natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Steady-state systemic exposure in adolescent patients of bodyweight &gt; 55 kg, as assessed by AUC (0-24), was comparable to that noted for the same doses in the adult population.
Systemisk exponering vid steady state hos ungdomar med kroppsvikt &gt; 55 kg, utvärderat som AUC (0-24), var jämförbar med den som noterats vid samma doser i den vuxna populationen.
Stevens-Johnson Syndrome (rare; &lt; 0.1%) and toxic epidermal necrolysis (very rare; &lt; 0.01%) have been reported during clinical development with INTELENCE.
Stevens-Johnsons syndrom (sällsynt; &lt; 0,1 %) och toxisk epidermal nekrolys (mycket sällsynt; &lt; 0,01 %) har rapporterats under den kliniska utvecklingen av INTELENCE.
Stevens-Johnson syndrome, erythema multiforme3, severe rash ( &lt; 1%)
Stevens-Johnson syndrom, erythema multiforme3, svåra utslag ( &lt; 1 %)
STOCRIN has not been adequately studied in patients with advanced HIV disease, namely in patients with CD4 counts &lt; 50 cells/mm3, or after failure of protease inhibitor (PI) containing regimens.
STOCRIN är inte tillräckligt studerat hos patienter med avancerad hiv-sjukdom, det vill säga hos patienter med CD4-tal &lt; 50 celler/mm3 eller efter terapisvikt med behandlingsregimer innehållande proteashämmare (PI).
Stool consistency in the LIR subgroup as measured by the Bristol stool scale improved in Kodiac 5 versus placebo (p &lt; 0.001) but not in Kodiac 4 (p=0.156).
Avföringens konsistens i LIR-undergruppen, bedömd enligt Bristolskalan, förbättrades i Kodiac 5 i jämförelse med placebo (p &lt; 0,001) men inte i Kodiac 4 (p=0,156).
Stop Glivec until ANC  1.5 x 109/l and platelets  75 x 109/l.
Om ANC återgår till &lt; 1,0 x 109/l och/eller trombocyter &lt; 50 x 109/l,
Streptococcus A,B,C,G: S ≤ 0.5 mg/L and R &gt; 0.5 mg/L
Streptococcus A,B,C,G: S ≤0,5 mg/l och R &gt; 0,5 mg/l
Streptococcus pneumoniae: S ≤ 0.5 mg/L and R &gt; 0.5 mg/L
Streptococcus pneumoniae: S ≤0,5 mg/l och R &gt; 0,5 mg/l
Streptococcus spp. other than S. pneumoniae S  0.25 mg/L and R  0.5 mg/L
Streptococcus spp. andra än S. pneumoniae S 0,25 mg/l och R &gt; 0,5 mg/l
Streptococcus spp. other than S. pneumoniae S  1 mg/l and R &gt; 1 mg/l
Streptococcus spp. förutom S. pneumoniae S  1 mg/l och R &gt; 1 mg/l
Stribild met the non-inferiority criteria in achieving HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL when compared to efavirenz/emtricitabine/tenofovir disoproxil fumarate and when compared to atazanavir/ritonavir + emtricitabine/tenofovir disoproxil fumarate.
Stribild uppfyllde noninferiority-kriterierna vad avser resultatet hiv-1-RNA &lt; 50 kopior/ml vid jämförelse med efavirenz/emtricitabin/tenofovirdisoproxilfumarat och vid jämförelse med atazanavir/ritonavir + emtricitabin/tenofovirdisoproxilfumarat.
Stribild should be discontinued in patients with confirmed creatinine clearance that falls to &lt; 50 mL/min (since the required dose interval adjustments are not possible using this fixed dose combination tablet) or with decreases in serum phosphate to &lt; 0.32 mmol/L (1.0 mg/dL) (see sections 4.2 and 5.2).
Stribild ska sättas ut hos patienter med bekräftad kreatininclearance som sjunker till &lt; 50 ml/min (eftersom de justeringar av dosintervallet som krävs inte är möjliga vid användning av den här tabletten med fast doskombination) eller vid serumfosfatsänkning till &lt; 0,32 mmol/l (1,0 mg/dl) (se avsnitt 4.2 och 5.2).
