natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The incidence of local skin responses that occurred at an incidence &gt; 1% in both the ‘face/scalp’ and the ‘trunk/extremities’, respectively are: application site erythema (94% and 92%), application site exfoliation (85% and 90%), application site scab (80% and 74%), application site swelling (79% and
Lokala hudreaktioner med en förekomst av &gt; 1% i både ansikte/hårbotten respektive bål och extremiteter är: erytem vid administreringsstället (94% och 92%), exfoliation vid administreringsstället (85% och 90%), skorpa vid administreringsstället (80% och 74%), svullnad vid administreringsstället
The incidence of neutralising antibodies (excluding predose positive patients) was &lt; 1%;
Incidensen av neutraliserande antikroppar (bortsett från patienter som var positiva före dosering) var &lt; 1 %.
The incidence of on treatment alanine aminotransferase (ALT) flares in the two treatment arms according to AASLD (American Association for the Study of Liver Diseases) definition (ALT elevation &gt; 2x baseline and &gt; 10x ULN) are further described in Table 3 below.
Förekomsten av ALAT-stegringar (flares) under behandling i de två behandlingsarmarna enligt definition från AASLD (American Association for the Study of Liver Diseases) (ALAT-ökning &gt; 2x baseline och &gt; 10x ULN) framgår av Tabell 3 nedan.
The incidence of patients with triglyceride elevations &gt; 5 x upper limit of normal (ULN) was 2.4% with Ilaris and 0.7% with triamcinolone acetonide.
Incidensen av patienter med förhöjda triglycerider som låg &gt; 5x övre gränsen för normalvärdet (ULN) var 2,4 % med Ilaris och 0,7 % med triamcinolonacetonid.
The incidence of potentially clinically significant decreases in lymphocyte counts ( &lt; 0.5 x 109/L) ( &lt; 1%), neutrophil counts (≤1.0 x 109/L) ( &lt; 1%) and platelet counts (≤100 x 109/L) (≤1%) was similar in Plegridy-treated patients compared to placebo-treated patients.
Incidensen av potentiellt kliniskt signifikanta minskningar av antalet lymfocyter ( &lt; 0,5 x 109/l) ( &lt; 1 %), antalet neutrofiler (≤ 1,0 x 109/l) ( &lt; 1 %) och antalet trombocyter (≤ 100 x 109/l) (≤ 1 %) var ungefär densamma för Plegridy-behandlade patienter jämfört med placebobehandlade patienter.
The incidence of potentially clinically significant decreases in RBC counts ( &lt; 3.3 x 1012/L) was similar in Plegridy-treated patients compared to placebo-treated patients.
Incidensen av potentiellt kliniskt signifikanta minskningar av RBC-antalet ( &lt; 3,3 x 1012/l) var ungefär densamma för Plegridy-behandlade patienter jämfört med placebobehandlade patienter.
The incidence of seizure events was low and comparable in patients receiving Plegridy (125 micrograms every 2 weeks) and placebo ( &lt; 1% in each group).
Incidensen av krampanfall var låg och jämförbar mellan patienter som fick Plegridy (125 mikrogram varannan vecka) och placebo ( &lt; 1 % i varje grupp).
The incidence of serious events related to depression and suicidal ideation were similar and low ( &lt; 1%) in both Plegridy 125 micrograms every 2 weeks and placebo-treated patients.
Incidensen för allvarliga händelser som var relaterade till depression och självmordstankar var likartad och låg ( &lt; 1 %) både för patienter som fick Plegridy 125 mikrogram varannan vecka och placebobehandlade patienter.
The incidence of severe headache, severe dizziness, and severe insomnia was low, but was higher in subjects treated with naltrexone / bupropion compared to subjects treated with placebo (severe headache: naltrexone / bupropion 1.1%, placebo 0.3%; severe dizziness: naltrexone / bupropion 0.6%, placebo 0.2%; severe insomnia: naltrexone / bupropion 0.4%, placebo &lt; 0.1%).
Incidensen av allvarlig huvudvärk, kraftig yrsel och svår sömlöshet var låg men var högre hos patienter behandlade med naltrexon/bupropion jämfört med patienter behandlade med placebo (kraftig huvudvärk: naltrexon/bupropion 1,1 %, placebo 0,3 %, kraftig yrsel: naltrexon/bupropion 0,6 %, placebo 0,2 %, svår sömnlöshet: naltrexon/bupropion 0,4 %, placebo 0,1 %).
