natgillin/translations-raw huggingface dataset:
And Stephen, full of faith and power, did great wonders and miracles among the people.
Och Stefanus var full av nåd och kraft och gjorde stora under och tecken bland folket.
Then there arose certain of the synagogue, which is called the synagogue of the Libertines, and Cyrenians, and Alexandrians, and of them of Cilicia and of Asia, disputing with Stephen.
Men av dem som hörde till den synagoga som kallades »De frigivnes och cyrenéernas och alexandrinernas synagoga», så ock av dem som voro från Cilicien och provinsen Asien, stodo några upp för att disputera med Stefanus.
And they were not able to resist the wisdom and the spirit by which he spake.
Dock förmådde de icke stå emot den vishet och den ande som här talade.
Then they suborned men, which said, We have heard him speak blasphemous words against Moses, and against God.
Då skaffade de några män som föregåvo att de hade hört honom tala hädiska ord mot Moses och mot Gud.
And they stirred up the people, and the elders, and the scribes, and came upon him, and caught him, and brought him to the council,
De uppeggade så folket och de äldste och de skriftlärde och överföllo honom och grepo honom och förde honom inför Stora rådet.
And set up false witnesses, which said, This man ceaseth not to speak blasphemous words against this holy place, and the law:
Där läto de falska vittnen träda fram, vilka sade: »Denne man upphör icke att tala mot vår heliga plats och mot lagen.
For we have heard him say, that this Jesus of Nazareth shall destroy this place, and shall change the customs which Moses delivered us.
Ty vi hava hört honom säga att Jesus, han från Nasaret, skall bryta ned denna byggnad och förändra de stadgar som Moses har givit oss.»
And all that sat in the council, looking stedfastly on him, saw his face as it had been the face of an angel.
Då nu alla som sutto i Rådet fäste sina ögon på honom, syntes dem hans ansikte vara såsom en ängels ansikte.
Then said the high priest, Are these things so?
Och översteprästen frågade: »Förhåller detta sig så?»
And he said, Men, brethren, and fathers, hearken; The God of glory appeared unto our father Abraham, when he was in Mesopotamia, before he dwelt in Charran,
Härlighetens Gud uppenbarade sig för vår fader Abraham, medan han ännu var i Mesopotamien, och förrän han bosatte sig i Karran,
And said unto him, Get thee out of thy country, and from thy kindred, and come into the land which I shall shew thee.
'Gå ut ur ditt land och från din släkt, och drag till det land som jag skall visa dig.'
Then came he out of the land of the Chaldaeans, and dwelt in Charran: and from thence, when his father was dead, he removed him into this land, wherein ye now dwell.
Sedan, efter han faders död, bjöd Gud honom att flytta därifrån till detta land, där I nu bon.
And he gave him none inheritance in it, no, not so much as to set his foot on: yet he promised that he would give it to him for a possession, and to his seed after him, when as yet he had no child.
Han gav honom ingen arvedel däri, icke ens så mycket som en fotsbredd, men lovade att giva det till besittning åt honom och åt hans säd efter honom; detta var på den tid då han ännu icke hade någon son.
And God spake on this wise, That his seed should sojourn in a strange land; and that they should bring them into bondage, and entreat them evil four hundred years.
Och vad Gud sade var detta, att hans säd skulle leva såsom främlingar i ett land som icke tillhörde dem, och att man skulle göra dem till trälar och förtrycka dem i fyra hundra år.
And the nation to whom they shall be in bondage will I judge, said God: and after that shall they come forth, and serve me in this place.
'Men det folk vars trälar de bliva skall jag döma', sade Gud; 'sedan skola de draga ut och hålla gudstjänst åt mig på denna plats.'
And he gave him the covenant of circumcision: and so Abraham begat Isaac, and circumcised him the eighth day; and Isaac begat Jacob; and Jacob begat the twelve patriarchs.
Och så födde han Isak och omskar honom på åttonde dagen, och Isak födde Jakob, och Jakob födde våra tolv stamfäder.
