natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The marketing authorisation holder shall submit periodic safety update reports for this product in accordance with the requirements set out in the list of Union reference dates (EURD list) provided for under Article 107c(7) of Directive 2001/83/EC and published on the European medicines web-portal. &gt;
Innehavaren av godkännandet för försäljning ska lämna in periodiska säkerhetsrapporter för detta läkemedel i enlighet med de krav som anges i den förteckning över referensdatum för unionen (EURD-listan) som föreskrivs i artikel 107c.7 i direktiv 2001/83/EG och som offentliggjorts på webbportalen för europeiska läkemedel.
The maternal NOAEL was 10 mg/kg/day, and the developmental NOAEL was &lt; 10 mg/kg/day (AUC24h was 418 ng•h/mL on Gestation Day 19 at this lowest dose tested, which was similar to that obtained from a 4 mg clinical dose).
Moderns NOAEL var 10 mg/kg/dag och utvecklings-NOAEL var &lt; 10 mg/kg/dag (AUC24 timmar var 418 ng•timme/ml på gestationsdag 19 vid den lägsta testade dosen, vilket var likartat med den som erhölls från en klinisk dos på 4 mg).
The maximally tolerated pazopanib dose (MTD) in patients with moderate hepatic impairment (defined as an elevation of bilirubin &gt; 1.5 x to 3 x ULN regardless of the ALT values) was 200 mg once daily.
Den maximalt tolererbara dosen (MTD) pazopanib hos patienter med måttligt nedsatt leverfunktion (definierad som en förhöjning av bilirubin &gt; 1,5 till 3 gånger den övre gränsen för normalvärde oavsett ALAT-värde) var 200 mg en gång dagligen.
The maximum daily melphalan dose is 20 mg in patients &gt; 75 years of age (see Table 1).
Den högsta dagliga melfalandosen är 20 mg till patienter &gt; 75 år (se tabell 1).
The maximum volume which can be withdrawn at one time is 5 ml (equivalent to 500 mg tipranavir), which is the maximum single dose for a child with BSA &gt; 1.33 m2.
Den maximala volymen som kan dras ut vid ett och samma tillfälle är 5 ml (motsvarande500 mg tipranavir), vilket är den maximala engångsdosen för barn med kroppsyta &gt; 1,33 m2.
The maximum volume you can withdraw at one time is 5 ml (equivalent to 500 mg tipranavir), which is the maximum single dose for a child with BSA (Calculated body surface area) &gt; 1.33 m2
Den maximala volymen som kan dras ut vid ett och samma tillfälle är 5 ml (motsvarar 500 mg tipranavir), vilket är den maximala engångsdosen för ett barn med kroppsyta större än 1,33 m2.
The mean (±SD) serum adalimumab trough concentrations achieved at Week 4 were 15.7 ± 6.6 g/ml for patients ≥ 40 kg (160/80 mg) and 10.6 ± 6.1 g/ml for patients &lt; 40 kg (80/40 mg).
Medelvärdet (±SD) för dalkoncentrationen av adalimumab i serum som uppnåddes vid vecka 4 var 15,7±6,6 g/ml för patienter ≥40 kg (160/80 mg) och 10,6±6,1 g/ml för patienter &lt; 40 kg (80/40 mg).
The mean (±SD) serum adalimumab trough concentrations achieved at Week 4 were 15.7±6.6 g/mL for patients ≥ 40 kg (160/80 mg) and 10.6±6.1 g/mL for patients &lt; 40 kg (80/40 mg).
Medelvärdet (±SD) för dalkoncentrationen av adalimumab i serum som uppnåddes vid vecka 4 var 15,7±6,6 g/ml för patienter ≥40 kg (160/80 mg) och 10,6±6,1 g/ml för patienter &lt; 40 kg (80/40 mg).
The mean (±SD) serum adalimumab trough concentrations achieved at Week 4 were 15.7±6.6 g/mL for patients  40 kg (160/80 mg) and 10.6±6.1 g/mL for patients &lt; 40 kg (80/40 mg).