The incidence of severe local skin responses that occurred at an incidence &gt; 1% in both the ‘face/scalp’ and the ‘trunk/extremities’, respectively are: application site erythema (24% and 15%), application site exfoliation (9% and 8%), application site scab (6% and 4%), application site swelling (5% and 3%) and application site pustules (5% and 1%).
Förekomsten av allvarliga hudreaktionerna med en frekvens av &gt; 1% i både ansikte/hårbotten respektive bål/extremiteter är: erytem vid administreringsstället (24% och 15%), exfoliation vid administreringsstället (9% och 8%), skorpa vid administreringsstället (6% och 4%), svullnad vid administreringsstället (5% och 3%) och pustel vid administreringsstället (5% och 1%).
The incidence of the following adverse events (all grades): lethargy, stomatitis, neutropenic infection occurred at rates ≥ 10% higher in patients who were 65 years of age or older compared to younger patients.
Incidensen av följande biverkningar (alla grader): letargi, stomatit, neutropena infektioner förekom med en frekvens &gt; 10% högre hos patienter som var 65 år eller äldre jämfört med yngre patienter.
The incidence of the primary efficacy endpoint defined as first recurrence of AF or premature study drug discontinuation for intolerance or lack of efficacy at 12 months was 75% in the dronedarone group and 59% in the amiodarone group (hazard ratio = 1.59, log-rank p-value &lt; 0.0001).
Andelen patienter som uppfyllde den primära effektvariabeln, definierad som första återfall i förmaksflimmer eller tidigt utsättande av studieläkemedlet på grund av intolerans eller brist på effekt efter tolv månader var 75% i dronedaron- och 59% i amidarongruppen (Risk ratio = 1,59, p &lt; 0,0001).
The incidence of thrombocytopenia was low ( &lt; 1% , grade 3/4 ) and was not different between treatment arms.
Incidensen av trombocytopeni var låg ( &lt; 1 %, grad 3/4) och det fanns ingen skillnad mellan behandlingsarmarna.
The incidence of thrombocytopenia was low ( &lt; 1 %, grade 3/4) and was not different between treatment arms.
Incidensen av trombocytopeni var låg ( &lt; 1 %, grad 3/4) och det fanns ingen skillnad mellan behandlingsgrupperna.
The incidence of thrombocytopenia was low ( &lt; 1%, grade 3/4%) and was not different between treatment arms.
Incidensen av trombocytopeni var låg ( &lt; 1 %, grad 3/4) och det fanns ingen skillnad mellan behandlingsarmarna.
The incidences of Abilify Maintena patients with prolactin levels &gt; 1 time the upper limit of normal range (ULN) was 1.9 % compared to 7.1 % for placebo patients.
Incidensen av Abilify Maintena-patienter med prolaktinnivåer &gt; 1 gång den övre gränsen för normalintervallet var 1,9 % jämfört med 7,1 % för placebopatienterna.
The increased risk of overall and major hypoglycemia was primarily observed in subjects with A1C &lt; 7% at baseline.
Den ökade risken för total och svår hypoglykemi observerades främst hos försökspersoner med HbA1c &lt; 7 % vid baseline.
The increased risk of overall and major hypoglycemia was primarily observed in subjects with A1C &lt; 7% at baseline.
Den ökade risken för total och svår hypoglykemi observerades främst hos försökspersoner med HbA1c &lt; 7 % vid studiestart.
The increases in BMD were significantly greater in the Aclasta-treated group at the lumbar spine and femoral neck at 12 months compared to risedronate (all p &lt; 0.03).
Ökningen av BMD var signifikant högre i den Aclastabehandlade gruppen i ländryggen och lårbenshalsen vid 12 månader jämfört med risedronat (alla p 0,03).
The increases in BMD were significantly greater in the zoledronic acid-treated group at the lumbar spine and femoral neck at 12 months compared to risedronate (all p &lt; 0.03).
Ökningen av BMD var signifikant högre i den zoledronsyra behandlade gruppen i ländryggen och lårbenshalsen vid 12 månader jämfört med risedronat (alla p 0,03).