And the patriarchs, moved with envy, sold Joseph into Egypt: but God was with him,
Men Gud var med honom
And delivered him out of all his afflictions, and gave him favour and wisdom in the sight of Pharaoh king of Egypt; and he made him governor over Egypt and all his house.
och frälste honom ur allt hans betryck och lät honom finna nåd och gav honom vishet inför Farao, konungen i Egypten; och denne satte honom till herre över Egypten och över hela sitt hus.
Now there came a dearth over all the land of Egypt and Chanaan, and great affliction: and our fathers found no sustenance.
Och hungersnöd kom över hela Egypten och Kanaan med stort betryck, och våra fäder kunde icke få något att äta.
But when Jacob heard that there was corn in Egypt, he sent out our fathers first.
Men när Jakob fick höra att bröd fanns i Egypten, sände han våra fäder åstad dit, en första gång.
And at the second time Joseph was made known to his brethren; and Joseph's kindred was made known unto Pharaoh.
Sedan, när de för andra gången kommo dit, blev Josef igenkänd av sina bröder, och Farao fick kunskap och Josefs släkt.
Then sent Joseph, and called his father Jacob to him, and all his kindred, threescore and fifteen souls.
Därefter sände Josef åstad och kallade till sig sin fader Jakob och hela sin släkt, sjuttiofem personer.
So Jacob went down into Egypt, and died, he, and our fathers,
Och Jakob for ned till Egypten; och han dog där, han såväl som våra fäder.
And were carried over into Sychem, and laid in the sepulchre that Abraham bought for a sum of money of the sons of Emmor the father of Sychem.
Och man förde dem därifrån till Sikem och lade dem i den grav som Abraham för en summa penningar hade köpt av Emmors barn i Sikem.
But when the time of the promise drew nigh, which God had sworn to Abraham, the people grew and multiplied in Egypt,
Och alltefter som tiden nalkades att det löfte skulle uppfyllas, som Gud hade givit Abraham, växte folket till och förökade sig i Egypten,
Till another king arose, which knew not Joseph.
till dess en ny konung över Egypten uppstod, en som icke visste av Josef.
The same dealt subtilly with our kindred, and evil entreated our fathers, so that they cast out their young children, to the end they might not live.
Denne konung gick listigt till väga mot vårt folk och förtryckte våra fäder och drev dem till att utsätta sina späda barn, för att dessa icke skulle bliva vid liv.
In which time Moses was born, and was exceeding fair, and nourished up in his father's house three months:
Under tre månader fostrades han i sin faders hus;
And when he was cast out, Pharaoh's daughter took him up, and nourished him for her own son.
sedan, när han hade blivit utsatt, lät Faraos dotter hämta honom till sig och uppfostra honom såsom sin egen son.
And Moses was learned in all the wisdom of the Egyptians, and was mighty in words and in deeds.
Och Moses blev undervisad i all egyptiernas visdom och var mäktig i ord och gärningar.
And when he was full forty years old, it came into his heart to visit his brethren the children of Israel.
Men när han blev fyrtio år gammal, fick han i sinnet att besöka sina bröder, Israels barn.
And seeing one of them suffer wrong, he defended him, and avenged him that was oppressed, and smote the Egyptian:
När han då såg att en av dem led orätt, tog han den misshandlade i försvar och hämnades honom, i det att han slog ihjäl egyptiern.
For he supposed his brethren would have understood how that God by his hand would deliver them: but they understood not.
Nu menade han att hans bröder skulle förstå att Gud genom honom ville bereda dem frälsning; men de förstodo det icke.
And the next day he shewed himself unto them as they strove, and would have set them at one again, saying, Sirs, ye are brethren; why do ye wrong one to another?
'I män, I ären ju bröder; varför gören I då varandra orätt?'
But he that did his neighbour wrong thrust him away, saying, Who made thee a ruler and a judge over us?
'Vem har satt dig till hövding och domare över oss?