Medelvärdet (±SD) för dalkoncentrationen av adalimumab i serum som uppnåddes vid vecka 4 var 15,7±6,6 g/ml för patienter ≥40 kg (160/80 mg) och 10,6±6,1 g/ml för patienter &lt; 40 kg (80/40 mg).
The mean (±SD) serum adalimumab trough concentrations achieved at Week 4 were 15.7±6.6 g/mL for patients  40 kg (160/80 mg) and 10.6±6.1 g/mL for patients &lt; 40 kg (80/40 mg).
Medelvärdet (±SD) för dalkoncentrationen av adalimumab i serum som uppnåddes vid vecka 4 var 15,7±6,6 g/ml för patienter 40 kg (160/80 mg) och 10,6±6,1 g/ml för patienter &lt; 40 kg (80/40 mg).
The mean AUC for subjects with creatinine clearance &lt; 30 ml/min was approximately 2 - fold higher.
Genomsnittligt AUC för patienter med kreatininclearance &lt; 30 ml/min var ca 2 gånger högre.
The mean baseline blood pressure was approximately 172/113 mmHg in each treatment group and decreases of SeSBP/SeDBP at five weeks were 30.8/24.0 mmHg and 21.1/19.3 mmHg for irbesartan/hydrochlorothiazide and irbesartan, respectively (p &lt; 0.0001).
Blodtrycket vid baslinjen var i genomsnitt cirka 172/11 mmHg i vardera behandlingsgrupp och sänkningarna i SeSBP/SeDBP efter 5 veckor var 30,8/24,0 mmHg och 21,1/19,3 mmHg för irbesartan/hydroklortiazid respektive irbesartan (p &lt; 0,0001).
The mean baseline blood pressure was approximately 172/113 mmHg in each treatment group and decreases of SeSBP/SeDBP at five weeks were 30.8/24.0 mmHg and 21.1/19.3 mmHg for irbesartan/hydrochlorothiazide and irbesartan, respectively (p &lt; 0.0001).
Blodtrycket vid baslinjen var i genomsnitt cirka 172/113 mmHg i vardera behandlingsgrupp och sänkningarna i SeSBP/SeDBP efter 5 veckor var 30,8/24,0 mmHg och 21,1/19,3 mmHg för irbesartan/hydroklortiazid respektive irbesartan (p &lt; 0,0001).
The mean change from baseline at week 104 in total Sharp-Genant score was significantly lower for patients randomised to tocilizumab 8 mg/kg plus MTX (p &lt; 0.0001) compared with patients who were randomised to placebo plus MTX.
Den genomsnittliga ändringen från ursprungsvärdet vid vecka 104 i totalt Sharp-Genant värde var signifikant lägre hos patienter som randomiserades till tocilizumab 8 mg/kg plus metotrexat (p &lt; 0,0001) jämfört med patienter som randomiserades till placebo plus metotrexat.
The mean change from baseline at week 104 in total Sharp-Genant score was significantly lower for patients randomised to tocilizumab 8 mg/kg plus MTX (p &lt; 0.0001) compared with patients who were randomised to placebo plus MTX.
Den genomsnittliga ändringen från ursprungsvärdet vid vecka 104 i totalt Sharp-Genant värde var signifikant lägre hos patienter som randomiserades till tocilizumab 8 mg/kg plus metotrexat (p &lt; 0.0001) jämfört med patienter som randomiserades till placebo plus metotrexat.
The mean change from baseline in LVMi at Month 18 to 24 in patients with left ventricular hypertrophy at baseline (females with baseline LVMi &gt; 95 g/m2 or males with baseline LVMi &gt; 115 g/m2) was -18.6 (95% CI: -38.2, 1.0; n=8).
Den genomsnittliga förändringen från baseline i LVMi vid månad 18 till 24 hos patienter med vänsterkammarhypertrofi (kvinnor med baseline LVMi &gt; 95 g/m2 och män med baseline LVMi &gt; 115 g/m2) var -18,6 (95-procentigt KI: -38,2, 1,0; n=8).
The mean change in the global health status at week 24, as measured by EORTC QLQ C30 was +12.3 for Jakavi and -3.4 for placebo (p &lt; 0.0001).
