm and myrrh, going to carry it down to Egypt.
När de då lyfte upp sina ögon, fingo de se ett tåg av ismaeliter komma från Gilead, och deras kameler voro lastade med dragantgummi, balsam och ladanum; de voro på väg med detta ned till Egypten.
And Judah said unto his brethren, What profit is it if we slay our brother, and conceal his blood?
Då sade Juda till sina bröder: »Vad gagn hava vi därav att vi dräpa vår broder och dölja hans blod?»
And his brethren were content.
Nej, låt oss sälja honom till ismaeliterna; må vår hand icke komma vid honom, ty han är ju vår broder, vårt eget kött.» Och hans bröder lydde honom.
Then there passed by Midianites merchantmen; and they drew and lifted up Joseph out of the pit, and sold Joseph to the Ishmeelites for twenty pieces of silver: and they brought Joseph into Egypt.
Dessa förde så Josef till Egypten.
And Reuben returned unto the pit; and, behold, Joseph was not in the pit; and he rent his clothes.
Då rev han sönder sina kläder
And he returned unto his brethren, and said, The child is not; and I, whither shall I go?
och vände tillbaka till sina bröder och sade: »Gossen är icke där, vart skall jag nu taga vägen?»
And they took Joseph's coat, and killed a kid of the goats, and dipped the coat in the blood;
Men de togo Josefs livklädnad och slaktade en bock och doppade klädnaden i blodet;
And they sent the coat of many colours, and they brought it to their father; and said, This have we found: know now whether it be thy son's coat or no.
därefter sände de den fotsida livklädnaden hem till sin fader och läto säga: »Denna har vi funnit; se efter, om det är din sons livklädnad eller icke.»
And he knew it, and said, It is my son's coat; an evil beast hath devoured him; Joseph is without doubt rent in pieces.
Och han kände igen den och sade: »Det är min sons livklädnad; ett vilddjur har ätit upp honom, förvisso är Josef ihjälriven.»
And Jacob rent his clothes, and put sackcloth upon his loins, and mourned for his son many days.
Och Jakob rev sönder sina kläder och svepte säcktyg om sina länder och sörjde sin son i lång tid.
Thus his father wept for him.
Och alla hans söner och alla hans döttrar kommo för att trösta honom; men han ville icke låta trösta sig, utan sade: »Jag skall med sorg fara ned i dödsriket till min son.» Så begrät hans fader honom.
And the Midianites sold him into Egypt unto Potiphar, an officer of Pharaoh's, and captain of the guard.
Men medaniterna förde honom till Egypten och sålde honom till Potifar, som var hovman hos Farao och hövitsman för drabanterna.
And it came to pass at that time, that Judah went down from his brethren, and turned in to a certain Adullamite, whose name was Hirah.
Vid den tiden begav sig Juda åstad bort ifrån sina bröder och slöt sig till en man i Adullam, som hette Hira.
And Judah saw there a daughter of a certain Canaanite, whose name was Shuah; and he took her, and went in unto her.
Där fick Juda se dottern till en kananeisk man som hette Sua, och han tog henne till sig och gick in till henne.
And she conceived, and bare a son; and he called his name Er.
Och hon blev havande och födde en son, och han fick namnet Er.
And she conceived again, and bare a son; and she called his name Onan.
Åter blev hon havande och födde en son och gav honom namnet Onan.
And she yet again conceived, and bare a son; and called his name Shelah: and he was at Chezib, when she bare him.
Och hon födde ännu en son, och åt denne gav hon namnet Sela; och när han föddes, var Juda i Kesib.
And Judah took a wife for Er his firstborn, whose name was Tamar.
Och Juda tog åt Er, sin förstfödde, en hustru som hette Tamar.
And Er, Judah's firstborn, was wicked in the sight of the LORD; and the LORD slew him.
Men Er, Judas förstfödde, misshagade HERREN; därför dödade HERREN honom.
And Judah said unto Onan, Go in unto thy brother's wife, and marry her, and raise up seed to thy brother.
Då sade Juda till Onan: »Gå in till din broders hustru, äkta henne i din broders ställe och skaffa avkomma åt din broder.»
And Onan knew that the seed should not be his; and it came to pass, when he went in unto his brother's wife, that he spilled it on the ground, lest that he should give seed to his brother.
Men eftersom Onan visste att avkomman icke skulle bliva hans egen, lät han, när han gick in till sin broders hustru, det spillas på jorden, för att icke giva avkomma åt sin broder.
And the thing which he did displeased the LORD: wherefore he slew him also.