The information provided is based on data generated from clinical trials in which 115 patients ( &gt; 1 and ≤ 21 years old) with either ALL or acute myeloid leukaemia (AML) received at least one dose of clofarabine at the recommended dose of 52 mg/m2 daily x 5.
Följande information är baserat på data genererade från kliniska studier med 115 patienter ( &gt; 1 och ≤ 21 år gamla) med endera ALL eller akut myeloid leukemi (AML) och som erhållit minst en dos klofarabin med den rekommenderade dosen på 52 mg/m2 dagligen x 5.
The initial dose of melphalan is reduced for elderly &gt; 75 years of age considering baseline bone marrow reserve and renal function.
Den inledande dosen av melfalan minskas för äldre &gt; 75 år med hänsyn till benmärgsreserv och njurfunktion.
The initial insulin glargine doses in patients with HbA1c &lt; 8.0% were reduced by 20%.
De initiala doserna av insulin glargin minskade med 20% hos patienter med HbA1c &lt; 8,0 %.
The INOmax group had significantly improved oxygenation as measured by PaO2, OI, and alveolar-arterial gradient (p &lt; 0.001 for all parameters).
INOmax-gruppen hade en signifikant förbättrad syresättning, vilken mättes med PaO2, OI, och alveolar-arteriell gradient (p &lt; 0,001 för alla parametrar).
The intranasal dosing of 110 micrograms once daily does not typically result in measurable plasma concentrations ( &lt; 10 pg/ml).
110 mikrogram en gång om dagen ger inga mätbara plasmakoncentrationer ( &lt; 10 pg/ml).
The intranasal dosing of 110 micrograms once daily does not typically result in measurable plasma concentrations ( &lt; 10 pg/ml).
Den intranasala dosen 110 mikrogram en gång om dagen ger inga mätbara plasmakoncentrationer ( &lt; 10 pg/ml).
The leaflet was approved in
Denna bipacksedel ändrades senast &lt; {MM/ÅÅÅÅ}. &gt;
The longer term data available in children treated with the combination therapy with standard interferon/ribavirin are also indicative of substantial growth retardation ( &gt; 15 percentile decrease in height percentile as compared to baseline) in 21 % (n=20) of children despite being off treatment for more than 5 years.
Långtidsdata för barn som behandlats med kombinationen standardinterferon/ribavirin tyder också på en väsentlig tillväxthämning ( &gt; 15 percentilers minskning av längdpercentilen jämfört med baseline) hos 21 % (n=20) av barnen trots att de varit utan behandling i mer än 5 år.
The longer term data available in children treated with the combination therapy with standard interferon/ribavirin are also indicative of substantial growth retardation ( &gt; 15 percentile decrease in height percentile as compared to baseline) in 21 % (n=20) of children despite being off treatment for more than 5 years.
Tillgängliga långtidsdata för barn som behandlats med kombinationen standardinterferon/ribavirin tyder också på en väsentlig tillväxthämning ( &gt; 15 percentilers minskning av längdpercentilen jämfört med baseline) hos 21 % (n=20) av barnen trots att de varit utan behandling i mer än 5 år.
The longer term data available in children treated with the combination therapy with standard interferon/ribavirin are also indicative of substantial growth retardation ( &gt; 15 percentile decrease in height percentile as compared to baseline) in 21 % of children (n=20) despite being off treatment for more than 5 years.
Långtidsdata för barn som behandlats med kombinationen standardinterferon/ribavirin tyder också på en väsentlig tillväxthämning ( &gt; 15 percentilers minskning av längdpercentilen jämfört med baseline) hos 21 % (n=20) av barnen trots att de varit utan behandling i mer än 5 år.
The longer term data available in children treated with the combination therapy with standard interferon/ribavirin are also indicative of substantial growth retardation ( &gt; 15 percentile decrease in height percentile as compared to baseline) in 21 % of children despite being off treatment for more than 5 years.
Långtidsdata för barn som behandlats med kombinationen standardinterferon/ribavirin tyder också på en väsentlig tillväxthämning ( &gt; 15 percentilers minskning av längdpercentilen jämfört med baseline) hos 21 % av barnen trots att de varit utan behandling i mer än 5 år.
The low absolute bioavailability of inhaled aclidinium ( &lt; 5%) is because aclidinium undergoes extensive systemic and pre-systemic hydrolysis whether deposited in the lung or swallowed.