Stribild should not be initiated in patients with creatinine clearance &lt; 70 mL/min.
Stribild ska inte initieras hos patienter med kreatininclearance &lt; 70 ml/min.
Strimvelis is not intended for use in patients &gt; 65 years of age, and has not been studied in this age group.
Strimvelis är inte avsett att användas till patienter &gt; 65 år och har inte studerats i denna åldersgrupp.
Stronghold 15 mg spot-on for cats and dogs &lt; 2.5 kg Stronghold 30 mg spot-on for dogs 2.6–5.0 kg Stronghold 45 mg spot-on for cats 2.6–7.5 kg Stronghold 60 mg spot-on for cats 7.6–10.0 kg Stronghold 60 mg spot-on for dogs 5.1–10.0 kg Stronghold 120 mg spot-on for dogs 10.1–20.0 kg Stronghold 240 mg spot-on for dogs 20.1–40.0 kg Stronghold 360 mg spot-on for dogs 40.1–60.0 kg
Stronghold 15 mg spot-on lösning för katter och hundar &lt; 2,5 kg Stronghold 30 mg spot-on lösning för hundar 2,6 – 5,0 kg Stronghold 45 mg spot-on lösning för katter 2,6 – 7,5 kg Stronghold 60 mg spot-on lösning för katter 7,6 – 10,0 kg Stronghold 60 mg spot-on lösning för hundar 5,1 – 10,0 kg Stronghold 120 mg spot-on lösning för hundar 10,1 – 20,0 kg Stronghold 240 mg spot-on lösning för hundar 20,1 – 40,0 kg Stronghold 360 mg spot-on lösning för hundar 40,1 – 60,0 kg
Stronghold 15 mg spot-on solution for cats and dogs &lt; 2.5 kg Selamectin
Stronghold 15 mg spot-on lösning för katter och hundar &lt; 2,5 kg Selamektin
Stronghold 15 mg spot-on solution for cats and dogs &lt; 2.5 kg Stronghold 30 mg spot-on solution for dogs 2.6–5.0 kg Stronghold 45 mg spot-on solution for cats 2.6–7.5 kg Stronghold 60 mg spot-on solution for cats 7.6–10.0 kg Stronghold 60 mg spot-on solution for dogs 5.1–10.0 kg Stronghold 120 mg spot-on solution for dogs 10.1–20.0 kg Stronghold 240 mg spot-on solution for dogs 20.1–40.0 kg Stronghold 360 mg spot-on solution for dogs 40.1–60.0 kg
Stronghold 15 mg spot-on lösning för katter och hundar &lt; 2,5 kg Stronghold 30 mg spot-on lösning för hundar 2,6 – 5,0 kg Stronghold 45 mg spot-on lösning för katter 2,6 – 7,5 kg Stronghold 60 mg spot-on lösning för katter 7,6 – 10,0 kg Stronghold 60 mg spot-on lösning för hundar 5,1 – 10,0 kg Stronghold 120 mg spot-on lösning för hundar 10,1 – 20,0 kg Stronghold 240 mg spot-on lösning för hundar 20,1 – 40,0 kg Stronghold 360 mg spot-on lösning för hundar 40,1 – 60,0 kg
Studies conducted in AIDS-KS patients who were taking Paxene and multiple concomitant medicinal products suggest that the systemic clearance of paclitaxel was significantly lower (p &lt; 0.05) in the presence of nelfinavir and ritonavir, but not with indinavir.
Studier utförda på patienter med AIDS-KS, vilka behandlades med Paxene samtidigt med ett flertal läkemedel, tyder på att systemisk clearance för paklitaxel var signifikant lägre (p &lt; 0,05) i kombination med nelfinavir och ritonavir, men inte i kombination med indinavir.
Studies in cancer patients have excluded patients with ALT or AST &gt; 2.5 x ULN (upper limit of normal) or, if due to liver metastasis, &gt; 5.0 x ULN.
Studierna på cancerpatienter exkluderade patienter med ALAT eller ASAT &gt; 2,5 x ULN (Upper Limit of Normal) eller, om orsaken var levermetastaser, &gt; 5,0 x ULN.