Men det misshagade HERREN att han gjorde så; därför dödade han också honom.
Then said Judah to Tamar his daughter in law, Remain a widow at thy father's house, till Shelah my son be grown: for he said, Lest peradventure he die also, as his brethren did.
Då sade Juda till sin sonhustru Tamar: »Stanna såsom änka i din faders hus, till dess min son Sela bliver fullvuxen.» Han fruktade nämligen att annars också denne skulle dö, likasom hans bröder.
And Tamar went and dwelt in her father's house.
Så gick Tamar bort och stannade i sin faders hus.
And in process of time the daughter of Shuah Judah's wife died; and Judah was comforted, and went up unto his sheepshearers to Timnath, he and his friend Hirah the Adullamite.
Och efter sorgetidens slut gick Juda med sin vän adullamiten Hira upp till Timna, för att se efter dem som klippte hans får.
And it was told Tamar, saying, Behold thy father in law goeth up to Timnath to shear his sheep.
När man nu berättade för Tamar att hennes svärfader gick upp till Timna för att klippa sina får,
And she put her widow's garments off from her, and covered her with a vail, and wrapped herself, and sat in an open place, which is by the way to Timnath; for she saw that Shelah was grown, and she was not given unto him to wife.
Ty hon såg, att fastän Sela var fullvuxen, blev hon likväl icke given åt honom till hustru.
When Judah saw her, he thought her to be an harlot; because she had covered her face.
Då nu Juda fick se henne, trodde han att hon var en sköka; hon hade ju nämligen sitt ansikte betäckt.
And he turned unto her by the way, and said, Go to, I pray thee, let me come in unto thee; (for he knew not that she was his daughter in law.) And she said, What wilt thou give me, that thou mayest come in unto me?
Hon svarade: »Vad vill du giva mig för att få gå in till mig?»
And she said, Wilt thou give me a pledge, till thou send it?
Han sade: »Jag vill sända dig en killing ur min hjord.» Hon svarade: »Ja, om du giver mig pant, till dess du sänder den.»
And he gave it her, and came in unto her, and she conceived by him.
Han sade: »Vad skall jag då giva dig i pant?» Hon svarade: »Din signetring, din snodd och staven som du har i din hand.» Då gav han henne detta och gick in till henne, och hon blev havande genom honom.
And she arose, and went away, and laid by her vail from her, and put on the garments of her widowhood.
Och hon stod upp och gick därifrån och lade av sin slöja och klädde sig åter i sina änkekläder.
And Judah sent the kid by the hand of his friend the Adullamite, to receive his pledge from the woman's hand: but he found her not.
Och Juda sände killingen med sin vän adullamiten, för att få igen panten av kvinnan; men denne fann henne icke.
And they said, There was no harlot in this place.
Och han frågade folket där på orten och sade: »Var är tempeltärnan, hon som satt i Enaim vid vägen?» De svarade: »Här har ingen tempeltärna varit.»
And he returned to Judah, and said, I cannot find her; and also the men of the place said, that there was no harlot in this place.
Och han kom tillbaka till Juda och sade: »Jag har icke funnit henne; därtill säger folket på orten att ingen tempeltärna har varit där.»
And Judah said, Let her take it to her, lest we be shamed: behold, I sent this kid, and thou hast not found her.
Jag har nu sänt killingen, men du har icke funnit henne.»
And Judah said, Bring her forth, and let her be burnt.
Vid pass tre månader därefter blev så berättat för Juda: »Din sonhustru Tamar har bedrivit otukt, och i otukt har hon blivit havande.» Juda sade: »Fören ut henne till att brännas.»
When she was brought forth, she sent to her father in law, saying, By the man, whose these are, am I with child: and she said, Discern, I pray thee, whose are these, the signet, and bracelets, and staff.
Men när hon fördes ut, sände hon bud till sin svärfader och lät säga: »Genom en man som är ägare till detta har jag blivit havande.» Och hon lät säga: »Se efter, vem denna signetring, dessa snodder och denna stav tillhöra.»
And he knew her again no more.
Och Juda kände igen dem och sade: »Hon är i sin rätt mot mig, eftersom jag icke har givit henne åt min son Sela.» Men han kom icke mer vid henne.
And it came to pass in the time of her travail, that, behold, twins were in her womb.
När hon nu skulle föda, se, då funnos tvillingar i hennes liv.
And it came to pass, when she travailed, that the one put out his hand: and the midwife took and bound upon his hand a scarlet thread, saying, This came out first.