Den genomsnittliga förändringen i global hälsostatus vid vecka 24, mätt med EORTC QLQ-C30 var +12,3 för Jakavi och -3,4 för placebo (p &lt; 0,0001).
The mean difference in CFA-72h was 26 percentage points greater with Enzepi treatment with a 95% Confidence Interval of (19, 32) and p &lt; 0.001.
Medeldifferensen för CFA72h var 26 procentenheter större vid behandling med Enzepi med 95 % konfidensintervall på (19,32) och p &lt; 0,001.
The mean estimated vorapaxar Cmax and AUC were 35% and 33% higher, respectively, in patients with a body weight of &lt; 60 kg compared to those weighing 60-100 kg.
Beräknat medelvärde för vorapaxars Cmax och AUC var 35 % respektive 33 % högre hos patienter med en kroppsvikt &lt; 60 kg jämfört med dem som vägde 60-100 kg.
The mean Ishak score of 2.2 (SD 1.1) at baseline improved (p &lt; 0.0001) to 0.9 (SD 1.0) with a mean change of -1.3 (SD 1.3).
Genomsnittligt Ishak-poäng vid baseline på 2,2 (SD 1,1) förbättrades (p &lt; 0,0001) till 0,9 (SD 1,0) med en genomsnittlig förändring på -1,3 (SD 1,3).
The mean ivabradine doses allowing to achieve a 20% HRR were 0.13 ± 0.04 mg/kg bid, 0.10 ± 0.04 mg/kg bid and 4.1 ± 2.2 mg bid in the age subsets [1-3[ years, [3-18[ years and &lt; 40 kg and [3-18[ years and ≥ 40 kg, respectively.
Genomsnittliga ivabradindoser som gav en sänkning på 20 % i hjärtfrekvensen var 0,13 ± 0,04 mg/kg två gånger dagligen i åldersgruppen [1–3[ år, 0,10 ± 0,04 mg/kg två gånger dagligen i åldersgruppen [3–18[ år med kroppsvikt &lt; 40 kg och 4,1 ± 2,2 mg två gånger dagligen i åldersgruppen [3–18[ år med kroppsvikt ≥40 kg.
The mean Knodell necroinflammatory score of 7.6 (SD 2.9) at baseline improved (p &lt; 0.0001) to 1.4 (SD 0.9) with a mean change of -6.3 (SD 2.8).
Genomsnittligt poäng på Knodells nekroinflammationsskala vid baseline var 7,6 (SD 2,9) och förbättrades (p &lt; 0,0001) till 1,4 (SD 0,9) med en genomsnittlig förändring på -6,3 (SD 2,8).
The mean LVEF was 29% and there were 963 (11.4%) patients with a baseline LVEF &gt; 35% and ≤40%.
Genomsnittlig LVEF var 29 % och 963 patienter (11,4 %) hade en LVEF vid baslinjen på &gt; 35 % och ≤40 %.
The mean number of symptomatic “flare” days (defined as a day in which the mean symptom score reported on the patient diary was greater than 3) during the 21-day pre-treatment baseline period and the on-treatment endpoint period, in Part A, decreased from 8.6 at baseline to 0.1 at endpoint for the group on rilonacept, compared to a change from 6.2 to 5.0 for the placebo group (p &lt; 0.0001 vs. placebo).
Det genomsnittliga antalet symtomgivande ”skov”-dagar (definierade som en dag då den medelsymtompoäng som rapporterades i patientdagboken låg över 3) under den 21 dagar långa baselineperioden före behandling och under endpointperioden med behandling, i del A, sjönk från 8,6 vid baseline till 0,1 vid endpoint för gruppen som erhöll rilonacept, jämfört med en förändring från 6,2 till 5,0 för placebogruppen (p &lt; 0,0001 vs. placebo).
The mean oral clearance was slightly higher for paediatric patients, however the differences were minor in magnitude ( &lt; 20%).
Medelvärdet för oral clearance var något högre för pediatriska patienter, men skillnaderna var av mindre omfattning ( &lt; 20 %).