Den låga absoluta biotillgängligheten av inhalerad aklidinium ( &lt; 5 %) beror på att aklidinium genomgår omfattande systemisk och pre-systemisk hydrolys och som antingen deponerats i lungorna eller svalts.
The low absolute bioavailability of inhaled aclidinium bromide ( &lt; 5%) is because aclidinium bromide undergoes extensive systemic and pre-systemic hydrolysis whether deposited in the lung or swallowed.
Den låga absoluta biotillgängligheten av inhalerad aklidiniumbromid ( &lt; 5 %) beror på att aklidiniumbromid genomgår omfattande systemisk och pre-systemisk hydrolys, som antingen deponerats i lungorna eller svalts.
The M184V RT mutant shows a &lt; 4-fold decrease in susceptibility to didanosine; the clinical significance of these findings is unknown.
M184V RT-mutanten uppvisar en &lt; 4-faldigt minskad känslighet för didanosin men den kliniska betydelsen av detta är fortfarande inte känd.
The M184V RT mutant shows a &lt; 4-fold decrease in susceptibility to didanosine; the clinical significance of these findings is unknown.
M184V RT-mutanten uppvisar en &lt; 4-faldigt minskad känslighet för didanosin men den kliniska betydelsen av detta är inte känd.
The M184V RT mutant shows a &lt; 4-fold decrease in susceptibility to didanosine; the clinical significance of these findings is unknown.
M184V RT-mutationen uppvisar en &lt; 4-faldigt minskad känslighet för didanosin men den kliniska betydelsen av detta är fortfarande inte känd.
The M184V/I mutation developed in 2/19 (10.5%) isolates analysed from patients in the efavirenz + emtricitabine + tenofovir disoproxil fumarate group and in 10/29 (34.5%) isolates analysed from the efavirenz + lamivudine/zidovudine group (p-value &lt; 0.05, Fisher’s Exact test comparing the emtricitabine + tenofovir disoproxil fumarate group to the lamivudine/zidovudine group among all subjects).
M184V/I-mutationen utvecklades i 2/19 (10,5 %) isolat analyserade från patienter i gruppen som fick efavirenz + emtricitabin + tenofovirdisoproxilfumarat och i 10/29 (34,5 %) isolat analyserade från gruppen som fick efavirenz + lamivudin/zidovudin (p-värde &lt; 0,05, Fisher’s Exact Test som jämförde emtricitabin- + tenofovirdisoproxilfumarat-gruppen med lamivudin/zidovudin-gruppen för alla försökspersoner).
The M184V/I mutation developed in 2/19 (10.5%) isolates analysed from patients in the emtricitabine/tenofovir disoproxil fumarate/efavirenz group and in 10/29 (34.5%) isolates analysed from the lamivudine/zidovudine/efavirenz group (p-value &lt; 0.05, Fisher’s Exact test comparing the emtricitabine+tenofovir disoproxil fumarate group to the lamivudine/zidovudine group among all patients).
M184V/I-mutationen utvecklades i 2/19 (10,5 %) isolat analyserade från patienter i gruppen som fick emtricitabin/tenofovirdisoproxilfumarat/efavirenz och i 10/29 (34,5 %) isolat analyserade från gruppen som fick lamivudin/zidovudin/efavirenz (p-värde &lt; 0,05, Fishers exakta test som jämförde emtricitabin-+tenofovirdisoproxilfumarat-gruppen med lamivudin/zidovudin-gruppen för alla patienter).
The M184V/I mutation developed in 2/19 (10.5%) isolates analysed from patients in the emtricitabine/tenofovir disoproxil/efavirenz group and in 10/29 (34.5%) isolates analysed from the lamivudine/zidovudine/efavirenz group (p-value &lt; 0.05, Fisher’s Exact test comparing the emtricitabine/tenofovir disoproxil group to the lamivudine/zidovudine group among all patients).
M184V/I-mutationen utvecklades i 2/19 (10,5 %) isolat analyserade från patienter i gruppen som fick emtricitabin/tenofovirdisoproxil/efavirenz och i 10/29 (34,5 %) isolat analyserade från gruppen som fick lamivudin/zidovudin/efavirenz (p-värde &lt; 0,05, Fishers exakta test som jämförde emtricitabin-/tenofovirdisoproxil-gruppen med lamivudin/zidovudin-gruppen för alla patienter).
