natgillin/translations-raw huggingface dataset:
NovoSeven is indicated for the treatment of bleeding episodes and for the prevention of bleeding in those undergoing surgery or invasive procedures in the following patient groups: in patients with congenital haemophilia with inhibitors to coagulation factors VIII or IX &gt; 5 Bethesda Units (BU) in patients with congenital haemophilia who are expected to have a high anamnestic response to factor VIII or factor IX administration
NovoSeven är indicerat för behandling av blödningsepisoder och för förebyggande av blödning vid kirurgiska eller invasiva ingrepp hos följande patientgrupper hos patienter med medfödd hemofili med antikroppar mot koagulationsfaktorer VIII eller IX &gt; 5 Bethesda-enheter hos patienter med medfödd hemofili som förväntas ha ett högt anamnestiskt svar på tillförsel av faktor VIII eller faktor IX
NSCLC patients with recent pulmonary bleeding ( &gt; 2.5 ml or bright red blood) as well as patients with evidence of baseline tumour cavitation, regardless of histology, or those with any evidence of tumour invasion or encasement of major blood vessels have been excluded from clinical trials (see section 4.3).
Patienter med NSCLC som nyligen haft pulmonell blödning ( &gt; 2,5 ml eller klarrött blod) samt patienter med tecken på kaviterande tumör, oavsett histologi, eller de med bevis på tumörinvasion eller inneslutning av större blodkärl har exkluderats från kliniska studier (se avsnitt 4.3).
Null responders (as defined historically by a decrease in HCV-RNA viral load &lt; 2 log10 by Week 12 to prior therapy) were excluded.
Tidigare null responders (som enligt tidigare definition har en sänkning av HCV-RNA-virusmängd &lt; 2 log10 vid behandlingsvecka 12 vid tidigare behandling) exkluderades.
Number of cases Number of individuals*
Antal fall Antal individer
Number of patients &gt; 100 kg
Antal patienter &gt; 100 kg
O Taiwan 3/97, A Turkey 14/98 and SAT2 Saudi Arabia
A22 Iraq, Asai1 Shamir &amp; SAT2 Saudi Arabia
O Taiwan 3/97, A22 Iraq and SAT2 Saudi Arabia
O Taiwan 3/97, A24 Cruzeiro &amp; SAT2 Saudi Arabia
O Taiwan 3/97, A24 Cruzeiro and SAT2 Saudi Arabia
Cruzeiro &amp; SAT2 Saudi Arabia
O Taiwan 3/97, Asia1 Shamir and SAT2 Saudi Arabia
A24 Cruzeiro, A Turkey 14/98 &amp; SAT2 Saudi Arabia
O1 BFS, A Turkey 14/98 and SAT2 Saudi Arabia
Shamir &amp; SAT2 Saudi Arabia
O1 BFS, A22 Iraq and SAT2 Saudi Arabia
Cruzeiro &amp; SAT2 Saudi Arabia
O1 BFS, A24 Cruzeiro and SAT2 Saudi Arabia
Turkey 14/98 &amp; SAT2 Saudi Arabia
O1 BFS, O Taiwan 3/97 and SAT2 Saudi Arabia
Iraq &amp; SAT2 Saudi Arabia
O1 Manisa and SAT2 Saudi Arabia
O1 Manisa &amp; SAT2 Saudi Arabia
O1 Manisa, A Turkey 14/98 and SAT2 Saudi Arabia
O1 Manisa, Asia1 Shamir &amp; SAT2 Saudi Arabia
O1 Manisa, A22 Iraq and SAT2 Saudi Arabia
O1 Manisa, A24 Cruzeiro &amp; SAT2 Saudi Arabia
O1 Manisa, A24 Cruzeiro and SAT2 Saudi Arabia
O1 Manisa, A Turkey 14/98 &amp; SAT2 Saudi Arabia
O1 Manisa, Asia1 Shamir and SAT2 Saudi Arabia
Taiwan 3/97 &amp; SAT2 Saudi Arabia
Obese patients (defined as those with BMI &gt; 30 kg/m2) should receive telavancin at the reduced dose of 7.5 mg/kg once every 24 hours (see section 5.2).