The mean peak improvements in FEV1 within the first 6 hours following dosing relative to placebo were 130 ml (p &lt; 0.001*) at Week 24.
Genomsnittlig maximal förbättring av FEV1 under de första 6 timmarna efter dosering jämfört med placebo var 130 ml (p &lt; 0.001*) vid vecka 24.
The mean percentage of methylnaltrexone bromide resulting in any RFBM within 4 hours were 28.9% and 30.2% respectively for the once daily and every other day dose groups compared with 9.4% and 9.3% respectively for the corresponding placebo regimen (p &lt; 0.001).
Medelprocentandelen av metylnaltrexonbromid som resulterade i en RFBM inom 4 timmar var 28,9% och 30,2% för grupperna som fick en dos om dagen respektive varannan dag, jämfört med 9,4% och 9,3% respektive för den motsvarande placebobehandlingen (p &lt; 0,001).
The mean percentage of methylnaltrexone bromide resulting in any RFBM within 4 hours were 28.9% and 30.2% respectively for the once daily and every other day dose groups compared with 9.4% and 9.3% respectively for the corresponding placebo regimen for daily and every other day dosing (p &lt; 0.001) during the double blind phase.
Medelprocentandelen av metylnaltrexonbromid som resulterade i en RFBM inom 4 timmar var 28,9% och 30,2% för grupperna som fick en dos om dagen respektive varannan dag, jämfört med 9,4% och 9,3% respektive för den motsvarande placebobehandlingen (p &lt; 0,001).
The mean postural changes in systolic and diastolic blood pressure over time were small ( &lt; 10 mmHg) and returned towards baseline beyond 2 hours.
Den genomsnittliga posturala förändringen i systoliskt och diastoliskt blodtryck var över tiden liten ( &lt; 10 mmHg) och återgick mot ursprungsvärdet efter 2 timmar.
The mean postural changes in systolic and diastolic blood pressure over time were small ( &lt; 10 mmHg) and returned towards baseline beyond 2 hours.
Den genomsnittliga posturala förändringen i systoliskt och diastoliskt blodtryck över tiden var liten ( &lt; 10 mmHg) och återgick mot ursprungsvärdet efter 2 timmar.
The mean pre-dose FEV1 (average of the values taken at -45 and -15 minutes prior to the morning dose of study medication) was statistically significant in favour of Ultibro Breezhaler at week 26 compared to fluticasone/salmeterol (100 ml, p &lt; 0.001), at week 52 compared to placebo (189 ml, p &lt; 0.001) and at all visits up to week 64 compared to glycopyrronium (70-80 ml, p &lt; 0.001) and tiotropium (60-70 ml, p &lt; 0.001).
Genomsnittligt FEV1 före dosering (genomsnittliga värden uppmätta -45 och -15 minuter före morgondosen av studieläkemedlet) var statistiskt signifikant till fördel för Ultibro Breezhaler vecka 26 jämfört med flutikason/salmeterol (100 ml, p &lt; 0,001), vecka 52 jämfört med placebo (189 ml, p &lt; 0,001) och vid alla besök fram till vecka 64 jämfört med glykopyrronium (70-80 ml, p &lt; 0,001) och tiotropium (60-70 ml, p &lt; 0,001).
The mean pre-dose FEV1 (average of the values taken at -45 and -15 minutes prior to the morning dose of study medication) was statistically significant in favour of Ulunar Breezhaler at week 26 compared to fluticasone/salmeterol (100 ml, p &lt; 0.001), at week 52 compared to placebo (189 ml, p &lt; 0.001) and at all visits up to week 64 compared to glycopyrronium (70-80 ml, p &lt; 0.001) and tiotropium (60-70 ml, p &lt; 0.001).
Genomsnittligt FEV1 före dosering (genomsnittliga värden uppmätta -45 och -15 minuter före morgondosen av studieläkemedlet) var statistiskt signifikant till fördel för Ulunar Breezhaler vecka 26 jämfört med flutikason/salmeterol (100 ml, p &lt; 0,001), vecka 52 jämfört med placebo (189 ml, p &lt; 0,001) och vid alla besök fram till vecka 64 jämfört med glykopyrronium (70-80 ml, p &lt; 0,001) och tiotropium (60-70 ml, p &lt; 0,001).