Och i födslostunden stack den ene fram en hand; då tog hjälpkvinnan en röd tråd och band den om hans hand och sade: »Denne kom först fram.»
And it came to pass, as he drew back his hand, that, behold, his brother came out: and she said, How hast thou broken forth? this breach be upon thee: therefore his name was called Pharez.
Men när han därefter åter drog sin hand tillbaka, se, då kom hans broder fram; och hon sade: »Varför har du trängt dig fram?» Och han fick namnet PeresD. ä. framträngande..
And afterward came out his brother, that had the scarlet thread upon his hand: and his name was called Zarah.
Därefter kom hans broder fram, han som hade den röda tråden om sin hand, och han fick namnet Sera.
And Joseph was brought down to Egypt; and Potiphar, an officer of Pharaoh, captain of the guard, an Egyptian, bought him of the hands of the Ishmeelites, which had brought him down thither.
Och Josef fördes ned till Egypten; och Potifar, som var hovman hos Farao och hövitsman för drabanterna, en egyptisk man, köpte honom av ismaeliterna som hade fört honom ditned.
And the LORD was with Joseph, and he was a prosperous man; and he was in the house of his master the Egyptian.
Och han vistades i sin herres, egyptierns, hus;
And his master saw that the LORD was with him, and that the LORD made all that he did to prosper in his hand.
och hans herre såg att HERREN var med honom, ty allt vad han gjorde lät HERREN lyckas väl under hans hand.
And Joseph found grace in his sight, and he served him: and he made him overseer over his house, and all that he had he put into his hand.
Och han satte honom över sitt hus, och allt vad han ägde lämnade han i hans vård.
And it came to pass from the time that he had made him overseer in his house, and over all that he had, that the LORD blessed the Egyptian's house for Joseph's sake; and the blessing of the LORD was upon all that he had in the house, and in the field.
Och från den stund då han hade satt honom över sitt hus och över allt vad han ägde, välsignade HERREN egyptierns hus, för Josefs skull; och HERRENS välsignelse vilade över allt vad han ägde, hemma och på marken.
And he left all that he had in Joseph's hand; and he knew not ought he had, save the bread which he did eat.
Därför överlät han i Josefs vård allt vad han ägde, och sedan han hade fått honom till sin hjälp, bekymrade han sig icke om något, utom maten som han själv åt.
And Joseph was a goodly person, and well favoured.
Men Josef hade en skön gestalt och var skön att skåda.
And it came to pass after these things, that his master's wife cast her eyes upon Joseph; and she said, Lie with me.
Och efter en tid hände sig att hans herres hustru kastade sina ögon på Josef och sade: »Ligg hos mig.»
But he refused, and said unto his master's wife, Behold, my master wotteth not what is with me in the house, and he hath committed all that he hath to my hand;
Men han ville icke, utan sade till sin herres hustru: »Se, alltsedan min herre har tagit mig till sin hjälp, bekymrar han sig icke om något i huset, och allt vad han äger har han lämnat i min vård.
There is none greater in this house than I; neither hath he kept back any thing from me but thee, because thou art his wife: how then can I do this great wickedness, and sin against God?
Huru skulle jag då kunna göra så mycket ont och synda mot Gud?»
And it came to pass, as she spake to Joseph day by day, that he hearkened not unto her, to lie by her, or to be with her.
Och fastän hon talade sådant dag efter dag till Josef, hörde han dock icke på henne och ville icke ligga hos henne eller vara med henne.
And it came to pass about this time, that Joseph went into the house to do his business; and there was none of the men of the house there within.
Men en dag då han kom in i huset för att förrätta sina sysslor, och ingen av husfolket var tillstädes därinne,
And she caught him by his garment, saying, Lie with me: and he left his garment in her hand, and fled, and got him out.
fattade hon honom i manteln och sade: »Ligg hos mig.» Men han lämnade manteln i hennes hand och flydde och kom ut.
And it came to pass, when she saw that he had left his garment in her hand, and was fled forth,
Då hon nu såg att han hade lämnat sin mantel i hennes hand och flytt ut,
That she called unto the men of her house, and spake unto them, saying, See, he hath brought in an Hebrew unto us to mock us; he came in unto me to lie with me, and I cried with a loud voice:
Han kom in till mig och ville ligga hos mig; men jag ropade med hög röst.
And it came to pass, when he heard that I lifted up my voice and cried, that he left his garment with me, and fled, and got him out.
Och när han hörde att jag hov upp min röst och ropade, lämnade han sin mantel kvar hos mig och flydde och kom ut.»