Överviktiga patienter (definieras som patienter med en BMI &gt; 30 kg/m2) bör få telavancin vid den reducerade dosen 7,5 mg/kg en gång per dygn (se avsnitt 5.2).
Obligation to conduct post-authorisation measures
Skyldighet att vidta åtgärder efter godkännande för försäljning &gt;
Odds Ratio (95% CI) = 2.89 (1.93 to 4.32), P-value (stratified Cochran-Mantel-Haenszel test) = &lt; 0.0001
Odds Ratio (95% KI) = 2,89 (1,93 to 4,32), P-värde (stratifierat Cochran-Mantel-Haenszel test) = &lt; 0,0001
Odefsey should not be initiated in patients with estimated CrCl &lt; 30 mL/min, as there are no data available regarding the use of Odefsey in this population (see sections 5.1 and 5.2).
Odefsey ska inte sättas in vid en uppskattad CrCl &lt; 30 ml/min eftersom det saknas data för användningen av Odefsey i denna population (se avsnitt 5.1 och 5.2).
Oesophageal or gastric varices or patients with oesophageal ulcers &gt; 1 cm in diameter.
Varicer i esofagus eller mage eller patienter med esofagussår &gt; 1 cm i diameter.
Of 301 patients, 111 (36.9%) had a baseline platelet count of between 100,000/mm3 and 200,000/mm3 and 190 (63.1%) had a baseline platelet count of
Av 301 patienter, hade 111 (36,9 %) ett ingångsvärde för trombocytantalet på mellan 100 000/mm3 och 200 000/mm3 och 190 (63,1 %) hade ett ingångsvärde för trombocytantalet på &gt; 200 000/mm3.
Of 62 patients with FVIII:C &lt; 1%, 19 developed an inhibitor (31%).
Av 62 patienter med FVIII:C &lt; 1 % utvecklade 19 en inhibitor (31 %).
Of the 229 patients in the randomized study who received Abraxane monotherapy for breast cancer, 13% were at least 65 years of age and &lt; 2% were 75 years and older.
Av de 229 patienterna i den randomiserade studien som fick Abraxane som monoterapi för bröstcancer var 13 % minst 65 år och mindre än 2 % var 75 år och äldre.
Of the 32 inhibitor cases of the full patient cohort (n=101), 16 (16%) were classified as high titre (≥ 5 BU/mL) and 16 (16%) as low titre ( &lt; 5 BU/mL).
Av de 32 fallen med inhibitor i hela patientkohorten (n=101) klassificerades 16 (16 %) som hög titer (≥ 5 BU/ml) och 16 (16 %) som låg titer ( &lt; 5 BU/ml).
Of the 418 patients treated with Caelyx 50 mg/m2/cycle, and having a baseline measurement of left ventricular ejection fraction (LVEF) and at least one follow-up measurement assessed by MUGA scan, 88 patients had a cumulative anthracycline dose of &gt; 400 mg/m2, an exposure level associated with an increased risk of cardiovascular toxicity with conventional doxorubicin.
de 418 patienterna behandlade med Caelyx 50 mg/m2/cykel vilka hade ett utgångsvärde på vänstra kammarens ejektionsfraktion (LVEF) och minst ett uppföljningsvärde utvärderade genom ”MUGA- scan” hade 88 patienter en kumulativ antracyklindos på &gt; 400 mg/m2, en exponeringsnivå som förknippas med en ökad risk för kardiovaskulär toxicitet med konventionellt doxorubicin.
Of the 611 patients treated with the ZALTRAP/FOLFIRI regimen in the pivotal study of MCRC patients, 172 (28.2%) were aged ≥65 and &lt; 75 and 33 (5.4%) were age ≥75.
Av de 611 patienter som behandlats med ZALTRAP/FOLFIRI i den pivotala studien på MCRC patienter var 172 stycken (28,2%) i åldern ≥65 och &lt; 75 och 33 stycken (5,4%) ≥75.