Wilt thou kill me, as thou diddest the Egyptian yesterday?
Kanske du vill döda mig, såsom du i går dödade egyptiern?'
Then fled Moses at this saying, and was a stranger in the land of Madian, where he begat two sons.
Vid det talet flydde Moses bort och levde sedan såsom främling i Madiams land och födde där två söner.
And when forty years were expired, there appeared to him in the wilderness of mount Sina an angel of the Lord in a flame of fire in a bush.
Och när fyrtio är äter voro förlidna, uppenbarade sig för honom, i öknen vid berget Sinai, en ängel i en brinnande törnbuske.
When Moses saw it, he wondered at the sight: and as he drew near to behold it, the voice of the LORD came unto him,
När Moses såg detta, förundrade han sig över synen; och då han gick fram för att se vad det var, hördes Herrens röst:
Saying, I am the God of thy fathers, the God of Abraham, and the God of Isaac, and the God of Jacob.
'Jag är dina fäders Gud, Abrahams, Isaks och Jakobs Gud.'
Then Moses trembled, and durst not behold.
Då greps Moses av bävan och dristade sig icke att se dit.
Then said the Lord to him, Put off thy shoes from thy feet: for the place where thou standest is holy ground.
'Lös dina skor av dina fötter, ty platsen där du står är helig mark.
I have seen, I have seen the affliction of my people which is in Egypt, and I have heard their groaning, and am come down to deliver them.
Jag har nogsamt sett mitt folks betryck i Egypten, och deras suckan har jag hört, och jag har stigit ned för att rädda dem.
And now come, I will send thee into Egypt.
Därför må du nu gå åstad; jag vill sända dig till Egypten.
This Moses whom they refused, saying, Who made thee a ruler and a judge? the same did God send to be a ruler and a deliverer by the hand of the angel which appeared to him in the bush.
'Vem har satt dig till hövding och domare?', honom sände Gud att vara både en hövding och en förlossare, genom ängeln som uppenbarade sig för honom i törnbusken.
He brought them out, after that he had shewed wonders and signs in the land of Egypt, and in the Red sea, and in the wilderness forty years.
Det var han som förde ut dem, och som gjorde under och tecken i Egyptens land och i Röda havet och i öknen, under fyrtio år.
This is that Moses, which said unto the children of Israel, A prophet shall the Lord your God raise up unto you of your brethren, like unto me; him shall ye hear.
'En profet skall Gud låta uppstå åt eder, av edra bröder, en som är mig lik.'
This is he, that was in the church in the wilderness with the angel which spake to him in the mount Sina, and with our fathers: who received the lively oracles to give unto us:
Det var och han, som under den tid då menigheten levde i öknen, både var hos ängeln, som talade med honom på berget Sinai, och tillika hos våra fäder; och han undfick levande ord för att giva dem åt eder.
To whom our fathers would not obey, but thrust him from them, and in their hearts turned back again into Egypt,
Men våra fäder ville icke bliva honom lydiga, utan stötte bort honom och vände sig med sina hjärtan mot Egypten
Saying unto Aaron, Make us gods to go before us: for as for this Moses, which brought us out of the land of Egypt, we wot not what is become of him.
'Gör oss gudar, som kunna gå framför oss; ty vi veta icke vad som har vederfarits denne Moses, som förde oss ut ur Egyptens land.'
And they made a calf in those days, and offered sacrifice unto the idol, and rejoiced in the works of their own hands.
Och de gjorde i de dagarna en kalv och buro sedan fram offer åt avguden och gladde sig över sina händers verk.
Then God turned, and gave them up to worship the host of heaven; as it is written in the book of the prophets, O ye house of Israel, have ye offered to me slain beasts and sacrifices by the space of forty years in the wilderness?
'Framburen I väl åt mig slaktoffer och spisoffer under de fyrtio åren i öknen, I av Israels hus?
Yea, ye took up the tabernacle of Moloch, and the star of your god Remphan, figures which ye made to worship them: and I will carry you away beyond Babylon.