The mean pre-dose FEV1 (average of the values taken at -45 and -15 minutes prior to the morning dose of study medication) was statistically significant in favour of Xoterna Breezhaler at week 26 compared to fluticasone/salmeterol (100 ml, p &lt; 0.001), at week 52 compared to placebo (189 ml, p &lt; 0.001) and at all visits up to week 64 compared to glycopyrronium (70-80 ml, p &lt; 0.001) and tiotropium (60-70 ml, p &lt; 0.001).
Genomsnittligt FEV1 före dosering (genomsnittliga värden uppmätta -45 och -15 minuter före morgondosen av studieläkemedlet) var statistiskt signifikant till fördel för Xoterna Breezhaler vecka 26 jämfört med flutikason/salmeterol (100 ml, p &lt; 0,001), vecka 52 jämfört med placebo (189 ml, p &lt; 0,001) och vid alla besök fram till vecka 64 jämfört med glykopyrronium (70-80 ml, p &lt; 0,001) och tiotropium (60-70 ml, p &lt; 0,001).
The mean systemic clearance of lamivudine is approximately 0.32 l/h/kg, predominantly by renal clearance ( &gt; 70%) via the organic cationic transport system.
Genomsnittlig systemisk clearance av lamivudin är cirka 0,32 l/tim/kg, främst via njurclearance ( &gt; 70 %) via det organiska katjontransportsystemet.
The mean systemic clearance of lamivudine is approximately 0.32 l/h/kg, predominantly by renal clearance ( &gt; 70%) via the organic cationic transport system.
Medelvärdet för systemisk eliminering för lamivudin är ca 0,32 l/tim/kg, framför allt genom renal utsöndring ( 70%) via det katjoniska transportsystemet.
The mean systemic clearance of lamivudine is approximately 0.32 l/h/kg, with predominantly renal clearance ( &gt; 70%) via the organic cationic transport system.
Total clearance av lamivudin är i genomsnitt ca 0,32 l/h/kg, och sker huvudsakligen renalt ( &gt; 70 %) via det organiska katjontransportsystemet.
The median (min-max) renal clearance of adefovir in subjects with normal renal function (Clcr &gt; 80 ml/min) is 211 ml/min (172-316 ml/min), approximately twice calculated creatinine clearance (Cockroft-Gault method).
Medianen för (min. - max.) njurclearance av adefovir hos personer med normal njurfunktion (Clcr &gt; 80 ml/min) är 211 ml/min (172-316 ml/min), ungefär två gånger beräknad kreatininclearance (Cockroft-Gault-metoden).
The median (Q1, Q3) change from baseline in total cholesterol to HDL-cholesterol ratio at Week 96 was 0.1 (-0.3, 0.7) in the E/C/F/TAF group and 0.0 (-0.4, 0.5) in the E/C/F/TDF group (p &lt; 0.001 for the difference between treatment groups).
Medianförändringen (Q1, Q3) från baseline av förhållandet totalt kolesterol: HDL-kolesterol vecka 96 var 0,1 (-0,3, 0,7) i gruppen som fick E/C/F/TAF och 0,0 (-0,4, 0,5) i gruppen som fick E/C/F/TDF (p &lt; 0,001 för skillnaden mellan behandlingsgrupperna).
The median (Q1, Q3) change from baseline in total cholesterol to HDL-cholesterol ratio at Week 96 was 0.1 (-0.3, 0.7) in the Genvoya group and 0.0 (-0.4, 0.5) in the E/C/F/TDF group (p &lt; 0.001 for the difference between treatment groups).
Medianförändringen (Q1, Q3) från baseline av förhållandet totalt kolesterol: HDL-kolesterol vecka 96 var 0,1 (-0,3, 0,7) i gruppen som fick Genvoya och 0,0 (-0,4, 0,5) i gruppen som fick E/C/F/TDF (p &lt; 0,001 för skillnaden mellan behandlingsgrupperna).