Of the 97 patients treated with INOmax, 2(2 %) were withdrawn from study drug due to methaemoglobin levels &gt; 4 %.
För 2 (2 %) av de 97 patienter som behandlades med INOmax, utsattes prövningsläkemedlet på grund av methemoglobinnivåer som var &gt; 4 %.
Of the data collected, similar exposure was obtained compared with subjects &lt; 65 years.
Tillgängliga data visar att exponeringen liknade den hos försökspersoner &lt; 65 år.
Of the most commonly reported, the following events occurred more often with Ranexa (placebo-corrected frequencies) in elderly ( 75 years of age) than younger patients ( &lt; 75 years of age): constipation (8% versus 5%), nausea (6% versus 3%), hypotension (5% versus 1%), and vomiting (4% versus 1%).
Av de vanligaste rapporterade biverkningarna förekom följande oftare med Ranexa (placebokorrigerade frekvenser) hos äldre ( 75 år) än hos yngre patienter ( &lt; 75 år): förstoppning (8 % mot 5 %), illamående (6 % mot 3 %), hypotoni (5 % mot 1 %) och kräkningar (4 % mot 1 %).
Of those patients who were responders at week 96, 74% of patients receiving rilpivirine remained with undetectable viral load ( &lt; 50 HIV-1 RNA copies/ml) at week 240 compared to 81% of patients receiving efavirenz.
Av de patienter som visade behandlingssvar vid vecka 96 hade 74 % av patienterna som fick rilpivirin fortfarande en odetekterbar virusnivå ( &lt; 50 HIV-1-RNA-kopior/ml) vid vecka 240 jämfört med 81 % av patienterna som fick efavirenz.
OIC was confirmed through a two week run in period and defined as &lt; 3 spontaneous bowel movements (SBMs) per week on average with constipation symptoms associated with at least 25% of bowel movements.
OIC bekräftades genom en två veckor lång inkörningsperiod (”run in”) och definierades som färre än tre spontana tarmtömningar per vecka i genomsnitt, med förstoppningssymtom i minst 25 % av tarmtömningarna.
Olaparib is not recommended for use in patients with hepatic impairment (serum bilirubin &gt; 1.5 time upper limit of normal).
Olaparib rekommenderas inte till patienter med nedsatt leverfunktion (serumbilirubin &gt; 1,5 gånger det övre normalvärdet).
Older ( &gt; 60 years)
Äldre ( &gt; 60 år)
Older children (6 &lt; 12 years)
Äldre barn (6 &lt; 12 år
Older children (6 &lt; 12 years)
Äldre barn (6 till &lt; 12 år)
Older patients (≥ 75 years of age; n = 321) had a similar adverse reaction profile compared to younger patients ( &lt; 65 years of age; n = 1,016), but had a higher incidence of hypotension (2% versus &lt; 1%).
Äldre patienter (≥ 75 års ålder; n = 321) hade en biverkningsprofil som var likartad den hos yngre patienter ( &lt; 65 års ålder; n = 1 016), men hade högre incidens av hypotoni (2 % mot &lt; 1 %).
Older people 65 years)
Äldre (≥ 65 år)
Omalizumab at 300 mg reduced the weekly itch severity score by 8.55 to 9.77 (p &lt; 0.0001) compared to a reduction of 3.63 to 5.14 for placebo (see Table 7).
Med 300 mg omalizumab minskade svårighetsgraden av klåda med 8,55-9,77 (p &lt; 0,0001) jämfört med en minskning med 3,63-5,14 för placebo (se tabell 7).
on a 1 to 7 scale over the week prior to randomization. an average global symptom score &gt; 2.0 on a 0-4 scale (0 corresponds to no symptoms, 1 corresponds to mild symptoms, 2 corresponds to moderate symptoms, 3 corresponds to severe symptoms and 4 corresponds to very severe symptoms) over the week prior to randomization
Genomsnittspoäng på globala symtom &gt; 2,0 på en skala 0-4 (0 motsvarar inga symtom, 1 motsvarar lätta symtom, 2 motsvarar måttliga symtom, 3 motsvarar svåra symtom och 4 motsvarar mycket svåra symtom) under veckan före randomisering.