Därför skall jag låta eder föras åstad ända bortom Babylon.'
Our fathers had the tabernacle of witness in the wilderness, as he had appointed, speaking unto Moses, that he should make it according to the fashion that he had seen.
Våra fäder hade vittnesbördets tabernakel i öknen, så inrättat, som han som talade till Moses hade förordnat att denne skulle göra det, efter den mönsterbild som han hade fått se.
Which also our fathers that came after brought in with Jesus into the possession of the Gentiles, whom God drave out before the face of our fathers, unto the days of David;
Så var det ända till Davids tid.
Who found favour before God, and desired to find a tabernacle for the God of Jacob.
Denne fann nåd inför Gud och bad att han måtte finna 'ett rum till boning' åt Jakobs Gud.
But Solomon built him an house.
Men det var Salomo som fick bygga ett hus åt honom.
Howbeit the most High dwelleth not in temples made with hands; as saith the prophet,
Dock, den Högste bor icke i hus som äro gjorda med händer, ty det är såsom profeten säger:
Heaven is my throne, and earth is my footstool: what house will ye build me? saith the Lord: or what is the place of my rest?
'Himmelen är min tron, och jorden är min fotapall; vad för ett hus skullen I då kunna bygga åt mig, säger Herren, och vad för en plats skulle tjäna mig till vilostad?
Hath not my hand made all these things?
Min hand har ju gjort allt detta.'
Ye stiffnecked and uncircumcised in heart and ears, ye do always resist the Holy Ghost: as your fathers did, so do ye.
I hårdnackade, med oomskurna hjärtan och öron, I stån alltid emot den helige Ande, I likaväl som edra fäder.
Which of the prophets have not your fathers persecuted? and they have slain them which shewed before of the coming of the Just One; of whom ye have been now the betrayers and murderers:
De hava ju dräpt dem som förkunnade att den Rättfärdige skulle komma, han som I själva nu haven förrått och dräpt,
Who have received the law by the disposition of angels, and have not kept it.
I som fingen lagen eder given genom änglars försorg, men icke haven hållit den.»
When they heard these things, they were cut to the heart, and they gnashed on him with their teeth.
När de hörde detta, blevo de mycket förbittrade i sina hjärtan och beto sina tänder samman mot honom.
But he, being full of the Holy Ghost, looked up stedfastly into heaven, and saw the glory of God, and Jesus standing on the right hand of God,
Men han, full av helig ande, skådade upp mot himmelen och fick se Guds härlighet och såg Jesus stå på Guds högra sida.
And said, Behold, I see the heavens opened, and the Son of man standing on the right hand of God.
Och han sade: »Jag ser himmelen öppen och Människosonen stå på Guds högra sida.»
Then they cried out with a loud voice, and stopped their ears, and ran upon him with one accord,
Då skriade de med hög röst och höllo för sina öron och stormade alla på en gång emot honom
And cast him out of the city, and stoned him: and the witnesses laid down their clothes at a young man's feet, whose name was Saul.
Och vittnena lade av sina mantlar vid en ung mans fötter, som hette Saulus.
And they stoned Stephen, calling upon God, and saying, Lord Jesus, receive my spirit.
Så stenade de Stefanus, under det att han åkallade och sade: »Herre Jesus, tag emot min ande.»
And he kneeled down, and cried with a loud voice, Lord, lay not this sin to their charge.
Och han föll ned på sina knän och ropade med hög röst: »Herre, tillräkna dem icke denna synd.» Och när han hade sagt detta, avsomnade han.
And when he had said this, he fell asleep.
Och jämväl Saulus hade gillat att man dödade honom.
And Saul was consenting unto his death.
Trollkarlen Simon.
And at that time there was a great persecution against the church which was at Jerusalem; and they were all scattered abroad throughout the regions of Judaea and Samaria, except the apostles.