The magnitude of the effect was dependent on the degree of reversibility of airflow limitation at baseline (tested by administration of a short-acting muscarinic antagonist bronchodilator and a short-acting beta2-agonist bronchodilator): Patients with the lowest degree of reversibility at baseline ( &lt; 5%) generally exhibited a lower bronchodilator response than patients with a higher degree of reversibility at baseline (≥5%).
Effektens storlek berodde på graden av reversibilitet av obstruktiviteten vid baslinjen (testad genom administration av en luftrörsvidgande kortverkande muskarinantagonist och en bronkdilaterande kortverkande beta2-agonist): patienter med den lägre graden av reversibilitet vid baslinjen ( &lt; 5 %) uppvisade generellt en lägre bronkdilaterande respons än patienter med högre grad av reversibilitet vid baslinjen (≥5 %).
The major exclusion criteria for patients were documented peptic ulcer disease within the previous 6 months; prior intracerebral hemorrhage; significant thrombocytopenia (platelet count &lt; 50 x 109/l); requirement for clopidogrel or oral anticoagulants (OAC); or intolerance to any of the two compounds.
De största exklusionskriterierna för patienter var dokumenterat peptiskt ulcus inom de senaste 6 månaderna, tidigare intracerebral blödning, signifikant trombocytopeni (minskning av blodplättar &lt; 50 x 109/l), behov av klopidogrel eller orala trombocythämmande läkemedel eller överkänslighet mot något av de två substanserna.
The major exclusion criteria for patients were documented peptic ulcer disease within the previous months; prior intracerebral hemorrhage; significant thrombocytopenia (platelet count &lt; 50 x 109/l); requirement for clopidogrel or oral anticoagulants (OAC); or intolerance to any of the two compounds.
De största exklusionskriterierna för patienter var dokumenterat peptiskt ulcus inom de senaste 6 månaderna, tidigare intracerebral blödning, signifikant trombocytopeni (minskning av blodplättar &lt; 50 x 109/l), behov av klopidogrel eller orala trombocythämmande läkemedel eller överkänslighet mot något av de två substanserna.
The major route of excretion was via the urine ( &gt; 90%) while faecal excretion was minor.
Huvudsaklig utsöndringsväg var via urinen ( &gt; 90 %) medan utsöndring via faeces var obetydlig.
The majority (80.8 %) of the subjects were in the ≥ 50 kg and &lt; 100 kg category with no clear difference detected (see sections 4.2 and 4.4).
Majoriteten (80,8%) av försökspersonerna befann sig i kategorin ≥ 50 kg och &lt; 100 kg där ingen klar skillnad observerades (se avsnitt 4.2, 4.4).
The majority (80.8 %) of the subjects were in the ≥ 50 kg and &lt; 100 kg category with no clear difference detected (see sections 4.2 and 4.4).
Majoriteten (80,8%) av försökspersonerna befann sig i spannet ≥ 50 kg och &lt; 100 kg där ingen klar skillnad observerades (se avsnitt 4.2, 4.4).
The majority (80.8 %) of the subjects were in the ≥ 50 kg and &lt; 100 kg category with no clear difference detected (see sections 4.2 and 4.4).
Majoriteten (80,8%) av försökspersonerna låg i intervallet ≥ 50 kg och &lt; 100 kg där inga större skillnader kunde noteras (se avsnitt 4.2 och 4.4).
The majority ( &gt; 94 %) of the total radioactivity is excreted in the first 96 hours after both oral and intravenous dosing.
Merparten ( &gt; 94 %) av den totala radioaktiviteten utsöndras under de första 96 timmarna efter både oral och intravenös administrering.
The majority ( &gt; 95%) of dyspnoea was reported as mild to moderate.
Majoriteten ( &gt; 95 %) av dyspnéfallen rapporterades som milda till måttliga.
The majority ( &gt; 95%) of these events was reported as mild to moderate.
Majoriteten ( &gt; 95 %) av dessa händelser rapporterades som milda till måttliga.
The majority ( &gt; 94%) of the total radioactivity is excreted in the first 96 hours after both oral and intravenous dosing.
Merparten ( &gt; 94 %) av den totala radioaktiviteten utsöndras under de första 96 timmarna efter både oral och intravenös administrering.