Studies in rats indicated that &gt; 90% of the administered PEG was eliminated in 3 months following a single dose, with the urine being the main route of excretion.
Studier på råtta indikerade att &gt; 90% av administrerat PEG utsöndrades inom 3 månader efter en enstaka dos, huvudsakligen via urinen.
Studies using systemic administration of levofloxacin show that the pharmacokinetics of levofloxacin are affected by renal impairment; with decreasing renal function (estimated creatinine clearance &lt; 50 ml/min), renal elimination and clearance are decreased, and elimination half-life increased.
Studier som använt systemisk administrering av levofloxacin visar att farmakokinetiken för levofloxacin påverkas av nedsatt njurfunktion; med sämre njurfunktion (beräknat kreatininclearance &lt; 50 ml/min), nedsatt renal eliminering och clearance och längre elimineringshalveringstid.
Study 110 was a phase II randomised, double-blind, placebo-controlled study conducted in patients with chronic genotype 1 HCV/HIV co-infection who were treatment-naïve for hepatitis C. Patients were either not on antiretroviral therapy (CD4 count ≥ 500 cells/mm3), or had stable controlled HIV (HIV RNA &lt; 50 copies/ml, CD4 count ≥ 300 cells/mm3) being treated with efavirenz or atazanavir/ritonavir in combination with tenofovir disoproxil fumarate and emtricitabine or lamivudine.
Studie 110 var en fas II randomiserad, dubbelblind, placebokontrollerad studie utförd på patienter med kronisk genotyp 1 HCV/HIV co-infektion vilka var behandlingsnaiva för hepatit C. Antingen stod patienterna inte på någon antiretroviral behandling (CD4-tal ≥ 500 celler/mm3) eller så hade de stabilt kontrollerad HIV (HIV RNA &lt; 50 kopior/ml, CD4-tal ≥ 300 celler/mm3) under behandling med efavirenz eller atazanavir/ritonavir i kombination med tenofovirdisoproxilfumarat och emtricitabin eller lamivudin.
Study 2 shows that 37% of the patients treated with linaclotide compared with 19% of the patients treated with placebo showed response to IBS degree of relief (p &lt; 0.0001) and 55% of the patients treated with linaclotide compared with 42% of the patients treated with placebo showed response to abdominal pain/discomfort (p=0.0002).
I studie 2 uppvisade 37 % av patienterna som behandlats med linaklotid, jämfört med 19 % av patienterna som behandlats med placebo, lindring av IBS-symtom (p &lt; 0,0001) och 55 % av patienterna som behandlats med linaklotid, jämfört med 42 % av patienterna som behandlats med placebo, uppvisade lindring av buksmärta/obehag (p = 0,0002).
Study 7: study in paediatric patients with CF aged 2 to less than 6 years with G551D or another gating mutation
Studie 7: studie av pediatriska patienter med CF i åldern 2 till &lt; 6 år med G551D- eller annan regleringsmutation
Study AIT07 was a multicentre, open-label, randomised, phase II/III study that included 128 patients (1 to &lt; 18 years) treated with imatinib in combination with chemotherapy.
Studie AIT07 var en multicenter, öppen, randomiserad, fas II/III studie som inkluderade 128 patienter (1 till &lt; 18 år) som behandlats med imatinib i kombination med kemoterapi.
Study AIT07 was a multicentre, open-label, randomised, phase II/III study that included 128 patients (1 to &lt; 18 years) treated with imatinib in combination with chemotherapy.
Studie AIT07 var en multicenter, öppen, randomiserad, fas II/III-studie som inkluderade 128 patienter (1 till &lt; 18 år) som behandlats med imatinib i kombination med kemoterapi.
Study RO-2455-404-RD was a one year study in COPD patients with a baseline (pre-bronchodilator) FEV1 &lt; 50% of predicted normal and a history of frequent exacerbations.
Studie RO-2455-404-RD var en 1-årig studie av KOL-patienter med ett (pre-bronkdilaterande behandling) FEV1 vid baslinjen på &lt; 50 % av det förväntade normalvärdet och en anamnes av frekventa exacerbationer.