Samma dag utbröt en svår förföljelse mot församlingen i Jerusalem; och alla, utom apostlarna, blevo kringspridda över Judeens och Samariens landsbygd.
And devout men carried Stephen to his burial, and made great lamentation over him.
Några fromma män begrovo dock Stefanus och höllo en stor dödsklagan efter honom.
As for Saul, he made havock of the church, entering into every house, and haling men and women committed them to prison.
Saulus åter for våldsamt fram mot församlingen; han gick omkring i husen och drog fram män och kvinnor och lät sätta dem i fängelse.
Therefore they that were scattered abroad went every where preaching the word.
Men de som hade blivit kringspridda gingo omkring och förkunnade evangelii ord.
Then Philip went down to the city of Samaria, and preached Christ unto them.
Och Filippus kom så ned till huvudstaden i Samarien och predikade Kristus för folket där.
And the people with one accord gave heed unto those things which Philip spake, hearing and seeing the miracles which he did.
Och när de hörde Filippus och sågo de tecken som han gjorde, aktade de endräktigt på det som han talade.
For unclean spirits, crying with loud voice, came out of many that were possessed with them: and many taken with palsies, and that were lame, were healed.
Ty från många som voro besatta av orena andar foro andarna ut under höga rop, och många lama och ofärdiga blevo botade.
And there was great joy in that city.
Och det blev stor glädje i den staden.
But there was a certain man, called Simon, which beforetime in the same city used sorcery, and bewitched the people of Samaria, giving out that himself was some great one:
Nu var där i staden före honom en man vid namn Simon, som hade övat trolldom, så att han hade slagit det samaritiska folket med häpnad, och som sade sig vara något stort.
To whom they all gave heed, from the least to the greatest, saying, This man is the great power of God.
Till honom höllo sig alla, både små och stora, och sade: »Denne är vad man kallar 'Guds stora kraft.'»
And to him they had regard, because that of long time he had bewitched them with sorceries.
Och de höllo sig till honom, därför att han genom sina trollkonster under ganska lång tid hade slagit dem med häpnad.
But when they believed Philip preaching the things concerning the kingdom of God, and the name of Jesus Christ, they were baptized, both men and women.
Men nu, då de satte tro till Filippus, som förkunnade evangelium om Guds rike och om Jesu Kristi namn, läto de döpa sig, både män och kvinnor.
Then Simon himself believed also: and when he was baptized, he continued with Philip, and wondered, beholding the miracles and signs which were done.
Och när han såg de stora tecken och kraftgärningar som denne gjorde, betogs han av häpnad.
Now when the apostles which were at Jerusalem heard that Samaria had received the word of God, they sent unto them Peter and John:
Då nu apostlarna i Jerusalem fingo höra att Samarien hade tagit emot Guds ord, sände de dit Petrus och Johannes.
Who, when they were come down, prayed for them, that they might receive the Holy Ghost:
Och när dessa kommo ditned, bådo de för dem, att de måtte undfå helig ande;
(For as yet he was fallen upon none of them: only they were baptized in the name of the Lord Jesus.)
ty helig ande hade ännu icke fallit på någon av dem, utan de voro allenast döpta i Herren Jesu namn.
Then laid they their hands on them, and they received the Holy Ghost.
De lade då händerna på dem, och de undfingo helig ande.
And when Simon saw that through laying on of the apostles' hands the Holy Ghost was given, he offered them money,
När då Simon såg att det var genom apostlarnas handpåläggning som Anden blev given, bjöd han dem penningar
Saying, Give me also this power, that on whomsoever I lay hands, he may receive the Holy Ghost.
och sade: »Given ock mig den makten, så att var och en som jag lägger händerna på undfår helig ande.»
But Peter said unto him, Thy money perish with thee, because thou hast thought that the gift of God may be purchased with money.
Då sade Petrus till honom: »Må dina penningar med dig själv gå i fördärvet, eftersom du menar att Guds gåva kan köpas för penningar.
Thou hast neither part nor lot in this matter: for thy heart is not right in the sight of God.