And she laid up his garment by her, until his lord came home.
Och hon lät hans mantel ligga kvar hos sig, till dess hans herre kom hem;
And she spake unto him according to these words, saying, The Hebrew servant, which thou hast brought unto us, came in unto me to mock me:
då berättade hon för honom detsamma; hon sade: »Den hebreiske tjänaren som du har fört hit till oss kom in till mig, och ville locka mig till lättfärdighet.
And it came to pass, as I lifted up my voice and cried, that he left his garment with me, and fled out.
Men då jag hov upp min röst och ropade, lämnade han sin mantel kvar hos mig och flydde ut.»
And it came to pass, when his master heard the words of his wife, which she spake unto him, saying, After this manner did thy servant to me; that his wrath was kindled.
När nu hans herre hörde vad hans hustru berättade för honom, nämligen att hans tjänare hade betett sig mot henne på detta sätt, blev hans vrede upptänd.
And Joseph's master took him, and put him into the prison, a place where the king's prisoners were bound: and he was there in the prison.
Och Josefs herre tog honom och lät sätta honom i det fängelse där konungens fångar sutto fängslade; där fick han då vara i fängelse.
But the LORD was with Joseph, and shewed him mercy, and gave him favour in the sight of the keeper of the prison.
Men HERREN var med Josef och förskaffade honom ynnest och lät honom finna nåd hos föreståndaren för fängelset.
And the keeper of the prison committed to Joseph's hand all the prisoners that were in the prison; and whatsoever they did there, he was the doer of it.
Och föreståndaren för fängelset lät alla fångar som sutto i fängelset stå under Josefs uppsikt; och allt vad där skulle göras, det gjordes genom honom.
The keeper of the prison looked not to any thing that was under his hand; because the LORD was with him, and that which he did, the LORD made it to prosper.
Föreståndaren för fängelset tog sig alls icke av något som Josef hade om hand, eftersom HERREN var med denne; och vad han gjorde, det lät HERREN lyckas väl.
And it came to pass after these things, that the butler of the king of Egypt and his baker had offended their lord the king of Egypt.
En tid härefter hände sig att den egyptiske konungens munskänk och hans bagare försyndade sig mot sin herre, konungen av Egypten.
And Pharaoh was wroth against two of his officers, against the chief of the butlers, and against the chief of the bakers.
Och Farao blev förtörnad på sina två hovmän, överste munskänken och överste bagaren,
And he put them in ward in the house of the captain of the guard, into the prison, the place where Joseph was bound.
och lät sätta dem i förvar i drabanthövitsmannens hus, i samma fängelse där Josef satt fången.
And the captain of the guard charged Joseph with them, and he served them: and they continued a season in ward.
Och hövitsmannen för drabanterna anställde Josef hos dem till att betjäna dem; och de sutto där i förvar en tid.
And they dreamed a dream both of them, each man his dream in one night, each man according to the interpretation of his dream, the butler and the baker of the king of Egypt, which were bound in the prison.
Medan nu den egyptiske konungens munskänk och bagare sutto fångna i fängelset, hade de båda under samma natt var sin dröm, vardera med sin särskilda betydelse.
And Joseph came in unto them in the morning, and looked upon them, and, behold, they were sad.
Och när Josef om morgonen kom in till dem, fick han se att de voro bedrövade.
And he asked Pharaoh's officers that were with him in the ward of his lord's house, saying, Wherefore look ye so sadly to day?
Då frågade han Faraos hovmän, som med honom sutto i förvar i hans herres hus: »Varför sen I så sorgsna ut i dag?»
And Joseph said unto them, Do not interpretations belong to God? tell me them, I pray you.
De svarade honom: »Vi hava haft en dröm, och ingen finnes, som kan uttyda den.» Josef sade till dem: »Att giva uttydningen är ju Guds sak; förtäljen drömmen för mig.»
And the chief butler told his dream to Joseph, and said to him, In my dream, behold, a vine was before me;
Då förtäljde överste munskänken sin dröm för Josef och sade till honom: »Jag drömde att ett vinträd stod framför mig;
And in the vine were three branches: and it was as though it budded, and her blossoms shot forth; and the clusters thereof brought forth ripe grapes:
på vinträdet voro tre rankor, och knappt hade det skjutit skott, så slogo dess blommor ut och dess klasar buro mogna druvor.
And Pharaoh's cup was in my hand: and I took the grapes, and pressed them into Pharaoh's cup, and I gave the cup into Pharaoh's hand.