Study SC-I was a randomized, double-blind, double-dummy non- inferiority study administered to patients stratified by body weight ( &lt; 60 kg, 60 to 100 kg, &gt; 100 kg) that compared the efficacy and safety of abatacept administered subcutaneously and intravenously in subjects with rheumatoid arthritis (RA), receiving background methotrexate (MTX), and experiencing an inadequate response to MTX (MTX-IR).
I Studie SC-I, en randomiserad, dubbelblind, dubbel-dummy non-inferiority studie, stratifierades patienterna baserat på kroppsvikt ( &lt; 60 kg, 60-100 kg, &gt; 100 kg) och i studien jämfördes effekt och säkerhet av abatacept vid subkutan och intravenös administering hos patienter med reumatoid artrit (RA), som behandlas med metotrexat (MTX) men utan tillräcklig effekt (MTX-IR).
Study UV II Treatment Placebo Adalimumab
Studie UV II Behandling Placebo Adalimumab
Subcutaneous use &lt; SC &gt;
Subkutan användning &lt; s.c. &gt;
Subcutaneous Xolair or placebo were administered as add-on therapy to &gt; 1,000 micrograms beclomethasone dipropionate (or equivalent) plus a long-acting beta2-agonist.
Subkutant Xolair eller placebo gavs i kombination med &gt; 1 000 mikrogram beklometasondipropionat (eller liknande) plus en långverkande beta-2-agonist.
Subgroup analysis also showed that 29% of obese women (BMI ≥ 30) and 43% of normal weight women (BMI &lt; 30) showed a marked or better improvement.
Subgruppsanalys visade också att 29% av överviktiga kvinnor (BMI ≥ 30) och 43% av kvinnor med normalvikt (BMI &lt; 30) visade en markerad eller större förbättring.
Subjects (%) achieving: HbA1c &lt; 7%
Försöks- deltagare (%) som uppnådde: HbA1c &lt; 7
Subjects (%) achieving: HbA1c &lt; 7%
Försöksdeltagar e (%) som uppnådde: HbA1c &lt; 7
Subjects (%) achieving: HbA1c &lt; 7%
Försöksdeltagare (%) som uppnådde: HbA1c &lt; 7
Subjects (%) achieving: HbA1c &lt; 7%
Försöksdeltagare (%) som uppnådde: HbA1c &lt; 7 % utgångsvärde
Subjects (%) achieving: HbA1c &lt; 7% (LOCF)d
Försöksdeltagare (%) som uppnådde: HbA1c &lt; 7 % (LOCF)d
Subjects &lt; 40 kg
Patienter &lt; 40 kg
Subjects &lt; 40 kg
Patienter under 40 kg
Subjects must have been naïve to tenofovir disoproxil fumarate, but could have received interferon based regimens ( &gt; 6 months prior to screening) or any other non-tenofovir disoproxil fumarate containing oral anti-HBV nucleoside/nucleotide therapy ( &gt; 16 weeks prior to screening).
Patienterna fick inte ha behandlats med tenofovirdisoproxilfumarat tidigare men kunde ha fått interferonbaserade behandlingsregimer ( &gt; 6 månader före screening) eller någon annan icke- tenofovirdisoproxilfumaratinnehållande oral nukleosid-/nukleotidbehandling mot HBV ( &gt; 16 veckor före screening).
Subjects received 400 mg sofosbuvir and weight-based ribavirin (1,000 mg for subjects weighing &lt; 75 kg or 1,200 mg for subjects weighing ≥75 kg).
Försökspersonerna fick 400 mg sofosbuvir och viktbaserat ribavirin (1 000 mg för försökspersoner som vägde &lt; 75 kg eller 1 200 mg för försökspersoner som vägde ≥ 75 kg).
Subjects were diagnosed with chronic ITP for at least 1 year and were refractory or relapsed to at least one prior ITP therapy or unable to continue other ITP treatments for a medical reason and had platelet count &lt; 30,000/µl.