On average, liver iron concentration decreased by 3.80 mg Fe/g dw in patients treated with deferasirox dispersible tablets (starting dose 10 mg/kg/day) and increased by 0.38 mg Fe/g dw in patients treated with placebo (p &lt; 0.001).
I genomsnitt, minskade leverjärnkoncentrationen med 3,80 mg Fe/g dw hos patienter som behandlats med deferasirox dispergerbar tabletter (startdos 10 mg/kg/dag) och ökade med 0,38 mg Fe/g dw hos patienter som behandlats med placebo (p &lt; 0,001).
On average, liver iron concentration decreased by 3.80 mg Fe/g dw in patients treated with deferasirox dispersible tablets (starting dose 10 mg/kg/day) and increased by 0.38 mg Fe/g dw in patients treated with placebo (p &lt; 0.001).
I genomsnitt, minskade leverjärnkoncentrationen med 3,80 mg Fe/g dw hos patienter som behandlats med deferasirox dispergerbara tabletter (startdos 10 mg/kg/dag) och ökade med 0,38 mg Fe/g dw hos patienter som behandlats med placebo (p &lt; 0,001).
On day 3 patients could receive a second dose of 1 g/ kg bw, for patients with a platelet count of &lt; 50×109 / l on day 3 this second dose was mandatory.
På dag 3 kunde patienterna få en andra dos av på 1 g / kg kroppsvikt, för patienter med ett trombocytvärde &lt; 50×109 / l på dag 3 var en andra dos obligatorisk.
On Day 3, the upper 1-sided 95% confidence interval of the maximum mean difference in pre-dose baseline-corrected QTcS (study specific heart rate corrected QT) between the active drug and placebo arms was &gt; 10 msec for the two ritonavir-boosted Invirase treatment groups (see results in Table 3).
På dag 3 var det övre ensidiga 95 % konfidensintervallet av den maximala genomsnittliga skillnaden i predos baseline-korrigerad QTcS (studiespecifik hjärtfrekvenskorrigerat QT) mellan gruppen med aktivt läkemedel och placebogruppen &gt; 10 msek för de två behandlingsgrupperna med ritonavir-boostrat Invirase (se resultaten i tabell 3).
On the first day of treatment, inspiratory capacity under exercise was significantly improved (250 ml, p &lt; 0.001) compared to placebo.
På den första behandlingsdagen förbättrades inspiratorisk kapacitet signifikant (250 ml, p &lt; 0,001) jämfört med placebo.
On the other hand, AC arm showed a higher incidence of severe anemia (15.8% versus 8.5%) than AT arm, and, in addition, a higher incidence of severe cardiac toxicity: congestive heart failure (3.8% versus 2.8%), absolute LVEF decrease ≥ 20% (13.1 % versus 6.1%), absolute LVEF decrease ≥ 30% (6.2% versus 1.1%).
Å andra sidan visade AC-armen en högre incidens av uttalad anemi (15,8% mot 8,5%) än AT-armen samt en högre incidens av allvarlig hjärttoxicitet: hjärtsvikt (3,8% mot 2,8%), absolut LVEF sänkning &gt; 20% (13,1% mot 6,1%), absolut LVEF sänkning &gt; 30% (6,2% mot 1,1%).
On the primary efficacy endpoint, Weekly Rate of Cataplexy episodes (WRC), the results with pitolisant were significantly superior to those in the placebo group (p &lt; 0.0001), with a progressive 64% decrease from baseline to end of treatment (Figure 2).
På det primära effektmåttet, veckofrekvens av kataplexiepisoder (WRC), var resultaten för pitolisant signifikant överlägsna resultaten för placebogruppen (p &lt; 0,0001), med en progressiv 64 % minskning från baslinjen till slutet av behandlingen (Figur 2).