The majority had hypertension (86%) and structural heart disease (60%) (including coronary artery disease: 30%; congestive heart failure (CHF): 30%; LVEF &lt; 45%: 12%).
En majoritet hade hypertoni (86%) och strukturell hjärtsjukdom (60%) (inklusive kranskärlssjukdom: 30%, kronisk hjärtsvikt: 30%, LVEF &lt; 45%: 12%).
The majority of ADRs reported were of Grade 1 or 2 severity. the most common National Cancer Institute - Common Terminology Criteria for Adverse Events (NCI-CTCAE) Grade ≥ 3 ADRs ( &gt; 2%) were thrombocytopenia, increased transaminases, anaemia, neutropenia, fatigue, hypokalaemia, musculoskeletal pain and haemorrhage.
Majoriteten av läkemedelsbiverkningarna hade en allvarlighetsgrad på grad 1 eller 2. var de vanligaste läkemedelsbiverkningarna definierade enligt National Cancer Institute – Common Terminology Criteria for Adverse Events (NCI-CTCAE) grad ≥ 3 ( &gt; 2 %) trombocytopeni, förhöjd transaminasnivå, anemi, neutropeni, trötthet, hypokalemi, muskuloskeletal smärta och blödning.
The majority of adults were women ( &gt; 90 %), mainly undergoing gynaecological surgery.
Huvuddelen av de vuxna var kvinnor ( &gt; 90%) och flertalet genomgick gynekologisk kirurgi.
The majority of dyspnoea adverse reactions were non-serious ( &lt; 5% of subjects had grade ≥ 3 events), resolved, rarely resulted in treatment discontinuation, and had an onset early in the course of study ( &lt; 3 cycles).
Majoriteten av fallen av andnödbiverkningar var inte allvarliga ( &lt; 5 % av försökspersonerna hade biverkningar ≥ grad 3), gick tillbaka, ledde sällan till behov av behandlingsavbrott och uppträdde tidigt under studieförloppet ( &lt; 3 cykler).
The majority of enzyme elevations were &lt; 3 times the upper limit of normal (ULN).
De flesta enzymförhöjningar var &lt; 3 gånger den övre normalgränsen (ULN).
The majority of IRRs were mild or moderate in intensity and &lt; 1% resulted in discontinuation of study treatment.
Majoriteten av IRR:er var av lindrig eller måttlig svårighetsgrad och &lt; 1 % av reaktionerna ledde till att behandlingen avbröts.
The majority of patients (81%) showed signs of B cell return, with counts &gt; 10 cells/μL by month 12, increasing to 87% of patients by month 18.
Majoriteten av patienterna (81 %) visade tecken på återkomst av B-celler med ett antal &gt; 10 celler/μl vid månad 12, som ökade till 87 % av patienterna vid månad 18.
The majority of patients in this study had a baseline HbA1c of &gt; 8 % (see table 3).
De flesta patienterna i denna studie hade ett utgångsvärde på &gt; 8 % i HbA1c (se tabell 3).
The majority of patients with a baseline eGFR 45 mL/min/1.73 m2 to &lt; 60 mL/min/1.73 m2 were on insulin and/or a sulphonylurea (85% [614/721]).
Majoriteten av patienterna med ett baseline-eGFR 45 ml/min/1,73 m2 till &lt; 60 ml/min/1,73 m2 stod på insulin och/eller en sulfonureid (85 % [614/721]).
The majority of patients with elevations had hepatic transaminases that were &lt; 3 times the upper limit of normal (ULN).
Majoriteten av patienterna med förhöjningar hade levertransaminaser som var &lt; 3 gånger den övre normalgränsen (upper limit of normal, ULN).
The majority of treatment emergent adverse reactions were reported in &lt; 3% of subjects in any treatment group.
De flesta av de behandlingsrelaterade biverkningarna rapporterades i &lt; 3 % av individerna i någon behandlingsgrupp.
The majority of undesirable effects experienced by patients treated with Refludan were generally related to bleeding ( &gt; 1/10).
Huvuddelen av de biverkningar som patienter som behandlades med Refludan upplevde var generellt sett relaterade till blödning ( &gt; 1/10).
The majority of vemurafenib-related material (94%) was recovered in faeces, and &lt; 1% in urine.
Majoriteten av vemurafenibrelaterat material (94%) återfanns i faeces- och &lt; 1% återfanns i urinen.