The median baseline platelet count was 59,500/µl in both treatment groups: 0.8%, 28% and 72% of the patients recruited had platelet counts &lt; 20,000/µl,
Medianvärdet för trombocytantal vid baslinjen var 59 500/µl i båda behandlingsgrupperna: 0,8 %, 25 % och 72 % av de rekryterade patienterna hade trombocytantal
The median dose of thalidomide was 217 mg and &gt; 40% of patients received 9 cycles.
Mediandosen av talidomid var 217 mg och &gt; 40 % av patienterna fick 9 cykler.
The median duration of response was 37.7 months in the R-CVP group and was 13.5 months in the CVP group (p &lt; 0.0001, log-rank test).
Mediantiden för responsduration var 37,7 månader i R-CVP-gruppen och 13,5 månader i CVP-gruppen (p &lt; 0,0001, log-rank test).
The median duration of Soliris therapy was 16 weeks (range 4 to 70 weeks) for children &lt; 2 years of age (n=5) and 31 weeks (range 19 to 63 weeks) for children 2 to &lt; 12 years of age (n=10).
Mediantiden för Soliris-behandling var 16 veckor (variationsvidd 4-70 veckor) för barn &lt; 2 år (n = 5) och 31 veckor (intervall 19 till 63 veckor) för barn 2 till &lt; 12 år (n = 10).
The median EDSS score at baseline was 2.50; 249 patients (22.9%) had an EDSS score › 3.5 at baseline.
Medianen för EDSS-poäng vid studiestart var 2,50; 249 patienter (22,9%) hade EDSS- poäng &gt; 3,5 vid studiens start.
The median EDSS score at baseline was 2.50; 298 patients (25.5%) had an EDSS score › 3.5 at baseline.
Medianen EDSS-poäng vid studiestart var 2,50; 298 patienter (25,5%) hade en EDSS-poäng &gt; 3,5 vid studiens start.
The median increase from baseline for these parameters was greater in patients receiving emtricitabine+tenofovir alafenamide compared with patients receiving emtricitabine+tenofovir disoproxil fumarate, both given with elvitegravir+cobicistat as a fixed-dose combination tablet (p &lt; 0.001 for the difference between treatment groups for fasting total cholesterol, direct LDL- and HDL-cholesterol, and triglycerides).
Medianökningen från studiestart för dessa parametrar var större hos patienter som fick emtricitabin+tenofoviralafenamid jämfört med patienter som fick emtricitabin+tenofovirdisoproxilfumarat, både givna med elvitegravir+kobicistat som en tablett med fast doskombination (p &lt; 0,001 för skillnaden mellan behandlingsgrupperna för totalt kolesterol, direkt LDL- och HDL-kolesterol samt triglycerider vid fasta).
The median increase from baseline for those parameters was greater in the E/C/F/TAF group compared with the elvitegravir 150 mg/cobicistat 150 mg/emtricitabine 200 mg/tenofovir disoproxil (as fumarate) 245 mg (E/C/F/TDF) group at Week 96 (p &lt; 0.001 for the difference between treatment groups for fasting total cholesterol, direct LDL- and HDL-cholesterol, and triglycerides).
Medianökningen från baseline till vecka 96 för dessa parametrar var större i gruppen som fick E/C/F/TAF än i gruppen som fick elvitegravir 150 mg/kobicistat 150 mg/emtricitabin 200 mg/tenofovirdisoproxil (som fumarat) 245 mg (E/C/F/TDF) (p &lt; 0,001 för skillnaden mellan behandlingsgrupperna för totalt kolesterol, direkt LDL- och HDL-kolesterol och triglycerider vid fasta).
The median increase from baseline for those parameters was greater in the Genvoya group compared with the E/C/F/TDF group at Week 96 (p &lt; 0.001 for the difference between treatment groups for fasting total cholesterol, direct LDL- and HDL-cholesterol, and triglycerides).
Medianökningen från baseline till vecka 96 för dessa parametrar var större i gruppen som fick Genvoya än i gruppen som fick E/C/F/TDF (p &lt; 0,001 för skillnaden mellan behandlingsgrupperna för totalt kolesterol, direkt LDL- och HDL-kolesterol och triglycerider vid fasta).