On treatment 2 (22.1 %) patients experienced mild related adverse events (gastrooesophageal reflux / abdominal pain; abdominal discomfort) and 1 (11.1 %) patient experienced a not related serious adverse event (recurrent VTE of the leg) in the post treatment period &gt; 3 days after stop of dabigatran etexilate.
Under behandling upplevde 2 (22,1 %) patienter milda biverkningar (gastroesofageal reflux/buksmärta; obehag i buken) och 1 (11.1 %) patient fick en icke relaterad allvarlig biverkan (återkommande VTE i benet) under perioden efter behandlingen &gt; 3 dagar efter avslutad dabigatranetexilatbehandling.
On-treatment response parameters at week 24 that predicted emergence of drug resistant virus by week 104 were HBV DNA &gt; 300 copies/ml and elevation of serum ALT.
Parametrar som predikterade uppkomst av läkemedelsresistent virus vecka 104 var HBV-DNA-nivåer &gt; 300 kopior/ml och förhöjt serum-ALAT.
Once absorbed, eprinomectin is highly bound to plasma proteins ( &gt; 99%), has low clearance from blood, and distributes well into tissues.
Absorberad eprinomektin har hög bindningsgrad till plasmaproteiner ( &gt; 99 %), låg elimineringsgrad i blod och hög distributionsgrad i vävnad.
Once the temperature in the distal subcutaneous tissue of the limb has reached &gt; 38°C, (but not exceeding 39°C), and pH of the perfusate is between 7.2 and 7.35, Beromun should be injected as a bolus into the arterial line of the circuit.
När temperaturen i det distala subkutana partiet av extremiteten har uppnått &gt; 38°C (men ej över 39°C) och pH i perfusatet är mellan 7,2 och 7,35 ska Beromun injiceras som bolus i den arteriella delen av kretsen.
Once the urine protein level returns to &lt; 2 g/24 hours, treatment should be resumed at a reduced dose level (see Table 3).
När proteinnivån i urin har återgått till &lt; 2 g/dygn ska behandlingen återupptas med en reducerad dos (se Tabell 3).
Once the urine protein level returns to &lt; 2 g/24 hours, treatment should be resumed at a reduced dose level.
När proteinnivån i urin har återgått till &lt; 2 g/dygn ska behandlingen med ramucirumab återupptas med en reducerad dos.
Once-daily treatment with dapagliflozin resulted in statistically significant (p &lt; 0.0001) reductions in HbA1c compared to placebo (Table 2).
Behandling med dapagliflozin en gång dagligen resulterade i statistiskt signifikanta (p &lt; 0,0001) minskningar av HbA1c jämfört med placebo (tabell 2).
One further change was seen which was not statistically significant (p &gt; 0.05), but which did show a significant dose trend.
Frekvensen av perifera ödem var inte statistiskt signifikant ökad (p &gt; 0,05), men uppvisade en signifikant, dosberoende trend.
One or more viral protease mutations at amino acid positions 30, 35, 36, 46, 71, 77 and 88 were detected in &gt; 10 % of patients with assessable isolates.
En eller flera virala proteasmutationer vid aminosyrapositionerna 30, 35, 36, 46, 71, 77 och 88 detekterades hos &gt; 10 % av patienterna med utvärderbara isolat.
One patient ( &lt; 0.1%) discontinued pembrolizumab due to hypothyroidism.
En patient ( &lt; 0,1%) avbröt behandling med pembrolizumab på grund av hypotyreos.
One patient in a study of osteoarthritis developed transient neutropenia (absolute neutrophil count &lt; 1 x 109/l) after receiving a very large dose (2000 mg).
En patient i en studie på artros utvecklade övergående neutropeni (absolut neutrofilantal &lt; 1 x 109/l) efter att ha erhållit en mycket hög dos (2 000 mg).
One patient in the 10 mg/kg &lt; 30kg group developed positive anti-tocilizumab antibodies without developing a hypersensitivity reaction and subsequently withdrew from the study.
En patient i gruppen &lt; 30 kg som fick dosen 10 mg/kg, utvecklade positiva anti-tocilizumab- antikroppar utan att utveckla en överkänslighetsreaktion och avbröt därefter sitt deltagande i studien.