Försökspersoner hade fått diagnosen kronisk ITP definierat som ITP under minst 1 års tid och var refraktära mot eller hade fått återfall efter minst en tidigare ITP-behandling, alternativt måste avbryta andra ITP-behandlingar av medicinska skäl och hade ett trombocytantal på &lt; 30 000/µl.
Subjects were diagnosed with chronic ITP for at least 1 year and were refractory or relapsed to at least one prior ITP therapy or unable to continue other ITP treatments for a medical reason and had platelet count &lt; 30,000/µl.
Försökspersoner hade fått diagnosen kronisk ITP definierat som ITP under minst 1 års tid och var refraktära mot eller hade fått återfall efter minst en tidigare ITP-behandling, alternativt måste avbryta andra ITP-behandlingar av medicinska skäl och hade ett trombocytantal på &lt; 30,000/µl.
Subjects were either not on antiretroviral therapy with a CD4+ cell count &gt; 500 cells/mm3 or had virologically suppressed HIV-1 with a CD4+ cell count &gt; 200 cells/mm3.
Försökspersonerna stod antingen inte på antiretroviral behandling och hade ett CD4+-celltal &gt; 500 celler/mm3 eller hade virologiskt undertryckt hiv-1 med ett CD4+-celltal &gt; 200 celler/mm3.
Subjects were grouped according to baseline creatinine clearance ( &gt; 80 ml/min as normal function; 50-80 ml/min as mild impairment; 30-49 ml/min as moderate impairment;
Försökspersonerna grupperades efter baseline kreatininclearance ( &gt; 80 ml/min som normal njurfunktion; 50-80 ml/min som lätt nedsatt funktion; 30-49 ml/min som måttligt nedsatt funktion;
Subjects were less than 12 years of age (35 were &lt; 6 years of age and 34 were 6 to &lt; 12 years of age).
Försökspersonerna var yngre än 12 år (35 var &lt; 6 år och 34 var 6 till &lt; 12 år).
Subjects were randomized in a 2:1 ratio and stratified based on cirrhosis/fibrosis and baseline HCV-RNA ( &lt; 800,000 IU/mL vs. ≥ 800,000 IU/mL).
Försökspersonerna randomiserades i förhållande 2:1 och stratifierades baserat på cirros/fibros och baseline HCV-RNA ( &lt; 800 000 IE/ml mot ≥800 000 IE/ml).
Subjects were refractory or relapsed to at least one prior ITP therapy with a platelet count &lt; 30,000/µl (n=67).
Deltagarna var refraktära mot eller hade fått återfall efter minst en tidigare ITP-behandling och hade ett trombocytantal på &lt; 30,000/µl (n = 67).
Subjects were stratified by lactate dehydrogenase (LDH) level ( &gt; the upper limit of normal (ULN) versus ≤ULN) and BRAF mutation (V600E versus V600K).
Försökspersonerna stratifierades efter laktatdehydrogenas (LDH)-nivå ( &gt; den övre normala gränsen (ULN) kontra ≤ULN) samt BRAF- mutation (V600E kontra V600K).
Subjects were stratified by lactate dehydrogenase (LDH) level ( &gt; the upper limit of normal (ULN) versus ≤ULN) and BRAF mutation (V600E versus V600K).
Försökspersonerna stratifierades efter laktatdehydrogenas (LDH)-nivå ( &gt; den övre normala gränsen (ULN) kontra  ULN) och BRAF-mutation (V600E kontra V600K).
Subjects were stratified by lactate dehydrogenase (LDH) level ( &gt; the upper limit of normal (ULN) versus ULN) and BRAF mutation (V600E versus V600K).
Försökspersonerna stratifierades efter laktatdehydrogenas (LDH)-nivå ( &gt; den övre normala gränsen (ULN) kontra ≤ULN) samt BRAF- mutation (V600E kontra V600K).
Subjects were stratified by lactate dehydrogenase (LDH) level ( &gt; the upper limit of normal (ULN) versus ULN) and BRAF mutation (V600E versus V600K).
Försökspersonerna stratifierades efter laktatdehydrogenas (LDH)-nivå ( &gt; den övre normala gränsen (ULN) kontra ULN) och BRAF-mutation (V600E kontra V600K).