Och jag hade Faraos bägare i min hand, och jag tog druvorna och pressade ut dem i Faraos bägare och gav Farao bägaren i handen.»
The three branches are three days:
Då sade Josef till honom: »Detta är uttydningen: de tre rankorna betyda tre dagar;
Yet within three days shall Pharaoh lift up thine head, and restore thee unto thy place: and thou shalt deliver Pharaoh's cup into his hand, after the former manner when thou wast his butler.
om tre dagar skall Farao upphöja ditt huvud och sätta dig åter på din plats, så att du får giva Farao bägaren i handen likasom förut, då du var hans munskänk.
But think on me when it shall be well with thee, and shew kindness, I pray thee, unto me, and make mention of me unto Pharaoh, and bring me out of this house:
Men tänk på mig, när det går dig väl, så att du gör barmhärtighet med mig och nämner om mig för Farao och skaffar mig ut från detta hus;
For indeed I was stolen away out of the land of the Hebrews: and here also have I done nothing that they should put me into the dungeon.
ty jag är med orätt bortförd från hebréernas land, och icke heller här har jag gjort något varför jag borde sättas i fängelse.»
When the chief baker saw that the interpretation was good, he said unto Joseph, I also was in my dream, and, behold, I had three white baskets on my head:
Jag tyckte att jag bar tre vetebrödskorgar på mitt huvud.
And in the uppermost basket there was of all manner of bakemeats for Pharaoh; and the birds did eat them out of the basket upon my head.
Och i den översta korgen funnos bakverk av alla slag, sådant som Farao plägar äta; men fåglarna åto därav ur korgen på mitt huvud.»
The three baskets are three days:
Då svarade Josef och sade: »Detta är uttydningen: de tre korgarna betyda tre dagar;
Yet within three days shall Pharaoh lift up thy head from off thee, and shall hang thee on a tree; and the birds shall eat thy flesh from off thee.
om tre dagar skall Farao upphöja ditt huvud och taga det av dig; han skall upphänga dig på trä, och fåglarna skola äta ditt kött.»
And it came to pass the third day, which was Pharaoh's birthday, that he made a feast unto all his servants: and he lifted up the head of the chief butler and of the chief baker among his servants.
Då upphöjde han, bland sina tjänare, såväl överste munskänkens huvud som överste bagarens.
And he restored the chief butler unto his butlership again; and he gave the cup into Pharaoh's hand:
Han insatte överste munskänken åter i hans ämbete, så att han fick giva Farao bägaren i handen;
But he hanged the chief baker: as Joseph had interpreted to them.
men överste bagaren lät han upphänga, såsom Josef hade sagt dem i sin uttydning.
Yet did not the chief butler remember Joseph, but forgat him.
Men överste munskänken tänkte icke på Josef, utan glömde honom.
And it came to pass at the end of two full years, that Pharaoh dreamed: and, behold, he stood by the river.
Han tyckte sig stå vid Nilfloden.
And, behold, there came up out of the river seven well favoured kine and fatfleshed; and they fed in a meadow.
Och han såg sju kor, vackra och feta, stiga upp ur floden, och de betade i vassen.
And, behold, seven other kine came up after them out of the river, ill favoured and leanfleshed; and stood by the other kine upon the brink of the river.
Sedan såg han sju andra kor, fula och magra, stiga upp ur floden; och de ställde sig bredvid de förra korna på stranden av floden.
And the ill favoured and leanfleshed kine did eat up the seven well favoured and fat kine.
Och de fula och magra korna åto upp de sju vackra och feta korna.
So Pharaoh awoke.
Därefter vaknade Farao.
And he slept and dreamed the second time: and, behold, seven ears of corn came up upon one stalk, rank and good.
Men han somnade åter in och såg då i drömmen sju ax, frodiga och vackra, växa på samma strå.
And, behold, seven thin ears and blasted with the east wind sprung up after them.
Sedan såg han sju andra ax skjuta upp, tunna och svedda av östanvinden;
And the seven thin ears devoured the seven rank and full ears.
och de tunna axen uppslukade de sju frodiga och fulla axen.
And Pharaoh awoke, and, behold, it was a dream.
Därefter vaknade Farao och fann att det var en dröm.
And it came to pass in the morning that his spirit was troubled; and he sent and called for all the magicians of Egypt, and all the wise men thereof: and Pharaoh told them his dream; but there was none that could interpret them unto Pharaoh.
Och Farao förtäljde sina drömmar för dem; men ingen fanns, som kunde uttyda dem för Farao.