One serious infusion reaction ( &lt; 1%) occurred in a patient on infliximab monotherapy.
En allvarlig infusionsreaktion ( &lt; 1 %) förekom hos en patient som fick infliximab som monoterapi.
One serious infusion reaction ( &lt; 1%) occurred in a patient on infliximab monotherapy.
En allvarlig infusionsreaktion ( &lt; 1%) förekom hos en patient som fick infliximab som monoterapi.
One subject ( &lt; 1 %) had a predicted Cav below 500 ng/mL and 19 % of the subjects had a predicted Cav above 2,500 ng/mL.
En patient ( &lt; 1 %) hade ett förutsägbart Cav under 500 ng/ml och 19 % av patienterna hade ett förutsägbart Cav över 2500 ng/ml.
One tenofovir disoproxil fumarate treated subject and no stavudine or zidovudine treated subjects experienced significant ( &gt; 4%) lumbar spine BMD loss at week 48.
En patient som behandlades med tenofovirdisproxilfumarat och inga patienter som behandlades med stavudin eller zidovudin upplevde signifikant ( &gt; 4 %) BMD-förlust i ländryggraden vecka 48.
One thousand and seventy-two (1072) patients were randomized: placebo (n=134), ADENURIC 80 mg QD (n=267), ADENURIC 120 mg QD (n=269), ADENURIC 240 mg QD (n=134) or allopurinol (300 mg QD [n=258] for patients with a baseline serum creatinine 1.5 mg/dL or 100 mg QD [n=10] for patients with a baseline serum creatinine &gt; 1.5 mg/dL and 2.0 mg/dL).
Ettusensjuttiotvå (1 072) patienter randomiserades: placebo (n=134), ADENURIC 80 mg dagligen (n=267), ADENURIC 120 mg dagligen (n=269), ADENURIC 240 mg dagligen (n=134) eller allopurinol (300 mg dagligen [n=258] till patienter med en utgångsnivå av serumkreatinin på 1,5 mg/dl, eller 100 mg dagligen [n=10] till patienter med en utgångsnivå av serumkreatinin på &gt; 1,5 mg/dl och 2,0 mg/dl).
ONIVYDE is not recommended for use in patients with severe renal impairment (CLcr &lt; 30 ml/min).
ONIVYDE rekommenderas inte till patienter med allvarligt nedsatt njurfunktion (CLcr &lt; 30 ml/min).
Only 2/21 (9%) patients across all study days had maximum QTcF change from dense predose baseline ≥ 30 ms following administration of the modified Invirase/ritonavir regimen in the treatment-naïve HIV-1 infected patient population; and the maximum mean change from dense predose baseline in QTcF was &lt; 10 ms across all study days.
Enbart 2/21 (9%) patienter hade under alla studiedagar en maximal QTcF-förändring från dense predos baseline ≥ 30 ms efter administrering av den modifierade Invirase/ritonavir-doseringen i den tidigare obehandlade HIV-1 infekterade populationen; och den maximala genomsnittliga förändringen från dense predos baseline i QTcF var &lt; 10 ms under alla studiedagar.
Only a small fraction ( &lt; 5 %) of the radioactivity in urine (representing &lt; 3 % of the total dose) was made up of parent compound; therefore, renal excretion plays a minor role in elimination of the parent compound.
Endast en liten fraktion, &lt; 5 %, av radioaktiviteten i urinen bestod av modersubstansen motsvarande &lt; 3 % av totaldosen, vilket visar att renal utsöndring av modersubstansen spelar en obetydlig roll för eliminationen.
Only a small fraction ( &lt; 5 %) of the radioactivity in urine (representing &lt; 3% of the total dose) was made up of parent compound; therefore, renal excretion plays a minor role in elimination of the parent compound.
Endast en liten fraktion, &lt; 5 %, av radioaktiviteten i urinen bestod av modersubstansen motsvarande &lt; 3 % av totaldosen, vilket visar att renal utsöndring av modersubstansen spelar en obetydlig roll för eliminationen.