Du har ingen del eller lott i det som här är fråga om, ty ditt hjärta är icke rättsinnigt inför Gud.
Repent therefore of this thy wickedness, and pray God, if perhaps the thought of thine heart may be forgiven thee.
Gör fördenskull bättring och upphör med denna din ondska, och bed till Herren att den tanke som har uppstått i ditt hjärta må, om möjligt är, bliva dig förlåten.
For I perceive that thou art in the gall of bitterness, and in the bond of iniquity.
Ty jag ser att du är förgiftad av ondska och fången i orättfärdighetens bojor.»
Then answered Simon, and said, Pray ye to the LORD for me, that none of these things which ye have spoken come upon me.
Då svarade Simon och sade: »Bedjen I till Herren för mig, att intet av det som I haven sagt må komma över mig.»
And they, when they had testified and preached the word of the Lord, returned to Jerusalem, and preached the gospel in many villages of the Samaritans.
Och sedan de hade framburit sitt vittnesbörd och talat Herrens ord, begåvo de sig tillbaka till Jerusalem och förkunnade därvid evangelium i många samaritiska byar.
And the angel of the Lord spake unto Philip, saying, Arise, and go toward the south unto the way that goeth down from Jerusalem unto Gaza, which is desert.
Men en Herrens ängel talade till Filippus och sade: »Stå upp och begiv dig vid middagstiden ut på den väg som leder ned från Jerusalem till Gasa; den är tom på folk.»
And he arose and went: and, behold, a man of Ethiopia, an eunuch of great authority under Candace queen of the Ethiopians, who had the charge of all her treasure, and had come to Jerusalem for to worship,
Denne hade kommit till Jerusalem för att där tillbedja,
Was returning, and sitting in his chariot read Esaias the prophet.
men var nu stadd på hemvägen och satt i sin vagn och läste profeten Esaias.
Then the Spirit said unto Philip, Go near, and join thyself to this chariot.
Då sade Anden till Filippus: »Gå fram och närma dig till denna vagn.»
And Philip ran thither to him, and heard him read the prophet Esaias, and said, Understandest thou what thou readest?
Då frågade han: »Förstår du vad du läser?»
And he desired Philip that he would come up and sit with him.
Han svarade: »Huru skulle jag väl kunna förstå det, om ingen vägleder mig?» Och han bad Filippus stiga upp och sätta sig bredvid honom.
The place of the scripture which he read was this, He was led as a sheep to the slaughter; and like a lamb dumb before his shearer, so opened he not his mouth:
Men det ställe i skriften som han läste var detta: »Såsom ett får fördes han bort till att slaktas; och såsom ett lamm som är tyst inför den som klipper det, så öppnade han icke sin mun.
In his humiliation his judgment was taken away: and who shall declare his generation? for his life is taken from the earth.
Ty hans liv ryckes undan från jorden.»
And the eunuch answered Philip, and said, I pray thee, of whom speaketh the prophet this? of himself, or of some other man?
Och hovmannen frågade Filippus och sade: »Jag beder dig, säg mig om vilken profeten talar detta, om sig själv eller om någon annan?»
Then Philip opened his mouth, and began at the same scripture, and preached unto him Jesus.
Då öppnade Filippus sin mun och begynte med detta skriftens ord och förkunnade för honom evangelium om Jesus.
And as they went on their way, they came unto a certain water: and the eunuch said, See, here is water; what doth hinder me to be baptized?
Och medan de färdades vägen fram, kommo de till ett vatten.
And Philip said, If thou believest with all thine heart, thou mayest.
Då sade hovmannen: »Se, här finnes vatten.
And he answered and said, I believe that Jesus Christ is the Son of God.
Vad hindrar att jag döpes?»
And he commanded the chariot to stand still: and they went down both into the water, both Philip and the eunuch; and he baptized him.
Och han lät vagnen stanna; och de stego båda ned i vattnet, Filippus och hovmannen, och han döpte honom.