Subjects who had been in the placebo group in the short-term study were randomly reassigned to sildenafil treatment; subjects weighing ≤ 20 kg entered the medium or high dose groups (1:1), while subjects weighing &gt; 20 kg entered the low, medium or high dose groups (1:1:1).
De patienter som hade ingått i placebogruppen i korttidsstudien randomiserades på nytt till behandling med sildenafil; patienter som vägde ≤20 kg ingick i grupperna med medeldosregim eller högdosregim (1:1), medan patienter som vägde &gt; 20 kg ingick i grupperna med lågdosregim, medeldosregim eller högdosregim (1:1:1).
Subjects with &gt; 1 log10 change from baseline in plasma HIV- 1 RNA
Patienter med &gt; 1 log10-förändring från utgångsvärdet av plasma-HIV-1-RNA
Subjects with an eGFR &lt; 30 ml/min/1.73 m2 were excluded from the study.
Försökspersoner med eGFR &lt; 30 ml/min/1,73 m2 uteslöts ur studien.
Subjects with ESRD (CrCl &lt; 15 ml/min) have not been investigated.
Försökspersoner med terminal njursjukdom (ESRD) (CrCl &lt; 15 ml/min) har inte undersökts.
Subjects with severe renal impairment (CLcr ≤ 30 mL/min) receiving oral administration of 10 mg ibandronic acid daily for 21 days, had 2-3 fold higher plasma concentrations than subjects with normal renal function (CLcr ≥80 mL/min).
Personer med gravt nedsatt njurfunktion (CLkr &lt; 30 ml/min) som erhöll oralt administrerad ibandronatsyra 10 mg per dag i 21 dagar, uppvisade 2-3 gånger högre plasmakoncentrationer än personer med normal njurfunktion (CLkr ≥ 80 ml/min).
Subjects with severe renal impairment (CLcr  30 mL/min) receiving oral administration of 10 mg ibandronic acid daily for 21 days, had 2-3 fold higher plasma concentrations than subjects with normal renal function (CLcr ≥80 mL/min).
Personer med gravt nedsatt njurfunktion (CLkr &lt; 30 ml/min) som erhöll oralt administrerad ibandronatsyra 10 mg per dag i 21 dagar, uppvisade 2-3 gånger högre plasmakoncentrationer än personer med normal njurfunktion (CLkr ≥ 80 ml/min).
Subsequently, the marketing authorisation holder shall submit periodic safety update reports for this product in accordance with the requirements set out in the list of Union reference dates (EURD list) provided for under Article 107c(7) of Directive 2001/83/EC and published on the European medicines web-portal. &gt;
Sedan ska innehavaren av godkännandet för försäljning lämna in periodiska säkerhetsrapporter för detta läkemedel i enlighet med de krav som anges i den förteckning över referensdatum för unionen (EURD-listan) som föreskrivs i artikel 107c.7 i direktiv 2001/83/EG och som offentliggjorts på webbportalen för europeiska läkemedel.
Substitutions such as D168V or A, and R155K were usually associated with large reductions in susceptibility to simeprevir in vitro (FC in EC50 &gt; 50), whereas other substitutions such as Q80K or R, S122R, and D168E displayed in vitro low level resistance (FC in EC50 between 2 and 50).
Substitutioner såsom D168V eller A och R155K var vanligen förknippade med stor minskning i känslighet mot simeprevir in vitro (FC vid EC50 &gt; 50), medan andra substitutioner såsom Q80K eller R, S122R och D168E visade låg grad av in vitro-resistens (FC vid EC50 mellan 2 och 50).
Success was defined as the ability to continue study drug prophylaxis for 100 days after HSCT (without stopping for &gt; 14 days) and survival with no proven or probable IFI for 180 days after HSCT.
Framgångsrik profylax definierades som förmåga att fortsätta profylaktisk användning av studieläkemedlet i 100 dagar efter HSCT (utan avbrott &gt; 14 dagar) och överlevnad utan belagd eller trolig IFI i 180 dagar efter HSCT.