Only a small fraction ( &lt; 5%) of the radioactivity in urine (representing &lt; 3 % of the total dose) was made up of parent compound; therefore, renal excretion plays a minor role in elimination of the parent compound.
Endast en liten fraktion, &lt; 5 %, av radioaktiviteten i urinen bestod av modersubstansen motsvarande &lt; 3 % av totaldosen, vilket visar att renal utsöndring av modersubstansen spelar en obetydlig roll för eliminationen.
Only a small number of elderly patients (≥ 65 years, n=23/872; 2.6 %) provided pharmacokinetic data.
Ett fåtal äldre patienter ( &gt; 65 år, n=23/872; 2,6 %) bidrog med farmakokinetisk data.
Only a small number of elderly patients ( 65 years, n=23/872; 2.6 %) provided pharmacokinetic data.
Ett fåtal äldre patienter ( &gt; 65 år, n=23/872; 2,6 %) bidrog med farmakokinetisk data.
Only a small proportion of patients included in pivotal clinical trials had severe depression (baseline HAM-D &gt; 25).
Endast en liten andel av de patienter som ingick i de kliniska nyckelstudierna hade svår depression (basvärde HAM-D &gt; 25).
Only a small proportion of patients included in pivotal clinical trials had severe depression (baseline HAM-D25).
Endast en liten andel av de patienter som ingick i de kliniska nyckelstudierna hade svår depression (basvärde HAM-D &gt; 25).
Only limited pharmacokinetic data are available in patients with severe renal insufficiency (creatinine clearance &lt; 30 ml/min).
Endast begränsade farmakokinetiska data finns tillgängliga för patienter med grav njurinsufficiens (kreatininclearance &lt; 30 ml/min).
Only one case (a buffalo hump) was reported in 113 ( &lt; 1 %) antiretroviral naive subjects treated with amprenavir in combination with lamivudine/zidovudine for a median duration of 36 weeks.
Bara ett fall (”buffalo hump”) rapporterades bland 113 ( &lt; 1%) antiretroviralt naiva personer som behandlades med amprenavir i kombination med lamivudin/zidovudin under i medeltal 36 veckor.
Only patients who had not met their NCEP ATP III target LDL-C and Triglyceride goals (LDL &gt; 100 mg/dl and TG &gt; 150 mg/dl) after 8 weeks on pravastatin 40 mg (1 tablet, once daily) were randomized.
Endast patienter som inte hade uppfyllt sina LDL-C- och triglyceridmål enligt NCEP ATP III (LDL &gt; 100 mg/dl och TG &gt; 150 mg/dl) efter 8 veckor på pravastatin 40 mg (1 tablett en gång dagligen) randomiserades.
Only patients with histologically documented ovarian, primary peritoneal, or fallopian tube carcinoma that had recurred &gt; 6 months after platinum-based chemotherapy and who had not received chemotherapy in the recurrent setting and who have not received prior therapy with bevacizumab or other VEGF inhibitors or VEGF receptor–targeted agents were included in the study.
Enbart patienter med histologiskt dokumenterad ovarial-, tubar- eller primär peritonealcancer med recidiv &gt; 6 månader efter avslutad platinumbaserad kemoterapi och som inte fått kemoterapi vid recidiverande sjukdom och som inte tidigare behandlats med bevacizumab eller andra VEGF- hämmare eller läkemedel riktade mot VEGF-receptorer inkluderades i studien.
Only trace amounts of unchanged rilpivirine ( &lt; 1% of dose) were detected in urine.
Endast spår av oförändrat rilpivirin ( &lt; 1 % av dosen) kunde detekteras i urin.
Only trace amounts of unchanged rilpivirine ( &lt; 1% of dose) were detected in urine.
Endast spårmängder av oförändrat rilpivirin ( &lt; 1 % av dosen) påvisades i urin.
Only trace amounts of unchanged rilpivirine ( &lt; 1% of dose) were detected in urine.
Endast spårmängder med oförändrat rilpivirin ( &lt; 1 % av dosen) detekterades i urin.