The median lifetime cumulative dose of Myocet in combination with CPA to a cardiac event was &gt; 1260 mg/m2, compared to 480 mg/m2 for doxorubicin combination with CPA.
Den kumulativa mediandosen för Myocet i kombination med CPA vid hjärtpåverkan var &gt; 1260 mg/m², jämfört med 480 mg/m² för doxorubicin i kombination med CPA.
The median radiographic progression-free survival was 5.6 months for patients treated with ZYTIGA and 3.6 months for patients who received placebo (HR = 0.673; 95% CI: [0.585; 0.776], p &lt; 0.0001).
Mediantiden till radiologisk progressionsfri överlevnad var 5,6 månader för patienter som behandlades med ZYTIGA och 3,6 månader för patienter som erhöll placebo (HR=0,673; 95 % CI: [0,585; 0,776], p &lt; 0,0001).
The median survival of all patients enrolled was 17 months (range &lt; 1 to 36+ months).
Medianen för överlevnadstiden för alla inkluderade patienter var 17 månader (intervall &lt; 1 till 36+ månader).
The median survival of all patients enrolled was 17 months (range &lt; 1 to 36+ months).
Sekundära effektbaserade endpoints inkluderade progressionsfri överlevnad och generell överlevnad.
The median survival of all patients enrolled was 17 months (range &lt; 1 to 36+ months).
Sekundära effektendpoints inkluderade progressionsfri överlevnad och total överlevnad.
The median time from aHUS diagnosis to first dose of Soliris was 14 months (range &lt; 1, 110 months).
Mediantiden från aHUS diagnos till första dosen av Soliris var 14 månader (intervall &lt; 1 till
The median time from current thrombotic microangiopathy manifestation to first dose of Soliris was 1 month (range &lt; 1 to 16 months).
Mediantiden från nuvarande trombotisk mikroangiopati manifestation till första dosen av Soliris var 1 månad (intervall &lt; 1 till 16 månader).
The median time to first skeletal-related event was 16.7 months for patients treated with enzalutamide and 13.3 months for patients who received placebo (HR = 0.688, 95% CI: [0.566, 0.835]; p &lt; 0.0001).
Mediantiden till första skelettrelaterade händelse var 16,7 månader för patienter behandlade med enzalutamid och 13,3 månader for patienter som fick placebo (HR = 0,688, 95 % CI: [0,566, 0,835]; p &lt; 0,0001).
The median time to initiation of cytotoxic chemotherapy was 28.0 months for patients receiving enzalutamide and 10.8 months for patients receiving placebo (HR = 0.350, 95% CI: [0.303, 0.403], p &lt; 0.0001).
Mediantiden till insättning av cytotoxisk kemoterapi var 28,0 månader för patienter som fick enzalutamid och 10,8 månader för patienter som fick placebo (HR=0,350, 95 % KI: [0,303, 0,403], p &lt; 0,0001).
The median time to PSA progression per PCWG2 criteria was 11.2 months for patients treated with enzalutamide and 2.8 months for patients who received placebo [HR = 0.169, (95% CI: 0.147, 0.195), p &lt; 0.0001].
Mediantiden till PSA-progression enligt PCWG2-kriterierna var 11,2 månader för patienter behandlade med enzalutamid och 2,8 månader för patienter som fick placebo [HR=0,169, (95 % KI: 0,147, 0,195), p &lt; 0,0001].
The median time to testosterone &gt; 1.5 ng/mL (above lower limit of normal range) was 168 days.
Mediantid till testosteronnivå &gt; 1,5 ng/ml (över normal lägre gräns) var 168 dagar.
The median time to testosterone recovery ( &gt; 0.5 ng/mL, above castrate level) after discontinuation of treatment was 112 days (counted from start of monitoring period, i.e 28 days after last injection).
Mediantid till testosteronåterhämtning ( &gt; 0,5 ng/ml över kastrationsnivå) efter utsättande av behandlingen var 112 dagar (räknat från övervakningsperiodens början, dvs 28 dagar efter sista injektionen).