Supportive analyses from Study 2 (CAMMS32400507) showed that LEMTRADA 12 mg/day led to significantly fewer LEMTRADA -treated patients experiencing severe relapses (48% reduction, p=0.0121), and significantly fewer relapses that led to steroid treatment (56% reduction, p &lt; 0.0001) or to hospitalization (55 % reduction, p=0.0045) compared to IFNB-1a.
Stödjande analyser från Studie 2 (CAMMS32400507) visade att LEMTRADA 12 mg/dag ledde till att signifikant färre patienter behandlade med LEMTRADA upplevde svåra skov (48% minskning, p = 0,0121) och signifikant färre skov ledde till steroidbehandling (56 % minskning, p &lt; 0,0001) eller till sjukhusvistelse (55% minskning, p = 0,0045) jämfört med IFNB-1a.
Sustained remission* (DAS28(ESR) &lt; 2.6 at both Week 40 and Week 52)
Bibehållen remission * (DAS28[ESR] &lt; 2,6 i både vecka 40 och vecka 52)
Sustained severe lymphopenia ( &lt; 500/mm3), was not observed in clinical studies with Zinbryta.
Ihållande svår lymfopeni ( &lt; 500/mm3 ) observerades inte i kliniska studier med Zinbryta.
SUSTIVA has not been adequately studied in patients with advanced HIV disease, namely in patients with CD4 counts &lt; 50 cells/mm3, or after failure of protease inhibitor (PI) containing regimens.
SUSTIVA är inte tillräckligt studerat hos patienter med avancerad hiv-sjukdom, det vill säga hos patienter med CD4-tal &lt; 50 celler/mm3 eller efter terapisvikt med behandlingsregimer innehållande proteashämmare (PI).
SVR rates were &gt; 94% across combination antiretroviral therapy (cART) regimens, including boosted-PI-, NNRTI-, and integrase inhibitor (INSTI)-based therapies.
SVR-värden var &gt; 94% över de kombinerade antiretrovirala behandlingsregimerna (cART), inklusive boostrad-PI-, NNRTI- och integrashämmar (INSTI)- baserade terapier.
SVR rates were higher (absolute difference of at least 28%) for the T12/PR group than for the Pbo/PR48 group across subgroups by sex, age, race, ethnicity, body mass index, HCV genotype subtype, baseline HCV RNA ( &lt; 800,000, ≥ 800,000 IU/ml), and extent of liver fibrosis.
Frekvenserna av SVR var högre (absolut skillnad på minst 28%) för T12/PR-gruppen än för Pbo/PR48-gruppen i alla undergrupper indelade efter kön, ålder, ras, etnicitet, BMI, subtyp av HCV-genotyp, utgångsnivåer av HCV-RNA ( &lt; 800 000, ≥ 800 000 IE/ml) och omfattningen av leverfibros.
Symptomatic treatment of patients with severe COPD (FEV1 &lt; 50% predicted normal) and a history of repeated exacerbations, who have significant symptoms despite regular therapy with long-acting bronchodilators.
Symtomatisk behandling av patienter med svår KOL (FEV1 &lt; 50 % av förväntat normalvärde) och tidigare upprepade exacerbationer och som har signifikanta symtom trots regelbunden behandling med långverkande bronkdilaterare.
Symptoms of hypoglycaemia (unconfirmed by blood glucose levels) were observed in patients whose baseline HbA1c was close to the therapeutic target (HbA1C &lt; 7.5%).
Symtom på hypoglyemi (ej bekräftad med blodsockermätning) har observerats hos patienter vilkas HbA1c-basvärde låg nära behandlingsmålet (HbA1c &lt; 7,5%).
Symptoms of hypoglycaemia (unconfirmed by blood glucose levels) were observed in patients whose baseline HbA1c was close to the therapeutic target (HbA1c &lt; 7.5%).
Symtom på hypoglykemi (ej bekräftad med blodsockermätning) har observerats hos patienter vilkas HbA1c-basvärde låg nära behandlingsmålet (HbA1c &lt; 7,5%).
Systemic allergy is rare ( 1/10,000 to &lt; 1/1,000).
Allmän allergi är sällsynt (≥1/10000 till &lt; 1/1000).